google/wiki40b huggingface dataset:
Rautasilta

Rautasilta (entinen Oulujoen ratasilta) on Oulujoen ylittävä teräsristikkosilta Oulussa. Se valmistui Pohjanmaan radan rakentamisen yhteydessä Toppilan satamaan johtavaa rautatietä varten vuonna 1886. Sillan jänneväli on 100 metriä, kokonaispituus 115 metriä ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden pisin siltajänne. Isohaaran jännemitaltaan 125-metrisen sillan valmistumiseen 1903 saakka Rautasilta oli jännemitaltaan pisin silta Suomessa.
Sillan nimi johtuu joko rakennusmateriaalin kansanomaisesta nimityksestä tai rautatiestä. Sillan teräsristikkokannattimet ovat tyypiltään katkaistuja paraabelikannattimia. Teräsjänteet toimitti Duisburgista Saksasta oleva konepajayhtiö J. C. Harkort. Silta muutettiin katusillaksi vuonna 1965. Rautasilta on koottu niittaamalla. Korjauksessa vuoden 2015 kesällä sillan rautaosiin tulleet törmälyvauriot korjataan ja kevyen liikenteen väylän puukansi uusitaan. 
Silta sijaitsee neljän kaupunginosan rajalla: Oulujoen eteläpuolella sillalle johtavaan Tulliväylään rajoittuvat Myllytullin ja Intiön kaupunginosat, pohjoispuolella Tuiran ja Laanilan kaupunginosat.
Nykyisin rautatie kulkee erillisellä kaksijänteisellä teräsristikkosillalla. Uudemman rautatiesillan jännepituus on 2×50 metriä, ja se on valmistunut vuonna 1964. Se rakennettiin, koska uudempi rautatiekalusto ei enää sopinut kulkemaan vanhan Rautasillan silta-aukon lävitse. Silloin Rautasillan kansi muutettiin maantieliikenteelle sopivaksi ja sen kylkeen lisättiin ulokkeena kevyen liikenteen väylä. Sitä ennen sillalla oli rautatien molemmin puolin teräskaiteiden erottamat jalkakäytävät, joita käyttivät myös polkupyöräilijät. Ajoittain Rautasiltaa oli käyttänyt myös hevosliikenne.
Allan Vainola

Allan Vainola (v:een 1975 Allan Annus, s. 11. maaliskuuta 1965 Tartto) on virolainen kitaristi, laulaja ja säveltäjä. Vainola on soittanut monissa virolaisissa yhtyeissä, joista tunnetuin on Vennaskond. Vainola on myös laulaja Virossa isoa suosiota saavuttaneissa yhtyeissä Metro Luminal sekä Sõpruse Puiestee. Vainola on tehnyt myös teatterimusiikkia.
Allan Vainola liittyi Vennaskondaan tammikuussa 1991 ja heti seuraavassa yhtye muutti Suomeen, jossa asuivat Turussa, Lahdessa, Vaasassa ja Oravaisilla lokakuuhun 1992 asti.

Perhe

Allan Vainola avioitui runoilija ja lastenkirjailija Kätlin Vainolan (o.s. Kõlamets; kirjailijanimeltään Marie Myrk; s. 1978) kanssa 11. maaliskuuta 2002 Haapsalussa. Heillä on kaksi poikaa, Richard (s. 2004) ja Lukas (s. 2010). Vainolan vanhin poika Hyrr-Innokent Vainola (s. 29.3.1991) on laulaja-kitaristi. Hyrr-Innokent oli aikanaan listattuna Viron oudoimpana nimenä, jossa muinaisskandinaavinen Hyrr yhdistyy Vainolan ihaileman venäläisen näyttelijän Innokenti Smoktunovskin nimeen.
Pansori

Pansori (kor. 판소리) on perinteistä korealaista musiikkiteatteria. Sitä esittävät laulaja ja rumpali, joka soittaa buk-rumpua. 
Pansorin alkuperä lienee Jeollan alueen šamanistisissa muga-lauluissa, mutta siihen ovat vaikuttaneet myös lukuisat muut paikalliset kansanperinteet ja kirjallisuuden muodot. Siitä tuli oma taidemuotonsa 1600- tai 1700-luvuilla, mutta se nousi erityiseen suosioon ja saavutti huippukautensa 1800-luvulla. Silloin alun perin vulgaarina viihteenä pidetty pansori nautti myös yläluokan suojelusta. Myöhemmin 1900-luvulla perinne taantui ja muuntui huomattavasti Japanin miehityskauden ja länsimaistumisen myötä, mutta on 1970-luvulta lähtien herättänyt jälleen kiinnostusta. Nykyään esitettäviksi on 12 kappaleen (madang) vakiintuneesta repertoaarista säilynyt vain viisi vanhaa pansori-kappaletta: Chunhyangga, Simcheongga, Heungbuga, Sugungga ja Jeokbyeokga. 
Pansoria esitettiin alun perin julkisilla paikoilla; pan tarkoittaakin avointa tilaa ja sori laulua tai ääntä. Pansori-esityksessä viuhkaa käyttävä laulaja kertoo rummun tarjoaman rytmin säestyksellä tarinan yhdistäen laulua, kertovaa puhetta ja dramaattisia eleitä. Yleisö osallistuu esitykseen aktiivisesti kannustushuudoin tai kommentein. Kokonaisen kappaleen esitys voi kestää 3–8 tuntia, mutta kappaleista voidaan esittää myös yksittäisiä osia tai lauluja.
Valkonen (Muurame, Riskoperä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 216 900 kuutiometriä eli 0,0002 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 7,4 metriä ja suurin syvyys on 17,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,5 metriä mpy.
Jeff Feagles

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Feagles pelasi kolme kautta University of Miamin amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa. Miami Hurricanes oli kaudella 1987 Yhdysvaltain yliopistomestari.
Feaglesin NFL-ura alkoi vuonna 1988, kun hän teki sopimuksen New England Patriotsin kanssa varaamattomana vapaana pelaajana. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi kesäkuussa 1990 waiver-listan kautta Philadelphia Eaglesiin, jossa pelasi neljä kautta. Kaudet 1994–1997 hän pelasi Arizona Cardinalsin riveissä ja 1998–2002 Seattle Seahawksissa. Maaliskuussa 2003 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen viimeisen seuransa New York Giantsin kanssa.
Feagles pelasi Super Bowl -ottelussa kerran, 3. helmikuuta 2008, jolloin New York Giants voitti New England Patriotsin luvuin 17–14. Feaglesistä tuli näin vanhin Super Bowlin voittanut ja loppuottelussa pelannut pelaaja.
Feagles pelasi täydet 16 ottelua jokaisena NFL:n runkosarjakautena tulokaskaudestaan 1988 alkaen. 27. marraskuuta 2005 hän ohitti Jim Marshallin peräkkäisten NFL:n runkosarjaottelujen ennätyksen (282) ottelussa, jossa Giants kohtasi Seattle Seahawksin. Hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä huhtikuussa 2010, joten hänen viimeiseksi kaudekseen pelaajana jäi kausi 2009. Hän pelasi 22 kautta käsittäneellä NFL-urallaan kaikkiaan 352 peräkkäistä runkosarjaottelua. Feagles on myös eniten lentopotkuja potkaissut pelaaja NFL:n historiassa. Hän potkaisi runkosarjaurallaan lentopotkuja yhteensä 71 211 jaardin edestä, 554 lentopotkua 20 jaardin linjalta ja kaikkiaan 1 713 lentopotkua, mitkä kaikki ovat NFL:n ennätyksiä.
Feagles pelasi NFL:n tähdistöottelussa Pro Bowlissa kahdesti, helmikuussa 1996, kauden 1995 jälkeen, ja helmikuussa 2009, kauden 2008 jälkeen.

Yksityiselämä

Feagles on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Michellen kanssa neljä poikaa.
Katsuhito Ebisawa

Katsuhito Ebisawa (s. 11. heinäkuuta 1972 Tōhoku, Aomori) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hän kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1994–2008. Hänen paras sijoituksensa on MM-kisoissa on 15 sija Trondheimin 1997 maailmanmestaruuskilpailujen 50 kilometrillä perinteisellä hiihtotavalla ja olympialaisissa kahdennettoista sijat viestissä Salt Lake Cityssä 2002 ja parisprintissä Torinossa 2006. Ebisawa oli ollut parhaimmillaan 9:s maailmancupin sprinttikilpailussa Reit im Winklissä Saksassa 1996. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin kokonaispisteissä 43:s kaudella 1996–1997.
Ranskan Guayanan lippu

Ranskan Guayanan lippu on Ranskan Guayanan tunnus. Virallinen lippu on Ranskan lippu, mutta hallinnolla on oma lippu, jossa on Guyanan siluetti, jossa on neljä nuolta ja teksti Collectivité Territoriale de Guyane. Aikaisemmin oli käytössä myös Guayanan departmentin lippu, joka oli suorakulmio, joka oli jaettu puoliksi vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan. Vasemman alakulman kolmio oli keltainen ja oikean yläkulman vihreä. Keskellä oli punainen viisisakarainen tähti. Keltainen väri kuvasti maanalaisia luonnonvaroja, vihreä väri metsiä. Punainen tähti kuvasti maan sosialistista suuntausta. Tämä lippu korvattiin Ranskan lipulla vuonna 2015.
Niklas Lindgren

Niklas Erik Lindgren (s. 18. toukokuuta 1988 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpailee veljensä Joonas Lindgrenin parina 470-luokassa. He edustavat Helsingfors Segelklubbia. Lindgreniä valmentaa Petri Leskinen. Hänen isänsä on purjehduksen olympiamitalisti Jouko Lindgren.
Niklas Lingren ja Heikki Elomaa edustivat Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 sijoittuen 27:nneksi . Suomalaisten keskinäisessä karsinnassa he voittivat Niklasin isonveljen, Joonas Lindgrenin venekunnan. Veljekset aloittivat purjehdusharrastuksensa yhdessä Niklasin ollessa nelivuotias, ja Pekingin olympialaisten jälkeen he siirtyivät samaan venekuntaan. Lindgrenit sijoittuivat MM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 2012, 19:nneksi vuonna 2010, 22:nneksi vuonna 2011 ja 39:nneksi vuonna 2009. EM-kilpailuissa heidän sijoituksensa ovat olleet kymmenes vuonna 2011, 25:s vuonna 2009 ja 32:s vuonna 2010. Hänet on myös valittu Rion olympialaisiin 2016 Suomen edustajaksi yhdessä veljensä kanssa.
Niklas Lindgren opiskelee Aalto-yliopistossa kiinteistötaloutta. Hän harrastaa lainelautailua ja salibandya.
Mark Scheifele

Seuraura

Scheifele pelasi juniorina kotikaupungissaan Kitchener Jr. Rangersissä Alliance Pavilion Leagueta. Kauden jälkeen Saginaw Spirit varasi hänet seitsemännellä kierroksella 134. pelaajana OHL:n Priority Selectionissa 2009. Kaudeksi 2009–2010 hänet lähetettiin Kitchener Dutchmenin B-nuoriin Greater Ontario Junior Hockey Leagueen. Kauden jälkeen Spirit myi Scheifelen ja 2. kierroksen varauksen vuodelle 2013 pelaajaoikeudet Barrie Coltsiin vaihdossa maalivahti Mavric Parksiin elokuussa 2010. Kaksi viikkoa myöhemmin hän teki Coltsin kanssa sopimuksen.
Kaudella 2010–2011 Scheifele oli Coltsin toiseksi paras pistemies tehoilla 22+53=75. Hän voitti 53 syötöllä OHL:n syöttöpörssin, pelasi kärkilupausten tähdistöottelussa ja valittiin tulokkaiden toiseen tähdistökenttäliseen. TSN:n tammikuun 2011 listauksessa Scheifelen oli sijalla 21., mutta Winnipeg Jets varasi hänet lopulta ensimmäisen kierroksen seitsemäntenä pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011.
Scheifele vakuutti kautta 2011–2012 edeltäneissä harjoitusotteluissa ja lokakuussa 2011 Jets teki Scheifelen kanssa tulokassopimuksen. Hän aloitti kauden NHL:ssä. Scheifele teki ensimmäisen NHL-maalinsa 19. lokakuuta 2011 Toronto Maple Leafsin James Reimerin taakse. Hän ehti pelata NHL:ssä seitsemän ottelua tehden yhden maalin, ennen kuin 23. lokakuuta hänet lähetettiin takaisin OHL:n Coltsiin. Kun joukkue ei saanut paikkaa pudotuspeleissä, Jets lähetti Scheifelen pelaamaan AHL-joukkue St. John’s IceCapsiin Calder Cupin pudotuspeleihin.
Kaudella 2012–2013 Scheifele haki paikkaa Jetsissä harjoitusleirin kautta ja aloittikin kauden NHL:ssä. Hän oli kuitenkin katsomossa monessa ottelussa ja hänet lähetettiin neljän ottelun jälkeen takaisin Coltsiin. Runkosarjassa hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies tehoilla 39+40=79 ja voitti OHL:n pudotuspelien maali- ja pistepörssin 21 ottelussa tehoilla 15+26=41.
Kausi 2013–2014 oli Scheifelen varsinainen tulokaskausi NHL:ssä ja hän oli yksi suosikeista voittamaan Calder Memorial Trophyn 2014. Hän pelasi kaikissa 60 Jetsin ottelussa ennen olympialaistaukoa, mutta oli maaliskuussa 2014 New York Islandersia vastaan kärsityn polvivamman vuoksi sivussa loppukauden.
Kaudella 2014–2015 Scheifele teki 82 runkosarjassa ottelussa tehot 15+34=49 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen.
Ptolemaios XIII

Ptolemaios XIII (62 eaa./61 eaa. - 13. tammikuuta? 47 eaa.) oli Egyptin faarao vuodesta 51 eaa. kuolemaansa asti. Hän oli Ptolemaios XII:n poika ja Ptolemaioksen hallitsijasuvun viimeisiä jäseniä. Hänestä tuli vanhemman siskonsa Kleopatra VII:n kanssahallitsija vuonna 51 eaa. Pothinus toimi hallitsijana Ptolemaioksen ollessa alaikäinen. Vuonna 48 eaa. Ptolemaios yritti syrjäyttää siskonsa. Kleopatra pakeni Aleksandriaan ja onnistui kokoamaan oman armeijansa, joka kannatti häntä. Tilannetta sekoitti myös se, että Ptolemaioksen ja Kleopatran sisko Arsinoe IV yritti samalla kaapata vallan. 
Samaan aikaan myös roomalainen poliitikko ja kenraali Pompeius saapui Egyptiin hakemaan turvapaikkaa Julius Caesarin joukoilta. Aluksi Ptolemaios ja Pothinus ottivat Pompeiuksen vastaan, mutta 29. syyskuuta 48 eaa. Pothinus murhautti Pompeiuksen. Pothinus uskoi pääsevänsä Caesarin suosioon, kun tämä saapuisi Egyptiin. Toisin kuitenkin kävi. Kun Caesarille esiteltiin vastustajansa irtileikattua päätä, hän purskahti itkuun. Caesar taas löysi Kleopatrassa uuden liittolaisen ja rakastajattaren. Caesar järjesti Pothinuksen teloituksen ja teki Kleopatrasta jälleen Egyptin hallitsijan veljensä kanssa. 
Ptolemaios ei kuitenkaan tyytynyt tähän, vaan liittoutui Arsinoen kanssa. Joulukuussa 48 eaa. roomalaiset ja Kleopatralle uskolliset joukot ottivat yhteen Ptolemaioksen ja Arsinoen joukkoja vastaan Aleksandrian sisällä. Pergamonista saapuvat roomalaisjoukot pakottivat Ptolemaioksen ja Arsinoen pakenemaan kaupungista. Ptolemaios hukkui 13. tammikuuta 47 eaa. ylittäessään Niiliä. Lähteiden mukaan hän joko yritti paeta tai oli matkalla neuvotteluihin.
Afrikanharmaakäpinkäinen

Levinneisyys

Afrikanharmaakäpinkäistä tavataan Burundissa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Etiopiassa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Nigeriassa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa ja Zimbabwessa. Lajin on yleinen levinneisyysalueensa pohjoisosissa ja harvinainen etelässä. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
August Aspegren

August Alfred Aspegren (marraskuu 1844 Uusikaarlepyy – 12. marraskuuta 1912 Ruovesi) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän ansioitui näyttämötaiteen keskeisenä rakentajana Suomen maaseudulla. Aspegrenin näyttelijäntyö keskittyi ensisijaisesti huvinäytelmiin.

Elämä ja ura

August Aspegrenin vanhemmat olivat perämies Adrian Alfred Aspegren ja Johanna Maria Henelius. Aspegren aloitti teatteriuransa Westermarckin perustamassa Kotimaisessa Teatteriseurueessa vuosina 1871 ja 1872. Seurue näytteli etupäässä ruotsinkielellä. Hän liittyi Kaarlo Bergbomin luotsaamaan Suomalaiseen Teatteriin sen perustamisvuonna 1872. Seuraavana vuonna hän avioitui näyttelijä Aurora Aspegrenin (omaa sukuaan Gullstén) kanssa. August Aspegren alkoi suunnitella kiertävää suomenkielistä teatteria näyttelijä ja dramaturgi Oskari Vilhon kanssa 1883. Hanke viivästyi, sillä Vilho kuoli saman vuoden toukokuussa. Ajatus toteutui vihdoin vuonna 1887, jolloin Aspegren perusti puolisonsa kanssa oman suomenkielisen teatteriseurueen. Niin kutsutun Aspegrenin Suomalaisen Kansanteatterin ensimmäinen näytös oli Tampereella 11. syyskuuta 1887. Näytelmät olivat Topeliuksen Sotavanhuksen joulu ja Samuli S:n Setä.
Aspegrenien avioliitto päättyi eroon; August Aspegren löysi itselleen uuden kumppanin. Kymmenen vuoden kuluttua toimintansa alkamisesta Kansanteatteri jakautui kahtia. Sen vanhimmat jäsenet näyttelivät vuosina 1898 ja 1899 Suomen maaseutukaupungeissa nimellä Uusi Teatteri. Johtajana toimi Aapo Pihlajamäki. Toinen puolisko jatkoi entisellä nimellä Aspegrenin johdolla vielä kaksi vuotta. Syksyllä 1899 puoliskot yhtyivät jälleen. Seurueen uudeksi nimeksi annettiin Suomalainen Maaseututeatteri. Aspegrenia pyydettiin sen johtoon, mutta hän kieltäytyi.
Witchblade

Witchblade on yhdysvaltalainen Top Cow Productionsin julkaisema sarjakuvasarja. Sarja alkoi vuonna 1995 ja kotimaassaan se jatkuu yhä. Suomessa Witchbladea julkaisi Egmont Kustannus vuosina 1999–2004. Witchbladen ovat kehittäneet Marc Silvestri, David Wohl, Brian Haberlin, Christina Z ja Michael Turner.

Juoni

Witchblade kertoo newyorkilaisesta poliisinaisesta Sara Pezzinistä. Hän on työssään kovapintainen eikä kaihda rankempiakaan otteita, mutta on silti varsin oikeudenmukainen. Sattumien kautta Sara päätyy parinsa Michael Yeen kanssa eräänä iltana hylättyyn Rialton teatteriin - paikkaan, jossa muuan pörssihai Kenneth Irons järjestää koetilaisuuden Witchbladen, mystisen taikavoimia omaavan hansikkaan, käytöstä. Ironsin haave on nimittäin jo kauan ollut hallita hansikkaan mittaamattomia voimia, mutta Witchblade päättää itse, kenen kosketusta se tottelee ja siksi Irons yrittää löytää hansikkaan voimia hallitsevan avustajan. Sara saa Witchbladen haltuunsa, mutta hänen parinsa menettää henkensä tulitaistelussa. Sara vierastaa hansikasta, koska sillä selvästi on oma tahto, mutta Witchblade on valinnut Saran ja hänen on vain opittava elämään sen kanssa.

Cross-overit

Oman sarjansa lisäksi Sara Pezzini ja Witchblade ovat toimineet cross-over-pareina muun muassa Tomb Raider -sarjan Lara Croftin ja The Darkness -sarjan Jackie Estacadon kanssa. Lara Croft esiintyikin sarjakuvahahmona ensimmäisen kerran juuri Sara Pezzinin kanssa Witchbladen sivuilla, ennen kuin muutamaa vuotta myöhemmin sai oman lehtensä. Naiskaksikko seikkaili debyyttinsä jälkeen vielä muutaman kerran yhdessä. Jackie Estacadoa sen sijaan on nähty Sara Pezzinin parissa useamminkin.
Víctor Rodríguez

Seurajoukkueura

Rodríguez pelasi kausina 2009–2012 Badalonassa, jossa teki 85:ssä Segunda División B:n ottelussa kahdeksan maalia. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi saman sarjatason Zaragoza B:hen, mutta pääsi kuitenkin debytoimaan Zaragozan edustusjoukkueessa jo toisella Primera Divisiónin sarjakierroksella 25. elokuuta 2012 Espanyolia vastaan. Ensimmäisen maalinsa Rodríguez teki 22. syyskuuta 2012 Osasunan verkkoon.
Keihan-rautatiet

Historia

Keihan-rautatiet perustettiin marraskuussa 1906 ja liikennöinnin yhtiö aloitti Osakan ja Kioton välillä vuonna 1910.
Zdravko Tolimir

Zdravko Tolimir (serb. Здравко Толимир; 27. marraskuuta 1948 – 8. helmikuuta 2016) on bosnianserbi, joka toimi komentajana Bosnian serbiarmeijassa Bosnian sodan aikana.
Jugoslavian sotarikostuomioistuin tuomitsi joulukuussa 2012 Tolimirin elinkautiseen vankeuteen kansanmurhasta. Tuomioistuimen mukaan hänellä oli keskeinen rooli 8 000 muslimimiehen ja -pojan joukkomurhassa Srebrenicassa heinäkuussa 1995. Tolimir oli tuomioistuimen mukaan Bosnian serbien sotilasjohtajan Ratko Mladićin oikea käsi Bosnian sodan aikana.
Aluehallintovirasto

Arvostelu

Hallituksen asetus aluehallintovirastoista sai osakseen arvostelua muun muassa siksi, että aluehallintovirastojen nimet ovat epäjohdonmukaisia ja vievät harhaan. Julkisuudessa ihmeteltiin myös sitä, ettei uudistusta tehtäessä ollut haettu asiantuntija-apua esimerkiksi nimistönhuoltajilta ja -tutkijoilta eikä heidän apuaan otettu huomioon, kun sitä tarjottiin.
Karhunruohokasvit

Tuntomerkit

Karhunruohokasvien tuntomerkkeihin kuuluvat miekkamaiset lehdet, jotka ovat sivuilta litistyneitä (tavallisesti lehdet ovat litteitä selkä-vatsa-suuntaisesti), joten lehdet ovat syrjittäin. Lehtiasento on kaksirivinen.
Kukinto on terttumainen ja siinä on suojuslehtiä. Suvussa Harperocallis suojukset puuttuvat ja kukat sijaitsevat yksittäin. Kunkin kukan alla on ulkoverhiö (calyculus), jossa on 1–3 lehteä; ulkoverhiö puuttuu kuitenkin eräiltä karhunruohoilta (Tofieldia). Kukat ovat huomaamattomia ja tyypillisiä 3-lukuisia ja 5-kiehkuraisia yksisirkkaiskukkia. Kehälehdet ovat tavallisesti erilliset. Kukassa on mesiäisiä. Sikiäin on varrellinen ja emilehdet ovat kasvaneet yhteen. Kunkin emilehden kärjessä on oma vartalonsa, mutta suvussa Isidrogalvia vartaloita on vain yksi. Kussakin emilehdessä on viisi tai useampia siemenaiheita, joiden varret ovat joko suoria tai jossain määrin taipuneita. Hedelmä on tavallisesti liiteluomainen kota, toisinaan tuppilo. Siemenet sijaitsevat hedelmässä vinosti ja niissä on ulokkeet. Kromosomiluku on n = (14) 15 (16).

Anatomiaa

Nilasolukossa on syysoluja. Siiviläputkien plastideissa on myös monikulmaisia kiteitä. Ilmaraot anomosyyttisiä. Heteenponnen tapetum on rauhasmainen. Mikrosporogeneesi simultaaninen. Siemenaiheessa on hypostaasi ja integumentista muodostunut obturaattori. Antipodisolut eivät ole monitumaisia.
Paavo Pirilä

Paavo Werner Pirilä (16. kesäkuuta 1883 Teisko – 31. elokuuta 1957) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Pirilä valmistui ylioppilaaksi 1903, lääketieteen kandidaatiksi 1906, lisensiaatiksi 1910 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1914. Hän oli Helsingin kaupungin palveluksessa yleisen sairaalan ihotautiosaston apulaislääkäri 1911–1913, Helsingin kaupungin terveystoimen apulaislääkäri 1913–1915, Helsingin yliopiston syfilidologian dosentti 1916–1922 ja 1936–1943, iho- ja sukupuolitautiopin vt. professori 1941–1942, professori 1943–1951, Töölön ylimääräisen veneeristen tautien sairaalan ylilääkäri 1916–1921. Hän hoiti iho- ja veneeristen tautien professori virkaa 1918- ja 1925, antoi yliopiston iho- ja sukupuolitautien opetusta 1929–1936.
Luottamustehtäviä Pirilällä oli muun muassa Lääkintöhallituksen tieteellisen neuvoston jäsenyys 1943–1945, Pohjoismaisen ihotautilääkäriyhdistyksen hallituksen jäsenyys 1943–1953. Hän julkaisi väitöskirjan syfilistutkimuksen alalta, kupan primaarihaavan histologiasta, 1914.
Pirilän ja hänen puolisonsa Anni Siviä Ikosen poika Veikko Pirilä seurasi isänsä jälkiä iho- ja sukupuolitautien lääkärinä ja professorina.
Greenwich Village

Greenwich Village [ˈɡrɛnɪtʃ ˈvɪlɪdʒ] on kaupunginosa Manhattanin länsiosassa, New Yorkissa. Se sijaitsee Broadwayltä länteen ja 14. kadulta etelään. Se on merkittävä boheemin kulttuurin maamerkki, tunnettu värikkäistä taiteellisesti suuntautuneista asukkaistaan ja heidän tuottamastaan vaihtoehtokulttuurista.
Alueella oli merkittävä vaikutus folkmusiikin syntyvaiheissa 1960-luvulla. Muiden muassa The Mamas & the Papas -yhtye on syntynyt ja Bob Dylan asunut Greenwich Villagessa.

Populaarikulttuurissa

Televisiosarja Frendit esittää Greenwich Villagea, vaikka se on kuvattu Hollywoodissa.
Terni

Terni on kaupunki Ternin maakunnassa Umbrian alueella Keski-Italiassa. Se sijaitsee noin sata kilometriä Roomasta pohjoiseen, Rooman ja Anconan välisen rautatielinjan varrella. Terni on yksi Umbrian merkittävimmistä teollisuuskaupungeista. Sen takia liittoutuneet pommittivat kaupunkia rajusti toisessa maailmansodassa.
Vuoden 2015 lopulla kaupungissa oli 111 501 asukasta.
Vanves

Historia

Kaupungin historiassa merkittävä päivä oli 1. tammikuuta 1860, jolloin Pariisin kaupungin alueellinen laajeneminen toteutettiin liittämällä siihen naapurikuntia. Silloin liitettiin Pariisiin Vanvesin pinta-alasta noin kolmasosa, ja alueet muodostavat nykyisin eritoten Plaisancen-alueen Pariisin kaupungin 14. kaupunginosassa.
Muutamaa vuotta myöhemmin, 8. marraskuuta 1883, noin puolet Vanvesin alueesta liitettiin uuteen Malakoffin kuntaan.

Liikenne

Vanvesin kunta kuuluu Pariisin metron toiminta-alueeseen. Sinne liikennöi metrolinja numero 13, ja alueella on useita metroasemia.
Vanvesin rautatieaseman kautta kulkee myös suuri osa esikaupunkijunien liikenteestä, sillä kaikki Montparnassen asemalta lähtevät junat kulkevat juuri Vanvesin aseman kautta.
Marmorikuula

Marmorikuula on pyöreä, yleensä lasista valmistettu pallo. Marmorikuulat ovat useimmiten lastenleikkeihin suunnattuja.
Volkswagen Group A -pohjalevy

Volkswagen Group A -pohjalevy on Volkswagen Groupin kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Sen ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 1974 Volkswagen Golfin yhteydessä. Uudemmissa malleissa on siirrytty käyttämään modulaarista MQB-pohjalevyä, mutta markkinoilla on vielä A-pohjalevyyn perustuvia malleja.