google/wiki40b huggingface dataset:
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut ovat tärkeimmät ratapyöräilyn arvokilpailut yhdessä olympialaisten ratapyöräilyn kanssa. Kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran 1893 ja on pidetty sen jälkeen vuosittain lukuun ottamatta sotavuosia 1915–1919 ja 1940–1945. Järjestäjämaan pyöräilyliitto järjestää kilpailut kansainvälisen pyöräilyliiton valvonnassa.
Chicagossa järjestetyt ensimmäiset MM-kilpailut oli tarkoitettu ainoastaan amatööreille. Vuoden 1895 kisoissa Kööpenhaminassa oli ensimmäisen kerran lajeja myös ammattilaisille. Erillisiä ammattilaisten ja amatöörien MM-titteleitä jaettiin vuoden 1992 kisoihin saakka, jonka jälkeen on kilpailtu kaikille avoimissa luokissa.
MM-kilpailujen ohjelmassa on tällä hetkellä (2019) kaikkiaan 20 lajia. Sekä miesten että naisten lajeina ovat aika-ajo, keirin, henkilökohtainen takaa-ajo, joukkuetakaa-ajo, pisteajo, linja-ajo, eräajo, joukkuesprintti, omnium ja pariajo. Aikanaan on kilpailtu lisäksi muun muassa tandemajossa.
Maailmanmestaruuden voittanut pyöräilijä saa kultamitalin lisäksi sateenkaaripaidan, jota hän on velvoitettu käyttämään kaikissa kyseisen lajin kilpailuissa seuraavan vuoden MM-kilpailuihin saakka.
V-Tyyli (albumi)

Taustaa

V-Tyyli nousi ilmestymisviikollaan (5/2010) Suomen virallisen albumilistan sijalle 50. ja putosi pois seuraavalla viikolla. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy oli yhteensä kolme viikkoa – parhaimmillaan sijalla 2. Kappaleesta "Tervetuloo, tervemenoo" on julkaistu musiikkivideo ja albumin kansitaiteen on tehnyt kuvataiteilija Ansver Oksman.
Й

Ääntäminen

Й on bulgariassa, marissa, ukrainassa, valkovenäjässä ja venäjässä palataalisen puolivokaalin /j/ merkki, joskin kyseistä foneemia merkitään joissakin asemissa myös muilla vokaalimerkeillä (esim. я ja ю). Makedoniassa ja serbiassa äännettä merkitään kaikissa asemissa kirjaimella Ј.
Kapina nuorisovankilassa

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti vuonna 1980 elokuvan pysyvän juuri ja juuri loitolla väkivallalla mässäilystä totisuutensa ansiosta: ”Filmin väkivalta ei ole hauskaa, vaan iskut ja potkut sattuvat ruumiiseen ja jättävät jäljen mieleen.” Hän luonnehtii Kapinaa nuorisovankilassa kovaksi, tapahtumiin keskittyväksi elokuvaksi, ”joka ei tunne myötätuntoa eikä ole kiinnostunut syistä ja taustoista”.
Vuoden 2010 kanadalaisessa vankilakuvauksessa Dog Pound nähdään paljon vaikutteita Scum-elokuvista.
Kirsi Tykkyläinen

Kirsi Tykkyläinen (s. 28. elokuuta 1949 Pieksämäki) on suomalainen entinen diplomaatti ja kansainvälinen elokuva-alan vaikuttaja. 
Tykkyläinen varttui opettajaperheessä Pieksämäellä. Venäjän kieltä opiskeltuaan hän työskenteli vuosina 1975–1983 Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden lehtorina ja sitten Suomen elokuvasäätiössä kansainvälisten asioiden päällikkönä. Vuosina 2002–2006 hän toimi kulttuurineuvoksena Suomen Moskovan-lähetystössä ja kutsuttiin sitten Moskovan elokuvajuhlien johtajaksi vuosiksi 2007–2009. Suomen Pietarin-insituutin johtajana hän toimi 2011–2012.
Kirsi Tykkyläisen tytär on näyttelijä Maria Järvenhelmi.
Tesco

Tesco (LSE: TSCO) on Britannian suurin päivittäistavaroiden vähittäiskauppa ennen Asda- ja Sainsbury’s-ketjuja. Maailmanlaajuisesti se on toiseksi suurin (2013) vähittäiskaupan yritys Wal-Martin (Yhdysvallat) jälkeen.
Jack Cohen perusti yrityksen vuonna 1919 Lontoossa. Nimenä Tesco syntyi vasta 1924. Cohen osti tuolloin suuren erän teetä T. E. Stockwelliltä ja päätti nimetä yrityksensä käyttäen välittäjän kolmea ensimmäistä kirjainta ja oman sukunimensä kahta ensimmäistä kirjainta, jolloin muodostui nimi Tesco. Ensimmäinen virallinen Tesco-nimeä kantava kauppa avattiin vuonna 1929 Lontoon Edgwaressa. Yritys noteerattiin Lontoon pörssissä 1947.
Alun perin ruokaan keskittynyt Tesco on laajentanut myyntiään vähitellen myös vaatteiden, elektroniikan ja viihteen saralle.
SOK ja Tesco aloittavat yhteistyön Suomessa vuonna 2017.
You Me at Six

Historiaa

Joe Philips potkittiin pois bändistä ja hänet korvattiin Dan Flintillä juuri ennen ensimmäisen levyn julkaisemista. Yhtye oli ehdolla parhaimmaksi brittibändiksi vuosina 2008, 2009 ja 2010 Kerrang! Awards-gaalassa, joka kerta palkinnon voitti Bullet For My Valentine. Yhtye julkaisi toisen albuminsa, nimeltään Hold Me Down 11 päivä tammikuuta 2010, joka pääsi TOP5 listaan Britanniassa. Tämä albumi sisältää singlet ”Underdog”, joka pääsi sijalle 49, ”Liquid Confidence”, joka oli korkeimmillaan 86 sijalla. Yhtye teki ilmoituksen, että he olisivat menossa takaisin studioon helmikuun alussa/maaliskuuta 2011 valmisteilla äänittämään kolmatta albumiaan, Sinners Never Sleep, joka julkaistiin Isossa-Britanniassa 3. lokakuuta 2011.
Howard Webb

Tuomariura

Howard Webb aloitti tuomarina Rotherhamin paikallisissa sarjoissa vuonna 1989. 15. marraskuuta 2005 hän tuomitsi ensimmäistä kertaa kansainvälisen ottelun kun Pohjois-Irlanti ja Portugali kohtasivat Belfastissa ystävyysottelussa. Webb tuomitsi kaksi ottelua EM-kisoissa 2008. Hän tuomitsi vuoden 2010 Jalkapallon maailmanmestaruuskisojen loppuottelun ja vuoden 2010 Mestarien liigan loppuottelun. Hän oli tuomarina myös vuoden 2012 EM-kisoissa. Brasilian MM-kisoissa 2014 hän tuomitsi Kolumbian ja Norsunluurannikon välisen alkulohko-ottelun sekä neljännesvälieräottelun Brasilia–Chile. Suomalaisittain kiinnostavasti Webb oli tuomitsemassa ratkaisevaa Metz–HJK -ottelua, josta HJK eteni historiallisesti mestarien liigan lohkovaiheeseen vuonna 1998. 
Webb esiintyi yhdessä päärooleista vuonna 2009 valmistuneessa dokumenttielokuvassa Tapa tuomari!, jossa seurattiin vuoden 2008 EM-kilpailujen erotuomarien toimintaa kentällä ja sen ulkopuolella. 
Elokuussa 2014 Webb ilmoitti lopettavansa 25 vuotta kestäneen tuomariuransa.

Yksityiselämä

Siviilissä Howard Webb toimi aiemmin poliisikersanttina (ylikonstaapeli) Sheffieldissä. Hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenen (MBE) arvonimi 2010.
Rappula

Rappula on Salon kaupunginosa joka rajoittuu Halikon kuntaan ja sijaitsee Rappulanmäessä. Alueella on sekä pientaloasutusta että korkeita kerrostaloja joita alettiin rakentaa 1960-luvulla.
Seppo Laaksi

Perhetaustat

Seppo Laaksi syntyi kirkkoherra Akseli ja Aili Laaksin (s. Tuominen) perheeseen.
Laaksi avioitui lastentarhaopettaja Riitta Sinikka Sunin kanssa 1967. Laaksien perheeseen syntyi Ilkka 1968, Anna-Leena 1971 ja Riikka 1973.

Opinnot

Seppo Laaksi pääsi ylioppilaaksi Mäntän yhteiskoulusta 1955. Opiskelupaikaksi tuli Helsingin yliopiston teologinen tiedekunta, josta hän valmistui teologian kanditaatiksi 1964 ja vihittiin papiksi Mikkelissä samana vuonna. Pastoraalitutkinnon Laaksi suoritti 1972, Seurakuntatyön johtamistutkinnon 1981–1982 sekä Kirkon yhteiskunnallisen toimikunnan järjestämän Kirkon yhteiskunnallisen seminaarin 1968. Edelleen hän suoritti Sairaalasielunhoidon erikoiskurssin 1970–1971 sekä Työnohjaajan koulutuksen 1977–1978.

Työura

Seppo Laaksi valmistumisensa jälkeen toimi aluksi Kotkan virallisena apulaisena 1964–1969. Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien sairaalapastorina Malmin, Invalidisäätiön ja Kätilöopiston sairaaloissa hän toimi 1969–1977. Rengon kirkkoherrana Laaksi oli 1977–1998, jolloin hän pääsi eläkkeelle. Hän toimi Kuoreveden virkaa toimittavana (vt.) kirkkoherrana 2000–2001 sekä Rengon vt. kirkkoherrana 2002.

Sivu- ja luottamustoimet

Ennen opiskelua Seppo Laaksi toimi Virtain kunnassa väliaikaisena kansakoulun opettajana 1956–1957 ja vastaavassa tehtävässä Peräseinäjoella 1957–1958. Kotkassa ollessaan hän oli Kotkan Rannikkopatteriston sotilaspastorina 1964–1969, Kotkan lyseon uskonnon tuntiopettajana 1964–1967 sekä Haapasaaren seurakunnan kirkollisten asioiden hoitajana 1966. Helsingissä Laaksi toimi Helsingin sairaanhoito-oppilaitoksen uskontotietouden ja sielunhoidon opettajana 1974–1976.
Laaksi on ollut Suomen Sairaalapapit ry:n hallituksen jäsen 1974–1976, Tampereen hiippakunnan hiippakuntakokouksen edustaja 1978–1981 sekä Etelä-Hämeen sairaalasielunhoitotyön seurakuntainliiton liittohallituksen puheenjohtaja 1984–1995.  
Avoimen kirkon vastuuryhmän jäsenenä Tampereella Laaksi oli 1908–1914. Laaksi harrastaa laulua Mieskuoro Kelot -nimisessä kuorossa.

Huomionosoituksia

Seppo Laaksi sai rovastin arvon 1985. Luutnantiksi hän yleni 1983. Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliitto myönsi Laaksille seurakuntatyön kultaisen ansiomerkin 1998.
Julien Escudé

Julien Escudé (s. 17. elokuuta 1979 Chartres, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Beşiktaşia. 184 senttimetriä pitkän Escudén pelipaikka on keskuspuolustaja.
Escudé aloitti ammattilaisuransa Cannesissa, jossa hän pelasi ainoaksi jääneen kautensa 1998–1999 aikana 21 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hänen esityksensä herättivät muiden seurojen huomion ja vuonna 1999 Rennesin valmentaja Paul Le Guen hankki hänet joukkueeseensa. Seuraavat neljä kautta Escudé edusti Rennesiä yhteensä 111 sarjapelin verran ilman tehtyjä maaleja.
Vuonna 2003 Escudén hankki alankomaalainen Ajax, jonka paidassa hän pelasi 61 Eredivisien ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Sevillaan Escudé siirtyi tammikuussa 2006.
Ranskan A-maajoukkueeseen Escudé kutsuttiin ensimmäisen kerran vuonna 2006. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 11. lokakuuta 2006 Ranskan voittaessa Färsaaret 5–0.
Escudén veli Nicolas on entinen huipputason tennispelaaja.
Rouranin kaanikunta

Rouranin kaanikunta oli Itä-Aasiassa sijainnut paimentolaisheimojen valtio 300-luvulta 500-luvulle. Valtion nimi voidaan kirjoittaa myös muodoissa Ruanruan, Ju-Juan tai Juan-Juan, joista viimeksi mainittu on alun perin kiinankielinen halventava nimitys, joka tarkoittaa ”epämiellyttävästi kiemurtelevaa hyönteistä”.
Rouranin kaanikunnan heimot olivat todennäköisesti mongolilaista alkuperää, ja heistä käytetään yhteisnimitystä Rouran. Yksi kaanikunnan alaheimoista oli historian ensimmäinen, joka käytti itsestään nimitystä Türk. Rouranit olivat mahdollisesti samaa kansaa kuin avaarit, jotka ilmestyivät Euroopan historiaan samoihin aikoihin kuin Rouranin kaanikunta hajosi.
Rouraneiden uskotaan olleen sukulaiskansaa Pohjoisen Wei-dynastian perustaneen Tuoba-heimon kanssa, mutta Wei ja Rouran ajautuivat sotiin keskenään jo 300-luvun lopulla. Rouranit olivat historian ensimmäinen kansa, joka käytti hallitsijastaan nimitystä kaani eli khan. Heidän liittolaisiaan ja alaisiaan olivat hefthaliitit eli valkoiset hunnit.
Maantieteellisesti Rouranin kaanikunta ulottui 500-luvulla Mantšurian rajalta Balkašjärvelle ja Orhonilta Kiinan muurille.
Heideterrieri

Ulkomuoto

Kooltaan heideterrieri on airedalenterrierin ja saksanmetsästysterrierin välimaastosta: sen säkäkorkeus on 45−56 cm ja paino 15−23 kg. Väritys on tavallisesti musta punaruskein merkein (black & tan).

Luonne ja käyttäytyminen

Rodun kuuluu olla airedalenterrierin tapaan rauhallinen ja vastaanottavainen, minkä lisäksi se on tasapainoinen, aktiivinen, eloisa, hyvähermoinen ja tottelevainen. Sillä on myös hyvä hajuaisti, minkä vuoksi sitä käytetään metsästyksen lisäksi myös harrastus- ja pelastuskoirana.

Alkuperä

Tämä metsästyskoira syntyi 1900-luvulla airedalenterrierin ja saksanmetsästysterrierin välisestä risteytyksestä, minkä lisäksi todennäköisesti käytettiin pienemmässä mittakaavassa myös irlanninterrieriä ja bullterrieriä. Metsästysominaisuudet ovat periytyneet saksanmetsästysterrieriltä ja keskeisimmät luonteenpiirteet airedalenterrieriltä.
Henry Kissinger

Nuoruusvuodet ja opiskelu

Kissinger oli syntyisin juutalaisperheestä ja siksi joutui muuttamaan kansallissosialistisen Saksan vainojen vuoksi 14-vuotiaana Yhdysvaltoihin 1938. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 19. kesäkuuta 1943. Hän suoritti ylioppilastutkinnon George Washington High Schoolissa. Kissinger palveli USA:n maavoimissa kersanttina.
Kissinger on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon (BA) tieteessä ja taiteessa korkeimmilla arvosanoilla Harvardin yliopistossa vuonna 1950. Filosofian tutkinnot seurasivat 1952 (MA) ja 1954 (Ph.D). Hän on poliittiseltaan vakaumukseltaan liberaali republikaani. Hänestä tuli kuvernööri Nelson Rockefellerin neuvonantaja. Richard Nixonin presidentinvaalivoiton jälkeen hän pääsi tämän kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi.

Poliittinen toiminta

Kissinger oli Nixonin Kansallisen turvallisuuden neuvonantajana (ulkopoliittisena neuvonantajana) 1969–1973. Nixonin ulkoministerinä hän oli vuosina 1973–1974. Hän oli myös presidentti Gerald Fordin ulkoministerinä 1974–1977. Ministerikautensa jälkeen Kissinger on työskennellyt konsulttina ja luennoitsijana sekä kirjoittanut useita kirjoja poliittisesta historiasta.
Kissinger neuvotteli syyskuussa 1976 eteläisen Afrikan tilanteesta. Hän aloitti neuvottelut 4. syyskuuta Zürichissa Etelä-Afrikan pääministerin Johannes Vorsterin kanssa. 7. syyskuuta Kissingerin ilmoitettiin aloittavan Afrikan kierroksen Tansaniasta, johon hän saapui 13. syyskuuta. Hän neuvotteli Tansanian presidentin Julius Nyereren kanssa Rhodesian ja Namibian tilanteesta, mutta 15. syyskuuta uutisoitiin, että afrikkalaiset eivät olleet tyytyväisiä tuloksiin. Kissinger jatkoi neuvotteluja kaksi päivää myöhemmin Vorsterin kanssa. Neuvottelut kestivät aina syyskuun 23. päivään saakka. Rhodesian pääministeri Ian Smith hyväksyi seuraavana päivänä Kissingerin sovitteluesityksen Rhodesian kriisin ratkaisemiseksi, mutta viisi Rhodesian naapurimaata hylkäsi ehdotuksen 26. syyskuuta.

Kritiikki

Kissingerin toimintatapana oli salamyhkäisyys. Hän aloitti neuvottelut Kiinan kanssa kertomatta siitä Yhdysvaltojen YK-lähettiläälle. Kriitikot ovat syyttäneet häntä sotarikoksista Kambodžan pommitusten ja Chilen Salvador Allenden kaatamisen yhteydessä. Vuonna 2001 Christopher Hitchens julkaisi kirjan The Trial of Henry Kissinger, jossa Hitchens syytti Kissingeriä kansanmurhaajaksi ja sotarikolliseksi. Kissingerin käynnistämissä pommituksissa Kambodžaan pudotettiin vuosina 1965–1973 yhteensä 2 756 941 tonnia räjähteitä.
Cornelia Funke

Cornelia Caroline Funke (s. 10. joulukuuta 1958 Dorsten, Länsi-Saksa) on saksalainen fantasiakirjailija, jonka teokset ovat suosittuja maailmalla ja Suomessa. Teoksista Mustesydän ja Rosvoruhtinas on tehty elokuvat. Oikeudet elokuvien tekoon on ostanut Taru Sormusten Herrasta- trilogian tehnyt New Line Cinema.
Funkesta on sanottu, että hän ymmärtää lapsen sielua ja mieltä kuin Astrid Lindgren ikään.
Me Vauhtikanat (1993) on viisiosaisen sarjan aloitusosa. Kirjan päähenkilön Sprotten luokan pojilla on oma jengi, joten Sprotte päättää perustaa neljän ystävänsä kanssa tyttöjen jengin. Nimeksi tulee Vauhtikanat, ja tunnukseksi höyhen. Sarjan romaanit ovat saaneet kirjallisuuspalkintoja Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä.
Notkea Rotta

2002–2006: Alku-ura

Notkean Rotan esikoisjulkaisu Panokset piippuun, pöhinät pönttöön julkaistiin Karelia Recordsin kautta 30. elokuuta 2002. Albumilta julkaistu single "Pöhinää" nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 16. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. "Pöhinää" -kappale oli tarkoitettu alun perin joululahjaksi Notkean Rotan ja Rautaperseen ystävälle. Yhtyeen toinen julkaisu Kaupungin vauhdissa - EP julkaistiin elokuussa 2004. Se nousi Suomen virallisen singlelistan 18. sijalle. EP julkaistiin Monsp Recordsin kautta CD:nä sekä vinyylinä. Notkean Rotan toinen pitkäsoitto Itä meidän julkaistiin vuonna 2005 ja se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 16. Myös tämän albumin julkaisi Monsp CD:n lisäksi vinyylinä.

2007–2010: Kokeellinen linja ja Notkean Rotan soolo

Notkea Rotta julkaisi kolmannen pitkäsoittonsa Kontula – Koh Phangan All Night Long Monsp Recordsin kautta 24. lokakuuta 2007. Albumi nousi 35. sijalle Suomen virallisella albumilistalla ja sen kappaleista "Sadistiset fabiot" ja "Lomalla" on julkaistu musiikkivideot. Kontula – Koh Phangan All Night Long on tyyliltään kokeellisempaa, kuin yhtyeen aikaisempi materiaali ja myös se julkaistiin vinyylinä.
Yhtyeen keulahahmo Notkea Rotta julkaisi Notkea maa -nimisen sooloalbumin Monsp Recordsin kautta 26. toukokuuta 2010. Albumi ylsi Suomen virallisen albumilistan 43. sijalle ja pysyi siellä viikon. Albumin kappaleesta "Syö! Juo! Nai!" julkaistiin myös musiikkivideo. Myös tämä albumi jatkoi kokeellista linjaa.
Notkea Rotta -artisti vieraili myös SMC Lähiörottien lokakuussa 2010 julkaistulla "Lähiörotat skujaa" -musiikkivideolla. Hän oli myös Puukko-B:n ja Rohtori Laineen kanssa mukana rap-artisti Retaleen musiikkivideolla "Prepaidjäbä". Video julkaistiin kesällä 2011.

2011–2014: Rane Raitsikan liittyminen, neljäs pitkäsoitto ja uusi yhtye

Elokuussa 2011 uutisoitiin, että kitaristi Rane Raitsikka liittyy Notkeaan Rottaan uudeksi kitaristiksi. Notkean Rotan neljäs pitkäsoitto Notkea Rotta julkaistiin Monsp Recordsin kautta 18. huhtikuuta 2012. Albumi on ensimmäinen, jolla yhtyeen uusi kitaristi Rane Raitsikka on mukana ja se on tyyliltään lähempänä yhtyeen varhaista materiaalia. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 13. sijalle. Albumin kappaleesta "Paluu betoniin" julkaistiin musiikkivideo huhtikuussa 2012 ja kappaleesta "Mitä iistimpää, sitä siistimpää" saman vuoden elokuussa.
Notkea Rotta ja SMC Lähiörotat julkaisivat Full House Recordsin kautta yhteis-EP:n 21. helmikuuta 2014. EP julkaistiin kymppituumaisena vinyylinä, ja sitä painettiin 666 kappaletta. EP:n ensimmäinen musiikkivideo "Rottaradio" julkaistiin marraskuussa 2013.
Keväällä 2014 ilmoitettiin Notkean Rotan kutistuvan Atomirotta -nimiseksi yhtyeeksi. Uuden yhtyeen jäseninä toimivat Notkea Rotta (Rotta), Rane Raitsikka ja Pajulaakso.

Liekehtivät Torsionit

Notkean Rotan rytmiryhmä on nimeltään Liekehtivät Torsionit. Yhtyeen jäsenet soittavat myös yhtyeissä Waltari, Ensiferum, Defuse ja Smack.
Kuninkaankatu (Tampere)

Kuninkaankatu on pohjois-eteläsuuntainen katu Tampereen keskustassa. Se alkaa Finlaysonilta ja kulkee Tammerkosken kaupunginosan läpi Nalkalaan. Kuninkaankadun poikkikatuja ovat Puuvillatehtaankatu, Satakunnankatu, Puutarhakatu, Kauppakatu, Hämeenkatu, Hallituskatu ja Satamakatu.
Kuninkaankadun ja Hämeenkadun kulmassa sijaitsee Sokoksen tavaratalo. Aiemmin Kuninkaankadun varrella ovat toimineet myös Stockmann ja Anttila. 1980-luvulla osa Kuninkaankadusta muutettiin kävelykaduksi, ja myöhemmin kävelykatuosuutta on laajennettu. Nykyään se ulottuu Hämeenkadulta Satakunnankadulle asti. Pyörätie jatkuu Kuninkaankadun alusta loppuun.

Kadun historia ja nimi

Kuninkaankatu on Tampereen vanhimpia katuja; maanmittari Daniel Hall (1739–1803) piirsi lähes koko nykyisen katulinjan jo vuonna 1775 suunnitellessaan ”Tammerkosken kauppalan” tulevaa asemakaavaa. Tampereesta oli aluksi tarkoitus tehdä kauppala, mutta sen sijaan vuonna 1779 perustettiinkin kaupunki. Hallin päivittämästä kartasta tuli kaupungin ensimmäinen asemakaava.
Ensimmäisissä kartoissa Tampereen kaduilla ei ollut nimiä. Varhaisin tunnettu maininta Kuninkaankadusta on vuodelta 1790, jolloin sitä käytettiin eräässä esirukouksessa (muodossa Kuningan katu). Katujen nimet merkittiin ensimmäisen kerran karttaan maanmittari Johan Walleniuksen (1785–1849) vuosina 1825–1826 laatimassa Tampereen asemakaavaehdotuksessa. Siinä nimet olivat ruotsinkielisiä ja Kuninkaankatu esiintyi muodossa Kungs Gatan.
Kuninkaankadun nimi viittaa mahdollisesti kaupungin perustajaan Kustaa III:een. Kadunnimi on kuitenkin voitu muodostaa myös ulkomaisten mallien mukaan. ”Kuninkaankatu” on Euroopassa perinteinen kadunnimityyppi: se on ollut käytössä Englannissa jo 1100-luvulla (Cuningesstrete) ja Ruotsissa 1600-luvulla (Kungsgatan).
Nykyisestä Aleksis Kiven kadusta on käytetty ennen 1820-lukua nimeä Kuningattarenkatu.

Taideteoksia

Kuninkaankadun kävelykadulla on kaksi veistosta: Pekka Kauhasen Odottajan puku (2001–2002) ja Ukri Merikannon Tietäjälintu (1998). Lisäksi Kuninkaankadun varrella sijaitsevassa Wilhelm von Nottbeckin puistossa on Kotkankallion muistomerkki (n. 1830–1840).
Fredrik August Ehrström

Fredrik August Ehrström (12. tammikuuta 1801 Luoto – 19. maaliskuuta 1850 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, urkuri ja laulunopettaja.

Henkilöhistoria

Ehrströmin vanhemmat olivat kauppias Anders Ehrström ja Anna Maria Reinius ja puoliso vuodesta 1842 Emelie (Emma) Augusta Matheizen (k. 1905). Heidän pojanpoikansa oli säveltäjä ja musiikkikriitikko Otto J. S. Ehrström. Ehrström harjoitti merimiesopintoja Pietarsaaressa ja suoritti perämiestutkinnon Vaasassa 1818. Ylioppilaaksi hän tuli 1824.  Ehrström aloitti 1824 lakitieteen opinnot Turun yliopistossa. Opinnot keskeytyivät 1829, ja Ehrström siirtyi veljensä, Mynämäen kihlakunnan kruununvoudin Anton Mauritz Ehrströmin apulaiseksi. 
Pian Ehrström muutti Pietariin, missä hänen toinen veljensä Eric Gustaf Ehrström toimi ruotsinkielisen Pyhän Katariinan seurakunnan kirkkoherrana. Hän alkoi toimia seurakunnan kirkkokoulun laulunopettajana, kunnes siirtyi Helsinkiin. Hän johti helsinkiläisen Akateemisen Musiikkiseuran kuoroa 1833–1835 ja toimi laulunopettajana vuodesta 1833 Helsingin yksityisessä lyseossa, 1839 triviaalikoulussa ja 1841 ylemmässä alkeiskoulussa. Helsingin Vanhan kirkon urkuri hän oli vuodesta 1840 ja hoiti vuosina 1836–1850 teologian ylioppilaiden messuharjoituksia.

Taiteellinen tuotanto

Ehrströmin laulelmat olivat omana aikanaan pidettyjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu noin 40 yksinlaulua, kuten Den öfvergivna ja Den sjuttonårijga, sekä kymmenkunta kuorolaulua kuten Tonernas värde, Stjärnan, Bachi vaggvisa, Vårt land ja Stilla skuggor. Osan lauluista hän sävelsi lapsuudenystävänsä Runebergin runoihin, kuten Lähteellä (Vid en källa) ja Joutsen (Svanen). Ehrström julkaisi myös kaksi teosta musiikin opetusta varten sekä teokset yksin- ja kuorolauluistaan.
Todd Haynes

Todd Haynes (s. 2. tammikuuta 1961 Los Angeles) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.

Elämä

Haynes syntyi Kaliforniassa ja teki bachelor-tutkinnon Brownin yliopistossa. Hänen ensimmäinen huomattava menestyksensä oli elokuva Poison (1991), jota seurasivat Safe (1995) ja Velvet Goldmine (1998), joka toi ohjaajalleen Kultaisen palmun ehdokkuuden Cannesissa. Haynes teki vuonna 2002 elokuvan Kaukana taivaasta, jolla hän oli ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 2003 hän oli Golden Globe -ehdokkaana. 
Haynesin käsikirjoittama ja ohjaama Bob Dylanin elämään pohjautuva elokuva I'm Not There sai ensiesityksensä eri maissa 2007–2008.
Haynes on avoimesti homoseksuaali.
47 rōninia

47 rōninia tai Chūshingura (Uskolliset) on japanilainen legenda, joka 1700-luvun tositapahtumiin pohjautuen kertoo 47 rōninista eli isännättömäksi jääneestä samuraista, jotka kostavat isäntänsä kuoleman. 47 rōninin taru on yksi kuuluisimpia samuraitarinoita, ja sitä pidetään usein eräänlaisena Japanin kansallislegendana. Tarina on tunnetuin bushidōn eli samuraiden kunniakoodin ja elämäntavan kuvaus.
Tarinan alussa hoviherra Kira loukkaa samuraiden isäntää, Akōn daimio Asano Nakanoria, joka tästä raivostuneena hyökkää loukkaajaansa kohti, haavoittaen tätä päähän ja olkapäähän. Vartijat kuitenkin estävät Asanoa tappamasta Kiraa. Hyökkäyksen vuoksi Asanon on pakko tehdä seppuku. Isäntänsä kuoltua 47 samuraita jäävät isännättömiksi. Ōishi Kuranosuken johdolla he vannovat kostavansa isäntänsä kuoleman tappamalla Kiran. He ryhtyvät tämän jälkeen valmistelemaan salamurhaa ja pyrkivät sekoittumaan muuhun väestöön ryhtymällä munkeiksi ja kauppiaiksi. Ōishi tekeytyy juopoksi ja saa näin Kiran uskomaan, että mitään pelkoa kostosta ei ole.
Valmisteltuaan murhaa vuoden salaliittolaiset hyökkäävät pahaa-aavistamattoman virkamiehen taloon. Rōninit ovat jakaantuneet kahteen ryhmään, ja rummun lyönti on merkkinä hyökkäyksen aloituksesta, pillin vihellys puolestaan Kiran löytymisestä. Kiivaan taistelun jälkeen Kira löytyy piilostaan. Rōninit tarjoavat hoviherralle mahdollisuutta itsemurhaan, mutta tämä ei halua tehdä sitä. Ōishi tappaa lopulta Kiran. Tämän jälkeen rōninit vievät Kiran pään isäntänsä haudalle ja antautuvat. Nuorin rōnineista lähetetään sitä ennen viemään sana Akoon, että rōninit ovat täyttäneet velvollisuutensa.
Shōgun päättää lopulta, että vangittuja rōnineja ei teloiteta kuten rikollisia vaan he saavat tehdä seppukun. Kuolemansa jälkeen rōninit haudattiin isäntänsä viereen. Sanansaattajaksi lähetetyn rōninin shogun armahtaa.