Kuola (kaupunki)

Maantiede ja ilmasto

Kuolan kaupunkikunnan pinta-ala on 174,52 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Murmanskin ja Severomorskin kaupunkipiirikuntiin, kaakossa Kuolan piirin Kildinstroin ja Molotšnyin, lounaassa Murmašin ja luoteessa Mežduretšjen kuntiin. Pinta-alasta 74,1 % on metsää.
Kunnan alueella on lukuisia järviä ja soita. Suurimmat joet ovat Kuolajoki ja Tuulomajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, rautamalmi ja turve. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Tuulomajoen rannalle istutettu lehtikuusimetsikkö sekä Murmanskista Tumannyihin johtavan maantien varrella sijaitseva kolmesataa vuotta vanha mäntymetsä.
Seudulla vallitsee Golfvirran lämmittämä meri-ilmasto. Talvi on pitkä ja leuto, kesä lyhyt ja viileä. Keskilämpötila on talvella –10 … –13 °C ja kesällä +10 … +14 °C. Sää on usein epävakainen. Vuotuinen sademäärä on 550–600 millimetriä.

Historia

Seudulla sijainnut pomoriasutus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1264. Sieltä tehtiin kalastus- ja metsästysretkiä Huippuvuorille ja Novaja Zemljaan. Vuonna 1550 rakennettiin Kuolan linnoitus, joka 1500–1600-luvuilla torjui useaan kertaan ruotsalaisten, tanskalaisten ja merirosvojen hyökkäykset. Kuolan kautta käytiin vilkasta ulkomaankauppaa Englannin ja Hollannin kanssa. Iivana Julman ajoista aina vuoteen 1804 saakka se toimi myös karkotuspaikkana. Tanskalaiset hävittivät linnoituksen vuonna 1623. Petsamon luostari siirrettiin vuonna 1590 Kuolaan, kunnes Pietari I lakkautti sen vuonna 1701. 1700-luvulla Kuola menetti merkityksensä ulkomaankaupan keskuksena.
Vuonna 1775 perustettiin Arkangelin käskynhaltijakuntaan ja myöhemmin kuvernementtiin kuulunut Kuolan kihlakunta, ja vuonna 1780 (1784) Kuolasta tuli kaupunki. Englantilaiset valtasivat sen Krimin sodan aikana 1854 ja hävittivät tulliaseman, minkä jälkeen kaupunki autioitui lähes täydellisesti. Koko Kuolan niemimaan käsittänyt kihlakunta liitettiin Kemiin, mutta perustettiin uudelleen 1883. Vuonna 1894 kaupungissa oli 750 asukasta, kaksi kirkkoa, koulu ja muutama kauppa. Asukkaat harjoittivat kalastusta ja kaupankäyntiä saamelaisten kanssa. Kuolan kihlakunnassa oli samana vuonna 8 600 asukasta, joista suurin osa oli venäläisiä ja vajaat 2 000 saamelaisia. Seudulla asui myös suomalaisia ja norjalaisia uudisasukkaita sekä karjalaisia. 
Vuonna 1899 kihlakunnan keskus siirrettiin Aleksandrovskiin (nykyinen Poljarnyi), jonka mukaan kihlakunta sai uuden nimensä. Kuola alennettiin kyläksi vuonna 1926, mutta myöhemmin se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1965 siitä tuli jälleen kaupunki.

Liikenne, talous ja palvelut

Kuolan kautta kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18, josta haarautuvat maantiet Ylä-Tuuloman kautta Lotan raja-asemalle sekä Serebrjankan vesivoimalaitokselle. Muurmannin radalla sijaitsevalta Kuolan rautatieasemalta haarautuu rata Nikkeliin. Kaupungista on linja-autoyhteydet Murmanskiin, Montšegorskiin, Apatityyn ja Petroskoihin.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut ja hallinto. Kaupungissa toimii Arktikpivon olutpanimo, makaronitehdas, rakennusyrityksiä, suomalais-venäläisen Eurotiivi-yhteisyrityksen ikkunatehdas sekä huonekalutehdas. Suuri osa työvoimasta työskentelee Murmanskissa.
Kaupungissa toimii neljä lastentarhaa, esikoulu, neljä yleissivistävää koulua, lasten luomistyön keskus, lasten musiikkikoulu, ammattikoulu sekä lasten ja nuorten urheilukoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuurikeskus, lasten taidekoulu, piirin keskuskirjasto ja lastenkirjasto. Terveyspalveluihin kuuluu piirisairaala poliklinikkoineen.

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Kaupungin keskusta sijaitsee Tuuloma- ja Kuolajokien välisellä tasanteella. Se koostuu etupäässä kerrostaloista, hallintorakennuksista ja palveluista. Tuulomajoen länsirannalla on omakotitaloja. Kuolajoen itärannalla rautatien ja M18-valtatien varrella sijaitsee teollisuusalue.
Suojeltuja kulttuuriperintökohteita ovat vuonna 1804 rakennettu Neitsyt Marian ilmestyksen katedraali, joka on Kuolan niemimaan ensimmäinen kivirakennus, 1600-luvulta peräisin oleva puinen matkaristi, 1800-luvun alussa pystytetty entisen kihlakunnankassan rakennus sekä Kuolan hautausmaan hautakivet, joista vanhimmat ovat peräisin 1700-luvulta. Linnoituksesta on säilynyt maavalli ja kaivanto. Kaupungissa toimii pomorikulttuuria esittelevä museo.