google/wiki40b huggingface dataset:
Tehtaanmyymälä

Tehtaanmyymälä tai outlet-myymälä (englanniksi factory outlet) tarkoitti alun perin vain kulutustavaroiden valmistajan ylläpitämää, usein tehtaan välittömässä läheisyydessä sijaitsevaa myymälää, jossa myydään valmistajan priimatavaran ohella myös kakkoslaatua ja mallikappaleita. Nykyisin termi outlet-myymälä tarkoittaa yhä useammin vähittäiskauppa- tai maahantuojayrityksen perustamaa, myymättä jääneiden jäännöserien poistomyymälää eli viimeistä myyntipaikkaa, jossa tuotteet myydään huomattavalla alennuksella. Sanaa tehtaanmyymälä käytetään usein markkinointimielessä herättämään mielikuvia suoramyynnistä ja edullisista hinnoista. Outlet-myymälän voi valmistajan, vähittäiskaupan tai maahantuojan sijasta omistaa myös itsenäinen yrittäjä, joka ostaa poistoeriä yhdeltä tai useammalta taholta. Jotkut tehtaanmyymälät ovat matkamuistomyymälän kaltaisia, ja alennukset tuotteiden hinnoista ovat nimellisiä. Outlet-myyntiä harjoitetaan nykyisin myös verkkokauppana. Suosituimmat outlet-myynnin tuoteryhmät ovat vaatteet, asusteet ja jalkineet, joista usein muodostuu jäännöseriä sään ja muodin vaihteluiden sekä väärien sisäänosto- ja hinnoittelupäätösten takia.

Outlet-kylät ja -keskukset

Kävijämääriensä maksimoimiseksi merkkitavaroiden jäännöseriä myyvät outlet-myymälät hakeutuvat usein toistensa läheisyyteen edullisen vuokratason mutta hyvät liikenneyhteydet ja paikoitusmahdollisuudet tarjoaviin sijaintipaikkoihin, kuten entisiin teollisuushalleihin tai tyhjentyneisiin liikekeskuksiin kaupunkien liepeillä ja valtateiden varsilla. Outlet-myymälöiden kasvava suosio mahdollistaa myös uudisrakentamisen, joista suosittu muoto on kylämäisen pienimittakaavaiseksi, monista erillisistä rakennuksistä muodostuvaksi kehitetty outlet-kylä. Tällaisia on ympäri maailmaa satoja. Suomen ensimmäinen outlet-kylähanke piti olla Liminkaan suunniteltu Nordlett, mutta hanke peruttiin.

Jatkuva tai kausittainen myynti

Yksi outlet-myynnin muoto on kausittainen myyntitoiminta. Tätä mallia edustaa Orimattilassa toimiva Megamyynti Areena, joka vuonna 2012 oli avoinna seitsemän erillistä myyntikautta, yhteensä 155 kauppapäivää. Helsingin Messukeskuksessa on vuodesta 2011 järjestetty kaksi kertaa vuodessa Outlet Expo -myyntinäyttely yhtä aikaa muiden kuluttajille suunnattujen messutapahtumien kanssa.
Outlet-myymälöitä ja niistä muodostuvia kyliä tai muita keskuksia on hankkeilla myös Suomen itärajalle Luumäelle, Virolahdelle ja Vaalimaalle.
Jalo Kohonen

Jalo Johan (Juhani) Kohonen (20. elokuuta 1884 Viipuri – toukokuussa 1935 Petroskoi, Neuvosto-Karjala) oli toimittaja ja Suomen kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettu, joka pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle ja menehtyi Stalinin ajan puhdistuksissa 1930-luvulla.
Kohosen vanhemmat olivat ylijunailija Petter Kohonen ja Klara Maria Kakkinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1910. Kohonen työskenteli toimittajana Työ-lehdessä Viipurissa 1910–1915 ja Sanantuoja-lehdessä Kuopiossa 1915–1917. Hän toimi myös työväenopiston opettajana 1911–1915, Viipurin sos.dem. nuorisopiirisihteerinä (ks. SSN) 1911–1912 sekä osuuskaupallisena piirineuvojana Viipurissa ja Kuopiossa 1912–1916. Kohonen oli SDP:n kansanedustajana 1917 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä; hän oli myös tämän vaalipiirin sos.dem. piiritoimikunnan puheenjohtajana. 
Vuonna 1917 Kohosesta tuli työväen vallankumousoikeuden keskusneuvoston tiedotusosaston hoitaja ja Suomen sisällissodan aikana hän oli kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettuna ja Suomen Pankin komissaarina. Sodan loppuvaiheessa Kohonen pakeni Venäjälle ja oleskeli sitten 1918–1920 Ruotsissa SKP:n keskuskomitean edustajana valvoen ns. Suomen punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan muodostamista 1919. Palattuaan Venäjälle Kohosesta tuli Kustannusosuuskunta Kirjan hallituksen jäsen 1923 ja Inkerin suomalaisen sivistystoimiston johtaja 1925.
1930-luvulla Kohonen oli Leningradin opettajaopiston suomen kielen opettajana 1930–1935 ja kuului Punainen Karjala -lehden toimituskuntaan 1931. Viimeksi hän oli Petroskoin radioaseman ulkomaanosaston kielenkääntäjänä vuodesta 1933 alkaen, josta tehtävästä hänet erotettiin 1935. Kohonen pidätettiin 1935 ja hän kuoli toukokuussa 1935.
Kohonen oli naimisissa vuodesta 1911 kansanedustaja Johanna (Hanna) Rönkön kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä, jotka elivät 1950-luvulla Moskovan lähellä.
La Flèche Wallonne

Historia

La Flèche Wallone perustettiin alun perin lisäämään belgialaisen Les Sports -sanomalehden myyntiä 1930-luvulla. Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1936 ja vaikka se ei ehkä olekaan yhtä kuuluisa kuin toiset pyöräilyn klassikot, on se kuitenkin varsin arvostettu.
Kuten monien pyöräilykilpailujen, myös La Flèche Wallonen reitti on muuttunut vuosien varrella huomattavasti. Ensimmäisillä kerroilla reitti kulki Tournaista Liègeen ja reitin pituus vaihteli 236 km ja 300 km välillä. Vuonna 1939 lähtöpaikka siirrettiin Monsiin. Vuosina 1948—1959 lähtöpaikkana oli Charleroi. Vuodesta 1960 kilpailu ajettiin päinvastaiseen suuntaan alkaen Liègestä ja päättyen Charleroi'an (tai vuodesta 1965 Marcinelleen). Joinakin vuosina kilpailun lähtö- ja maalipaikka ovat olleet samassa kaupungissa: Verviers vuosina 1974—1978 ja Huy vuosina 1983—1985.
Nykyään 199,5 km:n mittainen reitti alkaa Charleroista ja kulkee kohti itää Huy'n kaupunkiin, jossa kilpailijat ajavat kolme kierrosta vaativalla radalla. Kilpailu päättyy Mur de Huyn nousuun, jossa on useita yli 15 % jyrkkiä osuuksia.
Tammettu virta

Sovitukset

Kirjan tapahtumista kertoo Mikko Niskasen elokuva Elämän vonkamies (1986).
Kansainvälinen majakka- ja majakkalaivaviikonloppu

Kansainvälinen majakka- ja majakkalaivaviikonloppu (engl. International Lighthouse and Lightship Weekend) on elokuun kolmantena täytenä viikonloppuna järjestettävä tapahtuma, jolloin kokoonnutaan majakoille ja majakkalaivoille. Tapahtumaan liittyy myös radioamatööritapahtuma, jossa radioamatöörit ottavat yhteyttä tapahtumaan etukäteen majakoille ja majakkalaivoille ilmoittautuneisiin asemiin.

Pohjoisten majakoiden aktivointitapahtuma 1993

Kansainvälistä majakka- ja majakkalaivaviikonloppua edelsi pohjoisten majakoiden aktivointitapahtuma, joka järjestettiin 28. elokuuta - 29. elokuuta 1993. Siihen osallistuivat kymmenen radioamatöörikerhon radioasemaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Kansainvälinen majakka- ja majakkalaivaviikonloppu 1998

Laajassa muodossaan kansainvälisenä majakka- ja majakkaviikonloppuna tapahtuma järjestettiin ensimmäistä kertaa 1998, jolloin Suomesta tapahtumaan osallistuivat Ålands Radioamatörer, OH0AA, Nyhamnin majakalta Ahvenanmaalta, The Top Radio Club, OH1AH, Korppoosta Varsinais-Suomesta, Viitosten Kerho, OH5AA, majakkalaiva Relandersgrundilta Kotkasta Kymenlaaksosta,  Haminan Radioamatöörit, OH5AD, majakkalaiva Helsingiltä Haminasta Kymenlaaksosta, OH6AMB Säpistä Luvialta Satakunnasta, Kokkolan Radioamatöörikerho, OH6AI, Tankarista Kokkolasta Keski-Pohjanmaalta sekä Oulun Teekkarien radiokerho, OH8TA, Hailuodosta Pohjois-Pohjanmaalta.
Verso

Verso on kasvitieteessä kasvin toinen pääosa juurten ohella. Se koostuu varresta, lehdistä ja kasvin lisääntymisosista. Verso on tavallisesti kasvin maanpäällinen yläosa, joka kasvaa ylöspäin. Vaakasuoraan kasvava verso on kasvulliseen lisääntymiseen kehittynyt rönsy. Verso on ominainen vain versokasveille; yksinkertaisemmilla kasveilla, kuten levillä ja eräillä sammalilla, on sekovarsi. Verso saa juurilta vettä ja ravinteita johtosolukon puuosan kautta; yhteyttämistuotteet puolestaan kulkeutuvat lehdistä muualle kasviin nilan välityksellä. Puhekielessä versolla tarkoitetaan toisinaan myös pelkkää kasvin vartta tai varresta haaroittuvaa uutta kasvua.
Polyvinyylikloridi

Polyvinyylikloridi (PVC) ( (C₂H₃Cl)ₙ, CAS-numero 9002-86-2) on laajalti käytetty muovi. Liiketaloudellisissa voitoissa mitaten se on yksi kemianteollisuuden arvokkaimmista tuotteista. Yli puolet tuotetusta PVC:stä käytetään rakentamisessa. Rakennusmateriaalina PVC on halpa ja helppo koota. Viime vuosina PVC on alkanut monilla alueilla korvata niinkin tavallisia rakennusmateriaaleja kuin puu, betoni ja savi. 
Polyvinyylikloridia tuotetaan sen monomeeristä, vinyylikloridista (rakennekaava CH₂=CHCl). PVC on kovaa muovia, joka saadaan pehmeämmäksi ja taipuisammaksi lisäämällä siihen pehmittimiä, joista yleisimpiä ovat ftalaatit. Polyvinyylikloridin kiteisyysaste on vain 5-10 prosenttia.
Vedenpitävyytensä vuoksi PVC:stä valmistetaan myös putkia, sadetakkeja ja laukkuja. Sitä käytetään myös sähköeristeenä. Varsinkin ennen CD-levyjen yleistymistä PVC:tä käytettiin myös äänilevyjen, vinyylilevyjen valmistukseen.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

PVC-muovista syntyvän jätteen hävittäminen on poikkeuksellisen ongelmallista sen sisältämän kloorin vuoksi. Sitä ei muista yleisimmistä muoveista poiketen voida hyödyntää energiaksi polttamalla kotitalouksien lämmityskattiloissa eikä energiajaetta hyödyntävissä voima- tai lämpölaitoksissa poltossa syntyvien haitallisten yhdisteiden takia. Polttaminen rajoittuu erityisiin jätteenpolttolaitoksiin, mutta ellei näitä ole käytettävissä, PVC-jäte päätyy sekajätteenä kaatopaikoille. PVC:n palokaasut sisältävät täydellisessä palamisessa vetykloridia eli suolahappoa. Epätäydellisessä palamisessa syntyy lisäksi muun muassa myrkkyjä kuten fosgeenia sekä niin kutsuttuja dioksiineja kuten PCDD-, PCDF- ja koplanaarisia PCB-yhdisteitä.
Vaikkakin PVC näyttäisi olevan ihanteellinen rakennusmateriaali, huolenaiheina ovat olleet aineen mahdolliset ympäristövaikutukset ja terveydelliset vaikutukset ihmiseen. Toisaalta esimerkiksi sähköjohtojen eristämisessä käytettävät PVC-putket estävät monet sähköjohdoista alkavat tulipalot, sillä PVC on melko vaikeasti syttyvää, koska sen klooripitoisuus on suuri: 56 massaprosenttia. Korkeassa lämpötilassa se kuitenkin voi syttyä palamaan, jolloin syntyvä kaasuseos on erittäin myrkyllistä.
PVC-muovin pehmittämiseen käytettyjä ftalaatteja pidetään haitallisina ihmisen lisääntymiselle.

Historia

Polyvinyylikloridi keksittiin vahingossa kahteen otteeseen 1800-luvulla. Keksijänä oli ensin vuonna 1838 Henri Victor Regnault ja vuonna 1872 Eugen Baumann. Kummassakin tapauksessa polymeeri näytti valkoiselta kiinteältä aineelta vinyylikloridipulloissa, jotka oli jätetty auringonvaloon.
1900-luvun alussa venäläinen kemisti Ivan Ostromislensky ja saksalaisen kemianyrityksen Fritz Klatte yrittivät kumpikin hyödyntää PVC:tä kaupallisissa tuotteissa, mutta vaikeudet kovan ja välillä hauraankin polymeerin käsittelyssä torpedoivat nämä yritykset.
Vuonna 1926 Waldo Semon kehitti keinon muovata PVC:tä sekoittamalla siihen erinäisiä lisäaineita. Tuloksena oli taipuisampaa ja helpommin käsiteltävää materiaalia, jonka käytettävyys laajeni nopeasti.
Tietäjä (lehti)

Tietäjä oli teosofisen seuran suomalaisen osaston äänenkannattaja, jota julkaisi Teosofinen Kirjakauppa ja Kustannusliike sekä myöhemmin O.Y. Tietäjä. Lehti ilmestyi vuosien 1908–1920 välillä, minkä jälkeen lehden nimeksi tuli Ruusu-Risti — okkultinen aikakauskirja. Lehti aloitti nimellä Omatunto vuonna 1905 ja muutettiin Tietäjäksi vuonna 1908 lehden päätoimittajaksi tulleen Pekka Ervastin aloitteesta.
Saulteauxit

Saulteauxit ovat Pohjois-Amerikassa asustava alkuperäisväestöön kuuluva ryhmä. Heidän asuinalueensa käsittää eritoten seuraavat Kanadan provinssit: Ontario, Manitoba, Saskatchewan, Alberta ja Brittiläinen Kolumbia.

Etninen luokittelu

Saulteauxit ovat ojibway-kansan eräs haara. Heitä kutsutaan myös nimellä anihšināpē tai anishinaabe.
Sofia Sula

Ura

Hänen valmentajansa ovat italialaiset Edoardo De Bernardis ja Claudia Masoero. Sula harjoittelee Skating Club Torinossa Italiassa. Hänen ohjelmiensa koreografiat on laatinut italialainen Edoardo De Bernardis.
Sula aloitti luistelun vuonna 2007 Mäntsälässä. 
Sula kuuluu Suomen Taitoluisteluliiton maajoukkueeseen.

Saavutukset

Hän on vuosien 2017 ja 2018 junioreiden Suomen mestari. Hän on ensimmäinen suomalainen junioriluistelija, joka on tehnyt kilpailutilanteessa kaikki 5 kolmoishyppyä (Tallinn Trophy 2017).
Sula voitti toisen sijan maaliskuussa 2017 järjestetyssä Nordics 2017 - kilpailussa. Hän voitti toisen sijan uudestaan seuraavana vuonna helmikuussa 2018 järjestetyssä Nordics 2018 - kilpailussa.
Sula esiintyi jouluna 2017 Ranskan Vaujanyssä Les Stars de la Glace -esityksessä yhdessä Florent Amodion, Miki Andon ja Philippe Candeloron kanssa.
Saints Row IV

Pelaaminen

Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan ja siinä on kahden pelaajan yhteistyöpelimoodi.

Kehitys

Pelin kehitys alkoi Saints Row: The Third -peliin tulevasta laajennusosasta nimeltä Enter The Dominatrix. Laajennoksen julkaisu peruttiin ja siitä muodostettiin sarjan seuraava osa Saints Row IV.

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.3/10.
Office of Film and Literature Classification (Uusi-Seelanti)

Office of Film and Literature Classification (OFLC) on Uudessa-Seelannissa toimiva virasto, joka on vastuussa kaikkien elokuvien, videoiden, julkaisujen ja joidenkin videopelejen ikäluokitusjärjestelmistä Uudessa-Seelannissa.
OFLC:llä on oikeus luokittaa "julkaisuja", joihin lukeutuvat elokuvat, videot, DVD:t, tietokone- ja videopelit rajoitettavalla sisällöllä, kirjat, lehdet, sarjakuvat, manga, äänitteet, kuvat, sanomalehdet, valokuvat, diaesitykset, "mikä tahansa tuloste ja kirjoitus", "paperi tai mikä tahansa muu asia" jossa on kuvia tai tekstiä, digitaalikuvat, sekä teksti- ja äänitiedostot. OFLC:llä pitää myös hyväksyttää elokuvaposterit. Vain tietokonepelit rajoitettavalla sisällöllä sekä kaikki elokuvat ja DVD:t joutuvat hakemaan leiman ennen kuin niitä voidaan tarjota myyntiin tai esitteille.
Los Ríos (Ecuador)

Los Ríos on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Babahoyo, pinta-ala 7 151 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 765 274.
Iž (joki)

Iž (ven. ja tataariksi Иж, udmurtiksi Оӵ, Oč) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Udmurtiassa ja Tatarstanissa Venäjällä. Sen pituus on 270 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 8 510 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus Agryzin luona on 17,7 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Jakšur-Bodjan ja Šarkanin piireistä virtaavien Bolšoi ja Malyi Iž -jokien yhtymäkohdasta. Se virtaa kohti etelää ja laskee Ala-Kaman tekojärveen. Suurimmat sivujoet ovat Selytška, Tšur, Ljuk, Sepytš, Postolka, Bobinka, Tšaž, Varzinka, Mukšinka, Vožoika, Pozim ja Kyrkymas.
Ižin varrella sijaitsee Udmurtian pääkaupunki Iževsk, jossa on suuri patoallas. Joki on pahasti saastunut. Sitä käytetään vesilähteenä ja retkeilykohteena.
Lasse Huittisista

Lasse Huittisista (myös Lasse kyrkotjuv, stora kyrkotjuven, ”suuri kirkkovaras” ; Huittinen – 1488 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen suurvaras, joka murtautui lukuisiin kirkkoihin Ruotsissa ja sai teoistaan kuolemantuomion.
Lassen syntymäaika ja vaiheet ennen muuttoa Lounais-Suomesta Ruotsiin ovat tuntemattomia, häntä koskevat tiedot ovat oikeudenkäyntiasiakirjoja syyskuulta 1488. Lasse saatiin kiinni kymmenistä murroista eri kirkkoihin ja tuomittiin kuolemaan hirttämällä. Lasse nimesi 36 kirkkoa, joihin hän oli murtautunut, ja kertoi vielä muista kirkoista, joita hän ei tiennyt nimeltä. Mahdollisesti murtokohteita oli yhteensä viitisenkymmentä. Vain kahdessa tapauksessa murtautuminen kirkkoon epäonnistui, Kalmarissa ja Lötissä, jotka molemmat sijaitsevat Uplannissa. Häntä kutsuttiinkin "suureksi kirkkovarkaaksi". Uplannin ohella Lasse teki murtomatkoja Mälarenia pitkin Södermanlandissa ja Västmanlandissa ja murtautui lisäksi yhteen kirkkoon Länsi-Götanmaalla ja kahteen kirkkoon Itä-Götanmaalla, samoin kuin useaan Tukholman ympäristön kirkkoon ja Uppsalan seudun kirkkoihin. Kaukaisin murtokohde oli Bettnan kirkko, joka sijaitsee Katrineholmin ja Nyköpingin välillä. Lassen järjestelmällisyyttä kuvaa, että hän murtautui kaikkiin välittömästi Strängnäsin länsipuolella oleviin kirkkoihin. Hänen läntisimmät kohteensa sijaitsivat lähellä Västeråsia.  
Lasse esiintyi ilmeisesti pyhiinvaeltajana ja varasti erityisesti maaseutukirkoista rahaa, hopeaesineitä ja muita pieniä arvotavaroita, jotka oli helppo kuljettaa ja myydä. Vain pieni osa varastetuista esineistä saatiin jäljitettyä ja palautettua, vaikkakin niiden myynti lienee ollut varsin hyvin organisoitua. Oikeudenkäynnissä Lasse väitti vaimonsa olleen tietämätön toiminnastaan, jota lienee kuitenkin jatkunut vuosikausia. Hänet tuomittiin varkauksista ja kirkkorauhan häpäisemisestä kuolemaan hirttämällä hirsipuun ylimmästä poikkipuusta. Tekojen todisteista ei tiedetä, mutta Lassen hirttopaikalla sielunsa pelastamiseksi tekemä tunnustus merkittiin muistiin.
Valehtelevat viettelijät (2. tuotantokausi)

Näyttelijät

(Suluissa esiintymismäärä kaudella)

Juoni

Toisen kauden kevään päätösjaksossa selviää salaperäisen 'A':n henkilöllisyys. Lisäksi yksi hahmo joutuu pidätetyksi Alisonin murhasta ja Emily kokee henkilökohtaisen menetyksen. Alisonin veli Jason nousee merkittäväksi hahmoksi, esiinnyttyään edellisellä kaudella vain pari kertaa. 'A' vetelee naruista ja ottaa Emilyn kohteekseen armottomassa manipuloinnissaan. Samalla saadaan tietää Alisonin murhan yksityiskohdista sekä lisää kohtalokkaan yön taustoista. Salaisuudet lisääntyvät, ja tytöillä alkaa olla vaikeuksia pitää omiaan A:n vahtiessa heidän jokaista liikettään. Pystyvätkö he yhä valehtelemaan itsensä ulos pahoista tilanteista vai joutuvatko lopulta tunnustamaan kaiken? Päätösjakson loppuhuipentumassa tytöt kohtaavat vainoajansa silmästä silmään. Onko A:n peli viimeinkin pelattu?
Sara Shepardin kirjoihin perustuva nuorten jännitysdraamasarja keskittyy pääasiassa Alison DiLaurentisin katoamis- ja murhamysteeriin sekä päähenkilöiden – Spencerin, Hannan, Arian ja Emilyn – yksityiselämän ongelmiin. Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Rosewoodin kaupunkiin Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Omaha hold ’em

Kortit

Omaha eroaa texas hold 'emistä kahdessa kohdassa. Omahassa jaetaan kahden käsikortin sijasta kaikille pelaajille neljä käsikorttia (hole cards). Kun texas hold 'emissa pelaaja voi käyttää kädessään olevista korteista lopullisen pelinsä muodostamiseen 0–2 korttia, niin Omahassa pelaajan pitää aina käyttää pelinsä muodostamisen neljästä käsikortista kahta korttia ja pöydästä kolme korttia. Käsien arvojärjestys on sama kuin texas hold 'emissa, mutta koska neljästä aloituskortista voidaan muodostaa kuusi kahden kortin yhdistelmää, nähdään omahassa usein parempia käsiä kuin texas hold 'emissa. Omahassa aloituskäsivalikoima on myös suurempi kuin texas hold'emissa.

Panostukset

Omahaa voidaan pelata joko rajoitetulla korotusmäärällä (fixed limit tai pot limit (jolloin pelistä voidaan käyttää lyhennettä PLO), ensimmäisessä korotettava määrä on kiinteä ja niitä voi olla korkeintaan neljä joka kierrosta kohti, jälkimmäisessä korotus voi olla korkeintaan sen hetkisen potin suuruinen) tai ns. no limit -pelinä, jolloin pelaaja voi laittaa pottiin tahtoessaan kaikki edessään olevat merkit. Tällöin pelaajan sanotaan olevan all in. Omahan luonteesta johtuen sitä pelataan harvoin no limit -muodossa toisin kuin texas hold 'emia.

Omaha hi-lo

Eräs suosittu omahan muoto on omaha hi-lo (high-low split). Pelistä käytetään myös nimityksiä "omaha eight-or-better" tai "omaha/8".
Omaha hi-lo -pelissä puolet potista menee pienimmän käden omaavalle. Pienimmän pokerikäden muodostamisessa on rajoituksena, että kaikki käden muodostamiseen käytetyt kortit ovat arvoltaan korkeintaan 8 ja eri suuruisia keskenään. Low-käden muodostavat kortit voivat muodostaa myös värin tai suoran, mutta se ei vaikuta käden pienuuteen. Ässä lasketaan ykköseksi. Myös pienimmän käden muodostamiseen käytetään kädestä kahta ja pöydästä kolmea korttia kuten aina omaha-peleissä. Low-käsien paremmuusjärjestys määräytyy korkeimman kortin mukaan: yhdistelmä 7-6-5-3-2 on parempi kuin 8-4-3-2-A. Jos kahdella pelaajalla on sama korkea kortti, verrataan seuraavaksi korkeinta korttia jne. Yksinkertainen nyrkkisääntö käsien suuruusjärjestykselle on laittaa kortit arvojärjestykseen ja muodostaa niistä näin viisinumeroinen luku. Paras low-käsi on käsi, jonka lukuarvo on pienin ja paras mahdollinen low-käsi on siis 5-4-3-2-A. 4-3-2-2-A taas ei ole low-käsi, koska kädessä on pari.
Pelaajalla on mahdollista voittaa sekä parhaalla että pienimmällä kädellä. Jollei "low"-käden muodostaminen ole mahdollista, korkein käsi vie koko potin.

Muuta

Nettipokerin historiassa omahan käteispeleissä on pelattu 12 maailman suurinta pottia.
Vaahteraliigan kausi 1995

Vaahteraliigan kausi 1995 oli Vaahteraliigan 16. kausi. Liigan runkosarjassa pelattiin kymmenen ottelua, minkä jälkeen kuusi parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Runkosarjan viimeinen ja toiseksi viimeinen joutuivat kauden päätteksi karsimaan sarjapaikasta I-divisioonaan kahden parhaan joukkueen kanssa.
Vaahteramaljassa Helsinki Roosters voitti East City Giantsin luvuin 36–14 katkaisten siten Giantsin neljä vuotta jatkuneen mestaruusputken. Pronssia voitti Porvoon Butchers.
Uusi joukkue sarjassa oli tamperelainen Pyynikki Patriots, joka nousi sarjaan I-divisioonan karsintaottelusta. Kauden päätteeksi Vantaan TAFT hävisi karsintaottelunsa ja putosi I-divisioonaan.
Amsterdamsaarenalbatrossi

Koko ja ulkonäkö

Lintu on lähes kuningasalbatrossin kokoinen jättiläinen. Sen vartalon pituus on 110 cm ja siipien kärkiväli noin 3 metriä. Aikuisen pesivän linnun yläpuoli on suklaanruskea, sillä on valkoinen naama ja kurkku sekä ruskea rintavyö. Siipien alapinta on valkoinen ja siiven kärki on musta. Vaaleanpunaisen nokan kärjessä on tumma täplä.
Laji kuvailtiin ja nimettiin vasta 1983 (Roux et al.). Sitä pidettiin aikaisemmin jättiläisalbatrossin alalajina.

Esiintyminen

Laji pesii vain Amsterdaminsaarella Ranskan eteläisessä territoriossa, Australian ja Etelä-Afrikan puolivälissä Intian valtamerellä. 1984 pesiviä pareja oli vain 5, mutta nykyisin kanta on vahvistunut ja parimäärä oli vuonna 2018 46. Saaren populaatio on kooltaan noin 170 lintua, joista 92 on sukukypsiä yksilöitä.
Pesimäaikana emot ruokailevat noin 2200 kilometrin säteellä subtrooppisilla vesillä. Pesimäajan ulkopuolisia vaelluksia ei tunneta kunnolla, mutta oletetaan lajin vaeltelevan lähinnä Australian ja Uuden-Seelannin vesillä.

Uhanalaisuus

Laji on uhanalainen ja ilman suojelutoimia se olisi kenties jo kuollut sukupuuttoon. Sen kanta on kuitenkin ollut kasvussa, ja vuonna 2018 Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli sen erittäin uhanalaiseksi. Sen luokituksena oli vuodesta 1994 saakka ollut äärimmäisen uhanalainen.
Koko saaren eläimistö on kärsinyt suuresti sinne vapautettujen kissojen takia. Myös laiduntava karja on tuhonnut pesiä. Pitkäsiimakalastajat ovat tappaneet tai vahingoittaneet suurta joukkoa lintuja. Nykyään suurin uhka on taudit (lintukolera ja Erysipelothrix rhusiopathidae bakteeri), jotka ovat levinneet 3 kilometrin päässä olevasta hoikka-albatrossiyhdyskunnasta (Thalassarche chlororhynchos). Viime vuosina lisääntynyt poikaskuolleisuus osoittaa taudin leviävän kaiken aikaa.

Suojelutoimet

Kaikki linnut on merkitty ja tarkat laskennat toistetaan vuosittain. Vuonna 1987 laidunkarjan määrää alueella vähennettiin ja rakennettiin aita, jolla eristettiin osa saarta. Vuonna 1992 rakennettiin toinen aita estämään karjasta mahdollisesti leviäviä taudinaiheuttajia.

Elinympäristö

Eteläiset valtameret ja Antarktis. Pesimäsaari on tuliperäinen.

Lisääntyminen

Pesintä tapahtuu joka toinen vuosi. Pesä on avoimella nevalla 500–600 m rannasta. Koko yhdyskunta pesii yhtenä ryhmänä. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat noin viikon pituisin jaksoin 80 päivää. Kuukauden ikäisenä poikanen selviää jo ilman emojen lämmitystä ja oppii lentämään noin 230 päivän ikäisenä. Nuori lintu vaeltelee merillä viitisen vuotta ja palaa sitten pesimäyhdyskuntaansa, mutta on lisääntymiskykyinen vasta noin 10-vuotiaana.