google/wiki40b huggingface dataset:
Busulfaani

Vaikutusmekanismi, käyttö ja sivuvaikutukset

Busulfaani on alkyloiva yhdiste, joka alkyloi DNA:ta. Erityisesti se alkyloi guaniinia ja muodostaa sidoksia DNA:n kaksoiskierteen juosteiden välille. Tämä estää DNA:n kaksoiskierteen avautumisen ja siten DNA:n replikaation ja RNA:n transkription. Tuloksena solun kasvu estyy. Pieninä annoksina se vaikuttaa erityisesti granulosyytteihin, mutta suurempina annoksina kaikkiin soluihin. Ihmiselimistössä lääkeaine metaboloituu metaanisulfonihapoksi ja busulfaani muodostaa myös konjugaatteja glutationin kanssa glutationi-S-transferaasin katalysoimana.
Busulfaania käytetään tabletteina tai injektiona kroonisen myelooisen leukemian, punasolujen liiallisen muodostumisen eli polycythaemia veran sekä essentiaalisen trombosytemian hoidossa, Essentiaalisessa trombosytemiassa verihiutaleiden tuotanto on liiallista. Yhdistettä voidaan käyttää myös ennen luuytimen kantasoluhoitoa luuytimen tuhoamiseen. Usein busulfaania käytetään yhdessä syklofosfamidin kanssa.
Busulfaanin aiheuttamia sivuvaikutuksia ovat muun muassa päänsärky, väsymys ja huonovointisuus. Muita sivuvaikutuksia ovat luuydinsupressio, ihon pigmentin muutokset ja keuhkofibroosi. Busulfaani voi aiheuttaa epilepsian kaltaisia kohtauksia, mutta niitä vähentää huomattavasti samanaikainen fenytoiini- tai bentsodiatsepiinilääkitys. Silmiin aine voi aiheuttaa harmaakaihin kehittymistä tai niin kutsutun Sjögrenin oireyhtymän eli sicca-syndroman.

Synteesi

Busulfaania valmistetaan 1,4-butaanidiolin ja metaanisulfonyylikloridin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä reaktiossa toimivat pyridiini tai eräät muut emäkset. Busulfaani on typpisinappikaasun johdos.
Barbaresco

Barbaresco on italialainen Nebbiolo-rypäleestä valmistettava punaviini. Barbarescoa tuotetaan Luoteis-Italiassa Piemonten alueella Alban kaupungin itäpuolella.

Ominaisuudet

Barbarescon alkoholipitoisuus on vähintään 12,5 prosenttia. Sitä kypsytetään vähintään 26 kuukautta ennen myyntiä; Riserva-tyyppiä vähintään 50 kuukautta. Barbarescolle myönnettiin di origine controllata -laatuluokitus (DOC) vuonna 1966 ja Denominazione di Origine controllata e Garantita -laatuluokitus (DOCG) vuonna 1980.

Tuotanto

Barbarescon tuotantoalue on tarkasti määritelty. Se sijaitsee Cuneon maakunnassa Barbarescon, Neiven ja Treison kuntien alueella ja koostuu 66 erillisestä osasta. Viinitarhat sijaitsevat korkeintaan 550 metrin korkeudessa. Alueen laajuus on noin seitsemän neliökilometriä (vuonna 2014). Viiniä tuotetaan vuosittain noin kolme miljoonaa litraa (vuonna 2014).
Aroldis Chapman

MLB-ura

Kuuban maajoukkueessa pelannut vasenkätinen Chapman loikkasi vuonna kesällä 2009 maajoukkueturnauksessa Rotterdamissa, Alankomaissa, ja muutti Andorraan saavuttaakseen vapaan agentin statuksen. Hän solmi tammikuussa 2010 Cincinnati Redsin kanssa kuusivuotisen sopimuksen, arvoltaan 30,25 miljoonaa dollaria. MLB-debyyttinsä Chapman teki elokuussa 2010.
Syyskuussa 2010 Chapman rikkoi kaikkien aikojen nopeimman syötön ennätyksen, kun hänen syötölleen mitattiin nopeudeksi 105,1 mailia tunnissa (169,1 km/t). Hänet tunnetaan yleisesti MLB:n kovimman heiton omaavana syöttäjänä.
Chapman kaupattiin kauden 2015 jälkeen Cincinnatista New York Yankeesiin.

Muuta

Chapman sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden huhtikuussa 2016.
Yhdystie 2660

Tien kulku

Tie saa alkunsa Valajankadun, Hyväntuulentien ja Vanhasahankadun kiertoliittymästä Isosannasta, ensi alkuun tie kulkee noin puoli kilometriä jonka jälkeen se ylittää Itäpitkäkadun sillan, sitten tie jatkuu pohjoiseen päin suorana tienä noin kilometrin verran jonka yhteydessä se sivuaa lännen puolelta Hyvelänviikin ja idän puolelta Toejoen kaupunginosat, sen jälkeen tie ohittaa Lounatuulentien ja Hyveläntien risteyksen, sitten tie jatkuu noin puoli kilometriä jonka jälkeen se ohittaa Hyvelänraitin, sen jälkeen tie jatkuu vielä noin puolen kilometrin verran jonka jälkeen se päättyy Valtatien 8 ja E8:n risteykseen.
Walter Moore

Seurajoukkueet

Walter Mooren pelaajaura alkoi Trinidad ja Tobagon liigassa North East Starsin riveissä kaudella 2006. Moore siirtyi kaudeksi 2007 Trinidad ja Tobagon liigassa pelanneen Caledonian riveihin, jossa hän pelasi kauteen 2012–13 saakka. Vuonna 2010 Moore oli lainalla Guyanan liigan Alpha Unitedissa ja kaudella 2011 Yhdysvaltojen kolmostasolla USL:n Charlotte Eaglesissa. Moore pelasi vuosina 2007–2013 Caledonian riveissä yli 100 sarjaottelua.
Moore siirtyi kaudeksi 2013 Kazakstanin liigassa pelanneeseen FC Vostokiin. Moore pelasi 31 liigaottelua ja oli sivussa vain yhdestä sarjapelistä. Vostok jäi sarjassa toiseksi viimeiseksi ja tippui kauden päätteeksi Kazakstanin liigasta. Kaudella 2014 Moore pelasi Kazakstanin kakkostasolla Astana-1964:n riveissä.
Moore siirtyi kaudeksi 2015 Veikkausliigassa pelanneen FF Jaron riveihin. Moore debytoi Veikkausliigassa 12. huhtikuuta 2015 ottelussa FF Jaro–IFK Mariehamn. Moore pelasi kaudella 2015 yhteensä 29 liigaottelua, joissa teki kolme maalia. Jaro jäi kaudella 2015 Veikkausliigassa viimeiseksi ja joukkue putosi Ykköseen. Moore jatkoi Jaron luottopelaajana Ykkösessä. Hän pelasi kausina 2016–2017 yhteensä 47 Ykkösen ottelua.
Kaudeksi 2018 Moore siirtyi Ykkösen AC Ouluun, jossa hän pelasi 26 Ykkösen ottelua. Moore palasi takaisin FF Jaron riveihin kaudeksi 2019.

Maajoukkue

Walter Moore debytoi Guyanan A-maajoukkueessa vuonna 2004, ja hän kuului Guyanan maajoukkueeseen vuosina 2004–2016. Moore päätti maajoukkueuransa vuonna 2016. Hän pelasi yhteensä 68 maaottelua ja teki niissä neljä maalia.
Silopuikkokalat

Lajit ja esiintyminen

Silopuikkokalojen heimoon kuuluu 6 sukua ja noin 9 lajia. Ne ovat pienikokoisia ankarias- tai matomaisia kaloja, jotka kasvavat kooltaan vain noin 3–8 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat suomuton ruumis ja pitkät selkä- ja peräevät, jotka eräillä lajeilla ovat yhtyneet pyrstöevän kanssa. Selkäevässä ei ole piikkejä. Silopuikkokaloja jatavataan alueelta, joka ulottuu Intiasta Thaimaan kautta Koreaan ulottuvalta alueelta. Ne elävät järvissä ja hitaasti virtaavissa vesissä usein runsaan vesikasvillisuuden joukossa. Ne voivat myös kaivautua pohjamutaan.
Poreamme

Poreamme (monissa kielissä jacuzzi) on eräänlainen muunnelma perinteisestä kylpyammeesta. Porekylvyt ovat hoito- ja rentoutumiskylpyjä, joissa koko keho tai sen osat ovat (yleensä lämpimien) vesivirtauksien hierottavana. Poreammeet ovat usein hieman tilavampia kuin kylpyammeet. Ne voivat mallista riippuen kierrättää vettä, pumpata lisää vettä tai puhaltaa ilmaa veteen. Poreammeet ruiskuttavat voimakkaasti vettä, useissa malleissa säädettävästi. Poreammeiden monimuotoisen rakenteen ja porekylpyjen pitkäkestoisuuden vuoksi ammeen sekä sen ilma- ja vesiputkien puhtauteen on kiinnitettävä erityisen paljon huomiota. Joissakin malleissa amme on jokaisen käyttökerran jälkeen desinfioitava, jottei esimerkiksi likaa jäisi kuivumaan putkistoihin, joista se voisi seuraavalla käyttökerralla päätyä ammeeseen.
Ensimmäinen ja tunnetuin poreammeiden valmistaja on yhdysvaltalainen Jacuzzi, joka aloitti poreammeiden teollisen tuotannon vuonna 1956. Yhtiö valmistaa vuosittain noin 40 000 poreammetta Italiassa ja Yhdysvalloissa sijaitsevilla tehtaillaan. Jacuzzilla on hallussaan 250 porealtaiden teknologiaan liittyvää patenttia.
Samu Vilkman

Seurajoukkueura

Vilkman on Hyvinkään Ahmojen kasvatti. Hän siirtyi Ahmojen C-junioreista 16-vuotiaana Lahden Pelicansiin ja sai syksyllä 2004 kolmivuotisen sopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kolmen Pelicans-kautensa aikana 19 ottelua tehoin 1+0=1. Kaudella 2006–2007 Vilkman pelasi Pelicansin SM-liigajoukkueen lisäksi Mestikseen nousseessa HeKissä ja Pelicansin A-nuorissa, joissa voitti kauden päätteeksi A-nuorten mestaruuden. 
Vilkman siirtyi sen jälkeen KooKooseen, jossa pelasi vuosina 2007–2009 tehden parhaalla kaudellaan 17 maalia ja yhteensä 32 tehopistettä. Kaudella 2009–2010 hän pelasi HIFK:n riveissä, mutta jäi pieneen rooliin. Hän oli mukana noin puolissa liigapeleistä ja teki kaksi maalia ja syötti neljä. Kauden tehollinen kohokohta oli heti tammikuun alussa, kun hän teki lopulta mestaruuden voittanut TPS:ää vastaan 1+1. Hän haki peliaikaa välillä Mestiksestäkin ja teki Kiekko-Vantaassa seitsemän tehopistettä kahdeksassa pelissä.

Maajoukkueura

Vilkman käväisi kokeilemassa niin alle 18-vuotiaiden kuin alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa, mutta Leijonapaidassa hän ei ole vielä tehnyt maaliakaan.
Transaminaatio

Transaminaatio on kemiallinen reaktio, jossa aminoryhmä siirtyy aminohapolta α-ketokarboksyylihapolle, jolloin muodostuu uusi aminohappo ja uusi α-ketokarboksyylihappo. Reaktio on tärkeä niin aminohappojen synteesin kuin katabolian kannalta.
Transaminaatioreaktiota katalysoivat eliöissä transaminaasientsyymit. Entsyymit tarvitsevat koentsyymikseen pyridoksaalifosfaattia, joka toimii elektronivarastona ja tekee aminohaposta happamemman ja siten reaktiivisemman. Tärkeitä transaminaatiolla muodostuvia aminohappoja ovat glutamiinihappo, asparagiinihappo ja alaniini, koska niiden synteesissä tavittavia ketohappoja syntyy runsaasti muun muassa hiilihydraattiaineenvaihdunnan tuloksena. Glutamiinihappo on myös tyypillinen aminoryhmän luovuttava transaminaatioreaktioissa, jolloin siitä muodostuu α-ketoglutaarihappoa. Transaminaasien katalysoima reaktio on reversiibeli ja sillä on rooli myös aminohappojen hajottamisessa.
Porolahden peruskoulu

Porolahden yhtenäinen peruskoulu (arkikielessä Poris) on koulu Roihuvuoressa ja Tammisalossa Helsingissä. Vuosina 1959–1977 toimi yksityinen oppikoulu Roihuvuoren yhteiskoulu sekä vuosina 1965–1977 Porolahden kansa- ja kansalaiskoulu, jotka yhdistettiin 1977. Kokonaisuuden nimeksi tuli Porolahden ala-aste, yläaste ja Roihuvuoren lukio. Lukion toiminta Roihuvuoressa päättyi 1990, kun lukio yhdistettiin Laajasalon lukioon. Koulu toimii nykyään neljässä rakennuksessa: ala-aste, yläaste, musiikkikoulu sekä Tammisalon koulu, jossa ovat luokat 1–2. Roihuvuoren rakennuksista toisessa (punaisessa) on pääosin luokkien 1–6 tunteja ja toisessa (valkoisessa) luokkien 7–9 tunteja. Tammisalon osassa ovat luokat 1T ja 2T. Valkoinen rakennus remontoitiin vuonna 2004 ja punaisessa rakennuksessa oli käynnissä piharemontti. Koulun rehtori on Markku Keijonen ja apulaisrehtori Maj-Britt Nyberg. Ala-asteen apulaisrehtori on Marju Töyri.
Kobolttifluoridi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kobolttifluoridi on vaaleanpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Kobolttifluoridi liukenee veteen ja hyvin happoliuoksiin. Magneettisilta ominaisuuksiltaan se muistuttaa rauta(II)fluoridia. Kidevedettömän kobolttifluoridin lisäksi tunetaan myös kolme kidevedellistä muotoa, jotka ovat dihydraatti (CoF₂·2H₂O), trihydraatti (CoF₂·3H₂O) ja tetrahydraatti (CoF₂·4H₂O). Nämä ovat väriltään punaisia kiteisiä aineita.
Tulunidit

Tulunidit olivat islamilaisen Egyptin ensimmäinen itsenäinen dynastia. Dynastia hallitsi vuosina 868-905.
800-luvulla sisäiset konfliktit heikensivät abbasidien valtakunnan kontrollia alueistaan niin, että turkkilaissyntyinen upseeri Ahmad ibn Tulun kykeni ryhtymään Egyptin itsenäiseksi kuvernööriksi. Koska verovaroja ei enää lähetetty kalifille Bagdadiin, oli mahdollista kehittää Egyptin kastelujärjestelmää ja laivastoa ja elvyttää paikallista taloutta ja kauppaa. Vuonna 878 Syyria ja Palestiina olivat miehitettyinä abbasidien hyökkäyksen ehkäisemiseksi.
Vuonna 905 abbasidit valloittivat Egyptin takaisin itselleen.
Clear History

Juoni

Vuonna 2003 hippimäinen markkinointiguru Nathan Flomm (Larry David) on osakkaana läpimurron kynnyksellä olevassa kalifornialaisessa sähköautofirmassa, jota johtaa nuori keksijä Will Haney (Jon Hamm). Äkkipikainen Flomm suuttuu, kun Haney on päättämyt ristiä uutuusauton poikansa mukaan Howardiksi. Pojan nimi on puolestaan peräisin Haneyn ihaileman Ayn Randin kirjasta The Fountainhead. Flomm myy osakkeensa Haneylle, jättää yhtiön ja katoaa julkisuudesta noustuaan talouslehdissä kohutuksi luuseriksi, joka jätti sähköautoyhtiön ja menetti arviolta miljardi dollaria.
Kymmenen vuotta myöhemmin maineensa, työnsä ja vaimonsa menettänyt Nathan Flomm elää uudella nimellä Rolly rauhallista elämää tunnetulla Martha’s Vineyard -lomasaarella Yhdysvaltojen koilliskulmassa. Työelämästä jo vetäytynyt multimiljardööri Haney ilmestyy saarelle rakennuttamaan ostamansa historiallisen rakennuksen paikalle valtavaa palatsia, mikä ärsyttää paikallisia. Miehet tapaavat, mutta Haney ei tunnista partansa ja tukkansa leikannutta ja nimensä vaihtanutta entistä yhtiökumppaniaan. Rolly alkaa miettiä lähtemistä saarelta, kunnes hän näkee televisiosta Ayn Randin Fountainheadin pohjalta tehdyn elokuvan Pilvenpiirtäjä, jonka loppukohtauksessa arkkitehti Howard räjäyttää suunnittelemansa talon. Rolly ryhtyy valmistelemaan Haneyn rakenteilla olevan talon räjäytystä epämääräisine rikoskumppaneineen, mutta suunnitelmat muuttuvat kun hän ihastuukin Haneyn vaimoon ja luulee saavansa tämän omakseen.
Juuri ennen talon suunniteltua räjäytystä Rollyn todellinen tausta Nathan Flommina paljastuu ja hänestä tulee saarella hylkiö. Kaikki inhoavat häntä, paitsi jälleennäkemisestä ilahtunut Haynes, joka lupaa hyvittää Rollylle hänen myymiensä osakkeiden arvon. Rolly ei kuitenkaan enää ehdi pysäyttää talon räjäyttämistä ja joutuu apureineen kolmeksi vuodeksi vankilaan. Hän palaa saarelle yhä köyhempänä mutta sankarina, koska kaikki saarelaiset inhosivat Haneyn ökytaloa.
Tarinan sivujuonena ovat Rollyn ja muiden saaren miesten naisystävät ja heidän väitetyt seksisuhteensa 1970-ja 1980-luvulla suositun Chicago-yhtyeen jäsenten kanssa. Yhtyeen jäsenet tekevät cameoroolit elokuvan loppupuolella, kun he saapuvat taas esiintymään saarelle. Elokuvassa kuullaan monia Chicagon hittejä kuten ”25 or 6 to 4” ja ”Color My World”.
Uudestisyntynyt rakastaja

Juoni

Tohrment suree edelleen kuollutta shellaniaan, mutta langennut enkeli Lassiter haluaa Tohrmentin jatkavan eteenpäin. Tohr saa kuulla Wellsien olevan eräänlaisessa välitilassa, Haipun ja Dhunhdin välissä, ja uhkaa myös jäädä sinne, mikäli soturi jatkaa rypemistään surussa. Paynen palvelijana toiminut No'One kotiutuu samalla kovaa vauhtia veljeskunnan kartanoon ja haluaa olla avuksi taloustöissä, mistä doggenit ovat kauhistuneita. Tohrmentin ja naaraan tiet kohtaavat, ja pienin askelin he lähentyvät toisiaan. Tohrment yrittää auttaa Wellsien haipuun No'Onen avulla, mutta vasta lopussa hän tajuaa, mitä eteenpäin meneminen vaatii. Tohrment antaa kovia kokeneelle naaraalle uuden nimen, Autumn. Xcor juonii samaan aikaan Wrathin päänmenoksi. Sekä Xcor että Throe kohtaavat kauniin Laylan, johon molemmat soturit rakastuvat. Toinen heistä saisi vastakaikua, jos Laylalla olisi siihen mahdollisuus. Vihollisen kanssa veljeily ei kuitenkaan ole sallittua. Johnin ja Xhexin suhteessa on suuria ongelmia.
Red Holzman

William ”Red” Holzman (10. elokuuta 1920 – 13. marraskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän pääsi Basketball Hall of Fameen vuonna 1986.
Holzman syntyi Lower East Siden alueella New Yorkissa. Palveltuaan toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa hän aloitti 1940-luvulla ammattilaisuransa Rochester Royalsissa, jonka pelaajana hän oli mukana voittamassa NBA:n mestaruutta kaudella 1950–1951.
Holzman toimi myöhemmän uransa aikana pitkään New York Knicksin päävalmentajana. Hän valmensi Knicksin NBA:n mestariksi kahdella kaudella, 1969–1970 ja 1972–1973. Kauden 1969–1970 jälkeen hänet palkittiin NBA:n vuoden valmentajana. Hän oli 78-vuotias kuollessaan leukemiaan Long Islandilla.
Iin vaakuna

Iin kunnanvaakuna on Iin kunnan tunnus, ja sen on suunnitellut Kaj Kajander. Vaakunan selitys on ”hopeakentässä aaltokoroinen vasen pieli ja hylje; molemmat sinisiä”, ja se on alun perin vahvistettu kunnanvaakunaksi Kuivaniemelle 4. syyskuuta 1967. Vaakunan hylje viittaa kunnan sijaintiin Pohjanlahden rannikolla, ja sen pieli kuvastaa seudulla tapahtuvaa nopeaa maankohoamista; asia, johon myös kunnan nimi tavallaan viittasi. Vaakunasta tuli Iin tunnus 2007 Iin ja Kuivaniemen yhdistyessä Iin kunnaksi.
Myös alkuperäinen Iille 9. helmikuuta 1966 vahvistettu vaakuna oli Kaj Kajanderin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”kulta-sinikatkoinen kilpi; yläkentässä sininen orsivaaka, alakentässä reunoihin ulottuva kultaverkko.” Vaakunan kilvenjako värityksineen on peräisin Natt och Dag -suvun, jonka läänityksiin Iin pitäjä kuului 1600-luvulla, vaakunasta. Suvun vaakunan säleikkö on korvattu verkolla, joka symboloi lohenkalastusta. Vaaka viittaa Iin vanhaan kauppapaikkaan.
Konstruktorskoje bjuro mašinostrojenija

Konstruktorskoje bjuro mašinostrojenija (KBM) on venäläinen ohjustehdas Moskovan alueella. Se on tehnyt useita eri ohjustyyppejä, mm. olkapääohjus Igla-S:n, Krysanteeni-S:n, RSS-40 Iskanderin sekä panssarivaunun suojajärjestelmä Arena-S:n.
Eeva Poranen

Eeva Poranen (s. 1968, Espoo) on suomalainen kirjailija ja valokuvaaja.

Elämä ja ura

Eeva Poranen on opettanut englantia presidentin turvamiehille Mäntyniemessä ja italian kieltä työväenopistossa. Hän tekee käännöstöitä italian kielestä suomeen ja pyörittää matkailu- ja konsulttiyrityksiä. Eeva Poranen aloitti vastakeskustelun Berlusconin hyökkäyksille suomalaista ruokaa vastaan. Hän asuu perheineen Espoon Nuottalahdessa.

Tuotanto

Eeva Poranen on kahden lapsen äiti, joka on kirjoittanut toisesta lapsestaan kirjan. Autistisesta Miro-pojasta kirjoitettu kirja Miro ja meri (2007), hänen esikoisteoksensa, on ensimmäinen suomalainen kuvaus siitä, mitä autistisen lapsen vanhemmat joutuvat kokemaan.
Samassa yhteydessä hän esitteli valokuvakokoelman, joka kuvaa autistisen lapsen maailmaa.  Jo tämän kirjan perusteella Porasta on alettu pitää omaperäisenä taiteilijana niin kirjailijana kuin valokuvaajanakin.
Eeva Porasen tuotanto on lyhyessä ajassa herättänyt paljon julkista keskustelua ja omakustannekirjasta on otettu jo uusia painoksia.  Porasen teoksen ilmestymisen jälkeen isot kustantajat ovat tuoneet markkinoille monia autismista kertovia käännösteoksia. Hänellä on työn alla matkakertomus, jossa hänen poikansa Miro on jälleen pääosassa.
Hän haluaa lisätä ihmisten ymmärrystä ja suvaitsevaisuutta autismiin: "Olisi tärkeää ymmärtää, että autistiset eivät kärsi erilaisuudestaan. He ovat ylpeitä siitä, mitä ovat."

Valokuvanäyttelyt

Eeva Porasen valokuvissa toistuu samat kaksi elementtiä: horisontissa häämöttävä meri ja pieni poika, joka tuijottaa kaukaisuuteen mietteisiinsä vaipuneena. Yhdessäkään kuvassa ei näy pojan kasvoja.
Porasella on ollut useita näyttelyitä Espoossa ja Helsingissä, mm. Lastenlinnassa ja erilaisissa kulttuurikeskuksissa.
Georgian kieli

Luokitus

Georgia (gruusia) on eteläkaukasialainen tai kartvelilainen kieli. Vaikka etelä- ja pohjoiskaukasialaiset kielet usein niputetaan yhteen ryhmään, niiden sukulaisuutta ei ole pystytty osoittamaan tyydyttävällä tavalla – eteläkaukasialaisilla kielillä ei siis ole tunnettuja sukulaisia. Georgia on ylivoimaisesti ryhmänsä suurin kieli. Kaikkien muiden eteläkaukasialaisten kielten, svanin, mingrelin ja lazin puhujamäärät jäävät alle puolen miljoonan. Mingrelin ja svanin puhujille georgia toimii lingua francana, kun taas lazin puhujat ovat kaksikielisiä turkissa. Svanin kieli on näistä arkaaisin ja eronnut ryhmästä aikaisimmin (4 000 vuotta sitten).
Etelä-ja pohjoiskaukasialaisia kieliä yhdistävät mm. ejektiiviset konsonantit, postpositioiden käyttö, ergatiivisuus ja agglutinatiivisuus. Toisaalta näitä piirteitä voidaan pitää pitkän yhteiselon tuotoksina, ja ryhmillä on myös useita eroavaisuuksia.

Alueellinen sijoittuminen

Georgiaa puhutaan etupäässä Georgiassa Mustaltamereltä Alazanin tasangolle, mutta myös naapurimaissa on suuria georgiankielisiä vähemmistöjä; erityisesti Venäjällä, jonne georgialaisia on muuttanut etenkin 1990-luvun talouskriisin aikana.

Historia

Georgian uskotaan eronneen mingrelistä ja lazista 1. vuosituhannella eaa. Svanin uskotaan eronneen noin tuhat vuotta tätä aikaisemmin. 
Georgialla on kansanrunouden ja -laulun lisäksi erittäin suuri kirjallinen perinne. Vanhin säilynyt georgiaksi kirjoitettu teksti on Iakob Tsurtavelin kirjoittama Pyhän kuningatar Šušanikin marttyyrius (Ts'amebai ts'mindisa Šušanik'isi dedop'lisai, წამებაჲ წმიდისა შუშანიკისი დედოფლისაჲ) 500-luvulta.  Myös vanhoja filosofiaa käsitteleviä tekstejä on säilynyt. Georgian kirjallisuuden rikkainta aikaa edustaa maan 1200-luvulla Šota Rustavelin kirjoittama kansalliseepos Pantterintaljainen (Vepkhist'q'aosani, ვეფხისტყაოსანი) Myös 1500–1800-luvuilla on kirjoitettu paljon, ja georgialainen kirjallisuus on tänä aikana löytänyt myös eurooppalaisemman suunnan entisen bysanttilaisuuden ja persialaisuuden suuren vaikutuksen jälkeen. Kuten monissa muissa valtioissa, kirjallisuudella oli suuri vaikutus Georgian kansalliseen heräämiseen 1800-luvun loppupuolella.

Vokaalit

Georgiassa on viisi vokaalia: ი (i), უ (u), ე (ɛ), ო (ɔ) ja ა (a). Pitkiä ja lyhyitä vokaaleja ei erotella. Georgiassa ei periaatteessa ole lainkaan diftongeja, joten jokainen itsenäinen vokaali muodostaa oman tavunsa. Vokaaleja voi kylläkin olla useita peräkkäin, jolloin ne myös lausutaan erikseen (გააახლა, gaaakhla – hän uusi sen).
John Waters

John Waters (s. 29. huhtikuuta 1946, Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten elokuvistaan Pink Flamingos (1972), Cry-Baby (1990) ja Dirty Shame (2004). Waters on tunnettu Baltimoren pahana poikana; kirjailija William S. Burroughs nimitti häntä "roskan paaviksi" (engl. the pope of trash).

Watersin elokuvaura

John Waters aloitti elokuvanteon 1960-luvun lopulla kirjavan ystäväpiirinsä ympäröimänä. Heistä kuuluisin oli 130-kiloinen transvestiitti Divine, oikealta nimeltään Harris Glenn Milsted, joka esiintyi yhtä lukuun ottamatta jokaisessa Watersin elokuvassa aina 1980-luvun loppuun asti, jolloin hän kuoli sydämen laajentumaan. Hyvin erinäköiset Waters ja Divine sekoitettiin usein keskenään.
Waters kertoo saaneensa innoitusta yhtä lailla korkeakulttuurista kuin populaarikulttuurista ja eksploitaatioelokuvista. Hänen ihanteisiinsa kuuluvat Rainer Werner Fassbinder, Herschell Gordon Lewis, Federico Fellini, Walt Disney, Russ Meyer ja Ingmar Bergman.
Watersin elokuvien tunnistettavin piirre on epäsovinnainen huumorintaju, jossa tabuja rikotaan suruitta ja pilaillaan sovinnaisten normien ja hyvän maun kustannuksella. Hänen varhaiskauden elokuvissaan ihmiset esimerkiksi syövät koiran ulosteita, syntymäpäivillä esiintyy laulava peräaukko, transvestiitteja ja muita kulttuurin hämärästä marginaalista ponnistavia kummallisuuksia, joita esitellään varsin laveasti.
»Minulle huono maku on juuri se mistä viihteessä on kaiken kaikkiaan kysymys. 
Jos joku oksentaa katsoessaan filmiäni, otan sen vastaan kuin myrskyisät suosionosoitukset » 
(John Waters)
Watersin myöhemmissä töissä on itseisarvoinen šokeeraaminen jäänyt vähemmälle, ja ne keskittyvät enemmän leikittelemään vaikkapa nostalgisen 1950-luvun rock 'n' roll -nuorisoelokuvan tyylilajeilla (Cry Baby) tai puolustamaan independent-elokuvia, kuten elokuvassa Cecil B. Demented (2000). Waters on myös kirjoittanut kirjoja, joista tunnetuin on varmasti hänen varhaiskauden elokuviensa tekemisestä kertova Shokkiarvo: hyvällä maulla tehty kirja huonosta mausta (suom. 1989).
Keltajalkaviklo

Koko ja ulkonäkö

Pituus on 24 cm, paino 50–110 g. Linnulla on pitkät keltaiset jalat ja pitkä ohut tumma suunnilleen pään pituinen nokka. Vartalo on harmaanruskea päältä ja vaalea alta, niskassa ja rinnassa on tummia raitoja. Pyrstö on valkoinen.

Levinneisyys

Pesii Alaskassa ja Kanadassa. Maailman populaation koko on 300 000–800 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Talvehtii Meksikonlahden rannalla ja Etelä-Amerikassa. Harhautuu joskus muuttomatkoillaan Eurooppaan.

Elinympäristö

Ruohostoiset niityt ja suot, harvapensaikkoiset avoimet metsät.

Lisääntyminen

Pesä maassa esimerkiksi puun tyvellä tai pensaan suojassa, tavallisesti lähellä vettä. Munia on 3 tai 4 ja haudonta-aika on 22-23 vrk.

Ravinto

Liejussa elävät selkärangattomat, madot ja nilviäiset.