Kova laki

Juonen muoto

Tunnin pituisten jaksojen alkupuoli seuraa muutamaa New Yorkin poliisin murharyhmän etsivää, jotka tavallisesti selvittävät murhatapausta (joskus jotakin muuta vakavaa rikosta). Yleensä jakson puolivälissä kerronnan painopiste siirtyy Manhattanin piirisyyttäjän toimistoon, jossa piirisyyttäjä ja hänen alaisensa käsittelevät samaa rikosta. Jaksojen kaksiosainen rakenne on lähes identtinen 1960-luvun sarjan Arrest and Trial kanssa. Samankaltaisuutta pidetään kuitenkin sattumana ja Dick Wolfin sanotaan olleen tietämätön Arrest and Trialista Kovaa lakia luodessaan.
Sarjan jaksojen juonet eivät yleensä liity toisiinsa. Vuosien varrella tästä on ollut vain muutamia poikkeuksia.
Jakso alkaa tavallisesti tarinaan liittymättömällä näkymällä newyorkilaisesta elämästä (esimerkiksi koirantaluttaja Manhattanilla tai hölkkääjä Central Parkissa), jonka kuluessa joku havaitsee rikoksen (yleensä murha), todistaa sellaisen tapahtumisen tai joutuu itse uhriksi. Sen jälkeen kohtaus siirtyy rikospaikalla alustavaa tutkimusta suorittaviin poliiseihin, jotka tekevät ensimmäisiä huomioitaan ja esittävät alustavia arvioita tapahtuneesta. Viimeistä, iskevää repliikkiä seuraavat alkutekstit.
Kova lain muodon vuoksi etsivillä on harvoin ratkottavanaan helppoja murhia, joissa syyllinen ei peittele syyllisyyttään niin kuin reaalimaailmassa on tavallista. Tämän sijaan etsivillä ei tavallisesti alussa ole juurikaan johtolankoja, eivätkä he välttämättä tiedä edes uhrin henkilöllisyyttä. Yleensä he tutkivat useita epäiltyjä ennen kuin löytävät hyvän epäillyn. Jakson keskivaiheilla etsivät alkavat yleensä työskennellä yhdessä syyttäjien kanssa, ja tavallisesti epäillyn pidätys näytetään. Poliisit saattavat ilmaantua myöhemmin tekemään lisää pidätyksiä tai todistamaan oikeuden edessä, mutta tavallisesti jakson jälkipuoliskolla rikostutkimuksesta vastaavat syyttäjän apulaiset.
Kovassa laissa ei juurikaan käsitellä vakiohahmojen yksityiselämää. Toisin kuin monissa muissa lakisarjoissa (kuten Perry Mason yllättää tai Matlock), joissa pääosassa ovat puolustusasianajajat, Kovan lain tapahtumat kuvataan syyttäjän näkökulmasta. Jaksot eivät aina lopu siihen, että syyllinen tuomitaan rangaistukseen, vaan myös vapauttavia tuomioita nähdään. Joskus syyttäjä ja syytetty sopivat kärsittävän rangaistuksen ilman oikeudenkäyntiä. Jaksot päättyvät joskus ilman, että lopullista ratkaisua saadaan. Joskus rikoksen todelliset yksityiskohdat jätetään katsojille epäselviksi. Joissakin jaksoissa syyttäjä voittaa jutun, mutta silti näyttää siltä, ettei oikeus voittanut. Joskus katsoja samaistuu syytettyyn ja jää miettimään, onko annettu lainmukainen rangaistus kohtuullinen.

Tyylikeinoja

Kova laki tunnetaan siitä, että se on kuvattu aidoilla tapahtumapaikoilla New Yorkissa ja siinä käytetään usein paikallisväriä: kaupungin pormestarit Rudy Giuliani ja Michael Bloomberg ovat esiintyneet sarjassa.
Monet kohtaukset alkavat tekstillä, joka kertoo tapahtumien paikan ja ajan. Sarjalle tunnusomainen on myös "dun DUN" -ääneksikin kuvattu äänitehoste, joka soitetaan kohtausten vaihtuessa. Se on alun perin tehty kuvaamaan ääntä, joka syntyy kun vankilan kalteriovet lyödään kiinni.

Näyttelijät

Kovan lain pääosaesittäjät vaihtuivat usein, ja esimerkiksi vasta kausien 7 ja 8 aikana pysyi täysin sama ryhmitys kaksi kautta peräkkäin. Pisimpään ensimmäisen kauden näyttelijöistä oli mukana Steven Hill, joka poistui sarjasta 10. kauden jälkeen. Vastapainona toistuville näyttelijävaihdoksille olivat S. Epatha Merkerson ja Sam Waterston, joiden Kova laki-pestit kestivät 17 ja 16 tuotantokautta. Näyttelijävaihdokset eivät kuitenkaan vaikuttaneet sarjan suosioon, sillä roolihahmojen taustatarinat olivat ohuita ja pääosassa olivat varsinaiset rikostapaukset.

Roolitukset

"Lakia" ("Law") ja "järjestystä" ("Order") edustivat seuraavat: