google/wiki40b huggingface dataset:
Antimonitetroksidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa antimonitetraoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteessä antimoni esiinty sekä hapetusluvulla +III että hapetusluvulla +V eli se on niin kutsuttu kaksoisoksidi tai suolaoksidi. Antimonitetroksidi on polymorfista ja siitä tunnetaan kaksi kiderakenteeltaan erilaista muotoa: alkeiskopiltaan ortorombinen α-Sb₂O₄ ja alkeiskopiltaan monokliininen β-Sb₂O₄. Näistä α-muodon rakenne on kerrosmainen. Hapetusluvulla +V oleva antimoni on koordinoitunut kuuteen happiatomiin muodostaen oktaedrin ja näiden välissä on antimoni muodostanut tasoja hapetusluvulla +III, joka on koordinoitunut neljään happiatomiin, kahteen tason yläpuolella ja kahteen tason alapuolella.
Antimonitetroksidi on käytännöllisesti katsoen lähes liukenematonta veteen. Se liukenee väkeviin emäsliuoksiin, mutta ei happoihin. Kuumennettaessa yli 930 °C:n se hajoaa antimonitrioksidiksi. Yhdiste voidaan pelkistää metalliseksi antimoniksi sulattamalla hiilen tai kaliumsyanidin kanssa.
Fukomys damarensis

Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavaan Sambian ja Zimbabwen länsiosissa, Botswanassa, Keski- ja Pohjois-Namibiassa ja osissa Pohjois-Kappia Etelä-Afrikassa. Joidenkin vahvistamattomien tietojen mukaan sitä esiintyy myös Etelä-Angolassa. Sitä esiintyy puolikuivilla pensaikkoalueilla, savanneilla, sekä metsä- ja ruohoalueella. Laji suosii heikosti kehittyneitä maannoksia ja lujittumattomia alluviaalimaannoksia. Sen esiintymisalueet ovat tavallisesti vähäsateisia.

Elintavat

Fukomys damarensis on päiväaktiivinen ja viettää suurimman osan ajastaan maan alla. Laji elää aitososiaalisissa yhteiskunnissa, joissa on tyypillisesti noin 16 yksilöä, mutta enimmillään jopa 41. Yhteiskuntaan kuuluu vain yksi lisääntyvä pari ja muu yhteiskunta muodostuu parin jälkeläisistä. Lisääntyvä pari tuottaa enimmillään neljä 1-6 poikasen kokoista pesuetta vuosittain. Lisääntyvän naaraan kuollessa yhteisö hajoaa.

Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on määritellyt lajin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan suurella alueella, kannat ovat suhteellisen suuria ja sillä ei ole selviä uhkia. Lajin esiintymisalueeseen kuuluu myös useita suojeltuja alueita.
Levi Jern

Johan Levi Jern (22. syyskuuta 1893 Mustasaari – 22. toukokuuta 1973 Vaasa) oli maanviljelijä, kunnallisneuvos ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Jernin vanhemmat olivat maanviljelijä, saarnaaja August Jern ja Ulrika Nääs. Hän kävi kansakoulun ja vuonna 1912 kansanopiston. Jern toimi tämän jälkeen maanviljelijänä Mustasaaressa vuosina 1919–1955. Jern sai kunnallisneuvoksen arvon 1941.
Jern oli RKP:n kansanedustajana vuosina 1922–1954 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana ja oli presidentin valitsijamies vuoden 1950 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa Jern oli mukana Mustasaaren kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Hän oli Suomen ruotsalaisten kansankäräjien puheenjohtajana ja valtuutettuna sekä RKP:n keskushallituksen varapuheenjohtajana.
Jern oli naimisissa vuosina 1917–1956 Signe Matilda Ahlbäckin kanssa. Vuonna 1957 hän meni uusiin naimisiin Ester Elisabet Lindrosin (ent. Malin) kanssa. Kansanedustaja Elly Sigfrids oli hänen tyttärensä.
Mika Paananen

Pelaajaura

Paananen oli Oulun Kärppien kasvatti. Hän voitti joukkuessa A-nuorten SM-pronssia vuonna 1987 sekä B-nuorten SM-hopeaa vuosina 1984 ja 1985. Paananen teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 1986–1987, mutta se jäi hänen ainoaksi liigaottelukseen muualla kuin JYPissä, jonne Paananen siirtyi kaudeksi 1987–1988. Hän pelasi kaudesta vielä suurimman osan A-nuorissa, mutta Paananen pelasi myös tulokaskautensa SM-liigassa ja teki 21 runkosarjaottelussa tehot 7+4=11. Kausi 1988–1989 oli hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigassa ja se toi 44 runkosarjaottelussa tehot 11+18=29 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Paananen voitti SM-hopeaa keväällä 1989.
JyP HT:ssä Paananen pelasi kaikkiaan kymmenen peräkkäistä kautta kevääseen 1997 saakka. Hän voitti joukkueessa SM-hopeaa myös keväällä 1992 ja SM-pronssia tuli keväällä 1993. Paananen keräsi kaudella 1992–1993 SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä, 95 minuutilla, ja sijoittui runkosarjan jäähypörssissä kolmanneksi. Kaudella 1993–1994 Paananen teki puolestaan yhden kauden piste-ennätyksensä, 14+28=42, ja oli JYPin toiseksi paras pistemies Risto Kurkisen kanssa.
Kaudeksi 1997–1998 Paananen siirtyi Itävallan pääsarjassa pelanneeseen EC Graziin, ja sen jälkeen hän vietti vuodet 1998–2000 Ranskan Ligue Magnusin Léopards de Caenissa. Kaudella 1998–1999 Paananen oli tehoilla 18+32=50 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä ja hän sijoittui Ligue Magnusin pistepörssissä seitsemänneksi. Kaudella 1999–2000 Paananen oli jälleen Caenin paras pistemies ja syöttäjä. Hän voitti tehoilla 12+46=58 koko liigan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi.
Paananen palasi kaudeksi 2000–2001 JYPiin, jonka kapteenina hän toimi. Hän oli tehoilla 12+14=26 joukkueen toiseksi paras pistemies ja kolmanneksi paras maalintekijä. Paananen lopetti pelaajauransa tuohon kauteen, mutta palasi kaukaloihin vielä kevätkaudella 2003 vahvistaessaan Suomi-sarjajoukkue Diskosta.

Valmentajaura

Pelaajauran jälkeen Paananen toimi Diskoksen A-nuorten päävalmentajana ja Diskoksen Suomi-sarjajoukkueen apuvalmentajana, kunnes hän siirtyi JYPin A-nuorten päävalmentajaksi kaudeksi 2007–2008. Hän valmensi siellä ensimmäisen kautensa päätteeksi SM-pronssia keväällä 2008. Kauden 2010–2011 Paananen toimi Mestiksessä JYPin farmijoukkue D Teamin apuvalmentajana Jukka Ahvenjärvelle. Nykyään hän toimii JYPin C-97-junioreiden vastuuvalmentajana.
Antichrist (elokuva)

Vastaanotto

Kritiikissä elokuvaa luonnehditaan ahdistavan raa'aksi. Se sai Nyt-liitteen viideltä kriitikolta pistekeskiarvon 3,8. Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä ”Antichrist ei rienaa eikä mässäile raakuuksilla, vaikka siinä lyödään otsaa vessanpönttöön, porataan pulttia sääriluuhun ja silvotaan saksilla klitorista”. Hänestä noihin kohtauksiin on mahdotonta samastua, koska jo varhain ohjaaja etäännyttää katsojan tarkkailijaksi. Maskulan mielestä Antichrist ei ole virheetön elokuva, mutta se vie yleisönsä ”pari pykälää lähemmäksi pimeyden sydäntä, itsemme ymmärtämistä”.
Aïr

Aïrvuoret eli Aïrin massiivi (ransk. Massif De L’Aïr) on vuoristo Afrikassa Saharan autiomaassa Nigerin keskiosassa. Aïrvuoret ovat jyrkkärinteisiä, ja monet niistä kohoavat 1 800 metrin korkeuteen. Vuoriston korkein huippu Grébounvuori on 1 944 metrin korkeudella merenpinnasta.
Vuoristoa halkovat syvät laaksot. Laaksoissa on jonkin verran kasvillisuutta, joten tuaregit harjoittavat niissä paimentolaisuutta. Alueelta kaivetaan uraania ja muita mineraaleja. Aïr on tunnettu 6000-luvulta eaa. noin vuoteen 1000 eaa. tehdyistä kalliomaalauksistaan ja -kaiverruksistaan. Aikaisemmin Aïr oli laidunaluetta, mikä on nähtävissä karjaa ja suuria nisäkkäitä kuvaavista maalauksista. 3000-luvulla eaa. aavikko alkoi kuitenkin levitä ja tuaregit muuttivat alueelle pohjoisesta. Myöhempi taide kuvaa sotaa: hevosia ja sotavaunuja. Erityisen kuuluisa on Daobusista vuonna 1999 löydetty viisi metriä korkea kirahvia kuvaava kaiverrus. Vuonna 1991 osa Aïrvuorista liitettiin yhdessä Ténérén kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon nimellä Aïrin ja Ténérén luonnonsuojelualue.
David Herd

David George Herd (15. huhtikuuta 1934 Hamilton, Skotlanti – 1. lokakuuta 2016) oli skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Herd aloitti uransa Stockport Countyssa, josta Arsenal osti hänet 10 000 punnalla vuonna 1954. Herd pelasi ensi kertaa Arsenalissa seuraavana vuonna Leicester Cityä vastaan. Hänestä tuli nopeasti seuran paras maalintekijä. Kaudella 1960–61 Herd teki huikeat 29 maalia. Arsenal joutui myymään Herdin rahavaikeuksien takia Manchester Unitediin 1. heinäkuuta 1961. 107 Arsenal-maalillaan Herd on seuran historian 15. paras maalintekijä.
Herd pelasi ensi kerran ManUssa 19. elokuuta 1961 ottelussa West Ham Unitedia vastaan. Hän auttoi maaleillaan Unitedia voittamaan FA Cupin vuonna 1963, kaksi liigamestaruutta ja vuoden 1968 Euroopan Cupin. Herd pelasi Unitedissa 265 ottelua, tehden 145 maalia. Hän oli seuran historian kymmeneksi paras maalintekijä. Herd edusti urallaan myös Stoke Citya.
Skotlannin maajoukkuetta Herd edusti 5 kertaa.
Manchester Unitedin kannattajasivusto kertoi 1. lokakuuta 2016 Herdin kuolleen 82-vuotiaana.
827 Naval Air Squadron

827 Naval Air Squadron (827 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.

Palvelus

Laivue perustettiin 15. syyskuuta 1940 RNAS Yeoviltonissa kalustonaan 12 Fairey Albacorea. Laivue koulutettiin RNAS Crailissa ennen kuin se siirrettiin rannikkolennoston alaisuuteen suojaamaan saattueita sekä miinoitustehtäviin. Miinoitustehtävien aikana laivue käytti tukikohtanaan Thorney Islandia ja St. Evadia ennen muuttoa pohjoiseen kesäkuussa 1941 Machrihanishiin ja Donibristleen, joista laivue osallistui hyökkäykseen Saksan laivaston taisteluristeilijöitä Scharnhorstia ja Gneisenauta vastaan.
Laivue siirrettiin 2. heinäkuuta HMS Victoriousille, jonka mukana laivue osallistui 30. heinäkuuta epäonniseen Kirkkoniemen hyökkäykseen. Laivue menetti hyökkäyksessä puolet koneistaan, ja ampui alas ainoastaan yhden Junkers Ju 87:n.
Laivue täydennettiin elokuussa 1944 RNAS Hatstonissa ja siirrettiin lokakuussa HMS Indomitablelle. Tukialuksen mukana laivue purjehti Yhdysvaltoihin ja Jamaikalle, josta se purjehti Kapkaupungin kautta Adeniin, jonne se saapui tammikuussa 1942. Laivue palveli sekä maatukikohdissa että tukialuksella sukellusveneiden torjuntatehtävissä Punaisella merellä ja Intian valtamerellä. Laivue liitettiin toukokuussa 1942 Madagaskarille hyökkäävään osastoon, vaikka sillä oli käytössään ainoastaan yhdeksän konetta.
Tukialus purjehti elokuussa Gibraltarille valmiina suojaamaan Maltalle menevää täydennyssaattuetta, operaatio Pedestalia. Operaation aikana laivue menetti viisi upseeria ilmahyökkäyksissä.
Laivue vaihtoi tammikuussa 1943 RNAS Strettonissa kalustonsa kahteentoista Fairey Barracuda II:een. Laivueen vahvuus oli pudonnut yhdeksään sen liittyessä lokakuussa 8. Laivaston torpedopommittajalennostoon. Lennosto siirrettiin HMS Furiousille.
Laivue siirrettiin 30. maaliskuuta toiselle tilapäiselle sijoitukselleen HMS Victoriousille. Laivue hyökkäsi yhdessä 830 laivueen kanssa Norjan vuonossa piileksivää taistelulaiva Tirpitziä vastaan. Laivueet saivat yhteensä 10 osumaa taistelulaivaan. Laivue suoritti huhti-toukokuussa HMS Furiouksen mukana merimaalien torjuntaa Norjan rannikolla vaikeista sääolosuhteista huolimatta.
Laivue teki heinäkuussa HMS Formidablelta toisen hyökkäyksensä Tirpitziä vastaan, mutta tehokas savutus esti tehokkaan pommituksen. Laivue teki elokuussa HMS Furiousilta seuraavan hyökkäyksen, jonka tuloksena kirjattiin kaksi osumaa.
Laivueeseen liitettiin lokakuussa 830 laivue, jolloin laivueen konevahvuus nousi 18 koneeseen. Laivue siirrettiin Becclesiin ja Langhamiin rannikkolennoston 16 ryhmän alaisuuteen operoimaan Hollannin rannikon kohteita vastaan. Laivue siirrettiin tammikuussa 1945 HMS Colossukselle, jonka mukana oli tarkoitus siirtyä Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Matkalla laivueen vahvuus supistettiin kahteentoista koneeseen siirtämällä ylimääräiset Dekheilaan. Tukialuksen saavuttua Ceylonille laivue siirrettiin maihin sekä liitettiin 14. Tukialus lentorykmenttiin. Laivue ei palannut tukialukselle ennen sodan päättymistä.
Larisa Oleynik

Larisa Romanovna Oleynik (s. 7. kesäkuuta 1981 Santa Claran piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Oleynik tunnetaan parhaiten roolistaan 1990-luvun suositussa lasten televisiosarjassa The Secret World of Alex Mack. Oleynik on esiintynyt myös elokuvissa, kuten Lastenlikkojen klubi, 10 Things I Hate About You ja 100 kimmaa.
Oleynikin isä Roman Oleynik oli anestesialääkäri ja äiti Lorraine Oleynik (o.s. Allen) on entinen sairaanhoitaja. Larisa on vanhempiensa ainut lapsi. Hänen sukujuurensa ovat Venäjältä, Ukrainasta ja Slovakiasta. Oleynik kasvoi San Franciscon lahden alueella.
Oleynik teki läpimurtonsa kahdeksanvuotiaana Les Misérables -musikaalissa Cosetten roolissa. Hän oli hakenut rooliin lehti-ilmoituksen kautta. Sen jälkeen Oleynik hankki itselleen agentin ja alkoi käydä näytelmätunneilla. Hän teki televisiodebyyttinsä 12-vuotiaana sarjassa Tohtori tuli kaupunkiin vuonna 1993. Samana vuonna hän sai roolin televisioelokuvasta ja alkoi näytellä pääroolia The Secret World of Alex Mackissa. Sarjaa esitettiin Nickelodeon-kanavalla 1994–1998 ja se teki Oleynikista suositun teinitähden sekä 1990-luvun lasten idolin. Samaan aikaan Oleynik näytteli yhtä päärooleista elokuvassa Lastenlikkojen klubi (1995), joka perustuu kirjasarjaan The Baby-sitters Club. Hän esitti myös Dana Pruittia televisiosarjan Isojen poikien leikit kolmessa jaksossa.
Kun Oleynikin tähdittämä Alex Mack -sarja tuli päätökseen, hän näytteli sivuroolia komediasarjassa Kolmas kivi auringosta sekä menestyskomediaelokuvassa 10 Things I Hate About You.
2000-luvulla Oleynik on esiintynyt lähinnä sivurooleissa televisiosarjoissa kuten Veljemme on nero, Ilman johtolankaa, Valehtelevat viettelijät ja Mad Men. Hän myös ääninäyttelee Winx-klubi-animaatiosarjassa Icy-noitaa.
Haapanirkko

Koko ja ulkonäkö

Suomessa tavattavat haapanirkot kuuluvat värimuotoon f. tiefi, jota tavataan jonkin verran myös Ruotsissa. Etusiipien pohjaväri on kellertävän vaalea. Siiven tyviosa sisempään poikkiviiruun saakka on mustanharmaa, samoin kärkiosa aivan ulko- ja takareunaa lukuun ottamatta. Keskitäplä on kellertävä ja valkoreunuksinen. Aaltoviiru erottuu siiven kärkiosassa valkoisena. Siiven takareunassa on suomutupsu. Lännempänä Euroopassa vallitsevalla värimuodolla etusiipien pohjaväri on ruskea. Takasiivet ovat valkoiset ja takareunan ulkonurkassa on tumma laikku. Siipiväli 40–55 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Haapanirkkoa tavataan Euroopasta Kaukasukselle, Iraniin ja Siperian länsiosiin. Suomessa levinneisyys rajoittuu maan eteläisempiin osiin pohjoisimpien havaintojen ollessa likimain Vaasa-Joensuu-linjalta. Perhosia on lennossa toukokuun alkupuolelta elokuun lopulle. Heinäkuun lopun jälkeen tavattavat perhoset lienevät toista sukupolvea ja Keski-Euroopassa lajilla on säännönmukaisesti kaksi sukupolvea.

Elinympäristö ja elintavat

Haapanirkko elää valoisissa lehtimetsissä, metsänreunoilla sekä puistoissa ja kulttuuriympäristöissä. Laji on esiintymiseltään paikoittainen ja vuotuiset vaihtelut yksilömäärissä ovat suuria. Joinakin vuosina laji voi olla lähes kadoksissa. Perhosten lento alkaa illan hämärryttyä ja jatkuu keskiyön tietämille. Molemmat sukupuolet tulevat varsin hyvin valolle ja naaraita saattaa olla valolle lentäneistä yksilöistä jopa enemmistö, mikä saattaa kertoa naaraiden liikkuvan melko lähellä maanpintaa.
Naaras munii 150–200 munaa yksitellen tai pieninä ryhminä lehtein alapinnoille. Toukat oleskelevat lehtien alapinnoilla ja myöhemmin lehden sivulla tai oksilla. Täysikasvuisina toukat koteloituvat maa-aineksella naamioituun kotelokoppaan maakoloon tai maahanpudonneiden lehtien väliin. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka syö ensisijaisesti haapaa (Populus tremula), mutta joskus myös pajuja (Salix) ja koivuja (Betula).
Suomalainen rukous

Isänmaallisesta runosta virreksi

Runo oli alun perin osa Kailaan vuoden 1930 itsenäisyyspäiväksi kirjoittamaa kolmiosaista runosarjaa Isänmaan päivä ja runo oli luonteeltaan hyvin uskonnolliselle ja isänmaalliselle Kailaalle erittäin läheinen. Kailaan ystävä Eino Salmelainen esitti jo silloin arvion, että runoa tullaan vielä lukemaan kirkossakin. Kailas sisällytti sen valittujen runojensa laitokseen, joka ilmestyi vain vähän ennen runoilijan varhaista kuolemaa.  
Kailaan runon sävelsi virreksi Taneli Kuusisto Yleisradion pyynnöstä syksyllä 1939, ja julkisesti se kuultiin ensimmäisen kerran Helsingin Messuhallissa pidetyssä konsertissa 25. marraskuuta 1939. Silloin sen esittivät Helsingin yhtyneet suomalaiset kirkkokuorot Kuusiston johtamina. Viisi päivää myöhemmin syttyi talvisota. Kun talvisodan päättäneen Moskovan rauhan voimaanastumisesta oli ilmoitettu radiossa 13. maaliskuuta 1940, seurasi ohjelmassa heti tämän jälkeen Suomalainen rukous.
Kailaan alkuperäisessä runossa oli kolme säkeistöä, mutta Kuusiston sävelmällä laulettaviksi niistä soveltuivat alkujaan vain ensimmäinen ja viimeinen. Kun Suomalainen rukous vuonna 1986 hyväksyttiin virsikirjaan, mukaan otettiin myös toinen säkeistö, mutta Kailaan alkuperäisestä tekstistä melkoisesti poikkeavaksi muokattuna, jotta sekin saatiin sopimaan samaan sävelmään.  Virrestä on tehty useita levytyksiä ja kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Jorma Hynninen, Mauno Kuusisto, Eino Grön, Jaakko Ryhänen sekä monet suomalaiset kuorot ja orkesterit. Soile Isokoski on julkaissut myös samannimisen albumin vuonna 2003.
Psykiatrian professori Kalle Achtén mukaan Suomalainen rukous on "kaunein koskaan kirjoitettu isänmaallinen runo".

Vuoden 1931 versio runosta

Siunaa ja varjele meitä,

Korkein, kädelläs!

Kaitse kansamme teitä

vyöttäen voimalla meitä,

heikkoja edessäs!

Sulta on kaikki suuruus,

henki sun hengestäs.

Herra, valista meihin

kasvosi laupiaat,

kunnes armosi alla

kukkivat roudan maat!

Vaivassa vaeltaneihin,

Herra, valista meihin

kasvosi laupiaat!

Tutkien sydämemme

silmäsi meihin luo!

Ettemme harhaan kääntyis,

ettei kansamme nääntyis,

silmäsi meihin luo!

Alati synnyinmaalle

siipies suoja suo!
Mikael Wahlforss

Eric Mikael Wahlforss (s. 1. toukokuuta 1944) on suomalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti lukuisista dokumenttielokuvistaan.
Posek

Posek (hepreaksi ‏פוסק‎, mon. poskim, hepreaksi ‏פוסקים‎) on juutalaista lakia (halakha) tulkitseva rabbi. Posek voi olla tuomarina (dayan) juutalaisessa oikeusistuimessa (beth din). Posekin lausunto on psak din tai psak halakha. Posekin täytyy tuntea sekä Toora että Talmud. Lausunnot kirjataan ylös ennakkotapauksina.
Atsobisisobutyronitriili

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa atsobisbutyronitriili on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee usesiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Kuumennettaessa tai säteilytettäessä ultraviolettivalolla atsobisisobutyronitriiliä tai sen liuoksia se hajoaa typpikaasuksi ja syanopropyyliradikaaleiksi. Tämä saattaa tapahtua jopa räjähdysmäisen kiivaasti.

Valmistus ja käyttö

Atsobisisobutyronitriilin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa hydratsiini ja asetonisyanohydriini kondensoituvat bisisobutyrosyanohydratsiiniksi. Tämä yhdiste hapetetaan klooriveden ja natriumhypokloriitin avulla atsobisisobutyronitriiliksi. Koska atsobisisobutyronitriilistä voidaan muodostaa suhteellisen helposti radikaali, käytetään sitä radikaali-initiaattorina muun muassa polystyreenin, polyvinyyliasetaatin ja polymetyylimetakrylaatin valmistusprosesseissa. Yhdisteen hajoamisessa vapautuu typpikaasua, joka paisuttaa vaahtomuovit.
Tátra-luokka

Suunnittelu

Alusten propulsiojärjestelmänä oli neljä hiiltä ja kaksi öljyä polttoaineena käyttävää Yarrow-kattilaa, jotka pyörittivät kahteen akseliin kiinnitettyjä AEG-Curtiss-turbiinimoottoreita. Järjestelmä tuotti akseleihin 20 600 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 32,5 solmun huippunopeuden. Alukset kykenivät 12 solmun nopeudella 1 600 merimailin toimintamatkaan.
Sofija Novoselić

Sofija Novoselić (s. 18. tammikuuta 1990 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Novoselić sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2007 pujottelussa 27:nneksi. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa 33:s ja Vancouverin olympialaisissa 2010 39:s.
Novoselić kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2006. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 25:s Zagrebin pujottelussa 4. tammikuuta 2011.
Olga Tavaststjerna

Olga Zelma (Selma) Maria Tavaststjerna, myös Tawaststjerna (25. toukokuuta 1858 Kuopio – 4. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja urkutaiteilija.
Tavastarjernan vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Frithiof Alarik Tawaststjerna ja Zelma Wilhelmina Lucander. Tawaststjerna kävi Helsingin musiikkiopiston ja jatkoi opintoja valtion apurahalla Brysselissä, Gentissä, Pariisissa ja Kölnissä 1992.
Tavaststjerna piti urkukonsertteja. Hän toimi venäjän kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttökolussa ja sen jatko-opistossa 1880–1913, Helsingin musiikkiopistossa yksinlaulun opettaja 1890–1913, säveltapailun opettajana vuodesta 1890 ja urkujen soitossa 1893–1920. Hän oli myös opiston kirjastonhoitaja vuodesat 1888 ja taloudenhoitaja vuodesta 1890.
Turun silakkamarkkinat

Turun silakkamarkkinat pidetään Aurajoen rannassa vuosittain syksyllä. Järjestäjätahona toimii Turun Kalamarkkinayhdistys ry. Markkina-alue sijaitsee molemmin puolin jokea Itäisellä- ja Läntisellä Rantakadulla Auransillan ja Herrainpolun välisellä alueella. 
Silakkamarkkinoiden juurina pidetään vuotta 1636, jolloin Aurajoella järjestettiin syysmarkkinat. Lähes sata vuotta myöhemmin vuoden 1731 syysmarkkinoilla kalaa myytiin 134 kalastajaveneestä, jotka olivat kiinnittyneet lähes samoille paikkoille kuin missä pidetään nykyäänkin markkinat. Tuolloin kalan lisäksi suosittua oli mm. olut, jota tarjottiin krouvissa. Nykymuodossaan Turun silakkamarkkinoita on järjestetty vuodesta 1979 lähtien.  
Tapahtuma kerää paikalle vuosittain hieman yli 200 myyjää, joista kalaa myyvät noin puolet jossain muodossa. Kalastajien lisäksi paikalla on muiden muassa käsityöläisiä, leipomoita, makeismyyjiä ja muita elintarvikkeiden myyjiä. Markkinoilla on jaettu silakkajalosteisiin liittyviä palkintoja, joita ovat esimerkiksi vuoden herkkusilakka- ja paras valkosipulisilakka -palkinnot. 
Nelipäiväisen tapahtuman kävijämäärät vaihtelevat vuosittain säästä riippuen 150 000 molemmin puolin ja kalatuotteita myydään 50 000- 60 000 kiloa.
FWA:n vuoden pelaaja

FWA:n vuoden pelaaja on jokaisen Englannin jalkapalloilukauden päätteeksi jaettava palkinto kauden parhaalle pelaajalle. Palkinnon jakaa jalkapallotoimittajista koostuva Football Writers' Association (FWA). Ensimmäisen kerran se jaettiin vuonna 1948, jolloin sen voittaja oli Blackpoolin Stanley Matthews. Palkinnon laittoi alulle Charles Buchan, joka oli yksi yhdistyksen perustajista ja entinen ammattilaispelaaja. Voittaja valitaan toimittajayhdistyksen jäsenten äänestyksellä. Yhdistykseen kuuluu noin 400 jalkapallotoimittajaa. Palkinnon voi saada kuka tahansa Englannissa pelaava pelaaja kansallisuudesta riippumatta.
Thierry Henry on useimmin palkittu pelaaja kolmella voitollaan. Hänen lisäksi kuusi pelaaja on saanut palkinnon kahdesti. He ovat Cristiano Ronaldo, Danny Blanchflower, Gary Lineker, John Barnes, Kenny Dalglish ja Tom Finney.
Risto A. Väisänen

Professori Risto A. Väisänen (s. 1940) on suomalainen lintutieteilijä.
Väisänen on lähtöisin Rovaniemeltä ja on oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hän aloitti opintonsa Oulun yliopistossa, ja teki gradunsa Simon suolinnustosta. Hänen väitöksensä Helsingin yliopistossa vuonna 1979 käsitteli tyllin evoluutiota. Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa ensin tutkijana ja opettajana, ja vuodesta 1984 alkaen yli-intedenttinä. Vuonna 2002 hänet nimitettiin museon selkärankaisosaston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle vuoden 2008 lopulla. Eläkkeellä ollessaankin Väisänen jatkaa edelleen tutkimustyötä.
Väisänen on perehtynyt linnuston muutosten seurantaan, erityisesti pesimälinnuston runsauden ja levinneisyyden pitkäaikaismuutosten seurantaan. Hän on tutkinut myös lintuyhteisöjen rakennetta, ja miten ympäristömuutoksia ja niiden vaikutuksia voidaan tutkia lintujen avulla. Väisänen on järjestänyt ja kehittänyt muun muassa talvilintulaskentoja, pesimälinnuston linjalaskenta- ja pistelaskentamenetelmiä, saariston pesimälinnuston laskentaa, vesilintulaskentaa ja pesäkorttiaineistoa. Iin Krunnien saariryhmän linnustoa Väisänen tutki 1960–1970-luvuilla.
Väisänen on toiminut BirdLife Suomen nimistötoimikunnan puheenjohtajana. Hän on toiminut Suomen Biologian Seura Vanamon sihteerinä 1979–1981.
Väisänen on ollut julkaisemassa kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita sekä kotimaisissa että ulkomaisissa tieteellisissä sarjoissa. Vuonna 1998 hän kirjoitti, yhdessä Esa Lammin ja Pertti Koskimiehen kanssa, suurteoksen Suomen pesimälinnuston muutoksista (Muuttuva pesimälinnusto, Otava, ISBN 951-1-12663-6).