google/wiki40b huggingface dataset:
DigiDoc

BDOC

BDOC (Binary Document) viimeisin versio on 2.1 ja se pohjautuu ETSI's ASiC allekirjoitussäilö standardeihin. Tiedostomuoto on virallinen Viron valtion standardi EVS 821:2014. Sen tiedoston tarkenne on .bdoc.

DDOC

DDOC (Digital document) on ensimmäisen sukupolven DigiDoc tiedostomuoto. Sen tiedoston tarkenne on .ddoc.

Allekirjoitus

Allekirjoittajia voi olla yksi tai useampi.

Salaus

Salauksen käyttö on järkevää vain lyhytaikaisesti, sillä yleensä salausavain on tallennettu fyysiselle kortille eikä siitä voi turvallisuus- ja riskienhallinnan syistä ottaa kopiota. Kortin tuhoutuessa tai vanhetessa ei DigiDoc-säiliön oikeakaan vastaanottaja saa sitä auki. Tästä syystä salausta käytetään yleensä vain siirron aikana.
Independence Day: Uusi uhka

Juoni

20 vuotta avaruusolentojen epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen Maan kansakunnat ovat rakentaneet puolustusjärjestelmän käyttäen hyödyksi olentojen aluksista löytynyttä teknologiaa. Uusi vaara kuitenkin uhkaa, sillä ennen kukistumistaan olennot ehtivät lähettää hätäsignaalin.
Marita Lindahl

Marita Lindahl (17. lokakuuta 1938 Helsinki – 21. maaliskuuta 2017) oli suomalainen missi, joka voitti Miss Maailma -kilpailun Lontoossa 14. lokakuuta 1957. Toistaiseksi kukaan muu suomalainen ei ole yltänyt samaan. Marita Lindahl toimi ennen missin uraansa Stockmannin tavaratalossa pedikyristinä. Helsingin Messuhallissa pidetyn Miss Suomi -kilpailun voitto 27. tammikuuta 1957 aloitti hänen menestyksekkään uransa kauneuskuningattarena.
Samana vuonna Baden-Badenissa pidetyssä Miss Eurooppa -kilpailussa hänet valittiin ensimmäiseksi perintöprinsessaksi ja palkittiin Miss Valokuvauksellisin -palkinnolla. Asiantuntijat sanoivat, että kun vakavan Lindahlin huulilla olisi nähty hymyä, niin voitto olisi ollut hänen. Sen jälkeen hän vapautuikin ja voitti Miss Maailma -kilpailun. Lindahlia verrattiin Monacon ruhtinatar Grace Kellyyn ja heissä olikin paljon samaa. Miss Maailma -kilpailun jälkeen Lindahl matkusti ympäri maailmaa ja teki töitä mm. muotilehti Voguelle. Elokuvarooleja hänelle tarjosivat mm. italialaisohjaajat Federico Fellini ja Luchino Visconti. Lindahlin mielestä hänestä ei kuitenkaan ollut näyttelijäksi ja se olisi ollut hukkaan heitettyä aikaa. Vuonna 1970 Lindahl rakastui silloiseen Yleisradion juontajaan Martti Kirsitiehen ja heidät vihittiin samana vuonna. Seuraavana vuonna heille syntyi poika, ja Martti Kirsitien myöhempi kansainvälinen ura mainonnan parissa vei perheen Englantiin. Sittemmin he olivat asettuneet Oxfordiin.
Lindahl kuoli 21. maaliskuuta 2017 sairauskohtaukseen.
Sar-i Sang

Sar-i Sang (Sar-e Sang)  on asutus Kuran Wa Nunjanin piirikunnassa, Badahšanin maakunnassa, Koillis-Afganistanissa lähellä Tadžikistanin rajaa. Paikka on noin 70 km Faizabadista itäkaakkoon. Lähellä on Eskashem ja Iskashemin luonnonpuisto. Paikka on tunnettu siitä, että sen läheltä saadaan hienoa sinistä lapislatsuli-kiveä, jonka päämineraali on sininen lasuriitti.

Historia

Lapislatsulia louhittiin Badahšanista jo 7. vuosituhannella eaa. Vanhalla ajalla Mesopotamian, Egyptin ja Indus-joen sivistysalueille vietiin Badaksanin lapislatsulia.
Lawrence Frank

Ura

Lawrencen kiinnostus valmentamiseen alkoi hänen ollessa vasta 16-vuotias. Hänen isoveljensä Bruce Frank pääsi valittujen "Howie Garfinkelin koripalloleirille", mutta Lawrence ei päässyt. Tämän takia hän otti yhteyttä Garfinkeliin ja kertoi, että valmentaminen kiinnostaisi häntä. Garfinkel sanoi, että Lawrencen tulisi kirjoittaa kirje hänelle, jonka jälkeen hän pääsi mukaan leirille. Teini-ikäisenä hän toimi joukkueensa pelaaja-valmentajana, koska ei halunnut etääntyä pelaajistaan.
Lawrence toimi Indianan yliopistossa Bob Knightin johtaman joukkueen managerina. Valmistuttuaan samasta yliopistosta hän siirtyi Marquetten yliopistoon Kevin O'Neillin valmentaman joukkueen apuvalmentajaksi. Kun O'Neill lähti Tennesseen yliopistoon, meni Lawrence mukana. Vuonna 1997 hän meni Vancouver Grizzliesin apuvalmentajaksi ja toimi seurassa kolmen kauden ajan.
Lawrencen hyvä maine kiiri New Jersey Netsin taustajoukkoihin ja hänet palkattiin apuvalmentajaksi Byron Scottin avuksi. Hän toimi apuvalmentajana kolme ja puoli kautta ennen kuin aloitti päävalmentajana vuoden 2004 alussa. Hänen uransa alkoi historian parhaimmalla tuloksella, sillä Lawrence johdatti Netsin 13-0 voittoputkeen. Parhaimpana NBA-kautena Lawrence on johdattanut joukkueensa konferenssin välieriin. Kauden 2008–2009 jälkeen Lawrence teki Netsin kanssa yhden vuoden jatkosopimuksen, vaikka pelaajien kunnioitus valmentajaa kohtaan oli alhainen. Netsin aloitettua kauden 2009–2010 kuudellatoista perättäisellä tappiolla hän sai potkut.

Yksityiselämä

Lawrencella on vaimo Susan ja heillä on kaksi tytärtä. He asuvat Bergen Countyssa, New Jerseyssä.
Egyptin vaakuna

Egyptin vaakuna on Egyptin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Siihen on kuvattu maakotka, "Saladinin kotka", joka katsoo vasemmalle. Sen päällä on kilpi, jossa on Egyptin lipun värit punainen, valkoinen ja musta. Vaakunan alaosassa lukee جمهورية مصر العربية eli "Egyptin arabitasavalta" arabiaksi. Nykymuodossa vaakuna on otettu käyttöön 1984. Vuodet 1972–1984 sen tilalla oli Qureishin kultainen haukka.
Hyperkorrekti muoto

Hyperkorrekti muoto on ainakin alun perin virheellinen sananmuoto, joka on syntynyt liiallisesta virheiden pelosta ja yleiskielen (standardikielen) tiettämättömyydestä. Suomen kielessä hyperkorrekteja muotoja esiintyy varsinkin yrityksistä välttää oman murteen muotoja mutta myös lainasanojen ääntämisessä ja kirjoittamisessa, joissa usein luullaan olevan enemmän suomelle vieraita konsonantteja kuin niissä oikeasti on. Jos virheellinen muoto on laajassa käytössä, siitä tulee hyväksytty vaihtoehtoinen tai jopa ainoa käytössä oleva muoto. Esimerkiksi suuret ja pyyhe voivat tulla suudet ja pyyhde tai  pedagogiikasta ja probleemasta voivat tulla bedagogiikka ja brobleema ja englanninkielestä sanasta piece on tullut ilmaisu biisi, kun vieraiden konsonanttien unohtamista pelkäävä puhuja käyttää niitä liikaa. Kotimaisten kielten keskuksen nettisivuilla on jopa esiintynyt leikkimielistä trollaamista aiheesta.
Louhisaaren kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Maalaus sijaitsee Suitsansaaren itäpuolella olevan Louhisaaren länsirannalla sen ruhjeisen kallioseinämän eteläpäässä. Valtakunnan rajalle on 2 kilometriä matkaa. Maalauksen alin kohta on nykyään 1,8 metriä vedenpinnan yläpuolella, mutta 1800-luvulla vedenpinta oli noin 1,5 metriä ylempänä. Tämä näkyy edelleen kalliossa vaaleana vaakasuuntaisena kulumana. Esihistoriallisella ajalla järven pinta on kuitenkin ollut nykyistäkin alempana. Maalauskallion pinta katsoo lounaaseen.

Maalaus

Maalausalueella on punaväriä paikoin 4 metriä leveällä alueella, mutta selviä kuvioita erottuu vaivoin muutamasta kohdasta. Oikealla oleva suurin kuvio on melko epäselvä ja sillä on verkkomainen rakenne, joka on mitoiltaan 90×30 senttimetriä. Ihmissilmin katsoen vaikuttaa siltä, että verkkokuvio onkin 7−8 hirveä, jotka "seisovat toistensa päällä" eli ne on maalattu allekkain. Edelleen, valokuvan punaväriä digitaalisesti vahvistamalla näyttää siltä, kun hirviä onkin kaksi turvat vastakkain ja näitä monta päällekkäin.
Hirvistä oikealle on heikosti säilynyt koukkupolvinen ihminen ja aivan oikeassa reunassa on kämmenpainauma. Äärimmäisenä vasemmalla erottuu kaksi erillistä eläinkuviota, jotka katsovat toisiaan.
John Whitmire

John Harris Whitmire (s. 13. elokuuta 1949) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Teksasin Hillsborossa ja opiskeli Houstonin yliopistossa. Hän on istunut Teksasin senaatissa vuodesta 1983 oltuaan sitä ennen vuosina 1973–1982 osavaltion edustajainhuoneen jäsenenä.
Whitmire on varsinaiselta ammatiltaan lakimies.
Saul Bass

Saul Bass (8. toukokuuta 1920 New York – 25. huhtikuuta 1996 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija ja Oscar-palkittu elokuvantekijä, joka tunnetaan parhaiten Hollywood-elokuviin luomistaan alkuteksteistä ja -jaksoista.
40-vuotisen uransa aikana hän työskenteli useiden eturivin Hollywoodin elokuvaohjaajien kuten Alfred Hitchcockin, Otto Premingerin, Stanley Kubrickin ja Martin Scorsesen kanssa.
Bass opiskeli Howard Traftonin johdolla New Yorkin Art Students League -oppilaitoksessa 1936–1939 ja sitten Gyorgy Kepesin johdolla Brooklyn Collegessa 1944–1945. Jo opiskeluaikana hän työskenteli freelancerina kunnes perusti vuonna 1946 Saul Bass and Associates -yrityksensä Los Angelesiin. Hänen ensimmäinen alkutekstityönsä oli vuoden 1954 oopperamukaelma Carmen Jones. Vuonna 1962 hän debytoi ohjaajana elokuvalla Apples and Oranges. Filmien alku- ja lopputekstien ohella Bass suunnitteli trailereita, elokuvajulisteita, tv-mainoksia, pakkauksia ja yrityslogoja.
Bass toi Hollywoodin elokuvajulisteisiin uudenlaista selkeyttä ja iskevyyttä. Perinteisiä, sekavia ja usein monista kuvista koostettuja elokuvajulisteita hän kutsui ”See! See! See!” -tyyliksi, ja omaa lähestymistapaansa taas yhden asiaa viestivän kuvan (single appropriate image) metodiksi. Hänestä elokuvajulisteen ei pitänyt tehdä samaa kuin elokuvatraileri tekee – esittää kuvia elokuvan tapahtumista ja näyttelijöistä – vaan kiteyttää elokuvan olennaisin sisältö yhteen visuaaliseen metaforaan.
Okinawa

Okinawa (jap. 沖縄本島, Okinawa-hontō tai 沖縄島 Okinawa-jima) on Japanille kuuluva saari. Se on suurin Ryūkyūsaarista ja Okinawan prefektuurin pääkaupungin Nahan sijaintipaikka. Saari on 1 201,03 km² suuruinen ja siellä on 1,2 miljoonaa asukasta. Toiseksi suurin kaupunki on nimeltään Okinawa. Asukkaat ovat pääasiassa japanilaisia ja ryūkyūlaisia. Asutus keskittyy saaren eteläosaan.
Yhdysvaltain armeija valtasi saaren toisen maailmansodan lopussa Okinawan taistelussa, joka kesti maaliskuusta kesäkuuhun 1945. Saari jäi Japanin antautumisen jälkeen Yhdysvaltain haltuun, ja oli USA:n hallinnossa aina 17. kesäkuuta 1972 asti. Saarella on edelleen Yhdysvaltain asevoimien Kadenan sotilastukikohta. Yhdysvaltain joukkojen läsnäolo on ajoittain herättänyt vastalauseita paikallisissa, kuten 1995, jolloin kolme sotilasta raiskasi 12-vuotiaan tytön.
Lewis Campbell

Lewis Campbell (3. syyskuuta 1830 – 25. lokakuuta 1908) oli brittiläinen klassisen kirjallisuuden tutkija. Hän oli syntyisin Edinburghista, Skotlannista. Hänen isänsä Robert Campbell oli runoilija Thomas Campbellin serkku.
Campbell opiskeli Edinburgh Academyssä, Glasgow'n yliopistossa sekä Oxfordin yliopistossa. Hän opetti Oxfordin Queen's Collegessa (1855–1858), toimi sijaisena Milfordissa, Hampshiressä (1858–1863) ja kreikan kielen professorina St Andrewsin yliopistossa (1863–1894). Vuonna 1894 hänet valittiin Oxfordin Balliol Collegen kunniajäseneksi.
Worms World Party

Pelaaminen

Pelissä on työkaluja (utilities), jotka auttavat pelaamista ja kestävät joko vuoron tai koko pelikierroksen. Työkalut astuvat voimaan joko kun laatikko poimitaan tai käytettäessä aseiden tapaan, jolloin ne eivät kuitenkaan lopeta vuoroa.

Ääniraita

Pelin musiikin sävelsi Bjørn Lynne. Hän vastasi myös pelin äänisuunnittelusta.
Madoille voi muista versioista poiketen myös valita suomenkieliset äänet.

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7,4/10.
Omega (baryoni)

Omega-baryonit (Ω) ovat baryoneja, joiden sisältämistä kvarkeista yksikään ei ole ylös- eikä alas-kvarkki. Ensimmäisenä omega-baryoneista havaittiin Ω⁻, jonka outous on -3 ja joka koostuu kolmesta outous-kvarkista. Omega-kvarkin löytäminen oli kvarkkimallin kannalta suuri voitto, sillä mallin avulla sen olemassaolo, massa ja hajoamistuotteet oli ennustettu jo ennen kuin se löydettiin. Myöhemmin on löydetty myös omega-baryoni, jossa yksi outous-kvarkki (s) on korvautunut lumo-kvarkilla (c). Omega-baryonit hajoavat vain heikolla vuorovaikutuksilla, ja sen vuoksi niillä on moniin muihin baryoneihin verrattuna melko pitkä elinikä. 
Kaikkia kvarkkimallin mukaisia omega-baryoneja ei ole vielä löydetty, mutta niiden ominaisuudet kuten spin ja pariteetti on voitu ennustaa.
Omega-hiukkasten merkintänä käytetään kreikkalaista omega-kirjainta (Ω), jonka jälkeen merkitään yläkulmaan sen varaus. Jos siinä esiintyy muita kuin outous-kvarkkeja, merkitään lisäksi alakulmaan muiden kvarkkien symbolit. Niinpä esimerkiksi Ωcb⁰ sisältää yhden outous-, yhden lumo- (c) ja yhden pohja-kvarkin (b), ja sen varaus on nolla.
Koska omega-baryoneissa ei ole ylös- eikä alas-kvarkkeja, niiden kaikkien isospin on nolla.

Viimeisimpiä havaintoja

Bottom-omega on baryoni, jonka outous on -2 ja joka sisältää kaksi outous-kvarkkia ja yhden pohja-kvarkin. ensimmäisenä sen väittivät löytäneensä DZero-kokeen yhteydessä syyskuussa 2008 Fermilabissa työskennelleet fyysikot. Sen havaittu massa, 6165 ±16 Mev/c², kuitenkin poikkesi selvästi kvarkkimallin ennustamasta. Toukokuussa 2009 Fermilabissa tehtiin uusia kokeita, joissa näitä hiukkasia havaittiin noin nelinkertainen määrä.  
Näiden kokeiden perusteella hiukkasen massaksi saatiin 604,4 ± 6,8 MeV/c², mikä vastaa hyvin tarkoin standardimallin ennustamaa. Nämä kaksi tulosta poikkeavat toisistaan niin paljon, että niitä on pidettävä yhteensopimattomina.  Koska uudemmissa kokeissa mitattu massa vastaa näinkin tarkoin standardimallin ennustamaa, on pidettävä erittäin todennäköisenä, että havaittu hiukkanen todella oli Bottom-Omega.
Mila Teräs

Elämä ja ura

Teräs valmistui ylioppilaaksi Tiirismaan lukiosta vuonna 1995 ja filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2002 pääaineenaan Suomen kirjallisuus. Lisäksi hän opiskeli journalistiikkaa, psykologiaa ja filosofiaa. Lisäksi hän on suorittanut luovan kirjoittamisen opintoja Jyväskylän avoimessa yliopistossa. Vuosina 1998–2004 hän työskenteli toimittajana ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2005. Hän on kirjoittanut kolumneja Etelä-Suomen Sanomiin vuodesta 2008.
Teräksen esikoisteos Tyttö tulevaisuudesta ilmestyi vuonna 2004. Se on nuortenkirja, jonka päähenkilö Aada liikkuu nykyajassa ja 1880-luvulla. Teiniraskaudesta kertova nuortenkirja Sininen huone (2006) oli Topelius-palkintoehdokkana ja valittiin nuortenkirjaneuvosto IBBYn kunnialistalle. Vuonna 2008 ilmestyi Teräksen kolmas nuortenromaani, Pimeän taivaan kilta, joka kertoo keskiaikaseuran perustavista opiskelijanuorista. Vuonna 2012 ilmestyi teos Perhosen varjo, joka oli Topelius-palkintoehdokas.
Nuortenkirjojen lisäksi Teräs on kirjoittanut lastenkirjoja. Vuonna 2010 ilmestyi ensimmäinen osa Telmasta kertovaa sarjaa, Telma ja tarinoiden talo. Sarjan toinen osa, Telma ja salaisuuksien saari ilmestyi vuonna 2011. Sarjan kolmas osa  Telma ja kuiskausten koulu (2012) oli Anni Polva -palkintoehdokkaana vuonna 2013. Vuonna 2014 ilmestyi sarjan neljäs osa, Telma ja taikojen talvi. 
Teräkseltä on ilmestynyt myös lasten kuvakirjoja. Elli-kuvakirjasarjassa on julkaistu osat Elli ja tuttisuu (2012) sekä Elli ja unenpää (2013). Hänen kirjoittamansa kuvakirjat Olga Orava ja metsän salaisuus (2014) ja Hämärinkäinen (2015) olivat Finlandia Junior -palkintoehdokkaina. Teräksen lastenkirjoja on käännetty myös saksaksi.
Vuonna 2014 ilmestyi Kariston kustantamana Teräksen ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani, Harmaat enkelit. Jäljet (2017) kertoo taidemaalari Helene Schjerfbeckistä.
Teräs asuu Orimattilassa. Hänellä on kaksi lasta.
Wilson Kirwa

Elämä

Kirwa kuuluu kalenjin-heimon nandi-haaraan. Hän muutti Suomeen vuonna 1997 suomalaisen miehen pyydettyä häntä mukaansa. Kirwa aloitti samana vuonna juoksijan uransa päämatkanaan 800 metriä. Aluksi hänellä oli ollut tarkoitus vain kiertää maata muutaman viikon ajan suomalaisten ystäviensä kutsumana. Osallistuminen Hunajahölkkään Harjavallassa tuotti kuitenkin sijan 17. Porin Tarmo haki juoksijalle vuoden oleskelulupaa, ja Suomeen jäämistä puolsi myös opiskelupaikka Seinäjoen ammattikorkeakoulussa. 
Vuonna 2001 Kirwa meni naimisiin Kuubassa kanadalaisen Melanie Andersonin kanssa, jonka hän  tapasi Suomessa. Vuonna 2004 hän sai Suomen kansalaisuuden. Toukokuussa 2006 hän valmistui Pajulahden urheiluopistosta valmentajaksi. Kirwa asuu Lahdessa.
Kirwa on julkaissut satukirjat Amani-aasi ja sisäinen kauneus ja Amani-aasi ja kuuluisa krokotiili, joissa hän on muokannut lapsuudessa kuulemiaan tarinoita suomalaisille sopivaan muotoon. Hän on vieraillut paljon kouluissa kertomassa afrikkalaisia satuja pienimmille oppilaille. Vanhemmille koululaisille hän kertoo Suomeen tulemisesta ja sopeutumisesta. Wilson Kirwa on sunnuntain Aamulehden kolumnisti.
Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Wilson Kirwa valittiin Lahden kaupunginvaltuustoon Kansallisen Kokoomuksen listalta. Hän sai 315 ääntä. Hän oli myös ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Tuolloin hän keräsi kaikkiaan 706 ääntä eikä tullut valituksi.
Kirwa kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa vuoden 2009 tuotantokaudella tanssiparinaan Susa Matson. Wilson Kirwa toimi Lahden seudullisen ympäristöviikon suojelijana 2009.
Vuonna 2016 Kirwa ryhtyi tuomaan Suomeen kenialaista arabiankahvia brändillä "Wilson Coffee". 
Wilsonin syntymäajaksi on merkitty passiin 28.12.1974, mutta oikeaa syntymäaikaa ei tiedetä. Kun Wilson kysyi syntymäpäiväänsä, lukutaidoton äiti vastasi: "Päivä oli aamulla aurinkoinen mutta muuttui sateiseksi iltaa kohti."
Sardona

Sardona (saks. Glarner Hauptüberschiebung tai Sardona, engl. Swiss Tectonic Arena Sardona tai Glarus thrust) on maantieteellinen alue Sveitsissä Glarusin, St. Gallenin ja Graubündenin kantoneissa, Flimsin, Glarusin ja Sargansin välisellä vuoristoalueella. Seutu on tunnettu hyvin näkyvissä olevista kallioperän rakenteista, minkä perusteella se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2008 alkaen. Alueella näkyy selvästi, miten vuoristo on syntynyt poimuttumalla kahden mannerlaatan kohdatessa.  
Nimensä alue on saanut keskeisen vuorenhuipun, Piz Sardonan perusteella. Alueen pinta-ala on 328,5 km² ja siihen kuuluu seitsemän yli kolmeen kilometriin kohoavaa huippua.
Dikloorikarbeeni

Rakenne

Muiden karbeenien tavoin dikloorikarbeenissa on hiiliatomilla vapaa elektronipari sp²-hybridiorbitaalilla ja tyhjä p-orbitaali. Myös hiileen sitoutuneilla klooriatomeilla on vapaita elektronipareja, joita ne voivat luovuttaa hiiliatomille ja stabiloida dikloorikarbeenia eri resonanssimuotojen kautta.
Sanna Lehtinen

Sanna Tuulia Lehtinen (s. 1981) on suomalainen filosofian tohtori ja estetiikan tutkija. Lehtinen on erikoistunut ympäristö- ja kaupunkiestetiikkaan sekä nykytaiteen filosofiaan. Hän työskentelee tutkijatohtorina Helsingin yliopiston Kestävyystieteen instituutissa (2018–).  
Lehtinen on Suomen estetiikan seura ry:n puheenjohtaja (2019–) ja Suomen edustaja estetiikan alan maailman kattojärjestössä IAA:ssa (International Association of Aesthetics). Lehtinen toimii myös aktiivisesti kansainvälisessä Kaupunkifilosofian tutkimusverkostossa.
Medo

Ura

Kotimaassaan Sierra Leonessa Medon seura oli Kallon. Vuonna 2003 hän osallistui Sierra Leonen juniorimaajoukkueen kanssa Suomessa järjestettyihin alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuihin, jossa hän pelasi kaikki kolme alkulohkon ottelua Espanjaa, Yhdysvaltoja ja Etelä-Koreaa vastaan. Turnauksen jälkeen hän jäi usean joukkuetoverinsa kanssa Suomeen ja anoi turvapaikkaa.
Medo sijoitettiin Kontiolahden vastaanottokeskukseen ja jatkoi jalkapalloilua Lehmon Pallossa. Saavutettuaan täysi-ikäisyyden ja saatuaan peliluvan vuoden 2005 lopulla hän teki sopimuksen Veikkausliiga-joukkue Kuopion Palloseuran kanssa. Seuraavana keväänä hän voitti KuPSin kanssa Liigacupin ja debytoi Veikkausliigassa 27. huhtikuuta 2006 ottelussa KooTeePeetä vastaan. Tulokaskaudellaan 2006, joka päättyi KuPSin putoamiseen, hän pelasi 23 liigaottelussa.
KuPSin putoamisen jälkeen Medo siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jota hän edusti kaudet 2007–2010. HJK:ssa hän voitti Suomen cupin kaudella 2008 ja Suomen-mestaruuden kausilla 2009 ja 2010. Jälkimmäisellä kaudella hänet valittiin Vuoden liigapelaajaksi. Elokuun 2010 lopulla Medo siirtyi serbialaiseen Partizaniin, jonka hän oli kohdannut HJK:n kanssa Mestarien liigan karsinnoissa kuukautta aikaisemmin. Tammikuussa 2013 Medo siirtyi Boltoniin 3,5 vuoden pituisella sopimuksella.
Medo sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2010. Hän on ilmaissut halunsa pelata Suomen maajoukkueessa, mikä ei kuitenkaan ole automaattisesti mahdollista hänen Sierra Leonen juniorimaajoukkue-edustuksiensa vuoksi. Medo ja Suomen Palloliitto hakivat Kansainväliseltä jalkapalloliitolta poikkeuslupaa, jota FIFA ei kuitenkaan myöntänyt. Maaliskuussa 2011 Medo valittiin Sierra Leonen maajoukkueeseen, jonka aiemmista kutsuista hän oli kieltäynyt.
Titania (sarjakuvahahmo)

Titania on Marvel-universumin superroisto.
Hän oli alun perin denveriläinen katutyttö Christine McPharran, joka kaapattiin kaupunginosan mukana Salattuihin sotiin.
Tohtori Doom haki hänet ja Marsha Rosenberg -nimisen tytön laboratorioonsa ja antoi molemmille yliluonnolliset voimat; Marshasta tuli Volcana ja Christine sai yliluonnolliset voimat ja kestävyyden. Hän otti nimekseen Titania.
Menestys oli kohtalainen; mm. Hulktar hävisi Titanialle naisten tappelussa, mutta sen sijaan Hämähäkkimies pystyi pitämään Titaniaa pilkkanaan: yksikään tämän isku ei osunut, koska avarassa tilassa Hämähäkkimies oli liian liukas hänen tavoitettavakseen.
Lisäksi Hämähäkkimiehen taistelutapoihin kuuluva tauoton pilkkaryöppy turhautti Titanian lopullisesti ja hän kadotti tappelun punaisen langan: Hämähäkkimiehen lähes yhtä voimakkaat iskut ja nokkelat kamppaukset saivat lopulta suuriluuloisen tappelijattaren maahan.
Titania ihastui Imijään ja he palasivat yhdessä Maahan Salattujen sotien lopussa.
Titanian pakkomielle nujertaa Hulktar oli kuitenkin niin pahaa luokkaa, että hänen ja Imijän suhde katkesi.
Făgărașvuoristo

Făgărașvuoristo (romaniaksi Munții Făgărașului, unk. Fogaras hegység) on Romaniassa oleva Etelä-Karpaatteihin kuuluva vuoristo.
Vuoriston korkeimmat huiput ovat Moldoveanu (2 544 m), Negoiu (2 535 m), Viștea Mare (2 527 m), Lespezi (2 522 m), Vânătoarea lui Buteanu (2 507 m), and Dara (2 501 m).
Pohjoisessa niiden rajana on Făgărașinsyvänkö, jonka halki virtaa Oltjoki, ja lännessä Oltlaakso (Valea Oltului). Vuorille pääsee parhaiten Victoria-nimisestä kaupungista. Făgărașin kaupunki sijaitsee sieltä 20 km pohjoiseen, eikä se siis nimestään huolimatta ole vuoriston lähin kaupunki. Muita mainittavia kaupunkeja ovat Brașov ja Sibiu.
Vuoriston halki kulkee Transfăgărășan-niminen tie. Yleensä sitä pääsee kulkemaan kesä-syyskuun välisenä aikana, sillä muun ajan vuodesta se on lumen takia kulkukelvoton.
Stardust (luotain)

Stardust oli NASAn komeettaluotain, joka tutki Wild 2 -komeettaa. Se myös ohitti asteroidi Annefrankin 2. marraskuuta 2002.

Missio

Aluksen kehitti NASAn Jet Propulsion Laboratory Kaliforniassa pääurakoitsijanaan Lockheed Martin -yhtiö. Avaruusaluksen laukaisu tapahtui 7. helmikuuta 1999 Boeingin Delta II -raketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17A:sta, Floridasta.
Luotain lensi komeetan pyrstön läpi 2. tammikuuta 2004 ottaen näytteitä siitä aerogeelillä pinnoitetulla näytteenkeräimellä. Aluksen näytekapseli laskeutui Yhdysvaltain ilmavoimien Utah Test and Training Range -koeampuma-alueelle 15. tammikuuta 2006. Kyseessä on ensimmäinen kerta, jolloin  komeettapölyä on tuotu tutkittavaksi maanpäällisiin laboratorioihin. Pölyn kemiallisen analyysin uskotaan lisäävät tietoa aurinkokunnan synnystä.
1800-luvun lopulla esiintyi uskomuksia, että komeetat ovat levittäneet elämän Maahankin. Edelleen ollaan varautuneita siihen, että komeetoissa olisi esimerkiksi viruksia – alus on erittäin törmäyksenkestävä (tosin sen "sisaralus" Genesis hajosi osiin, kun se laskeutui Maahan laskuvarjonsa aukematta) ja sen näytteet tutkitaan tiloissa, jotka vastaavat suojaukseltaan kulkutautien tutkimuslaboratorioita.
14. helmikuuta 2011 Stardust ohitti Tempel 1 -komeetan ja tutki, mitä Deep Impact -luotaimen iskeytymisosa sai aikaan komeetan pinnalle. Iskeytyjä oli tehnyt komeettaan arviolta noin 150 metrisen kraatterin.

Suomalainen osuus

Aluksen CIDA (Comet and Interstellar Dust Analyzer) massaspektrometrissä on suomalainen tietokoneohjelmisto, jonka toteutti Ilmatieteen laitos. Se kuuluu Saksan avaruusjärjestön (DLR) rahoittamaa ja saksalainen von Hoerner & Sulger GmbH-yhtiön toteuttamaa laitetta.