Willie Nelson

Varhainen elämä

Nelson kasvoi siskonsa kanssa Abbottissa Texasissa isovanhempiensa hoivissa sen jälkeen kun hänen isänsä kuoli ja äiti jätti lapset. Willie opetteli soittamaan kitaraa, ja hän kirjoitti omia laulujaan jo seitsenvuotiaana. Kouluaikoinaan hän soitti pianistisiskonsa kanssa paikallisessa Raychecks' Polka Band -yhtyeessä.
Nelson palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa ja työskenteli sen jälkeen tiskijukkana Texasissa, Oregonissa ja Kaliforniassa 1950-luvulla. Hän myös kirjoitti ja esitti omaa musiikkiaan. Nelsonin ensimmäinen levytys oli cover-kappale "Lumberjack" vuodelta 1956. Se myi 3 000 kappaletta, mikä oli kohtalaisen hyvä määrä riippumattomalle singlelle.

Musiikkiuran alku

Nelson muutti 1960-luvun alussa Nashvilleen. Hän soitti siellä aluksi bassokitaraa Ray Pricen yhtyeessä, joka saavutti listamenestystä Nelsonin tekemillä kappaleilla. Nelsonin kirjoittamia hittejä 1960-luvulla ovat esimerkiksi "Crazy" (Patsy Clinen esittämänä), "Night Life" (Ray Price), "Hello Walls" (Faron Young) ja "Funny How Time Slips Away" (Billy Walker). Nelson alkoi esiintyä Grand Ole Opryssa vuodesta 1965 alkaen. Omilla levytyksillään Liberty Recordsille ja RCA:lle Nelson saavutti tuolloin vielä vain suhteellisen vaatimatonta menestystä. Nelsonin korkein listasijoitus (13.) noina aikoina oli kappaleella "Bring Me Sunshine" (1969). Vuonna 1972 Nelson ei enää ollut saanut hittejä Nashvillessa, ja hän lopetti uransakin väliaikaisesti.

Tähteyden aika 1970-luvulta alkaen

Nelson muutti takaisin Texasiin 1970-luvun alussa, ja hänestä tuli muutamassa vuodessa yksi outlaw countryn keulahahmoista. Uutta countrytyyliä edustaneet albumit Shotgun Willie (1973) ja Phases and Stages (1974) kasvattivat aluksi Nelsonin mainetta. Seuraava albumi Red Headed Stranger (1975) nosti Nelsonin koko countrymusiikin yhdeksi tunnetuimmista esiintyjistä. Myös Nelsonin seuraavat albumit myivät miljoonia. Nelsonin menestyksekkäin vuosi oli 1978, jolloin hän julkaisi albumit Waylon and Willie ja Stardust.
Nelsonin albumit ovat usein rikkoneet musiikkityylien välisiä rajoja, ja hän on levyttänyt hyvin paljon yhdessä muiden artistien kanssa. Vuonna 1985 Nelson levytti The Highwaymen -superyhtyeessä. Nelson on ottanut vaikutteita esimerkiksi perinteisestä popista, western swingistä, jazzista, perinteisestä countrysta, cowboy-musiikista, honky-tonkista, rock and rollista, folkista ja bluesista.
Nelsonin levytykset nousivat countrylistojen kärkeen aina 1980-luvun puoliväliin asti. Senkin jälkeen hänen asemansa ja vaikutuksensa countrypiireissä on pysynyt merkittävänä.
Nelson on jatkanut albumien julkaisemista 2000-luvullakin. Hän levytti jonkin aikaa lähinnä traditionaalisia lauluja ja covereita, mutta albumi Band of Brothers (2014) sisälsi jälleen paljon uuttakin materiaalia.

Tunnustukset

Nelson on vuoteen 2019 mennessä voittanut yhdeksän Grammy-palkintoa ja saanut 51 Grammy-ehdokkuutta. Hänet nimettiin Country Music Hall of Fameen vuonna 1993. Hänelle on myönnetty myös Kennedy Center Honor (1998) ja Library of Congress Gerswin Prize for Popular Song (2015) -tunnustukset.

Yksityiselämä

Nelson on ollut naimisissa neljästi. Nykyisen vaimonsa Annie Marie D'Angelon kanssa hän meni naimisiin vuonna 1991. Pariskunta asuu Mauilla Havaijilla, ja heillä on maatila Texasissa. Nelsonilla on neljästä avioliitostaan seitsemän lasta ja lisäksi ainakin yksi avioton lapsi.
Yhdysvaltain veroviranomainen karhusi vuonna 1990 Nelsonilta 16,7 miljoonaa dollaria maksamattomia veroja. Selviytyäkseen verorästeistä Nelson joutui luopumaan lähes koko omaisuudestaan.
Nelson on järjestänyt vuotuisia Fourth of July -countrymusiikkifestivaaleja Texasissa ja muualla. Hän perusti Farm Aid -rahankeräysfestivaalin vuonna 1985. Nelson on tunnettu kannabisaktivisti, ja hän perusti vuonna 2015 oman kannabisyrityksensä Willie's Reserve. Vuonna 2004 Nelson perusti BioWillie-yhtiön, joka myy soijapavuista valmistettua biodieseliä. 
Huhtikuussa 2014 Nelson saavutti 5. dan mustan vyön modernissa korealaisessa itsepuolustuslajissa GongKwon Yusul'ssa harrastettuaan lajia 20 vuotta.
Nelson on kirjoittanut useita omaelämäkertoja. Suomeksi on julkaistu It's a Long Story: My Life, 2015 (Pitkä tie,  Like 2016).