google/wiki40b huggingface dataset:
Juomapullo

Historia

Kevyet PET-pullot tulivat pantillisiksi 1. tammikuuta 2008, jolloin niitä koskeva uusi laki astui voimaan. Pullojen etikettiin tuli panttimerkintä ja palautusautomaatteihin tulokkaiden käsittelyohjeet.

Juomapakkausasetukset

Pantillisia juomapakkauksia säätelevät erilaiset asetukset, joihin vaikuttavat esimerkiksi jätelaki (1072/2004) sekä Suomen liittyminen EU:seen. 
Suomen EU-jäsenyyden myötä eduskunta muutti juomapakkausten verotukseen liittyvää käytäntöä niin, että myös materiaalina kierrätettävät kevyet muovipullot tulivat pantillisten piiriin. Pelkkää uudelleentäytettävien pullojen pantillisuutta pidettiin kilpailua rajoittavana. Tämä muutos astui voimaan 1. tammikuuta 2008.

Valmistusmateriaali

Pulloja kutsutaan materiaalinsa (polyetyleenitereftalaatti) mukaan myös PET-pulloiksi. Kierrätysmuovipulloja ei käytetä uudelleen sellaisenaan, vaan niistä otetaan talteen muovi uusiokäyttöä varten. Värittömästä muovista valmistetaan uusia muovipulloja, ja värillisestä pakkausmateriaalia, reppuja ja jopa kännyköitä.

Pantillisuus

Pantillisen kierrätysmuovipullon pantti on pullon koosta riippuen 0,10 €, 0,20 € tai 0,40 €. Niiden muotoja ja kokoja ei ole säädelty yhtä tarkkaan kuin uudelleentäytettävien pullojen, joten pullot voivat olla hyvin monennäköisiä.
Pantin saa vain ehjistä pulloista, joiden etiketti on tallella ja vahingoittumaton. Automaatti tunnistaa pantillisuuden etiketin viivakoodista.

Ympäristövaikutukset

Pantillisissa muovipulloissa oleva merkintä on erityisen tärkeää, jotta materiaalit eivät sekoitu keskenään. Muovilaatujen runsaus estää muovin kierrätystä. PET-muovia lukuun ottamatta suurin osa päätyy kaatopaikalle.
Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukio

Historiaa

Lukio perustettiin vuonna 1902 nimellä Oulun suomalainen yhteiskoulu. Keskeisiä hahmoja koulun perustamisessa olivat Mauno Rosendal ja Nanny Lilius. Innokkaana suomalaisuusmiehenä Rosendal halusi luoda Ouluun venäläisvaikutteisesta valtiovallasta riippumattomamman koulun niin tytöille kuin pojille. Mauno Rosendalista tuli myös yhteiskoulun ensimmäinen rehtori, jota tehtävää hän hoiti aina kuolemaansa saakka eli vuoteen 1917. Nanny Lilius puolestaan toimi koulun johtajattarena aina vuoteen 1928 sekä sen jälkeen vielä tuntiopettajana vuoteen 1934. Koulu oli Oulun ensimmäinen yhteiskoulu.
Oman koulurakennuksen koulu sai vuonna 1908, kun arkkitehti Viktor J. Sucksdorffin suunnittelema jugend-tyylinen koulutalo valmistui. Alun perin yksityisenä toiminut koulu siirtyi vuonna 1920 valtion hallintaan ja sai nimen Oulun yhteislyseo. Peruskoulu-uudistuksen aikaan 1974 lukio siirtyi Oulun kaupungin kouluksi ja sai nimen Kuusiluodon lukio.

Kurssitarjonta

Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukio tarjoaa pakollisten lukiokurssien lisäksi mm. median ja draaman ja teatterin kursseja. Lisäksi musiikin, kuvataiteen ja liikunnan syventävien kurssien määrä on suuri, ja koulu tarjoaa mahdollisuuden suorittaa lukiodiplomit kuvataiteessa, musiikissa, teatteritaiteessa, mediassa ja liikunnassa.
Nelsonin patsas

Rakenne

Monumentin juurella on jalusta, jonka jokaisella sivulla on neliön muotoinen pronssinen reliefi, mitoiltaan 5,5 × 5,5 metriä. Ne ovat tehneet Musgrave Watson, William F. Woodington, John Ternouth ja John Edward Carew. Jalustan vierellä on neljä vuonna 1867 lisättyä pronssista leijonapatsasta, jotka on suunnitellut Sir Edwin Landseer. Graniittinen pylväs edustaa korinttilaista tyyliä. Itse patsas, jonka korkeus on 5,2 metriä, on hiekkakiveä. Sen on tehnyt Edward Hodges Bailey. Koko monumentin korkeus jalustan juuresta Nelsonin hattuun on 51,6 metriä.
Clara Immerwahr

Nuoruus ja koulunkäynti

Clara Immerwahr syntyi vuonna 1870 Polkendorffin maatilalla lähellä Breslauta. Hänen isänsä Philipp oli kemisti, joka oli siirtynyt maanviljelijäksi tehdashankkeensa epäonnistuttua. Claran äiti oli Anne Korn. Clara oli nuorin neljästä sisaruksesta.
Immerwahrien tyttölapset saivat alkuun koulutuksensa yksitysopettajilta, mutta vuodesta 1877 kaikki kolme alkoivat käydä heidän isoäitinsä taloon perustettua tyttökoulua. Clara oli innokas koululainen ja halusi seurata veljeään tieteelliselle uralle. Paul oli jo yliopistossa, kun hänen sisaruksensa vasta valmistuivat peruskoulusta.
Clara Immerwahr valmistui 22-vuotiaana Höhere Mädchenschulesta, joka oli eräänlainen nuorille naisille tarkoitettu koulu, jossa tarjottiin opetusta, jotta naiset voisivat toteuttaa ”luonnollista tarkoitustaan” aviovaimoina ja äiteinä. Immerwahr aloitti tämän jälkeen opettajaseminaarin, joka oli ainoa koulu, jossa tarjottiin ammattikoulutusta naisille. Yliopisto-opintoja varten hän joutui ottamaan yksityisopetusta ja suorittamaan abituerienttikoetta vastaavan kokeen, jonka hän läpäisi vuonna 1896.

Breslaun ensimmäinen naistohtori

Immerwahr aloitti vuonna 1896 opinnot Breslaun yliopistossa. Hän oli kuitenkin vieraileva kuunteluoppilas, sillä naiset pääsivät yliopistoon vasta 1908. Immerwahr kiinnostui yliopistossa erityisesti fysikaalisesta kemiasta.
Fysikaalisen kemian pioneeri Richard Abegg ei huomioinut Immerwahrin kuunteluoppilaan statusta, vaan hän alkoi ohjata tätä tohtorin tutkintoa varten. Abegg ja Immerwahr julkaisivat vuonna 1900 yhteisen tutkimuspaperin. Immerwahr itse julkaisi vuonna 1901 väitöskirjansa ja valmistui tohtoriksi. Hän oli ensimmäinen nainen, joka valmistui Breslaun yliopistosta tohtoriksi.

Avioliitto

Immerwahr meni vuonna 1901 naimisiin tunnetun kemistin Fritz Haberin kanssa, ja he asettuivat Karlsruheen. Vaikka Immerwahr todennäköisesti uskoi pystyvänsä yhdistämään perhe-elämän ja tieteellisen uransa, hän ei siinä onnistunut. Hän kuitenkin auttoi miestään tutkimuksissa ja teki yhteistyötä muun muassa termodynamiikkaa käsittelevän oppikirjan parissa.
Immerwahr ajautui hiljalleen kauemmaksi tieteellisestä urasta ja joutui perinteiseen kotiäidin rooliin. Hänen miehensä oli varsin urakeskeinen, minkä takia Immerwahrilla ei ollut juurikaan mahdollisuuksia kehittää omaa uraansa. Tähän vaikutti myös heidän vuonna 1902 syntynyt Hermann-poika, joka sairasti paljon.

Itsemurha

Clara Immerwahr otti varhain aamulla 2. toukokuuta 1915 miehensä pistoolin ja ampui itsensä talon puutarhassa. Itsemurhan syy on herättänyt paljon keskustelua, eikä siitä ole historioitsijoiden kesken yhteisymmärrystä. Toiset ovat väittäneet, että Immerwahr ei voinut hyväksyä miehensä osallistumista ensimmäisen maailmansodan kemialliseen sodankäyntiin ja ampunut itsensä perheriidan jälkeen. Todennäköisesti itsemurhan taustalla olivat useat eri tekijät, hänen läheiset ystävänsä Richard Abegg ja Otto Sackur olivat kuolleet hiljattain, ja sota toi yleistä tuhoa maailmaan.
Anders Österling

Anders Johan Österling (13. huhtikuuta 1884 Helsingborg, Ruotsi – 13. joulukuuta 1981 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, runoilija, sekä kirjallisuus- ja teatterikriitikko. Österling nimitettiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuodesta 1919 lähtien, ja hän toimi akatemian sihteerinä 1941–1964. Österlingiä pidetään taitavana maisemaidyllien ja symbolistisen kauneuden runoilijana.
Pohjalevy

Pohjalevy on useissa eri automalleissa käytettävien yhteisten rakenneosien kokonaisuus. Nimitys pohjalevy on harhaanjohtava, koska kokonaisuus voi olla huomattavasti laajempi, mutta sitä käytetään yleisesti puhekielessä. Englannin kielessä käsite tunnetaan nimellä platform. Alkuaan pohjalevy saattoi todella olla jonkin aikaisemman automallin pohja, jota hyödynnettiin toisessa mallissa, kuten esimerkiksi Karmann Ghiassa hyödynnettiin VW Kuplan pohjaa.
Nykyään monet autonvalmistajat suunnittelevat uudet mallit olemassa olevalle pohjalevylle. Tämä on hyvin kustannustehokasta, koska kokonaan uuden mallin kehittämiskustannukset olisivat ylivoimaiset kullekin mallille erikseen. Autonsuunnittelussa eletään kuitenkin murrosvaihetta. Esimerkiksi Volkswagen-yhtymä käyttää samaa modulaarista perusrakennetta lähes kaikissa valmistamissaan henkilöautoissa. Modularer Querbaukasten -nimen saaneen perusrakenteen mittoja muuttamalla voidaan tuottaa uusia malleja pikkuautoista edustusautoihin samoilla perusratkaisuilla. Ensimmäinen MQB-rakenteeseen perustuva malli on vuosimallin 2012 Audi A3.
Salmenkylän Linnamäki

Linnamäki

Mäki sijaitsee mereen Savilahteen laskevan Salmenvirran länsirannalla. Linnamäen nimellä tunnetaan kuitenkin kaksi vierekkäistä kalliomäkeä, joista toisella mäkilinnan on täytynyt sijaita. Todennäköisin niistä on itäisin kalliomäki. Mäki on loivarinteinen ja se kohoaa vain noin 15 metriä Salmenvirran vedenpinnan yläpuolelle. Linnoituksen rakenteita ei ole näkyvissä, mutta mäen lounais- ja luoteispuolilla sijaitsee luode-kaakkosuuntainen nykyään kuiva haudaksi tulkittava maaston piirre. Siinä oli ennen upottavaa maata ja rivi pieniä lampia, mikä viittaisi mahdolliseen vallihautaan. Pohjoispuolella laskee Salmenvirtaan vielä puro.

Historiaa

Keskiajalla Linnamäen eteläpuolella ylitti Salmenvirran kapeikossa Suuri rantatie. Linnamäellä on saattanut olla kaksi päätarkoitusta. Se on voinut turvata Suuren rantatien ylityspaikkaa idän suunnalta tulevien vihollisten varalta. Toiseksi, paikalla on keskiajalla 1300-luvun alussa ollut kauppapaikka, jonka turvalinna se on voinut olla. Tiedetään, että Pietari Joninpoika myönsi vuonna 1336 tallinnalaisille oikeuden käydä kauppaa kolmessa linnalääninsä kaupungissa: Viipurissa, Vehkalahdella ja Virolahdella.

Tutkimukset

Linnamäessä ei ole suoritettu arkeologisia tutkimuksia. Sitä on kuitenkin tutkittu pinta-puolisesti vuosina 2006 (Johanna Enqvist) ja 2015 (Katja Vuoristo).
NHL-kausi 2002–2003

Runkosarja

Kauteen 2002–2003 suurimpina ennakkosuosikkeina lähtivät San Jose Sharks sekä viime vuosien huippujoukkueet Detroit Red Wings, St. Louis Blues, Colorado Avalanche ja New Jersey Devils. Näistä San Jose petti pahasti ja jäi ulos pudotuspeleistä. Muut suosikit pelasivat itsensä varmasti pudotuspeleihin.
San Josen lisäksi suuria pettymyksiä olivat New York Rangers, joka jäi myös pudotuspelien ulkopuolelle. Carolina Hurricanes, joka pelasi Stanley Cup -finaalissa kaudella 2001–2002 jäi koko liigan viimeiseksi.
Yksi suurimpia yllätyksiä oli Tampa Bay Lightning, joka voitti divisioonansa. Myös Minnesota Wild pääsi ensimmäistä kertaa mukaan pudotuspeleihin. Myös Ottawa Senators ja Vancouver Canucks alkoivat vakiinnuttaa paikkojansa liigan huipulla.
Liigaa varjostivat erilaiset taloudelliset vaikeudet. Ottawa Senators, Buffalo Sabres ja Pittsburgh Penguins kärsivät vakavista ongelmista. Huippujoukkueet myös erottivat valmentajiaan aikaisempia kausia enemmän. Muun muassa New York Rangers, Colorado ja San Jose antoivat kenkää päävalmentajilleen.

Pudotuspelit

Kauden 2002–2003 pudotuspelit olivat täynnä yllätyksiä. Yksi tiukimpia pareja ensimmäisellä kierroksella oli Philadelphia–Toronto. Kumpikin joukkue oli isolla rahalla kasattu, joten putoaminen olisi ollut suuri pettymys kummallekin. Philadelphia voitti tämän sarjan lopulta 4–3. Ottelusarjassa mentiin kahdesti toiselle jatkoajalle asti ja kerran jopa kolmannelle. Minnesota teki jättiyllätyksen kaatamalla Coloradon ja Anaheim teki vielä suuremman yllätyksen. He kaatoivat puolustavan mestarin, Detroitin, suoraan neljässä ottelussa.
Toisella kierroksella Minnesota ja Anaheim jatkoivat yllätyksiään. Tällä kertaa Minnesota kaatoi Vancouverin ja Anaheim lähetti Dallasin kesälomalle.
Konferenssifinaaleissa Anaheim kohtasi Minnesotan ja New Jersey Ottawan. Anaheim voitti Minnesotan helposti otteluvoitoin 4–0. New Jerseyllä oli tiukempi sarja Ottawaa vastaan, joka ratkesi vasta seitsemännessä ottelussa, jonka New Jersey voitti 3–2.
Finaalissa kohtasivat ensikertalainen Anaheim ja New Jersey. New Jersey voitti kolmannen mestaruutensa lopulta otteluvoitoin 4–3.
Hjalmar Lagerborg

Carl Hjalmar Lagerborg (11. lokakuuta 1842 Oulu – 29. tammikuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen insinööri, joka toimi Suomen pääpostijohtajana vuosina 1887–1903. Hän edisti Suomen postilaitoksen kehitystä.

Elämäkerta

Hjalmar Lagerborg kuului Lagerborgin aateliseen sotilassukuun ja hänen isänsä oli Oulun läänin kuvernöörinä toiminut eversti Robert Vilhelm Lagerborg. Myös Hjalmar Lagerborg kävi vuosina 1854–1861 Haminan kadettikoulun, mutta ei ryhtynyt sotilasuralle. Jätettyään palveluksen vänrikkinä hän sai 1861 viran Tie- ja vesirakennushallituksen insinöörikunnan ylimääräisenä insinöörinä. Muodollisen insinöörin koulutuksen hän hankki käymällä vuosina 1864–1866 Zürichin polyteknillisen opiston Sveitsissä ja työskenteli sen jälkeen kaksi vuotta insinöörinä Keski-Euroopassa ja Skandinaviassa. Vuodesta 1868 Lagerborg toimi ratainsinöörinä Valtionrautateillä ja osallistui 1870-luvulla muun muassa Tampereen ja Turun ratayhteyksien rakentamiseen. Hänestä tuli 1877 liikennetirehtöörin apulainen. Vuosina 1881–1887 Lagerborg oli Suomen Valtionrautateiden virkamiehenä Pietarissa. Hän perusti vuonna 1874 myös oman sahan Kotkan Hovinsaaren eteläkärkeen, mutta joutui pian luopumaan sen omistuksesta.
Lagerborg nimitettiin vuonna 1887 Suomen postilaitoksen pääjohtajaksi hänen tehtyään aiemmin samana vuonna postialaa koskeneen opintomatkan Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Virkanimityksen järjestäjäksi on arveltu liberaaleihin kuulunutta senaattori Leo Mecheliniä, sillä Lagerborgin perhe tunnettiin liberaaleja lähellä olevana. Lagerborg laittoi Suomen postilaitoksen ojennukseen kiertokirjein ja muun muassa kielsi tupakoinnin postitoimipaikoissa niiden aukioloaikoina. Hän pyrki jarruttamaan vuonna 1890 annetun postimanifestin toimeenpanoa, jolla Suomen postilaitos siirrettiin Venäjän sisäministeriön alaisuuteen. Hänen mielestään esimerkiksi vaatimus kaupunkien ja Viipurin läänin postivirkailijoiden täydellisestä venäjän kielen taidosta oli kohtuuton. Lagerborg oli muutenkin venäläistämiskysymyksen suhteen perustuslaillisen passiivisen vastarinnan kannattaja, joten hänen asemansa hankaloitui ensimmäisen sortokauden aikana. Elokuussa 1902 hän jättäytyi kahden kuukauden sairauslomalle. Samoihin aikoihin hän kieltäytyi julkaisemasta laittomana pitämäänsä Venäjän sisäministerin määräystä epäilyttävinä pidettyjen henkilöiden postin salaisesta avaamisesta ja tutkimisesta. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov alkoi painostaa häntä määräyksen julkaisemiseen. Tässä tilanteessa Lagerborg jätti joulukuun 1902 alussa eroanomuksensa, jonka senaatti hyväksyi Bobrikovin vastustuksesta huolimatta.
Lagerborg edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä vuosina 1877–1878, 1885, 1897, 1899 ja 1900. Hän kieltäytyi hänelle vuonna 1896 tarjotusta senaatin kulkulaitostoimituskunnan päällikkyydestä.
Hjalmar Lagerborgin puoliso oli vuodesta 1870 vapaaherratar Gertrud Maria von Kothen, kenraali Gustaf von Kothenin tytär. Filosofian professori Rolf Lagerborg oli heidän poikansa. Helsingfors dagbladin päätoimittaja Robert Olof Lagerborg oli Hjalmar Lagerborgin veli.
Giambattista Vico

Giambattista Vico tai Giovanni Battista Vico (23. kesäkuuta 1668 Napoli – 23. tammikuuta 1744 Napoli) oli italialainen valistusfilosofi, historioitsija, juristi ja reettori. Hän syntyi Napolissa kirjakauppiaan ja kärryjentekijän tyttären poikana. Hänet tunnetaan parhaiten verum factum -periaatteestaan, jonka mukaan totuus todennetaan luomis- ja keksimistyöllä, eikä havainnoilla, niin kuin Descartes oli katsonut.
Vico esitti kulttuurihistoriallisen selityksen ihmismielen ajatusrakennelmien muutoksesta. Vicon mukaan todellisuuskäsitysten luonne on historian kuluessa muuttunut monta kertaa. Varsinaisia vaiheita on kolme. Niihin kuuluvat (1) jumalien aika, jolloin ihmiset uskoivat elävänsä taivaallisten voimien alaisina. Elämää ohjasivat tuolloin määräykset ja ennustukset. Seuraavaksi tuli (2) sankareiden aika. Harvainvaltaisia yhteiskuntia ohjasivat avainhenkilöt, jotka käyttivät valtaansa tavalliseen kansaan. Kolmas vaihe (3) on ihmisten ja järjen aika. Tasa-arvon periaatteelle rakentuvassa yhteiskunnassa syntyivät lopulta Vicon aikakauden valtiomuodot.
Näin Vico päätyi omaan käsitykseensä oikeudenmukaisuudesta. Ensin tuli mystisen teologian vaihe, toisena vaihe jossa taitavat puhujat ohjasivat valtiota. Kolmannessa vaiheessa eli vapaiden yhteiskuntien vaiheessa ihmiset noudattavat vain yleisiin totuuksiin perustuvia lakeja. Vicon mukaan myös kielellisellä ilmaisulla on historiansa. Varhaisimmassa kehitysvaiheessa käytettiin ainoastaan merkkejä, jotka suoraan liittyivät niitä edustaviin käsitteisiin. Toisessa vaiheessa sankarien kieli oli kirjavaa ja kuvainnollista käyttäen vertauksia. Lopulta kolmannelle vaiheelle on tyypillistä yhteinen kieli, jonka avulla yhteisöt kykenevät laatimaan päteviä lakeja koko yhteiskunnalle, tasa-arvoisesti koko kansalle. Tästä syystä uskontojen kieli oli aikaisemmin ollut vain papiston keino hallita ihmisiä arvoitusten avulla. Vicon ”uuden tieteen” tarkoituksena oli purkaa menneiden aikakausien kertomuksia ja tulkita ne vain myyttisiksi ja uskonnollisiksi ilmauksiksi tavallisen elämän tapahtumista.
Aleksandr Litovtšenko

Aleksandr Dmitrijevitš Litovtšenko (ven. Алекса́ндр Дми́триевич Лито́вченко; 26. maaliskuuta (J: 14. maaliskuuta) 1835 Krementšuk – 28. kesäkuuta (J: 16. kesäkuuta) 1890 Pietari) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen taidemaalari, joka erikoistui kuvaamaan 1500- ja 1600-luvun Moskovan ruhtinaskuntaa.
Litovtšenko opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän sai pienemmän kultamitalin teoksestaan Kharon kuljettaa kuolleiden sielut Styks-virran yli, vaikka joutuikin kurssitovereidensa kritisoimaksi melko jäykistä asetelmistaan. Yhdessä monien muiden kurssitovereidensa kanssa hän haastoi Akatemiassa vallinneen akatemismin hengen. Hän keskeytti opintonsa vuonna 1863, ryhtyi riippumattomaksi taiteilijaksi ja liittyi Vaeltajiin vuonna 1876.
Vuonna 1868 Litovtšenko tunnustettiin akateemikoksi kuvastaan tsaari Aleksein hovissa palvelevasta haukkametsästäjästä (yksi versio samasta aiheesta). Hänen suurimmista maalauksistaan Iivana Julma esittelee aarteitaan Englannin suurlähettiläälle Jerome Horseylle (1875) hankittiin tsaarin aloitteesta Venäläiseen museoon, ja teos Tsaari Aleksei ja patriarkka Nikon kunnioittavat patriarkka Filippin jäänteitä (1886) hankittiin Pavel Tretjakovin aloitteesta nimeään kantavaan taidekokoelmaan Moskovaan (kuten myös useat muotokuvat).
Litovtšenko muistetaan myös useiden Moskovan Kristus Vapahtajan katedraalin seinämaalausten sekä Sevastopolin Krimin sodan muistomerkin ikonien tekijänä.
Aria

Aria (myös Areia, muinaiskreikaksi Ἀρὶa tai Ἀρεὶα, pers. ‏Haraiva‎) oli maakunta muinaisessa Persian valtakunnassa. Se käsitti osapuilleen saman alueen kun nykyaikainen Afganistanin Heratin maakunta.
Kyyros II Suuri liiti alueen Persian valtakuntaan noin 550 eaa. Persialaisvallan pääkaupunki oli Artakoana, joka ehkä sijaitsi samalla paikalla kun nykyinen Herat. Aleksanteri Suuri valtasi alueen. Artakoana nimettiin uudelleen Aleksandriaksi. Aleksanterin kuoleman jälkeen Ariasta tuli osa Seleukidien valtakuntaa. Vuonna 167 eaa. Aria liitettiin Parthian valtakuntaan.
Bailee Madison

Nuoruus ja perhe

Madison syntyi Floridan Fort Lauderdalessa perheensä seitsemästä lapsesta nuorimpana. Myös hänen isosiskonsa Kaitlin Riley on näyttelijä.
Madison esiintyi ensimmäisen kerran toimistotarvikeyritys Office Depotin mainoksessa alle vuoden ikäisenä.
Tieteen päivät

Tieteen päivät on suurelle yleisölle suunnattu monitieteinen tapahtuma, jossa eri alojen tutkijat kertovat yleistajuisesti ja laaja-alaisesti tieteestä ja tutkimuksesta. Tavoite on tarjota ajankohtaista tutkimustietoa ja antaa ihmisille aineksia järkiperäisen todellisuuskäsityksen muodostamiseen. Päiviä järjestää Tieteellisten seurain valtuuskunta, Suomen Kulttuurirahasto, Suomalainen Tiedeakatemia, Suomen Tiedeseura, Teknillisten Tieteiden Akatemia ja Svenska Tekniska Vetenskapsakademien i Finland. Tieteen päivät järjestetään Helsingin yliopiston päärakennuksella joka toinen vuosi.
Tieteen päivät keräävät Helsingissä joka kerta noin 15 000 kävijää. Puhujia tapahtumassa on liki 300. Vuodesta 2001 alkaen osa Tieteen päivien ohjelmasta on lähetetty suorana verkkoon. Ohjelmatallenteet löytyvät Tiede-tv:stä, Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallinnoimalta Youtube-kanavalta.
Vuodesta 2011 alkaen Tieteen päiviä on järjestetty Helsingin lisäksi myös muualla Suomessa. Toisin kuin Helsingissä, muissa kaupungeissa Tieteen päivien järjestelyistä ovat vastanneet kunkin kaupungin yliopiston viestintäyksikkö. Alkupääoman päiville ovat antaneet Suomen Kulttuurirahasto ja Tieteen tiedotus ry.

Historia

Vuonna 1922 ja 1926 pidettiin Tutkijainkokouksen nimellä yksittäiset tiedepäivät. Vuonna 1954 järjestettiin Tieteen päivät, jotka kuitenkaan eivät tuolloin muodostuneet perinteeksi. Nykyisenkaltaisia säännöllisesti pidettäviä Tieteen päiviä on järjestetty säännöllisesti tammikuusta 1977 lähtien. Aluksi niitä järjestettiin joka viides vuosi, sittemmin joka kolmas vuosi. Vuodesta 1995 tilaisuus on pidetty joka toinen vuosi. Tieteen päivien keskuspaikaksi Helsingin päivillä on vakiintunut yliopiston päärakennus Fabianinkadulla. Tieteen päivät järjestetään tammikuussa ennen kuin opetus alkaa yliopistolla. Vuodesta 2011 lähtien Tieteen päiviä on järjestetty myös Helsingin ulkopuolella.

Tieteen kansantajuistusta

Pääteemaan liittyvän luentosarjan lisäksi Tieteen päivien ohjelma sisältää aina luentoja myös muusta ajankohtaisesta tutkimuksesta, keskusteluja ja väittelyitä, erikoisseminaareja, näyttelyitä, uutuuskirjojen esittelyitä, tiedevideoita ja planetaarioesityksiä. Päivien yhteydessä jaetaan lisäksi erilaisia palkintoja. Tällaisia ovat muun muassa Vuoden tiedekirja-, Tieto-Finlandia-, Vuoden professori- ja Vuoden tiedetoimittaja-palkinnot.
Tieteen päivien ohjelma on kerta kerralta laajentunut ja monipuolistunut. Suorien ja nauhoitettujen internet-lähetysten, radion, television ja lehdistön välityksellä päivät levisivät koko maahan.
Tieteessä tapahtuu -lehti tapaa julkaista useissa päiviä seuraavissa numeroissaan tilaisuuden antia esitelmäartikkeleina. Päivien esityksistä kootaan myös kirja.
Tieteen päivien avajaisten musiikki liittyy kyseisten päivien teemaan ja käsiteltävien aiheiden aikakauteen.
Phyllis Schlafly

Phyllis McAlpin Schlafly (o.s. Stewart; 15. elokuuta 1924 St. Louis, Missouri – 5. syyskuuta 2016 St. Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen konservatiivi, joka tuli tunnetuksi muun muassa feministiliikkeeseen kohdistamastaan kritiikistä.
Schlafly syntyi katoliseen perheeseen Missourissa. Hän pyrki, mutta ei kertaakaan päässyt Yhdysvaltain kongressiin. Hän sai miehensä John Fred Schlaflyn kanssa kuusi lasta, joista Andrew on tullut tunnetuksi Conservapedian perustajana.
Schlafly julkaisi lukuisia kirjoja, joista tunnetuimpien joukossa on A Choice Not an Echo (1964). Hän sai vuonna 1978 juris doctorin arvon Washington University Law Schoolista Saint Louisissa.
HMS Wakeful (H88)

Palvelus

HMS Wakeful palveli palvelukseen oton jälkeen Suuressa laivastossa (engl. Grand Fleet) merialueen valvonta ja saattuetehtävissä. Alus palveli 1918 Itämerellä. Se sijoitettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä reserviin, josta se palasi palvelukseen 7. huhtikuuta 1920. Alus palasi uudelleen palvelukseen 13. huhtikuuta 1922 liitettynä proomuna HMS Defianceen Devoportin laivastotukikohdassa, mistä se siirrettiin 1. joulukuuta 1925 HMS Impregnableen samoihin tehtäviin aina 11. marraskuuta 1926 tapahtuneeseen reserviin paluuseen saakka.
Alus palasi palvelukseen 7. lokakuuta 1930 Sheernessin laivastotukikohdassa määrättynä Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueseen, mistä se palasi 18. kesäkuuta seuraavana vuonna Chathamin laivastotukikohdan reserviin. Se oli vuodesta 1931 vuoteen 1935 saakka liitettynä Noren reserviin, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 20. hävittäjälaivueeseen. Alus palasi reserviin 1936 Chathamissa, kunnes se palasi palvelukseen 1939 reservin katselmoinnin jälkeen.
Jefremov

Jefremov (ven. Ефре́мов) on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin sivujoen Krasivaja Metšan varrella 169 kilometriä Tulasta etelään. Kaupunki on Jefremovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Donbassin välinen rautatie (Jefremovin asema) sekä M4-valtatie. Asukkaita on 42 500 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1637 paikalle perustettiin Moskovan etelärajaa puolustanut linnoitus. Vuonna 1777 Jefremovista tuli kaupunki ja Tulan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä. Nykyään kaupungissa on kemian ja elintarviketeollisuutta.