google/wiki40b huggingface dataset:
Network (taideteos)

Network on vuonna 1995 valmistunut arkkitehti Outi Sarjakosken suunnittelema ja valmistama ympäristötaideteos Turussa Itäisen Rantakadun ja Volter Kilven kadun risteyksessä. ”Hämähäkinverkon” koko on noin 12×15 metriä. Sarjakoski punoi verkon itse polyesteriköydestä, jota työhön kului noin yksi kilometri.
Verkon voidaan ajatella symboloivan verkostoitumista työelämässä, ihmisten sosiaalisia verkostoja tai tietoteknillisiä verkostoja. Teos muistuttaa jättiläiskokoista hämähäkinverkkoa, jolla nimellä se myös yleisesti tunnetaan. Network on yksi Pro Cultura -säätiön veistoskaupunkihankkeen teos.
Verkko sijaitsee ylhäällä louhitussa kallioseinämässä, ja näyttää sijaitsevan jonkinlaisen tunnelin- tai luolanalun suulla. Kallioon louhittu aukko on peräsin suunnitemasta rakentaa tontille tuolloin vielä yksityisen Turun Yliopiston tarvitsema uusi kirjastorakennus – yliopiston päärakennus oli kauppatorin laidalla entisen Hotelli Phoenixin talossa. Kirjastolle ei siinä rakennuksessa ollut tilaa ja sitä löytyi Sanmppalinnanmäen kupeelta. Kirjaston rakentaminen aloitettiin louhintatöillä vuonna 1946. Sen pidemmälle hanke ei edennyt ja yliopisto sai uudet tilat aikanaan Yliopistonmäeltä. 1970-luvulla tontille suunniteltiin väestönsuojaa, 1980-luvulla Suomen pankin uutta Turun-konttoria, ja paljon myöhemmin uutta kaupunginkirjaston pääkirjastoa. Nämä kaikki hankkeet raukesivat lähes alkuunsa ja tontti on nykyään kaupunginteatterin pysäköintipaikkana.
Täyskierto

Täyskierto tarkoittaa keväällä ja syksyllä tapahtuvaa pintaveden ja pohjaveden sekoittumista. Keväällä vesikerrosten lämmetessä neliasteisiksi, pinnalta siirtyy pohjalle hapekasta vettä ja samalla pohjasta nousee ravinteita pinnalle. Kesällä pintavesien lämmetessä vesi kerrostuu uudelleen. Kylmempi vesi painuu pohjaan ja keskelle jää niin sanottu harppauskerros, jossa lämpötilan muutos pintaan nähden voi olla 10 astetta.
Syksyllä pintavesi jäähtyy ja pohjassa olevan veden ollessa lämpimämpää, pintavesi painuu pohjaan vieden happea mukanaan. Talvella vesi taas kerrostuu.
The Incredible Hulk (vuoden 2008 videopeli)

Pelattavuus

The Incredible Hulk keskittyy pääasiassa Hulkin fyysiseen vahvuuteen ja antaa pelaajalle mahdollisuuden seikkailla laajalla alueella pitkin New Yorkia tuhoten autoja, linja-autoja, katulamppuja, rakennuksia ynnä muuta mitä voi vain tuhota. Pelissä on myös 15 tasoa, joka seuraa juonellisesti tarinaa Hulkin ja Rick Jonesin yhteistyötä pysäyttääkseen Enclave rikollisorganisaation.
Isku rajalle (2011)

Juoni

Vuonna 1942 Ruotsin Värländissa, joka sijaitsee Saksan miehittämän Norjan rajalla, sijaitsevalta vartioasemalta lähtee kaksi sotilasta tarkkailemaan natsien toimintaa. Natsit kuitenkin huomaavat ruotsalaiset, ja tappavat toisen heistä ja ottavat toisen vangiksi kuulusteluja varten. Vangiksi jäänyt sotilas paljastuu luutnantti Aron Stenströmin (André Sjöberg) veljeksi Sveniksi (Martin Wallström). Aron Stenström kokoaa pienen iskujoukon, jossa mukana on mm. suomalainen talvisodan veteraani, korpisoturi Wille Järvinen (Antti Reini), ja he lähtevät pelastamaan Sveniä. Ruotsalainen eversti kuulee operaatiosta, ja lähettää sotilaita tappamaan kadonneet ruotsalaiset ja heitä pelastamaan lähteneet miehet peitelläkseen tapahtunutta virhettä. Ruotsalaisilla sotilailla on nyt vastassaan natsien lisäksi myös maanmiehensä.
Vuokko Piekkala

Vuokko Tuulikki Piekkala (s. 1. joulukuuta 1963) on suomalainen juristi ja nykyinen valtakunnansovittelija. Lisäksi hän on kirkkoneuvos ja entinen kirkon työmarkkinalaitoksen työmarkkinajohtaja.
Piekkala on aiemmin toiminut Opetushallituksen palveluksessa sekä Suomen kuntaliiton lakimiehenä ja neuvottelupäällikkönä. Hän on toiminut Kirkon työmarkkinalaitoksen työmarkkinajohtajana toimivana kirkkoneuvoksena 1.8.2013 alkaen ja sitä ennen vuodesta 2004 Kunnallisella työmarkkinalaitoksella opetus- ja sivistystoimen palvelusuhdeasioiden neuvottelupäällikkönä. 
Piekkala aloitti neljän vuoden määräaikaisena valtakunnansovittelijana 6. elokuuta 2018. Hän oli työnantajajärjestöjen ehdotus, ja työntekijäjärjestöt hyväksyivät ehdotuksen. Piekkalan valintansa jälkeen esittämä linjaus, että valtakunnansovittelijan toimistolta on turha tulla toivomaan liittokierroksen avaaja-alaa kovempia palkankorotuksia, herätti työntekijäjärjestöissä hämmästystä. Paheksuntansa esittivät muun muassa Rakennusliiton puheenjohtaja Matti Harjuniemi, STTK:n edunvalvontajohtaja Katarina Murto, Tehyn puheenjohtaja Millariikka Rytkönen ja PAMin entinen 2. varapuheenjohtaja Kaarlo Julkunen. Hänen edeltäjänsä Minna Helle irtisanoutui kesken kauden siirtyäkseen Teknologiateollisuuden työmarkkinajohtajaksi.
Karhiniemen kansakoulu

Karhiniemen kansakoulu oli Huittisten Karhiniemessä vuosina 1913–1970 toiminut kansakoulu, jonka vanha koulutalo toimii nyt kylätalona nimellä Karhiniemen kartano. Karhiniemen koulun pitkäaikaisin opettaja oli Lyyli Käenmäki, joka toimi koululla vuodet 1925–1962.
Karhiniemen kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1913, mitä ennen Karhiniemestä käytiin koulua Lauttakylässä ja Kuninkaisissa ja vuodesta 1897 Sammun kansakoulussa vähän lähempänä Karhiniemeä, mutta yhä hankalan matkan takana Kokemäenjoen eteläpuolella vailla nykyistä siltayhteyttä.
Koulun tontti ostettiin viidellä markalla maanviljelijä Frans Untolta ja koulun rakentaminen rahoitettiin säästöpankista otetulla 6 000 markan lainalla. Ensimmäiseksi koulutaloksi siirrettin Sammun kylästä Mattilan talo, ja alakoulun sekä talousrakennuksen sai tehtäväkseen rakennusmestari Koskinen. Ensimmäiseksi opettajaksi valittiin Fanni Valonen ja poikien käsitöiden ohjaajaksi Frans Sakari. Oppilaita oli alkuvaiheessa 44. Urkuharmonin ja muiden varusteiden hankkimiseksi pidettiin keräyksiä ja iltamia. Sähkö saatiin koululle vuonna 1919, mitä ennen toimittiin öljylamppujen varassa.
Karhiniemen koulu toimi 4-luokkaisena vuoteen 1927 saakka, kunnes tammikuussa 1928 perustettiin 18-viikkoinen alakoulu, jonka opettaja toimi toiset 18 viikkoa Suttilassa. Alakoululle tehtiin oma rakennus koulukeittoloineen kesällä 1930. Vuonna 1934 alakoulu piteni 36-viikkoiseksi.
Suurimmillaan oppilasmäärä oli lukuvuonna 1934–1935, jolloin Karhiniemen koulua kävi 76 oppilasta. 1960-luvun alussa oppilaita oli kuutisenkymmentä. Koulun ensimmäinen opettaja Fanni Valonen, myöhemmin Lauerma, työskenteli koulussa kuusi vuotta. Hänen seuraajansa Kerttu Hasanen oli opettajana yhden lukuvuoden, ja sitten Varma Niemi vuodet 1920–1924. Koulun pitkäaikaisin opettaja oli Lyyli Käenmäki, joka toimi Karhiniemessä vuodesta 1925 vuoteen 1962. Alakoulun opettajia olivat Enni Naukkarinen 1927–1930, sitten vuoden verran Eva Kokkonen ja Saima Laati 1931–1950. Vuonna 1958 aloitti koulun johtajaopettajana Pertti Wallenius.
Karhiniemen kansakoulu lakkautettiin vuonna 1970. Rakennukset olivat parikymmentä vuotta tyhjillään, kunnes vuonna 1987 perustettu Karhiniemen kyläseura osti entisen yläkoulurakennuksen ja kunnosti sen kylätaloksi.
Automedon

Automedon (muinaiskreikaksi Αὐτομέδων) oli kreikkalaisessa mytologiassa Dioreen poika ja Akhilleuksen vaunun ajaja. Troijan sodassa hän ajoi vaunuja ohjastaen Ksanthosta ja Baliosta, kun Patroklos oli pukeutuneena Akhilleuksen haarniskaan. Patrokloksen saatua surmansa hevoset veivät ohjastajansa taistelun taakse, eikä Automedon onnistunut saamaan ajajaansa surevia hevosia hallintaansa ennen kuin itse Zeus sai ne sanoillaan taas voimiinsa. Automedon ei kuitenkaan voinut lähteä taistoon auttamaan akhaialaisia ennen kuin Alkimedon tarjoutui hänen ajajakseen. Automedon torjui Hektorin, Aineiaan, Khromioksen ja Aretoksen yrityksen surmata hänet surmaten itse Aretoksen ja vieden tämän haarniskan.
Gueretsa

Levinneisyys

Lajin levinneisyysalue ulottuu Nigeriasta Etiopiaan ja Ugandaan, Keniaan sekä Tansaniaan etelässä.

Ravinto

Gueretsat syövät ravinnokseen lehtiä ja hedelmiä.

Uhanalaisuus

Gueretsoja on metsästetty turkisten takia, ja 1800-luvun lopulla kannat olivat huomattavasti harventuneet. Nykyisin niitä suojellaan, eivätkä ne ole niin uhanalaisia.

Laumaeläminen

Gueretsat elävät puissa 5–20 yksilön ryhminä, usein lähellä jokien rantoja, ja ne ilmoittavat alueensa rajoista röykivällä laulullaan.
Glauberiitti

Glauberiitti on glaubersuolan valmistukseen käytetty mineraali. Tätä suolaa käytetään tekstiiliteollisuudessa väriaineiden pureuttamiseen ja lääketeollisuudessa. Kemiallinen kaava on Na₂Ca(SO₄)₂.

Esiintyminen

Glauberiittia esiintyy sedimenttikivilajeissa ja suolajärvissä. Sitä on usein samoissa paikoissa kuin kipsi ja kalsiitti. Sitä on Löydetty Venäjältä, Itävallasta, Ranskasta, Espanjasta ja Yhdysvalloista.
Avoin joukko

Avoin joukko on topologian keskeisin peruskäsite.   Avoimien joukkojen avulla voidaan suoraan määritellä mm. topologian keskeiset käsitteet raja-arvo, jatkuvuus ja yhtenäisyys.  
Avoimen joukon käsite on eräänlainen reaalilukujen joukossa määritellyn avoimen välin käsitteen yleistys. Metrisessä avaruudessa avoin joukko määritellään sen metriikan avulla tietyt ehdot toteuttavaksi avaruuden osajoukoksi. Yleisessä topologiassa sen sijaan topologinen avaruus määritellään valitsemalla perusjoukosta kokoelma sen osajoukkoja, joita sanotaan avoimiksi joukoiksi ja jotka yhdessä määrittelevät avaruuden topologian.
Suling

Suling on Indonesiassa ja muualla Kaakkois-Aasiassa tunnettu, bambusta valmistettu puhallinsoitin. Sulingissa on neljä, viisi tai kuusi sormireikää käyttötarkoituksesta riippuen. Sitä käytetään esimerkiksi erilaisissa gamelan-orkestereissa.
Sundalaisten musiikissa sulingin ääni yhdistetään vahvasti maaseutuun. Sitä käytetään esimerkiksi yhdessä kacapi- ja rincik-sitrojen kanssa säestämään 1800-luvulla yläluokan piirissä syntynyttä tembang Sunda -laulurunoutta ja siitä 1970-luvulla kaupungeissa kehittynyttä kacapi-suling-instrumentaalimusiikkia. Tembang Sundassa käytetty suling on kuusireikäinen (suling panjang).
Petter Mantsinen

Petter Mantsinen (8. elokuuta 1901 Hoilola, Korpiselkä – 1992) oli suomalainen kansanrunoilija.
Aomorin prefektuuri

Maantiede

Aomori on Honshūn pohjoisin prefektuuri. Sen pohjoisrannalla ovat sekä Tsugarun niemimaa että kirveen muotoinen Shimokitan niemimaa. Niemien väliin jäävät edellisiä huomattavasti pienemmän Natsudomarin niemimaa ja Mutsunlahti. Niistä pohjoiseen Tsugarunsalmen takana on Hokkaidō, kun taas etelässä se rajautuu Akitan ja Iwaten prefektuureihin.

Ilmasto

Vuoden ylin lämpötila on keskimäärin 31,5 °C ja alin -11,5 °C.

Historia

Alueelta on ollut ihmisasutusta jōmon-kaudelta asti. Ensimmäiset viittaukset Aomorin prefektuuriin löytyvät Nihon shokista. Kamakura-kaudella Tsugarin hallinnon jakoivat Soga- ja Andō-klaanit. Kamakuran sotilashallinnon kaaduttua alueen valta siirtyi eteläistä hovia tukeneelle Nanbu-klaanille sen tuhottua sekä Andōn että Sogan. Sengoku-kauden lopulla Nanbu-klaanin entinen vasalli Tsugaru Tamenobu sai hallintaansa valtaosan Tsugarun alueesta. Meiji-restauraation lakkautettua feodaalisen yhteiskuntajärjestelmän yhdistettiin Shichinohen, Hachionhen, Tonamin, Kuroishin ja Taten prefektuurit Hirosakin prefektuuriksi vuonna 1871. Kuukauden sisään nimi muutettiin nykyiseksi Aomorin prefektuuriksi. Myöhemmin samana vuonna prefektuuriin liitettiin vielä Mutsun ja Matsumaen alueet.

Liikenne

Aomorin prefektuurissa on kaksi lentoasemaa, Aomorin ja Mikawan lentoasemat, joista jälkimmäinen toimii pääasiassa armeijan kenttänä. Prefektuurin suurimmat satamat ovat Aomorin, Ōminaton, Shichirinagahaman, Hachinohen ja Mutsuogawaran satamat. Tōhoku-shinkansen-luotijuna yhdistää Aomorin kaupungin Tokioon.

Matkailu

Akitan ja Aomorin prefektuurien rajalla sijaitseva Shirakami-sanchi on maailman suurin koskematon pyökkimetsä. Se lisättiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1993 ja on yksi prefektuurin tunnetuimmista nähtävyyksistä. Prefektuurin alueelta löytyy myös useita jōmon-kauden asutuksia, joista suurin on Aomorin kaupungissa sijaitseva Sannai-Maruyama.
FS Chaptal (1845)

Valmistus

Alus tilattiin Asnières'stä Cavélta. Sen köli laskettiin heinäkuussa 1844 ja alus laskettiin vesille 9. joulukuuta 1845. Alus otettiin palvelukseen 1. elokuuta 1846.

Palvelus

Chaptal poistettiin alusluettelosta 27. tammikuuta 1863.
Vilho Karvala

Vilho Karvala (3. syyskuuta 1897 Lappajärvi – 8. toukokuuta 1970) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja toimitusjohtaja. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Aukusti Karvala ja Vilhelmiina Höri. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Elly Signe Saveniuksen kanssa.

Opinnot

Karvala kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulun vuonna 1918 sekä sotilasohjaajien täydennyskurssin Turengissa vuonna 1921 ja Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1924 sekä taktiikan soveltamiskurssin edellä mainitussa koulussa vuonna 1925.

Jääkärikausi

Karvala työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 19. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan 30. heinäkuuta 1916 ja edelleen 2. konekiväärikomppaniaan 22. marraskuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Karvala saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 5. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin niin ikään joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Karvala toimi sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta myöhemmin muodostettiin Jääkärirykmentti n:o 3, Savon jääkärirykmentti n:o 3 ja Uudenmaan rykmentti. Rykmentissä hän toimi nuorempana upseerina ja 1. tammikuuta 1919 alkaen 3. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 9. maaliskuuta 1921 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin sotilasohjaajaksi Mikkelin suojeluskuntapiiriin. Tehtävässä hän palveli 10. maaliskuuta 1921 – 30. toukokuuta 1922 välisen ajan, jonka jälkeen hänet siirrettiin paikallispäälliköksi Raahen suojeluskuntaan. Raahen suojeluskunnassa hän palveli 1. kesäkuuta – 30. syyskuuta 1922 välisen ajan, jonka jälkeen hänet siirrettiin sotilasohjaajaksi Raahen suojeluskuntapiiriin. Raahesta hän sai siirron kouluttajaksi Haminan suojeluskuntaan ja toimi tehtävässä 1. lokakuuta 1922 – 30. tammikuuta 1923 välisen ajan, jonka jälkeen hänet siirrettiin Myllykosken-Anjalan suojeluskunnan paikallispäälliköksi ollen tehtävässä 1. helmikuuta – 31. elokuuta 1923 välisen ajan. Takaisin Raaheen Karvala komennettiin 1. sotilasohjaajaksi Raahen suojeluskuntapiiriin 1. syyskuuta 1923 ja hän oli tehtävässä 30. huhtikuuta 1924 saakka, jolloin hänet siirrettiin Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin 1. alueen päälliköksi. Alueen päällikön tehtävästä hänet siirrettiin 2. sotilasohjaajaksi 1. tammikuuta 1925 ja 1. sotilasohjaajaksi 16. toukokuuta 1925 sekä Raahen suojeluskuntapiirin 1. sotilasohjaajaksi 1. elokuuta 1925, missä tehtävässä hän palveli 30. kesäkuuta 1926 saakka, jolloin erosi suojeluskuntajärjestöstä ja siirtyi liikealalle.
Noordoostpolder

Asutuskeskukset

Bant, Creil, Emmeloord, Ens, Espel, Kraggenburg, Luttelgeest, Marknesse, Nagele, Rutten ja Tollebeek.
Dzsenifer Marozsán

Dzsenifer Marozsán (s. 18. huhtikuuta 1992 Budapest, Unkari) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 92 maaottelua, joissa hän on tehnyt 32 maalia. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana lokakuussa 2010.
Marozsán voitti EM-kultaa 2013. Hän teki Ruotsia vastaan pelatun välieräottelun ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi viidessä Saksan seitsemästä ottelusta ja teki neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan maalin. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja teki maalin loppuottelussa. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi ensimmäisen alkulohko-ottelun kokonaan mutta jäi murtuneen varpaan vuoksi pois seuraavista otteluista ja palasi vasta puolivälieräottelussa Ruotsia vastaan toiselle jaksolle vaihtopelaajana kentälle.
Marozsán voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2010 ja saavutti saman ikäluokan MM-hopeaa 2012. Alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa hän saavutti pronssia 2008 ja oli kisojen paras maalintekijä kuudella maalilla.
Seuratasolla Marozsán edustaa ranskalaista Olympique Lyonia. Hänen aiemmat seuransa olivat FC Saarbrücken ja 1. FFC Frankfurt. Hän oli kaikkien aikojen nuorin Bundesliigan pelaaja tehdessään ensiesiintymisensä 14-vuotiaana vuonna 2007.
Dzsenifer Marozsánin isä János Marozsán pelasi Unkarissa jalkapalloa. Dzsenifer syntyi Budapestissa ja muutti neljävuotiaana perheensä mukana Saksaan.
Piotr Zieliński

Seurajoukkueura

Zieliński siirtyi vuonna 2011 kotimaastaan italialaiseen Udineseen. Debyyttinsä seuran edustusjoukkueen paidassa Serie A:ssa joulukuussa 2012 Cagliari Calciota vastaan. Tuolla kaudella hän pelasi yhdeksän Serie A -ottelua. Kaudella 2013–2014 Zieliński debytoi Eurooppa-liigassa pelaten myös kymmenen Serie A -ottelua.
Kaudeksi 2014–2015 Zieliński siirtyi lainalle Serie A:han nousseeseen Empoliin. Hän pelasi kauden aikana 2014–2015 28 ottelua. Ensimmäisen maalinsa Serie A:ssa Zieliński teki lokakuussa 2015 Genoan verkkoon.

Maajoukkueura

Zieliński on edustanut Puolaa kaikissa nuorten maajoukkueissa. Puolan jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Liechtensteiniä vastaan. Avausmaali syntyi kolmannessa maaottelussa, elokuussa 2014 Tanskan verkkoon.
Eric Hosking

Eric John HoskingOBE (2. lokakuuta 1909 Lontoo – 22. helmikuuta 1991 Lontoo) oli englantilainen valokuvaaja, joka tuli kuuluisaksi lintukuvistaan.
Hoskingin ura alkoi 1929. Hän kokeili erilaisia lintukuvauksen tekniikoita uransa ensimmäisenä vuosikymmenenä, mutta vailla ihmeempää kaupallisata menestystä. Hän käytti ensimmäisenä salamaa lintuja kuvatessaan. Hän pääsi yleisön tietoisuuteen vasta onnettomuuden kautta, median uutisoidessa sen näyttävästi: kuvaustilanteessa lehtopöllö hyökkäsi hänen kimppuunsa ja kynsi puhkaisi hänen vasemman silmänsä. Tapahtuma toi hänelle runsaasti julkisuutta ja sitä kautta avautuivat markkinat hänen lintukuvilleen.
Hoskingin kuuluisin valokuva on kuva tornipöllöstä saaliin kanssa vuodelta 1934. Hänen luetuin kirjansa on omaelämäkerta An Eye for a Bird vuodelta 1970. Hän oli yksi niistä harvoista, joka ansaitsi elantonsa pelkästään lintuja valokuvaamalla. Hän kuvasi yli 2 000 lintulajia ja hänen kuva-arkistossaan oli 250 000 mustavalko- ja 100 000 värikuvaa.
Hosking oli Nature Photographic Societyn puheenjohtaja, British Ornithologists' Unionin varapuheenjohtaja, Royal Society for the Protection of Birdsin varapuheenjohtaja, British Naturalists' Associationin varapuheenjohtaja ja Royal Photographic Societyn kunniapuheenjohtaja. Hänet palkittiin RSPB:n kultaisella mitalilla 1974 ja lyötiin ritariksi 1977 ansioistaan luonnonhistoriallisista valokuvista ja työstään linnustonsuojelussa.
Hoskingilta on julkaistu suomeksi teos Linnut ja linnunpesät (1972, WSOY, ISBN 951-0-00143-0), yhdessä Winwood Readen kanssa.
The Works

Julkaisut

Albumi julkaistiin alun perin vinyylilevynä ja c-kasettina 1984 Englannissa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1986 albumi julkaistiin ensimmäisen kerran CD-levynä, ja uudelleen bonuskappaleiden kera Yhdysvalloissa vuonna 1991. Vuosina 1993-1994 albumi julkaistiin Japanissa ja Euroopassa. Vuonna 2001 albumi julkaistiin remasteroituna CD-levynä Japanissa. Remasteroitu versio julkaistiin uudelleen vuonna 2004 Japanissa ja Euroopassa.
Mahittula

Mahittula on Raision väkimäärältään pienin ja harvimmin asutettu kaupunginosa, jonka maisemaan kuuluu Raisionjoen koskematonta luontomaisemaa, maatiloja, metsää, muutama puutalo. Siellä on myös teollisuutta ja liikkeitä Haunisten teollisuusalueella.
Mahittulassa sijaitsevat Raisionjoen ulkoilureitistö ja vesilaitoksen reserviksi rakennettu Haunisten tekoallas. Mahittulassa sijaitsee myös nuorisotalo, jonka 300-neliöinen päärakennus ja pihapiiri on toiminut reilut 40 vuotta nuorisotilana. Lukuvuonna 2011-2012 Mahittulan nuorisotila toimi kahden kuudennen luokan kouluna Kuloisten koulun remontin takia. Mahittulan kiinteistö ja miljöö ovat kulttuurihistoriallisesti säilyttämisen arvoiset mm. Hintsan kartanon myötä.
Vilho Tattari

Vilho Toivo Tattari (7. lokakuuta 1893 Kaukola – 24. tammikuuta 1962) oli suomalainen jääkärivänrikki.

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Aleksanteri Tattari ja Maria Haikonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aleksandra Niikon kanssa, joka kuoli vuonna 1935 ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1937 Tyyne Ruuskan kanssa.

Opinnot

Tattari kävi kansakoulun ja Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin vuonna 1924 sekä yksityisen autonkuljettajakursssin vuonna 1925 ja armeijan autokurssin vuonna 1934.

Jääkäriaika

Tattari työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 8. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Tattari siirrettiin pataljoona 2. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917.

Suomen sisällissota

Tattari astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 vannottuaan ensin lippuvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin varavääpeliksi. Saksasta Suomeen hän saapui 18. helmikuuta 1918 aselaivoja seuranneen jääkäreiden etukomennuskunnan mukana Vaasaan. Vaasasta hänet määrättiin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin Seinäjoen pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti sisällissodassa osaa taisteluihin Kuhmoisissa, Länkipohjassa, Orivedellä, Vääksyn-Kangasalan akselilla, Moisiossa, Lempäälässä ja Vesilahdella sekä rykmentin etenemisliikkeeseen Valkeakosken, Hauhon, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.
Ballet Pathétique

Ballet Pathétique on Jorma Uotisen koreografioima nykytanssiteos. Se kantaesitettiin Helsingin Kaupungiteatterin pienellä näyttämöllä vuonna 1989, jonka jälkeen sitä on esitetty mm. Suomen kansallisoopperassa vuosina 1994, 2001 ja 2010. Ballet Pathétiquessa musiikkina käytetään Pjotr Tshaikovskin Sinfonia nro 6 op 74 "pateettinen". Ennen Ballet Pathétiqueta Uotinen oli luonut Tero Saariselle soolon Pariisin kansainvälisiin balettikilpailuihin vuonna 1988, josta Ballet Pathétique sai teemansa.
Kivunlievitys

Kivunlievitys on yleisnimitys kaikille keinoille vähentää haitalliseksi koetun kivun tuntumista. 
Yksi tapa jakaa kivunlievitys on jakaa se anestesiaan ja muuhun. Anestesiassa potilas tyypillisesti vahvoilla lääkkeillä puudutetaan tai nukutetaan jonkin operaation ajaksi. 
Toinen tapa jakaa kivunlievitys on lääkkeettömään ja lääkehoitoon kipulääkkeillä.
Vuonna 2015 julkaistiin ensimmäinen kivunlievitykseen keskittyvä Käypä hoito -suositus.

Lääkkeellinen kivunlievitys

Kipulääke on lääke, jolla on kipua lievittävä tai poistava vaikutus ilman, että se aiheuttaa unta tai anestesiaa. Tyyppillisiä kipulääkkeitä ovat opioidit ja tulehduskipulääkkeet.