google/wiki40b huggingface dataset:
Juan José Campanella

Elämä ja ura

Campanella ryhtyi opiskelemaan teknisiä aloja, mutta keskeytti opintonsa 1980 opiskeltuaan yliopistossa neljä vuotta. Hän totesi myöhemmin, että päätökseen vaikutti ratkaisevasti elokuvan Syke ei sammu näkeminen juuri sinä päivänä, kun hänen oli tarkoitus aloittaa viides lukuvuosi. Hänen esikoisohjauksensa oli lyhytelokuva Prioridad nacional (1979). Campanella lähti opiskelemaan Yhdysvaltoihin Tisch School of the Arts -kouluun. Neljän vuoden kuluttua, 1984, hän ohjasi toisen elokuvansa, Victoria 392, joka on ensimmäinen viidestä yhteistyöelokuvasta näyttelijäystävä Eduardo Blancon kanssa, ja samalla ensimmäinen yhteistyöelokuva käsikirjoittaja Fernando Castetsin kanssa, jonka kanssa hän sekä ohjasi että käsikirjoitti elokuvan.
Valmistuttuaan elokuvakoulusta Campanella ohjasi Yhdysvalloissa kaksi elokuvaa: The Boy Who Cried Bitch (1991) ja Himolla on hintansa (1997).
Campanella ryhtyi jälleen 1999 yhteistyössä Castetsin kanssa käsikirjoittamaan elokuvaa El mismo amor, la misma lluvia (1999), jossa pääosia näyttelivät näyttelijäystävät Ricardo Darín (joka oli tutustunut Campanellaan 15 vuotta aiemmin ulkomailla) ja Eduardo Blanco. Sama kaava toistui vielä kahdessa elokuvassa, Morsiamen poika, 2001 (ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi 2002) ja Luna de Avellaneda, 2004, joissa käsikirjoittajina olivat Campanella ja Castets ja Darín ja Blanco pää- ja sivuosassa. Darín oli jälleen pääosassa Campanellan jännityselokuvassa Katseeseen kätketty (2009), joka oli Campanellan neljäs pitkä elokuva ja sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon 2010.
Sittemmin Campanella on omistautunut lähinnä tekemään televisiosarjoja yhdysvaltalaiselle yleisölle (muun muassa House, Kova laki: Erikoisyksikkö, Kova laki: Rikollinen mieli ja 30 Rock). Hän on ollut Espanjan kansalainen vuodesta 2006.
Puolan perustuslakituomioistuin

Puolan perustuslakituomioistuin (puol. Trybunał Konstytucyjny) on Puolan muusta oikeuslaitoksesta erillinen tuomioistuin, jonka pääasiallinen tehtävä on valvoa, että säädetyt lait ovat yhteensopivia ylempien säädösten, etenkin perustuslain, kanssa. Lakien perustuslaillisuuden juridisen valvonnan tarkoitus on varmistaa, että perustuslakia noudatetaan. Suurimmassa osassa manner-Euroopan maista on tätä tarkoitusta varten perustuslakituomioistuin.
Tuomioistuimessa on viisitoista tuomaria, jotka sejm nimittää yhdeksän vuoden kausille. Vuodesta 1997 lähtien jokaisen tuomarin kausi on ollut yhdeksän vuotta, mikä tarkoittaa, että jos tuomari luopuu virastaan kesken kauden, hänen seuraajansa virkakausi on täydet yhdeksän vuotta. Sejm nimittää tuomioistuimen tuomarit, Puolan presidentti nimittää tuomioistuimen presidentin ja varapresidentin. Sejmin puhemiehistö tai vähintään 50 parlamentaarikon ryhmä asettaa tuomariehdokkaat. Perustuslakituomioistuimen tuomarien yleiskokous taas asettaa ehdokkaat tuomioistuimen presidentiksi ja varapresidentiksi. Tehtäviin voidaan asettaa ehdokkaaksi vain henkilöitä, jotka ovat päteviä toimimaan perustuslakituomioistuimen tuomarina. Tuomarit eivät saa osallistua poliittiseen toimintaan eivätkä toimia muussa julkisessa virassa kuin tuomarinvirassaan.

Historia

Vuonna 1982 perustuslakia muutettiin niin, että siinä mainittiin, että Puolalla on perustuslakituomioistuin. Tätä seurasi kolmen vuoden kiista siitä, millainen tuomioistuimesta tulee. Monet olivat huolissaan, että perustuslakituomioistuimesta tulisi liian itsenäinen ja sen poliittisesta ohjauksesta tulisi vaikeaa. Kompromissina sejm sai oikeuden tehdä päätöksiä perustuslakituomioistuimesta huolimatta, jos niille oli kahden kolmasosan määräenemmistö. Perustuslakituomioistuin aloitti toimintansa vuonna 1985.

Vuoden 2015 tuomarinimityskiista

Vuoden 2015 parlamenttivaalien alla Kansalaisfoorumi-puolue nimitti perustuslakituomioistuimeen uusia tuomareita, vaikka osan paikoista oli tarkoitus avautua vasta vaalien jälkeen. Kaksi nimityksistä todettiin laittomiksi ja kolme laillisiksi. Laki ja oikeus (PiS) -puolue muodosti vaalien jälkeen hallituksen, joka ei hyväksynyt edeltävän hallituksen nimityksiä. PiS asetti omat ehdokkaansa kaikkiin viiteen paikkaan ja puolueen ehdokkaana ollut Andrzej Duda vahvisti presidentiksi noustuaan PiS:n nimitykset jokaiseen viiteen tuomarinvirkaan. Kiistan vuoksi perustuslakituomioistuin on käytännössä toimintakyvytön. PiS:ää on syytetty demokratian heikentämisestä, minkä se on kiistänyt.
Euroopan komissio pohti tammikuussa 2016, oliko toiminta demokratian ja EU:n perusarvojen mukaista. Frankfurter Allgemeine Zeitungin mukaan komissio aikoo aloittaa selvityksen Puolan demokratian tilasta ja myös rangaistusmenettelyn. Unkari on ilmoittanut aikovansa estää Puolan rankaisemisen.
Manuel Pasqual

Seurajoukkueura

Pasqual aloitti ammattilaisuransa viidenneksi korkeimman sarjatason Derthonassa kaudella 1999-2000. Vuonna 2000 hän siirtyi Pordenone Calcioon ja siitä vuoden päästä Trevisoon. Pasqual ei lyönyt läpi Trevisossa ja matka jatkui vuonna 2002 eteenpäin US Arezzoon, joka pelasi tuolloin Serie C1:ssä eli kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Pasqual ja Arezzo nousivat vuonna 2004 Serie B:hen ja vuonna 2005 Pasqual siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Fiorentinaan. Hän teki debyyttinsä Serie A:ssa syyskuussa 2005. Vasenjalkainen Pasqual on tärkeässä roolissa Fiorentinan kulmien ja vapareiden antajana. Kaudella 2012-2013 hän sai myös kunnian toimia joukkueen kapteenina.

Maajoukkueura

Hyvin Fiorentinassa ensimmäisellä kaudellaan esiintynyt Pasqual sai kutsun maajoukkuevalmentaja Marcello Lippiltä maaliskuun 2006 ystävyysmaaotteluun Saksaa vastaan. Pasqual debytoi tuossa ottelussa tultuaan viimeisellä minuutilla kentälle. Häntä ei kuitenkaan valittu saman kesän MM-kisoihin, jossa Italia voitti kultaa. Pasqual pelasi tuona vuonna vielä yhden maaottelun. Vuonna 2013 Italian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Cesare Prandelli kutsui Pasqualin mukaan maajoukkueeseen seitsemän vuoden tauon jälkeen MM-karsintaotteluun Tšekkiä vastaan. Pasqual pelasi vuonna 2013 kolmessa maaottelussa. Vuonna 2014 uusi päävalmentaja Antonio Conte kutsui Pasqualin harjoitusotteluun Alankomaita vastaan ja EM-karsintaotteluun Norjaa vastaan. Molemmissa Pasqual tuli vaihdosta kentälle.
Sateenkaariahven

Koko ja ulkonäkö

Sateenkaariahven kasvaa  9–12 cm pitkäksi. Kala on yleisväriltään harmaansininen. Sen kyljessä kulkee tumma vaakajuova, joka katkeaa pystysuuntaisten "sadejuovien" kohdalta. Koiras on värikkäämpi kuin naaras ja sen evien kärjissä on lippumaiset ulokkeet. Ulkoiset erot ovat hyvin pienet. Koirasta ja naarasta on erittäin vaikea erottaa toisistaan kututapahtuman ulkopuolella. Kalan väri vaihtelee sen mielialan mukaan, ja akvaariossa kasvaneet ovat joskus hailakammanvärisiä kuin villit lajitoverinsa.

Alkuperä

Sateenkaariahven elää villinä Keski-Amerikan joissa: Costa Ricassa, Hondurasissa, sekä Nicaraguassa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Sateenkaariahvenet ovat melko rauhallisia kaloja, joita ei pitäisi pitää kovin aggressiivisten lajien seurassa. Ne voivat kutea myös seura-akvaariossa. Kaksi naarasta voi kutea yhdessä, mutta kudun hedelmöittämiseen tarvitaan koirasta. Ainoastaan kututapahtuman aikana voi varmistaa kalojen sukupuolen tarkkailemalla kalojen sukuelimiä.

Vesiolot ja ravinto

Sateenkaariahvenille sopivan veden pH on 6,5–8,0; kovuus keskikova (dH: 9,0–20,0); ja lämpötila 21–29 °C. Ravinnoksi kelpaa oikeastaan kaikki akvaarioon laitettava ruoka: lihapitoiset rakeet, hiutaleet, katkarapupelletit, pakasteet, jopa kesäkurpitsa kelpaa. Ahne, jopa röyhkeä ruokailija, kuten useimmat kirjoahvenet.
Johanna Rojola

Johanna Rojola (s. 1970 Borås, Ruotsi), taiteilijanimeltään Roju on sarjakuvapiirtäjä ja sarjakuva-alan monitoimija. Hän on valmistunut Angoulemen taidekoulusta vuonna 1995 ja opettaa sarjakuvan tekemistä. Omien albumeiden lisäksi hänen sarjakuviaan on julkaistu useissa lehdissä ja kokoelmissa. Piirtämisen lisäksi Rojola on toimittanut, tuottanut ja organisoinut näyttelyitä, työpajoja, seminaareja sekä festivaaleja. Suomen sarjakuvaseura myönsi Rojolalle vuonna 2016 sarjakuvaneuvoksen arvonimen. 
Johanna Rojola on myös perustanut kaksi naissarjakuvajulkaisua: Naarassarjat-lehden 1990-luvulla ja Nettinarttu-verkkolehden 2000-luvulla.
Litiumfosfaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa litiumfosfaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen semihydraatti (Li₃PO₄·½H₂O). Litiumfosfaatti liukenee erittäin niukasti veteen ja tässä suhteessa se poikkeaa muista alkalimetallifosfaateista, jotka ovat hyvin vesiliukoisia.
Pulkajärvi

Maantietoa

Järvi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Järvi sijaitsee eteläisen Pirkkalan erämaa-alueella laajan painauman pohjukassa. Järveen laskee vain yksi mökin ympärille kaivettu suo-oja. Järven laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja juoksee vajaa 600 metriä luoteeseen 14 metriä alempana olevaan Keskisenjärveen. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa jyrkähköä moreenimaastoa, joka on muutamissa tasaisemmissa paikoissa soistunutta. Erikoinen paikannimi on järven länsipuolella sijaitsevalla jyrkkäreunaisella kalliolla, jota kutsutaan Tanssinkallioksi. Tasaisiin paikkoihin on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Sorkkalan Ylinenjärveltä, johon pääsee yhdystieltä 3003. Yli puolet järven rannoista kuuluvat yhtenäiseen luonnonsuojelualueeseen. Se alkaa 200 metrin päässä kulkevalta Lempäälän rajasta ja ulottuu myös järven pohjoispuolelle Tanilankalliolle asti.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1988, 1993, 1995, 1996, 2005, 2010 ja 2015. Järven vedenväri on lievästi ruskeaa, koska siihen on liuennut hieman humusta. Vesi on kuitenkin kirkasta. Järven pintaveden happamuustaso on normaali ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Pohjan lähellä vesi on lievästi hapanta siellä tapahtuvan hajoitustoiminnan vuoksi. Vesi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin. Talvella happivajetta esiintyy yleensä alusvedessä. Kesällä happivaje on voimakkaampaa yli 5 metrin syvyydessä. Heikoin tilanne syntyi kesällä 2005, jolloin täydellinen happikato syntyi juuri yli 5 metrin syvyyteen. Pohjan läheisyydessä hapettomuus aiheuttaa pohjan sedimenttien ravinteiden ja metallien liukenemisen takaisin veteen. Kesällä 2015 tilanne oli parempi ja tilannetta voidaan pitää tyydyttävänä. Veden ravinnepitoisuudet ovat karuille järville ominaiset. Vähäinen ravinnepitoisuus on pitänyt levien määrät alhaisina. Kuitenkin klorofyllipitoisuudet ovat kohonneet reheville järville ominaisiksi. Leväongelmat ovat kuitenkin pienet verrattuna Ylinenjärvessä ja Keskinenjärvessä. Pulkajärvi soveltuu hyvin virkistyskäyttöön.

Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Pukkajärvi”. Järvi oli tuolloin autio eikä kartturi tiennyt alueen soista mitään.
Pulkajärvi on säilynyt erämaajärvenä pitkään ja vielä vuoden 1961 peruskartassa järvellä ei näy raskasta ihmistoimintaa. Vuoden 1975 kartassa uutta onkin Keskisenkulmalle ja siitä koilliseen kulkeva tie, jonka varrelle aivan Pulkajärven pohjoispuolelle on perustettu kaatopaikka. Samassa kartassa on järvelle ilmaantunut neljä vapaa-ajan asuntoa, vaikka järvelle ei johda vielä tietäkään. Vuonna 1980 kartassa näkyy laajentuneen kaatopaikan viereen rakennettu tie Lempäälän Asemankylän suuntaan. Vasta tämän jälkeen rakennettiin tiet järven vapaa-ajan asunnoille Ylinenjärveltä.
Alainenlammi (Ikaalinen)

Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Se sijaitsee Jyllinjoessa 250 metriä pitkän Särkikosken yläpäässä. Tämä viimeinen uoma erottaa sen Kyrösjärvestä, johon Jyllinjoki laskee. Siihen laskee yksi pelto-oja etelästäpäin. Jyllinjoki virtaa suoraan lammen läpi ja lammessa oleva veden määrä riippuu suuresti Jyllinjoen tilanteesta. Korkean veden aikana lammessa on kaksi saarta, mutta matalan veden aikana ei yhtään saaria. Rantaviivan pituus on 900 metriä. Lammen vaikutuspiirissä on kaksi maatilaa ja sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee Vatulan suunnalta Vatulanharjulta tai Kilvakkalan suunnalta valtatieltä 3.

Historiaa

Kyrösjärvi on laskettu useaan otteeseen vuoden 1804 jälkeen, jonka takia vedenpinta on laskenut yhteensä yli neljä metriä. Tämäkin lampi on jäänyt kuivalle maalle viimeisen tai sitä edellisen jävenlaskun aikana. Lammella on siten ikää vain 150–185 vuotta.
Telugulainen kirjaimisto

Historia

Telugulainen kirjaimisto juontaa juurensa brahmi-kirjoitukseen, jota käytettiin jo Ašokan kaiverruksissa 200-luvulla eaa. Vuosisatojen kuluessa brahmi sai lukuisia eri variaatioita etelä-Intiassa, ja 900-luvulle jaa. tultaessa telugun- ja kannadankielisillä alueilla oli käytössä yhtenäinen brahmiin perustuva muinaiskannadalainen kirjaimisto. Tämä eriytyi edelleen telugulaiseksi ja kannadalaiseksi kirjaimistoksi 1100- ja 1400-luvun välisenä aikana. Kristittyjen lähetyssaarnaajien tuotua kirjapainotaidon Intiaan 1800-luvun alussa telugun oikeinkirjoitus standardoitiin painamisen mahdollistamiseksi.
Nykyisin telugulainen kirjaimisto on pääasiallinen kirjoitusjärjestelmä telugun, jerukulan, manna-doran, konda-doran ja tšentšun kielissä. Sitä käytetään toisten kirjaimistojen ohella myös lambadin, kojan, savaran, gondin ja gadaban kirjoittamiseen.

Standardointi

Kansainvälisessä kirjaimistostandardissa ISO 15924:ssa telugulaisen kirjaimiston numero on 340 ja kirjainkoodi ”Telu”.
Telugulaiset kirjaimet sijoittuvat Unicoden lohkoon 0C00–0C7F. Lohko sisältää nykyiset ja historialliset telugulaiset konsonantit, itsenäiset vokaalimerkit, vokaalitarkkeet, telugulaiset numerot ja desimaalimerkit. Daṇḍa-välimerkit eivät kuulu telugulaiseen Unicode-lohkoon, vaan ne lainataan tarvittaessa devanagarin lohkosta.
Samuel Shipway

Elokuva- ja televisioura

Shipway valittiin Risto Räppääjän rooliin elokuvaan Risto Räppääjä ja liukas Lennart, joka kuvattiin heinäkuussa 2013. Elokuvan ensi-ilta oli 7. helmikuuta 2014. Hän jatkoi samassa roolissa myös elokuvasarjan seuraavassa osassa Risto Räppääjä ja Sevillan saituri -elokuvassa, joka sai ensi-iltansa 13. helmikuuta 2015. Shipway palkittiin roolistaan Risto Räppääjä ja liukas Lennart -elokuvassa parhaan lapsinäyttelijän palkinnolla lokakuussa 2014 Schlingelin kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla.
Shipway on kilpaillut myös MTV3-kanavalla esitetyssä KIDSing-laulukilpailussa, jossa hän eteni semifinaaliin asti. Kesällä 2016 hän oli myös yksi juontajista Ylen nuortensarjassa Summeri.
Shipwaylla on oma YouTube-kanava, Samuel Shipway, jolla hänellä on runsaat 20 000 tilaajaa. Toukokuussa 2017 hän kuitenkin poisti lähes kaikki videonsa.  Hän ilmoitti palaavansa tubettamisen pariin 3. tammikuuta 2019, mutta julkaisi vain muutaman videon keväällä 2019 ennen kuin poisti uudelleen lähes kaikki videonsä näkyvistä.

Musiikkiura

Tammikuussa Shipway julkaisi omakustanteena ensimmäisen rap-singlensä "Palkit" taiteilijanimellä Shipway. Se oli ensimmäinen kappale Shipwayn tulevalta albumilta "Aika Tappaa Meidät". Albumi julkaistiin 25. huhtikuuta 2019.
Otsalohko

Otsalohko tai frontaalilohko (lat. lobus frontalis) on isoaivopuoliskojen etuosassa sijaitseva alue. Otsalohko sisältää primaarisen motorisen aivokuoren ja prefrontaalisen lohkon. Otsalohko osallistuu liikkeiden, tuoreen muistin ja tunteiden suunnitteluun.
Aivojen osista otsalohkot ja varsinkin niiden etualueet kehittyvät viimeisenä. 18- ja 25-vuotiaiden aivoista paljastuu vielä merkittäviä anatomisia eroja ja kypsyminen kestää 25–30-vuotiaaksi asti. Kypsymisessä aivokuoren hermosolumassa, harmaa aine, vähenee, mutta aivoalueiden välisistä yhteyksistä vastaavan valkean aineen määrä lisääntyy. Aivojen hermoverkot muuttuvat vielä aikuisiälläkin, mikä mahdollistaa uuden oppimisen ja kuntoutumisen aivovaurioista.
Otsalohkossa on orbitaalinen eli etuotsalohko (orbitofrontal cortex), josta myös käytetään nimitystä orbitofrontaalikorteksi eli OFC. Alue liittyy tunteisiin ja henkiseen palkitsemiseen, ja siksi sitä toisinaan pidetään limbisen järjestelmän osana. Se liittyy myös päätöksentekoon ja ennakkoluuloisuuteen sekä palkitsevaan tai rankaisevaan suunnitelmalliseen käytökseen. Jos alue vaurioituu, käytös muuttuu sopimattomaksi (esim. kiroilua).
Dorsolateraalinen otsalohko on olennainen toiminnanohjauksen, ongelmanratkaisun ja tarkkaavaisuuden kannalta. Työmuistin komentoyksikköä kuormittavien tehtävien on myös havaittu aktivoivan dorsolateraalista otsolohkoa.
Ventromediaalinen otsalohko on keskeinen emootioiden, erityisesti tunteiden säätelyn ja impulssikontrollin, kannalta. Sen vaurioituminen poistaa subjektiiviset unikuvat.
Brachycereus

Sukulaisuussuhteet

DNA-tutkimusten mukaan lajin läheisin sukulainen on Jasminocereus, joka sekin on endeeminen Galapagosilla. Yhdessä nämä suvut ovat läheisiä suvulle Armatocereus, joka esiintyy Ecuadorin ja Perun rannikoilla.

Tuntomerkit

Brachycereus-kaktus on monivartinen ja muodostaa tiheitä kasvustoja, joiden korkeus on 40-60 cm ja leveys jopa kaksi metriä. Varret ovat vaihtelevissa määrin pystykasvuisia, liereitä ja tiheäpiikkisiä. Läpimitta on 3-5 cm. Matalia varren pitkittäisharjuja on 16-22. Yhdessä ryhmässä (areolissa) on n. 40 piikkiä, jotka ovat erikokoisia, kellertäviä ja vanhemmiten tummuvia, jopa viiden sentin mittaisia.
Päivällä avautuvat kukat ovat kapean suppilomaisia, kermanvalkoisia, 6-11 cm pitkiä ja 2-5,5 cm leveitä. Kukkaperässä on paljon piikkisiä areoleja ja pieniä suomuja. Hedelmä on tumma, kypsänä mehevä, 1,5-3,5 cm pitkä, keltaisten piikkien peittämä ja siinä on jäljellä kuihtuneet terälehdet. Siemen on ruskeanmusta, pyöreä tai hieman soikea, 1-1,5 mm:n pituinen.

Ekologia

Brachycerus nesioticus kasvaa Galapagosin saarilla Bartolomé, Fernandina, Genovesa, Isabela, Pinta ja San Salvador. Sen kasvupaikat ovat hyvin kuivia laava-alustoja merenpinnan tasossa. Ecuadorin hallitus on kieltänyt kasvin keräämisen saariston muodostamasta kansallispuistosta. Niinpä kasvi on lähes tuntematon viljelyssä.
Carl Gustaf Sundell

Carl Gustaf Sundell (1853–1924) oli suomalainen yritysjohtaja ja lahjoittaja. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1924.
Sundell oli vuosina 1889–1898 Turussa Barkerin puuvillatehtaan tekninen johtaja ja isännöitsijä, 1898–1919 hän oli Porin puuvillatehtaan toimitusjohtaja. Hän lahjoitti muun muassa Åbo akademille ja nimeään kantavalle kansakouluparantolalle huomattavan rahasumman.
Aimo Hakanen

Aimo Kalevi Hakanen (s. 1935) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Turun yliopiston suomen kielen professori 1984. Hän tutki adjektiivien vastakohtasuhteita, konstrastiivista lauseoppia ja tekstilingvistiikkaa.
Carl Ernst Wrede

Carl Ernst Wrede af Elimä (17. toukokuuta 1850 Rabbelugnin kartano, Anjala – 3. kesäkuuta 1927 Arrajoen kartano, Nastola) oli suomalainen metsähallituksen ylijohtaja.
Wreden vanhemmat olivat Vaasan läänin maaherra Carl Gustaf Fabian Wrede (1819–1892) ja Margareta Sofia Eleonora Glansenstjerna (1821–1864). Gustaf Wreden sisaruksia olivat Parkanon paronina tunnettu metsänhoitaja Gustaf Wrede af Elimä, senaattori Otto Wrede sekä vankien ystävä Mathilda Wrede.
Wrede kävi Haminan kadettikoulun 1861–1868. Hän oli keisarin paašikunnassa vuodesta 1868 ja kamaripaašina vuodesta 1869. Wrede palveli sitten vänrikkinä Henkikaartin Semjonovin rykmentissä 1869–1873 ja aliluutnanttina 23. tykistöprikaatissa 1873–1874. Wrede erosi armeijasta luutnanttina 1874 ja opiskeli sitten Evon metsäopistossa valmistuen metsäkonduktööriksi 1876. 
Wrede oli tilapäisenä metsientarkastajana Länsi-Suomen alueella 1878–1888 ja vakinaisena metsientarkastajana 1888–1890. Hän oli sitten Viipurin ja Mikkelin tarkastusalueen ylimetsänhoitajana 1890–1893 ja metsähallituksen ylijohtajana 1893–1902. Virasta erottuaan Wrede oli Kuusankosken paperitehtaan isännöitsijänä 1902–1905 ja tämän jälkeen Helsingin metsätoimiston omistajana 1905–1916. Wrede omisti Arrajoen kartanon Nastolassa ja Oulojan kartanon Iitissä. Arrajoen kartanoa hallinoi kuitenkin Wreden vanhemman veljen Rabbe Vladimir Wreden (1846–1903) leski Eugenie Wrede o.s. Hisinger (1845–1931). Tila on vuonna 1915 kooltaan 5 246 hehtaaria käsittäen Arrajoen ja Säyhteen kylät kokonaan. Ernst Wrede myi 1917 Säyhteen kylän Iitin kunnalle ja vähn myöhemmin myös kartanoon kuuluneet Mankalan kosket. 
Wrede oli naimisissa vuodesta 1884 serkkunsa Sigrid Naema Maria Schulmanin (s. 1865) kanssa. Heidän poikiaan olivat toimitusjohtaja Ernst Fabian Wrede ja kuvanveistäjä Carl Henrik Wrede.
Hämä-hämä-häkki

Sanat

HÄMÄHÄKKI
Hämä-hämähäkki kiipes langalle.
Tuli sade rankka, hämähäkin vei.
Aurinko armas kuivas satehen,
hämä-hämähäkki kiipes uudelleen.
MUURAHAINEN
Muura-muurahainen kortta kuljettaa,
ahkerasti aina työssä ahertaa.
Valmis on kohta keko komea,
muura-muurahainen kortta kuljettaa.
HEINÄSIRKKA
Heinä-heinäsirkka soittaa viuluaan,
heinikossa hyppii sinne tänne vaan.
Pieni sinikello käypi nukkumaan,
heinä-heinäsirkka soittaa viuluaan.
SÄÄSKI
Sääski-sääski pieni surraa parvessaan,
suvipäivä kuuluu siinä touhussaan. 
Illan varjot saapuu siivet kimaltaa,
sääski-sääski pieni surraa parvessaan.
MEHILÄINEN
Mehi-mehiläinen kokoo hunajaa,
makeutta siitä lapsukaiset saa.
Herkkua täynnä joka kenno on,
mehi-mehiläinen kokoo hunajaa.
TOINEN HÄMÄHÄKKISÄKEISTÖ
Hämä-hämähäkki kutoo verkkojaan,
pieni lintu lensi siihen katsomaan.
Aurinko laski kauas vuorten taa,
hämä-hämähäkki kutoo verkkojaan.
Tolima (departementti)

Tolima on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Ibagué, pinta-ala 23 562 km² ja asukasluku vuonna 2009 oli 1 383 323 henkeä.
Toliman halki kulkevat Andien keskinen ja itäinen vuorijono, ja Magdalena-jokilaakso. Alue on Kolumbian tärkeintä riisin ja seesamin tuotantoaluetta. Siellä kasvatetaan myös kahvia ja durraa.
Pikkuoliivipeippo

Levinneisyys

Pikkuoliivipeippoa tavataan Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa ja Nigeriassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuren laivastoarsenaali

Historia

Vuonna 1889 Kureen, Hiroshimaan perustettiin Kuren laivastoalue vastaamaan Japanin kotisaarten puolustuksesta. Alueelle perustettiin samalla Kuren laivastotukikohta laivankorjauslaitoksineen. Ensimmäiset korjauslaitteet siirrettiin Kureen läheiseltä Onohaman telakalta Kōbesta. Alueen rakennustöitä valvoi ranskalainen insinööri Louis-Émile Bertin. Ensimmäinen näin syntyneeltä Kuren telakalta valmistunut alus oli risteilijä Miyako, joka laskettiin vesille vuonna 1897. Kuren telakka uudelleennimettiin vuonna 1903 virallisesti Kuren laivastoarsenaaliksi.
Kuren laivastoarsenaali kehittyi yhdeksi Japanin suurimmista telakoista. Kuressa pystyttiin myös rakentamaan Japanin suurimmat alukset. Arsenaaliin kuului telakan ohella suuri terästehdas ja laitokset laivastotykkien ja niiden ammusten tuotantoa varten. Kuressa rakennettiin muun muassa japanilaiset taistelulaivat Nagato ja Yamato.
Kuren laivastoarsenaalin laitokset olivat toisessa maailmansodassa toistuvasti Yhdysvaltain ilmavoimien ja Yhdysvaltain laivaston lentokoneiden pommitusten kohteena. Pommituksissa tuhoutui noin kaksi kolmasosaa arsenaalin rakennuksista ja laitteista. 
Japanin antauduttua vuonna 1945 Kuren laivastoarsenaali muutettiin siviilikäyttöön. Nykyisin telakan omistaa Ishikawajima Harima, ja se on yksi harvoista Japanin yhä toimivista telakoista.