google/wiki40b huggingface dataset:
Pikku-Parola

Pikku-Parola on Hämeenlinnan 30. kaupunginosa. Pikku-Parola sijaitsee neljän kilometrin päässä keskustasta kaupungin pohjoislaidalla ja sitä rajaavat idässä valtatie 3 ja Kirstula, lännessä vanha 3-tie ja Tiirinkoski, etelässä Pullerinmäki sekä pohjoisessa Hattulan kunnanraja. Pullerinmäessä sijaitseva Hämeenlinnan vankila sijoittuu aivan kaupunginosan kaakkoisrajalle. Pikku-Parola on saanut nimensä Hattulan puolella sijaitsevasta Parolannummen varuskunta-alueesta, jonne on alueelta matkaa vajaan kilometrin verran. Parolannummelle vievä Parolannummentie kulkee alueen halki. Kaupunginosan eteläosassa sijaitsee puolustusvoimain vanha varikkoalue Panssarivarikko, joka on nykyään puolustusvoimain yhteistyökumppanin Millog Oy:n omistuksessa. Lisäksi alueen itälaidalla on vähäistä asutusta, mutta muilta osin maa-alueet ovat rakentamattomia. Pikku-Parolan merkittävä nähtävyys on varikkoalueella sijaitseva 400-vuotias Keisarinmänty, joka on rungon paksuudella mitattuna todettu Suomen suurimmaksi metsämännyksi.
Jämin Jänne

Jämin Jänne on jämijärveläinen, nykyisin pääasiassa hiihtourheiluun panostava urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1958 yleisseuraksi ja lajivalikoimassa ovat olleet mukana hiihdon, yhdistetyn ja alppihiihdon lisäksi myös yleisurheilu, jalkapallo, painonnosto, voimistelu, lentopallo, nopeuslasku, suunnistus ja kuntourheilu. Urheiluelämän muutoksen seurauksena Jämin Jänne on viimeisten vuosien aikana keskittänyt voimavarojaan lähinnä hiihtolajeihin. Tunnettuja seuran urheilijoita ovat esimerkiksi Kirsi Välimaa (nyk. Antila) ja Ristomatti Hakola.
Shin-Keisei-rautatiet

Historia

Shin-Keisei-rautatiet perustettiin lokakuussa 1946. Liikennöinnin se aloitti 2,5 kilometrin pituisella rautatielinjalla seuraavana vuonna ja linja-autoliikenteen vuonna 1949. Linjan raideleveyttä levennettiin kahteen otteeseen: ensin kapearaiteisesta 1 067 millimetristä 1 372 millimetriin vuonna 1953 ja myöhemmin 1 435 millimetriin vuonna 1959. Koko pituudeltaan linja avattiin liikenteelle vuonna 1955.
XXX (vuoden 2016 elokuva)

XXX on vuonna 2016 ilmestynyt intialainen eroottinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Ken Ghosh ja tuottanut Shobha Kapoor ja Ekta Kapoor (ALT Entertainment). Päärooleissa nähdään Kyra Dutt, Aparnaa Bajpai, Pryanca Talukdar ja Aparna Sharma.
Elokuvan kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2015 ja sen ensi-ilta oli vuonna 2016.

Juoni

XXX sisältää viisi eri tarinaa, jotka tutkivat eri näkökohtia seksuaalisista suhteista.

Sopimuksen alastomuuslause

Tuottaja Ekta Kapoor aiheutti kohua vaatimalla elokuvan näyttelijöitä allekirjoittamaan sopimuksen, johon sisältyy pykälä, ettei näyttelijä epäröi alastonkohtauksia tai kieltäydy sellaisista. Sen allekirjoitti ensimmäisenä Kyra Dutt.
Vacamatic

Vaihteiston käyttö

Vacamaticin vaihdekaavio oli sama kuin manuaalivaihteiston, lukuun ottamatta puuttuvaa 1-vaihteen lovea.
Lähtiessään liikkeelle kuljettaja painoi kytkinpolkimen pohjaan ja valitsi joko peruutusvaihteen tai jommankumman eteenpäinajoalueista (Low tai High). Tämän jälkeen kytkinpoljin voitiin vapauttaa ja auto joko lähti liikkeelle tai se oli pidettävissä paikallaan jarrun avulla. Eteenpäin ajettaessa ylivaihde saatiin kytketymään kun riittävä ajonopeus oli saavuettu ja kuljettaja kevensi kaasupoljinta. Tällöin sähköhydraulisesti ohjattu yksikkö kytki ylivaihteen päälle. Ajovaihteita eteenpäin oli tarvittaessa neljä: Low - Low OD -  High - High OD.
Nestekytkimen ansiosta liikkeellelähtö voitiin suorittaa "High"-alueella, tosin kiihtyvyys oli tällöin jopa oman aikansa mittareiden mukaan melko verkkaista. Kun auto oli saavuttanut nopeuden 15 - 20 mailia tunnissa (25–30 km/h), kuljettaja nosti jalkansa hetkeksi kaasupolkimelta, jolloin ylivaihdeyksikkö kytki "matkavaihteen" päälle. Ylivaihdeyksikkö kytkeytyi automaattisesti päältä pois aina kun auton nopeus laski alle 11 mailia tunnissa (17 km/h) tai se pysäytettiin. Parempi kiihtyvyys saatiin aikaan, jos liikkeelle lähtö tapahtui pikkualueella. Pikkualueen ylivaihde saatiin kytketymään 8:n mailin tuntinopeudessa (13 km/h) ja tällä vaihteella kiihdytettiin 25:n mailin tuntinopeuteen, jolloin valitsin siirrettiin isolle alueelle.
Rakenne oli melkoisen tilaavievä ja raskas, koska nestekytkimen lisäksi järjestelmä vaati toimiakseen myös mekaanisen kytkimen. Tämän johdosta tällä vaihteistolla varustettujen autojen tulipelti ja lattiapellitys sekä kytkinpolkimen vivusto poikkeavat manuaalivaihteistolla varustettujen autojen rakenteista.
Carolina Eyck

Carolina Eyck (s. 26. joulukuuta 1987 Berliini) on saksalainen muusikko, jonka soitin on theremin. 
Eyck aloitti pianonsoiton viisivuotiaana ja viulunsoiton ollessaan kuusi. Hänen opettajansa berliiniläisessä musiikkiin erikoistuneessa koulussa oli professori Ulla Scholz. Siirryttyän alttoviuluun Eyck sai opettajaksi professori Ditte Leserin. 
Vuonna 2005 Eyckin sävellys Physikalische Formeln nuorten säveltäjien kilpailun. Teos Sciciani – Am wendischen Burgwall, harmonikalle ja jousille, voitti seuraavana vuonna  radioasema RBB:n säveltäjäpalkinnon. 
Eyckille myönnettiin vuonna 2007 Tukholman kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun stipendi viulua varten.
Eyck on opiskellut thereminin soittoa Lydia Kavinan oppilaana, ja hän soittaa soitinta Big Briar Theremin series 91A sekä Etherwaven ammattilais-thereminiä, jonka on valmistanut Robert Moog. Hän on kirjoittanut ensimmäisen saksankielisen thereminin oppikirjan Die Kunst des Thereminspiels ja opettaa soitinta. Hän on esiintynyt thereminsolistina useilla musiikkijuhlilla, esimerkiksi Baselissa, Davosissa, Łódźissa ja Budapestissa.
Eyck vieraili Suomessa lokakuussa 2011 Kansallisoopperan Tuhkimo-baletissa. Hän soitti neljässä esityksessä, minkä jälkeen hänen tilalleen tuli toinen soittaja. Kalevi Aho on säveltänyt hänelle konserton Kahdeksan vuodenaikaa, joka kantaesitettiin 10.10.2012 Rovaniemellä Korundi-salissa.
Kopo

Ulkomuoto

Kopo on keskikokoinen, lyhytkarvainen ajokoira. Rakenteeltaan se on atleettinen ja virtaviivainen. Sillä on ovaalinmuotoiset tummat silmät ja riippuvat korvat. Häntä on sapelimainen ja joko hieman ylöspäin kaartuva tai riippuva. Sallitut värit ovat musta ruskein merkein ja ruskea tan-merkein. Rodusta on kaksi eri kokomuunnosta, yleisempi pitkäraajainen ja harvinaisempi lyhytraajainen.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on rakastava, tottelevainen, utelias, sopeutuvainen ja älykäs, ja sillä on erittäin hyvä suuntavaisto. Se on perheeseensä kiintyvä ja lempeä, mutta kuitenkin myös suojeleva, minkä vuoksi siitä saa hyvän vahtikoiran. Tarkkavaistoisena se ymmärtää milloin on kyse oikeasta vaarasta ja toimii tilanteen mukaisesti. Pihallinen asunto on kopolle paras ratkaisu, mutta se sopeutuu myös kerrostaloon kunhan sillä on mahdollisuus päästä myös tarpeeksi usein ulos purkamaan energiaansa. Korkean riistavietin vuoksi se tulisi pitää aitaamattomalla alueella aina kytkettynä.

Alkuperä

Kopo jalostettiin Transilvaniassa aikana jolloin se oli vielä osa Unkaria. Alkujaan se toimi lähinnä kuninkaallisten ja muun aateliston apuna hirven, karhun, suden, villisian ja ilveksen metsästyksessä vuoristo-olosuhteissa. Vuosisatojen aikana se oppi kestämään kotimaansa vaihtelevaa ilmastoa. Suomen ensimmäinen kopo, uros Difali Ekes Jako, tuotiin maahamme vuoden 1981 lopulla. Vuonna 1989 tuotiin nartut Ecs-Laki Ada ja Szt.Anna To-Menti Csöre.

Hoito

Karvapeite pestään vain tarvittaessa ja tarvitsee harjaustakin ainoastaan satunnaisesti. Karvanlähtöaika on kaksi kertaa vuodessa.
Hivin piiri

Hivin piiri (ven. Хивский район, Hivski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 615 neliökilometriä. Asukkaita on 20 200 henkeä (vuonna 2009).
Hivin piiri sijaitsee Dagestanin kaakkoisosan vuoristoseudulla. Pohjoisessa se rajoittu Tabasaranin, kaakossa Suleiman Stalskin, etelässä Kurahin ja lännessä Agulin piireihin.
Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa: Ašaga-Arhit, Ašaga-Jarak, Hiv, Horedž, Kandyk, Kantsil, Koškent, Kug, Ljahla, Mežgjul, Novo-Frig, Tsnal, Tšuvek, Urga, Zahit ja Zildik. Hallinnollinen keskus on Hivin kylä, josta on 210 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 43.
Asukkaista 58,5 % on tabasaraneja ja 41 % lezgejä, jotka elävät omissa kylissään. Piirikeskuksessa asuu molempien kansojen edustajia.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Sen lisäksi kudotaan mattoja ja pullotetaan Rytšal-su-kivennäisvettä. Korkea työttömyys on vakava ongelma.
Piirissä toimii 17 keski-, 8 vajaakeski- ja 12 alkeiskoulua. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja kirjastojärjestelmä sekä kylien kulttuuri- ja kerhotalot. Paikallislehtenä ilmestyy tabasaranin- ja lezginkielinen Aku hjad (”Kirkas tähti”).
Nähtävyyksiä ovat Tšeren, Trkalin ja Horedžin vesiputoukset, Kugin tuulen muovaamat kalliotornit, Atrikin ja Hivin minareetit ym.
Ritva Koukku-Ronde

Ritva Inkeri Koukku-Ronde (o.s. Koukku, s. 15. huhtikuuta 1956 Lahti) on suomalainen diplomaatti. Hän aloitti Berliinin-suurlähettiläänä 1. syyskuuta 2015. Aiemmin hän oli Washingtonin-suurlähettiläs vuodesta 2011.
Koukku-Ronde kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1976. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1982 Tampereen yliopistosta, missä hän opiskeli historiaa ja tiedotusoppia. Gradussaan Koukku-Ronde käsitteli naisten äänioikeuskysymystä Britanniassa 1906–1918. Vuosina 1982–1985 hän työskenteli vapaana toimittajana.
Vuosina 1983–1984 Koukku-Ronde työskenteli Suomen Haagin suurlähetystön sihteerinä. Hän astui ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1985. Hän on työskennellyt useissa eri tehtävissä ministeriössä ja Haagin, Bonnin, Nairobin ja Berliinin edustajistoissa.
Vuosina 2003–2005 Koukku-Ronde toimi ulkoministeriön Eurooppa-osaston apulaisosastopäällikkönä, 2005–2009 kehityspoliittisen osaston päällikkönä ja 2009–2011 kehityspolitiikasta ja kehitysyhteistyöasioista vastaavana alivaltiosihteerinä.
Koukku-Ronden puoliso on hollantilainen tekniikan tohtori Hidde Ronde. Heillä on kaksi lasta.
James Kwesi Appiah

James Kwesi Appiah (s. 30. kesäkuuta 1960) tunnetaan myös nimellä Akwasi Appiah, on ghanalainen pelaajauransa jo päättänyt jalkapallopuolustaja ja nykyinen valmentaja. Hän valmensi vuodet 2012–2014 Ghanan jalkapallomaajoukkuetta. Koko peliuransa vasempana laitapuolustajana pelannut Appiah edusti Asante Kotokoa. Hän pelasi seurassa vuodesta 1983 vuoteen 1993. Hän pelasi myös Ghanan maajoukkueessa saavuttaen Afrikan-mestaruuskisoissa hopeaa vuonna 1992. Valmentajauransa alussa Appiah sai valmennusta Manchester Cityltä ja Liverpool FC:ltä. Hänet valittiin yllättäen Ghanan valmentajaksi huhtikuussa 2012 Goran Stevanovićin seuraajaksi. Ghana selviytyi 2014 MM-kisoihin ja Appiahista tuli ensimmäinen tummaihoinen afrikkalaisvalmentaja MM-kisoissa. Huonosti sujuneiden MM-kisojen jälkeen Appiah sai potkut ja hänen tilalleen tuli Avram Grant.
Günter Thorhauer

Günter Thorhauer (1931–2007) oli saksalainen jalkapalloilija, joka kuului Itä-Saksan maajoukkueeseen vuonna 1952, ja osallistui joukkueen ensimmäiseen otteluun. DDR-Oberligassa hän pelasi Dynamo Dresdenin joukkueessa, mutta joutui lopettamaan loukkaantumisen takia.
Harjavallanjärvi

Harjavallanjärvi (ven. Горавалдайское озеро, Goravaldaiskoje ozero) on järvi Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suomenlahden etelärannalla Harjavallan kylän länsipuolella. Järven pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Suomenlahdesta sen erottaa hiekkaharju, jolla sijaitsevat historialliseen Harjavaltaan kuuluneet Harmaalan ja Pulkkalan kylät. Pohjoisrantaa pitkin kulkee myös Patterilahteen johtava sivuraide sekä Sosnovyi Borin rantatie.
Salainen poliisi

Salainen poliisi on poliisin elin, jonka tarkoitus on suojella valtiota ja voimassa olevaa valtiomuotoa valtion sisäisiä uhkia vastaan. Salaista poliisia kutsutaan myös nimellä poliittinen poliisi. Salainen poliisi on usein sisäministeriön alainen organisaatio, eikä sitä aina pidä sekoittaa salaiseen palveluun, vastavakoiluun tai tiedustelupalveluun. 
Salaisen poliisin toiminta on yleensä näkymätöntä ja ei-julkista. Valtiota, jossa salaisen poliisin toiminta on näkyvää ja voimakasta kutsutaan poliisivaltioksi. Usein totalitaristisissa poliisivaltioissa salaisen poliisin tehtävä on tukahduttaa vastarinta ja toisinajattelijoiden poliittinen toiminta.
Salaisia poliisia muistuttavia historiallisia valtiollisia organisaatioita ovat esimeriksi Iivana Julman Venäjää rautaisessa otteessa pitänyt Opritšnik ja Ming-dynastian ajan Kiinassa toiminut Jinyiwei. Nykyaikaisen salaisen poliisin esikuvana pidetään Napoleon Bonaparten aikana Ranskassa toiminutta valtiollista poliisia, jonka perusti poliisiministeri Joseph Fouché. Tämä edelsi 1812 Eugène-François Vidocq'n perustamaa Sûretéa.
Anyika Onuora

Nwanyika Jenete C. "Anyika" Onuora (s. 28. lokakuuta 1984 Liverpool, Merseyside, Englanti) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa.

Ura

Onuoran ensimmäiset suuret kilpailut olivat yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2003, jossa hän sijoittui naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa viidenneksi. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Onuora saavutti Kansainyhteisön kisoista 2006 4 x 400 metrin viestijuoksusta, joka oli hopea ja tuli Iso-Britannian joukkueesta. Viisi kuukautta myöhemmin Onuora osallistui yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuihin 2006, kilpaili naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa Iso-Britannian joukkueessa ja saavutti hopeaa. Yleisurheilun maailmancupissa 2006 Onuora edusti Euroopan joukkuetta, joka sijoittui 4 × 100 m viestissä kahdeksanneksi ja jätti taakseen vain hylätyn Yhdysvaltain joukkueen.
Hänet valittiin edustamaan Iso-Britanniaa kesäolympialaisissa 2008 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa, mutta ei kuitenkaan kilpaillut joukkueessa.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 Onuora edusti Iso-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, ja saavutti pronssia. Kilpailuissa hän juoksi 25. elokuuta 2015 oman 400 metrin ennätyksensä 50,87 sekuntia.
Yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuissa 2016 Onuora ja Iso-Britannian joukkue voittivat kultaa naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Kuukautta myöhemmin kesäolympialaisissa 2016 hän edusti Iso-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa ja saavutti pronssia.

Muuta

Onuora syntyi nigerialaisille vanhemmille. Hänen sisaruksiaan ovat entinen jalkapalloilija Iffy Onuora sekä Emy Onuora. Lokakuussa 2015 Anyika Onuora sairastui vakavasti malariaan käytyään hänen isänsä kotikylässä Nigeriassa. Hän kuitenkin ehti toipua taudista ennen Rio de Janeiron kesäolympialaisia 2016.
Onuora on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.
Tiskiharja

Tiskiharja on astioiden käsinpesuun tarkoitettu väline. Sitä käytetään yhdessä astianpesuaineen kanssa irrottamaan lika astioista. Tiskiharjassa on noin 25 cm pitkä varsi ja tiheähkö harjaosa. Tiskiharjaa säilytetään yleensä astiankuivauskaapin pohjassa roikkuen, sillä näin se on lähellä tiskiallasta, sekä kuivuu hyvin.
Tiskiharjoissa voi olla irrotettava pää. Tällaisissa malleissa kulunut harja vaihdetaan uuteen pelkästään harjaosa uusimalla. Nämä harjat ovat hieman edullisempia verrattuna yksiosaisiin harjoihin.
Tiskauksessa voidaan käyttää kahta harjaa. Toinen likaisemmille astioille kuten paistinpannuille. Kahta harjaa käytettäessä käytetty kuluneempi harja poistetaan käytöstä ja sen tilalle vaihdetaan uudempi. Uudemman harjan tilalle hankitaan aivan uusi harja.
Tiskiharjaa voi käyttää juuresharjana, jolla puhdistetaan juureksia mullasta ennen ruoan valmistusta.
Kaskenkatu–Aurakatu

Kaskenkatu-Aurakatu (ruots. Kaskisgatan-Auragatan) on yksi Turun keskustan ruutukaava-alueen nk. perspektiivikaduista. Se kulkee Aurakadun nimisenä Puolalanmäeltä, Turun taidemuseon edustalta, Aurajoelle, josta se jatkuu Kaskenkatuna Kaskenmäen yli. Aurajoen yli katu kulkee Auransiltaa pitkin. Kaskenkatu muuttuu Kunnallissairaalantien risteyksen jälkeen Kaskentieksi, joka puolestaan yhdistyy Kaarinaan kulkevaan Uudenmaantiehen.
Pituutta Aurakadulla on noin 700 metriä ja Kaskenkadulla noin 800 metriä.

Historia

Kaskenkatu ja Aurakatu muodostavat yhden kolmesta C. L. Engelin Turun palon jälkeen suunnitteleman ruutukaavan muita leveämmistä kaduista, ns. perspektiivikadusta, joille oli suunniteltu myös silta Aurajoen yli.
Kadut tunnettiin Itäisenä ja Läntisenä Aurakatuna 1890-luvulle asti, jolloin perustettu nimistökomitea muutti Läntisen Aurakadun nimeksi pelkän Aurakadun, ja Itäisen Aurakadun nimeksi Kaskenkadun.
Kadut yhdistävä Auransilta valmistui nykyiseen muotoonsa vuonna 1907.
Vuonna 1957 Aurakadun ja Eerikinkadun kulmaan asennettiin Turun ensimmäiset liikennevalot. Vuonna 1995 Aurakatu muutettiin Linnankadun ja Yliopistonkadun väliltä joukkoliikennekaduksi.
Juurileiri

Juurileiri on 15–20-vuotiaille suunnattu aikuistumisleiri, jolla tutustutaan vanhaan suomalaiseen elämäntapaan, maailmankuvaan, uskomuksiin ja kansanperinteeseen. Aiheita käsitellään keskustelujen, perinteisten käsitöiden ja itseilmaisun keinoin sekä opetellaan vanhan omavaraistalouden elämäntapaan kuuluvia taitoja.

Historiaa

Juurileiri on järjestetty kerran kesässä Frantsilan yrttitilan isännöimällä Koskelan museotorpalla Suodenniemellä vuodesta 2004 lähtien. Leiritoiminta lähti liikkeelle 2003, kun alle kymmenen kansanperinteen parissa työskentelevän aikuisen työryhmä oli utelias tietämään, kiinnostaisiko nykynuoria villivihannesten keräily, pärekorin teko, kansanlaulujen laulaminen, syntyjen syvien pohdiskelu muinaisrunojen pohjalta, savusaunan lämmitys ynnä muu leirin ohjelma. Ensimmäisellä leirillä nuoria osanottajia oli kahdeksan. Koska nuorten innostus oli kova, ja lisää aikuisia opettajiakin oli leireille tulossa jakamaan vapaaehtoistyönä taitojaan, toiminta on vuosi vuodelta kehittynyt ja vakiintunut. Keväällä 2007 leirin järjestäjät perustivat Juurielo-nimisen yhdistyksen leiritoiminnan ympärille.

Leirin ohjelma

Juurileirin ohjelma vaihtelee vuosittain. Leireillä on opetettu mm. yrttitietoutta, kasvivärjäystä, jousiammuntaa, muinaiskalastusta, kehräystä, lautanauhojen kutomista ja pettuleivän leivontaa. Keskustelunaiheina ovat esimerkiksi esivanhempiemme elämän edellytykset luonnon ehdoilla, siihen liittyvä maailmankuva ja syklinen aikakäsitys, kansanusko ja -tieto, eri elementit (maa, vesi, tuli ja ilma), elämän kiertokulku, naiseksi ja mieheksi kasvaminen, yhteisöllisyys ja omien juurten pohdinta. Leirillä käydään läpi myös sarja seremonioita, joiden tarkoituksena on avata mytologiaa elämyksellisellä tavalla. Leiri päättyy loppujuhlaan, johon nuorten perhe ja sukulaiset voivat osallistua. Leiri voi toimia vaihtoehtona rippileirille ja Prometheus-leirille.

Juurileirin vuodenkiertotapahtumat

Juurileiritoimintaan kuuluu kesäleirin lisäksi viikonlopun mittaisia tapahtumia ympäri vuoden. Juurileirin käyneet tapaavat toisiaan kekrijuhla- ja laskiaistapaamisissa, joita on järjestetty mm. alkuperäiskarjatilalla Uudellamaalla, ekoyhteisössä Pohjois-Hämeessä ja leirikeskuksessa Raaseporin linnan tuntumassa.

Järjestäjät

Leirin järjestää Juurielo ry, jonka tavoitteina on edistää omien juurten tuntemusta,  esivanhempien maailmankuvan ymmärrystä, elämän kunnioitusta, luontoyhteyttä ja samalla yhteyttä omaan itseen, yhteisöllisyyttä sekä paikallisperinteiden tuntemusta ja niistä nauttimista. Mukana ovat vuosien varrella olleet myös Frantsilan Luomuyrttitila, Sukukansojen ystävät ry ja Uusarkaainen ARKI ry.
Harsopilvi

Harsopilvi (Cirrostratus, Cs) on laaja, tasapaksu ja ohut yläpilvi, jota esiintyy yli viiden kilometrin korkeudessa.

Synty

Harsopilviä on yli viiden kilometrin korkeudessa. Harsopilvi syntyy usein laajojen ilmamassojen kohotessa hitaasti, untuva- ja palleropilven osien yhteyteen tai palleropilvestä putoilevista jääkiteistä. Pilvi voi syntyä myös verhopilvien ohetessa ja kuuropilvien alasimen levitessä.

Piirteitä

Harsopilvi on laaja ja tasapaksu. Joskus siinä esiintyy pitkiä juovia (Cirrostatus fibratus). Aurinko näkyy aina sen läpi, ja joskus se on niin ohut, että sitä ei päivällä huomaa. Harsopilvi aiheuttaa usein haloilmiöitä Auringon ja Kuun ympärille.
Jos harsopilvessä näkyy varjoja, on se laskeutunut ja paksuuntunut ja enteilee varsinkin tasaisena usein lämpimän rintaman saapumista. Korkeammalle noustessaan se ei ennakoi nopeaa sään muutosta.
Chewing the Fat

Singlet

Albumilta on julkaistu ainakin single Klacto Vee Sedstein.

Kokoonpano

Esittelylevyllä ei ole mainittu yhtyeen jäseniä, mutta muualla yhtyeen kuudesta jäsenestä on mainittu johtohahmo ja laulaja Chris Sullivan sekä Jimmy Hill ja John Motson.

Arviot

Julie Burchill on kirjoittanut albumista negatiivisen arvion New Musical Express -lehteen. Hänen mukaansa yhtye on esiintynyt The Face -lehden kansikuvajutussa vuonna 1981. Siihen viitaten hän arvelee, että albumi on äänitetty kiireesti, jotta yhtye pääsisi tärkeämpään toimintaan eli poseeraamiseen. Kappaleiden "Coco" ja "Carioca" yhteydessä hän viittaa Roxy Music -yhtyeeseen. Motown-coverin "I Spy for the F.B.I." yhteydessä hän puhuu laulun murhaamisesta. Jazzahtavan kappaleen "The Method" on Burchillin mielestä ollut määrä olla yhtyeen mestariteos, mutta kukaan rockin parissa varttunut ei kuulemma koskaan opi soittamaan jazzia. Hän moittii myös laulusolistin ääntämistä, kun tämä ei osaa lausua "The Methodissa" mainitun Lee Strasbergin nimeä oikein. Burchill mainitsee myös sellaisia nimiä kuin Tony Curtis, John Garfield, Gene Krupa, Santana ja the Savannah Band. Yhtyeen edustama hiirimäisyys on Burchillin mukaan mielentila, jonka Joseph Heller pukisi muotoon "fiery caution and crusading inertia". Burchillin mukaan keskinkertaisuus on jotain mistä ei voi kasvaa ulos. Koko arvion otsikkona on "Two-bit purveyors of Dayglo drabness".
Villa Hannala

Villa Hannala on Oulun Toppilansaaressa sijaitseva, kauppaneuvos ja laivanvarustaja J. W. Snellmanin vuonna 1859 kesäasunnokseen rakennuttama pitsihuvila. Huvila lienee saanut nimensä Snellmanin tyttären Hannan mukaan. Johan Wilhelm Snellmanin kuoltua vuonna 1881 hänen poikansa Karl August Snellman peri Hannalan. 
1890-luvulla Karl August teetti rakennukseen laajennusosan, jonka katolle rakennettiin avonainen näköalatorni. Ulkoasua koristeltiin tuolloin myös vanhassa osassa runsain puuleikkauksin. Karl August testamenttasi huvilan Oulun Diakonissakodille, jonka käytössä huvila olikin vuodet 1922–1950.
Nykyään rakennuksen omistaa Oulun Aikuiskoulutuskeskus (OAKK). Aikuiskoulutuskeskus entisöi Hannalan vuosina 2004–2008. Vappuaattona vuonna 2008 Villa Hannala avasi ovensa kesäkahvilana ja tilausravintolana erilaisten kokousten ja juhlien kuten häiden, muistotilaisuuksien ja yritysjuhlien pitopaikkana. Vuodesta 2014 alkaen kahvila toimii ympärivuotisesti.
Imukärsä

Imukärsä eli imutorvi on joidenkin hyönteisryhmien suuosista muodostunut putkimainen rakenne, jota ne käyttävät mm. kukkien meden ja muiden nesteiden imemiseen. Tunnetuimpia imukärsällisiä hyönteisryhmiä ovat perhoset ja monet kaksisiipiset, kuten hyttyset ja kärpäset. Suuosat, joista imukärsä muodostuu ovat todellisuudessa erikoistuneita raajoja. Ne koostuvat parillisista ylä- ja alaleuoista eli mandibeleista ja maxilloista, joihin liittyvät aistimia sisältävät leukarihmat eli palpit. Pääosa huulirihmojen aistimista liittyy makuun.

Perhoset

Erityisesti perhosten imukärsä soveltuu erinomaisesti nestemäisen ravinnon käyttöön. Niillä yläleuat ovat täysin surkastuneet ja alaleuat muodostavat varsinaisen imukärsän, joka lepoasennossa kiertyy rullalle. Torvimaiset ja pitkät alaleuat ovat sivuiltaan uurteiset, jotka yhteen painuessaan muodostavat putken. Tätä putkea pitkin neste imetään. Pisimmillään imukärsä voi olla jopa 15–30 cm:n pituinen. Pääasiassa perhoset käyttävät imukärsäänsä kukkien meden imemiseen. Jotkin lajit, kuten Suomessakin esiintyvä kyynelyökkönen ja muut, pääasiassa trooppiset Calyptra-suvun yökköset imevät kuitenkin myös verta. Kaikilla perhoslajeilla imukärsää ei ole, eivätkä näiden lajien aikuiset yksilöt siten syö mitään.

Kärpäset

Toisin kuin perhosilla, kärpästen imukärsä on lyhyt ja paksu ja sen päässä on kaksi vierekkäin olevaa sienimäistä liuskaa, joiden väliin imukanava päättyy. Tämäntyyppinen kärsä soveltuu hyvin nesteiden imemiseen mitä erilaisimmilta pinnoilta ja jopa hyvin ohuista nestekalvoista.