google/wiki40b huggingface dataset:
Kalle Sievänen

Kalle Emil Sievänen (s. 9. maaliskuuta 1911 Loppi – 1. joulukuuta 1996 Varkaus) oli suomalainen pistooliampuja.
Kalle Sievänen on edustanut Suomea kolmissa olympialaisissa Melbournessa 1956, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Hänen parhain saavutuksensa on 25 m olympiapistoolin seitsemäs sija tuloksella 576.
St. Johannin benediktiiniluostari

St. Johannin benediktiiniluostari sijaitsee Müstairin laaksossa, Val Müstairin kunnassa, Graubündenin kantonissa, Sveitsissä. Sen perusti Churin arkkipiispa noin vuonna 780. 
Luostarissa on Sveitsin hienoimmiksi mainittuja varhaiskeskiaikaisia maalauksia 800-luvulta. Planta-torni vuodelta 957 on vanhin Alppien alueen säilynyt kirkollinen rakennus. 1800-luvun korjaustöissä luostarista löytyi uudempien maalikerrosten alta freskoja ja stukkotöitä 1160-luvulta. Siellä on myös  Kaarle Suurta esittävä luonnollista kokoa suurempi värillinen korkokuva. 
Luostari on UNESCOn maailmanperintökohde.
Pelko (sarjakuvahahmo)

Pelko (esiintynyt Suomessa myös nimellä Herra Pelko) on kuvitteellinen superroisto Marvel -sarjakuvissa. Pelkoja on ollut yhteensä 4, joista kaikki ovat olleet enimmäkseen Daredevilin vastustajia. Pelon ensiesiintyminen tapahtui Daredevil-lehden numerossa 6 ja hänet loivat Stan Lee ja Wally Wood.
Maria Salo

Maria Salo on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. 
Hänen äänensä on tuttu muun muassa piirrossarjoista Olipa kerran elämä, Olipa kerran ihminen, Metrohiiret, Alfred J. Kwak ja Jonttu-Fantti ja hänen ystävänsä sekä Disneyn elokuvassa Prinsessa Ruusunen. Hänellä oli myös rooli elokuvassa Pekka Puupää poliisina (konstaapeli Virve Toppila).
Seututie 664

Seututie 664 on tie, joka kulkee Honkajoelta Kristiinankaupunkiin. Tien pituus on 50 kilometriä.

Tien kulku

Tie saa alkunsa Honkajoelta kantatien 44 risteyksestä. Täältä tie kulkee ensin noin viiden kilometrin verran Honkajoen metsiä halkoen, jonka jälkeen se kohtaa Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntarajan. Täältä tie jatkuu pääosin metsiä halkoen noin yhdeksän kilometrin verran, kunnes se saapuu Isojoen keskustaan. Täällä tie kohtaa Kuvaskankaalta tulevan seututien 661 risteyksen, jonka kanssa tie lähtee menemään yhteistä linjausta pitkin kohti luodetta.
Sivuutettuaan Isojoen keskustan tie etenee noin puolentoista kilometrin verran yhdessä seututien 661 kanssa, jonka jälkeen se erkaantuu Pettukylässä pohjoiseen kohti Kauhajokea. Täältä tie kulkee noin neljän ja puolen kilometrin verran, jonka jälkeen se ylittää Heikkilänjoen. Tämän jälkeen tie jatkuu noin neljä kilometriä pääosin suorana tienä, saapuen sen jälkeen Vanhakylään. Vanhastakylästä tie etenee noin kolme kilometriä, jota seuraa Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakuntarajan ylitys.
Täältä noin kahden kilometrin päässä tie kohtaa Karijoelle menevän seututien 687 risteyksen. Seuraavaksi tie etenee noin kolmen ja puolen kilometrin verran, jonka jälkeen se ylittää Karijoen sekä saapuu Dagsmarkiin. Sieltä tie etenee vielä noin kuuden kilometrin verran Karijokea myötäillen, kunnes se saapuu Kristiinankaupungin Lapväärttiin ja päättyy Kristiinankaupungista Kauhajoelle johtavan seututien 663 risteykseen.
Tien osoitenimenä on kantatieltä 44 Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntarajalle Isojoentie, sieltä seututien 661 eteläiseen haaraan Isojoelle Honkajoentie, Isojoelta Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakuntarajalle Kristiinantie, sieltä Dagsmarkiin uudestaan Isojoentie, Dagsmarkista Peruksentien risteykseen Dagsmarkintie ja sieltä seututien 664 risteykseen Lapväärtintie.
Issa Konare

Pelaajaura

Jalkapalloa harrastanut Konare vaihtoi lajikseen koripallon 17-vuotiaana. Hän siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa pelasi High Point Universityn joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi kausien 2006–2009 aikana ABA-ammattilaisliigassa sekä Ranskan kakkossarjassa.
Konare siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ruotsin pääsarjaa pelaavaan Jämtland Basketin joukkueeseen, jossa pelasi 33 ottelua 15,3 pisteen ja 10,3 levypallon keskiarvoilla. Huonosti kaudella menestyneen joukkueen menettäessä mahdollisuudet pudotuspeleihin, se oli valmis luopumaan senegalilaispelaajastaan. Niinpä Konare siirtyi helmikuun 2010 lopulla Korisliigan kärjessä olleeseen Kouvoihin tuuraamaan loukkaantunutta amerikkalaissentteriä Ross Neltneriä. Kouvot solmi Konaren kanssa runkosarjan loppuun asti kestävän sopimuksen.
Salme Laaksonen

Salme Laaksonen (s. 21. marraskuuta 1936 Suojärvi) on suomalainen näyttelijä.
Laaksonen on yksi Tampereen työväen teatterin pitkäaikaisimmista näyttelijöistä. Siellä hän on työskennellyt kymmeniä vuosia, eli suurimman osan työurastaan. Tämän lisäksi hän on näytellyt pieniä rooleja useissa TV2:n tuottamissa tv-sarjoissa 1960-luvulta aina 1990-luvulle saakka, etupäässä Jussi Niilekselän ohjauksessa (Kotirappu 1987, Saastamoisen poika 1989, Elämän suola 1996–1998).
Laaksosen ainoaksi elokuvarooliksi on jäänyt pieni parin minuutin näyttäytyminen Matti Kassilan niin ikään Tampereella kuvatussa trillerissä Jäähyväiset presidentille (1987). Valtion taiteilijaeläke Laaksoselle myönnettiin keväällä 2007.
Eteokypriootit

Eteokypriootit (”aidot kyproslaiset”) on nimitys, jota käytetään Kyproksella antiikin aikana asuneesta kansasta, jonka oletetaan olleen saarta esihistoriallisella ajalla asuttaneiden jälkeläisiä. Eteokypriootin kieli oli heidän puhumansa ei-kreikkalainen kieli, jota ei tunneta muutoin kuin piirtokirjoituksista. Kumpikaan nimitys ei ole antiikin aikainen, vaan ne on kehitetty nykytutkimuksessa vastineeksi Kreetan eteokreeteille ja eteokreetin kielelle.

Historia

Kyproksella puhuttiin antiikin aikana ilmeisesti ainakin kolmea kieltä. Kreikkalaisissa siirtokunnissa, kuten Pafoksessa ja Salamiissa, puhuttiin muinaiskreikan arkado-kyproslaista murretta; vanhemmissa foinikialaisissa asutuksissa, ennen kaikkea Kitionissa, foinikiaa; ja eräissä muissa asutuksissa, ennen kaikkea etelärannikon Amathuksessa, jotakin tuntematonta kieltä, jota nykytutkimuksessa kutsutaan eteokypriootiksi. Kansat kuitenkin sekoittuivat ajan kuluessa ainakin osittain.
Eteokyprioottien oletetaan usein olleen saarta esihistoriallisella kaudella asuttaneiden jälkeläisiä. Koska piirtokirjoituslöydöt ajoittuvat kuitenkin pääosin kyproklassiselle kaudelle 400- ja 300-luvuille eaa., ei ole kuitenkaan mahdotonta, että kyseessä olisikin joku saarelle vasta myöhemmin muuttanut kansa.
Agathon (tragediakirjailija)

Agathon (m.kreik. Ἀγάθων) (noin 448–400 eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija. Hän oli kotoisin Ateenasta.

Elämä

Agathon tunnetaan parhaiten Platonin dialogista Pidot, jossa hän esiintyy yhtenä keskustelijoista. Dialogi sijoittuu Agathonin kodissa järjestettyihin pitoihin, jotka juhlistavat tämän voittoa vuoden 416 eaa. Lenaia-juhlien näytelmäkilpailussa. Agathon oli Pausaniaan elinikäinen kumppani, ja he esiintyvät pidoissa yhdessä. Agathon esiintyy myös Aristofaneen komediassa Naisten juhla.
Agathon muutti myöhemmin yhdessä Pausaniaan kanssa Makedonian kuninkaan Arkhelaoksen hoviin. Arkhelaos keräsi hoviinsa näytelmäkirjailijoita ja muita taiteilijoita. Agathon todennäköisesti kuoli Makedoniassa noin vuonna 400 eaa.
Platon kuvaa Agathonin komeana, hyväkäytöksisenä ja hyvin pukeutuneena nuorena miehenä. Agathonin Pidoissa pitämä epideiktinen puhe rakkauden ylistykseksi on kaunis, mutta täynnä keinotekoisia retorisia ilmaisuja. Tämä on saanut jotkut tutkijat uskomaan, että Agathon olisi saattanut olla Gorgiaan oppilaana. Pidoissa Agathon esitetään Aristofaneen ystävänä, mutta tämä mahdollinen ystävyys ei estänyt Aristofanesta arvostelemasta Agathonia Naisten juhlissa sekä myös sittemmin kadonneessa näytelmässä Gerytades. Näytelmässään Sammakot Aristofanes pehmensi arvosteluaan, mutta se, että Dionysos kutsuu näytelmässä Agathonia ”hyväksi runoilijaksi”, saattaa olla vain sanaleikki tämän nimestä (ἁγαθός, agathos = ’hyvä’).
Agathon oli myös Euripideen, toisen Arkhelaoksen hoviin siirtyneen näytelmäkirjailijan, ystävä.
Pasi Ailio

Vilho Pasi Ailio (30. toukokuuta 1882 Uskela – 23. toukokuuta 1966 Kajaani) oli suomalainen Kajaanin opettajaseminaarin puutarhuri. Hänet tunnetaan parhaiten Kajaanin musta-nimisen mustaherukkalajin löytäjänä ja levittäjänä.
Ailio kävi puutarhakoulun Mikkelissä ja toimi sitten kolmisen vuotta puutarhurina Viipurissa. Kajaanin opettajaseminaarin puutarhuriksi hänet valittiin 1909. Ailio opetti seminaarissa myös maatalousaineita. Hän rakensi asuntonsa yhteyteen kasvihuoneet, trooppisen puutarhan viiniköynnöksineen sekä betonialtaan kultakaloille ja kolme akvaariota. Hänellä oli myös kanarialintuja trooppisessa puutarhassa. 
Ailio löysi vuonna 1912 Kajaanin apteekin pihalta Kauppakatu 26:sta villinä kasvaneen mustaherukkapensaan jonka marjat olivat suuria. Pensaan siemen oli nähtävästi tullut etelästä ostomarjojen mukana, sillä mustaherukkaa ei Kajaanin seudulla juurikaan kasvanut. Ailio siirsi pensaan seminaarin puutarhaan ja alkoi levittää Kajaanin seminaari-nimellä tunnettua lajiketta ympäri Suomea. Lajikkeen marjat kestivät hyvin pakkasta ja kuljetusta ja se tunnetaan nykyisin Kajaanin musta-nimellä.
Suomen sisällissodan aikana Ailio oli valkoisten joukoissa harjoituskomppanian päällikkönä ja aliupseerikoulun opettajana. Hän oli 1923–1944 Kajaanin suojeluskunnan päällikkönä. Ailio oli mukaan Suomen Ampujainliiton toiminnassa ja voitti ammunnassa useita Suomen mestaruuksia. Hän osallistui myös maanviljelysseuran ja raittiusliikkeen toimintaan Kajaanissa.
Ailio jäi eläkkeelle 1952 ja muutti poikansa perheen luo Tuusulaan jonne hän perusti vielä oman kauppapuutarhan Tuusulanjärven rannalle. Viimeiset vuotensa hän vietti Kajaanissa jossa hän kuoli toukokuussa 1966. Ailio on haudattu Kajaanin vanhalle hautausmaalle.
Samuel Chydenius

Samuel Chydenius (21. helmikuuta 1727 Eurajoki – 11. heinäkuuta 1757 Kokemäki) oli suomalainen luonnontieteilijä, joka toimi muun muassa Turun akatemiaan ensimmäisenä kemian ja mineralogian dosenttina.

Elämä

Samuel Chydenius syntyi Eurajoen kirkkoherran apulaisena toimineen Jakob Chydeniuksen ja Hedvig Hornaeuksen kahdeksanlapsisen perheen vanhimpana, mutta muutti jo samana vuonna Sotkamoon hänen isänsä saatua paikkakunnalta kappalaisen viran. Chydenius aloitti opinnot Turun Akatemiassa vuonna 1745 ja suoritti maisterin tutkinnon kolme vuotta myöhemmin. Tämän jälkeen hän opiskeli vuodesta 1749 Carl von Linnén, Johan Gottschalk Walleriuksen ja Samuel Klingenstiernan johdolla Uppsalan yliopistossa ja 1751 Chydenius nimitettiin Ruotsin tiedeakatemian oppijäseneksi. Hän palasi Suomeen 1753, jolloin Chydenius valittiin Turun akatemian kemian ja mineralogian dosentiksi. 
Ehdotettuaan Ruotsin tiedeakatemialle Suomen kulkuyhteyksien parantamista, Chydenius sai tehtäväkseen tutkia Pohjanmaan ja Savon vesistöjä. Vuonna 1755 hän johti Kyrönjoen perkausta ja 1756 Chydeniuksesta tuli Augustin Ehrensvärdin apulainen Oulujoen ja Kokemäenjoen koskienperkauksissa. Hän hukkui Kokemäenjoen Niskakoskeen heinäkuussa 1757 ollessaan mittaamassa joen syvyyttä.
Samuel Chydeniuksen veli oli Anders Chydenius.
Rebecca Solnit

Rebecca Solnit (s. 1961) on yhdysvaltalainen esseisti, kriitikko, aktivisti ja tietokirjailija. Hän on julkaissut 20 kirjaa, joiden aiheina ovat feminismi, historia, länsimaiden ja alkuperäiskansojen historia, yhteiskunnan muutokset, vaeltaminen, toivo ja tuho.
Solnit valmistui UC Berkeley Graduate School of Journalismista vuonna 1984. Hän on vapaa kirjoittaja, joka on julkaissut tekstejään  Harper’s Magazinessa, Guardianissa ja London Review of Booksissa.
Termi Mansplaining liittyy Solnitin kuuluisaan esseeseen Men Explain Things to Me vuodelta 2008.
Solnit sai vuonna 2019 Windham-Campbellin palkinnon, jonka tarkoituksena on  vapauttaa freelance-kirjoittajia joksikin aikaa taloushuolista. Palkinnon arvo on 165 000 dollaria.
Sergei Muravjov-Apostol

Sergei Ivanovitš Muravjov-Apostol (ven. Сергей Иванович Муравьёв-Апостол; 9. lokakuuta (J: 28. syyskuuta) 1796 Pietari – 25. heinäkuuta (J: 13. heinäkuuta) 1826 Pietari) oli venäläinen tasavaltalaismielinen upseeri, joka teloitettiin dekabristikapinan yhteydessä.
Muravjov-Apostol oli diplomaatin ja kirjailijan poika, joka oli rintamalla puolustamassa Venäjää Napoleonin sotaretkeä vastaan 1812. Siinä yhteydessä hän kuuli Euroopassa syntyneestä tasavaltalaisliikkeestä. Sotatoimien päätyttyä hän liittyi tasavaltaa ja perustuslakia puuhaavaan salaseuraan, osallistui Dekabristikapinaan ja teloitettiin yhtenä sen johtohahmoista.
Sonnamanlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,2 metriä mpy.
Kalvinit

Kalvinit on suomalainen kaivosyhtiö. Se etsii titaania Euroopan unionin alueelta. Kalvinit omistaa ilmeniittiesiintymiä Pohjois-Suomessa.
Türin kunta

Sijainti

Kunta rajoittuu etelässä Põhja-Sakalan kuntaan, lännessä Põhja-Pärnumaahan ja Kehtnaan, pohjoisessa Raplaan ja Koseen sekä idässä Paideen ja Järvaan.

Hallinto

Türin kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä kaksi Järvamaan kuntaa (vanha Türin kunta ja Väätsa) ja Kärun kunta Raplamaalta uudeksi Türin kunnaksi. Türissä on 11 063 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Türin epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Kärun, Oisun, Säreveren ja Väätsan pienkauppaloista (alevik) sekä 53 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Türin kaupunki.

Liikenne

Valtatie 5 Pärnusta Rakvereen ja rautatie Tallinnasta Viljandiin kulkevat Türin kautta.
Metro 2033 (videopeli)

Pelaaminen

Metro 2033 yhdistää ammunta- ja hiiviskelykohtia. Missään vaiheessa hiiviskely ei kuitenkaan ole pakollista. Pelimaailma ei ole avoin, vaan erittäin lineaarinen. Pelin tekoäly pystyy heittämään putkipommeja, suojautumaan ja perääntymään pelaajan lähestyessä.

Tarina

Vuonna 2013 käytävä ydinsota tuhoaa miltei kaiken elollisen maapallolta ja muuttaa planeetan joutomaaksi aiheuttamalla ydintalven ja tekemällä ihmiselämän mahdottomaksi. Noin 40 000 ihmistä onnistuu kuitenkin pakenemaan suojaan Moskovan metrotunneleihin. Vuoteen 2033 mennessä metrotunnelit ovat kehittyneet tuhansien ihmisten kodiksi.
Nuori 20-vuotias mies Artyom saa tehtäväkseen tuhota ihmiskunnan rippeiden suurimman uhan, Mustat (engl. Dark Ones), jotka pystyvät vaikuttamaan ihmismieleen ja saamaan parhaimminkin varustetun sotilaan järjiltään. Artyomilla on kuitenkin harvinainen kyky saada yhteys Mustiin, ja hän lähtee ystäviensä avulla matkustamaan kohti Polista, metron keskusta, ja varoittamaan ihmisiä suuresta uhasta.

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.0/10.
Joonas Viinikainen

Ura

Viinikainen on JYPin oma kasvatti. Hän voitti kaudella 2013–2014 koko C-nuorten SM-karsintojen puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+16=20. Viinikainen oli myös joukkueensa paras syöttäjä. Hän oli JYPin tehokkain puolustaja myös C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 7+14=21. Viinikainen voitti päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 hän voitti tehoilla 15+21=36 koko B2-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssin sekä jakoi puolustajien maalipörssin voiton HPK:n Niklas Jauhiaisen kanssa. Pudotuspeleissä Viinikainen voitti pelipaikastaan huolimatta sarjan syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin voiton HPK:n Niko Saarikon kanssa tehoilla 3+13=16. Hän voitti kauden päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudella 2015–2016 Viinikainen oli JYPin B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 6+15=21. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia. Viinikainen pelasi osan kaudestaan myös Diskoksen B-nuorissa. Kauden 2016–2017 hän pelasi kokonaan Diskoksen organisaatiossa ja oli B-nuorten Mestiskarsinnoissa joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 4+9=13. Kaudeksi 2017–2018 Viinikainen palasi JYPiin ja siirtyi seuran A-nuoriin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+23=32, joilla Viinikainen jakoi koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin neljännen sijan HPK:n Paavo Tynin kanssa.
Toukokuussa 2018 Viinikainen teki JYPin kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän sai tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2018 Helsingin IFK:ta vastaan. Viinikainen merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa. Viinikainen sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa seuraavassa ottelussa 15. syyskuuta 2018 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänet nostettiin JYPin toiseen puolustajapariin Juuso Vainion viereen, kun Mikko Kalteva joutui sivuun. Viinikainen sai ottelussa jääaikaa 7.07 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki viidennessä ottelussaan 19. lokakuuta 2018 KooKoota vastaan. Kalle Koskinen valitsi Viinikaisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän pelasi alkukaudella myös viisi ottelua lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jonne JYP lainasi Viinikaisen loppukaudeksi siirtotakarajalla helmikuussa 2019. Hän voitti siellä Mestis-hopeaa. JYPissä Viinikainen pelasi kauden aikana yhdeksän runkosarjaottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa, joiden paras pistemies ja syöttäjä Viinikainen oli tehoilla 12+28=40. Hän oli A-nuorten SM-liigan alkusarjan ja runkosarjan puolustajien pistepörssit yhteenlaskettuna koko sarjan toiseksi tehokkain puolustaja HIFK:n Axel Rindellin jälkeen.
Kai Kartio

Kai Johannes Kartio (s. 17. kesäkuuta 1961 Tampere) on suomalainen taidemuseonjohtaja.
Kai Kartion äiti on mallisuunnittelija Paula Kartio, vuoteen 1935 Johansson. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1996–2008 oli Marina Giljam ja toinen vuodesta 2009 on Tanja Saarto. Kartio tuli ylioppilaaksi 1980 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1989. Hän opiskeli École des Beaux-Arts -taideoppilaitoksessa Avignonissa Ranskassa 1980–1981. Toimittuaan Bukowskis-huutokauppakamarissa Tukholmassa 1989–1990 Kartio tuli amanuenssiksi Sinebrychoffin taidemuseoon 1991, oli siellä tutkija 1994–1997, vt. museonjohtaja 1997 ja intendentti 1997–1999. Turun taidemuseon johtajana hän toimi 1999–2001 ja vuodesta 2001 hän on ollut Amos Andersonin taidemuseon johtaja. Kartiolle myönnettiin Suomen Kuvanveistäjäliiton Pro Sculptura -mitali vuonna 2005.
Metsävisa

Metsävisa on valtakunnallinen yläkoululaisten metsätietokilpailu, johon oppilaat osallistuvat kouluissaan opettajiensa johdolla. Osallistua voi suomeksi, ruotsiksi (Skogsnöten) tai englanniksi (Forest Quiz).
Metsävisa on järjestetty vuosittain vuodesta 1982 alkaen. Kilpailuun voivat osallistua kaikki perusopetuksen vuosiluokkien 7-9 oppilaat opettajan johdolla.
Vuosittain osallistujia on ollut 25 000 – 34 000 oppilasta 350-450 koulussa. Vuoteen 2016 mennessä Metsävisaan oli osallistunut yli miljoona suomalaista.
Kilpailukysymysten aiheet liittyvät esimerkiksi metsäbiologiaan, metsäluonnon suojeluun, metsänhoitoon, puun käyttöön ja jalostukseen sekä metsäteollisuuteen. Oppilaat täyttävät koulutason kilpailulomakkeen oppitunnilla. Edellisten vuosien kilpailukysymykset ovat nähtävillä Metsävisan verkkosivuilla.
Koulujen voittajia kutsutaan finaaliin, joka on samalla opintomatka oppilaalle ja hänen opettajalleen.
Metsävisassa on esine- ja rahapalkintojen lisäksi mahdollisuus voittaa kesätyöpaikkoja. Osallistuvat luokat voivat pyytää metsäasiantuntijoita vierailulle kouluunsa.

Metsävisan järjestäjät ja rahoittajat

Metsävisan pääjärjestäjät ovat Suomen Metsäyhdistys ja Biologian ja maantieteen opettajien liitto BMOL ry.
Muita järjestäjiä ja rahoittajia ovat Suomen Metsäsäätiö, Metsä Group, Stora Enso Metsä ja UPM Metsä, Metsähallitus, OP (finanssiryhmä), Metsäteollisuus ry, Suomen metsäkeskus, metsänomistajat – MTK ja metsänhoitoyhdistykset.
Kaiturinjärvi (Mänttä-Vilppula, Pynnöskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Hanhilamminojan valuma-alueeseen (35.336) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä mpy.
Nivos

Nivos on Mäntsälän kunnan omistama konserni. Nivos-brändi lanseerattiin tammikuussa 2016. Konsernin tytäryhtiöt ovat Nivos Energia ja Nivos Vesi.
Shia LaBeouf

Elämäkerta

LaBeouf syntyi vuonna 1986 Los Angelesissa Jeffrey LaBeoufille ja Shayna Saidelle. Hänen vanhempansa ovat eronneet, ja Shia on asunut äitinsä luona Los Angelesissa. Hän aloitti uransa stand up -koomikkona lähipaikoissa, kuten kahviloissa ja ravintoloissa.

Ura

Näyttelemiseen LaBeouf innostui nähdessään ystävänsä esiintyvän televisiosarjassa Tohtori tuli kaupunkiin. Etsittyään itselleen agentin LaBeouf esiintyi jo vuonna 1999 ensimmäisessä pääosassaan televisiosarjassa Even Stevens, jossa hän esitti Louis Stevensiä. Sarja kesti aina vuoteen 2003 asti, jonka aikana LaBeouf palkittiin Daytime Emmyllä. Sarjan jälkeen hän esiintyi useissa elokuvissa, kuten Charlien enkelit: Kurvit suoriksi, I, Robot, Constantine ja Paranoia. LaBeoufin toinen merkittävin rooli oli päärooli vuonna 2007 elokuvassa Transformers, josta hänet palkittiin muun muassa Teen Choice -palkinnolla vuonna 2007. Hän ääninäytteli hahmoaan lisäksi elokuvaan perustuvassa videopelissä Transformers: The Game.
LaBeouf esiintyi myös elokuvassa The Battle of the Shaker Hights, jonka tekemistä kuvattiin ohjelmaan Haluatko leffaohjaajaksi? (Project Greenlight). LaBeouf oli pääosassa vuonna 2008 ensi-iltansa saaneessa Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta -elokuvassa.

Taideprojektit

Näyttelemisen ohella LaBeouf on työskennellyt monessa taideprojektissa brittiläisen Luke Turnerin ja suomalaisen Nastja Säde Rönkön kanssa. Projekteja on ollut muun muassa #IAMSORRY, jossa LaBeouf käveli julkisissa tapahtumissa paperipussi päässä tai #ALLMYMOVIES, jossa LaBeouf katsoi kaikki elokuvansa yhtäjaksoisesti.
Huhtikuussa 2017 taiteilijaryhmä aloitti #ALONETOGETHER -projektin, jossa taiteilijat asuivat kuukauden eri mökeissä ilman yhteyksiä ulkomaailmaan paitsi Helsingin Kiasma-museoon lähetetty live-nauhoite. Kiasman yleisö oli kolmen mikrofonin kautta yhteydessä mökin asukkaisiin, taiteilijat kirjoittivat yleisölle tekstiviestejä.
Meänmaan lippu

Meänmaan lippu eli meänkielellä Meänmaan flaku on Tornionlaakson meänmaalaisten lippu. Lippu otettiin käyttöön 15. heinäkuuta 2007, jolloin se nostettiin ensimmäisen kerran salkoon Övertorneålla ja Ylitorniolla. Lipun ovat suunnitelleet kirjailija Bengt Pohjanen ja Herbert Wirlöf.
Lippu on trikolori: siinä on kolme samanlevyistä, vaakasuoraa raitaa. Värit ovat ylhäältä lähtien keltainen, valkoinen ja sininen. Värit tulevat Ruotsin ja Suomen lippujen väreistä. Herbert Wirlöfin mukaan värit kuvaavat kullankeltaista aurinkoa, talvista jokinäkymää ja kesän sinistä taivasta. Bengt Pohjasen mukaan värit kuvastavat myös ikivanhaa tarinaa, jotka liittyvät itämerensuomalaiseen kansaan, kveeneihin, ja Islannin vanhoihin saagoihin. Lipun sivujen suhde on 7:11 eli sama kuin Viron lipussa.
Lipun vihkimisellä haluttiin symbolisesti yhdistää Tornionlaakso eli Meänmaa, joka jaettiin kahden valtion, Ruotsin ja Venäjän kesken vuonna 1809 Haminan rauhassa. Meänmaalaisten liputuspäiväksi on päätetty 15. heinäkuuta molemmilla puolin jokea.
Richard Thorpe

Richard Thorpe (24. helmikuuta 1896 Kansas, Yhdysvallat – 1. toukokuuta 1991 Palm Springs, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Thorpe ohjasi uransa aikana 186 elokuvaa, joukossa kaksi Elvis Presleyn elokuvaa (Rock'n roll -suosikki 1957 ja Rytmiä ja riemua Acapulcossa 1963). Lisäksi hän käsikirjoitti 27 elokuvaa ja näytteli neljässä.
Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.
Paskolammi (Hämeenkyrö, Laitila)

Maantieto

Pyöreän lammen halkaisija on 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lampi sijaitsee suolla ja siihen laskee kolme suo-ojaa. Myös laskuoja on kaivettua ojaa ja se virtaa 2,5 kilometriä pohjoiseen, missä se yhtyy kuivatettun Turkkilanjärven peltoaukean kuivatusojiin. Turkkilanjärvenoja laskee Kirkkojärven Kalalahteen. Lampi on asumaton, mutta sille johtaa metsäautotie valtatieltä 3 Hanhijärven kohdalta.