google/wiki40b huggingface dataset:
NW T

Moottori

Autossa oli nelisylinterinen, nestejäähdytteinen rivimoottori. Rakenteeltaan se oli erittäin edistyksellinen. Siinä oli kannen yläpuolinen nokka-akseli, joka oli toteutettu erikoisella tavalla: nokka-akselia käytti pystysuora akseli kahden kartiohammaspyöräparin kautta. Palotilat olivat puolipallon muotoiset. Kaasuttimena oli Zenith tai Pallas. Kampiakseli oli laakeroitu kolmesta kohtaa vierintälaakerein. Sytytysjärjestelmässä käytettiin Boschin magneettoa.
Sama moottori oli käytössä myös NW TL-2- ja TL-4-kuorma-autoissa.

Voimansiirto ja alusta

Vaihteisto oli neliportainen, ja se välitti voiman jäykälle taka-akselille, joka oli jousitettu kahden pitkittäin asennetun, puolielliptisen lehtijousen avulla. Myös etuakseli oli jäykkä ja sen jousituksessa käytettiin samaa ratkaisua. Jarrut olivat mekaanisesti toimivat rumpujarrut, ja ne vaikuttivat taka-akselille.

Muutokset mallin elinkaaren aikana

Myöhemmin myös etuakselille lisättiin jarrut. Muita parannuksia olivat moottorin yhteyteen tullut sähköinen Boschin valmistama käynnistysmoottori ja käsijarrun sekä vaihteenvalitsimen sijoittaminen korin sisäpuolelle.

Muunnelmat

NW T oli kallis auto, joka oli suunniteltu vaativille asiakkaille.
Autosta oli useita korimalleja, joita valmistettiin asiakastarpeen mukaan. Näistä on tallessa tehtaan museossa avomallinen kilpa-auto sekä paloauto. Kilpa-auto on sama yksilö jolla Josef Veřmiřovský osallistui Ecce homo -ralliin Šternberkissä Olomoucin lähellä.
NW T:n omistajiin lukeutui myös Itävalta-Unkarin keisari Kaarle I, jonka auto toimitettiin vuonna 1917.

Ensimmäinen maailmansota

Vuosina 1914–1917, ensimmäisen maailmansodan aikana, NW myi Itävalta-Unkarin asevoimille 100 kappaletta T- ja U-mallin henkilöautoja. Myöhemmin toimitetuista määristä ei ole säilynyt tietoja, mutta määrät vähenivät sodan loppua kohti.
Balkaninsieppo

Koko ja ulkonäkö

Balkaninsiepon pituus on noin 13 cm, siipien kärkiväli 23,5–24 cm ja paino 12–17 g, keskimäärin 13–14 g. Se muistuttaa suuresti sekä kirjosieppoa että sepelsieppoa. Koiras on mustavalkoinen, naaras ruskeanvalkoinen. Koiraalla siiven keskimmäisten peitinhöyhenten kärjet ovat valkoiset. Nuorta lintua ja naarasta on maastossa lähes mahdoton erottaa sepelsieposta.

Esiintyminen

Balkaninsieppo elää laikuittain Balkanilla, Kreikassa ja Turkissa. Yhtenäisempi esiintymisalue on Mustanmeren itäpuolella ja Kaspianmeren eteläpuolella. Euroopan populaation koko on 15 000–53 000 paria, joka on noin puolet lajin kokonaispopulaatiosta. Balkaninsieppo on taantunut viime vuosikymmeninä pääasiassa elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laji on muuttolintu, joka talvehtii pääosin Itä-Afrikassa Sudanista Tansaniaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Balkaninsieppo elää vuoriston lehti- ja sekametsissä, etenkin tammien ja pyökkien seurassa. Laji suosii vesistöjen läheisyyttä.

Lisääntyminen

Balkaninsiepot tekevät pesänsä puunkoloon tai linnunpönttöön 2,5–12 m:n korkeudelle. Naaras rakentaa yksin pesän ja munii yleensä viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo 13–14 päivää. Molemmat puolisot huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä noin 15 päivää vanhoina. Laji pesii yleensä vain kerran kesän aikana.

Ravinto

Balkaninsieppo saalistaa lähes yksinomaan lentäviä hyönteisiä. Saalistustapa on samanlainen kuin harmaasiepon: lintu istuu näkyvällä paikalla ja sieppaa lentävän hyönteisen, palaten usein samalle tähystyspaikalle.
Šilkan piiri

Šilkan piiri (ven. Шилкинский район, Šilkinski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 6 100 neliökilometriä. Asukkaita on 45 700 henkeä (vuonna 2009).
Šilkan piiri sijaitsee Taka-Baikalian keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tungokotšenin, idässä Nertšinskin ja Balein, kaakossa Olovjannajan, etelässä Mogoituin ja lännessä Karymskojen piireihin.
Hallinnollinen keskus on Šilkan kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Holbonin ja Pervomaiskin kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Bogomjagkovo, Galkino, Kazanovo, Mirsanovo, Nomokonovo, Novoberezovskoje, Ononskoje, Razmahnino, Tširon, Ust-Telengui ja Verhnjaja Hila. Asutuskeskuksia on yhteensä 42.
Piirin kautta kulkee Trans-Siperian rautatie. Rakenteilla on Tšitan ja Habarovskin välinen M58-valtatie. Piirikeskuksesta on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin maanteitse 210 kilometriä. Lentokenttä suljettiin 1990-luvun lopussa.
Talous perustuu kaivosteollisuuteen, metsänhankintaan ja maataloustuotteiden jalostukseen. Maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.
Šilkassa on ammattikoulu. Paikallislehtenä ilmestyy Šilkinskaja pravda (”Šilkan totuus”). Šivandassa toimii kylpylä. Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä.
Neuvic (Corrèze)

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on Henri Queuille omistettu vuonna 1982 perustettu Ranskan vastarintaliikemuseo Musée de la Résistance Henri Queuille.
Kolkhis

Kolkhis (m.kreik. Κολχίς, georg. კოლხეთი, Kolkheti) on muinaiskreikkalainen nimitys Mustanmeren itäpuolella nykyisen Georgian länsi- ja Turkin koillisosissa sijainneelle alueelle. Se sijaitsi Fasis- eli Rionijoen laakson ympärillä.
700-luvulta eaa. lähtien Kolkhis kärsi kimmerialaisten ja skyyttien hyökkäyksistä. Maa oli Persian vaikutusvallan alla, vaikka akhaimenidit eivät onnistuneetkaan saamaan sitä hallintaansa. Kolkhis ei kuulunut Persian satraappikuntiin eikä ilmeisesti maksanut Persialle suojelurahaa, mutta lähetti kuitenkin sinne Herodotoksen mukaan säännöllisesti lahjoja. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Kolkhiin valloitti Pontoksen kuningas Mithridates VI, minkä jälkeen maa siirtyi Rooman hallintaan. Myöhemmin alueelle syntyi uusi Kolkhiin ja osia Pontoksesta käsittänyt valtakunta, jota kreikkalaiset kutsuivat Lazikaksi. Se otti valtionuskonnokseen kristinuskon vuonna 523. Bysantti ja sassanidien Persia taistelivat jatkuvasti valtion hallinnasta.
Kolkhiissa tuotettiin kultaa, orjia, nahkaa, puutavaraa ja muita materiaaleja laivanrakennukseen sekä maataloustuotteita. Alueen läpi kulki kauppareitti Mustaltamereltä Keski-Aasiaan ja edelleen Intiaan ja Kiinaan sekä etelään Meediaan Araksjoen ja Urartun kautta. Assyrialaisista ja kreikkalaisista lähteistä päätellen se lienee ollut suhteellisen vauras maa.
Miletoksen kreikkalaiset perustivat alueelle siirtokuntia. Kolkhiin väestön koostumusta ei tunneta, mutta ensimmäisellä vuosituhannella eaa. sen väestö lienee puhunut pääasiassa kartvelilaisten kielten murteita, luultavasti zanin kielen esimuotoa. Herodotos väitti kolkhislaisten olevan ”mustia egyptiläisiä”. Persialainen vaikutus oli Kolkhiin maantieteellisen sijainnin vuoksi vähäisempää kuin Iberiassa ja Armeniassa. Etenkin sassanidien aikana zarathustralaisuus nousi maassa aiempaa tärkeämpään asemaan, mutta paikallinen uskonto säilyi voimakkaana.
Kreikkalaisessa mytologiassa Kolkhis oli satumaisen rikas maa, Aieteen ja Medeian koti, jonne argonautit matkustivat etsimään kultaista taljaa.
Kuu (vuoden 2009 elokuva)

Tuotanto ja vastaanotto

Elokuvan on käsikirjoittanut Jones yhdessä Nathan Parkerin kanssa, ja se kirjoitettiin nimenomaan pääosan esittäjää Sam Rockwellia ajatellen. Elokuva on kunnianosoitus Jonesin ihailemille tieteiselokuville kuten Hiljainen pako, Alien – kahdeksas matkustaja ja Operaatio Outland, jotka keskittyvät uuden teknologian sijasta ihmisiin.
Elokuvalla oli 2,5 miljoonan punnan budjetti. Jones pyrki laskemaan kustannuksia kaikin tavoin ja siksi elokuva on kuvattu studiossa ja siinä on pieni näyttelijäkaarti. Elokuva on kuvattu Lontoossa Shepperton Studios -studioilla, jossa se kuvattiin 33 päivässä.
Elokuva on saanut pääosin myönteisen vastaanoton. Elokuva on saanut Rotten Tomatoes-verkkosivustolla arvosanan 89%, joka perustuu 186 arvioon ja Metacritic-verkkosivustolla arvosanan 67, joka perustuu 29 arvioon. Elokuva voitti myös parhaan brittiläisen elokuvan ja parhaan ohjauksen British Independent Film Awards (BIFA) -palkinnot vuonna 2009.
The 13th Floor Elevators

Historia

13th Floor Elevatorsin ensimmäinen single ”You’re Gonna Miss Me” (1966) jäi yhtyeen ainoaksi hitiksi. Se menestyi erityisen hyvin paikallisesti ja nousi Teksasissa listan toiseksi. Valtakunnallisella listalla albumi nousi sijalle 55. Myöhemmin kappale julkaistiin uudestaan Nuggets-kokoelma-albumilla.
Singleä seurasi esikoisalbumi The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators (1966), jolla ensisinglen suoraviivaisempi garage rock -tyyli oli saanut lisää psykedeelisiä vaikutteita. Albumia pidetään yleisesti kaikkien aikojen ensimmäisenä psykedeelisenä albumina.
Vuonna 1967 ilmestyi yhtyeen toinen albumi Easter Everywhere, jonka jälkeen sisäiset ristiriidat ja huumeiden, erityisesti LSD:n ja kannabiksen, käyttö alkoivat enteillä yhtyeen loppua. Levy-yhtiö kokosi yhtyeen vanhoista nauhoituksista vuonna 1968 albumin Live. 13th Floor Elevatorsin hajottua kitaristi Stacy Sutherland saattoi valmiiksi yhtyeen viimeisen albumin Bull of the Woods, joka ilmestyi 1969.
Roky Erickson tuomittiin vuonna 1969 huumeiden hallussapidosta, mutta hän vältti vankilan menemällä mielisairaalaan. 1970-luvun puolivälistä lähtien hän on jatkanut levyttämistä epäsäännöllisesti. 13th Floor Elevatorsin entiset jäsenet ovat järjestäneet muutamia reunion-konsertteja vuodesta 1973.
Lego Jurassic World

Lego Jurassic World on vuonna 2015 julkaistu  videopeli. Lego Jurassic World käsittelee kaikkia muita Jurassic elokuvia paitsi 2018 Jurassic World Fallen kingdomia. Lego Jurassic World on mm. X-boxille, play stationille, ja Wii konsolille soveltuva peli.
Kulosaaren Casino

Kulosaaren Casino on Helsingin Kulosaaressa sijaitseva, vuonna 1915 perustettu ravintola. Armas Lindgrenin piirtämä rakennus on saaren eteläkärjen kallioluodolla. Ensimmäinen ravintolan pitäjä oli ruotsalainen rouva Paterson-Fahlen. Nykyisin ravintolan omistaa Royal Ravintolat Oy.
Kasimir Kaskisuo

Ura

Kaskisuo on Jokereiden kasvatti. Hän jäi A-juniori-ikäisenä kuitenkin seuran muiden maalivahtilupausten varjoon; Kaudella 2011–2012 Kaskisuo toimi Jokereiden A-nuorten pääasiallisena kakkosmaalivahtina vuotta nuoremmalle Joonas Korpisalolle ja hän pelasi yhdeksän runkosarjaottelua. Lopulta Kaskisuo jäi pudotuspeleissä joukkueen kolmosmaalivahdiksi Jokereiden vahvistuttua seuran SM-liigajoukkueesta tulleella Frans Tuohimaalla. Kaskisuo puki neljään playoff-otteluun ja hän voitti näin ollen kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Kaskisuo haki kauden aikana pelituntumaa myös miesten II-divisioonajoukkue Bewe Hockeysta kahden ottelun verran. Kaudella 2012–2013 hänen asemansa Jokereiden A-nuorissa polki edelleen paikallaan, sillä B-junioreista noussut Kevin Lankinen kantoi pääosan joukkueen torjuntavastuusta. Lisäksi joukkuetta vahvisti lähinnä Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueen vahvuudessa pelannut Joonas Korpisalo, joka pelasi Kaskisuon tavoin 13 runkosarjaottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Kaskisuo päätti siirtyä kehittymään Pohjois-Amerikkaan ja NAHL-joukkue Minnesota Wildernessin paitaan. Hän jakoi runkosarjassa varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Frank Oplingerin kanssa ja sai häntä niukasti enemmän peliaikaa torjuen 32 ottelussa. Kaskisuolla oli koko NAHL:n paras torjuntaprosentti (94,4 %) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.48). Marraskuussa 2013 hän torjui kahdeksassa pelaamassaan ottelussa viisi voittoa ja peräti neljä nollapeliä. Kaskisuo valittiinkin NAHL:n marraskuun kuukauden maalivahdiksi. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana runkosarjassa yhdeksän ja pudotuspeleissä yhden nollapelin.
Vuosina 2014–2016 Kaskisuo kävi Minnesota-Duluthin yliopistoa. Hän otti joukkueensa ykkösmaalivahdin tontin itselleen jo ensimmäisellä kaudellaan 2014–2015, jonka päätteeksi Kaskisuo valittiin NCHC:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kesällä 2015 NHL-varaamaton Kaskisuo osallistui New York Rangersin kehitysleirille. Toisen yliopistokautensa 2015–2016 päätteeksi, maaliskuussa 2016 hän teki kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin kanssa. Kaskisuo liittyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuuteen. Hän pelasi siellä kaksi runkosarjaottelua.
Syksyn 2016 harjoitusleirin päätteeksi Maple Leafs lähetti Kaskisuon Toronto Marliesin AHL-joukkueeseen. Hän ei pelannut siellä otteluakaan ja lähetetettiin vajaat kaksi viikkoa myöhemmin ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin vahvuuteen. Kaskisuo pelasi siellä suurimman osan runkosarjastaan 2016–2017 torjuen 32 ottelussa yhden nollapelin. Hänet nostettiin Marliesin vahvuuteen lopulta maaliskuussa 2017. Kaskisuo kantoi suurimman osan joukkueen loppukauden torjuntavastuusta pelaten seitsemän runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua torjuen yhden nollapelin.
Aki Ollikainen

Aki Ollikainen (s. 1973 Äänekoski) on suomalainen kirjailija ja toimittaja.

Ura

Ollikainen opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka. Vuonna 2007 hän suoritti valokuvaajan ammattitutkinnon.
Ollikaisen Suomen suurten nälkävuosien aikaan sijoittuva esikoisromaani Nälkävuosi (2012) sai Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon. Se oli ehdolla myös Finlandia-palkinnon ja Tulenkantaja-palkinnon saajaksi. Bloginpitäjien Blogistanian Finlandia -äänestyksessä 2012 teos sai eniten ääniä. Nälkävuodessa esiintyvä lause ”Ensin kaatuu lapsi.” oli Lause-Finlandia-ehdokkaana. Teoksen englanninnos White Hunger on vuoden 2016 kansainvälisen Booker-palkinnon ehdokkaiden pitkällä listalla, jolla on 13 teosta.
Ollikaisen toinen romaani Musta satu (2015) pohjautuu niin kutsuttuun Tattarisuon tapaukseen. Vuonna 2018 ilmestynyt kolmas romaani Pastoraali kuvaa yhden kesäisen vuorokauden tapahtumia suomalaisella maalaispaikkakunnalla eri näkökulmista. 
Ollikaisen puoliso on kirjailija Milla Ollikainen, ja heillä on kaksi lasta. Perhe on asunut Sammatissa Eeva Joenpellon kirjailijakodissa.
Riitta-Liisa Helminen

Riitta-Liisa Helminen-Orsmaa (s. 4. lokakuuta 1946 Pyhäjärvi Ul) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuvissa ja muun muassa televisiosarjassa Mummo.
Helminen on yksi Ryhmäteatterin perustajajäsenistä.
Hilja Valkeapää

Hilja Loviisa Honkanen, kirjailijanimi Hilja Valkeapää (3. kesäkuuta 1912 Maironiemi, Parikkala – 11. lokakuuta 1981 Saari) oli suomalainen maatalon emäntä ja kirjailija.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Hilja Valkeapää kävi kansakoulun ja Kotkan kauppaoppilaitoksen. Hänen ensimmäinen jatkokertomuksensa julkaistiin 1933 Nyyrikki-lehdessä ja 1945 hän voitti Pellervo-lehden järjestämän talonpoikaisromaanikilpailun romaanillaan Talo puiden varjossa.
Valkeapää kirjoitti kaikkiaan parin vuoden sisällä neljä romaania. Lisäksi hän kirjoitti myös runoja ja harrasti runonlausuntaa.
Paul Bissonnette

Twitter

Bissonnette on yksi aktiivisimmista yhteisö- ja mikroblogipalvelu Twitterin käyttäjistä Pohjois-Amerikan ammattilaissarjoissa. Toukokuussa 2012 hänellä oli palvelussa jo yli 270 000 seuraajaa, joka on osittain edesauttanut hänen nousuaan fanien suursuosikiksi Phoenixissä.
Kingsley’s Adventure

Tarina

Tarina alkaa siitä, että Hedelmämaata ja Porkkanalinnaa on kohdannut onnettomuus: Häijy Kiisseli (kokiksi tekeytynyt taikuri) on varastanut kuningattaren taikaoppaan ja muuttanut Hedelmämaata suojelleet ritarit omiksi kätyreikseen (Pimeyden ritarit). Valtakunta on sekasorron partaalla ja tarvitsee sankaria. Orpo ketunpoika Kingsley, ritarikokelas, on Hedelmämaan viimeinen toivo. Apunaan Kingsleyllä on miekka ja varsijousi, ja tarinan edetessä hän saa muitakin apuvälineitä, jotka kuuluvat todellisen ritarin varustukseen.

Vastaanotto

Peli on saanut Pelit-lehden arvostelussa arvosanaksi 75/100.
Liljendal

Väestö

Kunnassa asui 1 472 ihmistä. Kunta oli kaksikielinen: enemmistö eli 77 prosenttia asukkaista puhui ruotsia ja 20 prosenttia suomea.

Maantiede

Liljendalin pinta-ala oli 119,64 km², josta 113,67 km² oli maata ja loput 5,97 km² sisävesialueita.
Merkittävin vesialue on Hopjärvi (ruots. Hopomträsk, alkuperäiseltä nimeltään Haapajärvi), joka pääosin sijaitsi Liljendalin kunnan alueella. Järvi kuuluu Koskenkylänjoen vesistöön. Pinta-alaltaan se on 624 hehtaaria ja valuma-alueen koko noin 3 200 hehtaaria. Järven keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys 6,5 metriä. Järvenlaskut ovat pienentäneet sen pinta-alaa alkuperäisestä koosta.

Sävträsk

Kirkonkylän maisemassa sen länsipuolella on Sävträsk, joka on pitkälti umpeenrehevöitynyt. Se on kuitenkin vesilintujen pesimäpaikka, ja laitamilla on rakennettuja lintuhavaintopaikkoja.
Kirkonkylän eteläosa on osa Sävträskin kylää. Siellä on peruskoulu, kirjasto, lounasravintola ja Sävträsk FBK, Sävträskin VPK, joka on Porvoon kaupungin Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokunta.

Sävträsk

Sävträsk on kaupunginosana tai entisen Liljendalin kunnan kylänä Liljendalin kirkonkylän eteläinen jatke, jossa on edelleen mm. Länsi-Kymen Osuuspankin Liljendalin konttori, Sävträsk skola (suom. Sävträskin koulu) sekä Loviisan kaupunginkirjaston Liljendalin lähikirjasto. 
Sävträskissä on myös sopimuspalokunta, Sävträsk FBK (suom. Sävträskin VPK.
Sävträskissä tien länsipuolella Porvoon kaupungin Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen Sävträskin vapaapalokunnan pohjoispuolella on lounasravintola Bagarstugan, joka on Carl Gustaf Armfelt vanhemman talo kartanon ajoilta. Hän asui taloa everstinä perheensä kanssa Suuren Pohjan sodan aikana 1713, minä vuonna hänet ylennettiin kenraalimajuriksi, mistä hän joutui luopumaan Ruotsin armeijan vetäytyessä Georg Lybeckerin komennossa.

Ruokakulttuuri

Liljendalin pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla klimppisoppa.
Laya Lewis

Laya Lewis (s. 1992) on Skins – liekeissä -televisiosarjasta tunnetuksi tullut näyttelijä. Hän näytteli Skins – liekeissä -sarjassa Liviä. Lewis asuu Bristolissa.
Antti Lindeblom

Antti Lindeblom (1880 Rautalammi – 1954) oli suomalainen taidemaalari joka tunnettiin erityisesti muotokuvamaalarina.
Lindeblomin vanhemmat olivat kruununvouti Johan Edvard Lindeblom ja Johanna Mathilda o.s. Wesslin. Lassilan kartanossa Rautalammilla lapsuutensa viettänyt Antti Lindeblom harrasti musiikkia ja soitti veljiensä kanssa perhekvartetissa. Hän kävi Kuopion lyseota ja pääsi sieltä ylioppilaaksi. Lindeblom opiskeli 1900-luvun alussa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja valmistui piirustuksenopettajaksi. Hän toimi opettajana Helsingin Suomalaisessa Reaalilyseossa ja Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella. 
Lindeblom maalasi pääasiassa muotokuvia mutta myös maisemamaalauksia. 
Antti Lindeblomin vanhempi veli oli Ikaalisten kirkkoherra, rovasti Hugo Alfred Kalaja (1872–1946) jonka luona Lindeblom oli pitkiä aikoja sotavuosina Helsingin pommituksia paossa.
Virgin Atlantic

Virgin Atlantic Airways (IATA: VS, ICAO: VIR, kutsukoodi: Virgin) on brittiläinen lentoyhtiö. Virgin Atlanticin perustajana on Richard Branson, joka tunnetaan myös Virgin Groupin perustajana. Virgin Atlantic on keskittynyt lentämään mantereiden välisiä lentoja Lontoon ja Pohjois-Amerikan, Karibian, Afrikan, Aasian ja Australian välillä. Virgin Atlanticin kotikenttä on Lontoon Heathrow’n lentoasema. Virgin Atlantic operoi myös Lontoon Gatwickista.
Lentoyhtiö perustettiin vuonna 1984, kun Branson osti entisen British Atlantic Airwaysin. Toiminta aloitettiin yhdellä lentokoneella, Boeing 747-200:lla, jolla lennettiin Lontoon ja Pohjois-Amerikan väliä. Vuonna 1991 Virgin Atlantic siirtyi käyttämään Lontoon Heathrow'n lentokenttää. Samana vuonna 49 % Virgin Atlanticista myytiin Singapore Airlinesille. Nykyään Virgin Atlantic lentää yhteensä yli 30 kohteeseen.
Virgin Atlanticin pahin kilpailija on British Airways.
Anitta Mattila

Anitta Hannele Mattila (s. 18. tammikuuta 1994 Karvia) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän esiintyy taiteilijanimellä Anitta. 
Musiikki vei Anittan mukanaan jo 9-vuotiaana ja hän teki ensimmäisen keikkansa jo 12-vuotiaana. Hän on siitä lähtien keikkaillut satunnaisesti.
Ensimmäinen levytys "Hipi-Hepan joululahja" äänitettiin vuonna 2004, seuraavaksi hän vieraili 2008 siskonsa Carpenters-teemalevyllä kappaleella "Jambalaya".
Anittalta on ilmestynyt kolme singleä: "Hulluna Rakastat" (2011), "Lattianrako" (2011) sekä "Hullu Nuori Sydän" (2012).
Anittan sisarukset Anniina, Anne ja Anneli ovat myöskin laulajia, ja he innoittivat hänet mukaansa esiintymään ja kiertämään Suomea jo hyvin nuoresta lähtien. Pikkulapsesta lähtien musiikkia tehdessään Anitta oppi laulamisen lisäksi myös taitavaksi tanssijaksi.
Hänellä on kaksi lasta, 2013 ja 2015 syntyneet tytöt.
Rantamerbaupuu

Ulkonäkö

Rantamerbaupuu kasvaa 50 metriä korkeaksi. Sen lehdissä on yksi tai kaksi paria pyöreähköjä lehdyköitä. Vaaleanpunaiset kukat kasvavat terttuina. Hedelmä on nahkamainen, kova päärynänmuotoinen 8-24 cm pitkä palko, jossa on yhdestä yhdeksään siementä.

Levinneisyys

Rantamerbaupuun kasvupaikkoihin kuuluvat Amerikan Samoa, Australia, Burma, Kambodža, Intia, Indonesia, Madagaskarin länsiosat, Malesia, Myanmar, Tyynenmeren saaret, Papua-Uusi-Guinea, Filippiinit, Seychellit, Tansania, Thaimaa ja Vietnam

Käyttö

Merbau on kovaa, säilyttää muotonsa kuivuessaan ja kestää termiittien hyökkäyksiä. Siksi sitä on käytetty kasvualueillaan lattioihin, ikkunankehyksiin, kaappeihin ja vastaaviin. Sitä on tuotu Eurooppaan parkettimateriaaliksi.
Metsäteollisuus tarvitsee ainakin 80 vuotta vanhoja puita. Luonnonvarainen merbau on harvinaista, salahakkuiden takia eräät maat ovat asettaneet vientirajoituksia mutta niiden kiertämisestä on vahvoja epäilyitä.
Binary space partitioning

Binary space partitioning (BSP), suomeksi binäärinen avaruuden osiointi, on tietokonegrafiikassa binääripuinen kuvausmenetelmä avaruuden sisältämistä objekteista. Kuvausta kutsutaan BSP-puuksi. Puu saadaan jakamalla avaruus konvekseihin joukkoihin hypertason avulla.
BSP:n avulla on mahdollista nopeuttaa 3D-grafiikan renderointia eliminoimalla z-puskuroinnin tarve. Tunnetuksi menetelmän teki vuonna 1993 tietokonepeli Doom, vaikka menetelmä kehiteltiin jo 1970-luvulla.
BSP-puu saadaan osioimalla avaruus rekursiivisesti. Ensin avaruus jaetaan hypertason mukaisesti kahtia. Toiminto toistetaan syntyville osioille niin kauan kunnes osiot ovat konvekseja.
Villarreal CF

Historiaa

Seura perustettiin 10. maaliskuuta vuonna 1923. Se pelasi paikallisissa sarjoissa ennen sisällissotaa, jolloin koko Espanjan jalkapallotoiminta lakkasi. Sodan jälkeen se jatkoi pelaamistaan paikallisissa sarjoissa ja kolmannella sarjatasolla Tercera Divisiónissa ennen kuin se kaudeksi 1970–1971 nousi Segunda Divisióniin, mistä se kuitenkin putosi takaisin Terceraan vain kahden kauden jälkeen.
Pelattuaan muutaman kauden ajan Segunda División B:ssä 1980-luvun loppupuolella Villarreal nousi Segunda Divisióniin jälleen kaudeksi 1992–1993. Kaudeksi 1998–1999 joukkue nousi pääsarja Primera Divisióniin, missä se kuitenkin säilyi vain yhden kauden ajan. Kaudella 1999–2000 se sijoittui Segundassa kolmanneksi, mikä tiesi jälleen nousua korkeimmalle sarjatasolle, tällä kertaa pysyvästi.
Kesällä 2003 joukkue voitti Intertoto-cupin, missä se peittosi loppuottelussa friisiläisseura Heerenveenin, ja pääsi tätä kautta mukaan UEFA Cupiin. Joukkue eteni Uefa-cupissa välieriin saakka, missä se kuitenkin joutui taipumaan paikallisvastustaja Valencialle. Seuraavana kesänä joukkue voitti jälleen Intertoto-cupin ja pääsi Uefa-cupiin, missä se tällä kertaa eteni puolivälieriin saakka ja putosi alankomaalaisseura Alkmaarille. Kaudella 2005–2006 joukkue esitti jälleen hyviä otteita eurokentillä ja eteni Mestarien liigan välieriin, jossa se puolestaan hävisi englantilaiselle Arsenalille. Kaudella 2006–2007 Villarrealin sijoitus Espanjan pääsarjassa oli viides, ja seuraavalla kaudella joukkue ylsi peräti toiseksi, ansaiten suoran paikan kauden 2008–2009 Mestarien liigan lohkovaiheeseen, jossa se pelasi samassa lohkossa englantilaisen Manchester Unitedin, skotlantilaisen Celticin ja tanskalaisen Aalborgin kanssa. Villarreal sijoittui lohkossa toiseksi edeten näin jatkopeleihin, jossa se kohtasi kreikkalaisen Panathinaikosin. Ensimmäisessä osaottelussa joukkue jäi El Madrigalilla tasoihin, mutta toisessa osaottelussa Villarreal voitti Panathinaikoksen vieraissa 1–2, jatkaen puolivälieriin, jossa vastaan asettui englantilainen Arsenal. Arsenal eteni kyseisestä otteluparista jatkoon yhteismaalein 4–1.