google/wiki40b huggingface dataset:
Giorgione

Giorgione (oik. Giorgio da Castelfranco, s. noin 1477 – k. noin 1510) oli italialainen taidemaalari venetsialaisen täysrenessanssin aikaan. 
Vaikka Giorgionella on ollut merkittävä vaikutus myöhempiin taiteilijoihin, hänen elämästään tiedetään hyvin vähän. Hänen tunnetuin teoksensa on arvoituksellinen maalaus La Tempesta (Myrsky) (noin 1508). Sacra conversazione vuodelta 1505 on Giorgionen näkemys tästä maalaustyypistä.
Subh-i azal

Elämäkerta

Mirza Yahya Nuri syntyi teheranilaiseen ylempiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli korkea virkamies, visiiri, Qajarin kuninkaan Faith Ali Shahin aikana. Vuonna 1844, hänen olleessaan 14-vuotias, Mirza Yahya tutustui baabilaiseen uskonnolliseen liikkeeseen. Samoihin aikoihin liikkeeseen liittyi myös hänen vanhempi veljensä Mirza Husain Ali Nuri, myöhemmältä nimeltään Baha’ullah.
Baabilaisuuden johtajan Babin kuoleman vuonna 1850 jälkeen johtajaksi nousi testamentin perusteella Subh-i azal. Liike oli menettänyt suuren joukon kannattajiaan hallituksen vainoissa. Subh-i azalin johdolla baabilaisuus etääntyi aiemmasta radikaalisuudestaan. Vuonna 1852 šaahi Nasiraddania vastaan tehtiin murhayritys. Tapahtuman johdosta koko baabilaisuus joutui vainon alle. Tapahtuman johdosta vanhempi veli joutui neljäksi kuukaudeksi vankeuteen.
Huhtikuussa 1853 liikkeen johto karkotetiin yhdessä veljensä kanssa Osmanien valtakuntaan kuuluvaan Bagdadiin. Tältä ajalta ajoittuivat veljesten väliset riidat. Vuonna 1854 Baha’ullah vetäytyi yksin Kurdistaniin, missä hän viipyi seuraavat kaksi vuotta. Samaan aikaan baabilaisen liikkeen Subh-i azalin syrjäänvetäytyvä johtamistapa herätti kasvavaa arvostelua. Käytännössä Baha’ullahista tuli heti Bagdadiin paluun jälkeen baabilaisten johtaja, koska Subh-i azal pysyi pitkälti piilossa. Vuoteen 1866 mennessä Baha’ullah oli saanut liikkeen enemmistön taakseen.
Viimeistään vuonna 1866 Baha’ullah ilmoitti julkisesti, että hän oli Babin mainitsema "Se, jonka Jumala tuo esiin". Tosin hänen väitetään esittäneen asian lähipiirilleen jo vuonna 1863, saatuaan ilmestyksen Bagdadin Ridvanin puutarhassa. Baha’ullahin ilmoituksen jälkeen liike hajosi kolmeen osaan: enemmistön Baha’ullahin kannattajiin, vähemmistön Subh-i azalin kannattajiin (azalit) sekä neutraaleihin (bayanit). Viimeksi mainittu hajosi pian. Bahait ja azalit joutuivat pysymään viranomaisten vuoksi Edirnessä vuoteen 1868 asti. Tällöin valtaosa bahaista siirrettiin Akkoon, kun vastaavasti azalit siirrettiin Kyprokselle.
Arktinen susi

Ulkonäkö ja koko

Arktiset sudet ovat yleensä susiksi keskikokoisia ja joskus hyvinkin suuria, joskin koossa sen voittavat suden kolme suurinta alalajia. Pituudeltaan ne ovat noin 1–1,8 metriä häntä mukaan lukien; urokset ovat isompia kuin naaraat. Säkäkorkeus on noin 60–80 senttiä. Arktiset sudet painavat noin 32-70 kiloa ja ovat painavampia kuin Suomessakin elävät euraasiansudet. Suhteessa arktisen suden korvat ovat pienet ja niillä sinisilmäisyys on joillain seuduilla yleistä. Arktinen susi on yleensä valkoinen, mutta useilla yksilöillä on harmaata ja joskus jopa punaruskeaa kuviointia selässä ja naamassa.

Elintavat

Arktinen susi elää yleensä noin 3–8 yksilön laumoissa. Koska arktisen suden elinalueilla ei ole juuri asutusta, se ei pelkää ihmistä lainkaan. Arktinen susi lähestyy usein ihmistä uteliaana, ja on täten helppo havaita. Näissä tilanteissa ne eivät ole koskaan osoittaneet saalistuskäyttäytymistä tai aggressioita. Vankeudessa arktisten susien iäksi on mitattu jopa 18 vuotta, mutta luonnossa ne elävät tavallisesti 7–10 vuotta.

Lisääntyminen

Kaikkien susien tapaan vain lauman johtava naaras saa paritella. Poikasten pienellä määrällä varmistetaan, että ravintoa riittää kaikille poikasille.
Arktiset sudet synnyttävät poikasensa maahan tai lumeen kaivettuun pesään, jos se on mahdollista. Se voi myös synnyttää pentunsa luoliin ja kallion koloihin.
Emo synnyttää 2–3 pentua toukokuun lopulla aina kesäkuun alkuun. Pennut ovat väritykseltään harmaita.

Ravinto

Arktinen susi saalistaa laumoissa itseäänkin suurempia eläimiä, kuten karibuja ja myskihärkiä. Lisäksi ne syövät napajäniksiä, sopuleita, hylkeitä ja hanhia. Eläin voi syödä kerralla jopa 9 kiloa lihaa.
Davide Lanzafame

Ura

Lanzafame aloitti seurauransa Juventuksessa. Kaudella 2007-2008 hän oli lainalla Barissa, jossa hän teki 37 ottelussa kymmenen maalia. Sen jälkeen hän on pelannut Palermossa ja Parmassa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi vain kolme ottelua Juventuksessa, kunnes siirtyi lainalle Bresciaan.
Elsa Schiaparelli

Elsa Schiaparelli (1890 Rooma - 1973 Pariisi) oli italialainen muotisuunnittelija. Hänet tunnetaan erityisesti huimapäisten ja humorististen yksityiskohtien tuomisesta haute couture -muotiin sekä yhteistyöstään surrealistitaiteilijoiden kanssa. Yksi tunnetuimmista Schiaparellin luomuksista on hattu, joka näyttää korko ylöspäin päähän asetetulta naisten kengältä. 
Schiaparellin muotihuone toimi Pariisissa vuosina 1929-1954. Yrityksen huippukautta oli 1930-luvun loppu, jolloin asujen valmistus, esittely ja myynti työllistivät noin 600 henkeä.

Yhteydet surrealistitaiteilijoihin

1930-40-luvuilla Schiaparelli teki yhteistyötä lukuisien taiteilijoiden, mm. Jean Cocteaun, Man Rayn, Salvador Dalín, Christian Berardin ja Leonor Finin kanssa. Toiset taiteilijoista osallistuivat vaatteiden ja asusteiden suunnitteluun (Cocteau, Dali, Berard, Fini), toiset taas tekivät Schiaparellille muotipiirroksia ja -kuvauksia (Cocteau, Ray, Berard, Fini).
Schiaparelli tutustui uuden taiteen vaikuttajiin jo asuessaan New Yorkissa vuosina 1919-1922. Siellä oli yhteydessä mm. Marcel Duchampiin, Alfred Stieglitziin ja Man Rayhin. Yhteydet taide- ja intellektuellipiireihin jatkuivat myöhemmin Pariisissa, missä Schiaparelli seurasi läheltä surrealistisen liikkeen syntyä.

Tausta ja uran alku

Schiaparelli oli yläluokkaisen roomalaisperheen tytär, joka nuoruudessaan opiskeli filosofiaa ja julkaisi yhden runoteoksen. Vuonna 1914 hän avioitui Lontoossa ranskalais-sveitsiläisen kreivin William de Wendt de Kerlorin kanssa. Pari muutti New Yorkiin vuonna 1919. He saivat tyttären ja erosivat. Schiaparelli muutti Pariisiin vuonna 1922 ja päätyi suunnittelemaan vaatteita. Muotialan koulutusta tai kokemusta hänellä ei aloittaessaan ollut. Schiaparellin ensimmäiset tuotteet olivat neuleita ja urheiluasuja. Ajatuksena oli tarjota modernille naiselle mittatilauspukujen sijaan käyttökelpoisia erillisvaatteita, joita voisi yhdistellä eri tavoin. Tämä ajattelu ennakoi nykyistä ready-to-wear-muotia.
François-Auguste Parseval-Grandmaison

François-Auguste Parseval-Grandmaison (7. toukokuuta 1759 Pariisi – 7. joulukuuta 1834 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja Ranskan akatemian jäsen. Hän on matemaatikko Marc-Antoine Parsevalin nuorempi veli.
Aluksi Parseval-Grandmaison suunnitteli taidemaalarin uraa ja opiskeli maalaamista tunnetun taidemaalarin Jacques-Louis Davidin johdolla. Perhe kuitenkin menetti omaisuutensa Ranskan suuren vallankumouksen melskeissä, ja hänen tuli ansaita elantonsa muotokuvamaalarina Ranskan vallankumouksen terrorin aikakaudella.
Parseval-Grandmaison liittyi Napoleonin joukkoihin. Hän kirjoitti useita runoja uuden johtajan kunniaksi. Hänet nimitettiin Ranskan tiede- ja taidekomission jäseneksi, ja tässä ominaisuudessa hän seurasi Napoleonia tämän sotaretkelle Egyptiin vuonna 1798.
Parseval-Grandmaison valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1811, ja sen jälkeen hän omistautui yli kahdenkymmenen vuoden ajan eepoksen kirjoittamiselle. Filip Augustus ilmestyi 1826, ja se oli kaksitoista laulua käsittävä eepos, joka ylisti Bouvinesin taistelua yli kymmenellä tuhannella aleksandriinilla.
Bassadone Automotive Nordic

Bassadone Automotive Nordic Oy (vuosina 2005–2014 Simetron Group Oy) on suomalainen autojen maahantuontiin erikoistunut yritysryhmä. Sen perustivat 1997 Toyotan maahantuojan Korpivaaran toimitusjohtajana toiminut Mikko Ennevaara vaimonsa Caritan kanssa. He myivät osake-enemmistön vuonna 2008 espanjalaiselle Bassadone Automotivelle.
Bassadone Automotive Nordic perustettiin alun perin Suzuki-autojen maahantuontia varten. Yritys laajensi vuonna 2001 korealaisen Hyundai-automerkkiin ja 2007 japanilaisen Isuzun lava-autoihin. Nykyiseen konserniin kuuluvat Suzuki Motor Finland Oy, Hyundai Motor Finland Oy, Isuzu Motor Finland Oy sekä Nordic Automotive Services Oy, jonka osto vuonna 2010 laajensi Bassadone Automotive Nordicin merkkivalikoimaa Renault- ja Dacia-automerkkeihin. Toukokuussa 2017 Citroënin, DS:n ja Peugeotin maahantuonti siirtyi Veholta Bassadone Automotive Nordicille.
Bassadone Automotive Nordic-konserniin kuului myös Ennevaarojen perustama autokauppaketju ME-Auto, jonka liikkeet joko lopetettiin tai myytiin muille autoliikkeille 2000–2010-lukujen vaihteessa.
Bassadone Automotive Nordicin omistaja Bassadone Automotive Group on vuonna 1904 perustettu autoalan perheyritys, joka toimii monien automerkkien maahantuojana ja vähittäismyyjänä muun muassa Espanjassa, Britanniassa ja Gibraltarilla.
Chaker Bargaoui

Ura

Bargaoui on pelannut vuodesta 2005 lähtien CS Sfaxienin riveissä, jossa hän on saavuttanut muun muassa Afrikan Confederation Cupin ja Tunisian cupin voitot.

Maajoukkueura

Bargaoui sai ensimmäisen maajoukkue kutsunsa 30. toukokuuta 2010 pelattavaan ystävyysotteluun Ranskaa vastaan, mutta ei päässyt ottelussa kentälle. Myöhemmin 20. kesäkuuta 2010 Bargaoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa Sudania vastaan.
Abraham Chebii

Abraham Chebii (s. 23. joulukuuta 1979 Kapsowar, Kenia) on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Chebiin ensimmäiset arvokilpailut olivat 2000 Vilamouran maastojuoksun MM-kisat, joissa hän sijoittui lyhyellä matkalla viidenneksi. 2002 Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa hän oli lyhyellä matkalla kahdeskymmenesneljäs ja voitti kauden lopussa IAAF:n GP-finaalissa 3 000 metrin juoksun. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän sijoittui viidenneksi 5 000 metrin juoksussa ajalla 12.57,74 ja kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi 3 000 metrillä ajalla 7.39,28.
Chebii juoksi Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa 2004 lyhyellä matkalla yhdeksänneksitoista ja oli samalla mukana Kenian pronssia joukkuekilpailussa voittaneessa joukkueessa. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli 3 000 metrillä yhdeksäs. Maastojuoksun MM-kisoissa 2005 hän voitti hopeaa lyhyellä matkalla ja oli samalla mukana joukkuekilpailussa hopeaa voittaneessa Kenian joukkueessa.
Timanttitalo

Timanttitalo (myöhemmin Investia) oli Suomessa 1980-luvun alussa toiminut jalokivisijoitusliike, joka lupasi suuria tuottoja muovikasetteihin pakattujen timanttien odotettavaan arvonnousuun perustuen.
Hanke osoittautui kuitenkin huijaukseksi. Timantit olivat tiettävästi aitoja mutta alikokoisia ilmoitettuun nähden. Sijoittaja ei voinut saada selville timantin kokoa tai sen aitoutta, sillä kotelon avaaminen johti palkkion eväämiseen. Toiminta muistutti luonteeltaan pyramidihuijausta.
Kailanjärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,9 metriä mpy.
Atlantan kansainvälinen lentoasema

Suuruuden syitä

Eräs tärkeimmistä syistä Atlantan lentoaseman kasvuun maailman vilkkaimmaksi on Georgian osavaltion Maconissa vuonna 1929 perustettu Delta Air Lines, joka alkoi vuonna 1941 käyttää Atlantaa kotikenttänään ja kasvoi vähitellen yhdeksi maailman suurimmista. Vuoteen 2012 asti Delta oli maailman suurin lentoyhtiö RPM-mittarilla (revenue passenger miles) mitattuna, kunnes sen paikan otti United Airlines. Lentoaseman toinen merkittävä käyttäjä oli vuodesta 1926 vuoteen 1991 toiminut Eastern Air Lines, jolle Atlanta oli toinen pääkenttä Miamin ohella.
Atlantan lentoaseman kasvua selittää sijainti liikennemaantieteellisesti hyvässä paikassa: 80 prosenttia Yhdysvaltojen väestöstä asuu kahden tunnin lentomatkan päässä siitä. Samankaltainen sijainti on Atlantan tärkeimmällä kilpailijalla, Chicagon O’Harella. Monine suuryritysten pääkonttoreineen Atlantan kaupunki on Yhdysvaltojen kymmenen suurimman liikematkustuskohteen joukossa. Hartsfield-Jackson on kaupungin ainoa liikennelentokenttä, kun esimerkiksi New Yorkissa matkustajamäärä jakautuu usean lentoaseman kesken.
Kirkkomusiikki (lehti)

Kirkkomusiikki on kirkollisen musiikin ajankohtaislehti, joka ilmestyy 8 kertaa vuodessa. Lehti palvelee kirkkokuorolaisia, kanttoreita ja kaikkia kirkkomusiikin harrastajia.
Lehteä julkaisevat luterilaisen kirkon järjestöt Suomen Kirkkomusiikkiliitto (SKML), Seurakuntien Lapsityön Keskus (SLK) ja Suomen Kanttori-urkuriliitto (SKUL). Kustantaja on Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa. Päätoimittaja on Sakari Vilpponen.
Gordon Drillon

Gordon Arthur "Gordie" Drillon (23. lokakuuta 1914 − 22. syyskuuta 1986) oli kanadalainen Monctonissa New Brunswickissa syntynyt jääkiekkoilija. Hänen NHL-uransa kesti vain seitsemän kautta, mutta sinä aikana hän ehti kunnostautua yhdessä NHL-liigan maineikkaimmista hyökkäysketjuista, Toronto Maple Leafsin joukkuessa vuosien 1936 ja 1942 välillä. Lisäksi hän pelasi yhden kauden Montrealissa.
Fantastinen realismi

Fantastinen realismi on kuvataiteen ja kirjallisuuden taidesuuntaus. Fantastisessa realismissa on mukana surrealismia, esoteerisuutta ja symbolismia.
Fantastinen realismi on vuonna 1946 perustetun Wienin fantastisen realismin koulukunnan tyylisuunta kuvataiteessa. Koulukunnan uskonnollinen ja esoteerinen symbolismi pyrki kunnioittamaan vanhojen mestareiden tekniikkaa ja heidän taiteessaan näytteli keskeistä osaa pyrkimys selkeyteen ja yksityiskohtien tarkkaan kuvaamiseen. Fantastisen realismin koulukuntaan kuuluivat muun muassa Wienin kuvataideakatemiassa professori Albert Paris Güterslohin johdolla opiskelleet Ernst Fuchs, Arik Brauer, Rudolf Hausner ja Wolfgang Hutter, joiden edustamassa taiteessa on nähty yhteyksiä varhaiseen flaamilaiseen maalaustaiteeseen.
Suuntaus nimeltä fantastinen realismi vaikutti hetken aikaa myös kirjallisuudessa 1960-luvulla. Aluksi kirjallisesti suuntautunut, mutta myöhemmin kuvataiteilijana tunnettu kittiläläinen kuvataiteilija Kalervo Palsa nimitti tyyliään fantastiseksi realismiksi.
Visionary Art Hall of Fame -verkkogalleria mainitsee H.R. Gigerin yhdeksi suuntauksen kärkinimistä.
Floridanpallokala

Ulkonäkö ja koko

Floridanpallokala voi kasvaa 30 cm pitkäksi, mutta jää yleensä noin 20 cm mittaiseksi. Se on ruskeansävyinen, päältä tummempi kuin alta, ja kauttaaltaan tummempien ja vaaleampien pilkkujen ja renkaiden peitossa.Silmien välissä on tumma juova. Muodoltaan se on tylppäpäinen ja vahvaleukainen.

Levinneisyys ja elinympäristö

Floridanpallokalaa tavataan Atlantin länsiosissa Koillis-Floridasta Meksikonlahdelle, Bahamasaarille ja mahdollisesti Brasiliaan asti. Se elää lahdissa ja jokisuissa ja muualla suojaisilla vesillä 11 metrin syvyyteen asti. Sitä tavataan usein meriruohoniityillä. Sitä on tavattu myös soistuvilla rannoilla ja suojaisilla koralliriutoilla.

Ravinto

Floridanpallokala syö pääasiassa simpukoita ja muita nilviäisiä, jonkun verran myös pieniä kaloja.

Erityistä

Floridanpallokala kalastetaan onkimalla, se ei ole hyvä ruokakala vaan ainakin miedosti myrkyllinen. Se on aiheuttanut myös vakavia myrkytyksiä, jotka pystyttiin jäljittämään Pyrodinium bahamense-nimiseen panssarilevään, joka tuottaa saksotoksiineja.
Biškek

Ilmasto

Biškekissä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan kuumakesäinen mannerilmasto. Kesäisin on kuumaa ja kuivaa, talvisin on sateista ja kylmää. Vuoden keskilämpötila on noin 10 °C ja keskimääräinen sademäärä 430 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 24 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –4 °C. Sateisin kuukausi on huhtikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä.
Grahamin luku

Grahamin luku on Ronald Grahamin päättelemä erittäin suuri luku, johon usein viitataan suurimpana matemaattisen todistuksen lukuna. Tämä tarkoittaa sitä, että Grahamin luku oli suurin luku, joka esiintyy matemaattisessa todistuksessa tietyn ongelman eksplisiittisenä rajana. Graham päätyi lukuun etsiessään todistusta Ramseyn lauseen erääseen ongelmaan.
Sittemmin on löydetty sitäkin isompia lukuja, mutta Grahamin luku on silti suurin omalla nimellä tunnettu luku.

Viimeinen numero

Luvun 500 viimeistä numeroa ovat:

  …02425950695064738395657479136519351798334535362521
   43003540126026771622672160419810652263169355188780
   38814483140652526168785095552646051071172000997092
   91249544378887496062882911725063001303622934916080
   25459461494578871427832350829242102091825896753560
   43086993801689249889268099510169055919951195027887
   17830837018340236474548882222161573228010132974509
   27344594504343300901096928025352751833289884461508
   94042482650181938515625357963996189939679054966380
   03222348723967018485186439059104575627262464195387
Graham itse laski viimeisen numeron vuonna 1977 olevan juuri "7". Kukaan ei ole pystynyt laskemaan mikä on luvun ensimmäinen numero.
Jos Grahamin luku kirjoitettaisiin siten, että yksi Planckin tilavuus veisi yhden numeron, se ei mahtuisi tunnettuun universumiin. Luvun suuruutta kuvaa se, että pelkästään nuolten määrä tasolla g₁ (= 3↑↑↑↑3), on suurempi kuin Planckin tilavuuksien lukumäärä tunnetussa universumissa (noin 10¹⁸⁵).
Grahamin luku mainitaan Guinnessin ennätysten kirjassa suurimpana matemaattisessa todistuksessa käytettynä lukuna.
Ylikiiminki (taajama)

Taajama-alue

Varsinainen Ylikiimingin taajama käsittää Kiiminkijokivarren etelärannan alueen Marttilanharjulta idässä Ylikiimingin kirkolle ja Kirkkoharjulle lännessä. Näiden väliin jää Makasiinikangas. Taajama-alue on kapea ja rajoittuu pohjoisessa jokeen ja etelässä Ouluntiehen sekä Puolangantiehen. Taajama-aluetta halkoo lännestä itään vanha maantie, kirkolta alkava Kirkkoranta (entinen Kirkkotie), joka jatkuu Joloksentien itäpuolella Harjutienä.
Ylikiimingin suuralueen palvelut ovat keskittyneet Harjuntien varteen Marttilanharjun rinteille. Entisen kunnan koulukeskus, Ylikiimingin koulu sijaitsee Marttilanharjulla.
Harjutien varressa on edelleen vanhoja aittarakennuksia.

Murtomaa–Ukonkangas

Murtomaan–Ukonkankaan alue on 1970–1980-luvun lähiötyylinen kylämäinen alue, joka muodostaa vanhan kirkonkylän alueen eteläisimmän osan. Sen eteläinen osa, Murtomaa, sijaitsee samannimisellä harjulla varsinaisesta taajamasta noin kilometrin etelään. Puolisen kilometriä Murtomaan pohjoispuolella sijaitsee Ukonkangas. Lähiöalueita erottaa Kortesuo, ja alueille rakennuskanta koostuu 1980-luvun päasiassa yksikerroksisisista omakotitaloista. 
Murtomaa on 1990-luvulta lähtien laajentunut länteen pitkin harjua, kun taas Ukonkankaan asuntokannan laajeneminen käytännössä pysähtyi 1980-luvun lopussa. Kylätoimikunta rakennutti alueiden väliin Muhoksentien varteen 1990–luvun alussa pallokentän. Alueella on myös pien- ja keskisuurten yritysten toimitiloja Ouluntien ja Muhoksentien varrella. Kylistä on myös 1980–luvun lopulla rakennettu kevyen liikenteen tieyhteys Ylikiimingin koululle.

Ukkolanmäki

Ukkolanmäki sijaitsee noin kilometrin länteen Ylikiimingin kirkolta. Nimensä alue on saanut mäen päällä olevasta Ukkolan maatilasta. Se on kapea kylämäinen kevättulvilta suojassa olevalle harjualueelle rakennettu kylä Kiiminkijoen etelärannalla. Aluetta halkoo Ouluntie nro 833. Alue on asutusalueena vanhaa, mutta vain harva vanha rakennus on säilynyt, sillä tontit ovat hyvin pirstaleisia. Alueella on aiemmin sijainnut muun muassa Tielaitoksen toimipiste. Nykyisin paikalla sijaitsee toimintansa lopettanut autokorjaamo. 
Ukkolanmäki on vanha maatalousyhteisö joskin maataloutta harjoitetaan nykyisin vain Ukkolan tilalla, jossa on myös hevosia. Rakennuskanta on uusia korjaamohalleja lukuun ottamatta omakotitaloja, vanhimpien ollessa 1900-luvun ensimmäiseltä neljännekseltä. Kevyen liikenteen väylä  Kirkonkylältä Vesalaan valmistui 2015. Aluetta ei ole vielä toistaiseksi kaavoitettu lähiötyylistä rakentamista varten. Ukkolanmäelle ei asemakaavan puuttumisen vuoksi ole tulevaisuudessa tulossa lisää asutusta.
Elektroninsiirtoketju

Elektroninsiirtoketju on mitokondrion sisäkalvolla (eukaryootit) tai solukalvon kalvoproteiineissa (bakteerit) tapahtuva energiaa tuottava reaktiosarja, jossa sitruunahappokierrossa ja sitä edeltäneissä reaktioissa koentsyymeille NADH ja FADH₂ siirtyneitä elektroneja siirrellään elektroninsiirtoketjun entsyymiltä toiselle, jolloin elektronit menettävät potentiaalienergiaansa vähitellen vapauttaen samalla energiaa. Vapautuvan energian avulla mitokondrion matriksista pumpataan protoneja mitokondrion kalvojen välitilaan, mikä aiheuttaa elektrokemiallisen gradientin eli potentiaali- ja protonikonsentraatioeron matriksin ja välitilan välille. Muodostunut gradientti purkautuu ATP-syntaasientsyymin kautta, jolloin muodostuu suurenergiaista fosfaattiyhdistettä, ATP:tä. Tätä reaktiota kutsutaan oksidatiiviseksi fosforylaatioksi. Lopulta pelkistys elektroninsiirtoketjussa päättyy, kun vety siirtyy molekulaariselle hapelle, joka pelkistyy vedeksi. Hapen pelkistymistä vedeksi katalysoi elektroninsiirtoketjun viimeinen entsyymi nimeltään sytokromi-c-oksidaasi. Eräillä mikrobeilla elektroninsiirtoketjun hapettimena voi olla jokin muukin kuin happi. Elektroninsiirtoketjun lopputuotteina tavallisissa soluissa ovat vesi ja 26 ATP-molekyyliä yhtä glukoosimolekyyliä kohti. Ennen sitruunahappokiertoa glukoosi on läpikäynyt glykolyysin kahdeksi pyruvaatiksi ja pyruvaatit on hapetettu asetyylikoentsyymi A:ksi, joka on vienyt asetyyliryhmän sitruunahappokiertoon. Jos otetaan huomioon glykolyysin (2) ja sitruunahappokierron (2, GTP-välivaiheen kautta) tuottamat ATP:t, niin glukoosimolekyylin hapetus tuottaa kaikkiaan 30 ATP:tä, jos saanto on sataprosenttinen.
Riikka Warras

Riikka Warras (Entinen Schmidt, o.s. Suikkari) on Yle TV1:n kuuluttaja. Warras on ollut kuuluttajana elokuun lopusta 2005, kun hänen edeltäjänsä Sirkka Stormbom jäi eläkkeelle.
Warras valmistui Helsingin yhteislyseosta ylioppilaaksi vuonna 1984 ja hän on koulutukseltaan teologian maisteri. Warras on näytellyt vuonna 1990 valmistuneessa elokuvassa Porttikielto taivaaseen. Tuolloin hänen nimensä oli vielä Suikkari.
Alinen Kotajärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Niemijärven valuma-alueeseen (35.366) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,1 metriä mpy.