google/wiki40b huggingface dataset:
Half-Life 2: Deathmatch

Pelaaminen

Kyseessä on joukkuepohjainen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peliä pelataan tietyn pituisissa erissä. Pelissä vastakkain taistelevat Combine-niminen, Maapallon valloittanut imperiumi ja sitä vastustava vastarintaliike.
Pelissä on kaksi pelimuotoa, Deathmatch ja Team Deathmatch.
Ensimmäisessä pelimuodossa pääpiirteisenä tavoitteena on tappaa muita pelaajia mahdollisimman paljon ennen aikarajan umpeutumista. Mikäli tappaa vahingossa itsensä, menettää pisteitä. Pelaaja syntyy sorkkaraudan ja painovoima-aseen kanssa, muut aseet täytyy etsiä sotatantereelta. Nämä aseet koostuvat pääosin tuliaseista, tosin saatavila on myös scifi-tyyppisiä aseita.
Team Deathmatchissa vastarintaliike ja Combine taistelevat muodollisesti erilaisten alueiden hallinnasta, tosin kyseessä on vain edellä mainittu tiimeillä. Säännöt ovat lähestulkoon samat, mutta joitakin eroavaisuuksia on: esimerkiksi tiimiläisten vahingoittaminen on mahdollista ja sitä tehdessä menettää pisteitä.
Lisäksi saatavilla on useita yhteisön jäsenien luomia karttoja, pelimuotoja sekä aseita. Tämä sisältö voi poiketa huomattavasti virallisesta vastaavasta.

Kehitys

Kun Half-Life 2 julkaistiin, kriitikot valittelivat moninpelin puutetta. Kaksi viikkoa Half-Life 2:n julkaisun jälkeen Valve julkaisi HL2: Deathmatchin Steam-palvelussaan. Peli julkaistiin myös Source SDK -ohjelman kanssa. Tällöin pelaajat voivat luoda omaa sisältöä, kuten karttoja, hahmoja sekä aseita peliin.
Julkaisun jälkeen Valve on päivittänyt peliä paljon uudella sisällöllä. Peli ei tule The Orange Box -pelikokoelman mukana, tosin se myöhemmin päivittettiin käyttämään The Orange Boxin versiota Source-moottorista. Tammikuussa 2008 Valve ilmoitti että NVIDIA-grafiikkakortteja käyttävät pelaajat voivat ladata ja pelata ilmaiseksi Half-Life 2: Deathmatchia, Half-Life 2: Lost Coastia, Portal: First Sliceä ja Peggle Extremeä.
Syyskuussa 2010 HL2DM julkaistiin OS X -alustalle. Kaksi vuotta myöhemmin, maaliskuussa 2013 peli julkaistiin Linuxille.

Vastaanotto

Peli on saanut yleisesti hyvän vastaanoton, ja erityisesti painovoima-aseen kekseliästä käyttöä moninpelissä arvostettiin. Pientä kritiikkiä tuli pienestä lagisuudesta pelin ilmestyessä, tosin GameSpy ilmoitti että tämä oli poistettu pian.
HMS Charybdis (F75)

Palvelus

Alus upotettiin maalilaivana kesäkuussa 1993.
Liftari (vuoden 2007 elokuva)

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula havaitsi Liftarissa lainauksia paitsi alkuperäisestä ”kehnosta roskafilmistä” (1986), myös elokuvista Kauhun kilometrit (Spielberg, 1971), Yön silmät (Craven, 1977) ja Kuolema kyydissä (Franklin, 1981). Silti elokuvasta on hänestä tullut ”yksitoikkoisesti kehäänsä laahustava” tarina, jonka käsikirjoituksessa on ammottavia aukkoja.
HMS Balsam (K72)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1947.
Amagi (1877)

Valmistus

Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin syyskuussa 1875. Alus laskettiin vesille maaliskuussa 1877 ja se valmistui huhtikuussa 1878. Sen pääaseina oli Kruppin 6,7 ja 4,7 tuuman tykit ja apuaseina kahdentoista naulan tykit. Aseistuksen täydensi kolme nelipiippuista Nordenfeld-konekivääriä.

Palvelus

Alus luokiteltiin vuonna 1898 tykkiveneeksi, ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1903.
Paavo Kortekangas

Paavo Yrjö Antero Kortekangas  (4. marraskuuta 1930 Lapinlahti – 21. heinäkuuta 2013 Tampere) oli suomalainen teologi, joka toimi piispana ensin Kuopion ja sitten Tampereen hiippakunnassa yli kahden vuosikymmenen ajan. Kortekangas aloitti Kuopion piispan virassa vuoden 1975 alussa. Vuonna 1981 hänet valittiin Tampereen hiippakunnan piispaksi, ja tässä virassa hän toimi eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1996 asti.
Ennen valintaansa Kuopion piispaksi Kortekangas toimi Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa nykyaikaisen kirkkohistorian ja kirkkososiologian professorina vuosina 1970–1975. Kortekangas valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1952 ja filosofian kandidaatiksi 1955. Hän valmistui teologian lisensiaatiksi vuonna 1965 ja väitteli teologian tohtoriksi samana vuonna. Kortekangas oli ehdolla Tampereen piispaksi vuonna 1966, 35-vuotiaana, jolloin hän hävisi virkaan nimitetyksi tulleelle Erkki Kansanaholle (166 vastaan 184).
Kortekangas toimi 1950- ja 1960-luvuilla seurakuntapappina Kurikassa, Seinäjoella ja Kauhajoella sekä uskonnon, psykologian, filosofian ja historian lehtorina Suonenjoen yhteiskoulussa, Joensuun lyseossa, Itä-Suomen seminaarissa ja Tampereen lyseossa. Vuodesta 1967 lähtien piispaksi tuloonsa asti hän toimi tutkijana ja opettajana Helsingin yliopistossa. Sen ohessa hän toimi Kirkon tutkimuslaitoksen tutkijana ja johtajana vuosina 1966–1970, Kirkon kasvatusasian keskuksen puheenjohtajana vuosina 1971–1973 sekä Kristillinen kasvatus -lehden päätoimittajana vuosina 1971–1974.

Yksityiselämä

Hänen puolisonsa oli Ritva Helinä Kortekangas (1930–2015) Säveltäjä Olli Kortekangas on heidän poikansa.
Durandus de Saint-Pourçain

Elämä

Durandus liittyi dominikaaniseen sääntökuntaan Clermontissa ja valmistui tohtoriksi Pariisin yliopistosta vuonna 1313. Paavi Johannes XXII kutsui hänet Avignoniin toimimaan Rooman kuurian Magister Sacri Palatii -virassa, eli paavin teologina ja pyhien kirjoitusten selittäjänä.
Vuonna 1318 Durandus vihittiin Le Puy-en-Velayn piispaksi, ja hän muutti Meaux'hin vuonna 1326. Durandus tunnetaan nimellä Doctor Resolutissimus, koska hän kannatti uupumatta monia tuon ajan ajattelijoille uusia ajatuksia.

Filosofia ja teologia

Universaalikiistassa Durandus oli nominalisti, joka vastusti aikansa käsiterealismia niin, että skolastiikan kolmannen kauden on joskus katsottu alkaneen hänestä. Hän hylkäsi sekä aistittavat että ymmärrettävät lajit, jotka oli hänen mukaansa keksitty aistihavainnon selittämiseksi, sekä aktiivisen intellektin. Hän kielsi myös individuaatioperiaatteen.
Teologiassa Durandus teki eron luonnollisen tiedon sekä uskon ja ilmoituksen avulla saadun tiedon välille. Tietytyjä opinkohtia, kuten kolminaisuusoppia, ei voi todistaa sisäisesti ristiriidattomaksi, mutta niihin on silti ansiokasta uskoa. Teologian ei hänen mukaansa ollut tiukasti otettuna tiedettä, koska se perustui uskoon, ei tiedon ensimmäisiin prinsiippeihin. Teologiassa oli rittävää tietää, ettei Jumalan inspiroimana voinut erehtyä. Durandus katsoi myös, että kaikki teot olivat peräisin Jumalasta, joka antaa voiman toimia. Sakramentteja hän piti vain välikappaleina, joita ilman armo ei voinut toteutua. Avioliittoa hän ei pitänyt tiukasti otettuna sakramenttina. Durandus katsoi myös, että Kristukselle oli mahdollista olla läsnä ehtoollisen sakramentissa, vaikka leivän ja viinin substanssit säilyisivätkin, toisin sanoen hän ei pitänyt transsubstantiaatio-oppia välttämättömänä.
Paavin määräyksestä tutkielma De statu animarum asetettiin tarkasteluun, ja sen havaittiin sisältävän yksitoista teologista virhettä.
Tukholman ohitustie

Tukholman ohitustie (ruots. Förbifart Stockholm) on uusi rakenteilla oleva moottoritieyhteys Kungens kurvan ja Häggvikin välillä Tukholman länsipuolella, joka korvaa valmistuttuaan Tukholman kantakaupungin läpi kulkevan ruuhkaisen Essingeledenin moottoritien. Essingeleden on tällä hetkellä ainoa valtakunnallinen yhteys Tukholman ohi. Ohikulkutie tulee kulkemaan lähes kokonaan tunnelissa reittiä Kungens kurva – Sätra strand – Lovö –  Hässelbyn ranta – Lunda – Akalla – Häggvik, lukuun ottamatta lyhyttä osaa Hjulstan eritasoliittymän kohdalla. Se on osa Eurooppatie E4:ää.
Tien kokonaispituus tulee olemaan 21 kilometriä, josta 18 kilometriä on tunnelissa. Syvimmillään se kulkee sadan metrin syvyydessä, ja Mälarenin pohjaan on enimmillään 60 metriä.

Historia

Ohitustietä on suunniteltu Tukholmaan jo 1960-luvulta, kunnes Ruotsin hallitus teki syyskuussa 2009 päätöksen osallistumisesta hankkeeseen, joka tulee maksamaan noin 28 miljardia Ruotsin kruunua.
Vuodesta 2006 käynnissä olleen hankkeen rakentaminen keskeytettiin välillisesti lokakuussa 2014, sillä hankkeen osapuolet Tukholman kaupunki, Tukholman läänin maakäräjät ja valtio halusivat neuvotella uudelleen sopimuksen hankkeen rahoituksesta.

Rakentaminen

Liikennevirasto ja Tukholman maakäräjät aloittivat tien rakentamisen tammikuussa 2015, jolloin sitä vastustanut ympäristöpuolue ei enää onnistunut viivyttämään töiden aloittamista. Liikennevirasto aikoo kuitenkin selvittää joukkoliikenteen parantamisedellytyksiä hankkeen yhteydessä. Kaiken kaikkiaan hanke tulee kestämään noin kymmenen vuotta valmistuen vuonna 2026.
Työmaaliikenteen vähentämiseksi hankealueelle on rakennettu tilapäisiä satamia, joista louhemursketta kuljetetaan pois laivoilla.

Kritiikkiä

Vastustajien mukaan väylä lisäisi liikennettä jo olemassaolollaan ja olisi suoranaisena esteenä sille, että Ruotsi saavuttaisi ympäristöpäämääränsä. Väylän puoltajatkin arvioivat, että juuri heillä on oikeat ympäristöargumentit.
Ohitustien rakentamisen vaihtoehdoksi on esitetty niin sanottua Diagonal Ulvsunda -hanketta.
San Marinon Grand Prix 1982

San Marinon Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 25. huhtikuuta 1982 Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Didier Pironi, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
McLaren, Williams, Brabham, Ligier, Lotus, March, Arrows, Fittipaldi, Ensign ja Theodore vetäytyivät kilpailusta protestina Nelson Piquet'n ja Keke Rosbergin hylkäämiselle Brasilian GP:ssa.
Vehkolampi (Pertunmaa, Kuhaniemi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,4 metriä mpy.
ARO 24-sarja

Muutokset ulkonäössä

Ensimmäisen sukupolven ARO 24:ssa, jota valmistettiin 1972 - 1976 oli Dacia 1300:n ajovaloumpiot. Pyöreät takavalot olivat perua ARO IMS:stä. Vuonna 1977 etuvalot vaihtuivat ARO IMS:n pyöreisiin ja takavalot saivat uuden muodon. Vuonna 1985 esiteltiin uusi etumaski jaa ajovalot vaihtuivat pienempikokoisiin. Keulan muotoilussa käytettiin myös tuplavaloja, lähinnä mallissa 244. Vuonna 1995 tuplavaloinen keula koki kevyen ehostukseen ja takavalot vaihtuivat Oltcit -tyyppisiin. Viimeinen muutos 1998/99 oli kevyt kasvojenkohotus.
Miehikkälän vaakuna

Miehikkälän vaakuna on Miehikkälän kunnan tunnus. Sen on suunnitellut Tapio Vallioja vuonna 1956.
Miehikkälän vaakunassa on punaisessa kentässä hopeinen kaksoispolviorsi. Miehikkälän vaakuna on Kymenlaakson maakunnan ainoa kirjaintunnuksen sisältävä vaakuna. Kirjainkuvio muodostaa M-kirjaimen ja liittyy kunnan nimeen. Vaakunan värit poikkeavat muista Kymenlaakson vaakunoiden väreistä (hopea, musta, sininen) samoin kuin Kuusankosken ja Virolahden. Karjalan vaakunassa olevat punainen ja hopea viittaavatkin Miehikkälän sijaintiin Karjalan historiallisessa maakunnassa.
Rajakreivi

Rajakreivi (saks. Markgraf, suomeksi joskus markkreivi) oli keskiaikainen aatelisarvo, joka annettiin valtakunnan rajaprovinssien hallitsijoille. Rajakreiveillä oli usein valtakunnan muuta maa-aatelia suurempi armeija ja itsenäisempi asema kuninkaaseen nähden, vaikka erot tasoittuivatkin keskiajan loppua kohden. Myös ranskalainen aatelisarvo markiisi tarkoittaa rajakreiviä.
Liikuteltava takasiipi

Liikuteltava takasiipi eli DRS (engl. Drag Reduction System) on kaudeksi 2011 Formula 1:iin tullut auton takaosassa oleva aerodynamisen vastuksen vähentämiseen tarkoitettu laite. Laite kasvattaa auton huippunopeutta ja helpottaa ohittamista. Liikuteltava takasiipi toimii aukaisemalla läpän, joka vähentää pitovoimaa auton takaosassa.
Liikuteltavaa takasiipeä saa käyttää kisassa vain tietyssä kohdassa rataa. Myös etäisyys liikuteltavan takasiiven käyttöön on määritelty. Kuljettajan täytyy olla enintään sekunnin päässä edellä ajavasta. Lisäksi ajettuja kierroksia pitää olla täynnä kaksi ennen kuin sitä saa käyttää. Mikäli kisan aikana tarvitaan turva-autoa, on liikuteltavan takasiiven käyttö kielletty sen aikana sekä kaksi kierrosta turva-auton poistumisen jälkeen. Aika-ajoissa ja harjoituksissa liikuteltavan takasiiven käyttö rajoitettiin kaudella 2013 samalle alueelle, jolla sitä saa kisassa käyttää. Sadekelillä liikuteltavaa takasiipeä ei saa käyttää ollenkaan.
Avattavaa takasiipeä on myös moitittu. Lotus -tallin kuljettaja Jarno Trulli kertoi ennen kauden 2011 alkua, että liikuteltava takasiipi ja jälleen pakolliseksi tullut KERS-järjestelmä suurentavat tallien välisiä eroja nopeuksissa.
Sanremon ralli 1973

Sanremon ralli 1973 oli MM-rallikauden 1973 10. osakilpailu, joka ajettiin osin soralla, osin kestopäällysteellä yhteensä 369,3 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 10.lokakuuta–13.lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 15. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi ranskalaispari Jean-Luc Thérier & Jacques Jaubert ajokkinaan Alpine-Renault A110 1800. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini & Angelo Torriani Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Pierre Nicolas & Michel Vial niinikään Renault-Alpinella.
Richmondin yliopisto

Historia

Yhdysvaltain sisällissodan aikana koko oppilaskunta liittyi etelävaltioiden armeijaan. Yliopisto sijoitti kaikki varansa etelävaltioiden hyväksi ja jäi varattomaksi sodan päätyttyä. Opetus pystyttiin aloittamaan uudelleen vuonna 1866 yksityisen lahjoituksen turvin.
Stockmannin Turun-tavaratalo

Stockmann Turku on Varsinais-Suomen suurin tavaratalo. Tavaratalossa on Stockmannin lisäksi muun muassa Alko, kahvila, ravintola sekä Akateeminen kirjakauppa. Stockmann sijaitsee Hansakorttelin yhteydessä, Yliopistonkadun kävelykadun varrella.

Stockmannin Turun-tavaratalon historiaa

Ensimmäiset ideat Stockmannin Turun-tavaratalon perustamisesta ajoittuvat jo 1960-luvulle. Vuonna 1966 Oy Stockmann Ab osti Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmasta Julinin tontin, jolta tontin entinen omistaja oli purkanut rakennukset esisopimuksen mukaisesti. Tavaratalon rakentaminen kuitenkin viivästyi, ja lopulta Stockmann sai valmiin tavaratalokiinteistön entisen City-Sokos-tavaratalon paikalta vuonna 1982. TOK:n omistama City-Sokos ehti toimia talossa vuosina 1975–1982.
Vuonna 1986 tavarataloa laajennettiin. Samana vuonna aloitettiin juuri Turun-tavaratalosta legendaariset Hullut päivät -alennusmyyntipäivät.
Suurimmat tavaratalon remontit ja laajennukset sijoittuvat 1990-luvun loppupuolelle ja 2000-luvun alkuun. Tavaratalon 2. kerrosta muutettiin vuonna 1997. Vuosina 1999–2000 tavarataloon tuli yhteensä 4 420 neliömetriä lisätilaa, kun toteutettiin mittavan laajennusprojektin ensimmäinen vaihe. Silloin valmistui uusi ullakkokerros, jonne siirtyivät ennen kolmannessa kerroksessa sijainneet tekniikkatilat. Tekniikkatiloilta vapautuneet kolmannen kerroksen neliöt otettiin myyntitiloiksi. Silloin rakennettiin myös liukuportaiden päälle lasikate. Vuosina 2000–2001 toteutettiin laajennuksen toinen vaihe, joka käsitti 560 uutta neliömetriä. Silloin laajennettiin Stockmann Herkku -elintarvikeosastoa uuden Yliopistonkadun kävelykadun alle, jolloin Herkun pinta-ala kasvoi 2 710 neliömetriin.
Sithi

Sithi on haltiamainen kansa Tad Williamsin fantasiakirjasarjassa Taru kolmesta miekasta. Kirjojen päähenkilö Simon eksyy talvisessa säässä ja saapuu kesäiseen sithikansan kylään. Samalla Simon on ensimmäinen ihminen, joka ikinä oli käynyt sithien kylässä.
Hou Hsiao-Hsien

Hou Hsiao-Hsien (kiin. 侯孝賢, pinyin: Hóu Xiàoxián; s. 8. huhtikuuta 1947) on kiinalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Guangdongin maakunnassa manner-Kiinassa, mutta muutti pian perheineen Taiwaniin. 
Hou voitti vuonna 1989 Venetsian elokuvajuhlilla Kultaisen leijonan elokuvasta City of Sadness. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Useat Houn elokuvat ovat olleet Kultainen palmu -ehdokkaina Cannesin elokuvajuhlilla. Vuonna 2015 hänet palkittiin Cannesissa parhaana ohjaajana elokuvasta The Assasin.
Kevyt osasto 10 (talvisota)

Kevyt osasto 10 oli Keski-Suomen sotilasläänin perustama, joka taisteli talvisodassa 1939–1940. Sen miehistö oli koottu pääosin Keuruun, Multian ja Pihlajaveden reserviläisistä. Osasto perustettiin ylimääräisten harjoitusten yhteydessä Keuruulla ja se taisteli Taipaleen alueella 10.Divisioonan osana

Varustaminen

Kev.Os10 pyrittiin varustamaan määrävahvuiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen rykmentti ei niitä saavuttanut.

Komentaja(t)

Kevyt Osaston komentajana toimi:
- 9.10.1939 – 20.2.1940 ratsumestari Werner Walden
- 24.2 alkaen majuri Huldén
Polkupyöräkomppanian päällikkönä toimi perustamisvaiheessa luutnantti Helge Stewen ja 19.10 alkaen vänrikki Vaarnamo
Eskatroonaan päällikkönä toimi luutnantti Tauno Larjo.

Keskittäminen

Kev.Os10 keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen (Sakkola) 12.10.1939 10.Divisioonan mukana.

Taistelut

Sortanlahti-Volossula-Kirvesmäki-Linnakangas
Ace Revolutions

Historia

ACE Revolutions on perustettu vuonna 2007 ja sen tausta on Jyväskylän ammattikorkeakoulun Tiimiakatemiassa, jossa opiskellaan liiketaloutta omaa yritystä tai osuuskuntaa pyörittämällä.
Peter Schidlof

Peter Schidlof (1922 Unter Olbendorf – 16. elokuuta 1987 Cumbria) oli itävaltalaissyntyinen alttoviulisti, joka tuli tunnetuksi urastaan 39 vuotta koossa pysyneen Amadeus-kvartetin soittajana.
Alun perin Schidlofin etunimi oli Hans. Hän oli juutalainen, mutta kävi katolista koulua ja opiskeli alun perin viulunsoittoa. Vuonna 1938 Schidlof joutui pakenemaan natsimiehitystä Englantiin. Uudessa kotimaassaan hän kohtasi syntyperäisen brittiläisen sellisti Martin Lovettin, jonka hän esitteli viulisteille Norbert Braininille ja Siegmund Nisselille. Miehet alkoivat harjoitella yhdessä ja antoivat Lontoon-debyyttinsä Amadeus-kvartettina tammikuussa 1948.
Schidlof kuoli sydäninfarktiin 65-vuotiaana, minkä jälkeen häntä jäivät kaipaamaan vaimo Margit ja tytär Annemarie Lontoosta. Kvartetin toiminta jouduttiin tyystin lopettamaan Schidlofin menehtymisen seurauksena, sillä sellisti Lovett ilmoitti, ettei ohjelmistoa kahdelle viulistille ja yhdelle sellistille ole.
Pekka Paltila

Pekka Juhani Paltila (s. 24. heinäkuuta 1944 Karkku) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1969 tuloksella 80,38 m. Hänen ennätyksensä oli 80,48 m. Hän edusti urallaan Helsingin Poliisi-Voimailijoita ja Pakilan Vetoa.
Ravintola Wanha Laamanni

Ravintola Wanha laamanni on vuodesta 1978 toiminut Porvoon vanhan kaupungin keskellä, keskiaikaisen tuomiokirkon kupeessa sijaitsevassa 1700-luvun hirsirakennukssessa.
Kaksikerroksisessa ravintolassa on 70 asiakaspaikkaa sisätiloissa ja 80 paikkaa kattoterassilla.

Tontin historiaa

Varhaisin säilynyt kiinteistön rakennuspaikkaan, tonttiin ja rakennuksiin liittyvä tieto on vuodelta 1657, jolloin porvari Erich Kårtson osti tontin. Kuitenkin jo useita vuosisatoja aikaisemmin Porvoon kirkon ympärillä oli asutusta. Vuoden 1696 tonttikirjan mukaan tontinomistajia ovat tuolloin Mattz Bonde ja hänen lankonsa Mattz Bijstock sekä Jören Lambertzs.
Nälkävuosien (1696–1697), Porvoon hävityksen (1708) ja isonvihan (1713–1721) ajoista, jolloin kaupunki oli useita vuosia autiona, ei ole paljon tietoa. Luettelo porvariston tonteista vuodelta 1726 kertoo tontin siirtyneen sorvari Jonas Saxberille ja kappalainen Paul Krogiukselle. Edellisen tontille oli pystytetty tupa vuonna 1711 nykyisen ravintolan tienoille sekä sodan päätyttyä myös vanha aitta ja kamari. Jälkimmäisen tontille, joka oli autio vuoteen 1724, oli rakennettu yksi rakennus, joka käsitti kaksi kamaria, keittiön, aitan sekä saman katon alla navetan ja tallin.
Porvoon palon (1760) jälkeen joutui tulipalossa palanut tontti Orraeus-suvun haltuun, mutta tontille rakennettiin ensimmäinen rakennus vasta vuonna 1780, kun pormestari ja laamanni Anders Orraeus rakensivat päärakennuksen Kirkkotorin varteen. Rakennuksessa kokoontui Porvoon valtiopäivillä 1809 talonpoikaissääty. Samassa yhteydessä rakennettiin päärakennuksen jatkeeksi talli, tunkiosuoja ja navetta. Näissä tiloissa, jotka on korjattu ravintolan aputiloiksi, sijaitsee keittiö ja sosiaalitilat. Vuonna 1790 rakennettiin Wuorikadun varteen aitta- ja asuinrakennus, joihin tiloihin on nyt sijoitettu ravintolasalit.
1800-luvun alkupuolella kun laamanni Orraeus siirtyi Turkuun, joutui tontti ja kiinteistö tullivirkailija Peronin haltuun. 1840-luvulla omistajana esiintyy kelloseppä Wikman, sekä tämän vuosisadan alusta kauppias F. W. Forsman. Vuodesta 1908 lähtien on tontin ja kiinteistön omistanut Berglöf-Hornamo-suku, nyt jo kolmannessa polvessa. Aina vuoteen 1972 saakka tontilla sijaitsi Berglöfien kivenhakkaamo. Vuosina 1977 - 78 korjatussa kiinteistössä aloittivat ravintolatoiminnan Ritva ja Pekka Hornamo. Vuodesta 2003 lähtien ravintolatoimintaa ovat harjoittaneet Matti Jussila ja Kari Jalava.
Soile Yli-Mäyry

Soile Siviä Johanna Yli-Mäyry (s. 14. toukokuuta 1950 Kuortane) on suomalainen kuvataiteilija.
Pääteemana Yli-Mäyryn töissä on ihmisyys ja ihmisen vieraantuminen luonnosta.

Ura

Yli-Mäyry kävi Vapaan taidekoulun vuosina 1971–1972, minkä jälkeen hän opiskeli Saksassa Stuttgartin taideakatemiassa vuosina 1972–1975. Hän jatkoi sittemmin opintoja Helsingin yliopistossa valmistuen valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1987 ja lisensiaatiksi vuonna 1994. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 2011. Sosiologian väitöskirjassaan Yli-Mäyry tutki taiteilijan, taideteoksen ja taiteen vastaanottajan kohtaamisen kokemusta. Yli-Mäyry lähestyi aihettaan samalla kertaa sekä tutkijana että taiteilijana: hän analysoi omien teostensa vastaanottoa ja kulttuurisia erityispiirteitä eri maissa.
Yli-Mäyryn ensimmäinen taidenäyttely oli Lahden taidemuseon debytanttikilpailussa vuonna 1976. Sen jälkeen hän on pitänyt (elokuuhun 2012 mennessä) 270 yksityisnäyttelyä 25 maassa, muun muassa Japanissa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Vuodesta 1993 lähtien hän on pitänyt vuosittain kesänäyttelyn taidehallissaan, synnyinseudullaan Kuortaneen Mäyryssä. Samasta vuodesta alkaen hänellä on ollut pysyvä näyttely taidelinnassaan Orimattilassa. Kesällä 2016 Yli-Mäyryn töitä on nähtävillä Tampereella Viihdepalatsin Taidekesässä.
Yli-Mäyry on Taidemaalariliiton ja Lahden Taiteilijaseuran jäsen. Hän kuului Valtion kuvataidetoimikuntaan vuosina 2001–2003.
Yli-Mäyry asuu Lahdessa.
Khao Yain kansallispuisto

Ympäristö

Puisto sisältää niin kuiva-, sade- kuin pilvimetsääkin sekä ruohotasankoa, jossa kasvaa yli 2 000 kasvilajia. Puiston korkein kohta on Khao Rome, joka kohoaa yli 1 351 metrin korkeuteen. Puiston suurin yksittäinen alue on hiekkakivitasanko, joka on korkeudeltaan 600 ja 1 000 metrin väliltä. Alueella on myös viiden joen alkulähteet: Prachinburin ja Nakhon Nayokin etelässä, Lam Takhongin ja Praploengin pohjoisessa sekä Muak Lekin.
Alueen kasvistoon kuuluu useita päällyskasvi-, viikuna-, liaani-, sieni- ja saniaislajeja. Alue on myös luontainen elinympäristö noin 70 nisäkäslajille, näihin lukeutuvat muun muassa aasiannorsu, gauri, indonesian tiikeri, gibboni, sambaari ja villisika. Alueella on myös yli 320 eri lintulajia. Puiston luolissa elää hyönteisiä saalistavia lepakoita.