google/wiki40b huggingface dataset:
Kevin Abbring

Ura

Abbring aloitti uransa Rallycross-sarjoissa voittaen Hollannin Ford RST-sarjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Abbring debytoi WRC-sarjassa Mitsubishilla Saksan rallissa, missä sijoitus oli vaatimaton 41. Vuosina 2008-10 Abbring ajoi yksittäisiä kilpailuja WRC-sarjassa Renault Cliolla parhaana tuloksenaan 11. sija vuoden 2009 Puolan rallista. Samoina vuosina hän kilpaili JWRC-sarjassa voittaen kaksi kilpailua.
Vuonna 2010 Abbring kilpaili IRC-sarjassa voittaen etuvetoisten luokan Ypresin ja Tšekin rallissa. Abbring myös osallistui kaudella viiteen MM-ralliin, voittaen Portugalin rallissa JWRC-luokan.
Vuonna 2011 Abbring kilpaili satunnaisia kilpailuja etuvetoisella Citroen DS3-autolla. Abbring pääsi nelivedon makuun Walesin rallissa sijoittuen 12:sta yleiskilpailussa. Samana vuonna hän voitti Driver of the Academy -palkinnon.
Vuonna 2012 Abbring ajoi yksittäisiä rallikilpailuja Skodalla, hän oli Monte Carlon rallissa yleiskisan 12. 
Vuonna 2013 Abbring ajoi Ranskan rallimestaruussarjaa R2-luokan Peugeotilla. 
Vuonna 2014 Abbring osallistui EM-sarjan osakilpailuihin, ollen toinen Azorien rallissa. Hyvien otteiden ansiosta Abbring sai tallipaikan kaudelle 2015 Hyundailta. 
Vuonna 2015 Abbring ajoi viisi MM-rallia Hyundai i20 WRC-autolla, ollen parhaimmillaan yleiskilpailun 11. Ruotsissa ja Saksassa. 
Vuonna 2016 Abbring ajoi neljä MM-rallia Hyundain WRC-autolla, ollen parhaimmillaan seitsemäs Katalonian rallissa. Abbring oli myös kehittämässä Hyundain R5-luokan ralliautoa, ja ajoi sillä kaksi MM-sarjan osakilpailua. 
Vuonna 2017 Abbring ajoi pääosin Belgian mestaruussarjaa Peugeotin R5-luokan autolla, ja oli lopputuloksissa sarjan kolmas. 
Vuonna 2018 Abbring ajoi satunnaisia ralleja Ford Fiesta R5-autolla.

Perhe

Hänen isänsä Edwin Abbring on myös ralliautoilija, mutta hän ei ole saavuttanut mainittavaa menestystä.
Sthenelas

Sthenelas oli kreikkalaisessa mytologiassa Krotopasin poika, joka seurasi isäänsä Argoksen kuninkaana. Sthenelaan kuoleman jälkeen kuninkaaksi tuli hänen poikansa Gelanor.
Tanskan Intian rupia

Tanskan Intian rupia oli Tanskan Intian valuutta. Kun Tanskan Intia tuli osaksi Brittiläistä Intiaa vuonna 1845, muuttui maan valuutta Tanskan Intian rupiasta Intian rupiaksi.
Anna Tanskalainen

Anna Tanskalainen (engl. Anne of Denmark) (12. joulukuuta 1574 - 2. maaliskuuta 1619) oli Englannin kuningas Jaakko I:n puoliso. Hän oli Tanskan kuninkaan Fredrik II:n tytär.  Hänet naitettiin vuonna 1589 Skotlannin nuorelle kuninkaalle Jaakko VI:lle ja vihkiäiset pidettiin Oslossa. Anna tuotiin Skotlantiin ja kruunattiin kuningattareksi toukokuussa 1590.
Avioliiton alussa Jaakko ja Anna olivat läheisiä, mutta suhteet viilenivät ajan myötä. Anna oli kasvatettu luterilaiseksi mutta kääntyi katoliseksi pian Skotlantiin tultuaan. 
Aviomiehensä noustua myös Englannin valtaistuimelle Anna kruunattiin Englannin kuningattareksi 1603 Westminster Abbeyssä. Siihen mennessä kolme hänen lapsistaan oli jäänyt eloon: keskenmenoja ja kätkytkuolemia oli ollut useita. Heidän toisesta pojastaan tuli kuningas Kaarle I.
Anna kuoli 44-vuotiaana.
Punaperäkotinga

Levinneisyys

Punaperäkotingaa tavataan kotoperäisenä Perun itäosissa. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio on pieni, ja vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Jaakko Kemppainen (pelisuunnittelija)

Jaakko Kemppainen (s. 1976) on suomalainen pelisuunnittelija. Hän on ensimmäinen suomalainen läänintaiteilija, joka toimii tehtävässä videopelitaiteen näkökulmasta.
Kemppainen on työskennellyt suomalaisella videopelialalla vuodesta 2002. Yhteensä Kemppainen on työskennellyt yli 20 eri peliprojektissa ja lukuisissa pelialan yrityksissä.
Kemppainen on kotoisin Sodankylästä. Hän on koulutukseltaan taiteen maisteri (New Media ja Game Design, Aalto-yliopisto) ja filosofian maisteri (digitaalinen kulttuuri, Jyväskylän yliopisto). Kemppaisen kirjoittama pelisuunnittelusta kertova tietokirja Pelisuunnittelijan peruskirja julkaistaan elokuussa 2019 Aviador Kustannuksen kautta.
Kalevi Kotkas

Ura

Kotkaksen vanhemmat olivat Juhan Kotkas (1878–1963) ja Linda Johanna o.s. Teiter (1891–1963). Hän muutti äitinsä mukana Suomeen 1910-luvun lopulla, ja Suomen kansalaisuuden hän sai kesällä 1932. Kalevi oli äitinsä viidestä lapsesta toiseksi nuorin. Hänen veljensä oli urheilu- ja yritysjohtaja Kallio Kotkas. Kotkaksen sisarenpoika on seiväshypyn kaksinkertainen Suomen mestari ja urheilutoimittaja Erkki Mustakari. 
Kookkaan (194 cm, 100 kg) Kalevi Kotkaksen lajivalikoima oli ainutlaatuinen. Hän oli maailman huipulla sekä korkeushypyssä että kiekonheitossa. Lisäksi hän menestyi hyvin kuulantyönnössä.
Parhaimmat saavutuksensa Kotkas saavutti korkeushypyssä. Kehittämällään ulkojalan- ja saksityylin yhdistelmällä hän ylitti ensimmäisenä eurooppalaisena kaksi metriä Rio de Janeirossa 7. maaliskuuta 1934, jossa syntyi tulos 201. Kotkaksen ennätykseksi korkeushypyssä jäi 1. syyskuuta 1936 hypätty 204. Tulos säilyi Euroopan ennätyksenä  17 vuotta ja Suomen ennätyksenä 20 vuotta.
Yleisurheilun EM-kilpailuissa 1934 Torinossa Kotkas voitti korkeushypyn EM-kultaa tuloksella 200, ja samalla hänestä tuli yleisurheilun ensimmäinen Euroopan mestari. Berliinin olympialaisissa 1936 lonkkavammasta kärsinyt Kotkas jäi korkeushypyssä neljänneksi. EM-kilpailuissa 1938 Kotkas osallistui korkeushyppyyn ja kiekonheittoon, jotka hänen epäonnekseen käytiin samanaikaisesti. Tulos oli silti hyvä, sillä korkeudesta saavutuksena oli hopeaa tuloksella 194 ja kiekonheitossa neljäs sija tuloksella 48,63.
Kiekonheitossa Kotkas teki ensimmäisen Suomen ennätyksensä 49,64 maaottelussa Oslossa vuonna 1933. Tulos kesti 20-vuotiaiden Suomen ennätyksenä 35 vuotta. 50 metrin haamurajan hän ylitti ensimmäisenä suomalaisena kesällä 1937. Parhaaksi tulokseksi jäi 51,27, joka kesti Suomen ennätyksenä 17 vuotta.
Kotkas lopetti urheilun poikkeuksellisen varhain, jo 26-vuotiaana. Hänet palkittiin Suomen urheilun kultaisella ansioristillä. Hän toimi Suomen Urheiluliiton toiminnanjohtajana vuosina 1961–1963 ja sen jälkeen Veikkauksen osastopäällikkönä.
Dave Beasant

David John "Dave" Beasant (s. 20. maaliskuuta 1959 Willesden, Lontoo, Englanti) on englantilainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän aloitti ammattilaisuransa 1978 Edgware Town -nimisessä joukkueessa. Suurimman osan urastaan hän pelasi Wimbledonissa (1979–1987) ja Chelseassa (1988–1992). Beasant edusti myös mm. Southamptonia, Nottingham Forestia sekä Newcastle Unitedia. Hän pelasi Englannin maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 1989 sekä Englannin maajoukkueen B-miehistössä 7 peliä vuosina 1989–1992. Hän kuului myös Englannin miehistöön vuoden 1990 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän lopetti uransa vuonna 2004 45 vuoden ikäisenä. Pelaajauransa jälkeen hän toimi Fulhamin maalivahtivalmentajana.
Palvia

Maantietoa

Järven pinta-ala on 91 hehtaaria, se on 3,0 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,16 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 2,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0020 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 5,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,8 metriä mpy.
Luodejärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pituus on 200 metriä, leveys 50 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se sijaitsee 2,5 kilometriä Liesijärvestä pohjoiseen ja 2,5 kilometriä Luoteen kylästä luoteeseen soistuneessa metsämaastossa. Järveen on kaivettu kuusi ojaa, joista kaakossa oleva oja toimii laskuojana. Oja laskee 150 metriä pitkään Pikku Luodejärveen, jonka etelään johtava laskuoja on Luodeoja. Luodeoja yhtyy Papinojaan hieman Liesijärven yläpuolella. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 64 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Itärannalla sijaitsee yksi kiinteistö ja neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet etelästä seututieltä 332.

Vedenlaatu

Vedenlaatua on tutkittu vain 11.12.1990. Järven happitilanne oli tuolloin hyvä, koska talvi oli vasta aluillaan. Vedessä todettiin runsaasti humusta ja veden väri oli erittäin tumma. Veden happamuudentaso oli alhainen, joten veden pH laskee talvella alle 5,0. Ravinteiden pitoisuudet vastasivat lievästi rehevien järvien tasoa. Järven virkistyskäyttöluokka sai arvosanan välttävä.
Timorinvihermesikko

Levinneisyys

Timorinvihermesikkoa tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pakko tanssia

Pakko tanssia

Pakko tanssia -kilpailussa etsittiin Suomen parasta tanssiesitystä. Kilpailijoina oli kaikenikäisiä eri tanssityylien edustajia, niin soolotanssijoita kuin erikokoisia tanssiryhmiäkin. Osallistujat pysyvät koko kisan ajan samassa tanssilajissa omalla vahvuusalueellaan. Kilpailun pääpalkinto oli 30 000 euroa.
Tuotanto oli kymmenosainen: viisi nauhoitettua koetanssilähetystä maaliskuussa, neljä suoraa semifinaalilähetystä huhtikuussa sekä suora finaalilähetys toukokuussa Espoon Barona Areenalla.
Ohjelman esittäminen alkoi Yle TV2:lla lauantaina 2. maaliskuussa 2013. Ohjelman esitysaika oli lauantai-iltaisin kello 20:30. Ennen jokaista lauantaista televisiolähetystä nähtiin kaksi viikoittaista nettijaksoa tiistaisin ja torstaisin Yle Areenassa ja ohjelman kotisivulla.

Vastaanotto

Pakko tanssia oli osa Yle TV2:n katsojauudistusta. ”Nuorennusleikkaukseksi” mediassa nimetyn uudistuksen ja Yle-veron myötä kanavan tavoitteena oli laajentaa ohjelmatarjontaansa niin, että tarjolla on kaikille kaikkea.
Ohjelmaa kritisoitiin mediassa paljon ja sitä kutsuttiin muun muassa Yleisradion miljoonaflopiksi jo ennen ohjelman alkamista. Media perusteli floppiuutisointia muun muassa sillä, että ohjelman esittäminen keskeytettiin kesken kauden Yhdysvalloissa huonojen katsojalukujen vuoksi. Ohjelma ei kerännytkään Suomessa suuria katsojamääriä. Sarjan avausjaksoa maaliskuussa 2013 seurasi 254 000 katsojaa ja viimeistä semifinaalia enää 159 000 katsojaa.
Yle myönsi pettyneensä ohjelman katsojalukuihin ja siihen ettei se noussut kansan puheenaiheeksi. Näin ollen sarjasta ei tehty enää toista tuotantokautta.

Koetanssit ja ohjelman kulku

Ohjelman koetanssitilaisuudet järjestettiin Tampereella ja Helsingissä tammikuussa 2013. Koetansseissa jokainen tuomari antoi kullekin tanssijalle yhden tähden, joko kultaisen tai punaisen. Kaksi tai kolme kultaista tähteä saaneet tanssijat pääsivät Tuomareiden listalle. Listalta tuomaristo valitsi lopulliset 24 semifinalistia, joista yleisö äänesti 8 finalistia. Finalisteista katsojat valitsivat yhden voittajan.

Finaali (4. toukokuuta 2013)

Aiempia Pakko tanssia -jaksoja pidempi, puolitoistatuntinen, suora lähetys alkoi kello 20:30. Lähetyksen alussa nähtiin tuomareiden ja juontajien yhteinen Bollywood-show. Finaalissa esiintyi myös Sini Sabotage, joka esitti lähetyksessä ”Levikset repee” -singlensä yhdessä VilleGallen kanssa.
Nuorimmat finalistit olivat 9–10-vuotiaita ja vanhimmat nelikymppisiä. Finalistit olivat kotoisin ympäri Suomea: kaksi ryhmää olivat Helsingistä ja kaksi Jyväskylästä, lisäksi Torniosta, Tampereelta, Turusta ja Espoosta oli kustakin mukana yksi tanssiryhmä. Finaalissa katsojat valitsivat finalistikahdeksikon joukosta voittajaryhmän, joka palkittiin 30 000 eurolla.

Voittaja

Katsojien äänistä ja 30 000€:n palkinnosta kilpaili kahdeksan tanssiryhmää, joista voittajaksi valittiin viiden teinipojan muodostama street-tanssiryhmä New Style Buster Espoosta. New Style Bustersin lisäksi kolmen kärjessä olivat boogie woogie’ta tanssinut helsinkiläinen Swing Busters ja jyväskyläläinen katutanssiryhmä UMC.
Ratikko

Maantietoa

Järven pinta-ala on 15,2 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hannanjoen valuma-alueeseen (14.197) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,6 metriä mpy.
Treat (yhtye)

Historia

Treatin juuret juontavat vuoteen 1981, jolloin yhtye toimi vielä nimellä The Boys. Laulaja Robert Ernlund ja kitaristit Anders Wikström ja Leif Liljegren muodostivat hard rock -yhtyeen, jonka vaikutteet olivat peräisin Whitesnaken ja Van Halenin musiikista. Vuonna 1983 rumpali Mats Dahlberg tuli täydentämään kokoonpanoa ja vuotta myöhemmin basisti Tomas Lind liittyi myös mukaan. Yhtyeen ensimmäinen demo sai Mercury Recordsin huomion ja tarjosi Treatille levytyssopimusta. Debyyttialbumi Scratch and Bite oli vuoden 1985 odotetuimmista hard rock -julkaisuista Ruotsissa ja Treat sai ansaitsemaansa huomiota. Albumin ensimmäinen single Too Wild sai paljon radiosoittoa ja mm. Europe -yhtyeen laulaja Joey Tempest tiesi singlen olevan hitti. Singlen julkaisun aikoihin Lind jätti yhtyeen ja hänet korvasi Kenneth Siewertson. Treat teki suuren kiertueen Ruotsissa, markkinoimalla debyyttialbumiaan. Elokuussa 1985 Dalhberg lähti yhtyeestä ja pian hänen tilalleen otettiin Leif Sundin.
Toinen studioalbumi The Pleasure Principle julkaistiin seuraavana vuonna 1986. Albumi oli kriitikoiden mielestä genren vahvimpia, mutta ei myynyt lähellekään niin hyvin kuin odotettiin. Albumi hävisi Europe -yhtyeen The Final Countdown -albumin menestykselle. Treatilla oli nälkä julkaista lisää musiikkia, joten kolmas studioalbumi julkaistiin jo seuraavana vuonna. Albumi kantoi nimeä Dreamhunter. Dreamhunterin nauhoitusten aikana Sundin päätti lähteä yhtyeestä, joten hänet korvasi Jamie Borger. Vuosi 1988 yhtyeellä meni kiertämällä Yhdysvaltoja. Kiertueen jälkeen Liljegren korvattiin ihmeellisesti uudella kosketinsoittajalla, Patrick Appelgrenillä. Siewertson korvattiin Joakim Larssonilla vuonna 1989. Uudella kokoonpanolla Treat julkaisi Organized Crime -albumin. Albumin huonon menestyksen takia Wikström lähti yhtyeestä vuonna 1993 ja Treat hajosi myös samana vuonna.
Arduino

Arduino on avoimeen laitteistoon perustuva mikro-ohjain-/elektroniikka-alusta ja ohjelmointiympäristö. Laitteisto perustuu 8-bittiseen Atmel AVR -mikro-ohjaimeen, jonka pinneihin voi kytkeä erilaisia antureita, moottoreita, LED-valoja ja muita komponentteja. Laitteistoa ohjelmoidaan C ja C++:aan perustuvalla Arduino-ohjelmointikielellä.

Arduinon alkuperä

Arduino-projekti käynnistettiin Olivettilla 2005 opiskelijoita varten. Alun perin Arduino-laitteita valmisti italialainen Smart Projects, mutta Arduinon tekninen määrittely on julkinen ja vapaasti käytettävissä, ja sittemmin laitteita ovat valmistaneet muutkin.
Astylos

Astylos (m.kreik. ἄστυλος, ’pylväätön’) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelissä ei ole lainkaan pylväitä. Pylväättömät temppelit olivat yksinkertaisia pelkästä naos-huoneesta eli cellasta koostuneita temppeleitä. Niissä saattoi olla myös pylväätön, pelkillä anta-seinillä reunustettu pronaos eli etuhuone. Astylos-tyyppiä käytettiin paitsi pienissä temppeleissä myös joissakin aarrekammioissa.
Khelrtva

Khelrtva (georg. ხელრთვა) on kalligrafinen monogrammi, sinetti tai allekirjoitus, joka kuuluu Geogialaisille monarkeille, patriarkoille, kuninkaallisille ja aatelisille prinsseille. Khelrtva-allekirjoitukset kirjoitettiin usein yhdellä kolmesta Georgian aakkostosta, suurimmaksi osaksi Nuskhurilla ja Mkhedrulilla. Monogrammit, erityisesti kuninkaalliset, kirjoitettiin Asomtavrulin aakkostolla. Jokaisella Georgian monarkilla on ollut oma yksilöllinen khelrtva. Sana "Khelrtva" tarkoittaa kirjaimellisesti "koristella, somistaa tai kaunistaa käsin". Georgian kielellä "kheli" tarkoittaa kättä ja "rtva" tarkoittaa koristella tai somistaa.
Sulkeuma (ohjelmointi)

Sulkeuma (engl. closure) on funktion ja sen käyttämien (ei-paikallisten) muuttujien viitetaulun yhdistelmä. Tietojenkäsittelytieteessä sulkeuma on ensiluokkainen funktio leksikaaliseen kontekstiin sidottujen vapaiden muuttujien kera. 
Sulkeumia on kutsuttu Lispissä funargeiksi.
Esimerkkinä EcmaScript-kielinen (Javascript) funktio:
function sulkeumaEsimerkki() {
  var a = "wiki", b = "pedia";
  return function() { return a + b };}
Kutsuttaessa esimerkkifunktio palauttaa toisen funktion, joka puolestaan pystyy palauttamaan arvon "wikipedia" siitä huolimatta, että ulkoisen funktion suoritus on jo loppunut. Tämä on mahdollista, koska EcmaScript tallentaa ulkoisen funktion viitetaulun sisäiseen funktioon.
Sulkeuma mahdollistaa leksikaalisen näkyvyysalueen (engl. lexical scope), ts. niiden muuttujien näkyvyyden, jotka määriteltiin lähdekoodin mukaisessa kontekstissa.
Sulkeumia käytetään paljon funktionaalisissa ohjelmointikielissä, ja kielissä kuten Scheme ja ML.
Mauritz Hallberg

Emil Fredrik Mauritz Hallberg (2. elokuuta 1851 – 27. helmikuuta 1924) oli RKP:n kansanedustaja vuonna 1910. 
Hallberg syntyi Tukholmassa tupakkatehtailija Karl Fredrik Hallbergin ja Kristina Charlotta Morinin pojaksi. Hän valmistui koneenrakentajaksi ja meni vuonna 1879 naimisiin Anna Emilia Schildtin kanssa. 
Hallberg kuului säätyvaltiopäiviin vuosina 1888–1906. Hänet nimettiin valtioneuvokseksi 1908 ja valittiin Suomen eduskuntaan Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hänestä tuli vuonna 1923 filosofian tohtori h.c. Helsingin yliopistosta. 
Hallberg kuoli Helsingissä 72-vuotiaana.
Hallbergin mukaan on nimetty ruotsinkielisistä tieteellisistä teoksista myönnettävä valtioneuvos Mauritz Hallbergin palkinto.
Doris Dörrie

Doris Dörrie (s. 26. toukokuuta 1955 Hannover) on saksalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon hän lähti vuonna 1973 opiskelemaan Yhdysvaltoihin. Palattuaan Saksaan hän jatkoi elokuva-alan opintoja ja työskenteli Süddeutsche Zeitungille.
Dörrie nousi yleiseen tietoisuuteen elokuvansa Männer... (1985) myötä. Hän on työllään saanut useita elokuvapalkintoja sekä palkintoehdokkuuksia, ja hän sai vuonna 1996 Bundesverdienstkreuzin. Bayerischer Verdienstordeniin hän pääsi vuonna 2000. Hän on työskennellyt paitsi elokuva-, myös oopperaohjaajana.
Dörrie on julkaissut useita kirjoja, joista hän on myös saanut palkintoja. Lastenkirjallisuutta edustavat teokset Mimi (2002), Mimi ist sauer (2004), Mimi entdeckt die Welt (2006) ja Mimi und Mozart (2006). Lisäksi Dörrie on kirjoittanut romaanit Was machen wir jetzt? (2000), Das blaue Kleid (2002) ja Und was wird aus mir? (2007), lukuisia kertomuksia sekä näytelmän Happy. Ein Drama (2001).
Aaro Korpi

Yleistä

Aaro Korpi asuu perheensä kanssa Brysselissä, mutta vierailee myös usein mummonsa ja kaverinsa Nikon luona Suomessa. Aaro käy kansainvälistä koulua ja harrastaa tietokoneita ja vedonlyöntiä. Hän joutuu usein seikkailuihin, joihin häntä ajavat mm. vedonlyönti, nettiharrastus, uteliaisuus ja hänen isänsä Antin työ etsivänä. Aaro on kiinnostunut isänsä työstä rikosten parissa, ja yrittää saada selville, mitä hänen isänsä Antti Korpi työtovereineen milloinkin tutkii.

Perhe

Aaron isä Antti Korpi työskentelee Brysselissä Euroopan unionin rikostutkintayksikössä. Äiti Soile työskentelee fyysikkona CERN:n hiukkastutkimuslaitoksessa Genevessä. Molemmat vanhemmat ovat työn takia kiireisiä, minkä takia perheen luona asuukin välillä myös au pair.
1,2,4-triatsoli

Ominaisuudet

1,2,4-triatsoli on huoneenlämpötilassa väritöntä neulamaisesti kiteistä ainetta. Yhdisteellä on kaksi tautomerista muotoa: 1H-1,2,4-triatsoli ja 4H-1,2,4-triatsoli, joista 1H-1,2,4-triatsoli on suositumpi. 1,2,4-triatsoli liukenee erittäin hyvin veteen ja etanoliin. Yhdiste on emäs ja sen pKₐ-arvo on 10,3.  Elektrofiilien kanssa 1,2,4-triatsoli reagoi nukleofiilisella aromaattisella substituutioilla, joko 3- tai 5-asemaan. Yhdisteen typpiatomit voivat alkyloitua ja tyypillisimmin alkyloituvat 1- tai 2-asemassa sijatsevat typpiatomit.

Valmistus ja käyttö

1,2,4-triatsolia valmistetaan hydratsiinin ja muurahaishapon välisellä kondensaatioreaktiolla. Ensimmäiseksi muodostuu 4-amino-1,2,4-triatsoli, joka pelkistetään 1,2,4-triatsoliksi. Toinen tapa on tiosemikarbatsidin ja muurahaishapon välinen kondensaatioreaktio.
1,2,4-triatsolia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa sienilääkkeitä kuten flukonatsolia.
Shūsaku Nishikawa

Jalkapallomaajoukkue

Nishikawa oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2008. Japanin maajoukkueessa Nishikawa pelasi vuosien 2009–2013 aikana kaikkiaan 12 ottelua.
Ilmajoen työlaitos

Ilmajoen työlaitos, jota kutsuttiin myös naisvankilaksi, oli Ilmajoella 1937–1972 toiminut naisille tarkoitettu valtion työlaitos. Naiset lähetettiin laitokseen irtolaislain nojalla. Suuri osa heistä oli prostituoituja lähinnä etelän kaupungeista.
Paikalla sijaitsi alun perin Tuomikylän suoviljelyn koeasema. Asemalle perustettiin 1913 vankila. Se lakkautettiin 1932. Naisten työlaitos perustettiin samoihin tiloihin kesällä 1937.
Laitoksen rakennukset sijaitsivat molemmin puolin kantatie 67:ää ja Seinäjoki-Kaskinen rautatietä. Tien itäpuolella sijaitsivat maatalousrakennukset, asuinrakennukset taas tien ja radan länsipuolella. Siellä sijaitsi myös pienehkö piikkilangalla aidattu alue, joka sisälsi työlaitosvankien asuinhuoneet, ruokalan, putkat ja sairaalan. Henkilökunnan asunnot olivat aitauksen ulkopuolella.
Naiset työskentelivät maatalouden piirissä. Laitoksella oli mm. sikala ja navetta sekä runsaasti peltoja. Erään entisen yövalvojan mukaan laitoksessa asui 135–150 naista, pääosin 25-vuotiaita ja sitä vanhempia. Heistä suurin osa pidätettiin etelän kaupungeissa. Myös Saimaan kanavatyömaalta pidätettiin sinne työskentelemään tulleita naisia. Useimmilla naisilla oli alkoholiongelma, myös rikollisia oli mukana. Karkumatkat olivat yleisiä.
Työlaitoksen johtajina toimivat vuorollaan Hillo, Partanen, Pulkkinen ja Jolula.

Laitos nykyään

Pääosa säilyneistä rakennuksista sijaitsee kantatie 67:n itäpuolella. Tien länsipuolella, jossa sijaitsivat asuinrakennukset, jäljellä on laitoksen johtajan asunto, joka oli alun perin Terijoen huviloita. Se on edelleen asuinkäytössä. Muista rakennuksista on jäljellä lähinnä kivijalkoja. Laitoksen länsilaitaa pitkin kulkeva koivukuja on osin säilynyt. Aidattu alue on metsittynyt.
Osa rakennuksista siirtyi puolustusvoimien käyttöön, kun laitos lakkautettiin kesäkuussa 1972. Pellot siirtyivät Ilmajoen maatalousoppilaitoksen omistukseen.
Bend of the Boyne

Bend of the Boyne (virheellinen käännös iirinkielisestä nimestä Brú na Bóinne) on tunnettu kivi- ja rautakautisten löytöjen ryhmä Boynejoen mutkassa, Meathin kreivikunnassa Irlannissa. Normannit asuttivat alueen keskiajalla, ja vuonna 1690 siellä käytiin Boynen taistelu.
Alue on laajuudeltaan 480 hehtaaria, ja siihen kuuluu nelisenkymmentä hautakammiota sekä muita rakennelmia. Niistä merkittävimmät ovat Newgrange, Knowth ja Dowth. Bend of the Boyne on Unescon maailmanperintökohde.
Vesisamoilijat

Vesisamoilijat ry on lahtelainen melontaseura. Seuralla on kaksi toimipaikkaa: Kahvisaari Vesijärven rannalla ja Vellamostadion Joutjärven rannalla. Kahvisaari on pääasiassa keskittynyt virkistys- ja retkimelontaan, kun taas Joutjärvellä on kilpamelontaa, ratamelontaa ja kanoottipooloa. Seurassa on noin 400 jäsentä Lahdesta ja ympäryskunnista.
Joutjärvellä on kansainvälisen tason ratamelontaradat, mikä mahdollisti nuorten MM-kilpailujen järjestämisen vuonna 1997 yhdessä Suomen Kanoottiliiton kanssa. Nuorten MM-kilpailuissa meloi tuolloin seuran jäsen Jenni Honkanen, joka on myöhemmin edustanut Suomea aikuisten MM-kilpailuissa ja vuonna 2004 Ateenan olympialaisissa.
Kanoottipoolossa Vesisamoilijat voitti lukuisia Suomen mestaruuksia 1980- ja 1990-luvuilla.
Toyota Coaster

Toyota Coaster on Toyotan valmistama pikkubussi, jota myydään lähinnä Aasian markkinoilla. Coasterista on saatavilla 16, 20, 24 ja 28 -paikkaiset versiot.
Diesel Coastereiden voimanlähteenä toimii 4 104 cm³ rivi 4 Diesel OHV -moottori. Coaster on saatavana myös 1BZ-FPE LPG -moottorilla (Liquefied Petroleum Gas), joka on myös iskutilavuudeltaan 4 104 cm³.
16 -paikkaisissa malleissa on joka renkaassa rumpujarrut, mutta isommissa malleissa on edessä jäähdytetyt levyjarrut.