google/wiki40b huggingface dataset:
Mitsubishi UFJ Financial Group

Morgan Stanleyn suuromistajaksi

22. syyskuuta 2008 Mitsubishi UFJ Financial Group ilmoitti ostavansa subprime-kriisin kaltoin kohtelemasta investointipankki Morgan Stanleysta 10-20 prosentin osuuden. Yrityksellä on tavoitteena saada kaupan yhteydessä oma edustajansa Morgan Stanleyn hallitukseen. Mitsubishi UFJ aikoo käyttää ostokseensa korkeintaan 900 miljardia jeniä (6 miljardia euroa).
Nukkekoti (yhtye)

Nukkekoti on suomalainen punkyhtye, joka on kotoisin Kaskisista ja joka aloitti vuonna 1994.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2020 – sekanelinpeli

Karsinnat

Jokainen maantieteellinen alue (Afrikka, Aasia, Eurooppa, Latinalainen Amerikka, Pohjois-Amerikka ja Oseania) järjestävät erillisen karsintaturnauksen, josta pääsee yksi joukkue mukaan. World Tour Grand Finals 2019:sta pääsee mukaan neljä paria kuitenkin siten, että yhdestä maasta voi karsiutua olympialaisiin. World Tour 2020:stä pääsee mukaan 5 paria kuitenkin siten, että yhdestä maasta voi karsiutua olympialaisiin. Näiden lisäksi, jos isäntämaa Japani ei ole jo varmistanut paikkaansa turnauksessa, on sille varattu paikka lopputurnauksessa.
Kurkijärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,6 metriä mpy.
Forrest Kline

Forrest Scott Kline (s. 7. marraskuuta 1983, Huntington Beach, Kalifornia) on hellogoodbye-yhtyeen laulaja/laulujen sanoittaja sekä kitaristi. Hän kävi Huntington Beach High Schoolia yhdessä yhtyeen kosketinsoittajan Jesse Kurvikin kanssa.
Marcel Pilet-Golaz

Marcel Pilet-Golaz (s. 31. joulukuuta 1889, Cossonay, Vaud – k. 11. huhtikuuta 1958, Pariisi, Ranska) oli sveitsiläinen poliitikko. Hän kuului Sveitsin liittoneuvostoon vuosina 1928-1944 sekä toimi maansa liittopresidenttinä vuosina 1934 ja 1940.
Giulio Berruti

Giulio Berruti, koko nimeltään Giulio Maria Berruti (s. 27. syyskuuta 1984 Rooma) on italialainen näyttelijä.
Berruti on koulutukseltaan hammasteknikko ja suorittanut hammaslääketieteen opintoja. Hän on hyvin kiinnostunut mekaniikasta ja patentoinut vuonna 2011 sukeltajien pelastamiseen tarkoitetun järjestelmän S.A.S.
Giulio Berrutin ura kameroiden edessä alkoi valokuvamallina ja esiintymällä tv-mainoksissa. Hänen ensiesiintymisensä valkokankaalla oli pieni sivurooli vuonna 2003 valmistuneessa, yhdysvaltalaisen Jim Fallin ohjaamassa elokuvassa Lizzie McGuire. Jatkoa seurasi vuonna 2005, jolloin hän esiintyi Luca Guadagninon ohjaamassa elokuvassa Melissa P. Hänen ensiesiintymisensä televisiossa nähtiin vuotta myöhemmin 2006 draamasarjassa La freccia nera.
Suomessa Giulio Berruti muistetaan erityisesti romantiikkaa tihkuvista sankarirooleistaan TV2:n esittämissä televisiosarjoissa Ihanan Elisan tytär (La Figlia di Elisa) ja Haukka ja kyyhkynen (Il falco e la Colomba).
Väinö Tulppala

Väinö Robert Tulppala (8. tammikuuta 1888 Padasjoki – 28. huhtikuuta 1953) oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana.

Perhetausta

Tulppalan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Tulppala ja Ida Maria Paavola. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Hildur Helena Pekkalan kanssa.

Opinnot

Tulppala kävi kansakoulun ja Lahden seudun maamieskoulun vuosina 1911–1912 sekä Mustialan maamiesopiston vuosina 1912–1914. Hän suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1928. Hän suoritti sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928.

Jääkärikausi

Tulppala työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 6. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen 2. konekiväärikomppaniaan 9. heinäkuuta 1917.

Suomen sisällissota

Tulppala saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta  1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Tulppala palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muutettiin myöhemmin aluksi Savon jääkärirykmentti 3:ksi ja myöhemmin Uudenmaan rykmentiksi. Tulppala määrättiin 6. joulukuuta 1918 alkaen aluksi päälliköksi 2. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. elokuuta 1928 alkaen 1. konekiväärikomppaniaan niin ikään päälliköksi. Uudenmaan rykmentistä hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 Tampereen läntisen sotilaspiirin päälliköksi, josta hänet siirrettiin edelleen 26. tammikuuta 1937 Kannaksen sotilaspiirin apulaispäälliköksi ja 28. marraskuuta 1938 alkaen kutsunta-asiain upseeriksi Helsingin sotilaspiirin esikuntaan, missä hän palvelikin sitten aina vuoteen 1944 saakka. Hän erosi sotien jälkeen vakinaisesta palveluksesta. Myöhemmin hän työskenteli Kaleva Salminen Oy:n ja Voinvienti-osuusliike Valion palveluksessa vuoteen 1952 saakka. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Gustaf August Wasastjerna

Gustaf August Wasastjerna (vuoteen 1847 Falander; 12. elokuuta 1823 Seinäjoki – 11. kesäkuuta 1905 Peräseinäjoki) oli suomalainen tehtailija ja liikemies. August Wasastjerna oli aikoinaan yksi Suomen varakkaimmista miehistä, mutta hän teki konkurssin vuonna 1869.
August Wasastjernan vanhemmat olivat ruukinpatruuna Gustaf Adolf Wasastjerna ja taloudenhoitaja Catharina Charlotta Jernberg. Koska hänen vanhempansa eivät alkuaan olleet naimisissa, hän ei saanut käyttää Wasastjernan aatelissuvun nimeä, vaan ainoastaan suvun alkuperäistä porvarillista nimeä Falander. Vanhemmat menivät naimisiin vuonna 1845 ja kaksi vuotta myöhemmin hän sai sukunsa aatelisnimen.
Wasastjerna peri isältään Östermyran eli Seinäjoen ruukin. Hän osti Tampereelta masuunin ja aloitti konepajatoiminnan vuonna 1857. Tuotteet olivat koneita, koneen osia ja valutuotteita. Hän aloitti myös ensimmäisenä Suomessa höyrylaivojen valmistuksen. Siipiratasalus Ahti valmistui vielä samana vuonna. Vuonna 1861 Wasastjerna yhdisti konepajansa viereisellä tontilla sijaitsevan pellavatehtaan kanssa. Näin syntyi Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie-Bolag, sittemmin Tampella. Wasastjerna joutui konkurssiin vuonna 1869.
Wasastjerna oli sukunsa edustajana aatelissäädyssä vuoden 1863 valtiopäivillä.
Wasastjerna meni vuonna 1848 naimisiin Hedvig Mathilda Donnerin (1825–1897) kanssa. He saivat yhteensä kymmenen lasta.
Care.com

Historia

Aiemmin Upromise ja TheLadders.com-sivujen parissa työskennellyt Sheila Lirio Marcelo sai ajatuksen Care.comin perustamisesta, kun hän kohtasi ongelmia löytää hoitoapua esikoislapselleen. Hänen isänsä sai sydänkohtauksen hoitaessaan Marcelon toista lasta, ja Marcelolla oli ongelmia löytää sekä lasten- että sairaanhoitoapua.  Kun Care.com-sivusto aloitti toimintansa vuonna 2007, se välitti lastenhoitajia, tukiopettajia, eläintenhoitoa ja vanhustenhoitoa. Tämän jälkeen sivusto on laajentanut toimintaansa muun muassa kodinhoitoon ja erityistarpeisille lapsille suunnattuihin palveluihin.

Sivuston käyttö

Care.comin käyttö perustuu profiilin luomiselle. Sivustolle on mahdollista luoda joko profiili avun etsimiseen tai profiili, jonka avulla voi etsiä töitä. Apua etsivät voivat etsiä palveluntarjoajia, lisätä työtarjouksia ja selata palveluntarjoajien profiileja ilmaiseksi. Voidakseen ottaa yhteyttä palveluntarjoajiin, avunhakijoiden tulee hankkia yhden, kolmen tai kuuden kuukauden Premium-jäsenyys.  Työtä etsiville palvelun käyttö on maksutonta.

Laajentuminen

Care.com laajeni Isoon-Britanniaan huhtikuussa 2012, ja samana vuonna palvelu aloitti toimintansa myös Kanadassa.  Heinäkuussa Care.com hankki saksalaisen Besser Betreut GmbH –osakeyhtiön laajentuen samalla viiteentoista maahan.  Elokuussa 2012 Care.com hankki teksasilaisen Breedlove & Associates-yrityksen.
Ӡ

Ääntäminen

Ӡ ääntyy abhaasissa soinnillisena alveolaarisena affrikaattana /ʣ/.
Gujaenkoira

Ulkonäkö

Rotu muistutti tyypiltään koreanjindonkoiraa, mutta ensin mainittu on hieman kookkaampi ja sillä on pidemmät, hieman sisäänpäin taittuvat kulmahampaat kuin jälkimmäisellä.

Luonne ja käyttäytyminen

Gujaenkoira oli lähinnä metsästys- ja paimenkoira. Se osasi ennakoida riistan liikkeet eikä se koskaan luovuttanut kesken jäljestyksen. Sillä oli kuitenkin erinomainen kesykoiran luonne ja päinvastoin kuin jindonkoira, se rakasti ihmisten kanssa leikkimistä. Tämän vuoksi moni luuli sitä tyhmäksi, vaikka tosiasiassa se oli äärimmäisen älykäs.

Alkuperä

Rotu oli kotoisin Geojedon saarelta (joka on joissain yhteyksissä mainittu nimellä GuJae). Japanilaismiehityksen aikana vuosina 1930-1931 se hävitettiin sukupuuttoon.
Pulttilukko

Pulttilukko on tavallisesti kiväärissä käytetty sulkumekanismi, jonka pääosat ovat sylinterimäinen lukkorunko ja lukonpää siihen liitettyine lukon kampineen, iskureineen ja patruunan ulosvetäjineen. Lukonpää on iskupiikin porausta lukuun ottamatta umpiteräksestä työstetty sylinterimäinen osa, jonka etupäähän on työstetty tila patruunan kantaa varten. Patruunan kantaan nojaavaa kohtaa sanotaan iskupohjaksi.
Patruuna viedään makasiinista tai lippaasta tai käsin syötettäessä patruunapesän suulta lukon avulla patruunapesään. Samalla virittyy aseen iskuri. Haluttaessa poistaa ammutun patruunan hylsy tai ampumaton patruuna ulosvetäjän kynsi tarttuu patruunankantaan viritysliikkeen aikana, vetää sen ulos patruunapesästä, heittää sen ulos aseesta joko hylsyn kannan osuessa aseen rungossa olevaan ulosheittäjään tai lukon päähän asennetun jousikuormitetun ulosheittäjätapin avulla ja eteenpäin työnnettäessä vie uuden patruunan pesään.
Lukko pysyy suljettuna lukon ja siihen työstettyjen sulkunokkien sekä lukonkehyksen vastaavien sulkuolakkeiden avulla. Nokkia on tavallisesti 2–4, ja ne ovat useimmin lukonpäässä. Heikkotehoisissa aseissa, lähinnä pienoiskivääreissä, erillisiä sulkunokkia ei aina ole, vaan lukko pysyy suljettuna lukonkehyksessä olevaan leikkaukseen nojaavan lukonkammen varassa.
Pulttilukkoisia kivääreitä ovat muun muassa Mauser Kar 98k ja Mosin Nagant. Nykyään eniten käytetään Mauser-lukkoaktiota.
Myös pistooleita valmistetaan pulttilukkoisina, jolloin ne yleensä ovat voimakastehoisia ja tarkoitettu metsästykseen tai pitkän matkan tarkkuusammuntaan.
Vuonna 1824 Johann Nikolaus von Dreyse kehitteli pulttilukkomekanismin.
Petrus Boddeng Timang

Petrus Boddeng Timang (s. 7. heinäkuuta 1947) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. tammikuuta 1974 ja nimitettiin Banjarmasinin hiippakunnan johtoon 14. kesäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fransiskus Xaverius Rocharjanta Prajasuta, jota avustivat Florentinus Sului Hajang Hau ja Johannes Liku Ada'.
Torkel Nordman

Johan Torkel Matias Nordman (15. toukokuuta 1878 Hämeenlinna – 23. joulukuuta 1949 Pori) oli suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan suunnitelemistaan teollisuusrakennuksista ja huviloista.

Ura

Nordmanin vanhemmat olivat maanmittari Mathias Nordman ja Anna Johanna Forssén. Hän kävi alkeiskoulun Tampereella ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Lyceum för gossar och flickor -koulusta. Nordman opiskeli 1896–1902 Polyteknillisessä opistossa ja 1899–1904 Helsingin yliopistossa, muttei suorittanut tutkintoa kummassakaan. Arkkitehdiksi hän valmistui Saksan Neustrelitzissa toimineesta Strelitzin polyteknillisestä opistosta. Vuonna 1902 Nordman aloitti työskentelyn Onni von Zansenin arkkitehtitoimistossa Porissa, mistä hän siirtyi jo parin vuoden kuluttua piirtäjäksi Birger Federleyn toimistoon Tampereelle. Federleyn toimistossa Nordman suunnitteli muun muassa suuren huvilan Kaukajärven kartanon omistajalle Bertel Grahnille. Vuonna 1906 Nordman palasi Poriin ja perusti arkkitehtitoimiston yhdessä rakennusmestari Arthur Fagerholmin kanssa. Se tuli tunnetuksi erityisesti teollisuusrakennuksista, mutta toimisto suunnitteli myös useita huviloita. Vuonna 1917 Nordman siirtyi Rosenlewin rakennusosaston päälliköksi, jota tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka.
Vuosina 1902–1903 Nordman toimi Akseli Gallen-Kallelan apulaisena Porissa sijaitsevan Juseliuksen mausoleumin freskojen maalaustyössä, ja valvoi myöhemmin 1930-luvulla rakennuksen entisöintiä. Hän oli myös aktiivinen vaikuttaja Porin kulttuurielämässä. Vuonna 1925 Nordman oli mukana perustamassa Porin Näyttämöä, ja kuului myöhemmin muun muassa Porin teatterin johtokuntaan.
Lisäksi hänen harrastuksiinsa kuului kuorolaulu. Tarinan mukaan Nordman tapasi maaliskuussa 1917 helsinkiläisessä ravintolassa seurueen, johon kuului muun muassa säveltäjä Jean Sibelius. Yhteisen illanvieton aikana Sibelius oli valittanut pääkaupungissa vallinnutta elintarvikepulaa, minkä johdosta Nordman Poriin palattuaan lähetti hänelle viulukoteloon pakatun savustetun lampaanlavan eli ”lampaanviulun”. Kiitokseksi Sibelius sävelsi Nordmanille kuoroteoksen Fridolins dårskap. Erik Axel Karlfeldtn runoon sävelletystä kappaleesta muodostui myöhemmin yksi ruotsinkielisten mieskuorojen suosikkilauluista.
Grosspitz

Yleistä

Grosspitzia voisi sanoa myös suureksi saksanpystykorvaksi. Sallitut väri ovat valkoinen, musta ja ruskea. Ruskea väri hävisi rodusta kokonaan, mutta sitä on elvytetty mittelspitz-risteytysten avulla Saksassa. 
Rodun edustajia vietiin ennen ensimmäistä maailmansotaa Amerikkaan, mutta maailmansodan jälkeen sen nimi muutettiin siellä amerikaneskimokoiraksi. Syynä oli, että haluttiin katkaista kaikki yhteydet sodan hävinneeseen Saksaan. Amerikkalaiset pitävät nykyään amerikaneskimokoiraa omana rotunaan. Saksanpystykorva on kehittynyt kivikautisesta suokoirasta ja on Keski-Euroopan vanhin koirarotu. Siitä on kehittynyt monia muita rotuja, ja sitä on myös joskus muissa roduissa. Rodusta on useita kokomuunnoksia, joista on helppoa valita mieleisensä. Saksanpystykorvat ovat luonnostaan valppaita, eikä niillä ole metsästysviettiä, joten ne ovat hyviä vahtikoiria. Lisäksi ne ovat viehättäviä seurakoiria.
Suomessa on tällä hetkellä yhteensä 80 grosspitziä ja viimeisin pentue Suomessa on syntynyt vuonna 2017.
Suomen Tieyhdistys

Lehdet

Tie & Liikenne on Suomen Tieyhdistyksen jäsenlehti, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. 
Yksityistie Uutiset on nimensä mukaisesti tiedotuslehti ja se lähetetään kaikille valtionapuun oikeutetuille tie­kunnille sekä mm. kuntien yksityistievastaaville, metsä­keskuksille ja maan­mittaus­toimistoille. Lehden painos on yli 20 000 kpl. Liikennevirasto ja ELY-keskukset ovat tärkeitä yhteistyökumppaneita tässä hankkeessa. Tavoitteena on, että tabloid-kokoinen lehti ilmestyisi vähintään kerran vuodessa.

Tapahtumat

Talvitiepäivät on perinteinen liikenneväylien, yleisten alueiden ja kiinteistöalueiden talvihoidon kysymyksiin keskittyvä tapahtuma. Ohjelman runko muodostuu näyttelystä, työnäytöksistä ja kongressista. Vuosien varrella tapahtumasta on tullut yhä kansainvälisempi. Talvitiepäivät järjestetään joka toinen vuosi.
Väylät ja Liikenne sai alkunsa vuonna 1985, silloin Tie ja Liikenne -päivät nimisenä. Vuonna 2000 nimi muutettiin Väylät ja Liikenne-tapahtumaksi, josta lähtien ohjelman sisältö on kattanut koko liikenneinfrastruktuurin kentän. 
Tieyhdistys on ollut mukana Yhdyskuntatekniikkanäyttelyn järjestäjänä vuodesta 1991. Näyttely on osa laajan Yhdyskuntatekniikan viikon ohjelmaa. Yhdistys on yleensä järjestänyt  seminaarin näyttelyn yhteydessä. Tapahtuma järjestetään joka toinen vuosi.
Alueelliset Yksityistiepäivät pidetään eri puolella maata 10-15 paikkakunnalla, yleensä joka toinen vuosi. Ne ovat yleensä päivän mittaisia koulutustilaisuuksia yksityisteitä koskevista ajankohtaisista asioista. Osanottajat edustavat mm. tiekuntia, kuntia, maanmittaustoimistoja, metsäkeskuksia ja eri yksityisteiden käyttäjäryhmiä, kuten metsäyhtiöitä.

Muut tapahtumat

Tieyhdistys järjestää vuosittain eri tyyppisiä valtakunnallisia ja maakunnallisia seminaareja, koulutus- ja keskustelutilaisuuksia. Seminaareista mainittakoon Toimihenkilöpäivät ja Kunnosta on kysymys- seminaari. Koulutuksesta esimerkkinä monenlainen yksityisteihin liittyvä toiminta, kuten TIKO-tieisännöitsijäkoulutus. – Rajoitetusti järjestetään myös tilauksesta räätälöityä koulutusta, esim. yhden kunnan yksityisteiden edustajille.
Zuger Kirschtorte

Zug Kirschtorte eli Zugin kirsikkakakku on pyöreä, kahden marenkimaisen pohjan väliin, runsaasti kirsikkasnapsilla kostutetusta täytekakkupohjasta ja kreemistä koottu kakku, joka on kotoisin Zugin kantonista Sveitsistä. Kakun pinnalla on paksu kerros tomusokeria ja reunoilla rouhittua mantelia. Zuger Kirschtorte on suojattu nimike, ja siihen saa käyttää ainoastaan Zugissa tai Rigi-vuoren alueella tuotettua ja poltettua snapsia.
Tomáš Jurčo

Ura

Košicesta lähtöisin oleva Jurčo pelasi vuoteen 2009 asti kotikaupunkinsa HC Košicen juniorijoukkueissa, kunnes Saint John Sea Dogs varasi hänet CHL:n vuotuisessa Import Draftissa neljäntenä pelaajana.
Jurčo oli varauskelpoinen vuoden 2011 NHL:n varaustilaisuudessa. Puolueeton kykyjenetsintätoimisto Central Scouting Service listasi Jurčon 20. parhaaksi Pohjois-Amerikassa pelaavaksi kenttäpelaajaksi lopullisessa arvioinnissaan ennen varaustilaisuudessa, ja lopulta Detroit Red Wings varasi hänet toisella kierroksella, koko tilaisuuden 35. pelaajana.

Maajoukkueura

Jurčo on edustanut Slovakiaa nuorten arvokisoissa kolmeen otteeseen, keväällä 2009 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa sekä nuorten MM-kisoissa 2011 ja 2012.

Pelityyli

Jurčo  on tunnettu loistavasta kiekonkäsittelytaidostaan.

Muuta

Videot Jurčon erilaisista tempuista ovat saavuttaneet suosiota YouTube -videopalvelussa, ja NHL on myös noteerannut hänet omilla sivuillaan.
Vårdön kirkko

Rakennus

Rakennuksen paikalla oli puukirkko jo ehkä 1300-luvulla. Kivikirkko on muurattu todennäköisesti vuosien 1520 ja 1550 välillä tai mahdollisesti vasta 1550-luvulla. Kirkon alkuperäinen koko oli noin 14,5 × 9,8 metriä. Keskiaikaista muotoa on vaikea hahmottaa, sillä vuonna 1784 kirkkoa laajennettiin länteen päin noin seitsemän metriä, ja vuonna 1786 siihen muurattiin sakaristo. Kirkon länsitornin rakensi vuonna 1805 Mikael Piimänen tornin suunnittelijan piirustuksia mukaillen. Suunnitelmat olivat peräisin Tukholman yli-intendentinvirastosta aikana, jolloin yli-intendenttinä oli C. F. Adelcrantz, ja tehty samalla kertaa kuin kirkon laajennussuunnitelmat mutta toteutettavaksi sitten kun seurakunnalla olisi siihen paremmin varaa. Sitä ennen kirkon vierellä oli ollut erillinen puutapuli. Sitä ennen kelloja soitettiin katolla olleesta kattoratsastajasta.
Alun perin kirkossa lienee ollut kuori-ikkuna ja kaksi ikkunaa eteläseinässä. Länsisisäänkäyntiä ei ollut, vaan sisäänkäynti oli eteläsivulta, paikalla, johon myöhemmin rakennettiin asehuone. Pohjoisseinällä on saattanut olla sakaristo, sillä jälkiä tuli esiin tutkimuksissa vuonna 1954. Runkohuoneessa on ollut 1700-luvulla lautalaipio, jonka tilalle on vuonna 1872 tehty tynnyriholvi.
Kruunu takavarikoi kappelilta toisen kellon vuonna 1544, jolloin sen nimi oli Pyhän Mattiaan kappeli. Itsenäinen seurakunta siitä muodostettiin vuonna 1866. Isonvihan aikaan kirkko säästyi, vaikka muuten kylä poltettiin.

Sisätilat

Kirkosta ei ole löydetty keskiaikaisia maalauksia eikä vihkiristejä. Sen sijaan kuori-ikkunan ympäriltä on löydetty jälkiä maalauksista, jotka ovat 1600-luvun puolivälistä tai lopulta. Kiinteästä sisustuksesta on mainintoja, esimerkiksi että puualttarin tilalle muurattiin noin vuonna 1645 kivialttari. Nykyisin kirkossa on kirjailija Sally Salmisen veljen Runar Salmisen veistämä Mattiaan patsas. Salminen on myös veistänyt kyyhkyn saarnastuolin yläpuolelle. Nykyisen alttaritaulun Kristus Getsemanessa on maalannut R. W. Ekman.
Kirkossa on uusikaupunkilaisen Jens Zachariassenin rakentamat 8-äänikertaiset urut vuodelta 1889. Ne on uudistanut Hans Heinrich vuonna 1975.
Lars Sonck laati 1900-luvun alussa piirustukset uutta kirkkoa varten tien toiselle puolelle, mutta hiukan suurellinen rakennus jäi toteutumatta.
Frenckellin kirjapaino

Frenckellin Kirjapaino Oy oli suomalainen vuonna 1642 perustettu kirjapaino. Yritys hakeutui konkurssiin vuonna 2008. Painotalo sijaitsi Espoon Suomenojalla ja työllisti 40 henkilöä. Frenckellin kirjapaino oli konkurssiin mennessään Suomen vanhin yritys. Paino keskittyi yritysten painotuotteisiin, muun muassa vuosikertomuksiin ja muihin yritysjulkaisuihin.  
Yrityksen viimeinen toimitusjohtaja, Berndt von Frenckell, oli yhdeksättä polvea Frenckelleitä yrityksessä. Ensimmäinen Frenckell tuli Suomeen kirjapainoalan opiskelijana Saksasta Gutenberg-yliopistosta.
Kirjapainon perusti 1642 Ruotsista muuttanut kirjakauppias Peder Wald Turun akatemian yhteyteen. Paino siirtyi Frenckellin suvulle noin sata vuotta myöhemmin. Se oli 1700-luvulla vahva kulttuurivaikuttaja ja painoi Suomen ensimmäistä sanomalehteä sekä myöhemmin muun muassa ensimmäisen Kalevalan ja monia Runebergin teoksia. Myöhemmin yrityksessä painettiin muun muassa osakekirjoja ja postimerkkejä.
Yritys jätti konkurssihakemuksensa 29. elokuuta 2008. Toimitusjohtaja Berndt von Frenckellin mukaan ongelmana oli likviditeetin puute, alan hinnat olivat olleet liian huonoja ja tilauskirjapainojen välinen kilpailu erittäin kovaa. Konkurssin jälkeen Suomen vanhimmaksi yritykseksi tuli vuonna 1649 perustettu Fiskars.
Benjamin Bailly

Benjamin Bailly (s. 22. toukokuuta 1990 Liège) on belgialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2004. Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Ranskan Elite-mestaruussarjassa. Samana vuonna Bailly sijoittui viidenneksi Formula A -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault WEC -sarjassa. Seuraavana vuonna Bailly voitti Ranskan Formula 4 -sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 hän kilpaili F2-sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 Bailly kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Liiketoimintakauppa

Liiketoimintakauppa eli substanssikauppa on yrityskauppa, jossa yhtiö myy liiketoimintansa. Liiketoimintakaupassa myyjänä on yhtiö, ei yrittäjä, ja kaupasta saatavat rahat tulevat yhtiölle. Liiketoimintakaupassa ostaja yleensä ostaa liiketoiminnan sekä sen käyttö‐ että vaihto-omaisuuden, jotka tarvitaan liiketoiminnan jatkamiseen. Liiketoimintakaupassa kauppasumma jää liiketoiminnan myyvään yhtiöön ja rahojen siirtäminen haluttaessa yksityiseen käyttöön pitää suunnitella erikseen. Saamallaan kauppasummalla yhtiö voi maksaa pois velkojaan. Liiketoimintakauppa toteutetaan realisaatiosaneerauksessa.
Malesian vaakuna

Malesian vaakuna on Malesian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1965.
Kilven yläosassa on viisi krisiä, jotka kuvaavat viittä Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaata, Johoria, Kedahia, Perlisia, Kelantania ja Terengganua. Oikealla on Penangia kuvaava kenttä ja vasemmalla Malakkaa kuvaava puu. Nämä kaksi osavaltiota muodostivat osan entisistä Salmisiirtokunnista. Keskellä on neljä kenttää, punainen, musta, valkoinen ja keltainen. Ne kuvaavat Pahangia, Selangoria, Perakia ja Negeri Sembilania, jotka muodostivat ensimmäisinä Malesian liittovaltion. Alhaalla oikealla oleva kenttä kuvaa Sabahia, vasemmalla oleva Sarawakia. Alhaalla keskellä on hibiskus, maan kansalliskukka.
Kilvenkannattajina on kaksi tiikeriä. Kilven yläpuolella on 14-sakarainen tähti, joka kuvaa kolmeatoista osavaltiota ja liittovaltion hallitusta, ja puolikuu, joka tähden kanssa on islamin tunnus.
Alhaalla on valtion motto Bersekutu Bertambah Mutu, suomeksi Yhtenäisyys on voimaa latinalaisilla ja arabialaisilla aakkosilla.