google/wiki40b huggingface dataset:
Cebuanot

Cebuanot eli cebut ovat Filippiineillä asuvien visayojen alaryhmä. Cebuanot puhuvat pääosin cebuanon kieltä. He ovat lähtöisin Cebun provinssista mutta levittäytyneet myöhemmin myös Filippiinien muille alueille. 
13,1% Filippiiniläisistä on cebuanoja.
Algebrallinen topologia

Algebrallisten invarianttien teoria

Algebrallisten invarianttien teorian tavoitteena on kategorisoida tai luokitella topologisia avaruuksia. Aiheesta käytettiin ennen nimeä kombinatorinen topologia viitaten siihen, kuinka avaruus rakentuu yksinkertaisemmista avaruuksista (nykyään tähän rakentamiseen käytetty standardityökalu on CW-kompleksi). Algebrallisen topologian perusmenetelmä on tutkia avaruuksia algebrallisten invarianttien avulla. Invarianttien ideana on liittää topologiseen avaruuteen jollain menetelmällä ryhmä ja tutkia näin saadun ryhmän ominaisuuksia.
Yleisimmin käytettyjä ryhmiä algebrallisessa topologiassa ovat perusryhmä ja yleisemmin homotopiaryhmät, joita käytetään homotopiateoriassa, sekä homologia- ja kohomologiaryhmät. Topologisen avaruuden perusryhmä antaa perustietoa kyseisestä avaruudesta, mutta se ei ole useinkaan Abelin ryhmä, joten sen käyttäminen voi olla hankalaa. 
Homologia- ja kohomologiaryhmät ovat sitä vastoin Abelin ryhmiä ja riittävän yksinkertaisen avaruuden homologia- ja kohomologiaryhmien virittäjäjoukot ovat äärellisiä. Äärellisviritteiset Abelin ryhmät ovat luokiteltu ja niiden avulla työskenteleminen on helppoa.

Homologiateorian tuloksia

Äärellisviritteisten abelin ryhmien avulla saadaan välittömästi useita hyödyllisiä tuloksia. Simpleksin n:nnen homologiaryhmän vapaa aste on n:s Bettin luku, joten homologiaryhmiä voidaan käyttää simpleksin Eulerin-Poincarén karakteristikan laskemiseen.
Toisena esimerkkinä suljetun moniston kohomologiaryhmää voidaan käyttää moniston suunnistuvuuden määrittämiseen. Tämä ryhmä on isomorfinen joko kokonaislukujen muodostaman ryhmän tai triviaalin ryhmän kanssa sen mukaan onko monisto suunnistuva vai ei. Siten annetun avaruuden homologiaryhmästä saadaan selville hyvin paljon tietoa avaruuden rakenteesta.
Homologiaryhmien lisäksi, jotka on määritelty vain yksinkertaisimmille rakenteille, voidaan sileiden monistojen tutkimiseen käyttää de Rhamin kohomologiaa. Tämän lisäksi differentiaaliyhtälöiden ratkaisujen olemassaoloa monistolla voidaan tutkia lyhdekohomologian (englanniksi "sheaf cohomology") avulla. De Rham osoitti, että kaikki nämä lähestymistavat liittyvät toisiinsa ja että suljetulle, suunnistetulle monistolle homologiasta johdettu Bettin luku on sama kuin de Rhamin kohomologiasta johdettu Bettin luku.

Kategoriateorian yhteys algebralliseen topologiaan

Yleisesti kaikki algebrallisen topologian konstruktiot ovat funktoriaalisia. Juuri algebrallisen topologian tuloksena syntyivät käsitteet kategoria, funktori ja luonnollinen muunnos. Perusryhmät, homologia- ja kohomologiaryhmät eivät ole annetun topologisen avaruuden ainoita invariantteja siinä mielessä, että nämä ryhmät ovat samat kaikilla keskenään homeomorfisilla avaruuksilla. Avaruuksien välinen jatkuva kuvaus indusoi ryhmien välille ryhmähomomorfismin ja näitä homomorfismeja voidaan käyttää avaruuden rakenteen tutkimiseen.
Piila Paalanen

Poliittinen ura

Piila Paalanen on ollut  Nokian kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2009 ja kuuluu nykyisin  vihreiden valtuustoryhmään. Hän toimii  kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.  Lisäksi Paalanen on  Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymän hallituksen toinen varapuheenjohtaja. 
Aiemmin Paalanen on toiminut muun muassa  Nokian kaupunginhallituksen jäsenenä 2011–2012 ja 2016–2017, kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtajana 2013–2016, Nokian kaupungin kasvatus- ja opetuslautakunnan jäsenenä 2004–2008 ja varapuheenjohtajana 2009–2010 sekä Pirkanmaan Jätehuollon hallituksen jäsenenä. 
Piila Paalanen oli Pirkanmaan Vihreiden ehdokas vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Hän sai 3006 ääntä (vertailuluku 6192). Paalanen puolustaa poliittisessa työssään koulutusta, sivistystä ja ympäristöä sekä tasa-arvoista mahdollisuutta työhön ja hyvinvointiin.

Muut luottamustehtävät

Piila Paalanen on ollut Pirkanmaan äidinkielen opettajat ry. varapuheenjohtaja 2002─2006, Pirkanmaan äidinkielen opettajat ry. hallituksen jäsen 2006─2007, Äidinkielen opettajain liitto ry. hallituksen jäsen 2000─2003 ja Äidinkielen opettajain liitto ry. perusopetustyöryhmän jäsen 2003─2016.

Yksityiselämä

Piila Paalasen perheeseen kuuluvat aviomies ja tytär. Hänen harrastuksiaan ovat partio, avantouinti, lukeminen, ulkoilu koiran kanssa sekä muu liikunta.
Maustekurkku

Maustekurkut ovat etikka- ja mausteliemeen säilöttyjä avomaankurkkuja. Maustekurkkuja käytetään mm. voileivän päällisenä ja kurkkusalaatin aineksena.
Avomaankurkut pestään ja ladotaan kokonaisina tai siivutettuina puhtaaseen lasipurkkiin. Kattilassa keitetään liemi, joka valmistetaan vedestä, etikasta, sokerista, suolasta sekä mausteista kuten sinapinsiemenistä, kokonaisista mustapippureista, mustaherukan lehdistä ja tillin kukinnoista. Kiehautettu liemi kaadetaan kurkkujen päälle niin, että ne peittyvät. Kansi suljetaan tiiviisti, ja jäähdytyksen jälkeen purkkia säilytetään viileässä.
Kurkkuja voidaan säilöä etikkasäilönnän lisäksi myös maitohappokäymisellä tai suolaliemessä, jolloin niitä kutsutaan suolakurkuiksi.
Pavel Datsjuk

Ennen NHL:ää

1990-luvun puolessavälissä Datsjuk pelasi Venäjällä Dinamo-Energija Jekaterinburgin farmijoukkueessa, ja vaikka oli joukkueessaan taitava pelaaja, skoutit ohittivat hänet pienen koon takia. Datsjuk huomattiin vasta kun Jekaterinburgin valmentajaksi tuli Venäjän olympiajoukkueen valmentaja Vladimir Krikunov. Krikunov kiinnitti huomiota Datsjukin poikkeukselliseen kävelytyyliin ja loistavaan pelisilmään jalkapallokentällä. Krikunov ryhtyi valmentamaan taitavasta Datsjukista kahden suunnan hyökkääjää. Huolimatta hyvästä menestyksestä Krikunovin valmennettavana häntä ei varattu 1996 eikä 1997 NHL Drafteissa. Datsjukin löysi osittain sattumalta Detroit Red Wingsin Euroopan skoutti Håkan Andersson, joka olikin ilmeisesti ainoa NHL-skoutti, joka näki Datsjukin pelaavan ennen 1998 NHL Draftia. Detroit varasi Datsjukin 1998 numerolla 171.

NHL

Datsjuk on voittanut NHL-urallaan Stanley Cupin kahdesti, 2002 ja 2008. Hänelle on myönnetty NHL:n parhaalle puolustavalle hyökkääjälle jaettava Frank J. Selke Trophy -palkinto vuosina 2008, 2009 ja 2010. Herrasmiespelaajalle jaettavan Lady Byng Memorial Trophy -palkinnon hän on saanut peräti neljä kertaa, vuosina 2006–2009. Datsjuk oli kauden 2008–2009 jälkeen ehdolla Hart Memorial Trophy-palkintoon, joka luovutetaan NHL:n kauden arvokkaimmalle pelaajalle. 
Voittaessaan 2008 Detroitin riveissä toisen Stanley Cupinsa Datsjuk valittiin liigan parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi. Lisäksi hän voitti NHL:n herrasmiespelaajan palkinnon kolmatta kertaa peräkkäin. Datsjuk voitti runkosarjan plus-miinustilaston ja kiekonriistotilaston 144:llä riistolla, joka oli 58 enemmän kuin seuraavan olleella Mike Modanolla, ja ylitti Datsjukin omissa nimissä olleen aiemman kausiennätyksen.
Bleacher Reportin listatessa 50 taitavinta pelaajaa vuoden 1967 jälkeen Datsjuk sijoittui kymmenenneksi jättäen taakseen mm. Aleksandr Ovetškinin, Sidney Crosbyn, Joe Sakicin ja Peter Forsbergin.
TSN SportCenter valitsi Datsjukin NHL:n taitavimmaksi aktiivipelaajaksi vuonna 2011  Hänet tunnetaan muun muassa hyvänä rangaistuslaukausten laukojana.
Kauden 2015-16 jälkeen Datsjuk päätti palata Venäjälle solmien kaksivuotisen sopimuksen KHL:n mahtiseura SKA Pietarin kanssa. Keväällä 2018 Datsjuk teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SKA:n kanssa.
Kesäkuussa 2019 Datsjuk solmi vuoden mittaisen sopimuksen Avtomobilist Jekaterinburgin kanssa ja palaa näin kotikaupunkiinsa.

Maajoukkue

Datsjuk on pelannut viidet olympialaiset ja kuudet MM-kilpailut. Datsjuk edusti Venäjää myös vuoden 2016 Jääkiekon World Cupissa. Datsjuk oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa 2018. Venäjän maajoukkueesta Datsjukilla on olympiapronssia 2002, maailmanmestaruus 2012, MM-hopeaa 2010, sekä MM-pronssia 2005 ja 2016.
Montreal AAA

Montreal AAA (lyhenne sanoista Montreal Amateur Athletic Association) on Montrealista, Kanadasta tuleva urheiluseura, joka on saavuttanut menestystä useista eri lajeista. Seurasta on tullut muun muassa moukarinheiton ja uinnin olympiavoittajia. 
Seura perustettiin vuonna 1881, kun paikalliset pyöräily-, lumikenkä- ja lacrosseseurat yhdistyivät. Seura on voittanut jääkiekon Stanley Cupin vuosina 1893, 1894 ja 1902. Se on voittanut myös jääkiekon Allan Cupin vuonna 1930. Amerikkalaisessa jalkapallossa seura voitti Grey Cupin vuonna 1931. Nykyisin seura keskittyy kuntosalin ylläpitoon nimellä Club Sportif MAA.
Sleaze rock

Piirteet

Sleaze rock -yhtyeet tunnetaan soundista, joka on raa'empi ja viimeistelemättömämmän kuuloinen kuin glam metal -tyylisuuntaan kuuluvilla yhtyeillä. Tyylissä on esteettisiä samankaltaisuuksia pub rock -liikkeen ja sen erittäin energisen lavaesiintymisen kanssa. Tyylilajiin kuuluvien kappaleiden sanoitukset ovat rajumpia ja yliampuvampia kuin muiden glam metal -yhtyeiden. Nämä sleaze rock -yhtyeet nähdään reaktiona massatuotetuille yhtyeille, joiden ulkokuva oli tullut liian pehmeäksi ja "nössöksi".

Esikuvat

Sleaze rock -yhtyeisiin ovat vaikuttaneet yleisesti 1970-luvun hard rock -yhtyeet, kuten Aerosmith, AC/DC, The Sex Pistols ja The Damned. Hanoi Rocks on myös koko tyylilajin keskusvaikuttaja. Guns N' Rosesin esikoislevy Appetite for Destruction on suosituin sleaze rock -levy ja se muutti glam-liikkeen suuntaa 1980-luvulla. Kyseinen levy on kuitenkin saanut runsaasti vaikutteita Hanoi Rocksin tuotannosta.

Päähaarat

Sleaze rock jakautuu kahteen päähaaraan, joista toinen on yhdysvaltalainen ja toinen brittiläinen.

Yhdysvallat

Yhdysvalloissa sleaze rockin vaikutusalue oli Los Angelesin Sunset Boulevard. Tämä bulevardialue Sunset Strip käsittää useita eri rock-klubeja ja ravintoloita, joissa esiintyivät vuoden 1983 jälkeisinä vuosina Guns N' Roses, Faster Pussycat ja L.A. Guns. Nämä yhtyeet kuitenkin tulivat yleiseen suosioon vasta vuosina 1987-1988. Erityisesti L.A. Guns pukeutui mustiin nahkatakkeihin punk-tyyliin. Näiden yhtyeiden ulkonäkö ja kampaukset perustuivat 1970-luvun punk rockiin ja suomalaisyhtye Hanoi Rocksiin. Hanoi Rocks oli loppuvuonna 1984 saavuttanut suuren suosion Kaliforniassa ja Los Angelesissa sekä tuonut esille uusia samantyylisiä yhtyeitä.

Iso-Britannia

Isossa-Britanniassa syntyi samanlainen sleaze rock -liike, mutta se oli yhdysvaltalaiseen vastineensa verrattuna sen musiikillinen tyyli perustui huomattavasti Hanoi Rocksiin, Facesiin ja Johnny Thundersiin. Hanoi Rocks oli soittanut Lontoossa vuosina 1981-1984 merkittävillä klubeilla, kuten The Marquee Clubilla. Tämä oli vaikuttanut huomattavasti sellaisten yhtyeiden, kuten Dogs D'Amour, The Quireboys, Soho Roses, Kill City Dragons sekä muiden syntymiseen. Amerikkalaiset yhtyeet olivat enemmän kaupallinen menestys, mutta brittiläiset jäivät jatkamaan Lontoon Hanoi Rocks -kulttia. Nämä yhtyeet eivät tavoitelleet taloudellista hyötyä, vaan halusivat soittaa Hanoi Rocks -kultin mukaisesti esikuvansa tapaan.
Tähän aikaan brittiläinen The Cult muutti musiikillista suuntaansa enemmän kohti AC/DC- ja sleaze rock -tyyliä ja teki kiertueen Yhdysvalloissa tuolloin vielä tuntemattoman Guns N' Rosesin kanssa.

Yhtyeet

Sleaze rockista puhuttaessa tulee muistaa, ettei näille yhtyeille löytynyt yhteistä luokittelunimeä kuin vasta 1990-luvun puolessa välissä. Suurin osa näistä yhtyeistä on kotoisin Pohjoismaista.
Markus Hotakainen

Markus Hotakainen (s. 1963) on suomalainen tietokirjailija ja tiedetoimittaja. Hän on kirjoittanut kymmenen lähinnä tähtitiedettä, avaruustutkimusta sekä säätä käsittelevää tietokirjaa, joista kaksi on suunnattu lapsille ja nuorille. Hotakainen on saanut Lauri Jäntin säätiön tietokirjapalkinnon, Valtion tiedonjulkistamispalkinnon sekä Suomen tietokirjailijat ry:n Tietopöllö-palkinnon. Hänen Mars-kirjansa julkaistu myös USA:ssa nimellä Mars - From Myth and Mystery to Recent Discoveries. Lisäksi Hotakainen on suomentanut yli kaksikymmentä kirjaa.
Väärän vänkyrä talo

Vastaanotto

Arvostelevan Kirjaluettelon Kerttu Manninen totesi vuonna 1978, että Väärän vänkyrä talo noudattaa liian paljon Christien teoksista tuttua kaavamaisuutta. Hän arvosti kuitenkin sitä, että ratkaisu oli "lukijan saatavilla tiettyjen viitteiden ansiosta".
Riku Helenius

Pelaajaura

Helenius on Ilveksen kasvatti. Hän pelasi kauden 2005–2006 päätteeksi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa ja torjui Suomelle hopeaa. Hänet valittiin kisojen parhaaksi maalivahdiksi ja Tampa Bay Lightning varasi hänet NHL:ään ensimmäisellä kierroksella vuoden 2006 varaustilaisuudessa. Tulokaskausi 2006–2007 SM-liigassa meni pilalle olkapäävamman takia. Sairausloma piteni niin paljon, että Ilves hankki Tuukka Raskin kakkosmaalivahdiksi Pasi Häkkisen Rauman Lukosta loppukaudeksi.
Kesällä 2007 Helenius teki kolmevuotisen tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa ja kauden 2007–2008 hän pelasi WHL-juniorisarjan Seattle Thunderbirdissä. Kaudella 2008–2009 hän pelasi ECHL:n Augusta Lynxissä ja Mississippi Sea Wolvesissa.
Tammikuussa 2009 Helenius sai kutsun ylös Tampa Bay Lightningin kokoonpanoon ja pelasi ensimmäisen kerran NHL:ssä 30. tammikuuta.
Tammikuun 2010 lopulla Tampa Bay lähetti Heleniuksen Ruotsin Elitserienin Södertälje SK:hon. Vuonna 2011 hän teki JYPin kanssa 2+1 vuoden mittaisen sopimuksen. JYPissä kausi päättyi mestaruusjuhliin, ja Helenius voitti myös SM-liigan parhaalle maalivahdille jaettavan Urpo Ylönen -palkinnon vallaten paikan liigan 1. tähdistökentällisessä. Kesäkuussa 2012 Tampa Bay Lightning ilmoitti tehneensä kaksivuotisen sopimuksen Heleniuksen kanssa.
17. joulukuuta 2013 Lightning ilmoitti että Helenius ei jatka AHL-joukkue Syracuse Crunchin riveissä.
Kaudeksi 2014–2015 Helenius siirtyi Jokereihin kaksivuotisella sopimuksella. Keväällä 2016 Hän solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Kesäkuussa 2017 Heleniuksen sopimus koskien kautta 2017–18 purettiin yhteisymmärryksessä.
Kaudella 2017–2018 Helenius siirtyi Jokereista KalPaan lainaksi tuuraamaan loukkaantunutta Niko Hovista. Pari kuukautta kestänyt pätkäsopimus ei poikinut jatkoa ja sen jälkeen Helenius teki loppukauden kattavan sopimuksen kasvattajaseuransa Ilveksen kanssa.
Kesäkuussa 2019 Helenius teki marraskuun maajoukkuetaukoon asti kestävän sopimuksen JYPin kanssa. Hän tuuraa loukkaantunutta Markus Ruusua.
Tulukset (yhtye)

Historia

Ensimmäiset demonsa bändi äänitti 2006 ja 2007. Vuonna 2008 Tulukset äänittivät ensimmäisen kokopitkän albumin omakustanteena. Vuonna 2009 yhtye julkaisi ensimmäisen musiikkivideonsa kappaleestaan Kaatuu. 2010–2011 Tulukset vietti hiljaiseloa, ja yhtyeen perustaja Ile kävi kokeilemassa äänialaansa Rattuksessa ja tästä intoutuneena innoistui kasaamaan Tuluksien rivit uudelleen. 2012 Tulukset julkaisi kaksi demo-ep:tä, Myrkky ja Genital Riot. 2014 Tulukset julkaisi esikoisensa Pohjoisen Pommikoneet yhteistyössä Secret Entertainmentin kanssa. Albumi kävi 24.–30.04.2014 rumban albumilistalla sijalla 19.
Pikku Salmijärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen alaosan alueeseen (35.344) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,5 metriä mpy.
Óscar Carmona

António Óscar de Fragoso Carmona (24. marraskuuta 1869 Lissabon, Portugali – 18. huhtikuuta 1951 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kenraali, poliitikko ja Portugalin 11. presidentti ja diktaattori. 
Carmona huomasi tilaisuuden tarttua valtaan toukokuun 28. vallankaappauksen jälkeen 1926. Ensimmäisen tasavallan ajan päättänyt sotilasvallankaappaus oli hauras ja sitä seurasi useita uusia vallankaappausyrityksiä. Presidenttinä toiminut kenraali Gomes da Costa joutui luopumaan vallasta ja sotaministerinä toiminut konservatiivisten upseereiden johtaja Carmona nousi pääministeriksi. Presidentiksi hänet vihittiin vielä samana vuonna. 
Carmona oli vallassa vuosina 1926 – 1951.  António de Oliveira Salazarin valtakaudella  (1932–1968) Carmona edusti jatkuvuutta.
Morsiamen laulu

Maalaus

Maalaus kuvaa hääseuruetta ruokailemassa. Morsian seisoo tässä maalauksessa laulamassa jälkiruokamaljan aikana pöytävieraiden istuessa paikoillaan. Maalauksessa on kuvattu tarkoin kankaita ja muita yksityiskohtia, astioita, ihmisten piirteitä ja sisustusta. Morsiamen laulun toteutuksessa näkyy Berndtsonin perehtyminen ihmisasujen maalaukseen. Hän maalaa tähän maalaukseen ilmeikkäitä ihmisiä juhlahetkellä, luoden inhimillisen tilannekuvan joka on kuvattu herkän myönteisesti morsiamen vanhempien ja sulhasen ollessa uppoutuneena kuuntelemaan morsiamen laulua. Käsittelytavassa näkyy myös tuolloin ajankohtaistuneen ulkoilmamaalauksen vaikutuksia. Seinien syvä vihreys ja huoneen verhojen rento roikkuminen yhdistettynä ihmisten vaatetusten syvän valkoiseen ja mustaan väriin luovat maalaukseen rehevää vaikutelmaa.

Historiaa

Kysessä on lavastettu tilanne, jossa maalauksen malleina oli taiteilijan ystäviä kuten Ville Vallgren oikealla, Karl Wetterhof, Casper Wrede ja Aukusti Uotila vasemmalla. Morsiamen mallina oli pariisilainen malli Antonia Bonjean.
Gunnar Berndtson oli opiskellut Pariisissa historiamaalari Jean-Léon Gérômen johdolla, mutta suuremman vaikutuksen häneen teki etenkin Ernst Meissonier, joka oli erikoistunut pukujen ja historiallisten ympäristöjen kuvaamiseen.
Morsiamen laulu huomioitiin ranskalaisessa lehdistössä kuten myös Berndtson. Hän esimerkiksi pääsi seuraavana vuonna Le Monde Illustrèn taiteelliseksi avustajaksi Egyptin matkalle. Aatelisen taustan ja kotikasvatuksen omaavana hän muutoinkin sopeutui monia suomalaistaustaisia kollegoitaan paremmin ranskalaiseen kulttuurielämään.
Amerikanvesispanieli

Alkuperä ja käyttö

Amerikanvesispanieli polveutuu vesikoirista ja spanieleista, joita maahanmuuttajat veivät mukanaan Pohjois-Amerikkaan. Alkujaan sitä kutsuttiin brown water spanieliksi eli "ruskeaksi vesispanieliksi". Rotu on kehitetty lähinnä vesilintujen metsästykseen, ja se työskentelee ylösajavana ja noutavana lintukoirana. Kokonsa puolesta se soveltuu veneestä ja kojusta metsästämiseen. 1900-luvun alussa englantilaisten noutajien suosio kasvoi Yhdysvalloissa ja amerikanvesispanielit vähenivät huomattavasti. Nykyään rotu on pienilukuinen, vaikka metsästäjät arvostavatkin sitä. Amerikanvesispanieleita on Pohjois-Amerikan ulkopuolella hyvin vähän ja Suomessa on rekisteröity yhteensä 53. Koko maailmassa niitä on noin 7 000 yksilöä.

Ulkonäkö

Amerikanvesispanieli on keskikokoinen, kiharakarvainen, tyypillinen spanieli. Se on helposti oppiva, kestävä ja voimakas. Väriltään se on suklaanruskea tai tummanruskea. Valkoista hyväksytään hiukan rinnassa. Säkäkorkeus on 38–46 cm.

Luonne ja käyttäytyminen

Amerikanvesispanieli on erittäin oppivainen koira, joka rakastaa vettä.
Johan Léman

Johan H. Léman (15. joulukuuta 1800 Oulu – 1869 Oulu) oli suomalainen, Oulussa asunut arkkiveisujen kirjoittaja ja kansanrunoilija. Léman käytti myös nimimerkkiä Kalkkimaan poika.
Léman toimi Oulussa palovartijana, raatihuoneen vahtimestarina sekä kaupunginvoutina. Viisitoista hänen runoaan julkaistiin Oulun Wiikko-Sanomissa vuosina 1857–1864. Léman painatti myös itse tekemiään arkkiveisuja. 
Vahtimestari Léman oli yksi suomenkielisen kansallisen heräämisen ajan alun innokkaista suomenkielisistä tilapäärunoilijoista. Jo vuonna 1849 Léman kirjoitti SKS:n arkistoissa käsikirjoituksena säilyneeseen runovihkoonsa mukaelman edellisenä vuonna 1848 ylioppilaiden Flooran-päivän juhlassa suureen julkisuuteen tulleesta J. L. Runebergin Maamme-laulusta. Hän painatti suomennoksensa vuonna 1851. Nykyinen Maamme-laulun suomenkielinen versio pohjautuu vajaat kaksikymmentä vuotta myöhemmin toimitettuun ja painettuun Vänrikki Stoolin tarinoiden ensimmäisen osan ensimmäiseen suomenkieliseen laitokseen 1867. 
Oululaisen Lémanin paikallisesta musiikkiharrastuksesta todistaa hänen kopioimansa nuottikirja, joka sisältää oman aikansa porvariston suosimaa salonkien tanssimusiikkia vuodelta 1861. Runoilijan perilliset ovat lahjoittaneet käsikirjoituksen Pohjois-Pohjanmaan museolle vuonna 1975. Pohjois-Pohjanmaan museoyhdistys on julkaissut kokoelman musiikkikappaleita äänitemuodossa yhdessä toisen 1800-luvun alkupuoliskolla Oulussa ja Oulunsalossa vaikuttaneen musikantin, Johan Julinin (1799-1846), nuottikirjan kanssa LP:nä 1980, c-kasettina 1981 ja cd-levynä 2009 nimellä Musiikkia Wanhassa Oulussa. Johan Julinin ja Johan Lemanin nuottikirjasta, 
Puoliso Maria Sippola, poika kultaseppä, runoilija Johan Henrik Léman (3.3.1827-30.12.1867).
Tero-Pekka Henell

Tero-Pekka Edvard Henell (s. 31. lokakuuta 1957 Helsinki) on  suomalainen musiikkialan hallintomies, Hän toimi Turun filharmonisen orkesterin intendenttinä ja konserttitalon johtajana 2000–2006 ja Kuudennen kerroksen orkesterin intendenttinä 2006–2007. Hän hoiti 1988–1993 samaa tehtävää Lahden kaupunginorkesterissa ja toimi tiiviissä yhteistyössä kapellimestari Osmo Vänskän kanssa. Tuona aikana Lahden kaupunginorkesterin levyt menestyivät hyvin. Henell lopetti kulttuurin hallintotyöt ja valmistui syksyllä 2007 henkiseksi valmentajaksi ja tennisvalmentajaksi. 
Jakso Ruotsin radion sinfoniaorkesterin intendenttinä 1993–1994 päättyi ammattiyhdistyskahnaukseen. Svenska Rikskonserterin projektipäällikkönä hän toimi 1994–1996. Ruotsalaisen Målvaktsbolagetin toimitusjohtajana Henell toimi 1998–2001 ja helsinkiläisen Edition Wilhelm Hansen oy:n johtajana ja kustannuspäällikkönä 1999–2000. Hän on opiskellut musiikkitiedettä ja laulua ja toiminut myös jääkiekkovalmentajana.
Turun kaudella Henell toteutti näyttävän tempauksen elokuussa 2005. Silloin esitettiin Richard Wagnerin Lentävä hollantilainen -ooppera  Aurajoen rannalla Suomen Joutsenen ja Sigynin kansilla. Laivat kiinnitettiin nokat vastakkain ja satamaan rakennettiin 4000 hengen katsomo.
Olavi Marttiini

Säveltäjä, muusikko Olavi Henrik Marttiini oli puukkotehtailijan Janne Marttiinin poika.
Olavi syntyi v. 16.4.1920 Sodankylän Kieringissä ja kuoli v. 8.3.1972. Olavi toimi nuorena isänsä puukkotehtaassa ammattitaitoisena sahanterän huoltajana ennen kuin siirtyi ammattimuusikoksi Rovaniemellä.
Hänen soittimia olivat: piano, viulu ja saha. Hän toimi myös kapellimestarina sekä pianon virittäjänä. 
Vuonna 1949 hän pääsi Sibelius Akatemiaan ja valmistui sieltä kapellimestariksi vuonna 1953.
Vuosina 1953-1958 hän toimi Roivalan Musiikkiopiston pianon ja viulunsoiton opettajana. 1950-luvuna alussa hän toimi myös Lapin Lauluveikoissa laulajana sekä myöhemmin myös hovisäveltäjänä mm. kuorolle. Lapin Lauluveikkojen lähes koko ohjelmisto perustui 60 ja -70 luvulla Olavi Marttiinin tuotantoon.
Ensimmäiset sävellyksensä hän teki koulupoikana, varhaisimmat vuodelta 1935. Olavi meni naimisiin Anna Lappalaisen kanssa vuonna 1952 ja he muuttivat Rovaniemeltä Helsinkiin v.1963. He erosivat vuonna 1968 ja Olavi muutti takaisin Rovaniemelle.
Sävellyksiä:
-Pariisilaisvalssi
-Taianmaa
-Kappale
-Hymni ounasvaaralle
-Iltarukous
-Jouluaamu ihana
-Jouluaamuna
-Kemijoki
-Kemijärven kotiseutulaulu
-Laulu juutualle
-Muistojen joulu
-Pieni surumarssi
-Pieni syyslaulu
-Pieni uskontunnustus
-Virran laulu
-Ystävän muistolle
Levy: http://populappi.rovaniemi.fi/records/view/530
Olavi sai kolme lasta avioliitostaan Annan kanssa: Tero Olavi Marttiini, Sari Ellen Marttiini ja Ani Sirpa Anneli Marttiini
Syndikointi (lähetystoiminta)

Syndikointi tarkoittaa radio- ja televisiotoiminnassa ohjelman esitysoikeuksien myymistä useammalle kuin yhdelle asiakkaalle, esimerkiksi radio- tai televisioasemalle tai kaapelikanavalle. Syndikointi on tavallista maissa, joissa radio- ja televisioasemat ovat itsenäisiä, eivätkä verkkojen omistuksessa, erityisesti Yhdysvalloissa. Ohjelmia voidaan syndikoida myös kansainvälisesti. Ensimmäisenä syndikoituna radiosarjana pidetään Amos ’n’ Andya, joka pääsi levitykseen vuonna 1928.