google/wiki40b huggingface dataset:
Franco Faccio

Franco Faccio (8. maaliskuuta 1840 – 21. heinäkuuta 1891) oli italialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän syntyi Veronassa ja opiskeli musiikkia Milanossa. Hänen tuotantoonsa kuuluvat oopperat I profughi fiamminghi (Milano 1863) ja Amleto (perustuu Hamletiin; Genova 1865).
Faccio nousi vuonna 1867 Milanon konservatorion johtoon, ja 1870-luvun alussa hänet nimitettiin La Scalan johtoon. Hän johti muun muassa Verdin Otellon (1887) kantaesityksen ja Aidan Italian-ensiesityksen 1872. Hän kuoli Monzassa.
Kuten Boito, myös Faccio edusti nuorta Scapigliatura-sukupolvea.
Anna Lisa Jermen

Anna Lisa Jermen myös Järmén (27. maaliskuuta 1770, Naantali – 11. maaliskuuta 1799, Turku) oli suomalainen käsityöläinen. Hän oli merimiehen vaimo, joka elätti perhettään taloudellisesti menestyksekkäällä käsityöläistuotannolla.
Anna Lisa oli ehtinyt olla naimisissa kahden merimiehen kanssa kuollessaan 28-vuotiaana keuhkotautiin Turussa. Hänen ensimmäinen puolisonsa Henrik Ambolin kuoli kesäkuussa 1796 keuhkotautiin ja Anna Lisa jäi leskeksi yhdessä kahden tyttärensä kanssa. Hän solmi seuraavan avioliiton kuopiolaisen merimiehen Wilhelm Sparfvenin kanssa 1797. Anna Lisan kuollessa hänen jäämistössään oli suuret varastot sukkia ja erihintaisia kankaita. Hän oli onnistunut keräämään varallisuutta myös kaupunkiasuntoon Turussa. Jäämistöön kuului myös koruja ja edustavia vaatteita, jotka yhdessä muun omaisuuden kanssa kertoivat menestyksekkäästä liiketoiminnasta.

Perhesuhteet

Vanhemmat porvari Johan Jermen ja Stina Matsintytär. Ensimmäinen puoliso vuonna 1791 merimies Henrik Ambolin (1752–1796). Lapset liitosta Anna Catharina (synt. 1793) ja Maria Christina (synt. 1795). Toinen puoliso vuonna 1797 merimies Wilhelm Sparfven.
Skandaalikuningatar

Vastaanotto

Skandaalikuningattaren vastaanotto ensi-illassa Pariisissa oli negatiivinen ja suurten lehtien kriitikot haukkuivat elokuvaa. Tuottajat vaativat Ophülsiä leikkaamaan elokuvan uudelleen, ja Ophüls teki uuden, 110-minuuttisen, version. Tuottajat eivät olleet tyytyväisiä tähänkään ja leikkasivat elokuvasta 91-minuuttisen version, joka ei menestynyt. Sittemmin elokuvasta on tehty kaksi restauroitua versiota, 1968 ja 2008. Vuonna 1968 Village Voice -lehden kriitikko Andrew Sarris kutsui elokuvaa kaikkein aikojen parhaaksi elokuvaksi.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Skandaalikuningatar oli mukana heistä yhdeksän listalla.
The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Bilibinon piiri

Bilibinon piiri (ven. Били́бинский райо́н, Bilibinski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 174 652 neliökilometriä. Asukkaita on 7 700 henkeä (vuonna 2010).
Bilibinon piiri on perustettu vuonna 1930 nimellä ”Itä-Tundran piiri” (ven. raion Vostotšnoi Tundry). Nykyisen nimensä se sai vuonna 1961. Piiri sijaitsee Tšukotkan länsiosassa. Idässä se rajoittuu Tšaunin ja Anadyrin piireihin, etelässä Kamtšatkan aluepiiriin, lounaassa Magadanin alueeseen, lännessä Sahan tasavaltaan ja pohjoisessa Itä-Siperian mereen. Alue käsittää Kolyman sivujokien Omolonin sekä Bolšoi ja Malyi Anjuin laaksot, joita erottavat enimmillään 1600–1800 metriä korkeat vuoret. Seudulla on runsaasti kultaesiintymiä sekä muita metalleja ja mineraaleja. Suuret metsävarat ovat lähes kokonaan hyödyntämättä.
Piiriin kuuluu Bilibinon kaupunki sekä viisi etupäässä alkuperäiskansojen asuttamaa maalaiskuntaa: Anjuisk, Ilirnei, Kepervejem, Omolon ja Ostrovnoje. Hallinnollinen keskus on Bilibino, josta on 625 kilometriä piirikunnan pääkaupunkiin Anadyriin. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennanmukaan 60,9 % venäläisiä, 11 % tšuktšeja, 10,4 % ukrainalaisia, 9,6 % eveenejä ja 8,1 % muita kansallisuuksia. Kaupunkiväestön osuus on 68,6 %.
Tärkeimmät liikennemuodot ovat lento- ja meriliikenne. Piirin päälentokenttä sijaitsee Kepervejemissä, josta on 36 kilometrin pituinen ympärivuotinen maantie Bilibinoon. Muihin kyliin lennetään pienkoneilla ja helikoptereilla. Itä-Siperian meren rannalla sijaitsevaan Pevekin satamaan on Bilibinosta matkaa talviteitse 381 kilometriä ja kesällä 650 kilometriä. Kylien välillä on talviteitä. Suurimmilla joilla on kesäisin laivaliikennettä.
Piirin talous perustuu kaivosteollisuuteen ja energiantuotantoon. Kaivosteollisuus tuottaa etupäässä kultaa. Bilibinossa on ydinvoimala, joka tuottaa lämpöä kaupungille ja noin 75 % alueen sähköstä. Kasvihuoneissa viljellään vihanneksia. Alkuperäisväestö harjoittaa poronhoitoa, metsästystä, kalastusta ja käsityöammatteja.
Bilibinossa toimii kaksi lastentarhaa, kaksi keskikoulua, lasten luomistyön keskus ja ammattikoulu. Kepervejemissä on sisäoppilaitostyyppinen keskikoulu, Anjuiskissa, Omolonissa ja Ostrovnojessa yhdeksänvuotiset peruskoulut sekä Ilirneissä nelivuotinen alakoulu. Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu, vapaa-ajan ja kansantaiteen keskus, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Maalaiskylissä on kulttuuritalot ja sivukirjastot. Taidekoululla on toimipisteet Kepervejemin ja Ostrovnojen kylissä. Paikallislehtenä ilmestyy Zolotaja Tšukotka (”Kultainen Tšukotka”), joka julkaisee neljännesvuosittain myös evenin- ja tšuktšinkielisiä liitteitä.
Fuyutsuki (1944)

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseenotettaessa koulutettavaksi yhdistetyn laivaston 11. hävittäjälaivueeseen päällikkönään aiemmin Tamanamin päällikkönä ollut komentaja Sakuma Eiji. Se vei kuljetuksen 29.-30. kesäkuuta Yokosukasta Chichijimaan ja alus liitettiin 15. heinäkuuta 3. laivaston 10. hävittäjälaivueen 41. hävitäjäviirikköön, jonka toisena aluksena oli Shimotsuki.
Alus teki kuljetusmatkan 15.-17. heinäkuuta Kuresta Okinawalle. Se saattoi 29. heinäkuuta - 4. elokuuta Zuihōn Yokosukan edustalle, mistä alus suojasi saattueen Chichijimaan. Tehtävän suoritettuaan alus palasi Kureen. Se oli telakalla Yokosukassa 21.-25. syyskuuta.
Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen USS Trepangin laukaisemasta torpedosta alus vaurioitui pahoin ollessaan suojaamassa 12. lokakuuta Ōyodoa Yokosukasta Japaninmerelle. Räjähdyksessä aluksen keula ja etummainen tykkitorni tuhoutuivat. Alus siirrettiin 14. lokakuuta Kuren laivastontelakalle, mistä se vapautui 20. marraskuuta.
Kuresta alus lähti 23. marraskuuta suojatakseen lentotukialus Junyōn Makon kautta Manilaan, jonne ne saapuivat 30. marraskuuta. Ne lähtivät 1. joulukuuta paluumatkalle Makolle, jonne alukset saapuivat 3. joulukuuta. Makolta osastoon liittyi vielä taistelulaiva Haruna ja ne saapuivat 9. joulukuuta Saseboon. Alus oli maaliskuuhun 1945 Japaninmerellä valmiudessa ja koulutettavana. Se vaurioitui lievästi ajettuaan 31. tammikuuta 1945 hiekkaharjanteeseen lähellä Ōitaa. Aluksen vauriot korjattiin Kuressa 23.-27. helmikuuta.
Sakuma luovutti aluksen päällikkyyden aiemmin Kasumin päällikkönä olleelle Yamana Hiroolle. Alus suojasi 6.-7. huhtikuuta taistelulaiva Yamaton Japaninmereltä hyökkäykseen Okinawalle. Taistelulaivan upottua se pelasti eloonjääneitä merestä ja lisäksi alus pelasti pahoin vaurioituneen Kasumin eloonjääneet, minkä jälkeen vaurioitunut hävittäjä upotettiin torpedoimalla. Yhdysvaltain laivaston TF58:n lentokoneiden raketti ja tykki- ja konekivääritulessa alus kärsi lieviä vaurioita. Miehistöstä sai hyökkäyksessä surmansa kaksitoista ja saman verran haavoittui. Vauriot korjattiin Sasebossa.
Alus liitettiin 1. kesäkuuta 41. hävittäjäviirikön mukana yhdistetyn laivaston 31. saattajalaivueeseen. Se saapui samana päivänä Mojiin, missä alus oli Japanin antautumiseen saakka. Aluksen perä vaurioitui sen osuttua 20. elokuuta Mojin edustalla miinaan. Alus antautui liittoutuneille korjaamattomana ja ilman aseita.
Hylky poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945 ja se sijoitettiin aallonmurtajaksi Takamatsuun heinäkuussa 1948.
Kotkan meripäivät

Kotkan meripäivät on Kotkassa heinäkuun viimeisenä viikonloppuna järjestettävä yleisömäärältään (yli 200 000) Suomen toiseksi suurin festivaalitapahtuma. Meripäivät kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin. Meripäivät on järjestetty vuodesta 1962 alkaen. Tapahtuma alkaa virallisesti torstaina kello 18.00 alkavalla avajaisparaatilla, joka kulkee Kotkansaarella Keskuskatua pitkin. Joitakin tapahtumia järjestetään jo aikaisemmin torstaina. Meripäivät päättyvät sunnuntaina.
Meripäivien tapahtumat sijoittuvat pääasiallisesti eri puolille Kotkansaarta. Tapahtuman ydinalueena on toiminut viime vuosina Kantasatama ja satamasta torille johtava Kauppakatu, jotka ovat toimineet markkina-alueena. Meripäivät ovat koko perheen tapahtuma ja lapsille järjestetäänkin samaan aikaan Lasten meripäivät Toivo Pekkasen koululla.

Historia

Meripäiviä edelsi urheiluseurojen järjestämä Kesäyön tempaus -tapahtuma, jonka ohjelmassa oli muun muassa tanssia ja ilotulitusta. Kotkan kaupunginjohtaja Martti Viitanen toivoi Kesäyön tempaukseen lisää merellistä ohjelmaa, jolloin Kotkan Nuorkauppakamarin puheenjohtaja Arvo Aatos Viljami Mäki (1926–2012) suunnitteli kesätapahtuman nimeltä Meripäivät. Ensimmäiset Meripäivät järjestettiin vuonna 1962. Tapahtuman aiheiksi suunniteltiin meri, merenkulku, satamatoiminta, laivastovierailut, urheilu, kulttuuri ja talousalan luentotilaisuudet. Nuorkauppakamarin osuus oli suuri "Mitä Kotka tuo ja vie -näyttely". Mäen mielestä näyttely tarvitsi myös oluenmyyntiä. Suomessa oluenmyynti näyttelyiden yhteydessä oli kuitenkin uusi asia ja oluenmyyntiä anottiin suoraan Alkon pääjohtaja K.-A. Fagerholmilta, joka oli ensin penseä ehdotukselle, mutta myöntyi siihen kuultuaan, että ravintolan pito annettaisiin Sotainvalidien Veljesliiton Kotkan osastolle.
Vuonna 2007 meripäivät olivat Suomen suurin festivaalitapahtuma 300 000 kävijällä; kävijämäärää kasvatti samaan aikaan Kotkassa vieraillut The Tall Ships' Races.
Emetofilia

Emetofilia (joskus myös vomitofilia) on parafilia tai seksuaalinen fetissi oksentamista kohtaan. Emetofiilit fantasioivat joko oksentavansa itse, tai että joku toinen oksentaisi. Jotkut emetofiilit toteuttavat tätä myös käytännössä. Kun emetofiili oksentaa toisen (emetofiilin) päälle, sitä kutsutaan sateenkaarisuihkuksi tai roomalaiseksi suihkuksi, koska aikoinaan uskottiin että antiikin roomalaisilla oli tapana oksentaa suurten aterioiden yhteydessä.
Emetofiileille oksentamisessa tapahtuvat pahoinvointi, oksentaminen ja sen jälkeinen helpotus ovat eroottisesti latautunutta.
Oksentamista käsittelevällä nettisivulla, Vomiting FAQ:ssa, on arveltu, että "oksentaminen oli emetofiileille luultavasti hyvin inhottavaa tai pelottavaa ennen murrosikää, ja emetofiili muistelee näitä nuoruutensa tuntemuksia saadakseen seksuaalisen tyydytyksen". Näin emetofilia voi olla kytköksissä myös emetofobiaan, oksentamisen pelkoon. Monet emetofobiasta kärsivät emetofiilit kuitenkin jatkavat oksentamisen pelkäämistä siitä huolimatta, että he fantasioivat (toisten ihmisten) oksentamisesta.

Emetofilian muodot

Vain yksi lääketieteellinen ja psykologinen lehtiartikkeli ehdittiin julkaista, ennen kuin Internetistä tuli yleisin keskustelupaikka emetofiliasta. Suurin osa emetofiileistä on kiinnostunut vain keskustelemaan omasta ja toisten oksentelusta. Toiseksi yleisintä fetississä on sellaisten ääninauhojen, videoiden ja valokuvien keräily, joissa esiintyy oksentavia ihmisiä. Eniten asialleen omistautuneet fetisistit yllyttävät itsensä ja toiset oksentamaan seksuaalisen tyydytyksen vuoksi, ja jotkut heistä myös kuvaavat oksentajia, että muut emetofiilit voisivat katsella heitä. On myös arveltu, että emetofilia voisi olla yksi syy, miksi oksentamista esiintyy nykyään niin paljon televisiossa ja elokuvissa.
Joskus emetofilia on yhdistetty vorarefiliaan. Tällöin emetofiili fantasioi tulevansa syödyksi ja oksennetuksi.
BDSM:ssä domina saattaa pakottaa alistujana olevan emetofiilin oksentamaan, tai oksentaa itse alistujan päälle.

Emetofilian ongelmat

Mikäli emetofiili harjoittaa fetissiään aiheuttamalla itse oman oksentamisen, hänelle saattaa tulla samantyyppisiä ongelmia, kuin muillekin usein oksentaville (esimerkiksi bulimikot). Liian usein toistuva oksentaminen saattaa muun muassa vaurioittaa nielua ja hampaita.
Emetofiileillä on myös ollut vaikeuksia saada ääntään kuuluville Internetissä. Monia heille tarkoitettuja nettisivuja on suljettu, kuten maaliskuussa 2007 suljettu Vomit Online ja maaliskuussa 2008 suljettu keskustelufoorumi Emesis - Puke Stories.
Kaneto Shindō

Kaneto Shindō (新藤 兼人 Shindō Kaneto, 22. huhtikuuta 1912 Hiroshima – 29. toukokuuta 2012) japanilainen elokuvaohjaaja. Shindō palkittiin vuonna 1996 Japanin akatemian vuoden ohjaaja -palkinnolla elokuvasta Gogo no Yuigon-jo. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Alaston saari, Musta kissa, Hiroshiman lapset ja Onibaba – tappajat.
Shindō oli naimisissa näyttelijän Nobuko Otowan (1925–1994) kanssa, joka näytteli useassa Shindōn ohjaamassa elokuvassa.
Java virtual machine

Java-virtuaalikone (JVM) on virtuaalikone, jonka avulla voidaan ajaa Java-ohjelmia sekä ohjelmia, jotka on kirjoitettu muilla ohjelmointikielillä ja on käännetty Java-tavukoodiksi. JVM-spesifikaatio ('JVM Specification'), kuvaa JVM-toteutuksen formaaliset vaatimukset. Spesifikaatio varmistaa Java-ohjelmien yhteentoimivuuden eri toteutusmuodoissa, jotta Java-kehitystyökaluja (JDK) käyttävien ohjelmiston kehittäjien ei tarvitse huolehtia taustalla olevan laitteistoalustan erilaisuuksista.

JVM:n tukemat kielet

JVM-kieliä on useita. JRuby ja Jython ovat kenties tunnetuimpia JVM-käännöksiä Ruby ja Python -kielistä. Java-tavukoodiksi kääntyviä vakiintuneita kieliä ovat muun muassa Clojure, Apache Groovy, Scala ja Kotlin. JVM-kielten merkittävä piirre on, että ne ovat yhteensopivia toistensa kanssa, joten esimerkiksi Scala-kirjastoja voidaan käyttää Java-ohjelmien kanssa ja päinvastoin.

Java Runtime Environment

Java Runtime Environment (JRE) on vapaasti saatavilla oleva ohjelmisto, joka sisältää itsenäisen virtuaalikoneen (HotSpot), standardikirjaston (Java Class Library), ja konfigurointiohjelman. Se on yleisin JVM-ajoympäristö. 
Android-käyttöjärjestelmää käyttävät nykyaikaiset älypuhelimet, tablet-tietokoneet ja kannettavat tietokoneet jotka tukevat Java-sovelluksia, tekevät tämän todennäköisimmin asentamalla avoimen lähdekoodin virtuaalikoneen, joka ei ole yhteensopiva JVM-spesifikaation kanssa. Sen sijaan Googlen Android-kehitystyökalut kääntävät Java-ohjelmat Dalvik-tavukoodiksi, joka on Android-laitteiden virtuaalikoneen alkuperäinen muoto.
Yhden miehen kultti

Vinyyliversio

Albumista julkaistiin vinyyliversio 7. maaliskuuta 2012. Se sisältää CD-version kappaleiden lisäksi kuusi remixversiota kappaleista "Pahempii ku Palpatine", "Hovinarri on summonoitu", "Kaikki on kujalla", "Sota on sairautta", "Kukkaislasten kalmanralli" ja "Liike". Vinyyliversio sisältää myös latauslipukkeen, jonka avulla albumin kappaleet voi ladata laillisesti internetistä.
Glenn Murray

Alkuvuodet

Murrayn ensimmäinen seura oli Englannin kahdeksanneksi korkeimman sarjatason Workington Reds, jota hän edusti vuodet 2002-2004. Vuonna 2004 hän edusti myös yhdysvaltalaista Wilmington Hammerheadsia ja Englannin konferenssin Barrow AFC:tä, jossa hän pelasi kuusi ottelua tehden yhtä monta maalia.

Carlisle United

Vuodet 2005-2007 Murray edusti Carlisle Unitedia. Ensimmäisellä Murrayn kaudella seura pelasi vielä konferenssissä, mutta Murrayn lähdettyä seurasta, oli sen sarjataso Ykkösliiga. Murray pelasi Carlisle Unitedin paidassa 46 ottelua tehden niissä viisi maalia. Vuosina 2006-2007 hän oli lainalla Kakkosliigan seuroissa Stockport Countyssä ja Rochdale AFC:ssä.

Rochdale AFC

Murray oli vuodet 2006-2007 lainalla Rochdale AFC:ssä, jossa hän teki 12 pelaamassaan ottelussa neljä maalia. Lainansa päätteeksi, tammikuussa 2007 Murray siirtyi pysyvällä sopimuksella Kakkosliigan seuraan, jota hän edusti kauden 2007-2008 tehden 42 pelaamassaan Kakkosliigan ottelussa 21 maalia.

Brighton & Hove Albion

Tammikuussa 2008 Murray siirtyi Rochdalesta Ykkösliigan Brighton & Hove Albioniin. Hän edusti seuraa neljän kauden ajan, joista viimeisen, kauden 2010-2011, jälkeen Brighton nousi Englannin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Mestaruussarjaan voitettuaan Ykkösliigan. Murray teki Brightonin paidassa pelaamassaan 118 ottelussa 53 maalia, joista 22 syntyi kauden 2010-2011 aikana.

Crystal Palace FC

Heinäkuussa 2011 Murray siirtyi Mestaruussarjan Crystal Palace FC:hen. Toisella kaudellaan seurassa, eli kaudella 2012-2013, Murray teki 42 pelissä 30 osumaa ja voitti koko Mestaruussarjan maalikuninkuuden. Crystal Palace nousi kauden päätteeksi myös Valioliigaan kaudeksi 2013-2014. Murray teki debyyttinsä Valioliigassa helmikuussa 2014 West Bromwich Albionia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa Swansea Cityn verkkoon. 
Kauden 2014-2015 syyspuolikkaan Murray oli lainassa Mestaruussarjan Reading FC:ssä tehden 18 pelaamassaan ottelussa kahdeksan maalia. Palattuaan tammikuussa 2015 Crystal Palaceen Murray onnistui kevätkaudella maalinteossa Valioliigassa seitsemästi.

AFC Bournemouth

Murray siirtyi kesällä 2015 Valioliigaan nousseeseen Bournemouthiin 5,4 miljoonan euron siirtosummalla.
B (ohjelmointikieli)

Esimerkki

Esimerkki B-kielen ohjelmasta:
main( ) {
  auto a, b, c, sum;

  a = 1; b = 2; c = 3;
  sum = a+b+c;
  putnumb(sum);
}
Põltsamaa (kunta)

Põltsamaa oli kunta Virossa Jõgevamaalla. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Põltsamaan kunta, Põltsamaan kaupunki sekä pääosa Pajusin ja Puurmanin kunnista yhdistettiin uudeksi Põltsamaan kunnaksi.

Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Põltsamaan kunnassa oli 3 871 asukasta, joista 3 732 (96,4 %) oli virolaisia, 90 (2,3 %) venäläisiä ja 48 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Mark Oliphant

Sir Mark Oliphant (1901 – 14. heinäkuuta 2000 Canberra) oli australialainen ydinfyysikko. Hän oli kehittämässä ensimmäistä atomipommia, mutta kääntyi pian ydinaseiden vastustajaksi. Hän toimi 1970-luvulla Etelä-Australian kuvernöörinä.
Australiassa syntynyt Oliphant opiskeli brittifyysikko Ernest Rutherfordin laboratoriossa Cambridgen yliopistossa. Hän kuului atomeja halkovaan ryhmään Cavendish-laboratoriossa vuonna 1932 ja kehitti toiseen maailmansotaan tutkaa, jonka jäljiltä välivaiheiden kautta syntyi nykyaikainen mikroaaltouuni. Vuodesta 1943 alkaen hän johti brittiläisten ja australialaisten fyysikoiden ryhmää atomipommin valmistamiseen tähdänneessä Manhattan-projektissa Los Alamosissa, Yhdysvalloissa. Hiroshiman ja Nagasakin atomipommitusten jälkeen Oliphant kääntyi ydinaseiden vastustajaksi ja kannatti koko loppuelämänsä aseriisuntaa, atomienergian rauhanomaista käyttöä ja myös vaihtoehtoista energiantuotantoa. Hän moitti itseäänkin ”sotarikolliseksi”.
Oliphant palasi ulkomailta Australiaan vuonna 1950. Hän oli perustamassa Australian tiedeakatemiaa. Vuosina 1971–1976 hän toimi Etelä-Australian osavaltion kuvernöörinä. Hän kuoli 98-vuotiaana heinäkuussa 2000.
Ben Roethlisberger

NFL-ura

Pittsburgh Steelers varasi Miamin yliopistossa, Ohiossa pelanneen Roethlisbergerin vuoden 2004 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 11. pelaajana. Hän johdatti joukkueen jo tulokaskaudellaan AFC-konferenssin finaaliin, jossa vastaan tullut New England Patriots, tuleva Super Bowl -voittaja oli kuitenkin vahvempi pistein 41–27. Roethlisberger valittiin kuitenkin ylivoimaisesti vuoden hyökkääväksi tulokkaaksi hänen voitettuaan runkosarjassa kaikki 13 ottelua, joissa hän oli aloittajana.
Toisella kaudella Roethlisbergerin ja Steelersin runkosarjaesitykset eivät olleet yhtä vahvoja, mutta vahvat pudotuspeliesitykset takasivat paikan Super Bowlissa Seattle Seahawksia vastaan. Huolimatta Roethlisbergerin heikosta henkilökohtaisesta esityksestä loppuottelussa Steelers päihitti Seahawksin 21–10, mikä teki Roethlisbergeristä kaikkien aikojen nuorimman Super Bowlin voittaneen pelinrakentajan.
Kaudella 2008 Roethlisberger johdatti joukkueensa toisen kerran Super Bowliin, jossa tällä kertaa vastaan tuli Arizona Cardinals. Ottelusta kehkeytyi erittäin jännittävä, ja ottelun loputtua taululla komeilivat lukemat 27–23 Steelersin eduksi.
Kolmannen kerran seitsemän kauden mittaisella urallaan Roethlisberger pääsi pelaamaan Super Bowlissa kaudella 2010, vastustajana Green Bay Packers. Kolmas mestaruus jäi toistaiseksi kuitenkin haaveeksi Packersin oltua vahvempi 31–25.
Osmonsolmu

Osmonsolmu on etenkin partiolaisilla huivissa usein nähtävä narusta tai nahkasuirusta punottu solmu, sekä kuvallinen symboli, joka muistuttaa tätä solmua. Partiolaiset käyttävät toisinaan osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen solmun asemasta. 
Toinen osmonsolmun tapainen solmu on josefiinansolmu, joka tunnetaan huivikoristeena myös nimellä Gilwell-punos eli vogli, joka usein virheellisesti sekoitetaan osmonsolmuun. Eron näkee solmun ”polvien” määrästä. Osmonsolmussa polvia on 5 ja josefiinansolmussa, jota käyttävät Suomessa partiojohtajien peruskurssin suorittaneet partiolaiset, polvia on 4. 
Sekä osmonsolmuja että nahkaisia vogleja myydään Partiokaupoissa. Joidenkin partiolippukuntien ja -piirien perinteiden mukaan etenkin josefiinansolmut eli Partiojohtajien perukurssine käyneen tunnus tehdään itse. Osmonsolmuja on saatavilla partion ikäkausien väreissä: etenkin seikkailijoiden oranssia ja tarpojien violettia näkee paljon. 
Ennen vuotta 2008 narusta punottu osmonsolmu oli usein sininen, joskin lippukunta sai halutessaan käyttää myös muun väristä narua, esim. mikäli sininen ei sointunut huivin väriin.
Anthony Braxton

Anthony Braxton (s. 4. heinäkuuta 1945 Chicagossa) on yhdysvaltalainen jazz-muusikko, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko. Hän aloitti uransa Chicagon avantgarde-piireissä 1960-luvulla. Jazzin lisäksi Braxton on ottanut musiikkiinsa vaikutteita 1900-luvun taidemusiikista, filosofiasta ja mystiikasta. Hän toimii musiikin professorina Wesleyan Universityssä Connecticutissa. Braxtonin pääinstrumentti on saksofoni, mutta hän soittaa myös muun muassa klarinettia, huilua ja pianoa.
Braxton on vieraillut useita kertoja myös Suomessa. Vuosina 1988 ja 2006 hän kokosi suomalaisista jazz-muusikoista Ensemble Braxtonia -nimiset yhtyeet. Vuoden 1988 kokoonpanon esityksestä julkaistiin albumi 2 Compositions (Järvenpää) 1988.
Korven Radio

Korven Radio oli suomalainen jatkosodan aikana Rukajärven rintamalla toiminut radioasema. Radio aloitti lähetyksensä 24. huhtikuuta 1942 ja viimeinen päivittäinen lähetys oli 16. syyskuuta 1944. Kaikkiaan lähetyksiä tehtiin 1410. Radio toimi Rukajärven kylässä ja toimittajana ja selostajana oli muun muassa Martti Jukola. Korven Radiolla oli myös oma kahdeksanmiehinen orkesteri Kolina boys ja lisäksi omaa teatteri- ja radiokuunnelmatuotantoa.
Muita vastaavia rintamaradioita olivat Maaselän rintamalla toiminut Maaselän Radio, Uhtualla toiminut Vienan Radio, Aunuksessa toiminut Aunuksen Radio ja Karjalan kannaksella Valkjärvellä toiminut Kannaksen Radio.
Marika Fingerroos

Marika Kristiina Tupila (o.s. Fingerroos, s. 29. maaliskuuta 1979 Ruukki) on suomalainen malli ja laulaja. Hän on opiskellut Vaasan ammattikorkeakoulun liiketalouden linjalla. Nykyään opiskelee Seinäjoen ammattikorkeakoulussa agrologiksi.
Fingerroos tuli julkisuuteen kesällä 2004 kyläkauppias Vesa Keskisen rakastajattarena. Lehdistö lanseerasi nopeasti uuden termin salarakas, jota alettiin käyttää runsaasti puhekielessä sekä keltaisen lehdistön parissa muissakin tapauksissa. 
Vuonna 2005 Fingerroos avioitui Jani Ollilan kanssa ja erosi hänestä vuonna 2014. Heillä on yhteinen, kesällä 2009 syntynyt poika. Fingeroos synnytti eri isälle helmikuussa 2016 poikalapsen. Fingerroos avioitui heinäkuussa 2016 ja otti aviomiehensä sukunimen.
Fingerroos on levyttänyt Martina Aitolehden kanssa nimellä Salarakkaat.
Hiidenlampi (Heinola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,3 metriä mpy.