google/wiki40b huggingface dataset:
Klondike-pasianssi

Pelin tavoite

Pelissä tavoitteena on saada pinottua (rakennettua) kaikki kortit maittain neljään niin sanottuun peruspakkaan järjestyksessä ässästä kuninkaaseen.

Alkuasetelma

Tavallinen 52 kortin korttipakka sekoitetaan ja jaetaan pöydälle seitsemän pinoa niin, että ensimmäisessä pinossa on yksi kortti, toisessa kaksi jne. kunnes seitsemännessä pinossa on seitsemän korttia. Kunkin pinon päällimmäinen kortti jaetaan  oikein päin, muut kuvapuoli alaspäin. Kortit jaetaan yleensä hieman limittäin niin, että kussakin pinossa olevien korttien määrä on näkyvissä. Pinojen yläpuolelle jätetään tilaa sinne mahdollisesti myöhemmin siirrettäville ässille, joiden päälle kortteja rakennetaan maittain ylöspäin. Loput  kortit jätetään kuvapuoli alaspäin ns. käsipakaksi.
Kun pasianssia pelataan tietokoneella, alkuasetelman jakaminen tapahtuu automaattisesti uutta peliä aloitettaessa.

Pöydässä olevien korttien pelaaminen

Pöydässä olevien pinojen päällimmäisenä oikeinpäin olevaa korttia voidaan pelata (siirtää) milloin vain samojen sääntöjen mukaan kuin käsipakan korttejakin. Oikeinpäin olevien korttien pinoja voidaan myös siirtää toisten pöydässä olevien pinojen jatkoksi, kunhan rakentaminen tapahtuu aina vuorovärein alaspäin.
Kun jonkin pinon päällimmäiseksi kortiksi paljastuu nurinpäin oleva kortti, saadaan se kääntää oikein päin. Mikäli jostakin pinosta pelataan kaikki kortit pois, saa sen jättämälle tyhjälle paikalle siirtää vain kuninkaan, jonka päälle sitten taas voidaan rakentaa vuorovärein alaspäin.

Tavoite

Kortit yritetään saada siirretyksi pöydän pinoihin ja sieltä edelleen peruspakkoihin ässien päälle. Ässän päälle voi sijoittaa samaa maata olevan kakkosen, sen päälle taas samaa maata olevan kolmosen ja niin edelleen kuninkaaseen saakka. Yleensä kannattaa pyrkiä saamaan kaikki pöydän piilokortit (kuvapuoli alaspäin olevat kortit) näkyviin mahdollisimman pian. Peruspakkoihin (ässien päälle) kannattaa yleensä pyrkiä rakentamaan mahdollisimman tasaisesti. Käsipakan korttia ei aina välttämättä kannata pelata pöytään, vaikka se olisi mahdollistakin.

Läpimeno tai pelin päättyminen

Peli päättyy, jos mitään käsipakasta kääntyvää tai pöydässä pelattavissa olevaa korttia ei voi enää sijoittaa mihinkään. Pasianssi on mennyt läpi, kun kaikki kortit ovat maittain neljässä peruspakassa järjestyksessä ässästä kuninkaaseen. Peruspakan korttien täytyy olla samaa maata, eli kaikki neljä maata ovat omissa pinoissaan. Pasianssi ei ole mennyt läpi, jos neljän maan pinoja ei ole saatu täyteen.
Urs Kryenbühl

Urs Kryenbühl (s. 28. tammikuuta 1994) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Skiclub Drusbergia.
Nuorten MM-kilpailuissa Slovakian Jasnássa 2014 Kryenbühl sijoittui syöksylaskussa neljänneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Kryenbühl kilpaili ensimmäisen kerran Santa Caterinan syöksylaskussa joulukuussa 2014 sijoittuen 25:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 20:nneksi Kvitfjellin supersuurpujottelussa helmikuussa 2017.
Sveitsin-mestaruuskilpailuissa Kryenbühl on syöksylaskussa voittanut kultaa vuonna 2014 ja hopeaa vuonna 2018.
Tulppaanitrumpetti

Ulkonäkö

Tulppaanitrumpetti on ainavihanta pyöreälatvuksinen puu, joka kasvaa kymmenen metriä korkeaksi. Lehdet sijaitsevat oksien kärjissä, vastakkaisia, lehtiparin lehdistä toinen isompi, jopa 60 senttimetriä pitkä. Lehdet ovat parilehdykkäisiä, yläpinta vihreä, kiiltävä, alapinta vaaleampi, ruskeakarvainen. Kukat kasvavat tiiviinä terttuina oksien päissä. Ne ovat oransseja, joskus keltaisia, 10 cm pitkiä ja 5–7 cm leveitä, vinon kellon muotoisia. Banaaninmuotoiset ruskeat nuput muodostavat kartiomaisia ryhmiä. Hedelmä on kova tuppilo, kooltaan 15–25 cm.

Levinneisyys

Tulppaanitrumpetti kasvaa alkuperäisenä Afrikassa. Sitä viljellään koristepuuna ja laji on villiintynyt luontoon muun muassa Australiassa, Singaporessa ja lukuisilla valtamerten saarilla (Havaiji, Länsi-Intia, Oseania, Intian valtameren saaret).
The Rutles

The Rutles on englantilainen rockyhtye, joka parodioi The Beatles -yhtyettä. Rutles on koomikko Eric Idlen luomus, ja sen musiikki on Neil Innesin tekemää. Innesin kirjoittamat laulut ovat helposti tunnistettavia mukaelmia Beatlesin tunnetuista lauluista.

Historia

Eric Idle loi Rutlesin muusikko Neil Innesin musiikillisella avulla 1970-luvulla lyhytikäiseen BBC:n sarjaan Rutland Weekend Television. Sen jälkeen Idle ohjasi yhtyeestä vuonna 1978 rock-mokumentin All You Need is Cash, jonka soundtrack julkaistiin albumina The Rutles (1978).
Yhtye teki paluun 1990-luvulla ilman Eric Idleä ja teki yksittäisiä esiintymisiä sekä albumin Archaeology (1996), joka parodioi Beatlesin Anthology-kokoelmaa.
Yhtyeestä tehtiin 2000-luvulla toinen mokumentti Can’t Buy Me Lunch.
Sandokan, la tigre di Mompracem

Juoni

Elokuva perustuu Italiassa suositun viihdekirjailija Emilio Salgarin romaaniin Le tigri di Mompracem (”Mompracemin tiikerit”, 1900). Brittien valloittaman Borneon asukkaat käyvät Sandokanin johdolla sissisotaa siirtomaavaltaa vastaan. Lordi Hillock yrittää saada Sandokanin ansaan uhkaamalla hirttää hänen isänsä, Mulakerin sulttaanin. Sandokan ottaa panttivangiksi Hillockin veljentyttären Mary Annin, joka pian rakastuu vangitsijaansa. Hillockin joukot piirittävät Sandokanin ja tämän sissit, Mary Ann vapautetaan ja kapinallisille luvataan pääsy maanpakoon. Hillock rikkoo sopimuksen ja uhkaa teloittaa vankinsa. Kapinalliset pakenevat Mary Ann mukanaan ja yhdistävät joukkonsa alkuasukaspäällikkö Tuang Olongin kanssa jatkaakseen taistelua maansa vapaudesta.

Tuotanto

Turbaanipäisen Steve Reevesin tähdittämä Sandokan, la tigre di Mompracem on värikäs ja toimiva seikkailuelokuva. Sen alku saattaa tosin tuntua oudolta katsojasta, joka ei tunne 1940-luvulla alkanutta Sandokan-elokuvien sarjaa ja esimerkiksi Yanezin roolia kapinallispäällikön portugalilaisena apurina. Elokuvan juoni on varsin yksinkertainen, mutta toimintaa riittää suureen loppuhuipennukseen saakka ja tappelukohtaukset taitava Reeves osoittautuu myös yllättävän hyväksi näyttelijäksi. Reevesin sijaisnäyttelijällä Giovanni Cianfriglialla on tällä kertaa omakin roolinsa yhtenä Sandokanin sisseistä. Elokuvan ulkokohtaukset on kuvattu Espanjassa ja eksoottiset luontokuvat Ceylonilla.
Lenzi ja Reeves tekivät seuraavana vuonna vielä toisenkin Sandokan-elokuvan, Malesian merirosvot. Sen jälkeen roolin otti Ray Danton elokuvissa Sandokan alla riscossa ja Sandokan contro il leopardo di Sarawak (molemmat 1964).

DVD-julkaisut

Elokuva on saatavilla espanjalaisen R2 Impulson laadultaan hyvänä DVD-julkaisuna, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan. Yhdysvalloissa julkaistu DVD on erittäin heikkotasoinen.
Tuupalan museo

Rakennukset

1.Päärakennus
2.Sivurakennus
3.Pikkupirtti
4.Piha-aitta
5.Sauna
6.Riihi
Museokäytössä olevat rakennukset
Dwight Yorke

Ura

Yorke siirtyi vuonna 1989 Aston Villaan 120 000 punnan siirtosummalla. Hän pelasi seurassa yhdeksän vuotta, jona aikana nousi Englannin Valioliigan parhaiden hyökkääjien joukkoon. Vuonna 1996 Aston Villa ylsi Englannin liigacupin loppuotteluun. Elokuussa 1998 Manchester United hankki Yorken 12,6 miljoonalla punnalla. Yorke pelasi Unitedissa 133 ottelua tehden 59 maalia. Hän voitti joukkueen kanssa kolme peräkkäistä Valioliigan mestaruutta sekä kaudella 1998–1999 triplan voitettuaan Valioliigan mestaruuden, FA Cupin sekä Mestarien liigan. Samalla kaudella Yorke voitti Valioliigan maalikuninkuuden.
Vuonna 2002 Yorke siirtyi Blackburn Roversiin, sillä United oli hankkinut Ruud van Nistelrooyn ja Yorken peliaika oli käynyt vähiin. Kahden Blackburnissa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi vuonna 2004 Birminghamiin. Huhtikuussa 2005 hän siirtyi Australian A-Leaguen Sydneyyn. Sydneyssä hän pelasi keskikenttäpelaajana. Kesällä 2006 Yorke siirtyi Sunderlandiin, jossa pelasi kesään 2009 asti.

Maajoukkueura

Yorke toimi Trinidad ja Tobagon jalkapallomaajoukkueen kapteenina. Hän lopetti kansainvälisen uransa vuonna 2001, mutta teki paluun Saksan MM-kisojen 2006 karsintoihin. Hän pelasi maajoukkueessa 72 ottelua tehden 19 maalia.

Muuta

Yorke on saanut kuuluisuutta seurusteltuaan brittiläisen mallin Jordanin kanssa. He erosivat ennen kuin heidän lapsensa syntyi. Tobagossa sijaitseva Dwight Yorke Stadium on nimetty Yorken kunniaksi.
Lindsay Duncan

Lindsay Vere Duncan (s. 7. marraskuuta 1950 Edinburgh) on skotlantilainen näyttelijä. Hän on voittanut teatterirooleistaan muiden muassa Tony- ja Drama Desk -palkinnot. Bratislavan elokuvajuhlilla hän sai parhaan naispääosan palkinnon elokuvasta AfterLife (2003). Pääosastaan elokuvassa Le Week-End (2013) hänet palkittiin British Independent Film Awards -gaalassa. Lisäksi hän on ollut kolmesti ehdolla Baftan saajaksi: tv-sarjoista G.B.H. (1991), Valokuvien vangit (1999) ja Sukupuu (2001).
Duncan on näytellyt myös televisiosarjoissa Rooma (2006), Eksyin Jane Austenin maailmaan (2008), Ontto kruunu (2012). 
Duncan on naimisissa näyttelijä Hilton McRaen kanssa.
Välimerellinen trooppinen hirmumyrsky

Välimerellinen trooppinen hirmumyrsky eli välimerellinen hurrikaani eli medikaani on Välimerellä syntyvä hirmumyrsky, jollaiset ovat kuitenkin alueella suhteellisen harvinaisia. Niitä syntyy, kun meri on poikkeuksellisen lämmin ja pohjoisesta virtaa kylmää ilmaa. Tämä ero synnyttää myrskyn tarvitseman energian.
Välimeren hirmumyrskyt eivät kuitenkaan kehity yhtä voimakkaiksi kuin hirmumyrskyt muualla, koska merialue on pienempi eikä veden lämpö ole yhtä korkea kuin varsinaisilla hirmumyrskyalueilla.
Rahim Al-Haj

Rahim Al-Haj (s. 1967 Bagdad) on irakilais-yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 2000. Hän on myös esiintynyt ud-luutun soittajana.
Al-Haj aloitti udinsoiton itseopiskelun 9-vuotiaana. Hän opiskeli arabiankielistä kirjallisuutta Al-Mustansiriyan yliopistossa Bagdadissa (1984–90) sekä sävellystä ja udinsoittoa Munir Bashirin ja Salim Abdul Karimin johdolla Bagdadin konservatoriossa. Hän sai diplomit kaikista kolmesta oppiaineesta. Al-Hajille on myönnetty Bagdadin konservatorion sävellyspalkinto (1988) ja 2000-luvulla myös palkintoja Yhdysvalloissa. Al-Haj on esiintynyt resitaaleissa Irakissa, Yhdysvalloissa, Bahrainissa, Egyptissä, Ranskassa, Jordaniassa, Libanonissa ja Syyriassa. Hän on myös opettanut udinsoittoa Jordaniassa.
Al-Haj on säveltänyt udille lukuisia teoksia, joihin kuuluvat Baghdad, New Mexico, Chant, Childhood, Compassion, Dance of the Palms, Dream, Eastern Love, Ehnahnah, Friendship, Grey Morning, Horses, Iraqi Faces, Missing, Oak, The Second Baghdad, Sunset of the City, Warm Voice ja Yearning.
Voronež

Tilanne 2010 väestönlaskennan aikaan

Voronežin alueen alaisuudessa on Voronežin kaupunkipiirikunta. Siihen kuului vielä vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan varsinaisen Voronežin kaupungin ohella läheisten kaupunkityyppisten taajamien kaupunkilaisia ja ympäröivien kylien maaseutuasukkaita. Kaupunkipiirikunta on Venäjän paikallishallinnossa kunnallispiirin tasoinen, ylemmän eli toisen tason paikallishallinnollinen yksikkö federaatiosubjektin alaisuudessa.
Voronež kaupunkipiirikunnassa asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 975 373 asukasta. Heistä asui Voronežin kaupungissa (Voronežin piireissä) 889 680 henkeä, neljän kaupunkityyppisen taajaman piireissä 45 087 ja maaseudulla 40 606 henkeä. Kaupunkityyppisten taajamien asukkaat olivat kotoisin Krasnolesnyin (Краснолесный, 5 405 as.), Pridonskoin (Придонской, 18 300 as.), Somovon (Сомово, 13 605 as.) ja Šilovon kaupunkityyppisten taajamien piireistä (Шилово, 7 777 as.). Taajamista Krasnolesnyi sijaitsee maanteitse Voronežin keskustasta noin 55 kilometriä koilliseen, Pridonskoi noin 10 kilometriä länteen, Somovo 15 kilometriä koilliseen, Šilovo 14 kilometriä lounaaseen.

Miljoonakaupungiksi

Sittemmin kaupunkipiiriin kuuluvat taajamat on yhdistetty osaksi Voronezin kaupunkia ja sen kuutta piiriä. Voronezin kaupungin piirit ovat: Коминтерновский, Ленинский, Левобережный, Советский, Центральный ja Железнодорожный.
Voronežin kaupungin asukasluku on kasvanut hallinnollisen muutoksen lisäksi sisäisen muuttoliikkeen johdosta. Joulukuun 2012 alkupuolella arvioitiin virallisesti, että kaupungin asukasluku ylittäisi pian miljoonan rajan. Se toteutui 17. joulukuuta 2012, jolloin Voronežista tuli Venäjän viidestoista yli miljoonan asukkaan kaupunki.

Kulttuuri

Voronežilaisia ovat venäläinen punk rock -yhtye Sektor Gaza ja lastenmusiikkiyhtye Volšebniki Dvora (myös nimellä Street Magic).

Ufojulkisuus

Kaupunki nousi syyskuussa 1989 kansainvälisiin uutisiin UFO-havaintojen vuoksi. Monet väittivät nähneensä lentävien esineiden laskeutuvan, ja erään laskeutumisen yhteydessä väitettiin nähdyn kookkaita humanoideja tulevan aluksesta ulos.
Ameriikan raitti

Juoni

Mattokutomonsa tuhopoltossa hävittäneet Erkki Hakala (Kari Sorvali) ja Taisto Matsomppi (Jari Järvimaa) pakenevat vaimoineen Floridaan verovelkoja pakoon, valtavat määrät käteistä mukanaan. Yrmeät miehet sopeutuvat nopeasti ryypiskelevään amerikansuomalaisporukkaan, mutta etenkin Erkin raskaana olevalla vaimolla Kaisulla (Mari Rantasila) on vaikeuksia sopeutua. Erkki ja Taisto pääsevät suomalaissuhteillaan laittomiksi rakennusmiehiksi, mutta joutuvat pian työstä pois hankalan luonteensa vuoksi. Erkki saa laittoman apukuskin paikan Amerikassa jo pitkään asuneen Oton (Åke Lindman) ohjaamassa rekassa, mutta miehet joutuvat vaikeuksiin, kun rekan lastista löytyy huumeita. Otto kuolee, ja Erkki päättää palata Suomeen sinne jo edeltä lähteneen vaimonsa ja vastasyntyneen lapsensa luo.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvaa sanotaan kömpelöksi ja se saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Jeff Lindsay

Jeff Lindsay (oikealta nimeltään Jeffry P. Freundlich, s. 14. heinäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen näytelmä- ja rikoskirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten Dexter-romaanisarjastaan.
Hänen teoksensa, Dexterin pimeät unet, oli alun perin ehdolla Mystery Writers of American Parhaan ensimmäisen romaanin Edgar-palkinnon saajaksi, mutta koska Lindsay oli julkaissut useita kirjoja nimellä Jeffrey P. Lindsay jo 1990-luvun alussa, se pudotettiin ehdokkaiden listalta.  
Showtimen Dexter-televisiosarjan ensimmäisen tuotantokauden 12 jaksoa pohjautuvat Dexterin pimeät unet -romaanin tapahtumiin.
Lindsay asuu Cape Coralissa, Floridassa kirjailijavaimonsa Hilary Hemingwayn kanssa. Hemingway on ollut mukana kirjoittamassa miehensä varhaisempia teoksia.
Etelä-Ossetian asevoimat

Etelä-Ossetian separatistiset asevoimat koostuvat noin 2 500–3 000 sotilaasta ja mahdollisesti 15 000–16 000 henkilön reservistä.

Aseistus

Ennen sodankäynnin puhkeamista Georgiaa vastaan elokuussa 2008 asevoimilla oli panssariaseistuksena 87 T-72 ja T-55 -taistelupanssarivaunua, 80 BMP- ja 90 BTR- sekä kuusi BRDM-miehistönkuljetusvaunua. Tykistöaseina asevoimilla oli 24 telatykkiä, kaksitoista D-30 -haupitsia, kuusi BM-21-raketinheitintä, neljä "Rapira" panssarintorjuntatykkiä ja 30 kranaatinheitintä. Ilmavoimina toimi neljä Mi-8 -helikopteria.
Reunakiveys

Reunakiveys (kansanomaisesti myös rotvallinreuna, kanttari) on graniitista tai betonista rakennettu matala koroke, joka erottaa jalkakäytävän tai pyörätien ajoradasta. Sitä voidaan käyttää myös erottamaan viheralue kulkutiestä, liikenteenjakajissa tai suojatiesaarekkeissa. Pyörätien ja risteävän kadun yhtymäkohdassa reunakiveys on usein upotettu. Reunakiveys voi olla osa pintavesiviemäröintiä, jolloin siinä on vedenpoistoa varten aukko.
Reunakiveys rakennetaan tyypillisesti vain taajamissa kulkeviin katuihin, sillä maanteillä ajorata rajoittuu yleensä korottamattomaan pientareeseen.
The Streets (yhtye)

Historia

Streetsiä edelsi Maraband-niminen kokoonpano, joka esiintyi housebändinä Turun monilla osakuntaklubeilla. Harjoitusluola sijaitsi niin ikään Turun Ylioppilastalon kellarissa, jossa yhtye jakoi tilan Sohon Torvien kanssa.  
Streets kiersi uutterasti keikkapaikkoja ympäri Suomea vuosina 1979–82. Yhtye julkaisi vuonna 1980 ensisinglensä "Kestääkö siivet", jonka äänitti ja tuotti useissa turkulaisyhtyeissä soittanut rumpali Johnny Gustafsson. "Kestääkö siivet" soikin ahkerasti lähes kaikissa Suomen jukeboxeissa ja radiossa. Tapani Ripatti käynnisti YLE:n rinnakkaisohjelman puolella samannimisen radio-ohjelman, jossa arvioitiin ja arvosteltiin uusien ja tuntemattomien bändien kellarinauhoja. Levyn B-puoli "Vapaapelin" sanoitus oli koottu Turun Sanomien mainosteksteistä. 
Kovan alkusuosion siivittämänä yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto Kestääkö siivet äänitettiin neljässä päivässä. Albumi ei kuitenkaan saavuttanut singlen kaltaista menestystä. 
Vaihdettuaan levy-yhtiötä Fifty-Fiftystä (Selecta) isompaan CBS-yhtiöön Streets pääsi kokeilemaan suurempaa studiota ja työskentelyä tuottaja Pave Maijasen kanssa. Toinen single "Radioon / Karin tuska" äänitettiin Rexin Studiolla Kokkolassa keväällä 1982. Levyn B-puolella taustoja laulaa myös Maijanen. Single jäi yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi pitkäksi aikaa, sillä yhtye hajosi pian levyn julkaisun jälkeen.  
The Streetsin jälkeen Kari Laihonen soitti Ironcrossissa, Tapio Vesa monissa eri turkulaiskokoonpanoissa ja Eero Valkonen Sigissä. Jouni Hemberg julkaisi musiikkiaan kokoelma-albumilla Paratiisin patongit ja miksasi punk-bändien musiikkia. Asmo Kärkkäinen ryhtyi puolestaan valokuvaajaksi. 
Vuonna 1997 yhtye kasattiin uudelleen yhtä Down By The Laituri -esiintymistä varten ilman Kari Laihosta, joka asui tuolloin USA:ssa. Tämä jäi yhtyeen alkuperäiskokoonpanon viimeiseksi julkiseksi esiintymiseksi. Yhtyeen basisti Tapio Vesa kuoli 2000-luvun alussa.  
DBL:n keikkaa seuranneina vuosina yhtyeen jäsenet Hemberg, Kärkkäinen ja Valkonen palasivat muutaman kerran studioon. Tuon ajan äänityksiä on tallennettu vuonna 2012 julkaistulle remix-omakustanne-CD:lle The Streets - Kaikki. 
Säveltäjä-sanoittajakaksikko Asmo Kostia (Kärkkäinen) ja Jouni Hemberg ryhtyi tuottamaan uutta materiaalia 2010-luvulla, ja vuonna 2016 yhtye julkaisikin Miehet-EP:n. Mukana soittaa myös alkuperäisrumpali Eero Valkonen. Levy sisältää muun muassa kappaleet "Leijaillen", "Miehet", "Sydän lyö" ja "Tyhjä tarjotin". Levyjulkkaribileet vetivät mukaan niin bändin entisiä kuin uusiakin kuuntelijoita.
Rahanwein

Rahanwein eli Rahanweyn on somaliklaani, jonka jäsenet asuvat Juba- ja Shebellejokien välisellä alueella Etelä- Somaliassa, sekä Bakoolin ja Bayn alueilla (gobol). Klaaniin kuuluu noin 17 prosenttia Somalian väestöstä. Useimmat puhuvat somalian kielen maay-murretta. Se jaetaan kahteen alaklaaniin, josta Digiliin kuuluu enimmäkseen rannikon asukkaita ja maanviljelijöitä, kun taas Miriflen jäsenet ovat perinteisesti sisämaan paimentolaisia.
Rahanwein-klaanin esi-isien arvellaan muuttaneen nykyiselle asuma-alueelleen bantuekspansion mukana jo ennen Somalian paimentolaisklaaneja. He kuuluivat aikoinaan Shungwayan kuningaskuntaan, joka ylsi Afrikan itärannikkoa pitkin aina nykyisen Mosambikin alueelle. Paimentolaisklaaneista samalle alueelle ovat asettuneet muun muassa Hawiyet, jotka aikoinaan myös orjuuttivat maanviljelijöitä.
Paljukanlampi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,4 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee soidensuojelualueen kosteikkojen laidalla Mustivaaran länsirintellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat rinteitä lukuunottamatta suota.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Mustiaapa–Kaattasjärven (6,1 km², FI1301301) Natura 2000- ohjelman aapasoiden suojeluohjelmaan. Järven ympäristö on suota ja sen itäpuolella sijaitsee laaja kosteikko Mustiaapa, jonka laidalla sijaitsevat myös Mustiriipi ja Matalajärvi.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Kiimajoen–Mustijoen valuma-alueeseen (67.983) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 179,9 metriä mpy. Järven pohjoisrannasta lähtee laskuoja Paljukanlammenoja, joka laskee 1,7 kilometrin päässä Mustiriipiin. Paljukanlammenojalle tulee pudotusta 6,5 metriä. Mustiriipin laskuoja Mustijoki yhtyy alempana Meltosjokeen, joka laskee Isoon Meltosjärveen.
Östermalmin kauppahalli

Östermalmin kauppahalli (Östermalms Saluhall, Östermalmshallen) on kauppahalli Tukholman Östermalmilla Östermalmstorgin laidalla. Se on rakennettu 1885–1889 ja sen on suunnitellut arkkitehti Isak Gustaf Clason. Tuotevalikoima kauppahallissa on laaja ja siellä on myytävänä monenlaisia ylellisiä ruokia. Osa myyjistä on kuninkaallisia hovihankkijoita.
Kansallinen Terveysarkisto (Kanta)

Kanta-palvelut  on suomalainen potilastietojen, lääkereseptien ja terveydenhuollon suostumusten ja kieltojen tiedonhallintapalvelu jota ylläpitää Kansaneläkelaitos (Kela). Kanta tuottaa digitaalisia palveluita, joiden käyttäjiä ovat kansalaiset, apteekit, terveydenhuolto ja sosiaalihuolto.
Korjausluku

Korjausluku eli oikaisuluku (puhekielessä oikoluku) tarkoittaa tekstin kirjoitusvirheiden poistamista eli oikeinkirjoituksen ja kielen oikeellisuuden tarkastamista.
Ennen tietokoneaikaa korjausluku tarkoitti ladotun tekstin vertaamista alkuperäiseen, käsin tai kirjoituskoneella tehtyyn käsikirjoitukseen ladontavirheiden korjaamiseksi. Nykyisin, kun erillistä käsikirjoitusta ei useimmiten enää ole, oikoluvulla tarkoitetaan lehden- tai kirjankustantajan tietokantaan tallennetun tekstin tarkistamista, jolloin siitä pyritään poistamaan sekä alkuperäisen kirjoittajan että myöhempien tekstin muokkaajien tekemät ja lehden toimitus- ja taittoprosessissa mahdollisesti syntyneet oikeinkirjoitukseen, kielioppiin ja typografiaan liittyvät virheet. Toimittajien velvollisuutena on nykyisin tarkastaa itse oman tekstinsä oikeellisuus, jolloin perinteistä korjauslukua tarvitaan pikemminkin ulkopuolelta tulevien tekstien, kuten mielipidekirjoitusten tarkistamiseen.
Oikeinkirjoituksen tarkistin on tietokoneohjelman toiminto, joka tekee korjausluvun enemmän tai vähemmän automaattisesti.
Korjauslukumerkit ovat esimerkiksi SFS-standardin mukainen tapa merkitä korrehtuuriin eli oikaisuvedokseen tarvittavat korjaukset.
Valkialampi (Kouvola, Jaala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähi-alueeseen (14.121) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,1 metriä mpy.
Riley

Riley on englantilainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1898-1970. William Riley ja hänen neljä poikaansa perustivat vuonna 1898 autotehtaan Englannin Coventryyn.
Rileyt saavuttivat 1920-1930-luvuilla monia autokilpailujen voittoja.
Tehtaan valmistamat Riley-autot olivat teknisesti edistyksellisiä. Esimerkiksi vuonna 1927 esitellyssä Riley Nine -mallin moottorissa oli kaksi kannen yläpuolista akselia, vinoon sijoitetut venttiilit ja puolipallon muotoinen palotila. Tämä moottorin rakenne oli urheilullisten autojen esikuvana 1950-luvulle asti.
Riley RMF vuodelta 1953 sisälsi uuttaa tekniikaa, mutta ulkonäkö periytyi 1930-luvulta. RMF-mallissa oli 2,5 litran nelisylinterinen rivimoottori, jossa oli kaksi nokka-akselia. Vuodesta 1953 alkaen RMF:ssä oli nestetoimiset jarrut sekä hypoidityyppinen vetopyörästö. Ohjaus oli melko raskaskäyttöinen, huippunopeus 160 km/h. Kahdeksan vuoden aikana RMF-mallia myytiin 8960 kappaletta, joka juuri ylitti kannattavuusrajan.
Vuonna 1938 Riley-autotehdas joutui Morris-yhtymän haltuun, mutta Riley-autojen valmistus jatkui. Morris- ja Austin-autotehtaat yhdistyivät vuonna 1952. Tällöin Riley oli osa British Motor Corporationia ja yksi yhtymän automerkeistä. Rileyn valmistus loppui 1970. 
Suomeen tuotiin muutamia Riley-autoja 1950- ja 1960-luvuilla, jolloin maahantuojana toimi myös Morrista edustanut Oy Voimavaunu Ab. Vuonna 1961 Riley 4/68 maksoi 1 085 000 markkaa, kun sitä vastaavan Morris Oxfordin hinta oli 900 000 markkaa. Rekisteritilastossa Riley ei yltänyt erikseen tilastoitujen autojen joukkoon. Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli vain kolme Riley-autoa.