Aktiivimalli

Aktiivimalli tarkoittaa työttömyysturvassa sitä, että työttömän on osoitettava aktiivisuutta tai muuten hänen työttömyysturvaansa alennetaan. Mallin tavoite on lisätä työllisyyttä ja lyhentää työttömyysaikaa. Aktiivimalli on käytössä Tanskassa ja Suomessa. Aktiivimallia yritettiin ottaa käyttöön Ranskassa vuoden 2018 alussa, mutta se törmäsi ammattiliittojen ja suurimman työnantajaliiton vastustukseen.

Aktiivimalli Suomessa

Suomen työttömyysturvassa otettiin aktiivimalli käyttöön vuoden 2018 alusta. Aktiivimalli ei leikannut työttömyysturvaa, vaan säästöillä rahoitettiin työttömyysturvan (alun) omavastuuajan lyhentäminen 5 päivään.
Suomessa aktiivimalli toimii siten, että työttömän on täytettävä niin sanottu aktiivisuusehto. Ehdon täyttymistä tarkastellaan kolmen kuukauden (65 maksupäivän) välein . Jos työtön ei täytä aktiivisuusehtoa, hänen työttömyysetuuttansa leikataan 4,65 % seuraavan tarkastelujakson ajaksi . Määrä vastaa yhtä korvauksetonta päivää kuukaudessa.

Aktiivimallin synty

Työmarkkinajärjestöjen vaatimuksesta aktiivimalliin kuuluva työttömyysturvan leikkaus (omavastuu) ulotettiin koskemaan muitakin kuin ansiosidonnaisella olevia työttömiä. STTK:n pääekonomisti Ralf Sund, entinen vasemmistoliiton puoluesihteeri, sanoi STTK:n ehdottaneen, että leikkauksen voisi estää omalla aktiivisuudella, mikä johti syntyneeseen malliin.
Juhana Vartiaisen mukaan aktiivimallin ulottaminen myös perusturvalla oleviin on tuonut turhaakin kärsimystä ihmisille, joiden työkyky, terveys ja työmarkkinakelpoisuus ovat heikkoja.

Mallin tavoitteet ja teoreettiset vaikutukset

Suomeen aktiivimalli kopioitiin Tanskasta. Aktiivimallia valmistelleen työryhmän vetäjän, valtiosihteeri Martti Hetemäen mukaan mallin tavoite on estää työttömyyden pitkittymistä ja lisätä työllisyyttä. Työllisyyden lisäyksen on arvioitu olevan 5 000–12 000 henkeä. Mallin tavoite on kannustaa pysymään kiinni työelämässä ja hakeutumaan palveluihin. Työttömyysturvan porrastuksen on monissa maissa havaittu lyhentävän työttömyyden kestoa.
Työministeri Jari Lindströmin mukaan mallin tarkoitus on saattaa työn tekeminen työttömyyttä houkuttelevammaksi vaihtoehdoksi. Mallilla patistetaan työttömiä hakemaan hanakammin töitä, tekemään työkeikkoja ja ottamaan vastaan työtä, jota he eivät muuten ottaisi.
Aktiivimallin taustalla on ajatus, että työttömissä on iso joukko niitä, jotka kaipaavat patistelua. Tutkimusten mukaan rangaistukset pelotevaikutuksineen lyhentävät niiden ihmisten työttömyysjaksoja, joiden työllistymismahdollisuudet ovat hyvät. Sen sijaan merkittävää vaikutusta ei ole havaittu useamman vuoden työttömänä olleisiin. Tähän joukkoon kuuluu Suomessa noin kolmasosa työttömistä.
STTK:n Ralf Sund kannattaa aktiivimallia, koska tutkimukset ja tilastot osoittavat, että uhka työttömyysturvan heikentymisestä tehostaa työnhakua. Hän arvioi sen tuovan 8 000 – 10 000 uutta työllistä ja sanoo, että tarvitaan ainakin 75 prosentin työllisyys, jotta velkaantuminen ei johtaisi köyhille koviin leikkauksiin sitten, kun kasvu hiipuu.
Mallin arvioitiin parantavan julkisen talouden tilaa joko säästämällä valtion työttömyysturvamenoissa tai sitten lisäämällä työllisyyttä.

Kritiikkiä

Aktiivimallia on kritisoitu runsaasti. Malli leikkaa työttömyysturvaa, vaikka työtön olisikin todellisuudessa aktiivinen ja hakisi työtä tai koulutusta siinä kuitenkaan onnistumatta. Kritiikin mukaan kaikilla työttömillä ei asuinpaikan takia ole mahdollisuutta täyttää aktiivisuusehtoa. Mallia vastaan on asettunut muun muassa SAK.
Professori Roope Uusitalo ihmettelee, että samalla tavalla epäreiluna ei pidetä sitä, että jo aiemmin samoihin aktiivisuusehdon täyttäviin palveluihin pääsevien työttömyyspäiväraha nousi jopa 13 prosenttia, eikä paljon suurempia työttömyysturvan leikkauksia ole vastustettu yhtä paljon. Hän päättelee, että syynä on psykologia: onnistumisesta palkitseminen tuntuisi kannustavammalta kuin epäonnistumisesta rankaiseminen.
Aktiivimallia valmistelleen työryhmän vetäjän valtiosihteeri Martti Hetemäen mukaan kovin kritiikki on kohdistunut työttömien keskinäisen yhdenvertaisuuden puutteeseen: työttömillä ei ole yhdenvertaisia mahdollisuuksia osallistua työssäoloehdon täyttäviin palveluihin. Hetemäen mukaan aktiivimallilla ei voida käytännössä saavuttaa työttömien täyttä yhdenvertaisuutta. Siksi tasapuolisuuden kannalta olisi hyvä, jos palveluihin osallistumisen ei estäisi alenemaa.
Suurimman oppositiopuolueen SDP:n puheenjohtaja Antti Rinne hyökkäsi tammikuussa 2018 hallitusta vastaan väittäen aktiivimallin rankaisevan työttömiä. Rinteen mielestä mallin taustalla on vääristynyt käsitys työttömistä laiskoina ja saamattomina. Rinteen mukaan ”ihmiset ovat sanoneet, että hallituksen politiikka tuntuu siltä, että halutaan laittaa työttömät polvilleen ja antaa heille niskalaukaus”. Sanavalinta herätti kritiikkiä, jota hallituspuolueen edustaja perusteli sillä, että sisällissodasta oli samaan aikaan kulunut 100 vuotta.
Eräs tavoista välttää alenema on työllistyminen 12 viikon välein. Tämän saavuttaminen on Kelan tutkijan mielestä epätodennäköistä, koska keskimäärinen työttömyyden kesto on Suomessa nyt lähes 60 viikkoa. Vain nuorimmilla työttömillä keskimääräinen työttömyysaika 12 viikon tuntumassa, kun vanhemmilla se on huomattavasti pidempi. Ikäryhmien, sukupuolten ja alueiden väliset erot ovat suuret. Paikkakunnan vaihtokaan ei välttämättä auta työtöntä, koska ei voida taata, että maaseudulta kaupunkeihin muuttaville riittäisi työpaikkoja tai hyviä työvoimapalveluja.
Aktiivimallissa tapahtuva työttömyysetuuden leikkaus voi lisätä muiden tukien maksamiseen tarvittavia menoja.
Aktiivimallin vastustamiseksi järjestettiin helmikuussa 2018 yhden päivän kestänyt kuljetusalan lakko, joka haittasi julkista liikennettä ja satamien toimintaa. Samassa yhteydessä pidettyyn mielenosoitukseen osallistui Helsingissä noin 8 000 henkeä.
TE-toimistojen asiantuntijoista yli 60 prosenttia kannatti toukokuussa 2019 aktiivimallin lakkauttamista.
Pudottuaan eduskunnasta vuoden 2019 vaaleissa entinen työministeri Jari Lindström sanoi ministerin uransa suurimman virheen liittyneen aktiivimalliin: "Siihen jäi se valuvika, että ihminen saa sanktion, vaikka tekee kaikkensa hakeakseen töitä".

Vastustava kansalaisaloite

Aktiivimallia vastustavan kansalaisaloitteen oli tammikuun loppuun mennessä allekirjoittanut yli 140 000 henkilöä, jonka jälkeen allekirjoitusten kerääminen lopetettiin. 
Eduskunnan sosiaali- ja terveysvaliokunta aloitti aktiivimallin kumoamista vaativan kansalaisaloitteen käsittelyn asiantuntijakuulemisilla 6. helmikuuta 2019. Eduskunnan Sosiaali- ja terveysvaliokunta ehdotti aloitetta hylättäväksi 12.2.2019, vaikka totesikin, että "aktiivimalli näyttää kohdistuvan työttömyysetuuden saajiin ikäryhmittäin ja alueittain epätasa-arvoisesti". Eduskunta hylkäsi kansalaisaloitteen 27. helmikuuta 2019.

Toteutuneet vaikutukset

Aktiivimallin vaikutuksesta työttömyyspäiväraha pienenee noin joka toisella työttömyysturvan saajalla. Kelan varhaisen arvion mukaan mallin voimassaoloajan ensimmäisellä tarkastelujaksolla 187 406 henkilöä sai työttömyysturvaa koko jakson ajan ja heistä 93 342 henkilöä (49,8 %) täytti aktiivisuusehdon, joten 94 064:n henkilön työttömyysturvaa leikataan. Leikkuri iski useimmin yli 50-vuotiaisiin ja miehiin. Jos työllisyystilanne pysyy samana, valtio säästää aktiivimallin avulla 45 miljoonaa euroa vuodessa.
Leikkauksen kohteiksi joutuneiden työttömien oletetaan hakevan toimeentulotukea korvaamaan menettämiään rahoja. Vuoden 2018 puoliväliin mennessä aktiivimalli ei tuonut suurta muutosta toimeentulotuen saajien lukumäärään, sillä leikkurin kohdanneiden toimeentulotuen saajien määrä kasvoi 850 hengen verran. Yhteensä toimeentulotuen varassa elää yli 200 000 suomalaista. Toimeentulotuen menot Kelan budjetissa saattavat kasvaa epäsuhtaisesti ja kesäkuuhun 2018 mennessä niiden summa oli kasvanut 1,2 miljoonaa euroa. Aktiivimallin ja toimeentulotuen saamisen syy–seuraus-suhdetta ei voi sanoa varmasti ja kunnollista tietoa aktiivimallin vaikutuksista toimeentulotuen saamiseen täytyy odottaa vuoteen 2019.
Kelan tutkija Pertti Honkasen mukaan alkuvuoden 2018 tietojen perusteella ei voida sanoa, että aktiivimallilla olisi ollut selvää vaikutusta työttömien aktiivisuuteen. Tilastoissa näkyvät muutokset selittynevät laskutavan muutoksilla ja laajemman taloudellisen suhdanteen kohentumisella. Varmempia tuloksia on odotettavissa vuoden 2019 alkupuolella.
Kelan toimeentuloturvaetuuksien osaamiskeskuksen päällikön Pasi Pajulan mukaan on erittäin vaikea arvioida sitä, onko aktiivimalli toiminut hyvin vai huonosti, koska malli tuli yhdellä kertaa voimaan kaikilla suomalaisilla.

Väliraportti

Työ- ja elinkeinoministeriön tilaamassa, aktiivimallin vaikutuksia arvioivassa väliraportissa todettiin, että aktiivimallin käyttöönotto pienensi työttömyysturvaa yli kolmannekselta työttömistä ja joissakin ryhmissä yli puolelta. Erityisesti vanhimpien työttömien työttömyysetuutta pienennettiin usein.
Väliraportin mukaan aktiivimalli sai aikaan sen, että työttömät osallistuivat entistä enemmän sellaisiin työllistymistä edistäviin palveluihin, joiden avulla aktiivimallin ehdot voitiin täyttää.
Työnteko kyllä yleistyi aktiivimallin käyttöönoton jälkeen, mutta siihen vaikutti etenkin yleisen työllisyystilanteen paraneminen. Koska aktiivimalli koskee kaikkia työttömiä, ei ole olemassa sellaista verrokkiryhmää, johon aktiivimallin kohteena olevia työttömiä voisi verrata. Niinpä suhdannetilanteen muutoksesta on vaikea erottaa aktiivimallin vaikutuksia. Sitä tutkitaan lisää tutkimuksen myöhemmässä osassa.
TE-toimistojen asiantuntijat eivät pidä aktiivimallia nykyisessä muodossaan tarkoituksenmukaisena tapana edistää työllisyyttä. Kyselyn perusteella aktiivimalli ei sovi kaikille, koska se ei ole tasapuolinen. Sen käyttöönotto lisäsi epäluottamusta viranomaisiin ja lisäsi TE-toimistojen työmäärää.

Aktiivimallin purkaminen

6.6.2019 virkaansa nimitetyn Rinteen hallituksen ohjelmaan kirjattiin, että aktiivimallin leikkurit ja velvoitteet tullaan purkamaan, kun työllisyysvaikutuksiltaan vastaavista toimenpiteistä on päätetty.
Sosiaali- ja terveysministeri Aino-Kaisa Pekosen (vas.) mukaan purkaminen tapahtuu niin pian kuin mahdollista. Se voi toteutua aikaisintaan 1.1.2020.

Aktiivimalli kakkonen

"Aktiivimalli kakkoseksi" on kutsuttu omaehtoisen työnhaun mallia, jonka mukaan kaikkien työttömien olisi työttömyyskorvausta saadakseen haettava vähintään yhtä työpaikkaa viikossa ja raportoitava toimistaan viikottain. 
Sipilän hallitus esitti työhakemuspakkoa ensimmäisen kerran keväällä 2017. Sen mallin mukaan työttömän pitäisi hakea 12:a työpaikkaa kolmen kuukauden aikana ja raportoida työnhaun etenemisestä viikottain. Rikkeestä olisi seurannut heti 60 päivän mittainen karenssi eli työttömyysturvan määräaikainen katkaiseminen. Työntekijäjärjestö SAK nimesi hakemuspakon ”aktiivimalli kakkoseksi”.  
Sen jälkeen hallitus on muovannut esitystään. Mallin viimeisimmässä versiossa työttömän pitäisi edelleenkin hakea neljää työpaikkaa kuukaudessa ja raportoida työllistymissuunnitelman etenemisestä kuukausittain. Laiminlyönnistä seuraisi ensimmäisellä kerralla varoitus, toisella kerralla 30 päivän karenssi, kolmannella kerralla 60 päivän karenssi ja neljännen kerran jälkeen oikeus työttömyyskorvaukseen palautuisi vasta, kun työtön on tehnyt töitä 12 viikon ajan. 
Työministeri Jari Lindstömin mukaan "Lähtökohta tässä on se, että luotetaan ihmiseen". 
Hallitus päätti olla antamatta omaehtoisen työnhaun malia eduskunnan päätettäväksi. Vuoden 2018 lopulla eduskunta oli ruuhkautunut 241:stä lakiesityksestä, ja 31:stä esityksestä luovuttiin, mukaanluettuna laki omatoimisesta työnhausta. 
Koska hallitus ja yrittäjät halusivat samaan aikaan helpottaa työntekijöiden irtisanomista, palkansaajajärjestöjä lepyteltiin siirtämällä mallin valmistelu kolmikantaiseen työryhmään. Kolmikantainen tarkoittaa valtion virkamiesten, työntekijäjärjestöjen sekä työnantajajärjestöjen edustajien muodostamaa työryhmää. Valmistelun toivottiin toimivan pohjana seuraavan hallituksen päätöksille. Työ- ja elinkeinoministeriön asettama kolmikantainen työryhmä ei päässyt asiasta yksimielisyyteen määräaikaan mennessä 28.2.2019. 
Työryhmässä STTK ja SAK katsoivat, että työttömyysturvajärjestelmää tulisi pikemminkin kehittää kokonaisuutena, ja pitivät omatoimisen työnhaun mallin valmistelua ongelmallisena myös voimassa olevan aktiivimalli ykkösen takia.
Työnantajia ja yrittäjiä edustavat järjestöt pitivät omatoimisen työnhaun mallia tarpeellisena ja jopa välttämättömänä. Niiden mukaan mallin rangaistukset olivat liian lieviä.
Työttömien keskusjärjestön mielestä oli hyvä, että Aktiivimalli 2 ei tullut voimaan, sillä se olisi "sotkenut entisestään työttömän elämää” .

Aktiivimalli Tanskassa

Tanskan aktiivimalli poikkeaa Suomen mallista useissa kohdissa. Tanskassa aktiivisuusehto on tiukempi. Työpaikka on otettava vastaan kauempaa, eikä käsitettä ”koulutusta vastaava työ” ole kuten Suomessa. Mallissa passiivisuudesta työnhaussa rangaistaan ja aktiivisuudesta palkitaan. Kaikkien on haettava aktiivisesti töitä ja suostuttava työvoimatoimiston osoittamiin toimiin, tai työttömyysetuutta leikataan.
Tanskan aktiivimalli ja työttömyysturva ovat erilaiset sen mukaan, kuuluuko työtön työttömyyskassaan vai ei.
Työttömyyskassaan kuuluvat saavat Tanskassa ansiopäivärahaa. Heitä koskee aktiivisuusehto, joka vaatii työskentelyä vähintään 148 tuntia 4 kuukauden aikana. Vaatimus on kuusinkertainen Suomen malliin nähden. Tanskassa aktiivisuusehtoa ei voi täyttää palveluihin osallistumalla. Työttömyysetuus alenee Tanskassa vain 1,2 %, kun Suomessa alenema on 4,65 prosenttia. Jos työtön onnistuu työllistymään, oikeus ansiopäivärahaan pitenee kahdella päivällä yhtä työpäivää kohti. Puolen vuoden pätkätyö pidentää ansiopäivärahakautta vuodella.
Työttömyyskassaan kuulumattomat saavat Tanskassa toimeentulotukea. Heitä koskee aktiivisuusehto, joka vaatii työskentelyä vähintään 225 tuntia 12 kuukauden aikana.
Lisäksi työttömän on osallistuttava aktivointitoimiin kuten kursseille, työharjoitteluun, tai yleishyödylliseen tai tuettuun työhän. Ansiopäivärahaa saavien on osallistuttava, kun työttömyys on kestänyt 6 kuukautta. Toimeentulotuessa raja on 3 tai 9 kuukautta riippuen henkilön iästä. Aktivoinnilla on pelotevaikutus: työttömyys ei ole lomailua, eikä työttömyysturvassa ole kysymys vastikkeettomasta perustulosta.
Tanskassa työttömät työllistyvät usein juuri ennen intensiivisen aktivointijakson alkua välttääkseen joutumisen aktivoitavaksi. 
Tanskassa työttömyyskorvaus on joustavat työmarkkinat. Irtisanominen on helppoa, työttömyysturva on hyvä ja yhteiskunta pyrkii työntämään työttömiä kohti työtä. 
Tanska käyttää työttömien palveluihin moninkertaisesti enemmän resursseja kuin Suomi: Tanskassa työllistymistä edistäviä virkailijoita on noin yksi 30 työtöntä kohden; Suomessa vastaava luku on yksi virkailija 120 työtöntä kohden. Tanska käyttää aktiiviseen työvoimapolitiikkaan vuosittain summan, joka vastaa noin 2% maan bruttokansantuotteesta; Suomessa siihen käytetään vain 1%.
Tanskan aktiivimalli on toteutus joustoturvasta eli flexicuritystä. Joustoturva on työllisyys- ja sosiaaliturvapolitiikassa keskeiseen asemaan noussut käsite, jolla tarkoitetaan työmarkkinoiden joustavuuden ja turvallisuuden uudenlaista tasapainoa.
Tanskassa työttömyysaste on ollut Suomea alempi. Marraskuussa 2017 työttömyysaste oli Tanskassa 4,3 %, kun Suomessa se oli 7,1 %.