google/wiki40b huggingface dataset:
Rottalammi (Ulvila)

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven suurin pituus on vain 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa suo-ojan ensimmäinen haara. Tulvavedet laskevat siitä ojiin ja valuvat edelleen Osalammiin, joka sijaitsee puolen kilometrin päässä.

Kourijärven valuma-alueen kuvailu

Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Lenininpuisto

Lenininpuisto (ruots. Leninparken) on Helsingin Alppilassa sijaitseva puutarha-arkkitehti Maj-Lis Rosenbröijerin suunnittelema 3,5 hehtaarin kokoinen puisto.
Puiston rakensi Helsingin kaupungin puisto-osasto yhdessä Helsingin Puutarhaseuran kanssa. Lähes maatonta kalliota ollut alue rakennettiin vuosina 1961–1962 pidettyä puutarhanäyttelyä varten puistoksi. Rakennustyöt heinäkuussa 1961, vaikkakin mullanajo olikin jo alkanut edellisenä talvena. Ennen puistoa alueella ei ollut mitään rakenteita ja puitakin oli vain viisi. Näyttelyä varten rakennettiin näyttelypaviljonki, suihkuallas, puro, käytävät, muureja ja portaat.
Puutarhanäyttelyn ansiosta Lenininpuisto on edelleen suomalaiseksi puistoksi poikkeuksellisen rehevä ja sisältää runsaasti puu-, pensas- ja kukkalajikkeita. Puiston halki virtaa kivetty puro, joka saa alkunsa sen korkeimmalla kohdalla olevasta suihkulähteestä ja laskee kiviseen vesialtaaseen itäisen portin luona.
Lenininpuisto tunnettiin 1960-luvulla asukkaiden keskuudessa muun muassa kukkapuiston nimellä. Nykyisen nimensä puisto sai vuonna 1970 V. I. Leninin syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi, jolloin se erotettiin Alppipuistosta. Nimeämisaloitteen teki Mirjam Vire-Tuominen, ja nimi selittyy sillä, että puiston vieressä sijaitsee Kulttuuritalo.
Pientä Lenininpuistoa ei ole kovin helppo löytää, koska puiston Sturenkadulla sijaitseva alkupää on muutettu viereisen Kulttuuritalon kiinteistöä palvelevaksi asfaltoiduksi pysäköintialueeksi. Puiston kaksi muuta sisäänkäyntiä sijaitsevat pohjoisessa Vesilinnankadulla ja etelässä Linnanmäen huvipuiston pääporttia vastapäätä.
Aika ajoin on herännyt keskustelua, pitäisikö puistoon pystyttää Leninille muistomerkki. Vuonna 2000 nousi kohu kun Helsingin kaupungin taidemuseo suunnitteli hankkivansa petroskoilaisen kuvanveistäjän, akateemikko Leo Lankisen suomalaisesta punagraniitista veistämän Lenin-rintakuvan joka oli tarkoitus sijoittaa Alppilan Lenininpuistoon. Hankkeesta luovuttiin kun patsaan myyjä veti tarjouksensa pois.
Puiston nimeä on ehdotettu muutettavaksi Vesilinnanpuistoksi, Puutarhurinpuistoksi tai Ylipuutarhurinpuistoksi. Lokakuussa 2017 Sinisen tulevaisuuden Jussi Niinistö ja Sampo Terho jättivät aloitteen, jossa he halusivat muuttaa puiston nimen Pehr Evind Svinhufvudiin viitaten Ukko-Pekan puistoksi. Helsingin kaupunginvaltuusto äänesti aiheesta toukokuussa 2018, jolloin aloite kaatui. Kompromissiksi sinisten valtuustoryhmä esitti nimeä Leninin uhrien muistopuisto. Jussi Niinistön mukaan ”se kunnioittaisi näkyvällä tavalla niitä lukemattomia ihmisiä, niin suomalaisia, venäläisiä kuin muidenkin kansallisuuksien edustajia, jotka jauhautuivat Leninin luoman kommunistisen hirmuhallinnon rattaissa”. Myös tämä esitys kaatui.
Tommi Visto

Ura

Hyökkääjänä pelannut Visto on Vammalan Palloseuran kasvatti. Hän liittyi Lappeenrannan Pallon joukkueeseen kaudella 1987, jolloin joukkueen sarjataso oli III divisioona (myöhemmältä nimeltään Kolmonen). Visto teki 26 maalia ja LaPa nousi II divisioonaan (Kakkonen), jossa hän pelasi joukkueen kanssa kaudet 1988–1989.
Kaudeksi 1990 Visto siirtyi I divisioonaan (Ykkönen) nousseeseen Joutsenon Kullervoon, mikä aiheutti riitaa LaPan ja JoKun välille. JoKu katsoi Viston sopimuksen päättyneen ja sopimuksessa olleen pykälän mahdollistaneen vapaan siirtymisen, ja LaPa puolestaan piti itseään oikeutettuna siirtokorvaukseen. JoKu joutui lopulta maksamaan 60 000 markkaa saadakseen Viston pelikelpoiseksi. Seura vei tapauksen oikeuteen, mutta raastuvanoikeus asettui LaPan kannalle keväällä 1991 ja tuomio piti myös hovioikeudessa. Tuolloin elettiin aikaa ennen niin sanottua Bosman-sääntöä ja Suomen EU-jäsenyyttä.
JoKulle Visto teki kaudella 1990 viisi ja kaudella 1991 kahdeksan maalia. Ne siivittivät hänet kaudeksi 1992 pietarsaarelaisen Jaron Veikkausliiga-joukkueeseen. Liigadebyyttinsä Visto teki 2–2-tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan 7. toukokuuta 1992. Kaikkiaan hän pelasi 18 liigaottelussa, joista kahdeksassa hän oli avauskokoonpanossa. Liigamaaleja hän teki neljä, mistä ensimmäisen 1–2-tappioon päättyneessä kotiottelussa Kuusysiä vastaan 21. toukokuuta.
Kaudeksi 1993 Visto palasi JoKuun eli Kultsuun ja teki jälleen kahdeksan maalia. Kauden 1995 hän pelasi Kolmosta Uus-Lavolan Peli-Pojissa, ja sen jälkeen taas kaudet 1996–1998 Kultsussa, niistä kausi 1997 Kakkosessa. Ykkösen otteluita Visto pelasi Kultsussa yhteensä 120, joissa hän teki 29 maalia. Hän oli Antti Salon (35) jälkeen Kultsun toiseksi paras maalintekijä seuran yhdeksän Ykkösen-kauden aikana. Vielä kaudella 2005 Visto pelasi yhden Ykkösen ottelun Rakuunoissa. Hän kuului myös IFK Willmanstrandin JKKI-joukkueeseen. WIFK pääsi Suomen Cupin fair play -finaaliin, jossa se kaatoi HIFK:n.
Visto pelasi myös futsalia. Hän saavutti useiden muiden Kultsun pelaajien tapaan lajin Suomen-mestaruuden WIFK:n kanssa vuonna 2000. Vuonna 2007 hän oli voittamassa FKKI-40-sarjan SM-kultaa.
Karl Johan Nybo

Ura

Nybo aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006. Ensimmäisen voittonsa ammattilaisurallaan Nybo saavutti elokuussa 2007 Tanskan-mestaruuskilpailuista. Nybo on saavuttanut urallaan 38 ammattilaisvoittoa, joista jokainen on tullut Pohjoismaiden, pääosin Tanskan, kilpailuissa. Rahaa Nybo on urallaan ansainnut reilut 59 tuhatta dollaria.
Kellosaari

Kellosaari oli Helsingin edustalla sijaitseva pieni saari. Sen ruotsinkielinen nimi Skällarn – "Haukkuja" – saattaa viitata koiriin, jotka kesäisin paimensivat saarelle vietyä karjaa. Toisaalta, substantiivi skälla tarkoittaa lehmänkelloa, mikä sekin viittaisi jonkinlaiseen laidunmaahan. Kellosaari yhdistettiin 1910-luvulla täyttömaalla osaksi nykyistä Ruoholahtea. Ruoholahteen yhdistettiin myös Jätkäsaari, Hietasaari, Saukko ja Salmisaari.

Kellosaaren varavoimalaitos

Kellosaari on antanut nimensä paikalla nykyään sijaitsevalle Helenin varavoimalaitokselle. Voimalaitosta käyttää Fingrid. Kellosaaren voimalaitos valmistui vuonna 1974, ja siinä on kaksi polttoöljykäyttöistä, Kraftwerk Unionin valmistamaa kaasuturbiiniyksikköä sähköntuotantoon, yhteisteholtaan 120 megawattia.
Kellosaaren voimalaitoksen käyttö on erittäin epätaloudellista verrattuna Helenin muihin yksiköihin, joten sitä käytetään ainoastaan poikkeustilanteissa, kuten laajamittaisissa sähköntuotannon häiriötilanteissa. Ruoholahden 1990-luvulla rakennetut kerrostalot ulottuvat aivan voimalan viereen.

Kellosaaren lentosatama

Kellosaaressa toimi 1930-luvulla lentosatama, josta muun muassa Aero OY:n lentokoneet liikennöivät. Se ei kuitenkaan saavuttanut merkittävää asemaa, vaan Katajanokan lentosatama säilyi kaupungin päälentosatamana kunnes Malmin lentoasema avattiin. Lentosataman käyttöön rakennettu lentokonehalli, joka sijaitsi varavoimalaitoksen itäpuolella, säilyi ilmakuvien perusteella aina 1990-luvulle saakka. Lentokonehallin pituus oli 30 metriä ja leveys 40 metriä. Halli valmistui syksyllä 1928 ja myöhemmin rakennettiin vielä paviljonki ja laituri.
Ernie Kovacs

Ura

Näyttelemistä New Yorkissa opiskellut Kovacs toimi vuosina 1941–1943 kotikaupunkinsa sanomalehden The Trentonianin kolumnistina, jonka jälkeen Kovacks siirtyi WTTM-radioasemalle, jolla hän toimi muun muassa kuuluttajana ja apulaisohjelmajohtajana. Vuonna 1950 Kovacs siirtyi televisioon NBC:n verkkoon kuuluvalle philadelphialaiselle WPTZ-TV -asemalle. Aluksi hän toimi juontaja Deadline for Dinner -ruoanlaitto-ohjelmassa ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli aseman aamuohjelman 3 To Get Ready isäntä. Kovacs teki vaikutuksen NBC:n johtoon, ja toukokuussa 1951 hän sai oman päivittäisen 15-minuuttisen ohjelmansa, It's Time for Ernie, NBC:n verkossa valtakunnallisesti esitettäväksi. Saman vuoden heinäkuussa hän aloitti parhaaseen katseluaikaan lähetetyn Ernie in Kovacsland -ohjelman. Kovacs teki Philadelphiassa vielä Kovacs on the Corner -sarjan alkuvuodesta 1952, kunnes hän huhtikuussa siirtyi New Yorkiin CBS-televisioyhtiölle kuuluvalle WCBS-asemalle.
New Yorkissa Kovacs isännöi Kovacs Unlimited -viihdesarjaa. Sarjaa tehtiin 21 kuukautta, ja se oli Kovacsin pitkäikäisin televisiosarja. Tämän jälkeen hän teki ohjelmia useille eri televisioverkoille. Huhtikuussa 1954 Kovacs siirtyi DuMont Networkin WABD-asemalle, jolta hän seuraavana vuonna palasi takaisin NBC:lle. Viimeisellä kaudellaan 1961–1962 hän teki esiintyi ABC:lla.
Kovacs kuoli 42-vuotiaana auto-onnettomuudessa palatessaan kotiin Milton Berlen järjestämiltä kutsuilta.
Ernie Kovacs on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Xiaomi Redmi 2 Prime

Muotoilu

Xiaomi Redmi 2 Prime -älypuhelimessa on 4,7-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 32 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Jack Parow

Jack Parow (oik. Zander Tyler, s. 1982 Bellville, Kapkaupunki, Western Cape) on eteläafrikkalainen rap-artisti.
Backwoods (vuoden 2008 elokuva)

Juoni

Pariskunta Tom ja Gwen ovat retkeilemässä kansallispuistossa, jossa heidän kimppuunsa hyökätään. Tom tapetaan, mutta Gwen vangitaan, sillä hänen halutaan tuottavan jälkeläisiä. Muutamaa kuukautta myöhemmin losangelilaisen videopeliyrityksen johtaja Johnny Dash järjestää seitsemän työntekijänsä kanssa virkistysretken kyseiselle alueelle. Retkeen kuuluu värikuulasota, jossa työntekijät voivat oppia johtamista. 
He yöpyvät kansallispuistossa entisellä armeijan alueella. Adamilla on tunne, että heitä tarkkaillaan ja hän yrittää varoittaa muita, mutta turhaan. Seuraavan päivän värikuulasota muuttuu radikaalisti, kun he törmäävät alueen mielipuolisiin asukkaisiin.
Uusikylä (Karjalan tasavalta)

Uusikylä eli Derevjanka (ven. Деревянка) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Äänisenrannan piirin keskiosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Uudenkylän maalaiskunta rajoittuu koillisessa Puujoen , kaakossa Latvan, lounaassa Latva-Vetkan ja luoteessa Uuden-Vilkan maalaiskuntaan. Uudenkylän maaseututaajaman lisäksi Uudenkylän kuntaan kuuluu Päsinselän maaseututaajama (ven. Пяжиева Сельга, Pjažijeva Selga). Kunnassa oli noin 1 900 asukasta vuonna 2006.
Uudenkylän taajama sijaitsee Puujoen varrella Muurmannin radan länsipuolella 32 kilometriä Petroskoista etelään. Uudenkylän väestö saa elantonsa pääasiassa teollisuudesta, muun muassa kivimurskaamo on merkittävä työnantaja.
Uudenkylän alue kuului Venäjän keisarikunnassa ja ennen 1920-lukua Latvan kuntaan Aunuksen kuvernementissa. Uudenkylän taajama perustettiin vuonna 1928 Puujoen asemaksi. Jatkosodassa Uudenkylän alue oli Suomen miehittämä vuosina 1941–1944.
Mechelen

Historia

Mechelen on kasvanut Dylejoen vasemmalle rannalle roomalaiskaudella perustetun kylän ympärille. Germaaniheimot valtasivat alueen 200- ja 300-luvuilla. Heidät käännytti myöhemmin kristinuskoon pyhä Rombout.
Mechelen kuului 915–1333 Liègen ruhtinaspiispakuntaan ja Flanderin kreivikuntaan 1333–1369. Kaupunki kasvoi ja vaurastui 1200- ja 1300-luvuilla tekstiiliteollisuuskeskuksena. Burgundin Alankomaiden hallitsija Kaarle Rohkea teki Mechelenistä Alankomaiden oikeuslaitoksen päämajaksi.
Mechelenin huippukausi osui Margareeta Itävaltalaisen aikaan. Hän teki kaupungisa Alankomaiden hallituskaupungin vuosiksi 1507–1517 ja 1519–1530. Mechelenin tiede, kirjallisuus ja taide kukoistivat, ja kaupunkiin rakennettiin monia suuria rakennuksia. Kaarle V siirsi pian Margareetan kuoleman jälkeen pääkaupunkinsa Brysseliin.
Mecehelen kärsi pahoin 1500-, 1600- ja 1700-luvuilla käytyjen sotien aikana. Kaupunki teollistui 1800-luvulla, ja Euroopan mantereen ensimmäinen rautatie kulki Brysselistä Mecheleniin. Kaupunkiin alkoi sen jälkeen kehittyä metalliteollisuutta.
Idealside

Idealside oli suomalainen yhtye joka julkaisi yhden pitkäsoiton Polarvox-levymerkille.
Puustellin Työkylä

Puustellin Työkylä, eli Puustellin hyvän työn kylä, on työ-, toiminta-, oppimis- ja valmennusympäristö. Puustellin Työkylää ylläpitää vuonna 1979 perustettu Puustellin Tuki ry. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on tukea ja edistää työllistymisessään erityistä tukea tarvitsevien kouluttautumista, työllistymistä ja työelämään sijoittumista sekä itsenäistä asumista. Laukaan Kuhankoskella sijaitseva Puustellin Työkylä on tuottanut sosiaalipalveluja vuodesta 1982. Työkylän yhteydessä sijaitsee myös Puustellin Työkylän puoti, jossa myydään kuntoutujien ja valmentautujien valmistamia kädentaitotuotteita.

Puustellin Työkylän historia tiivistetysti

Puustellin Tuki ry on perustettu vuonna 1979. Sosiaalineuvos Eila Ollikainen, apulaisprofessori Erkki Saari ja käsityönopettaja Sirkka Rautala ystävineen olivat perustajajäseniä.
Raha-automaattiyhdistyksen osittaisella tuella perustettiin Puustellin Työkylä, jossa ensimmäiset työntekijät aloittivat kesällä 1982. Työkylän ensimmäinen toiminnanjohtaja oli Eila Ollikainen. Muut toiminnanjohtajat: Ilpo Värre, Marja-Liisa Pitkänen, Martti Wilhelms, Aune Kinnunen, Petri Wirzenius, Tuija Hämäläinen
Puustellin Työkylälle myönnettiin Laukaan kulttuuripalkinto vuonna 1992.

Puustellin Tuki ry

Puustellin Tuki ry on riippumaton kolmannen sektorin toimija, jonka toiminnan tarkoitus on ylläpitää ja kehittää osatyökykyisten mahdollisuuksia tehdä työtä ja hankkia toimeentuloa. Tarkoitusta varten yhdistys ylläpitää Puustellin Työkylää Laukaan Kuhankoskella.
Puustellin Tuki ry:n hallitukseen kuuluu puheenjohtaja, kolme varsinaista jäsentä, kaksi asiantuntijajäsentä ja kaksi varajäsentä. Puustellin Tuki ry on jäsenenä seuraavissa yhteisöissä: Keski-Suomen työpajayhdistys, Keski-Suomen yhteisöjen tuki (KYT Osk.), Laukaan yrittäjät ry, Valtakunnallinen Työpajayhdistys, Soste, Vates-säätiö.

Puoti

Puustellin Työkylässä sijaitseva Työkylässä valmistettuja tuotteita myyvä puoti toimii oppimisympäristönä. Valmentautujien oman osaamisen ja taitojen puitteissa valmistuvat tuotteet jatkavat matkaansa asiakkaille Puodin kautta.
Työministeriö

Historia

Työministeriö perustettiin vuonna 1970, jolloin silloinen kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö jaettiin kahtia. Kahtiajaossa syntyivät liikenneministeriö ja työvoimaministeriö, jonka nimi lyheni työministeriöksi 1. kesäkuuta 1989. Työvoimaministeriö aloitti Koiviston I hallituksen loppuvaiheissa. Ensimmäinen työvoimaministeri oli veteraanipoliitikko Veikko Helle, joka ehti toimia virassaan vain 75 päivää ennen Koiviston hallituksen työn päättymistä vaalien myötä. Helle piti hallussaan samaa salkkua myös Karjalaisen II:ssa (1970–1971), Paasion II:ssa (1972) ja Sorsan III:ssa (1982–1983) hallituksessa. Hän ei ministeripäivien määrässä pärjää monellekaan kollegalleen, mutta on ykkönen eri hallituksien määrässä työministeriön salkunhaltijana. Tarja Filatov on hallinnut salkkua kolmen eri hallituksen aikana.
Suomen historian monista lamakausista huolimatta työministerin pesti ei ole ollut tuulinen. Ministeri on vaihtunut kesken hallituskauden vain kolmesti: viimeksi helmikuussa 2000, kun SDP kierrätti ministereitään ulkoministeri Tarja Halosen tultua valituksi tasavallan presidentiksi.
Työministeriötä ovat perinteisesti hallinneet joko vasempaa laitaa (SDP, SKDL) tai poliittista populismia edustavat, useiden vasemmiston ideologioiden kanssa yhteneväiset, ns. pienen ihmisen puolella olevat puolueet (SMP). Vain kahdesti aikaisemmin salkku on ollut poliittisessa hallituksessa porvaripuolueen hallussa. Vuosina 1976–1977 paikalla oli edellisen hallituksen opetusministeri ja poliitikon uraansa aloitellut nuori Paavo Väyrynen. Ahon lama-ajan porvarihallituksessa työministerinä istui Kokoomuksen Ilkka Kanerva.
Topiikka

Historia

Organon (”Väline”) on kokoelma Aristoteleen logiikkaa ja metodiikkaa koskevia kirjoituksia. Sen nimitys tulee siitä, että sen osa-alueiden hallitsemisen katsotaan antavan filosofille tarvittavat ajattelun välineet kaikkien muiden asioiden käsittelyyn, sekä tieteessä että yleensäkin kaikessa järkevässä ajattelussa ja väittelyissä. Se sisältää Topiikan lisäksi viisi muuta teosta.
Organonin teoksista Topiikka, Ensimmäinen analytiikka ja Toinen analytiikka liittyvät läheisesti toisiinsa ja viittaavat toisiinsa usein. Topiikka liittyy läheisesti yhteen myös teoksen Sofistiset kumoamiset kanssa, ja Sofistiset kumoamiset voidaan nähdä Topiikan eräänlaisena lisäyksenä. Muihin Organonin teoksiin verrattuna nämä kaksi teosta ovat luonteeltaan käytännöllisempiä. Niiden voidaan nähdä jatkavan Platonin Akatemiassa alkanutta dialektiikan tutkimusta.
Organonin ulkopuolisista Aristoteleen teoksista Retoriikka on monin osin riippuvainen Topiikassa esitetyistä näkemyksistä.

Sisältö

Topiikka käsittää kahdeksan kirjaa. Lähtökohtana on väittelytilanne, jossa väittelijöistä toinen puolustaa jotain asiaa, ja toinen yrittää kumota vastustajan kaikki argumentit. Aristoteles esittää Topiikassa, että dialektiikan taidon avulla väittelijä voi menestyksekkäästi joko puolustaa tai kritisoida mitä tahansa väitteitä riippumatta siitä, mitä mieltä niistä itse sattuu olemaan.
Teos tarjoaa joukon premissejä, joiden avulla on mahdollista keksiä uskottavia argumentteja joko puolesta tai vastaan. Esimerkiksi väitteiden uskottavuutta lisää niiden tukeutuminen enemmistön ja tunnettujen viisaiden käsityksiin. Vastustajan väitteiden totuutta taas voi testata esimerkiksi kääntämällä ne päinvastoin, ja katsomalla paljastuiko sillä tavalla joku looginen ristiriita tai muu virhe argumentaatiossa.
Jarkko Laine

Elämä ja ura

Laine aloitti uransa underground-runoudella. Hän debytoi kirjallisuuslehti Parnasson lyriikkakilpailussa vuonna 1967 ja hänen esikoiskokoelmansa Muovinen Buddha ilmestyi samana vuonna. Sen jälkeen Laine julkaisi lähes vuosittain jonkin teoksen, joskus kaksikin. Vaikka hänet tunnetaan erityisesti runoilijana, hän julkaisi myös romaaneja ja muuta proosaa. Laine toimi Parnasson toimitussihteerinä 1969–1986 ja päätoimittajana 1987–2002. Hän myös suomensi muun muassa Mark Twainia, Bram Stokeria, Richard Brautigania, William Shakespearea ja yhdysvaltalaista runoutta.
Runojen lisäksi Laine tunnetaan myös sanoituksistaan. Hänen tekemiään ovat muun muassa Rauli Badding Somerjoen esittämät ”Bensaa suonissa” (1970), ”Hymyile Miss Universum” (1970) ja ”Pilvet karkaa, niin minäkin” (1970), ”Fiilaten ja höyläten” sekä Suomen Talvisota 1939–1940 -yhtyeen ”Kekkonen-rock” (1969). Suomen Talvisodan underground-hankkeen puitteissa Laine nousi suomalaisen rocklyriikan edelläkävijäksi ja uudistajaksi. Muun muassa Eppu Normaalin Mikko Saarela piti Lainetta tärkeimpänä innoituksen lähteenään suomalaisista kirjallisista vaikuttajista.
Laine oli kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 1999 sekä Turun kaupunginvaltuustoon kunnallisvaaleissa 2000.
Laine kuoli 59-vuotiaana vaikeaan sairauteen. Laineen postuumisti julkaistu ajatelmakokoelma Kolmas mustakantinen vihko valittiin Vuoden aforismikirjaksi 2007. Hänen mukaansa on nimetty vuodesta 2011 kahden vuoden välein jaettu Jarkko Laine -palkinto.
Compay Segundo

Máximo Francisco Repilado Muñoz Telles, taiteilijanimeltään Compay Segundo (18. marraskuuta 1907 Siboney, Kuuba – 13. heinäkuuta 2003 Havanna, Kuuba) oli kuubalainen trova-kitaristi, laulaja ja säveltäjä. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat Chan Chan, Sarandonga", "La calabaza", "Hey caramba", "Macusa" ja "Saludo Compay". Chan Chan tuli maailmalla tunnetuksi Buena Vista Social Clubin esikoisalbumin avauskappaleena vuonna 1997, jolloin levy myös voitti useita Grammy-palkintoja. 
Compay Segundo tarkoittaa Kuuban espanjaksi "Kakkoskaveria", koska hän oli yhtyeissä aina toinen ääni. Monet latinomuusikot ovat ottaneet Compay Segundosta mallia ja saaneet hänestä vaikutteita.
George Auriol

George Auriol, syntymänimeltään Jean-Georges Huyot (1863–1938), oli ranskalainen taiteilija, graafikko ja kirjainsuunnittelija, joka toimi muun muassa Pariisin Montmartren Le Chat Noir -yökerhon julkaiseman lehden kansitaiteilijana ja nuottivihkojen kuvittajana. Auriol jätti Le Chat Noirin vuonna 1892 ja keskittyi sen jälkeen värilitografioiden tekoon. Hänestä tuli pian yksi aikansa kysytyimpiä kuvittajia. Auriol teki etupäässä kirjojen ja lehtien kansia, julisteita sekä nuottivihkojen kuvituksia. Hänet tunnettiin etenkin taitavasta ja osuvasta typografiastaan, ja hän piirsi kirjasintyypit Auriol ja Robur. Auriolin kuvitustyyli hyödynsi luonnonmuotoja ja se oli saanut selviä vaikutteita japanilaisesta taiteesta. Vaikka hänen ilmaisunsa liitettiin nousussa olleeseen Art Nouveau -tyylisuuntaukseen, suhtautui Auriol itse siihen penseästi.
Kapealampi (Ähtäri, Isomäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 165,6 metriä mpy.
Väänälänranta

Väänälänranta sijaitsee Pohjois-Savossa, Siilinjärvellä. Väänälänranta kuului Kehvon kylän kanssa Kuopion maalaiskuntaan. Väänälänrannalla on sijaitsenut Väänälänrannan koulu – nyttemmin lakkautettu.
Tyvilammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Tyvilamminnummella Heinisuon eteläpuolella. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,3 metriä mpy. Lammen laskuoja on Heinisuonoja.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin ”Tyvilampi”. Sen laskuojan varret oli raivaittu niityiksi.
Valtteri Ketonen

Valtteri Ketonen (s. 2. elokuuta 1975)  on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka edusti urallaan Superpesiksessä ainoastaan Hyvinkään Tahkoa.
Ketosen kasvattajaseura on Hämeenlinnan Paukku. Vuonna 1997 alkaneen pääsarjauransa aikana Ketonen edusti vain Hyvinkään Tahkoa. Hänet valittiin vuoden tulokkaaksi 1997 ja etenijäkuninkaaksi kaudella 2000. Ainoan mestaruutensa Ketonen voitti vuonna 2007, jolloin Tahko kukisti finaalisarjassa Superpesistä 2000-luvun hallinneen Sotkamon Jymyn. Ketosen sormi murtui kesken viimeisen finaaliottelun. Hän oli pitkään Tahkon kapteenina. SM-hopeaa ja -pronssia Ketonen on saanut kerran. Pesäpallouransa Ketonen lopetti kauden 2010 jälkeen. Kuitenkin kaudella 2011 hän pelasi viisi ottelua maakuntasarjassa Janakkalan Janan riveissä. Niissä hän löi viisi ja toi seitsemän juoksua. Lisäksi hän on pelannut Kontioiden SM-turnauksessa. Ketonen edusti Riihi-Pesistä. Ketonen palasi kasvattajaseuraansa Hämeenlinnan Paukkuun suomensarjaan kausiksi 2014-2015. Kaudella 2014 hän pelasi yhteensä 11 ottelua ja kaudella 2015 hän pelasi yhteensä 15 ottelua voittaen myös etenijälohkon etenijätilaston 43 tuodulla juoksulla.
Ketonen pelasi Superpesiksen runkosarjassa 352 ottelua ja oli seitsemästi mukana Itä–Länsi-ottelussa. Vuonna 2004 hän voitti ottelun yhteydessä pidetyn etenijäkisan. Ketonen on kaikkien aikojen etenijätilastossa kahdeksantena 543:lla tuodulla juoksullaan.
Ketonen on työskennellyt opettajana Kiipulan ammattiopistossa.