google/wiki40b huggingface dataset:
Valkoailakki

Ulkonäkö ja koko

Valkoailakki kasvaa 30–60 cm korkeaksi. Yläosastaan nystykarvainen ja tahmaton varsi on pysty ja haarova. Kasvin lehtien muoto vaihtelee puikeista puikean suikeisiin. Iltaisin aukeavat, heikkotuoksuiset kukat ovat kaksikotisia, eli heteet ja emit ovat eri yksilöissä. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on ulkoverhiötön. Teriö on valkoinen ja lisäteriöllinen. Terälehtien lavat ovat melko syvään kaksihalkoisia, ja niiden liuskat ovat 3–6 mm leveitä. Valkoailakki kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Hedelmä on kymmenliuskaisesti aukeava kota. Valkoailakki on yksi-, kaksi- tai lyhytikäinen monivuotinen kasvi.
Valkoailakki saattaa joskus risteytyä puna-ailakin (S. dioica) kanssa. Risteymä on kantalajejaan kookkaampi ja vankempi. Kukat ovat tavallisesti vaaleanpunaisia tai vaalean violetinpunaisia.

Levinneisyys

Valkoailakkia tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Portugalia, Espanjaa, entisen Jugoslavian aluetta, Kreikkaa ja Bulgariaa. Laji puuttuu myös aivan pohjoisimmasta Euroopasta. Levinneisyysalue jatkuu läpi Euroopan Keski-Aasiaan asti, ja edelleen satunnaisena Siperiaan saakka. Sitä tavataan satunnaisena myös Turkissa. Valkoailakki on levinnyt laajalle alueelle myös Pohjois-Amerikkaan, mutta on siellä ihmisen mukanaan tuoma tulokaslaji. Paikoitellen sitä tavataan myös Grönlannissa sekä myös Uudessa-Seelannissa ja Tasmaniassa.
Suomessa valkoailakki esiintyy harvinaisena koko maassa, varsinkin Etelä- ja Itä-Suomessa. Runsaimmillaan laji on maan itäosissa. Valkoailakki on Etelä-Lappia myöten vakiintunut uustulokas, pohjoisempana se on satunnaisempi uustulokas. Suomeen laji lienee levinnyt alun perin varsinkin venäläisen sotaväen ja viljan mukana. Myöhemmin laji on levinnyt muun muassa länsieurooppalaisen heinänsiemenen mukana.

Elinympäristö

Valkoailakki kasvaa erilaisissa ihmisen muovaamissa kulttuuriympäristöissä, kuten pellon- ja tienpientareilla, kuivilla niityillä, kedoilla, asumusten seinustoilla, satama-alueilla, joutomailla ja radanvarsilla.
Johannes Nevala

Johannes Nevala (s. 1966) on suomalaissyntyinen taidemaalari ja taidegraafikko.  Hän on vuodesta 1992 lähtien asunut ja työskennellyt Gotlannissa, Ruotsissa.
Nevala oli tutkinut lintuja ja tehnyt muistiinpanoja niiden muodoista, väreistä ja käyttäytymistavoista. Melko pian hän alkoi myös maalata niitä. Nevalan ensimmäinen näyttely oli vuonna 1993. Vuonna 2003 hänen töitään oli Leigh Yawkey Woodson Art Museumin "Birds in Art" -näyttelyssä. 
Nevala on maalausten ohella tehnyt litografioita, etsauksia sekä polymeerigravyyrejä. Hänen tuotannossaan toistuvat kaksi aihetta: linnut ja valo.
Juan Almeida Bosque

Nuoruus

Juan Almeida syntyi Havannan köyhälistökaupunginosaan 17. helmikuuta 1927. Jo hyvin nuorena hän työskenteli rakennuksilla. Ihonväriltään mustana hän koki syrjintää, mutta pääsi lukemaan lakia yliopistoon, jossa tutustui Fidel Castroon.

Ennen vallankumousta

Juan Almeida oli mukana Castron johtamassa hyökkäyksessä Fulgencio Batistan hallintoa vastaan Moncadan parakeilla Santiago de Cubassa 26. heinäkuuta 1953. Epäonnistuneen iskun jälkeen hänet vangittiin Isla de Pinosille yhdessä muiden vallankumouksellisten kanssa. Yleisen armahduksen jälkeen vuonna 1955 Almeida siirtyi maanpakoon Meksikoon. Hän oli yksi Granma-jahdin eloonjääneistä kapinallisista, jotka nousivat maihin Kuubassa joulukuussa 1956 joutuen hallituksen joukkojen väijytykseen. Almeidan taistelussa lausumasta huudahduksesta "kukaan ei luovuta täällä" tuli myöhemmin yksi vallankumouksen lentävistä lauseista. Sierra Maestran vuoristossa Almeida yleni vallankumousarmeijan majuriksi ('comandante') 1958.

Vallankumouksen jälkeen

Vallankumouksen jälkeen Almeida nousi puolueen keskuskomiteaan ja politbyroohon, sekä Kuuban asevoimien esikuntaan. Hän jätti edustustehtävät vuonna 2003 terveydellisistä syistä. Poliittisen uransa jälkeen hän keskittyi kirjoittamiseen ja säveltämiseen. Kuollessaan 11. syyskuuta 2009 Almeida oli yksi kolmesta elossaolevasta vallankumouksen johtajan arvonimellä palkitusta henkilöstä.
Die Mayrhofner

Die Mayrhofner (aiemmin Original Mayrhofner Trio) in itävaltalainen kansanmusiikki-yhtye Mayrhofenista Zillertalista. Yhtye aloitti luovan toimintansa herran vuonna 1997. Yhtyeen tunnetaan parhaiten kappaleestaan on Schei-wi-dei-wi-du.
2:37

Juoni

Tavallisen australialaisen koulun vessasta löytyy kello 2:37 oppilas, joka on tehnyt itsemurhan. Elokuva palaa sen jälkeen samaisen koulupäivän aamuun, jolloin muutaman koululaisen ongelmat vähitellen paljastuvat. Lopulta selviää, kuka koulun oppilaista ei enää kestänyt.
Christopher Eccleston

Christopher Eccleston (s. 16. helmikuuta 1964) on englantilainen näyttelijä. Hän on tunnettu etenkin Doctor Who -sarjasta, jossa hän näytteli nimihenkilöä yhden kauden vuonna 2005. Eccleston on esiintynyt myös Suomessakin esitetyssä Fitz ratkaisee -sarjassa vuosina 1993-1994. Hän esitti myös pääosan Kristuksen reinkarnaationa televisioelokuvassa Second Coming (suom. Toinen Tuleminen), joka esitettiin neliosaisena televisiosarjana Suomessa 2000-vuosikymmenen puolivälissä.
Mike Singletary

Michael ”Mike” Singletary (s. 9. lokakuuta 1958 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen  amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, sekä entinen pelaaja.

Pelaajaura

Singletary pelasi koko 12-vuotisen pelaajauransa ajan Chicago Bearsin joukkueessa. Bearsin vuoden 1985 mestaruuden voittanutta joukkuetta pidetään yhtenä NFL:n kaikkien aikojen parhaista ryhmistä. Pelipaikaltaan Singletary oli puolustuksen tukimies, ja hänet tunnettiin äärimmäisen kovana taklaajana sekä pelotteena vastustajan hyökkääjille.
Singletary valittiin amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 1998.
Toiminnallinen alue

Toiminnallisella alueella tarkoitetaan luonnonmaantieteessä tai kulttuurimaantieteessä aluetta, jota yhdistää jokin toiminto, kuten Helsingin työssäkäyntialue tai Amazonin valuma-alue.
Toiminnallisessa aluejaossa alue rajataan siten, että toisiinsa toiminnallisesti kytkeytyvät aluejärjestelmän osat muodostavat yhden aluekokonaisuuden tietyllä hierakiatasolla. Toiminnalla tarkoitetaan aina maapallolla tapahtuvaa liikettä, kuten liikennevirtoja tai muuttoliikettä.
Liikennevirrat voivat olla tavaroiden, ihmisten, tiedon tai rahan liikkumista paikasta toiseen. Näin voidaan erottaa esimerkiksi omaksi toiminnalliseksi alueekseen Suomen 4G-verkon kattavuusalue, Suomen rautatieverkosto tai alueet, joilta tulee pakolaisia Eurooppaan. Toiminnalliset alueet muuttuvat jatkuvasti ja niihin vaikuttavat monet tekijät. Talousmaantieteessä voidaan puhua esimerkiksi Suomen vientialueista.
Nodaalialue on yleinen toiminallinnen alue, joka perustuu keskuksen ja vaikutusalueen väliseen vuorovaikutukseen, esimerkiksi palveluja tarjoava kaupunki ja sen vaikutusalue, josta kaupunki saa resursseja, kuten raaka-aineita.
Luonnonmaantieteessä tavallisimpia toiminnallisia alueita ovat valuma-alueet, jotka perustuvat veden liikkeisiin ja purkautumiseen tiettyyn vesistöön. Myös esimerkiksi jäätikön liikkettä ja vaikutusaluetta voidaan tarkastella ajallisesti eli temporaalisesti.
Ennakkoäänestys

Ennakkoäänestys tarkoittaa äänestämistä ennen varsinaista vaalipäivää. Ennakkoäänestys voi tapahtua etäisesti, kuten, postiäänestyksessä tai käymällä henkilökohtaisesti ennakkoäänestyspaikalla. Saatavuus ja aikavälit ennakkoäänestyksessä varten vaihtelevat valtiottain ja vaalien tyyppistä riippuen. Ennakkoäänestyksen tavoitteina on tavallisesti lisätä vaaleihin-osallistumista ja helpottaa ruuhkaa vaalihuoneistoilla vaalipäivänä.

Ennakkoäänestys  Ruotsissa

Ruotsissa ennakkoäänestys alkaa noin kolme viikkoa ennen vaalipäivää ja jatkuu vaalipäivään asti.
Ulkomailla asuvat ruotsinvaaleissa äänioikeutetut voivat äänestää kirjeitse tai käymällä jossakin Ruotsin suurlähetystössä tai konsulaatissa. Kirjeäänestys edellyttää erityismateriaalien tilaamista vaaliviranomaiselta. Kirjeitse voi äänestää aikaisintaan 45 päivää ja suurlähetystöissä ja konsulaateissa aikaisintaan 24 päivää ennen vaalipäivää. 
Ennakkoäänet lasketaan vasta varsinaisella äänestyspaikalla.

Ennakkoäänestys Suomessa

Suomessa ennakkoäänestyspaikoilla vaalilippu suljetaan kirjekuoreen äänestäjän vaalisalaisuutta koskevan vakuutuksen kanssa. Ennakkoäänestyspaikkoina voivat toimia muun muassa postit, kaupat, kirjastot tai äänestysautot.
Valtiollisten ja kunnallisten vaalien äänestystä valvoo valtion puolesta oikeusministeriö ja kuntien puolesta sitä varten asetetut vaalilautakunnat.
Aiemmin ennakkoäänestys oli Suomessa sallittu ainoastaan, mikäli ”todennäköisesti on estynyt käyttämästä äänioikeuttaan sen äänestysalueen vaalitoimituksessa, jonka vaaliluetteloon hänet on merkitty”. Tällöin ennakkoäänestyksen yhteydessä lähetekirjeeseen tuli sisällyttää myös ilmoitus syystä, joka oikeutti ennakkoäänestykseen. Nykyisin ennakkoäänestys on mahdollista kaikille äänioikeutetuille.
Jérémy Chardy

Tennisura

Chardy teki Grand Slam -debyyttinsä vuonna 2006 saatuaan villin kortin Ranskan avoimiin. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jonas Björkmanin, mutta hävisi toisella kierroksella David Ferrerille. Vuonna 2008 Chardylle tuli Marracechin turnauksessa finaalitappio Gaël Monfilsia vastaan. Ranskan avoimiin hän sai villin kortin ja voitti toisella kierroksella maailmanliston kuudentena olleen David Nalbandianin luvuin 3–6, 4–6, 6–2, 6–1, 6–2. Seuraavaksi hän voitti Dmitry Tursunovin 7–6(1), 6–3, 6–4, kunnes hävisi neljännellä kierroksella Nicolas Almagrolle 7–6(0) 7–6(7), 7–5, vaikka hänellä oli eräpallo kaikissa kolmessa erässä.

2009

Vuonna 2009 Chardy aloitti 1. kierroksen tappiolla Dohassa, ennen kuin pääsi puolivälieriin Sydneyssä, jonka hän hävisi Richard Gasquetille luvuin 6–2, 7–6(4). Australian avoimissa hän hävisi hallitsevalle mestarille, Novak Đokovićille toisella kierroksella luvuin 7–5, 6–1, 6–3.
Seuraavassa turnauksessaan Johannesburgissa hän pääsi semifinaaliin. Semifinaalissa hän voitti jälleen David Ferrerin lukemin 1–6, 7–6(9), 7–6(4), ja pääsi ensimmäisen kerran ATP-turnauksen finaaliin. Finaalin hän kuitenkin hävisi Jo-Wilfried Tsongalle luvuin 6–4, 7–6(5). Chardy hävisi avauskierroksella seuraavassa turnauksessaan, Open 13:ssa Marseillessa Novak Đokovićille 7–6(4), 6–4. Delray Beachin turnauksessa hän voitti Tommy Haasin luvuin 7–6(7), 6–3. Seuraavaksi hän voitti Andrei Golubevin 7–6(4), 7–5 ja Marcos Baghdatisin 7–6(7), 7–6(3). Semifinaalissa hän hävisi ykkössijoitetulle Mardy Fishille 6–4, 6–1.
Wimbledonissa Chardy hävisi ensimmäisellä kierroksella Andy Roddickille 6–3, 7–6(3), 4–6, 6–3. Seuraavaksi hän pelasi MercedesCupissa Stuttgartissa. Siellä hän voitti José Acasuson 6–2, 7–6(4), Martín Vassallo Argüellon 2–6, 6–3, 6–1, Mischa Zverevin 7–6(4), 6–1 ja Nicolas Kieferin 6–3, 7–5 ja pääsi toista kertaa urallaan ATP-finaaliin. Finaalissa Chardy voitti Victor Hanescun luvuin 1–6, 6–3, 6–4 ja otti samalla ensimmäisen ATP-turnausvoiton.

2010

Kausi alkoi Chardylla huonosti. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Brisbane International -turnauksessa, Heineken Openissa, Australian avoimissa ja SAP Openissa. Ensimmäisen voittonsa hän otti lopulta Regions Morgan Keegan Championshipsissä, kun hän voitti ensimmäisellä kierroksella turnauksessa toiseksi sijoitetun Fernando Verdascon luvuin 7–6(4), 6–3.
Smoke and Mirrors

Smoke and Mirrors: Short Fictions and Illusions on Neil Gaimanin vuonna 1998 ilmestynyt novellikokoelma.

Vastaanotto

Markku Soikkelin mukaan Gaimanin kerronta toimii ehkä parhaiten novelleissa ja sarjakuvissa. Smoke and Mirrorsin novellit ovat hallittuja, mutta kertomuksen ilo on niissä enemmän kielessä kuin tarinassa. Usean novellin lukeminen peräkkäin on liian suuri annostus.
Guzów

Guzów on kylä Keski-Puolassa. Se sijaitsee Masovian voivodikunnassa olevassa Wiskitkin kunnassa. Se kuului vuosina 1975–1998 Skierniewicen voivodikuntaan.

Historia

Vuodesta 1765 Guzówin ja sen lähiseudun omisti Andrzej Ogiński. 1700-luvulla se joutui Feliks Łubieńskin omistukseen. Vuonna 1856 koko kiinteistö myytiin huutokaupassa Feliks Sobańskille. Guzówin alue palatseineen oli Sobańskien omistuksessa vuoteen 1944, jolloin se liitettiin kansallisomaisuuteen.
Valtiomies, kapinallinen ja säveltäjä Michał Kleofas Ogiński syntyi Guzówissa.

Palatsi ja puutarha

Andrzej Ogiński rakennutti Guzówiin upean tiilisen kartanorakennuksen. 1800-luvun jälkipuoliskolla Feliks Sobańskin määräyksestä arkkitehti Władysław Hirschel kunnosti kartanorakennuksen palatsiksi ranskalaisten Loirejoen laakson linnojen esikuvan mukaan. Palatsin ympärille tehtiin maisemapuutarha, jonka suunnittelivat Walerian Kronenberg ja Franciszek Szanior.
Ensimmäisen maailmansodan aikana palatsi oli sairaalana rintaman lähellä, ja se ja puutarha vaurioituivat. Maailmansotien välisenä aikana ne kunnostettiin, mutta toisen maailmansodan aikana palatsin sisustus ja huonekalut ryöstettiin. Vuonna 1944 palatsi liitettiin kansallisomaisuuteen. Sodan jälkeen sitä käytettiin sokeritehtaan työläisten asuntona. Sobańskin suku sai palatsin takaisin 1992.
Palatsi on yhä huonossa kunnossa vuosikausien rappion jälkeen, samoin puutarha, joka on villiintynyt. Palatsin vanha kappeli, joka nykyisin on Pyhän Valoisin Felixin kirkko, on ainoa kunnostettu osa pienen puutarhaosuuden ohella.
Paali

Paali on irtaimesta kevyestä aineksesta, kuten heinästä, oljista, puuvillasta tms. kuljetusta ja varastointia varten tiiviiksi puristettu, yhteen sidottu tavaraerä, esimerkiksi heinäpaali. Paali voi tarkoittaa myös täsmällistä villan, puuvillan ja vastaavan mittayksikköä
Matka kuuhun (vuoden 1902 elokuva)

Tarina

Elokuva alkaa kun Mélièsin itsensä esittämä professori Barbenfouillis yrittää saada kollegansa vakuuttuneeksi ja lähtemään matkalle Kuuhun. Matka alkaa ja ohjusmainen avaruusalus osuu ja uppoaa ihmismäisesti kuvatun kuu-ukon silmään. Kuussa tiedemiehet törmäävät pian paikallisiin asukkaisiin (”Selene”), jotka johdattavat vierailijat kuninkaansa luokse. Tiedemiehet kuitenkin huomaavat, että kuun asukkaat katoavat muuttuen pölypilveksi, kun heitä koskettaa sateenvarjolla. Niinpä vierailijat onnistuvat karkaamaan ja palaavat sankareina Maahan, Pariisiin.
Aly Khan

Prinssi Ali Salman Aga Khan (13. kesäkuuta 1911 – 12. toukokuuta 1960) oli Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen varapuheenjohtaja ja Pakistanin YK:n suurlähettiläs vuosina 1958–1960. Hänet tunnettiin myös playboyna.

Elämä

Khan syntyi Torinossa, Italiassa vuonna 1911. Hänen äitinsä oli italialainen tanssija Cleope Teresa ”Ginetta” Magliano ja isä šiialaisten ismailiittien johtaja Aga Khan III. Khanilla oli yksi veli ja yksi velipuoli, Giuseppe Mahdi Khan (s. 1911) ja UNHCR:n pääsihteeri Sadruddin Aga Khan (s. 1933).
Aly Khan sai koulutuksensa Intiassa sekä Ranskassa ja opiskeli lakia Englannissa. Hän nai vuonna 1936 Pariisissa Joan Guinnessin (o.s. Yarde-Buller, 1908–1997), joka kääntyi häiden aikana islamiin. Heidän ensimmäinen lapsensa Aga Khan IV (s. 1936) on nykyinen Aga Khan, eli ismailiittišiiojen nizari-lahkon imaami eli hengellinen johtaja. Myöhemmin pari sai myös toisen lapsen, Amyn Muhammadin. He erosivat vuonna 1949.
Vuonna 1939 Aly Khan liittyi Ranskan muukalaislegioonaan ja palveli Egyptissä sekä muualla Lähi-idässä. Vuonna 1940 hän liittyi Kuninkaalliseen Wiltshiren yeitsmaneihin ja hänestä tuli everstiluutnantti vuonna 1944. Hän sai vuonna 1950 Kunnialegioonan ansiomerkin.
27. toukokuuta 1949 Khan nai Cannesissa yhdysvaltalaisen Hollywood-filmitähden Rita Hayworthin. Suurissa häissä oli 500 vierasta, ja niissä tarjoiltiin gourmet-ruokaa sekä muun muassa 600 pulloa samppanjaa. 28. toukokuuta pidettiin Intiassa islamilaiset häät. Pari sai yhden lapsen, Jasmin Aga Khanin. Aly Khan ja Hayworth erosivat vuonna 1951.

Ura YK:ssa

Marraskuussa 1957 Aly Khan tapasi Pakistanin silloisen presidentin Iskander Mirzan, joka tarjosi hänelle paikan maan YK:n edustajana. Khan otti viran vastaan 6. helmikuuta 1958 ja piti ensimmäisen puheensa YK:ssa 19. elokuuta 1958. 17. syyskuuta 1958 hänestä tuli YK:n yleiskokouksen varapuheenjohtaja.

Kuolema

Aly Khan joutui vakavaan auto-onnettomuuteen vuonna 1960 Suresnesissa Pariisin esikaupunkialueella oltuaan tyttöystävänsä Simone Micheline Bodinin eli Bettinan kanssa palaamassa juhlista kotiinsa. Bettina, takapenkillä istunut autonkuljettaja sekä toisen auton kuljettaja selvisivät, mutta Aly Khan kuoli Fochin sairaalassa. Raskaana ollut Bettina sai keskenmenon.
Aly Khan haudattiin kotinsa Château de l’Horizonin tilalle Etelä-Ranskaan, kunnes hänelle valmistui mausoleumi Salamiyyaan, Syyriaan 11. heinäkuuta 1972.
Carey Lowell

Yksityiselämä

Carey Lowell on ollut kolme kertaa naimisissa. Ensimmäisen puolisonsa John Stemberin kanssa hän oli naimisissa 1984–1988 ja toisen puolisonsa, näyttelijä-ohjaaja Griffin Dunnen kanssa 1989–1995. Vuonna 2002 hän meni naimisiin näyttelijä Richard Geren kanssa. Hänellä on lapsi Dunnen ja Geren kanssa. Tytär Hannah syntyi vuonna 1990 ja poika Homer syntyi vuonna 2000. Lowell on merkittävän pohjoisamerikkalaisen geologin tytär, hän matkusti ympäri maailmaa jo hyvin nuorena. Hän asui suuren osan lapsuuttaan Libyassa. Hän palasi Yhdysvaltoihin ja aloitti mallin uransa työskentelemällä muun muassa Ralph Laurenille ja Calvin Kleinille.
Jauhoesikko

Ulkonäkö ja koko

Jauhoesikko on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka muodostaa maanrajaan 5-30 cm leveän lehtiruusukkeen. Lehdet ovat kapeita, vastapuikeita ja alapuolelta vaaleajauheisia. Lehtiruusukkeen keskeltä kohoaa 10-15 cm pitkä vana, jonka päässä ovat kukat tiiviinä sarjana. Kukat ovat tavallisesti violetteja tai vaaleanpunaisia, joskus myös hailakan sinipunaisia tai miltei valkoisia. Teriö on 8-16 mm leveä, vaaleansinipunainen, keltanieluinen sekä viiteen lovipäiseen liuskaan jakautunut.Heteitä on viisi kappaletta. Emiö yhdislehtinen ja emi yksiluottinen. Hedelmä on kapea, verhiötä pidempi, noin 8 mm pitkä kota. Jauhoesikko kukkii touko–kesäkuussa.
Jauhoesikon suomenkieinen nimi ja tieteellisen nimen lajinimi viittaavat kasvin kukkavarren ja lehtien alapinnan nuppimaisten karvojen eritteeseen, jotka saavat pinnan näyttämään jauhoiselta.
Jauhoesikko muistuttaa paljolti norjanesikkoa (Primula scandinavica). Muista esikkolajeista lapinesikolla (Primula stricta) sekä ruijanesikolla (Primula nutans) on myös violetit kukat kuten jauhoesikolla.

Kasvupaikka

Jauhoesikko kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla niityillä sekä letoilla, laitummilla ja rannoilla.

Levinneisyys

Jauhoesikkoa tavataan Suomessa luonnonvaraisena nykyisin vain Ahvenanmaalla, joskin vanhoja havaintoja jauhoesikosta on myös Varsinais-Suomesta ja muualtakin. Gotlannissa ja Öölannissa jauhoesikko on melko tavallinen.
Lasse Heikkilä (pesäpalloilija)

Lasse Aarne Ilmari Heikkilä (s. 19. huhtikuuta 1929 Kuusankoski) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Lasse ”Volle” Heikkilä edusti Kuusankosken Puhtia, jossa voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1947, 1948 ja 1950. SM-sarjassa Puhti sijoittui Heikkilän pelivuosina parhaimmillaan viidenneksi, vuonna 1949. SM-sarjan lyöjätilastossa Heikkilä oli neljäs vuonna 1952. Hän oli TUL:n joukkueen koppari vuoden 1952 Helsingin kesäolympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa.
Keisarinmänty

Keisarinmänty on Hämeenlinnassa Pikku-Parolassa sijaitseva rauhoitettu mänty. Puun iäksi on arvioitu jopa 400 vuotta ja se on rungon paksuudella mitattuna Suomen suurin metsämänty. Puun ympärysmitta on 548 senttimetriä.
Dendrologian Seuran tietojen mukaan puun ympärysmitta 0,7 metrin korkeudelta on 496 senttimetriä, latvuksen halkaisija on mittaussuunnasta riippuen 17–20 metriä ja männyn korkeus on 11,5 metriä.
Perimätiedon mukaan Parolannummen kentällä joukkoja katselmoineet Ruotsin kuninkaat Kustaa III ja Kustaa IV Aadolf ovat aterioineet puun varjossa ja tällä perusteella puuta alettiin kutsua Kuninkaanmännyksi. Kustaa III kävi Parolannummella kesäkuussa 1783 ja Kustaa IV Aadolf kesällä 1802. Suomen sodan aikana 1808 kerrotaan erään rakuunan piilottaneen yksikkönsä lipun puussa olleeseen koloon ja tämän vuoksi puuta kutsuttiin myös Rakuunanmännyksi.
Nykyisen nimensä puu sai 1800-luvulla kun Venäjän keisarit Aleksanteri I ja Aleksanteri II ruokailivat Parolassa käydessään puun juurella. Aleksanteri I kävi Parolassa 1819 ja Aleksanteri II 29. heinäkuuta 1863. Aleksanteri II:n vierailun aikana puun juurella pidettiin suuret juhlat ja samalla mänty sai nimensä.
Pikku-Parolassa sijainneen Kiltin tilan isäntä Väinö Kiltti teki 1900-luvun alussa puun ympärille suoja-aidan. Puu rauhoitettiin 1957.
Matthew Amoah

Ura

Amoah aloitti uransa vuonna 1999 Eredivisiessä Vitesse Arnhemissa, josta siirtyi kesken kauden 1999–2000 Fortuna Sittardiin. Sittardin pudottua Eredivisiestä keväällä 2001 Amoah siirtyi takaisin Vitesse Arnheimiin. Tammikuussa 2006 hän siirtyi Saksan Bundesliigan Borussia Dortmundiin mutta ei saanut siellä kunnolla peliaikaa eikä onnistunut kertaakaan maalinteossa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi NAC Bredaan.
Amoah teki Bredassa loistavaa jälkeä iskien ensimmäisellä kaudellaan 11 maalia pelaamissaan 25 liigaottelussa. Kaudella 2010/11 Amoah putosi vaihtopelaajan rooliin ja kauden jälkeen hän siirtyi Turkkiin Mersin İdmanyurduun. Hän pelasi seurassa kuitenkin vain viisi ottelua ja palasi kauden jälkeen Alankomaihin, SC Heerenveenin joukkueeseen.

Maajoukkueura

Amoah on pelannut Ghanan jalkapallomaajoukkueessa 20 ottelua (tilanne kesäkuu 2007). Hän oli tärkeässä roolissa Ghanan selviytyessä Saksan MM-kilpailuihin 2006 tehdessään kolme maalia karsintaotteluissa. MM-lopputurnauksessa hän pelasi kaikissa Ghanan neljässä ottelussa mutta ei onnistunut maalinteossa.
Karl Gustaf Wetterhoff

Karl Gustaf Wetterhoff (27. marraskuuta 1832 Hattula – 7. marraskuuta 1887 Kööpenhamina) oli suomalainen Ruotsiin muuttanut toimittaja ja kirjailija.
Wetterhoffin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamanni Georg Adolf Wetterhoff ja Sofia Juliana Karolina Stjernvall. Wetterhoffin nuorempi veli oli eräaiheista kirjoittanut kirjailija Onni Wetterhoff ja hänen sisariaan olivat voimistelunopetuksen kehittäjänä tunnettu Mathilda Asp (1840–1920) ja Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopiston perustaja Fredrika Wetterhoff (1844–1905).
Wetterhoff kävi Helsingin yksityislyseota ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1852. Wetterhoff joutui 1855 erotetuksi Helsingin yliopistosta ns. Töölön päivällisten jälkiseurauksena. Töölön päivälliset olivat ylioppilaiden järjestämä juhlatilaisuus, jossa esitettiin venäläisvastaisia mielipiteitä.
Wetterhoff muutti erottamisen jälkeen 1856 Ruotsiin ja toimi siellä sanomalehtimiehenä ja kirjailijana. Hän käänsi ruotsiksi suomalaisia kansanlauluja ja julkaisi yhdessä Emil von Qvantenin kanssa 1857 kirjan Kritiska ströftåg af Heimdall. Opiskeltuaan jonkin aikaa Uppsalan yliopistossa Wetterhoff ryhtyi vuonna 1859 Nya Dagligt Allehanda-lehden toimittajaksi. Hän toimi lehden kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana mutta kirjoitti artikkeleita myös politiikan alueelta. Vuonna 1865 Wetterhoff siirtyi Ny Illustrerad Tidning-lehden toimittajaksi mutta siirtyi jo seuraavana vuonna lehden ulkomaankirjeenvaihtajaksi. Wetterhoff asui 1866–1881 Pariisissa ja Roomassa, sen jälkeen Tukholmassa ja viimeksi 1884–1886 Suomessa ja vuodesta 1887 Pariisissa.
Scott Rudin

Scott Rudin (s. 14. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterituottaja. Hänen teostensa joukossa on kymmeniä maailmankuuluja elokuvia, kuten The Truman Show (1998), School of Rock (2003), Steve Zissoun vedenalainen maailma (2004), Menetetty maa (2007), Doubt – Epäilys (2008), Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä (2011), Captain Phillips (2013) ja Fences (2016).
Useiden Tony-palkintojensa ohella Rudin on voittanut Emmyn ja Oscarin.