google/wiki40b huggingface dataset:
Kumulaatio

Kumulaatio eli juttujen yhtyminen tarkoittaa, että samassa oikeudenkäynnissä tutkitaan ja ratkaistaan useita kanteita yhdessä. Tällä pyritään saavuttamaan oikeudenkäynnin päämäärä mahdollisimman nopeasti ja vähin kustannuksin (prosessiekonomia) sekä välttämään ristiriitaiset tuomiot. Kumulaatio esiintyy useassa muodossa sekä riita-asioiden että rikosasioiden oikeuskäsittelyssä. Kumulaatio edellyttää, että kanteet on nostettu samassa tuomioistuimessa ja tämä on toimivaltainen käsittelemään yhdistetytkin kanteet. Kumulaation edellytyksenä on yleensä myös se, että kanteet on nostettu ennen oikeudenkäynnin valmistelun päättymistä.

Kumulaatio rikosasiassa

Rikosasian oikeudenkäynnissä pääsääntönä on, että saman syytetyn eri rikoksista saamat syytteet käsitellään yhdessä (laki oikeudenkäynnistä rikosasioissa, 689/1997, 4:3). Samoin kumuloidaan eri syytettyjen samasta rikoksesta saamat syytteet (689/1997, 4:4). Lisäksi jos asian selvittämiselle on eduksi, voidaan eri syytettyjen eri rikoksia koskevat syytteet käsitellä yhdessä (689/1997, 4:5). Kumulaatiomahdollisuudet lisääntyivät, kun Suomessa 1990-luvun alkupuolella siirryttiin yhtenäisrangaistusjärjestelmään.
Adheesioprosessiksi kutsutaan oikeudenkäyntiä, jossa rikosasian yhteyteen kumuloidaan yksityisoikeudellinen vaatimus. Juttujen yhdistämisen edellytyksenä on se, että kanteet perustuvat yhteiseen tosiseikastoon (689/1997, 3 luku). Oikeudenkäyntimenettelyn selkeä pääsääntö on, ettei riita-asiaa ja rikosasiaa yhdistetä. Tätä kutsutaan erillisyys- eli separaatioperiaatteeksi. Tästä pääsäännöstä voidaan poiketa, kun toimitaan adheesioperiaatteen mukaisesti.
Pentti Kivistö

Pentti Eino Johannes Kivistö (s. 11. elokuuta 1922 Lappee) on suomalainen kirjailija.
Bob Woolmer

Robert Andrew "Bob" Woolmer (14. toukokuuta 1948 – 18. maaliskuuta 2007) oli englantilainen kriketinpelaaja ja Pakistanin krikettimaajoukkueen valmentaja.
Woolmer kuoli samana päivänä, kun hänen valmentamansa Pakistanin krikettimaajoukkue hävisi yllättäen merkittävästi heikompitasoiselle Irlannille maiden välisen ottelun vuoden 2007 kriketin maailmanmestaruuskilpailuissa.  Woolmerin kuolemaa tutkittiin ensin henkirikoksena, mutta kolmen eri patologin raportin perusteella Jamaikan poliisi ilmoitti 12. kesäkuuta 2007, että Woolmer kuoli luonnollisista syistä.
Pieni Tyrynlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy.
Tiina Laitila Kälvemark

Tiina Laitila Kälvemark (s. 1970) on Tukholmassa asuva suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on tukholmalaisen Sisuradion uutis- ja ajankohtaisohjelmien tuottaja.
Laitila Kälvemarkin esikoisteos, novellikokoelma Kadonnut ranta, ilmestyi vuonna 2012 WSOY:n kustantamana. Se oli yksi kahdeksasta vuoden 2013 Runeberg-palkintoehdokkaasta. Kokoelma palkittiin vuoden 2013 Kaisa Vilhuinen -kirjallisuuspalkinnolla.
Laitila Kälvemarkin toinen teos, romaani Karkulahti, ilmestyi vuonna 2015 WSOY:n kustantamana. Teos oli vuoden 2015 Toisinkoinen- ja Tiiliskivipalkintojen ehdokkaana. Se oli myös yksi Suomen viidestä ehdokkaasta Euroopan Unionin kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2016.
Laitila Kälvemarkin kolmas kaunokirjallinen teos, romaani Seitsemäs kevät, ilmestyi WSOY:n kustantamana huhtikuussa 2017. Teos oli Botnia-palkintoehdokas syksyllä 2017 ja Tulenkantaja-palkintoehdokas keväällä 2018. 
Laitila Kälvemark on kotoisin Kärsämäeltä, Pohjois-Pohjanmaalta. Hän on asunut Tukholmassa vuodesta 1997. Hän on asunut myös Pariisissa, Amsterdamissa ja Uppsalassa.
Nuuk

Historia

Kaupungin perusti vuonna 1728 norjalainen luterilainen lähetyssaarnaaja Hans Egede. Egede oli kuullut paljon tarinoita valtameren takana sijaitsevasta vihreästä maasta, joka olisi skandinaavien asuttama. Hän halusi lähteä etsimään tuota maata ja levittää sinne luterilaista kristinuskoa, joskaan koko skandinaaviasutuksesta ei ollut kuultu mitään yli kolmeen sataan vuoteen. Egede oli kuitenkin vakuuttunut että maassa asuvat skandinaavit olivat pysyneet katolisina tai jopa menettäneet kristillisen uskonsa ja pyysi Tanskan kuninkaalta Fredrik IV:ltä lupaa lähteä matkaan. Egeden saavuttua Grönlantiin 1721, ei skandinaaviasutuksesta ollut enää mitään jäljellä, mutta sen sijaan hän tapasi inuitteja, perusti luterilaisen lähetysaseman Godthåb-vuonon rannalle ja ryhtyi levittämään kristinuskoa heidän keskuuteensa.

Kulkuyhteydet

Nuukiin matkustaminen on käytännössä mahdollista ainoastaan lentokoneella tai helikopterilla, poikkeustapauksissa laivalla. Suurin osa Grönlantiin lennettävistä kansainvälisistä yhteyksistä lennetään Kangerlussuaqin lentoasemalle, jossa on maan ainoa jumbojeteille riittävän suuri kiitotie. Air Greenland lentää päivittäin vuoroja Kangerlussuaqin ja Nuukin lentoaseman välillä. Jatkoyhteyden kesto on noin tunti. Air Greenland lentää Nuukiin myös muualta Grönlannista, joskaan vuoroja maan muilla sisäisillä reiteillä ei välttämättä lennetä päivittäin. Nuukin ja Grönlannin muiden asutuskeskusten välillä ei ole tieyhteyksiä eikä rautateitä. Kaupungin sisällä kulkemiseen voi käyttää busseja tai takseja, vaikka kaupungin suhteellisen pienestä koosta johtuen kulkeminen on helppoa myös kävellen.
Boheemielämää (elokuva)

Juoni

Elokuva alkaa, kun kirjailija Marcel Marx (André Wilms) saapuu kahvilaan saatuaan juuri pakit kustantajalta. Kahvilan tarjoilija tarjoutuu lukemaan Marcelin käsikirjoituksen. Marcel suostuu saadakseen kirjaan "kansan näkökulman". Seuraavana aamuna Marcel löytää häätöilmoituksen ovestaan. Hän koettaa karata ikkunan kautta, mutta isännöitsijä, herra Bernard, ehtii edelle. Bernardin apulainen lähtee saattamaan Marcelia pankkiin hakemaan rahaa kolmen kuun vuokraan. Matkalla Marcel kuitenkin huijaa poliisin pidättämään apulaisen ja hän pääsee karkuun. Samalla Marcelin entiseen asuntoon muuttaa uusi asukas, säveltäjä Schaunard (Kari Väänänen). Bernard saa sähkeen ”sotaministeriöstä”. Kirje onkin todellisuudessa Marcelilta, joka kertoo maksavansa vuokran vuoden kuluessa.
Marcel saapuu jälleen kahvilaan ja tapaa albanialaisen taidemaalarin Rodolfon (Matti Pellonpää), joka on asunut Ranskassa kolme vuotta. He ystävystyvät ja lähtevät Marcelin asunnolle, mutta löytävätkin sieltä Schaunardin soittamasta pianoa. Marcel hermostuu aluksi, mutta Rodolfon ehdotettua heidän kaikkien juovan viiniä yhdessä myös Schaunard ystävystyy heidän kanssaan.
Muutaman viikon päästä Rodolfo on maalaamassa taulua, mutta maali loppuu kesken. Hän menee pyytämään rahaa Marcelilta, mutta tämä ei laske häntä sisään, sillä hänellä on nainen sängyssä. Rodolfo menee tapaamaan toista tuttuaan ja saa tältä sormuksen pantattavaksi maalirahaa varten. Hän meneekin rock-klubille, jossa törmää Schaunardiin. He ihastuvat samaan naiseen ja Schaunard lupaa puhua tälle Rodolfon puolesta. Sen sijaan hän iskeekin tämän itse ja Rodolfo palaa kotiin. Hän törmää rappukäytävässä Mimi-nimiseen naiseen (Evelyne Didi). Hän antaa tämän nukkua asunnossaan samalla kun menee itse nukkumaan hautausmaalle taivasalle.
Joseph Vilsmaier

Joseph Vilsmaier (s. 24. tammikuuta 1939) on saksalainen elokuvaohjaaja, jonka työtä on muun muassa sotaelokuva Stalingrad (1993). 
Münchenissä syntynyt Vilsmaier debytoi ohjaajana teoksellaan Herbstmilch (1988), jossa yhtenä esiintyjistä oli hänen puolisonsa Dana Vávrová. Hän jatkoi uraansa menestyksekkäästi Lisen ja Lotten salaisuuden (1994) ja Uskomaton menestystarina Comedian Harmonistsin (1997) kaltaisilla elokuvillaan.
Vilsmaierin 2000-luvun tuotantoon kuuluu Bergkristall (2004). Hän on voittanut esimerkiksi lukuisia Bayerischer Filmpreiseja, joiden joukossa erikoispalkinnon vuonna 2007.
Arnold Lewis Raphel

Arnold Lewis Raphel (16. maaliskuuta 1943 – 17. elokuuta 1988) oli 18. Yhdysvaltain suurlähettiläs Pakistanissa.

Varhainen elämä ja koulutus

Raphel syntyi 16.3.1943 Troyssa, New Yorkissa, juutalaisperheeseen, Harryn ja Sarahin (Rote-Rosen)  Raphelin pojaksi. Hänellä oli ainakin yksi veli, Murray.
Poikana Raphel oli jo kiinnostunut diplomatiasta ja kansainvälisistä asioista. 12-vuotiaana hän kirjoitti silloiselle ulkoministerille John Foster Dullesille kiinnostuksensa diplomatiaan. Dulles kirjoitti takaisin vastauksessaan ja kehotti häntä "opiskelemaan kovasti, työskentelemään kovasti ja näemme sinut kymmenen vuoden kuluessa." Näin tapahtui: Raphel valmistui Hamilton Collegesta ( 1964) ja Maxwellin koulusta ja Syracusen yliopistosta (1966).

Ura

Raphel liittyi Yhdysvaltain ulkoministeriöön vuonna 1966. Hänellä oli monipuolinen asema koko uransa ajan hänen kuolemaansa asti vuonna 1988. Hän oli pääasiassa Yhdysvaltain hallituksen diplomaatti.

Iranin panttivankikriisi

Vuonna 1979 Raphel oli keskeinen jäsen valtionosaston erityistoimintaryhmässä, joka perustettiin vapauttamaan iranilaisten militanttien ottamat  amerikkalaiset panttivangit Yhdysvaltain suurlähetystöstä Teheranissa.

Yhdysvaltain ulkoministeriön toimistossa

Vuonna 1981 Raphel toimi ulkoministeri Edmund Muskien erityisavustajana. Myöhemmin hänestä tuli Yhdysvaltain ulkoministerin apulaisavustaja vuonna 1985.

Suurlähettiläs Pakistanissa

Presidentti Ronald Reagan nimitti Raphelin   Dean Roesch Hintonin seuraajaksi Yhdysvaltain suurlähettilääksi Pakistaniin tammikuussa 1987.

Henkilökohtainen elämä

Raphel oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Myrna Feigenbaum, jonka kautta hänellä oli yksi tytär Stephanie. Vuonna 1978 hän meni naimisiin kollegansa Robin Raphelin kanssa; avioliitto, joka oli lapseton, päättyi avioeroon kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1987 hän meni naimisiin toisen diplomaatin, Nancy Halliday Ely-Raphelin, kanssa; hän oli hänen kolmas aviomies ja molemmat hänen aikaisemmat avioliitot olivat päättyneet avioeroon. He olivat olleet naimisissa noin vuoden ajan, kun hän kuoli lento-onnomuudessa elokuussa 1988.

Kuolema

Raphel toimi Yhdysvaltain suurlähettiläänä Pakistanissa ja matkusti lentokoneessa presidentti Zia-ul-Haqin kanssa 17. elokuuta 1988 Bahawalpurissa, jolloin kone  syöksyi maahan, mikä johti 34 ihmisen kuolemaan, mukaan lukien hänet ja presidentti Zian.
Raphel oli 45-vuotias. Hännen  molemmat  vanhempansa selvytyivät , jotka elivät eläkkeläisenä Atlantic Cityssä, ja hänen ainoan tyttärensä Stephanie, joka asui äitinsä, Myrna Feigenbaumin, kanssa Orlandossa Floridassa. Raphel selviytyi myös kolmannesta vaimostaan, Nancystä.
Hornionjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Järven läpi virtaa Heinijärvenojan latvavedet ja siihen laskee vain kaksi muuta tulo-ojaa. Toinen niistä on Paskolammin laskuoja.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lähistöllä on Hornion kylän peltoja. Vakituisen asutuksen lisäksi rannalla on kaksi loma-asuntoa. Heinoosta tuleva tie yhtyy Karkusta tulevaan tieheen.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Horniojärvi". Vuonna 1884 järven vedenpintaa laskettiin ja järvi lyheni huomattavasti.
Mustaruostepyrstö

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 18 cm, siipien kärkiväli 23–28 cm ja paino noin 25 g. Mustaruostepyrstö muistuttaa olemukseltaan ruostepyrstöä, mutta sen höyhenpuku on musta, ja sen pyrstö on huomattavasti pitempi ja koivet hieman korkeammat kuin ruostepyrstöllä. Pyrstösulissa on valkeat kärjet samoin kuin pyrstön alapeitinhöyhenissä. Sukupuolet ovat samanväriset.

Esiintyminen

Mustaruostepyrstö elää Afrikan kuivilla alueilla Saharan eteläpuolella Senegalista Punaiselle merelle ja Arabian niemimaan eteläosissa. Nimialalaji podope elää Afrikassa ja alalaji melanoptera Arabiassa. Laji on paikkalintu, mutta jotkut yksilöt voivat suorittaa vaelluksia, jolloin niitä on tavattu Algeriassa ja Israelissa. Lajin elinalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä.

Elinympäristö

Mustaruostepyrstöt elävät kuivilla akasiaa kasvavilla savanneilla ja aavikoiden reunamien pensaikoissa. Se viihtyy myös puutarhoissa.

Lisääntyminen

Pesä on kolossa tai halkeamassa, esimerkiksi puunrungossa, pienen rakennuksen kattorakenteissa tai taatelipalmun lehtiruusukkeessa.

Ravinto

Mustaruostepyrstöt syövät ainakin hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Simon Bainbridge

Simon Bainbridge (s. 30. elokuuta 1952 Lontoo) on brittiläinen säveltäjä ja sävellyksen professori Lontoon Royal Academy of Musicissa sekä University of Louisvillessä Kentuckyssä Yhdysvalloissa. Bainbridge opiskeli sävellystä Royal College of Musicissa John Lambertin johdolla. Hän voitti vuonna 1997 Grawemeyer-palkinnon teoksellaan Ad Ora Incerta.
Ignorance (kappale)

Tausta

Paramoren laulaja Hayley Williams on kertonut Kerrang!-lehdessä biisin merkityksestä seuraavasti:
"Mielestäni tämä biisi on bändillemme suuri käännekohta. Totuus on, että kasvaminen ei ole helppoa. Olemme viisi erilaista ihmistä joiden täytyy setviä saman tavoitteen läpi päivittäisissä menoissamme. Tuolloin oli paljon aikoja milloin tunsin itseni hyvin yksinäiseksi, vihaiseksi tai epävarmaksi. Minusta ihmisten tapaaminen ei aina tunnu hyvältä, varsinkaan niiden ihmisten, joita rakastan kuten näiden jätkien. Laulu on yhden ihmisen näkökulmasta. On epäreilua että minä olen se joka saa puhua siitä, mutta se auttoi minua paljon. Biisin tekstirivi "Ignorance is your new best friend" on siitä miltä minusta tuntui menettää ihmisiä, luulen että bändikin myös menetti. Mutta se on okei, me kasvamme. Rakastan tätä laulua."

Musiikkivideo

Musiikkivideo kuvattiin 23. heinäkuuta 2009 ja sen ohjasi Honey. Video julkaistiin 13. elokuuta 2009 AMTV:ssä sekä MTV:n Internet-sivustolla.
Videon tapahtumat sijoittuvat pääosin pieneen huoneeseen, jossa on bändin jäsenet ja katosta roikkuva hehkulamppu. Lamppu valaisee kunnolla laulaja Williamsin, mutta muut yhtyeen jäsenet vain heikosti. Vaikka Williams yrittää venyttää johtoa ja osoittaa lampulla yhtyeen muihin jäseniin, valo loistaa kirkkaasti vain häntä kohti. Video käsittää kolme tilaa; ahdas pieni huone, jossa bändi esiintyy, suurempi esiintymisalue sekä peiliseinäinen koppi. Video päättyy kun muut yhtyeen jäsenet kietovat lampun johdon Williamsin ympärille ja näyttävät kuinka valokeila kohdistuu aina häneen eikä muihin yhtyeen jäseniin.
Superystävät (vuoden 1978 animaatiosarja)

Vastaanotto ja arvostelu

Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Superystävät sijalle 62 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Franciscus Assisilaisen kirkko (Hervartov)

Rakennus ja sen historia

Kirkon rakennusajasta ei ole varmaa tietoa. Alkuperäisestä goottilaisesta alttarista on enää osa jäljellä. Alttari oli todennäköisesti paikallaan 1400-luvun loppupuolelle asti.
Kirkko sijaitsee Hervartovin kylän keskustassa. Kirkossa on suorakulmainen laiva, monikulmainen presbyteerio ja pieni sakasti, johon pääsee suoraan ulkoa. Laivan läntiseen seinään yhdistetty torni on rakennettu myöhemmin. Kirkossa on joitakin harvinaisia esineitä reformaation ajalta. Monivärinen puinen kasteallas on joko vuodelta 1614 tai 1674, kirkonpenkit ja paneelin maalaus Pyhä ehtoollinen ovat vuodelta 1653.
FGM-148 Javelin

Historia

Yhdysvaltain asevoimat havaitsi puutteita M47 Dragon -ohjuksessa jo vuoden 1978 raportissa.
Myös M72 LAW -singolle oltiin kehittämässä korvaajaa, mutta General Dynamicsin kehittämä FGR-17 Viper -projekti peruutettiin 1983.
Tämän jälkeen Yhdysvaltain armeija antoi joulukuussa 1983 vaatimuslistan jalkaväen AAWS-M-panssarintorjuntaohjuksesta (Advanced Anti-Tank Weapon System - Medium) ja järjesti tarjouskilpailun elokuussa 1986 kolmen kilpailijan välillä. Kehitysprojektin saivat hoitaakseen Texas Instruments ja Martin Marietta (nykyisin Raytheon ja Lockheed Martin).
Ohjuksen ensimmäinen onnistunut laukaisu tapahtui huhtikuussa 1991 ja maaliskuussa 1993 ensimmäinen laukaisu siirrettävästä ampumalaitteesta. Tuotanto alkoi kesäkuussa 1994 ja ohjus tuli käyttöön Yhdysvaltain armeijassa 1996.
Animenz

Lapsuus

Guo aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana, ja omien sanojensa mukaisesti hän oli ollut ”heti pianon valloittama, koska hän pystyi tuottamaan niin kauniitä ääniä painamalla sen koskettimia.” Vuotta myöhemmin hän piti ensimmäisen resitaalinsa ja otti osaa lapsille suunnattuu pianokilpailuun. Kahdeksanvuotiaana Guo huomasi omaavansa absoluuttisen sävelkorvan, kun hän pystyi soittamaan erään televisiosarjan tunnusmusiikin ilman nuotteja. Täkeänä asiana lapsuudessaan Guo mainitsee animen, joka auttoi muokkaamaan hänen nykyistä elämäänsä ja ammattia.

Aliaksen synty ja tie nykyhetkeen

Ollessaan viisitoistavuotias, Guo sai tietää YouTubesta. Harmikseen hän kuitenkin huomasi, että kaikissa animepianovideoissa ei ollut tarjolla nuotteja, vaan ne olivat improvisoitu. Tuolloin Guo päätti, että hän tahtoo tehdä nuotteja animen musiikkiin liittyen. 11. marraskuuta 2009 Guo loi sivuston, jolle hän jakaisi tekemiään nuotteja ilmaiseksi. Samalla sai alkunsa hänen aliaksensa ”Animenz”. Guo kuitenkin huomasi, ettei hänen sivustonsa itsessään ollut tarpeeksi tehokas keino nuottien levittämiseen. Ratkaisuna tähän hän loi 13. tammikuuta 2010 YouTubeen kanavan, jolle hän latasi videoita hänestä itsestään soittamassa sovittamiaan kappaleita.
Ajan myötä Guo alkoi kerätä kasvavissa määrin seuraajia, ja ennen pitkää hän alkoikin konsertoimaan eri maissa. Tällä hetkellä Guo on pitänyt yli 60 yksittäistä konserttia ympäri maailmaa, hänen YouTube-kanavaansa on tilannut yli 1,4 miljoonaa ihmistä ja näyttökertoja tällä hetkellä on yli 267 miljoonaa kappaletta. 27. lokakuuta vuonna 2016 Guo ilmoitti, että hän jäisi vuodeksi tauolle aliaksensa Animenzin ylläpitämisestä, jotta hän voisi saattaa opintonsa loppuun. 
1. tammikuuta vuonna 2018 Guo ilmoitti jatkavansa toimintaansa Animenzina.
M/S Emma

Korkeasaaren lautta

M/S Korkeasaari-Högholmen tilattiin Valtion Metalli­tehtaiden Suomen­linnan kone­pajalta vuonna 1948 ja otettiin käyttöön Korkea­saaren liikenteessä 1. elokuuta 1949. Tällöin se korvasi tällä reitillä J. L. Runeberg -aluksen, joka oli hoitanut Korkea­saaren liikennettä vuodesta 1945 lähtien, sen jälkeen kun reitillä muutaman vuoden liikennöinyt entinen Lautta­saaren yhteys­alus oli luovutettu sota­korvauksina Neuvosto­liitolle.
Lautta liikennöi Helsingin keskustan ja Korkea­saaren välillä. Sen lähtö­laituri manterella sijaitsi Pohjoissatamassa Aleksanterin­kadun päässä lähellä Katajanokan kanavan pohjoispäätä. Liikennettä ylläpidettiin vuosittain yleensä toukokuun alusta syyskuun loppuun. Tämän kauden ulkopuolella lauttaa käytettiin vuodesta 1959 lähtien toisinaan myös Suomenlinnan liikenteessä Suomenlinnan lautan ollessa telakalla.
Kun Korkea­saareen vuonna 1974 oli valmistunut silta, lautan matkustaja­määrät pienenivät huomattavasti, mutta lautta­liikennettä jatkettiin silti edelleen. Liikennettä ylläpiti Helsingin kaupungin liikennelaitos, joka omisti lautan, kunnes se vuonna 1981 myytiin Suomen­linnan Liikenne Oy:lle, joka sen jälkeen ylläpiti myös Korkea­saaren liikennettä.
Kun Pohjoisrantaa 1980-luvulla levennettiin, lautan lähtö­laituri jouduttiin  siirtämään Meri­tullin­torilta uusien liikenne­järjestelyjen tieltä Kauppatorille. Tämä merkitsi merimatkan pitenemistä kolminkertaiseksi. Kun lisäksi matkustajamäärät vähenivät ja lautta oli hidas ja kömpelösti liikennöitävä, se korvattiin kesällä 1985 vesibusseilla, mutta vuonna 1986 lautta palasi liikenteeseen.
Viimeisen kerran lautalla liikennöitiin Korkea­saareen vuonna 1988 ja Suomen­linnaan vuonna 1993. Sen jälkeen Kauppa­torilta Korkea­saareen on liikennöity kesäisin vesi­busseilla. Suomenlinnan Liikenne Oy myi lautan Sun Lines Oy:lle, joka sopimuksen mukaisesti käytti sitä vuoteen 1993 saakka Suomen­linnan henkilö­liikenteen apualuksena.

Risteilyalus Emma

Sun Lines Oy:n omistuksessa alus on saanut uuden nimen M/S Emma. Se on perus­korjattu vuonna 1999. Se toimii nykyisin risteily­aluksena, jossa järjestetään sekä juhlavia tarjoiluja että erilaista viihteellistä ohjelmaa. Aluksen alkuperäiselle katolle on järjestetty näköalakansi, jossa on baari ja tanssilattia. Sekä ala­kerrassa että näkö­ala­kannella on myös äänen­toisto­laitteet.

Aluksen mitat ja tekniset tiedot

Aluksen pituus on 28 metriä, leveys 6,6 metriä ja syväys 2,1 metriä.
Sen toimiessa Korkea­saaren lauttana siihen mahtui 300 matkustajaa, mutta risteily­alukseksi muutettuna siinä on nykyisin tilaa 240 henkilölle.
Cornelis van Cleve

Cornelis van Cleve, Cornelis van Cleef, Cornelis van der Beke tai Sotte Cleef (1520–1567), oli alankomaalainen taiteilija. Hän työskenteli lähinnä Englannissa ja oli etevä muotokuvamaalari. Hän kuoli mielisairaana.
Hänestä käytetään joskus virheellisesti nimeä Joos van Cleve nuorempi.
Tiiliruukinlahti

Tiiliruukinlahti (ruots. Tegelbruksviken) on vesialue Helsingissä. Se on Itämeren lahti, jota ympäroivät Tammisalo, Laajasalo ja Herttoniemi. Lahden rannalla, etenkin Herttoniemen ja Laajasalon puolella, on ulkoilureittejä. Tiiliruukinlahden rannalla on mattojenpesulaituri.
Tiiliruukinlahdelta pohjoiseen haarautuu kapea Porolahti, joka erottaa Tammisalon Herttoniemestä. Laajasalon kanava yhdistää Tiiliruukinlahden Reposalmeen.
Lahden nimi oli aiemmin Loppilahti (Klobbviken).
Y-siipinen

Y-siipinen on avaruusalus kuvitteellisessa Tähtien sota -maailmassa. 
Y-siipinen on Kapinaliiton hävittäjäpommittaja, joka on ollut käytössä Kloonisodista asti. Se on X-siipistä hitaampi, mutta sen aseistus on monipuolisempi – lasertykkien lisäksi siinä on ionikanuunapari protonipommeja, jotka tosin voidaan korvata myös protonitorpedoilla. Ihmispilotin lisäksi myös Y-siipinen tarvitsee astromekaanikkodroidin. Normaalisti Y-siipinen olisi värikkäiden metallilevyjen peitossa, mutta koska se tarvitsee jatkuvasti huoltoa, kapinallismekaanikot lopulta lakkasivat kiinnittämästä niitä takaisin ja siksi kapinaliiton Y-siipiset ovat melko karunnäköisiä. Y-siipisessä on X-siipisen tapaan hyperajo, elossapitojärjestelmä ja suojakilvet. Nimensä se on saanut siitä, että ylhäältäpäin katsottuna alus muistuttaa Y-kirjainta.
Y-siipisestä on olemassa myös kahden hengen variantti, jossa toinen henkilö korvaa aluksen tähtäystietokoneen.