google/wiki40b huggingface dataset:
Seppo Paju

Frisbeegolfura

Lajissa kilpailemisen Paju aloitti vuonna 2008 ja hänen ensimmäinen kisansa oli Scandinavian Open Skellefteåssa Ruotsissa. Pajun kolmas kausi kilpatasolla vuonna 2010 oli erittäin menestyksekäs. Hän voitti alle 16-vuotiaiden maailmanmestaruuden, alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja sijoittui avoimen sarjan suomenmestaruuskilpailuissa neljänneksi. Palkintona menestyksestä MM-kilpailussa suomalainen frisbeegolfyritys Discmania julkisti Pajun nimeä kantavan kiekon. 
Vuonna 2011 Paju voitti avoimen sarjan Suomen mestaruuden Oulun Meri-Toppilassa. Samana vuonna hän edusti Eurooppaa President's cup -kilpailussa sekä osallistui Kaliforniassa käydyissä MM-kisojen avoimeen sarjaan. MM-kilpailujen yhteydessä käydyssä heittonäytöksessä Paju heitti lajipiireissä kuuluisan "Epic ace" nimen saaneen hole-in-onen, josta hän kuittasi palkintorahaa $500.
Vuoden 2012 MM-kisoissa Paju sijoittui avoimessa sarjassa kuudenneksi. Se oli hänen paras sijoituksensa Major-tason kilpailussa, kunnes heinäkuussa 2018 hän sijoittui neljänneksi Tsekin tasavallassa käydyssä Konopiste Openissa. 
2013 uusi yhdysvaltalainen välinevalmistaja Prodigy Disc värväsi Pajun tiimipelaajakseen . Urheilullisesti vuosi jäi rikkonaiseksi, koska Paju valmistui merkonomiksi sekä suoritti varusmiespalveluksen.
Elokuussa 2014 Paju voitti EM-kisojen avoimen luokan mestaruuden Sveitsin Genevessä. Voiton kunniaksi välinevalmistaja Prodigy Disc julkaisi erikoispainoksen Pajun suosimista kiekoista. 
Seppo Pajun urasta julkaistiin 2017 lyhytdokumentti "Onnekkaalla matkalla", joka kertoo hänen urastaan, mutta myös dramaattisesta tapahtumasta lapsuudessa. 
Kauden 2018 Paju on kilpaillut pääosin yhdysvalloissa, jossa hän on saavuttanut kaksi voittoa (Maricopa Meadows & Challenge at Goat Hill Park). Kroatiassa käydyissä EM-kisoissa Paju sijoittui toiseksi ja MM-kisoissa kuudenneksi.

Yrittäjä

2014 Paju sisaruksineen perusti frisbeegolfalan yrityksen Prodigy Disc Europen, joka toimii muun muassa maahantuonnin ja ratasuunnittelun parissa edustaen yhdysvaltalaista välinevalmistaja Prodigy Disc Inc.ä. Yhteistyö syveni merkittävästi vuonna 2018, kun Seppo sisaruksineen hankki merkittävän osuuden amerikkalaisyhtiöstä.
Torttu

Torttu on umpinainen tai avoin tavallisesti makea leivonnainen, josta joskus tehdään myös suolainen muunnelma. Tortun pohja on usein murotaikinaa, jossa on aineksina vehnäjauhoja ja mahdollisesti muitakin jauhoja, melko paljon rasvaa, sokeria, kananmunaa ja leivinjauhetta. Umpinaisen tortun kansi voi olla murutaikinaa. Piirakan tapaisen avoimen tortun pinnalle voidaan muotoilla taikinasuikaleista ristikko. Täytteeksi soveltuvat hedelmät, hillot, marjat ja soseet sekä juustotorttuun tuorejuusto ja rahka.
Torttua nautitaan usein kahvin kanssa tai sellaisenaan jälkiruoaksi. Sen kanssa voidaan tarjota jäätelöä, kermavaahtoa tai vaniljakastiketta. Torttu voi olla myös pieni, kerralla syötävä leivonnainen. Tällaisia ovat esimerkiksi joulutorttu ja runebergintorttu.
Muita torttuja ovat kääretorttu ja unelmatorttu.
Rämeikkömesikko

Levinneisyys

Rämeikkömesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaljukissankäpälä

Ulkonäkö

Kaljukissankäpälä on kaksikotinen ja kasvaa vain 2–8 senttimetriä korkeaksi. Sen voi erottaa lähilajeistaan karvaisuustuntomerkkien mukaan: lajin varsi on niukasti karvainen, paitsi latva ja mykeröjen perät ovat vähän nystykarvaisia.

Kaljukissankäpälä Suomessa

Suomessa kaljukissankäpälä on hyvin harvinainen tunturipaljakan kasvi, jota tavataan vain Enontekiöllä. Se kasvaa kunnan luoteisimmassa osassa suurtunturien alueella. Laji on luokiteltu Suomessa nykyisin vaarantuneeksi lajiksi, aiemmin silmälläpidettäväksi.
Metyylinitriitti

Muodostuminen

Metyylinitriittia voidaan valmistaa typpioksidin, metanolin ja hapen reaktiolla. Metyylinitriittia syntyy myös, kun metanolin ja natriumnitriitin seokseen lisätään rikkihappoa. Ainetta voi syntyä myös maaperässä nitriittien hajoamistuotteina sekä mahdollisesti moottoreissa bensiinin lisäaineena käytetyn metyylitertiääributyylieetterin hapettumistuotteena.

Turvallisuus

Metyylinitriitti on erittäin myrkyllistä. Rotille tappava annos ilmassa on 170 ppm. Aineen on todettu myös aiheuttavan methemoglobiinin määrän kasvua veressä. Maetyylinitriitin on myös todettu olevan syöpää aiheuttava ja mutageeninen. Metyylinitriitti hajoaa hyvin herkästi auringonvalossa. Aine on myös hyvin helposti syttyvää
Svanetia

Svanetia (georg. სვანეთი, Svaneti) on historiallinen alue Georgian luoteisosassa. Alueen asukkaita ovat svanit (georg. სვანები, svanebi), jotka puhuvat svanin kieltä.

Maantiede

3 000–5 000 metrin korkuisten vuorenhuippujen ympäröimä Svanetia on Euroopan korkeimmalla sijaitseva asuttu alue. Svanetia sijaitsee Kaukasuksen etelärinteillä Rioni-, Enguri- ja Tskhenistskalijokien varrella. Alue jakautuu kahteen osaan: alempaan Svanetiaan (Kvemo Svaneti, Lentekhin piirikunta) ja ylempään Svanetiaan (Zemo Svaneti, Mestian piirikunta), jotka on yhdistetty Georgian Samegrelon ja Zemo Svanetin sekä Ratša-Letškhumin ja Kvemo Svanetin hallintoalueisiin. Historiallisesti Svanetiaan ovat kuuluneet myös Kodorin laakso Abhasiassa sekä Kuban- ja Baksanjokien laaksot Venäjällä.

Historia

Antiikin aikana Suaneti-nimellä tunnettu alue oli riippuvainen Kolkhiksesta ja sen seuraajasta Egrisistä vuoteen 522 asti. Tuolloin svanetialaiset käyttivät hyväkseen Persian ja Bysantin välistä sotaa ja liittyivät Persiaan. Sodan lopussa Svanetia muodosti Abhasian kanssa kuningaskunnan, joka vuorostaan liitettiin yhdistyneeseen Georgian kuningaskuntaan 1000-luvulla. Svanetian ortodoksikulttuuri kukoisti erityisesti Tamarin aikana (hallitsi 1184–1213), ja häntä pidettiin alueella melkeinpä jumalattarena.
Mongolivaltakunta ei koskaan yltänyt Svanetiaan asti, ja alueesta tuli kulttuurin turvapaikka. Georgian kuningaskunnan hajottua 1460-luvulla alempi Svanetia ajautui Mingrelian prinssien hallintaan, kun taas ylempi Svanetia muodosti itsenäisen ruhtinaskunnan. Alue liittyi Venäjään vuonna 1837 ja nautti suurta autonomiaa vuoteen 1857 asti.
Vuonna 1921 Svanetiassa tapahtui epäonnistunut kansannousu vastaperustettua neuvostohallintoa vastaan.
Neuvostoliiton romahdus on tuonut alueelle vaikeita taloudellisia ongelmia. Kasvavat talousvaikeudet ja yleiset luonnonkatastrofit kuten tulvat ja maanvyöryt ovat lisänneet poismuuttoa.

Väestö

Alueen alkuperäisväestö, svanit, ovat georgialaisten etninen ryhmä. 1930-luvulle asti svaneilla oli oma kategoriansa väestörekisterissä, mutta heidät on myöhemmin ryhmitelty georgialaisten alle. Svanit ovat ortodoksikristittyjä, jotka käännytettiin uskontoon 300–500-luvuilla. Joitakin jäänteitä vanhemmasta luonnonuskonnosta on kuitenkin onnistunut säilymään. Pyhä Yrjö (paikalliselta nimeltään Jgëræg) on tärkein pyhimys. Svanit ovat säilyttäneet monia vanhoja perinteitään, kuten verikoston. Perheet ovat pieniä, ja mies on perheen pää. Vanhempia naisia kunnioitetaan suuresti.
Tyypillisesti svanit ovat kaksikielisiä ja käyttävät sekä georgiaa että svania. Georgia on enenevässä määrin korvaamassa svania.

Kulttuuri

Svanetia tunnetaan arkkitehtonisista aarteistaan ja kauniista maisemistaan. Kuuluisat svanetialaiset puolustustornit on suurimmaksi osaksi rakennettu 800–1100-luvuilla. Alueella on kymmeniä ortodoksikirkkoja ja linnoituksia, joista monet on sisällytetty Unescon maailmanperintöluetteloon, johon alue valittiin vuonna 1996. Svanetian kulttuurin parhaiten säilyneitä osa-alueita ovat tanssi ja laulu – alueen musiikki on erittäin monimutkaisesti polyfonista.
Lotus 99T

Saavutukset

Senna voitti autolla kaksi peräkkäistä kilpailua, Monacon- ja Itä-Yhdysvaltain GP:n. Toiseksi hän ylsi neljästi: San Marinon-, Unkarin-, Italian- ja Japanin GP:ssa. Lisäksi hän ajoi kolmanneksi Britannian- ja Saksan GP:ssa.
Paalupaikalta Senna starttasi kilpailuun yhden kerran, San Marinon GP:ssa. Hän ajoi kilpailun nopeimman kierroksen Monacon-, Itä-Yhdysvaltain- ja Italian GP:ssa.
Valmistajien MM-sarjassa Lotus sijoittui kolmanneksi 64 pisteen turvin. Senna saalisti kauden aikana 57 pistettä ja saavutti kuljettajien MM-sarjan kolmannen sijan. Nakajima puolestaan onnistui keräämään ainoastaan seitsemän pistettä.
Who Came First

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Pete Townshend, ellei toisin mainittu.
Valeri Popentšenko

Valeri Vladimirovitš Popentšenko (ven. Валерий Владимирович Попенченко, 26. elokuuta 1937 Moskova – 15. helmikuuta 1975 Moskova) oli neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Popentšenko voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa 75 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa saksalaisen Emil Schulzin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä ajassa 2.05. Hänet valittiin kisojen parhaaksi nyrkkeilijäksi.
Popentšenko voitti Euroopan-mestaruuden 75-kiloisten sarjassa Moskovassa 1963 ja Itä-Berliinissä 1965.
BAP Arica (SS-36)

Palvelus

Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuoden 1975 alussa. Oltuaan palveluksessa lähes vuosikymmenen alus modernisoitiin Kielissä 1983-1984.
Marcel Aymé

Marcel Aymé (29. maaliskuuta 1902 Joigny, Ranska – 14. lokakuuta 1967 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Aymén menestyskirja on Vihreä tamma (La Jument verte, 1933, suom. Olli Nuorto), ja sen suosion ansiosta Aymé keskittyi pääasiassa kirjallisuuteen. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja ja vuodesta 1935 alkaen elokuvakäsikirjoituksia. Vihreän tamman pohjalta Claude Autant-Lara ohjasi elokuvan Vihreä tamma (1959). Hänen näytelmistään ovat tunnettuja muun muassa farssi Lucienne et le boucher, Clérambard (1949) ja Tête des autres (1952), jossa hän arvostelee kuolemantuomiota. Aymé on haudattu Pariisiin Montmartren Cimetière Saint-Vincent -hautausmaalle.
Ranskalaisen L'Express-lehden kriitikko on verrannut Arto Paasilinnaa Ayméhen.
Herakleia Lynkestis

Herakleia Lynkestis (m.kreik. Ἡράκλεια Λυγκηστίς, lat. Heraclea Lyncestis) oli antiikin aikainen kaupunki Makedoniassa. Kaupungin perustamisvuotta ei tunneta varmuudella, mutta useimmat historioitsijat ovat sitä mieltä, että kaupungin perusti Makedonian kuningas Filippos II 300-luvulla eaa. Kaupunki nimettiin Herakleen mukaan ja roomalaisvallan aikana sen latinankielinen nimi oli Heraclea Lyncestis.
Hellenistisellä ajalla kaupungilla oli tärkeä sijainti Makedonian valtakunnan rajalla. Kun roomalaiset valtasivat Makedonian vuonna 168 eaa., se jaettiin neljään tasavaltaan, joista yhden pääkaupungiksi tuli Herakleia Lynkestis. Roomalainen tie, Via Egnatia, kulki Traakiasta Makedonian ja Herakleia Lynkestiksen läpi Illyriaan.
Nykyään kaupungin rauniot ovat Pohjois-Makedoniassa kaksi kilometriä Bitolan kaupungista etelään.
Jan van Riebeeck

Elämä

Johan Anthoniszoon van Riebeeck syntyi Culemborgissa Alankomaissa lääkärin poikana ja varttui Schiedamissa, jossa nai Maria de la Quellerien 28. maaliskuuta 1649. Heille syntyi kahdeksan poikaa, joista yksi, Abraham van Riebeeck, yleni Hollannin Itä-Intian kenraalikuvernööriksi.
Jan van Riebeeck liittyi Hollannin Itä-Intian kauppakomppaniaan 1639. Hän hoiti uransa varrella useita virkoja ja tehtäviä kaukoidässä. Bataviassa hän toimi armeijan lääkärin apulaisena. Hän vieraili tehtävissään myös Japanissa. Hänen tärkein virkansa oli Tonkinissa toimivan kauppakomppanian tukikohdan päällikkyys nykyisessä Vietnamissa. Hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin, koska hän oli käynyt kauppaa omaan lukuunsa.
Vuonna 1651 hänet komennettiin lähtemään Afrikan eteläkärkeen perustamaan tukikohta Kapmaahan. Hänen laivastonsa lähti matkaan kolmella laivalla, jotka olivat Drommedaris, Reijger ja Goede Hoop. Riebeeckin komentama laivasto nousi 6. huhtikuuta 1652 maihin nykyisen Kapkaupungin kohdalla, jonne Riebeeck perusti varuskunnan hoitamaan kuljetuksia Itä-Intian ja Hollannin välillä.
Jan van Riebeeck toimi Kapmaan komentajana 1652–1662. Hän rakensi paikalle linnoituksen ja teki parannuksia Pöytävuorenlahden luonnonsatamaan. Hän perusti hedelmäviljelyksiä ja kävi kauppaa paikallisen väestön, khoiden, kanssa. Nykyinen Kapkaupungin linnake on kuitenkin rakennettu vasta Riebeeckin jätettyä Kapmaan.
Jan van Riebeek kuoli Bataviassa, nykyisessä Jakartassa, Jaavan saarella 1677.
Kim Leine

Kim Leine (s. 28. elokuuta 1961 Bø) on tanskalais–norjalainen kirjailija.
Leine varttui Norjassa Jehovan todistajien parissa. Hän muutti teini-ikäisenä isänsä luokse Tanskaan ja asui 15 vuotta Grönlannissa. Leine muutti takaisin Tanskaan vuonna 2004. Hänen esikoisteoksensa Kalak ilmestyi vuonna 2007. Leinen neljäs romaani Ikuisuusvuonon profeetat sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 2013.
Leine on koulutukseltaan sairaanhoitaja. Hän on kertonut avoimesti aiemmista päihdeongelmistaan. Leine asuu perheensä kanssa Kööpenhaminassa.
Kastikkamustiainen

Ulkonäkö

Kastikkamustiainen muistuttaa ketomustiaista (Capsus ater) mutta sen tuntosarven toinen jaoke ei ole niin niin nuijamainen kuin ketomustiaisella ja paksunee vähemmän kärkeä kohti. Kastikkamustiaisen pituus on 5,4–6,3 mm. Pää ja etuselkä ovat aina mustat, säärissä on selvärajainen ruskeankellertävä keskikohta.

Levinneisyys

Suomessa aina Lapin keskiosiin asti. Kastikkamustiaista tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa ja sen lisäksi isossa osassa Aasiaa. Pohjois-Kiinassa, Mongoliassa, Venäjän kauko-idässä ja Itä-Sieriassa.

Elinympäristö

Soistuvilla niityillä, rannoilla ja ojien penkoissa. Viihtyy korpikastikan (Calamagrostis phragmitoides) ja viitakastikan (Calamagrostis canescens) seurassa.
Säynätsalon rata

Säynätsalon rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut sivurataosuus joka sijaitsi Keski-Suomen maakunnassa Jyväskylän eteläosassa. Radan pituus oli noin 3,6 kilometriä ja sitä käytettiin Säynätsalon vaneritehtaan kuljetuksiin. Rata erkani Orivesi–Jyväskylä-radasta Paasivuoren ja Paavalinvuoren tunnelien välissä olleen Raudanlahden linjavaihteen kohdalla. Jyväskylän ja Säynätsalon välinen rataosuus avattiin liikenteelle 12. tammikuuta 1970 ja koko Jämsän oikorata valmistui 1978.
Tavaraliikenne Säynätsalon radalla päättyi 1999 kun Säynätsalon vaneritehdas siirtyi käyttämään muita kuljetusmuotoja. Raudanlahden ja Säynätsalon väliseltä radalta poistettiin kiskotus ja ratapölkyt vuonna 2005. Radasta on jäljellä ratapohja sekä Säynätsalon salmen ylittävä pengersilta.

Historia

Rautatiehanke nousi esiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla. Uudelleen se nousi esiin 1950-luvun alussa, kun Enso-Gutzeit oli valmis osallistumaan radan kustannuksiin 250 miljoonalla markalla, mutta hanke joutui vastatuuleen. Rakentaminen varmistui 1960-luvun alussa kun tehtiin päätös Jämsänkosken ja Jyväskylän välisen radan rakentamisesta. Rata ei kulkisi Säynätsalon kautta vaan teollisuusrata erkanisi pääradasta. Rakennustyö suunniteltiin siten, että ensimmäisenä saataisiin liikenteeseen Jyväskylän ja Säynätsalon väli. Työt käynnistyivät vuoden 1964 alussa ja samana vuonna rataa rakennettiin 280 miehen voimin. Radan Jyväskylän puoleinen pää valmistui kesällä 1968. Juhlajuna Säynätsaloon saapui tammikuussa 1970. Jo neljän päivän päästä vaneritehtaan tuotteita lähti rautateitse. Radalla oli suuri merkitys tehtaalle.
Linda Pastan

Linda Pastan (s. 27. toukokuuta 1932) on taustaltaan juutalainen yhdysvaltalainen runoilija.
Pastan syntyi Bronxissa, New Yorkissa, ja valmistui Radcliffe Collegesta vuonna 1954 sekä Brandeisin yliopistosta 1957. Hän on voittanut pitkän uransa aikana lukuisia palkintoja, kuten vuoden 2003 Ruth Lillyn runouspalkinnon. Hän on ollut ehdolla myös Kansallisen kirjapalkinnon saajaksi.
Linda Pastan elää nykyisin Potomacissa, Marylandissa. Hän on naimisissa tutkijalääkäri Ira Pastanin kanssa.
Arabianvahanokka

Levinneisyys

Arabianvahanokkaa tavataan Saudi-Arabian lounaisosissa ja Jemenissä. Lajin on kuvattu olevan harvinainen Saudi-Arabiassa ja Jemenin eteläosissa ja hieman yleisempi Jemenin pohjoisosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mark Mellett

Mark Mellett, kommodori, on Irlannin laivaston komentaja tammikuusta 2011 lähtien. Hän liittyi laivastoon 1976.
Mellett on saanut Irlannin yliopistosta PhD:n arvon. Mellettille on vuonna 1994 myönnetty Distinguished Service Medal (DSM). Hänen ensimmäinen aluksensa päällikkönä oli LÉ Orla vuonna 1992, ja sitä seurasivat LÉ Ciara vuonna 1997 sekä Irlannin laivaston lippulaiva LÉ Eithne vuonna 2005.
Mellett on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Ray Milland

Ray Milland (alun perin Alfred Reginald Jones, 3. tammikuuta 1907 – 10. maaliskuuta 1986) oli walesiläissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut elokuvanäyttelijä.
Millandille myönnettiin vuonna 1945 Parhaan miespääosan Oscar-palkinto roolistaan elokuvassa Tuhlattuja päiviä. Sen lisäksi hän on näytellyt esimerkiksi Alfred Hitchcockin jännitysklassikossa Täydellinen rikos (1954). Millandilla on tähti Hollywood Walk of Famella. 
Milland loukkaantui vakavasti hevosonnettomuudessa Hotel Imperialin kuvauksissa vuonna 1939, mutta toipui ennalleen sairaalassa vietettyjen viikkojen jälkeen. Milland jatkoi elokuvissa esiintymistä lähes elämänsä loppuun saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään Kalifornian Torrancessa 79-vuotiaana.
Milland meni 30. syyskuuta 1932 naimisiin Muriel Webberin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Daniel, jonka lisäksi heillä oli adoptoitu tytär Victoria.
Lakana

Lakana on vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä ja tarjoaa niiden välissä nukkujalle miellyttävän tuntuman. Aluslakanaa käytetään patjan tai sijauspatjan päällysteenä, peittolakanaa peitteen ja nukkujan välissä. Perinteiset peittolakanat ovat yksikerroksisia, ja niiden usein pitsikoristeltu tai nimikoitu yläpää taitetaan peitteen päälle. Viime vuosikymmeninä suosioon ovat nousseet erilaiset pussilakanat, jotka peittävät myös nukkumapeitteen yläpuolen ja joiden sisään peite pujotetaan. Pujottamisen helpottamiseksi pussilakanan alareunassa on leveä aukko ja yläkulmissa usein käsien mentävät aukot.
Alus- ja peittolakanan lisäksi käytetään tyynyä peittävää tyynyliinaa. Peittolakana ja tyynyliina, joskus myös aluslakana, valmistetaan usein yhteensopivaksi ”setiksi” samasta kankaasta, joka voi olla valkoista, yksiväristä tai kuvioitua. Perinteinen peittolakana ja tyynyliina koristellaan samanlaisin pitsein tai kirjailuin.

Lakanoiden materiaaleja

Lakanakankaiden perinteiset materiaalit ovat silkki, puuvilla ja pellava. Nykyisin käytetään myös tekokuitu- ja sekoitekankaita. 
Yleisin lakanamateriaali nykyisin on puuvilla. Tavalliset puuvillalakanat ovat palttinasidoksella, hienommat kiiltävällä satiinisidoksella kudottuja. Pidempikuituinen kampapuuvilla on parempaa materiaalia lakanoihin kuin edullisempi karstapuuvilla. Lakanakangas voidaan myös merseroida.
Hannu Soini

Hannu Soini on filosofian tohtori ja psykologian yliassistentti Oulun yliopistossa, jossa hän toimii kasvatuspsykologian määräaikaisena professorina.
K-Meleon

K-Meleon on Windowsissa toimiva verkkoselain, joka on vapaa, pienikokoinen ja nopea. Se käyttää Mozilla-projektin Gecko-ydintä verkkosivujen näyttämiseen. Selaimen uusin versio on 5. maaliskuuta 2010 ilmestynyt K-Meleon 1.5.4.
Hitailla tietokoneilla K-Meleon on yleensä Mozilla-projektin Firefox-selainta nopeampi kevyemmän käyttöliittymänsä ansiosta. Muistinkulutus on huomattavasti pienempi (vrt. Firefox 119 Mt / K-meleon 27 Mt ). Firefoxissa on toisaalta enemmän ominaisuuksia.
Ohjelma on erittäin muokattava, vaikkakin jo perusasetuksista on pyritty tekemään käyttökelpoiset. Valikoita voi muokata vain käsittelemällä niiden asetuksiin vaikuttavaa tekstitiedostoa. Komentojen pikanäppäinten vaihtaminen onnistuu samalla tekniikalla. K-Meleon sisältää oman makrokielen. Ohjelma on hyvin modulaarinen: sitä voi laajentaa erilaisilla lisämoduleilla (plugins), joita löytyy mm. kirjanmerkkien (IE, Opera, Netscape -yhteensopivuus) hallintaan, makrokieleen ja sivuhistoriaan. Ohjelmalle löytyy myös runsaasti valmiita teemoja, joiden avulla vaihdetaan käyttöliittymän ulkoasu toiseksi.
K-Meleon tukee verkkosivujen avaamista eri välilehdille, joita ohjelmassa nimitetään tasoiksi (layers). Ponnahdusikkunoiden (popup windows) esto on myös käytettävissä.
Nevasjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Ruutanassa Iskelän ja Jussilan asuinalueiden välissä alavalla maalla. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee rannan tuntumassa. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja se on osittain peltomaata tai asuinaluetta. Ainoa tie rantaan tulee Iskelän puolella olevalle uimarannalle.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,1 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme avo-ojaa ja sen laskuoja lähtee sen etelärannasta. Oja yhtyy Saappaanpohjanojaan, joka mutkittelee asuinalueen tai peltojen läpi idässä sijaitsevaan Vesijärven Saappaanpohjan lahteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven karttanimi oli ”Näväsjärvi”. Sen ympäristö oli niittymaata ja sen laskuojan alajuoksulla oli laajempi peltmaa. Nykyinen yhdystie 3400 oli silloinen kylätie, jonka varrella oli kaikki asutus.
Vuoden 1954 peruskartassa oli vielä hiljattain ollut metsä- ja peltomaan ympäröimää, mutta nyt sen ympäristö oli kaavoitettu asuinalueen tonteiksi, joista osalle oli jo rakennettu asuntoja. Aluksi kaikkia tontteja ei rakennettu, mutta vuoden 1975 kartassa ne on kaikki menny kaupaksi. Vuoden 1986 kartassa on peltomaan määrässä tapahtunut vähäistä vähenemistä.
Rafael Helling

Verner Rafael Helling (s. 8. heinäkuuta 1907 Turku) oli suomalainen filosofian maisteri, opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Rafael Hellingin vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Edvard Helling ja Mathilda Sofia Lindman. Hän oli naimisissa vuodesta 1929 Birgit Helena Helling Strömbergin adoptoituna von Bonsdorff (s. 1913) kanssa.
Helling valmistui filosofian kandidaatiksi 1937, maisteriksi 1939 ja filosofian tohtoriksi 1956. Hän toimi 1927-1932 liikekirjeenvaihtajana ja vuodesta 1941 Porvoon ruotsinkielisen kuuromykkäinkoulun johtajana. Helling opetti myös englannin kieltä Porvoon lyseossa.
Northland

Alue ja asutus

Hallinnollinen alue on pinta-alaltaan 13 286 km² ja arvioitu väkiluku vuonna 2015 oli 168 300.
Suomen molekyylilääketieteen instituutti

Suomen molekyylilääketieteen instituutti (FIMM) on kansainvälinen tutkimuslaitos, jonka toiminta keskittyy sairauksien molekyylitason mekanismien selvittämiseen genetiikan ja lääketieteellisen systeemibiologian menetelmin. Tutkimustyössä yhdistyvät korkeatasoinen tutkimus ja teknologia sekä ainutlaatuiset potilas- ja biopankkiaineistot. Tavoitteena on tutkimustiedon siirtäminen terveydenhuollon käyttöön mm. henkilökohtaista lääketiedettä edistämällä.
FIMM perustettiin vuonna 2007 Helsingin yliopiston, HUSin, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ja VTT:n yhteisenä tutkimuslaitoksena.  Vuoden 2017 alusta FIMM liittyi itsenäisenä operatiivisena yksikkönä Helsingin yliopiston uuteen Helsinki Institute of life Science (HiLIFE) -yksikköön. FIMM sijaitsee Biomedicum Helsingissä. 
FIMMin nykyinen johtaja on Harvardin yliopistosta Suomeen rekrytoitu Mark Daly. Hän aloitti tehtävässä keväällä 2018. Tätä ennen instituutin johtajina olivat professori Eero Saksela (2007), vuosina 2007–2015 professori Olli Kallioniemi ja vuosina 2016-2018 akatemiaprofessori Jaakko Kaprio. Professori Kallioniemi siirtyi vuonna 2015 Karoliinisen instituutin molekyylilääketieteen professoriksi ja ruotsalaisen SciLifeLab-tutkimusyhteisön johtajaksi.