google/wiki40b huggingface dataset:
Motetti

Motetti (lat. movere, liikkua tai mahdollisesti ransk. mot, sana) on erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys. Erilaiset motetit olivat merkittävimpiä polyfonisen musiikin muotoja 1200-luvulta aina 1700-luvun puoliväliin asti.
Motettien säveltämisen gregoriaanisen kirkkomusiikin clausulan muodossa aloittivat säveltäjä Perotinus ja hänen aikalaisensa 1200-luvulla Pariisin Notre Damen katedraalissa. Tästä kehittyi 1300-luvulle tultaessa isorytminen motetti.
Renessanssimotetti on hyvin erilainen kuin aikaisemmat motettimuodot. Se on polyfoninen, neljä-kuusiääninen kuoroteos, jossa ei ole säestystä, ja se on rytmiikaltaan vapaampi kuin 1200-luvun motetit. Flaamilaisen koulukunnan säveltäjät veivät tämän motettimuodon huippuunsa, ja 1400-luvun puolivälissä se levisi koko Eurooppaan. Merkittävimpiä säveltäjiä olivat flaamilaiset Josquin Desprez ja Orlando di Lasso, italialaiset Andrea ja Giovanni Gabrieli sekä Pierluigi da Palestrina ja englantilaiset Thomas Tallis ja William Byrd.
Barokkiajalle tultaessa merkittävimmät motetit sävellettiin Saksassa saksankielisiin teksteihin. Johann Sebastian Bach sävelsi ainakin kuusi motettia. Bachin jälkeen termiä motetti on käytetty lähes minkälaisesta hengellisestä, polyfonisesta kuoroteoksesta tahansa, mutta yleensä sillä tarkoitetaan säestyksettömiä latinankielisiä motetteja, joita käytetään katolisen kirkon jumalanpalveluksissa. Klassismin ajan motetteihin kuuluu Wolfgang Amadeus Mozartin Ave verum corpus. Kenties tunnetuimmat moteteiksi nimetyt kuoroteokset ovat 1700-luvun jälkeen säveltäneet Johannes Brahms ja Anton Bruckner. Niitä sisältyy myös Felix Mendelssohnin tuotantoon. Ranskaksi motetteja ovat säveltäneet muiden muassa Camille Saint-Saëns ja César Franck.
Käsmu järv

Maantietoa

Järvi sijaitsee Suomenlahden rannikolla Käsmun niemellä sen länsirannan tuntumassa. Järven pinta-ala on 49 ha (hehtaaria) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 3,9 m meren pinnan yläpuolella. Sen läpi virtaa pieni Käsmu oja, joka laskee Käsmun niemen itärannalla Käsmun lahteen. Järvestä on piirretty karttaan myös lyhyt oja niemen itärannalle Erun lahteen, jossa on alle 200 metrinen kannas nimeltään Järvekael (Järven kaula). Järven valuma-alueen laajuus on 16,5 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys 3,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00107 km³ (kuutiokilometriä) eli 1,07 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja rannat ovat sora- ja hiekkapohjaista metsää. Järven pohjoispäässä sijaitsee muutaman talouden kulmakunta.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (viroksi pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (viroksi pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Emil Streng

Emil Streng (8. huhtikuuta 1838 Turku – 22. joulukuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen oikeusoppinut ja lyhyen aikaa senaatin talousosaston varapuheenjohtaja.
Streng suoritti tuomarin tutkinnon 1862 ja valmistui varatuomariksi 1864. Venäjän kielen taitoisena hän loi virkauran ensin Suomen asiain komiteassa Pietarissa, sitten 1887–1897 senaatin oikeusosaston jäsenenä ja Turun hovioikeuden presidenttinä 1897–1905. Hän oli myös jäsenenä 1890 asetetussa kenraalikuvernööri Heidenin johtamassa riitaisassa komiteassa, joka yritti laatia esitystä Suomen hallitusmuodosta. Strengin ura huipentui, kun hänet 1905 nimitettiin senaatin talousosaston varapuheenjohtajaksi toisiin tehtäviin siirtyneen Constantin Linderin seuraajaksi. Myöntyväisyyslinjan edustajana hän joutui kuitenkin eroamaan jo kahdeksan kuukautta myöhemmin suurlakon muutettua maan poliittisen asetelman.
The Runaways (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo 1970-luvulla perustetun The Runaways -tyttöbändin tarinan. Elokuva kertoo kahdesta ystävyksestä nimeltä Jett ja Currie, jotka raivasivat tiensä Los Angelesin kapinoivista katulapsista legendaarisiksi rocktähdiksi.

Soundtrack

Elokuvan virallinen soundtrack julkaistiin 23. maaliskuuta 2010. Kristen Stewart ja Dakota Fanning laulavat joitain kappaleita soundtrackilta.
Ahvenjärvi (Jämsä, Petäiskulma)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,8 metriä mpy.
Alnwickin linna

Alnwickin linna [ˈænɪk] on keskiaikainen linna ja Northumberlandin herttuan asunto Alnwickissä, Northumberlandissa, Englannissa. Pitkään historiallisten elokuvien kulisseina käytetty linna on ehkä parhaiten tunnettu Harry Potter -elokuvien Tylypahkana. Varhaisimmat tunnetut maininnat linnasta ovat 1000-luvun lopulta. Vuodesta 1309 lähtien sen on omistanut Percyn suku.
Linnassa on puutarha nimeltä Poison garden. Puutarhassa kasvaa noin 100 lajia myrkyllisiä, huumaavia, sekä narkoottisia kasveja. Puutarhassa järjestetään opastettuja kierroksia.
Elokuvassa Harry Potter ja viisasten kivi linnan sisäpihalla  opetellaan luudilla lentelyä ja huispausta. Hagridin mökki on sijoitettu linnan ulkopuolella olevaan "piknik-paikkaan", ja sen takana oleva metsä tunnetaan elokuvassa Kiellettynä metsänä.
Krasimir Anev

Krasimir Anev (s. 16. kesäkuuta 1987, Samokov) on bulgarialainen ampumahiihtäjä.
Anev sijoittui Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 sprintissä 11:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän oli normaalimatkalla kahdestoista. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui sprintissä kuudenneksi, takaa-ajossa seitsemänneksi ja yhteislähdössä 12:nneksi.
Maailmancupissa Anev sijoittui kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas normaalimatkalla kauden 2012–2013 avauskilpailussa, joka pidettiin Östersundin kaupungissa Ruotsissa. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Oberhofin yhteislähtökilpailussa kaudella 2014–2015. Maailmancupin ja maailmanmestaruuskilpailujen lisäksi hän on edustanut Bulgariaa olympialaisissa 2010 Vancouverissa, 2014 Sotšissa ja 2018 Pyeongchangissa.
EM-kilpailujen nuorten sarjassa Anev sai kultaa normaalimatkalla ja hopeaa takaa-ajossa Banskossa 2007 sekä hopeaa normaalimatkalla ja pronssia takaa-ajossa Nové Městossa 2008. Aikuisten sarjassa hän sai hopeaa takaa-ajossa ja pronssia normaalimatkalla Ridnaunissa 2011, pronssia normaalimatkalla Banskossa 2013, hopeaa takaa-ajossa Otepäässä 2015, hopeaa normaalimatkalla ja pronssia sprintissä Duszniki-Zdrój'ssa 2017, hopeaa takaa-ajossa ja pronssia sprintissä Ridnaunissa 2018 sekä kultaa normaalimatkalla Minskissä 2019. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän voitti nuorten maailmanmestaruuden sprintissä ja takaa-ajossa Otepäässä 2007 sekä sai takaa-ajossa pronssia Haute Mauriennessa 2008. Miesten sarjassa hän saavutti takaa-ajossa pronssia Nové Městossa 2011, Tjumenissa 2014 ja Tšaikovskissa 2017.
Jonathan Safran Foer

Jonathan Safran Foer (s. 1977 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat esikoisromaani Kaikki Valaistuu (2002, suom. 2003), Extremely Loud and Incredibly Close (2005) ja tietokirja Eläinten syömisestä (2009, suom 2011). Tällä hetkellä Foer opettaa luovaa kirjoittamista New Yorkin yliopistossa.

Lapsuus ja nuoruus

Jonathan Safran Foer syntyi vuonna 1977 Washingtonissa. Hänen vanhempansa ovat Alfred Foer, lakimies ja American Antitrust Instituten johtaja, ja Esther Safran Foer, puolalaissyntyinen Sixth & I Historic Synagoguen toimitusjohtaja. Foerin äidin vanhemmat olivat selviytyneet holokaustista. Jonathan on juutalaisperheen keskimmäinen poika. Hänen isoveljensä Franklin on kirjailija ja The New Republic -lehden toimittaja, ja hänen pikkuveljensä Joshua on vapaa toimittaja.
Foer opiskeli Georgetown Day Schoolissa ja myöhemmin Princetonin yliopistossa, jossa hän osallistui kirjoituskurssille, jota opetti kirjailija Joyce Carol Oates. Myöhemmin Oates toimi Foerin tutkielman ohjaajana, joka käsitteli hänen holokaustista selvinneen isoisänsä Louis Safranin elämää. Foerin tutkielma palkittiin Princeton's Senior Creative Writing Thesis -palkinnolla. Valmistumisensa jälkeen Foer opiskeli jonkin aikaa lääketiedettä Mount Sinai School of Medicinessä, kunnes keskeytti opintonsa keskittyäkseen kirjailijan uraansa.

Ura

Foer valmistui Princetonista vuonna 1999 pääaineenaan filosofia, minkä jälkeen hän matkusti Ukrainaan laajentaakseen tutkielmaansa. Vuonna 2001 hän toimitti esseeantologian A Convergence of Birds: Original Fiction and Poetry Inspired by the Work of Joseph Cornell, johon hän itse kirjoitti novellin "If the Aging Magician Should Begin to Believe". Hänen tutkielmansa toimi pohjana hänen esikoisromaanilleen Kaikki valaistuu, jonka Houghton Miffin -kustantamo julkaisi vuonna 2002. Kirja voitti useita palkintoja, kuten National Jewish Book Award, Guardian First Book Award ja PEN Book Award (jaettu Will Heinrichin ja Monica Truongin kanssa). Liev Schreiber on käsikirjoittanut ja ohjannut Foerin esikoisromaanista samannimisen elokuvan, jossa pääosia esittävät Elijah Wood ja Eugene Hütz.
Foerin toinen romaani Extremely Loud and Incredibly Close julkaistiin vuonna 2005. Kirja kertoo 9-vuotiaasta Oskar Schellistä, joka yrittää päästä yli isänsä kuolemasta World Trade Center -pilvenpiirtäjässä 11. syyskuuta 2001. Stephen Daldry on ohjannut Foerin toisesta romaanista elokuvan Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman lähellä.
Vuonna 2005, Foer kirjoitti libreton Seven Attempted Escapes From Silence -oopperaan, joka sai ensi iltansa Berliinin valtionoopperassa 14. syyskuuta 2005.
Foerin ensimmäinen tietokirja Eläinten syömisestä julkaistiin marraskuussa 2009. Foer oli kertonut olleensa pitkään epävarma lihan syömisestä, ja epävarmuutta vahvisti entisestään hänen ensimmäisen lapsensa syntymä, koska isänä hänen tulisi tehdä ratkaisuja poikansa puolesta. Kirjassa henkilökohtainen näkökulma yhdistyy laajempaan argumenttiin kasvissyönnin puolesta.
Tyrisevänjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 163 hehtaaria eli 1,6 neliökilometriä. Se on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Järven eteläpää muodostaa suurimman järvialtaan, jonka pohjoisrannan muodostaa Mustaniemi. Sen takaa työntyy luoteeseen päin Ohra-ahonlahti. Lahti on katkaistu Haapamäki–Jyväskylä-rautatien ratapenkereellä, jonka itäpäässä sijaitsee pieni virtausaukko. Mustaniemen itäpuolella sijaitsee alle metrin syvä kapeikko, jossa Leponiemen takaa aukeaa koilliseen Keitaanlahti. Keitaanlahdella sijaitsee myös laskupuron luusua. Järven etelärannassa ovat Etelälahti ja Kaakkolahti. Järven lähiympäristössä sijaitsevien mäkien rinteet laskevat loivasti järveen. Tällaisia rinteitä muodostavat Eteläniemen mäki, Kaakkovuori ja Kiimavuoren luoteispään jatke järven itäpuolella.
Järvessä on laskettu olevan neljä saarta. Niiden yhteispinta-ala on kaksi hehtaaria, mikä on yli prosentti järven kokonaispinta-alasta. Suurimmat saaret ovat Mustasaari ja Riitasaari, ja muut ovat Kalliosaari ja Kulosaari. Pyöreän Mustasaaren halkaisija on yli 100 metriä ja sen pinta-ala on yli 70 aaria. Pitkulainen Riitasaari on 150 metriä pitkä, ja senkin pinta-ala on yli 70 aaria. Mustasaaren kautta kulkee sähkölinja.
Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on neljä miljoonaa kuutiometriä eli 0,004 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 12,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Riitasaaren ja Kalliosaaren välissä. Syvin kohta kuuluu Riitasaaresta Leponiemen edustalle jatkuvaan yli kuusi metriä syvään syvänköön.
Järven rantaviivan pituus on 12 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on noin kilometrin. Järven lähiympäristössä on yksi toimiva ja kaksi entistä maatilaa, joiden peltoja sijaitsee järven rannoilla. Järven ranta-asutus on haja-asutusta, joka muodostuu kuudesta kiinteästä asunnosta ja lähes 50 vapaa-ajan asunnosta. Niille on tieyhteys kantatieltä 23 tai yhdystieltä 3482. Ohra-ahonlahti näkyy valtatielle.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Hepolammen valuma-alueeseen (35.625) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,9 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestä omalta Hepolammen valuma-alueeltaan. Siihen on johdettu myös toistakymmentä metsä- ja suo-ojaa. Tyrisevänjärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista lampea, jotka laskevat suoraan järveen. Niinilammen (2 hehtaaria) laskuoja laskee Niiniojaa myöten Mustasaaren viereen. Järven luoteispuolella sijaitsee Särkilampi (2 hehtaaria), joka laskee Ohra-ahonlahteen valtatien vierestä.
Järven laskupuro on pieni Jonkapuro, joka virtaa koilliseen Honkalmmen kautta ja yhtyy vajaa kolmen kilometrin päässä Hepolammen valuma-alueen pääuomaan Puolivälinjokeen Yrttivuoren länsipuolella. Puolivälinjoki on yläjuoksulla nimeltään Perijoki ja alajuoksulla sitä kutsutaan Kalliolammen jälkeen Tuomistonjoeksi, joka laskee Ylimmäisenjärveen. Tämä laskee kahta reittiä myöten Hepolampeen, joka laskee Keurusselän Sikoselkään.
Eino Leinon palkinto

Eino Leinon palkinto on Eino Leinon mukaan nimetty suomalainen kirjallisuuspalkinto, jota on jaettu vuodesta 1956 alkaen. Kirjailija voidaan palkita sillä vain kerran.
Eino Leinon Seura jakaa palkinnon vuosittain yhdelle kirjailijalle arvokkaasta teoksesta tai arvokkaana pidettävästä julkaisutoiminnasta. Palkinto jaetaan kotimaisen kirjallisuuden tai sen tutkimuksen alalta ja sen etusijalla on runous.
Palkintosumma on 5 200 euroa ja sen on lahjoittanut vuodesta 1995 Suomen Kirjasäätiö. Palkittu saa myös kunniakirjan ja Lauri Leppäsen suunnitteleman mitalin.
Run (saari)

Run on Indonesian Bandasaariin kuuluva pieni saari. Sen pituus on noin 3 km ja leveys alle 1 km.
Runin taloudellinen merkitys on aiemmin ollut huomattava aikoinaan vain Banda-saarilla kasvaneesta muskottipuusta (Myristica fragrans) saatavan muskottipähkinän ja muskottimausteen vuoksi. Maustekaupan historian aikana Englannin Itä-Intian kauppakomppanian edustajan James Lancasterin toisen tutkimusretken mukana olleet merenkävijät John Davis ja John Middleton, jotka asuivat Bantamissa, saapuivat saarelle 1603 ja loivat hyvät suhteet sen asukkaisiin. 25. joulukuuta 1616  kapteeni Nathaniel Courthope saapui Runille puolustamaan sitä Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian vaatimuksia vastaan. Hän solmi asukkaiden kanssa sopimuksen, jolla he hyväksyivät Englannin kuninkaan saaren hallitsijaksi. Hollantilaiset piirittivät saarta neljä vuotta ja surmasivat Nathaniel Courthopen väijytyksessä 1620, jolloin englantilaiset ja heidän paikalliset liittolaisensa poistuivat taistelutta.
Vuonna 1654 solmitun Westminsterin rauhansopimuksen mukaan saaren olisi pitänyt palautua Englannille. Ensimmäinen yritys vuonna 1660 epäonnistui, toisen, vuonna 1665 tehdyn, yrityksen jälkeen englantilaiset kauppiaat karkotettiin vielä samana vuonna ja hollantilaiset tuhosivat muskottipuut.
Bredan rauhansopimuksessa sovittiin tilanteen pysymisestä ennallaan, ja englantilaiset saivat pitää Manhattanin saaren, jonka Yorkin herttua (myöhemmin Englannin kuningas Jaakko II, silloisen kuningas Kaarle II:n veli) oli vallannut laittomasti 1664 ja muuttanut sen nimen Uusi Amsterdam New Yorkiksi, kun taas Run jäi virallisesti hollantilaisten haltuun. Hollantilaiset menettivät muskottipähkinän ja muskotin monipolin, kun muskottipuut siirrettiin Ceylonille, Singaporeeen ja muihin Britannian siirtokuntiin 1817 sen jälkeen kun kapteeni Cole oli 1810 vallannut pääsaaren Bandalontorin, mikä aiheutti Hollannin ylivallan murenemisen maustekaupassa. Runin saarella kasvaa kuitenkin edelleenkin muskottipuita.
Avainromaani

Avainromaani (ransk. roman à clef) on kirjallisuudentutkimuksen käsite. Romaanityyppinä avainromaani sisältää todellisten, tunnistettavien ihmisten kuvauksia. Nimet on kuitenkin yleensä muutettu. Aihe on usein kirjoittajan oman elämän vaiheista, ja teos on siten aikalaiskuvaus. Menneiden aikojen henkilöitä ja tapahtumia kuvaavaa romaania sanotaan historialliseksi tai dokumenttiromaaniksi. Avainromaani voi kuvata myös organisaatioita tai paikkoja.
Avainromaani saattaa vaarantaa kuvattujen henkilöiden yksityisyydensuojan. Avainromaanissa voidaan kostaa loukkauksia ja vastata arvosteluihin. Siinä voidaan vapaasti muokata todellisuutta tarinan vaatimalla tavalla.
Avainromaani syntyi Ranskassa 1600-luvulla. Sen ajan seurapiirit ja hovi elivät julkista elämää, mikä oli avainromaanin edellytys. Nykyajan avainromaanin edellytys on tiedonvälityksen vapaus ja sensuroimaton julkisuus.
Suomalaisia avainromaaneja on esimerkiksi Juhani Ahon Yksin (1890), jossa keski-ikäistyvä mies ihastuu opiskeluaikojensa toverin nuoreen sisareen. Jo aikalaiset osasivat yhdistää tarinaan Ahon, Arvid Järnefeltin ja Aino Järnefeltin. Kuvioon kuului keskeisenä henkilönä Jean Sibelius. joka oli vastikään kihlautunut Aino Järnefeltin kanssa. Teos herätti huomiota valtiopäiviä myöten, ja Sibelius kirjoitti Aholle taisteluhaasteen, joka jäi kuitenkin lähettämättä. Myöhemmin he ystävystyivät asuessaan naapuruksina.
Muita suomalaisia avainromaaneja ovat Helvi Hämäläisen Säädyllinen murhenäytelmä, Hannu Salaman Finlandia-sarja ja Kreetta Onkelin Ilonen talo. Ulkomaisia tunnettuja avainromaaneja ovat esimerkiksi August Strindbergin Punainen huone, Ernest Hemingwayn Ja aurinko nousee, Simone de Beauvoirin Mandariinit ja F. Scott Fitzgeraldin Kultahattu.
Sergei Krivokrasov

Sergei Krivokrasov (s. 15. huhtikuuta 1974) on venäläinen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1998.
Kynsiapinat

Ulkonäkö

Kynsiapinat ovat pikkumakien kanssa pienimpiä kädellisiä. Pienimmät kynsiapinat ovat vain 13 cm:n pituisia ja 100 g:n painoisia. Niiden merkittävin ulkoinen piirre ovat kynnet, jotka ovat kaikissa sormissa ja varpaissa pois lukien isovarpaat. Tutkijat ovat yhtä mieltä siitä , että kynsiapinoiden esivanhemmilla oli tasaiset kynnet kaikissa sormissa ja varpaissa, aivan kuten ihmisellä. Kynsiapinoiden turkki on erittäin pehmeä ja omaa useita eri värejä lajista riippuen. Häntä on yleensä pitempi kuin ruumis, mutta toisin kuin monet muut lajit, uuden maailman apinat eivät voi käyttää sitä tarttumista varten.

Levinneisyys

Kynsiapinat elävät Keski-Amerikan ja Etelä-Amerikan sademetsissä. Useimmat lajit elävät Amazonin ympäristössä.

Käyttäytyminen

Kaikki lajit ovat päivälajeja. Ne elävät puissa ja liikkuvat hyppäämällä puusta toiseen tai juoksemalla oksia pitkin. Kynsiapinat asuvat pienissä perheissä, joiden reviiri on 1 ja 50 hehtaarin välillä.

Ravinto

Kynsiapinoiden ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä. Lisäksi ne syövät mettä, pehmeitä hedelmiä ja puiden mahlaa.

Lisääntyminen

Kun raskaus on kestänyt 140–150 päivää naaras synnyttää yhdestä kolmeen poikasta kahdesti vuodessa. 80 %:ssa tapauksista syntyy kaksoset. Tutkijat olettavat, että naaraiden on helpompi synnyttää kaksi pientä poikasta kuin yksi iso. Poikasten kasvatukseen osallistuu koko perhe, pääasiassa urokset. Molemmat sukupuolet, etenkin urokset, kantavat poikasia selässään. 12–18 kuukauden kuluttua kynsiapinoista tulee sukukypsiä. Elinajanodote kynsiapinoilla on noin 16 vuotta.

Uhat

Suurin uhka kynsiapinoille on niiden elinympäristön tuhoutuminen. IUCN arvioi, että 11 lajia on vaarassa kuolla sukupuuttoon. Uskotaan, että suurimmassa vaarassa ovat leijonatamariinit.
Adolphe Menjou

Adolphe Jean Menjou (18. helmikuuta 1890 – 29. lokakuuta 1963) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Pittsburghissa, Pennsylvaniassa, ja kuoli hepatiittiin Kalifornian Beverly Hillsissä 73-vuotiaana.
Menjou sai katolisen kasvatuksen ja valmistui Cornellin yliopistosta. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Nainen Pariisissa (1923), Etusivu uusiksi (1931), Tähti on syntynyt (1937) ja Kunnian polut (1957). 
Menjoulla oli irlantilainen äiti ja ranskalainen isä. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1931 ja sai tähden Hollywood Walk of Famelta.
Saareslammi (Kuhmoinen, Porras)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,7 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan 4 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,3 metriä mpy.
Yellow Magic Orchestra

Yellow Magic Orchestra (tai Y.M.O.) on 1978 perustettu japanilainen elektronisen pop-musiikin yhtye. Sen jäseniä ovat olleet Haruomi Hosono (bassokitara), Yukihiro Takahashi (rummut) ja Ryūichi Sakamoto (kosketinsoittimet).
Yellow Magic Orchestra hajosi 1983, mutta palasi yhteen vielä yhden albumin ajaksi kymmenen vuotta myöhemmin.
Garden Theatre

Garden Theatre oli Broadway-teatteri New Yorkin Madison Avenuen ja 27th Streetin varrella. Teatteri avattiin 27. syyskuuta vuonna 1890. Teatterin paikalla oli sijainnut ennen kaksi rakennusta. Konserttihalli Gilmore’s Garden rakennettiin vuonna 1870 ja purettiin vuonna 1880. Heti Gilmore’s Gardenin jälkeen rakennettiin Madison Square Garden, joka purettiin vuonna 1890. Garden Theatren rakennuttajana toimi McKim, Mead & White -firma. Teatterissa oli 1 200 istuma- ja yli 400 seisomapaikkaa, ja sen huippuvuodet olivat vuodesta 1890 vuoteen 1910 asti.
Vuodesta 1910 teatteri oli käytössä lähinnä vain saksan- ja jiddiškieliselle teatterille, elokuvanäytöksille, luennoille ja kokouksille. Teatteri suljettiin vuonna 1925. Samana vuonna rakennus myös purettiin.
Susan Raye

Susan Raye (s. 8. lokakuuta 1944, Eugene, Oregon) on yhdysvaltalainen countrylaulaja. 
Raye tuli tunnetuksi yhteistyöstään Buck Owensin kanssa. Hän aloitti pian myös soolouransa ja sai suurimman hittinsä laululla "(I've Got a) Happy Heart", joka nousi Yhdysvaltain countrylistan kolmannelle sijalle. Yhteistyö Owensin kanssa päättyi Don Richin kuolemaan vuonna 1974, mutta Raye jatkoi soolouraansa United Artists Recordsilla. Hän lopetti tähänastisen levytysuransa 1980-luvulla. 
Raye meni vuonna 1972 naimisiin Owensin rumpali Jerry Wigginsin kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta. Hän opiskeli 1980-luvulla psykologiaa ja on vannoutunut kristitty. Hän teki vielä 6. elokuuta 2003 harvinaislaatuisen julkisen esiintymisen Los Angelesin kansainvälisen lentoaseman 75-vuotisjuhlassa. Kunniavieras tulkitsi tilaisuudessa aiemman hittisinglensä "Los Angeles International Airportin".
Frances Hodgson Burnett

Frances Hodgson Burnett (F. H. Burnett, o.s. Hodgson, 24. marraskuuta 1849, Manchester – 29. lokakuuta 1924) oli brittiläinen kirjailija. Hänen lapsuutensa oli köyhä, varsinkin sen jälkeen, kun perheen isä kuoli Burnettin ollessa pieni. Lasten piti auttaa rahan hankinnassa. Burnett oli harrastanut kirjoittamista jo aivan pienestä pitäen, jo vähän toisella kymmenennellä ollessaan hän sai hankittua kirjoituksillaan rahaakin. 16-vuotiaana Burnett perheensä kanssa muutti Tennesseehen Yhdysvaltoihin ja jatkoi kirjoittamista tosissaan. Hän meni myöhemmin naimisiin lääkäri Burnettin kanssa ja he saivat kaksi poikaa. Hän meni vielä uudestaan naimisiin ja sai myös Yhdysvaltojen kansalaisuuden.