google/wiki40b huggingface dataset:
Suomen urheilun eettinen keskus

Toiminta ja organisaatio

Yhdistyksen keskeiset tehtävät ovat urheilun eettiset asiat, antidopingtoiminta (dopingvalvonta), kilpailumanipulaation torjunta, katsomoturvallisuuden ja -viihtyvyyden edistäminen, koulutustoiminta, viestintä, vaikuttamistyö sekä tutkimustyö. SUEK saa rahoituksensa opetus- ja kulttuuriministeriöltä veikkausvoittovaroista sekä yhteistyökumppaneiltaan. 
Suomen urheilun eettiseen keskukseen kuuluu neljä jäsentä: Suomen Olympiakomitea, Suomen Paralympiakomitea, Suomen Urheilulääkäriyhdistys ja Suomen valtio, jota edustaa opetus- ja kulttuuriministeriö. Yhdistyksen hallituksessa on seitsemän jäsentä: ministeriö ehdottaa kolme, Suomen Olympiakomitea ja Suomen Paralympiakomitea yhdessä kolme ja Suomen Urheilulääkäriyhdistys yhden jäsenen. Lisäksi hallituksessa on pysyvänä äänioikeudettomana asiantuntijajäsenenä Suomen Olympiakomitean urheilijavaliokunnan esittämä edustaja. Hallitus huolehtii hallinnosta, taloudesta ja strategiasta.
SUEKissa on hallituksen lisäksi erivapauslautakunta ja antidopingasioiden valvontalautakunta. Erivapauslautakunta päättää urheilijoiden erivapauksista joidenkin dopingiksi määriteltyjen aineiden tai määritelmien suhteen. Antidopingasioiden valvontalautakunta on yleiskokouksen nimittämä riippumaton elin, joka antaa antidopingsäännöstön perusteella päätökset dopingrikkomuksista. Se myös ratkaisee antidopingsäännöstön asioista tehdyt valitukset sekä sen tulkinnasta ja soveltamisesta syntyneet erimielisyydet.
Mounir Anastas

Mounir Anastas (s. 1963 Betlehem) on palestiinalainen säveltäjä, joka on asunut Ranskassa vuodesta 1981. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa Betlehemissä ja myöhemmin kontrapunktia ja harmoniaa Pariisissa. Hän osallistui 1980-luvun jälkipuoliskolla Iannis Xenakisin seminaareihin Pariisissa, ja hän opiskeli myös kognitiivista musiikkipsykologiaa Steven McAdamsin johdolla IRCAM:n Centre National des Recherches Scientifiquesissa (1987–1991). Hän osallistui mestarikursseille, joita pitivät Pierre Boulez, Elliott Carter, Franco Donatoni, Olivier Messiaen, Luigi Nono ja Tōru Takemitsu.
Anastasilta ovat tilanneet teoksia muiden muassa Kreikan kulttuuriministeriö, Radio France ja UNESCO. Hänen musiikkiaan on esitetty Palestiinan ja Ranskan lisäksi myös Saksassa, Israelissa, Alankomaissa ja Venezuelassa. Vuonna 2000 Anastasista tuli UNESCO:n Palestiinan-delegaation kulttuurineuvonantaja. Hän on myös toiminut opetustehtävissä Ranskassa ja luennoinut paitsi Ranskassa, myös Belgiassa, Alankomaissa ja Palestiinassa.
Anastasin kustantaja on Opus Centrum. Hänen tuotantonsa käsittää pääasiassa kamarimusiikkia, mutta hän on lisäksi säveltänyt muun muassa elektroakustisia teoksia ja pianokappaleita.
Kubb (peli)

Kubb on perinteinen gotlantilainen pääsääntöisesti ulkokentillä pelattava keilapeli. Sitä voidaan pelata niin yksilö- kuin joukkuepelinä. Pelaajien määrä on tyypillisesti 2-20. Peliä voidaan pelata monenlaisilla alustoilla kuten ruoholla, soralla, lumella ja jäällä. Tärkeintä on, että pelialue on sileä ja tasainen. Sääntöjenmukainen pelialueen koko on 5 x 8 metriä.
Baltoskandia

Baltoskandia tarkoittaa aluetta, johon kuuluvat Pohjoismaat ja Baltian maat eli Ruotsi, Tanska, Norja, Islanti, Suomi, Viro, Latvia ja Liettua. Käsitteen esitti vuonna 1928 ensimmäisenä ruotsalainen maantieteilijä Sten de Geer . Sittemmin sitä on käsitellyt muun muassa liettualainen professori Kazys Pakštas.
Baltoskandia on määritelty erilliseksi alueeksi historiansa perusteella. Se ei ole geologinen alue toisin kuin Fennoskandia, joka sijaitsee Baltian kilven päällä. Islantia lukuun ottamatta kaikki Baltoskandian maat ovat Itämeren ympärysvaltioita ja ne ovat olleet ajan saatossa jatkuvassa vuorovaikutuksessa keskenään. Itämeri on ikään kuin Baltoskandian mare nostrum.
Viron presidentin Toomas Hendrik Ilveksen mielestä Baltoskandia on aina ollut yhtenäinen alue . Hänen mukaansa jakolinja Pohjoismaiden ja Baltian maiden välillä on siis vasta toista maailmansotaa seuranneen ajan luomus, koska Neuvostoliitto miehitti kolme Baltian maata ja eristi ne muista Baltoskandian alueen maista.
Liettuassa, Panevėžysin kaupungissa toimii Baltoskandian akatemia (Baltoskandijos akademija), joka perustettiin vuonna 1991 edistämään Baltian maiden ja Pohjoismaiden välisiä yhteyksiä ja liittämään Liettuan kulttuuri tiiviimmin Baltoskandian kulttuurin piiriin.
Suomen Teollisuussijoitus

Suomen Teollisuussijoitus Oy (TESI) on Suomen valtion kokonaan omistama pääomasijoitusyhtiö, joka sijoittaa suomalaisen yritystoiminnan kasvuun ja kansainvälistymiseen. Teollisuussijoitus kehittää suomalaista pääomasijoitusmarkkinaa, ja sen verkoston kautta suomalaisiin yrityksiin saadaan myös kansainvälisiä sijoittajia. Teollisuussijoitus sijoittaa pääomasijoitusrahastoihin ja suoraan kasvuyrityksiin, aina yhdessä ja samoin ehdoin yksityisten sijoittajien kanssa. Teollisuussijoituksen oma pääoma on 996 miljoonaa euroa (2018 lopussa). Yhtiö on perustettu vuonna 1995. Valtio on sijoittanut Suomen Teollisuussijoitukseen vuodesta 1995 alkaen yhteensä 655 milj. euroa (2018 lopussa).

Historia

Elokuusta 2012 elokuuhun 2014 Suomen Teollisuussijoitus Oy:n hallituksen puheenjohtajana toimi Jukka Alho.
Teollisuussijoitus omisti Meyer Turusta 30 prosenttia, kunnes Meyer Werft osti Teollisuussijoituksen osuuden Meyer Turusta.
Vuonna 2018 Teollisuussijoitus teki uusia sijoituksia 121 miljoonalla eurolla.

Omistukset

Vuonna 2017 Suomen Teollisuussijoitus omisti 39 prosenttia Valmet Automotivesta.
Suomen Teollisuussijoitus omistaa 9 prosenttia GRK:sta.
Jukka Repo

Jukka Tapio Repo (s.1969 Mikkeli) on suomalainen äänisuunnittelija ja muusikko. Hän soittaa tai on soittanut muun muassa yhtyeissä Kalle G & Rytinäkerjäläiset, Tesar Jazz Band, Rantakylä Big Band ja Riivattu Kissa, Hannu Palo ja La Paloma, Jaska Mäkynen & Nelostie, Lea Laven ja tähtilamppu.
Jukka Repo työskentelee äänimestarina Mikkelin teatterissa, jossa hän aloitti vuonna 1999. Repo on tehnyt äänisuunnittelun, tai musiikkia ja äänisuunnittelun, useisiin kymmeniin Mikkelin teatterin tuotantoihin.
Tauno Aitio

Tauno Olavi Aitio (s. 17. syyskuuta 1917 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Aitio edusti koko uransa ajan 1937–1952 Turun Palloseuraa. Hän oli hankkimassa TPS:lle neljää Suomen mestaruutta (1939, 1941, 1945 ja 1949) ja neljää SM-hopeaa. Kaikkiaan Aitio pelasi 14 kauden aikana 176 pääsarjatason ottelua.
Suomen maajoukkueessa Aitio pelasi yhden maaottelun 1943 Unkaria vastaan.
Aitio saavutti mestaruuden myös käsipallossa Turun Palloseurassa 1944.
Aitio kuului TPS:n johtokuntaan ja harrasti torvisoittoa. Hän oli ammatiltaan liikennetarkastaja.
Yobe

Yobe on Nigerian 36 osavaltiosta pinta-alaltaan kuudenneksi suurin. Se sijaitsee maan koillisosassa. Yoben pinta-ala on 45 502 neliökilometriä. Vuonna 2006 Yobessa oli noin 2 321 000 asukasta.
Yoben pääkaupunki on Damaturu.  
Yobe on maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat arabikumi maapähkinät, puuvilla ja pavut. Myös karjankasvatus on tärkeä elinkeino. Osavaltion alueella on myös mineraalivaroja: kipsiä, kaoliinia ja kvartsia, mutta niitä ei ole hyödynnetty vielä kovin paljoa. Pohjoisosa on kuumaa savannialuetta, eteläosassa on miellyttävämpi ilmasto.
Tyräjä

Maantietoa

Järvi muodostuu Tyräjänsuolla kahdesta pienestä järvialtaasta, joita yhdistää 100 metriä pitkä ja kapeimmillaan alle 10 metriä leveä salmi. Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvialtaat ovat pituudeltaan vain kolmasosa järven pituudesta. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja ne ovat kokonaan suota. Etenkin järven kaakkoisranat ovat tiheästi ojitettuja. Saaria on kuusi ja sijaitsevat kaikki kaakkoisrannan tuntumassa. Ne vaikuttavat Lidar-laserkeilauksen avulla laaditulla rinnevarjostuskartalla olevan ihmisen tekemiä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy. Siihen on johdettu monia ojitetun suon ojia ja järven laskuoja on myös yksi suon ojista. Ne kokoaa johto-ojana Tyräjäoja, joka yhtyy ensin Ruohostenojaan, ja joka muuttuu alajuoksulla Uksenjoeksi. Uksenjoki laskee Loppijärveen.

Historiaa

Vuoden 1954 peruskartassa oli laskuoja vielä luontainen, mutta se on oikaistu suon ojituksessa, jonka tulos näkyy vuoden 1979 kartassa.
Bretton Woodsin järjestelmä

Historia

Ennen toisen maailmansodan loppua liittoutuneet alkoivat kehitellä kansainvälistä kiinteiden kurssien valuuttajärjestelmää tarkoituksenaan välttää ensimmäisen maailmansodan jälkeinen taloudellinen kaaos, joka välillisesti johti 1930-luvun suureen lamaan. Malli syntyi kompromissina neuvotteluissa, joita johti Yhdysvaltojen puolelta Harry Dexter White ja  Britannian puolelta John Maynard Keynes.
Toisen maailmansodan aikana heinäkuussa 1944 kokoonnuttiin konferenssiin New Hampshiren osavaltion Bretton Woodsin kaupunkiin, jonka mukaan järjestelmä sai nimensä. Aikaisemmin oli kokoonnuttu Britannian, Yhdysvaltojen ja Kanadan kesken. Nyt mukana oli 44 maata. Keynes oli ennakoinut Ison-Britannian päätyvän maksutaseongelmiin sodan jälkeen. 
Vain osa Keynesin ajatuksista otettiin käyttöön, esimerkiksi yleistä unitas-nimistä valuuttaa ei tullut. Hänen toteutuneita tavoitteitaan on Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF). Sen tarkoituksena oli valuuttaongelmien käsitteleminen. Yhdysvaltain dollari sai valta-aseman. Vaihtokurssit määrättiin suhteessa dollariin, joka taas sidottiin kultaan. Dollarin arvoksi määriteltiin 35   unssilta kultaa. Bretton Woodsissa päätettiin myös perustaa Kansainvälinen jälleenrakennus- ja kehityspankki (nykyään osa Maailmanpankkia). Nämä olivat konferenssin tärkeimmät tulokset.
Järjestelmä toimi pitkään länsimaiden taloutta vakauttavasti. Vuonna 1971 Richard Nixonin hallitus purki dollarin ja kullan välisen suhteen. Vaihtokurssijärjestelmä loppui tähän. Bretton Woods -järjestelmän valuuttapolitiikka romuttui lopullisesti vuonna 1976, jolloin kelluvat valuuttakurssit yleistyivät ja valuuttapolitiikasta tuli kansallisen politiikan kiistakapula. 
Siitä lähtien valuuttojen siirtojen ja kaupan esteitä on purettu.  Euroopan Unionin 19 jäsenmaata  siirtyi vähitellen 2000-luvulla käyttämään pääosin  euroa joten siitä  tuli  dollarin rinnalle toinen päävaluutta. 
1970-luvulta alkaen Maailmanpankki ja IMF ovat joutuneet etenkin eteläisen pallonpuoliskon maiden arvostelemaksi. Bretton Woods -järjestelmän eräitä päätavoitteita oli estää kilpailevat devalvaatiot (työttömyyden vienti maasta toiseen) ja sallia vain tilapäistä rahoitusapua perustavanlaatuisen epätasapainon tapauksessa.

Valuuttojen sidotut kurssit

Esitetyt päivämäärät ovat ne, joiloin kurssit otettiin käyttöön; kelluva kurssi on merkitty *  .
BKT vuonna 2014 on   339,5  mijardia dollaria
Fates Warning

Historia

Fates Warning on perustettu Hartfordin kaupungissa Connecticutissa vuonna 1983. Sen tuotanto oli aluksi perinteistä heavy metalia höystettynä laulaja John Archin omituisella tulkinnalla, mutta jo toisella levyllään "The Spectre Within" (1985) yhtye omaksui  vaikutteita progressiivisen rockin suuntaan. Kolmatta levyä "Awaken the Guardian" (1986) voidaan pitää eräänä progressiivisen metallin synnyn ja kehityksen kulmakivenä. Ristiriitaisia mielipiteitä herättänyt laulaja John Arch vaihdettiin vuonna 1987 nuoreen Ray Alderiin. Muutos merkitsi seuraavalla albumilla "No Exit" myös tyyliloikkaa  suoraviivaisempaan, jopa paikoin speed metalista vaikutteita hakevaan ilmaisuun. Samalla tekstein aihemaailma vaihtui mytologiamaailmoista kohti myöhempää tuotantoa hallitsevaa ihmissuhteiden ja arjen symbolista ilmaisua. Ilmaisun muutos jatkui seuraavalla "Perfect Symmetry" -levyllä, jossa Steve Zimmermanin tilalle rumpaliksi oli istutettu ex-Warlord Mark Zonder. Levyä hallitsee edellisen levyn tapaisten ankarien kitarariffien ohella Zonderin vaihteleva synkooppinen rytmiikka ja akustisten kitaroiden luomat kontrastit. Kokoonpano pyrki seuraavilla levyillä "Parallels" (1991) ja "Inside Out" (1994) luomaan virtaviivaisempaa ja radioystävällisempää ilmaisua suuremman yleisön tavoittamiseksi menettämättä kuitenkaan kaikkia ominaispiirteitään. Fates Warning pysyi kuitenkin pienehkönä nimenä.
1990-luvun puolivälissä Frank Arestin musiikilliset näkemykset alkoivat kulkea toiseen suuntaan kuin Jim Matheoksella. Aresti lähti bändistä 1996 ja perusti oman Dragon Spoon -projektin. Samassa yhteydessä myös Joe DiBiase lähti perhesyihin vedoten. DiBiasea on korvannut Joe  Vera (mm. ex-Armoured Saint). Matheos on jatkanut ainoana kitaristina. Myös muille jäsenille alkoi tuolloin kertyä enemmän sivuprojekteja ja soolotöitä: Alderilla Engine, Veralla Chroma Key yhdessä ex-Dream Theater Kevin Mooren kanssa sekä Engine ja Armored Saint, Matheoksella soolotöitä ja Zonderilla Paradigm yhdessä Eric Zimmermanin kanssa. Fates Warning muuttui myös projektiksi muiden joukossa ja levyjen julkaisutahti ja kiertueet harvenivat. Vuoden 1997 "A Pleasent Shade of Gray" koostuu progressiivisen rockin parhaiden perinteiden mukaisesti 12 osaan jaetusta yhdestä sävellyksestä. Tällä, samoin kuin vuoden 2000 "Disconnected" -levyllä vahvan roolin saavat Kevin Mooren soittamat koskettimet ja konerytmit. "Disconnectedilta" on myös kitarasoolot riisuttu pois. Tässä mielessä vuonna 2004 syksyllä ilmestynyt "FWX" merkitsi paluuta perinteisemmän bändisoundin pariin. Sävellykset ovat pääosin ilmavia ja mukana on itämaisia sävyjä. Mark Zonder erosi yhtyeestä levyn julkaisun jälkeen.
Fates Warningin ilmaisu on muuttunut usein radikaalistikin vuosien myötä. Yhdistäviä tekijöitä ovat lähinnä sävellysten vahvat tunnelmat, joiden ehdoilla musiikkia on rakennettu.
Mayerling

Mayerling on kylä Itävallassa 25 kilometriä Wienistä etelään. Kruununprinssi Rudolf ja hänen rakastajattarensa, paronitar Maria Vetsera tekivät vuonna 1889 itsemurhan Mayerlingin metsästyslinnassa.
Kylä kuuluu Allandin kuntaan, ja siellä on noin 200 asukasta. Siellä Wienerwaldissa on metsästysmaja, jossa Rudolf ja Maria Vetsera tekivät itsemurhan, ja tästä majasta, oikeastaan linnasta, tuli keisarin aloitteesta luostari.
Militello in Val di Catania

Historia

Kaupungin nimi tulee latinan sanoista Militum Tellus (”sotilaiden maa”), sillä se perustettiin roomalaisena sotilastukikohtana vuonna 214 eaa. Syrakusan piiritystä varten. Tukikohdan rakennuttajana toimi Marcus Claudius Marcellus.
Nykyinen kaupunkikeskus on saanut alkunsa bysanttilaisesta kylästä, ja se laajeni huomattavasti arabihallinnassa. Noin vuonna 1300 Militello in Val di Catanian joutui Barresin perheen haltuun ja 1500-luvulta se oli aatelisen Branciforten perheen omaisuutta. Branciforteilla kaupunki pysyi feodaalijärjestelmän lakkauttamiseen asti. Kaupunki tuhoutui pahoin vuoden 1693 maanjäristyksessä, jonka jälkeen se rakennettiin uudelleen samalle paikalle. Kaupunki rakennettiin barokkityyliin, ja se on yksi Val di Noton maailmanperintökohteen kaupungeista.

Nähtävyyksiä

Arkkitehtonisesti kaupungin kiinnostavimmat rakennukset ovat Benedictus Nursialaiselle omistettu Chiesa di S. Benedetto Abate ja viereinen luostarirakennus, joka toimii nykyään kaupungintalona, Chiesa di San Nicolò e del Santissimo Salvatore. Jälkimmäisen kirkon holvikellarissa sijaitsee Museo S. Nicolò. Museon kokoelmassa on messupukuja 1600- ja 1700-luvuilta sekä kalleuksia kaupungin muista kirkoista. Lisäksi museossa on merkittäviä maalauksia, muun muassa Francesco Franzetton alttaritaulu Marian ilmestys.
Santuario di Maria SS. della Stella on 1700-luvulla rakennettu kirkko, jonka alttarilla on Andrea della Robbian lasitettua terrakottaa oleva vaistos. Samalla aukiolla on Palazzo Majorana, joka on yksi kaupungin harvoista renessanssiajalta säilyneistä rakennuksista. Chiesa di S. Maria La Vetere -kirkko tuhoutui lähes täysin vuoden 1693 maanjäristyksestä. Siitä säilyi vain oikean sivulaivan seinä.
Jussi Valtakoski

Ura

Jussi Valtakosken vanhemmat olivat teatterinjohtaja Aku Valtakoski (ent. Wallenius) ja näyttelijä Elvi Majanen. Valtakoski aloitti näyttelijänuransa Turun Teatterissa kaudella 1945–1946 ja jatkoi Turun kaupunginteatteriksi nimensä muuttaneen teatterin palveluksessa vuodesta 1946. Vuosina 1957–1965 hän työskenteli sekä taloushallinnossa että näyttämötaiteellisissa tehtävissä ja vuodesta 1965 hallinnollisena johtajana. Vuonna 1977 Valtakoski toimi Turun kaupunginteatterin vt. taiteellisena johtajana. Turun teatterikerhon säätiö myönsi hänelle tunnustuspalkinnon elämäntyöstä keväällä 2008.
Jussi Valtakoski näytteli muun muassa Shakespeare-klassikoissa Kesäyön unelma, Kuinka äkäpussi kesytetään ja Venetsian kauppias. Robert Kiljanderin komediassa Sanny Kortmanin koulu hänellä oli pastorin rooli ja suomalaisessa kansannäytelmässä Pohjalaisia hän näytteli Jussia.
Valtakoski näytteli Ludwig Weissauerin osan Yleisradio TV2:n näytelmäsarjassa Sodan ja rauhan miehet vuonna 1978.
Rennell ja Bellona

Rennell ja Bellona on provinssi Salomonsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Se muodostuu kahdesta atollista, Rennellistä ja Bellonasta. Provinssin pinta-ala on 671 km², pääkaupunki on Tigoa ja vuoden 2009 väestönlaskennassa provinssissa oli 3 041 asukasta. Rennell on saarista suurempi ja sijaitsee etelämpänä.
Provinssin asukkaat ovat pääasiassa polynesialaisia. Englantilaiset löysivät atollit vuonna 1793. Saarilla puhutaan samoalaisiin kieliin kuuluvia rennellin ja bellonan kieliä, joita pidetään joskus saman kielen eri murteita.
Ivan Ožogin

Ivan Gennadevitš Ožogin (ven. Иван Геннадьевич Ожогин, 1. syyskuuta 1978 Uljanovsk) on venäläinen näyttelijä sekä musikaali- ja oopperalaulaja. Hän aloitti uransa jo kolmevuotiaana saatuaan ensimmäiset laulutuntinsa. Vuonna 2002 hän valmistui Venäjän teatteritaiteellisesta akatemiasta musikaalilaulajana. Sen jälkeen Ivan lauloi sekä sivu- että päärooleissa erilaisissa musikaalissa, esimerkiksi Kaunotar ja hirviö tai Nord-Ost (Норд-Ост; suom. koillinen).
Graham Oliver

Graham Oliver (s. 6. kesäkuuta 1952, Mesbourissa, Etelä-Yorkshiressä) on englantilainen kitaristi.

Ura

Graham Oliver soitti Heavy metal -yhtye Saxonissa vuodesta 1977 vuoteen 1994. Lähdettyään yhtyeestä hän palautti Saxonin entisen basistin Steve Dawsonin ja rumpalin Pete Gillin kanssa Son of a Bitch -yhtyeen, joka oli alun perin Saxonin alkuperäinen nimi. Son of a Bitch (lyhenteellä SOAB) julkaisi vähälle huomiolle jääneen Victim You albumin, jossa lauloi Thunderheadin Ted Bullet.
Bullet lähti pian yhtyeestä ja samoin Gill ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen. Uudeksi laulajaksi tuli John Ward ja rumpaliksi myös Saxonissa soittanut Nigel Durham. Oliver ja Dawson muuttivat yhtyeen nimen Oliver-Dawson Saxoniksi ja jatkoivat live-esiintymisiä. He soittivat Oliver-Dawson Saxon nimen alla kunnes Saxonin laulaja Biff Byford kielsi nimen lakiasioiden perusteella.
Graham Oliver on julkaissut myös sooloalbumin End Of An Era. Levyn kappaleista viisi on kirjoittanut indie rock -yhtye Bullrush, jossa Grahamin poika Paul Oliver soittaa rumpuja.
Nykyisin Graham Oliver soittaa brittibändi Tempestissä.

Tempest

(2006) Goodbye to Yesterday

Solo

(2001) End Of An Era
Kiekko-Oulu

Historia

Kiekko-Oulu ry on perustettu vuonna 1976, nimellä Oulun Eka-Kiekko, millä nimellä se toimi 90-luvulle saakka. Kiekko-Oululla oli miesten edustusjoukkue vuosina 1991–2005. Kiekko-Oulun edustusjoukkue tippui vuonna 2005 Suomi-sarjasta II-divisioonaan ja Laser HT nousi samoista karsinnoista Suomi-sarjaan. Seurat yhdistyivät edustusjoukkueiden osalta ja syntynyt joukkue nimettiin Kiekko-Laseriksi. 
Kiekko-Oulun naisten joukkue pelasi naisten I-divisioonassa kaudella 2011–2012 ja Mestiksessä kausilla 2012–2013 ja 2013–2014.
Kielikuva

Kielikuva on suorasta, kirjaimellisesta merkityksestään poikkeavalla tavalla käytetty sana tai ilmaus.
Jerry Douglas

Jerry Douglas (s. 28. toukokuuta 1956 Ohio) on amerikkalainen dobronsoittaja ja lukeutuu maailman kuuluisimpiin soittimensa taitajiin. Hänet tunnetaan parhaiten bluegrass -levytyksistään alan muiden merkittävien muusikoiden kanssa, kuten Béla Fleck, Tony Rice ja Alison Krauss. Douglas on julkaissut monia sooloalbumeja, ja hänen soittoaan kuulee yli 750 levyllä. Hän on saanut 12 Grammy-palkintoa tunnustukseksi taidoistaan.
Calabrianpaimenkoira

Ulkonäkö

Calabrianpaimenkoira on hieman keskikokoista kookkaampi, musta laumanvartija. Sen runko on lihaksikas ja rakenteeltaan tiivis, ja sen luusto on tasapainoinen. Karvapeite on pitkä eikä sen tule olla aaltoileva, ja se muuttuu kesäisin kuumimman sään aikana sävyltään hieman punertavaksi. Säkäkorkeus vaihtelee 63-65 cm välillä.

Luonne ja käyttäytyminen

Rodulle on tyypillistä äärimmäinen rohkeus ja pelottomuus - ominaisuudet, joita lammaslaumaa susilta puolustavalta koiralta vaaditaan. Laumanvartijana se on erittäin valpas ja luotettava, ja on omistajaansa kohtaan hyvin uskollinen.

Alkuperä

Calabrianpaimenkoiran esi-isät olivat joidenkin asiantuntijoiden mukaan Calabriaan saapuneiden kreikkalaisten koiria, mahdollisesti kreikanpaimenkoiria tai epeiroksenmolosseja. Joka tapauksessa rotu on hyvin vanha, ja sitä esiintyi kotiseudullaan vuosisatojen ajan. 1800- ja 1900-luvuilla sitä on kuvattu alueen kirjallisuudessa. Vuonna 1972 Cosenzassa järjestettiin koiranäyttely, jonne seitsemän rodunedustajaa tuotiin esitteille siinä toivossa, että calabrianpaimenkoira saisi Italiassa kansallisen tunnustuksen. Rodun lukumäärä alkoi kuitenkin jyrkästi laskea susien hävittyä alueelta, ja se saattaa hyvinkin olla jo sukupuuttoon kuollut.