google/wiki40b huggingface dataset:
Peter Frederick Strawson

Sir Peter Frederick Strawson (23. marraskuuta 1919 – 13. helmikuuta 2006) oli englantilainen analyyttiseen suuntaukseen kuulunut filosofi. Hän toimi metafyysisen filosofian professorina Oxfordin yliopistossa (Magdalen College) vuosina 1968–1987.
Strawson tuli tunnetuksi artikkelillaan "On Referring" (1950), joka kritisoi Bertrand Russellin määrättyjen kuvausten teoriaa. Hän oli myös merkittävässä roolissa metafysiikan paluussa analyyttiseen filosofiaan.
Hänen poikansa Galen Strawson on myös filosofi.
Ruslanas Kirilkinas

Ruslanas Kirilkinas (s. 17. lokakuuta 1983 Telšiai) on nykyisin Tampereella asuva liettualainen laulaja. Hän osallistui Suomen Idols -kilpailuun vuonna 2007. Hän ei päässyt Tampereen koelauluissa jatkoon, mutta myöhemmin Turun koelauluista pääsi. Hän jäi viidennessä semifinaalierässä toiseksi Kristian Meurmanin päästyä finaaliin. Aikaisemmin Ruslanas on ollut liettualaisen Omega-yhtyeen laulajana. Omegan kappale "Tu mano mergytė, aš tavo berniukas" oli hitti Liettuassa.
Kirilkinas aiheutti kohua kotimaassaan vuonna 2002, kun hänen esiintymisensä homoseksuaalisissa pornokuvissa paljastui. Idols-kisan aikana kuvat tulivat julkisuuteen myös Suomessa.
Kirilkinas oli Idolsin kolmannen tuotantokauden kilpailijoista ensimmäinen, joka levytti. Semifinaaleihin asti yltänyt Kirilkinas palkittiin Idols Awards -palkintogaalassa vuoden 2007 pysäyttävimmästä esityksestä. MTV3:n syyskuussa 2007 järjestämässä äänestyksessä "Kenen jo unohdetun Idols-tähden toivot palaavan?" Kirilkinas sai annetuista äänistä (10540) 22,2 prosenttia, toiselle sijalle tulleen Roni Tranin saatua 13,1 % ja Anniina Karjalaisen 13 %.

Idolsin jälkeen

Ruslanas osallistui Ourvision 2008 kilpailuun Helsingissä ja pääsi siellä semifinaaleihin. Hänet valittiin semifinaalissa yleisön suosikiksi. Samassa semifinaalissa kilpailivat Iolanta Savva (Moldova), josta tuli Ourvision 2008 laulukilpailun voittaja, sekä finaalissa toiseksi sijoittunut virolainen Kadi Vilja.
Syksyllä 2008 Ruslanas kilpailee kotimaassaan Liettuassa "Muzikos Akademija" -ohjelmassa ja on voittanut useita äänestyksiä (kilpailu on vielä kesken). Price of Freedom sinkku on käännetty liettuaksi, "Laisves kaina". Ohjelman esiintyjät ovat tehneet levyn "Muzikos Akademija". Ruslanasin laulama "Jei gali, atleisk" (Anyone Of Us) on yksi ohjelman hiteistä. Kappale oli Gareth Gatesin hittisingle vuonna 2002. Ruslanas lauloi Afric Simonen kanssa tämän hitin "Havanana". Ruslanas osallistuu myös Liettuan Eurovision-karsintoihin.
Anu Maja

Anu Kristiina Maja  (s. 1952 Tampere) on suomalainen lavastaja.  Hän työskenteli Yleisradiossa lavastajana 1976–2016, josta lavastussuunnittelun päällikkönä 1998–2014. Koulutuksena hänellä on Taideteollisen korkeakoulun lavastustaiteen loppututkinto.
Yleisradion 40 vuoden aikana hän muun muassa vieraili Helsingin kaupunginteatterissa ja lavasti myös elokuvia – kuten Kaivon. Hän on opettanut paljon, muun muassa lavastuksen professorina taideteollisessa korkeakoulussa. Anu Maja on työskennellyt eniten Timo Bergholmin ja Matti Ijäksen kanssa. Hän kertoo, että heitä yhdistää vahva ja tyylitelty maailmankuva.  Ijäkselle Maja lavasti esimerkiksi televisiotuotannot Painija (1985) ja Siriuksen vieraat (1987) ja elokuvan Pilkkuja ja pikkuhousuja. Bergholmin kanssa syntyivät muun muassa  Pohjalla (1981), Kuutamoprinssi (1985) ja Dunckerin kersantti (1988).
Uusi Aika (viikkolehti)

Historia

Lehti sai alkunsa, kun Boldt haki sosialidemokraattisen Työmies-sanomalehden päätoimittajan paikkaa vuonna 1899. Boldtia ei valittu tehtävään, ja hän päätti perustaa yhdessä Ervastin kanssa oman teosofisen sanomalehden. Boldt oli vuotta aikaisemmin toimittanut muutaman numeron verran ilmestynyttä Humanitas-lehteä ja Ervast puolestaan kirjoittanut teosofiaa esitelleitä artikkeleita Nya Presseniin ja Päivälehteen. Myös Humanitas julkaisi Ervastin kirjoituksia.
Lokakuussa 1900 ilmestyneestä näytenumerosta otettiin Suomessa ennenkuulumattoman suuri 165 000 kappaleen painos, jota levitettiin erityisesti työväestön keskuuteen. Uusi Aika sai myönteisen vastaanoton ja myös Boldt uskoi siitä tulevan ”maailman parhaan lehden”, mutta julkaiseminen kuitenkin loppui jo heinäkuussa 1901. Lehdessä ilmestyi muun muassa alkuosa Ervastin vuosina 1895–1899 kirjoittamasta teoksesta Valoa kohti.
Saarenputaan silta

Siltapaikka

Entisen Rovaniemen maalaiskunnan suurin taajama Saarenkylä sijaitsee Kemijoen saaressa, jonka erottaa mantereesta kapea Saarenpudas-niminen pudas. Betonisillan paikalla oli aikaisemmin matala puusilta, Vaskurin silta. Vaskisepän mukaan nimetty silta joutui keväisin tulvaveden valtaamaksi, ja uuden, korkeamman sillan suunnittelu aloitettiin jo vuonna 1916.  Suunnittelijaksi valittiin insinööri Olli Martikainen. Sillan rakentaminen päästiin aloittamaan vasta vuonna 1924, ja se valmistui seuraavana vuonna.
Kikka Laitinen Co.

Kikka Laitinen Co. on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1992. Yhtye on julkaissut 8 albumia, joista tuorein on vuonna 2018 julkaistu Puut, linnut ja taivas.
Palojärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Akselin huulitiiviste

Akselin huulitiiviste on rengasmainen tiiviste, joka tiivistyy ilman ulkopuolista puristusta renkaan U-, V- tai L-profiilin sisään asennetun jousirenkaan avulla. Tiivistetyyppi on hyvin yleinen ja usein puhutaan vain akselitiivisteestä. Puhekielessä käytetään usein nimitystä stefa, joka on yleisnimeksi muodostunut erään valmistajan kauppanimi.
Stefa® on Forsheda Shaft Seal Divisionin rekisteröity tuotemerkki. Yritys on erikoistunut mm. akseleiden säteistiivisteiden ja punostiivisteiden valmistukseen vaativiin olosuhteisiin.
Merkin

Merkin on sukupuolielinten edessä pidettävä peruukki. Oxford Companion to the Body -teoksen mukaan häpykarvoitusperuukkien historia ulottuu 1450-luvulle. Kirjan mukaan naisten tuli ajella häpykarvansa satiaisia vastaan taistellakseen ja käyttää merkiniä. Myös prostituoidut saattoivat käyttää merkiniä peittääkseen sukupuolitautien merkit.
Factio

Factiones (lat. mon.; yks. factio, yhteisö, puolue) olivat Rooman valtakunnassa vaunukilpa-ajojen järjestelyistä, kuten hevosten hankinnasta ja kilpailijoiden valmennuksesta vastanneita ryhmittymiä.   Aluksi vuoden 70 eaa. tienoilla ryhmittymiä oli kaksi, valkoinen ja punainen. Keisariajalla ryhmittymien määrä kasvoi neljään, kun mukaan tulivat sininen ja vihreä puolue. Myöhäisantiikissa factioiden kannattajat muodostivat sirkuspuolueita (tai circuspuolueita, ajopuolueita).
Factiot maksoivat huippuajajille huomattavia palkkioita ja kilpailu parhaista ajajista oli tallien välillä kiivasta. Juvenalis kertoo, että huippuajajat saattoivat ansaita satakertaisesti asianajajaan verrattuna. Keisari Theodosius II kannatti vihreitä, Anastasios I punaisia ja Justinianus I sekä puolisonsa Theodora sinisiä.
400-luvun puolivälin jälkeen Konstantinopolissa yleistyivät sirkusmellakat, joissa sirkuspuolueiden väliset erimielisyydet kärjistyivät mellakoinniksi. Mellakoita oli yhteensä useita kymmeniä. Vuonna 390 oli Thessalonikassa kuuluisa mellakka. Mellakat johtivat lopulta vuonna 532 Nika-kapinaan, kun katsojien tyytymättömyys eräiden sinisten ja vihreiden kannattajien saamiin hirttotuomioihin kanavoitui lopulta vallankumousyritykseksi. Rähinöinnissä arvioidaan kuolleen 30 000–50 000 henkilöä. Mellakoita rauhoittamaan jouduttiin kutsumaan armeijayksiköitä, minkä arvioidaan olleen syy niiden poikkeukselliselle verisyydelle. Nika-kapinan jälkeen seuraava mellakka sattui vasta vuonna 547 ja uudestaan kahtena seuraavana vuonna.
Sirkuspuolueiden erimielisyyksiä on yritetty selittää sekä niiden kannattajien oletetuilla poliittisilla että uskonnollisilla erimielisyyksillä. Toisen varteenotettavan tulkinnan mukaan kyseessä oli tavallinen huliganismi. Riippumatta siitä oliko sirkuspuolueilla poliittista agendaa, niillä varmasti oli poliittista merkitystä. Puolueet tarjosivat tavan kanavoida yhteiskunnan epäkohtia, esimerkiksi ruoan puutetta, koskenutta tyytymättömyyttä.
Factioiden merkitys väheni valjakkoajojen menettäessä suosiotaan 500-luvun loppupuolelta lähtien.

Factio politiikassa

Factio tarkoitti Roomassa myös poliittisia ryhmittymiä, kuten optimaatit ja populaarit. Toisaalta sirkuspuolueetkin omaksuivat poliittisia mielipiteitä. Niinpä Bysantin vihreän puolueen johtajat olivat maanomistajaluokkaa ja sinisen puolueen johto taas kauppa- ja teollisuuspiirejä, ja puolueiden välillä oli näkemyseroja. Vahvin osoitus sirkuspuolueiden poliittisesta voimasta oli kuitenkin vuoden 532 Nika-kapina, joka oli vähällä tuhota keisari Justinianuksen uran, kun molemmat sirkuspuolueet aloittivat kapinan keisaria vastaan.
Hr. Ms. K III

Palvelus

Alus lähti 4. syyskuuta 1920 Vlissingenistä merelle ja se matkasi Ferrolin, Algerin, Maltan, Aleksandrian, Port Saidin, Suezin kanavan, Adenin, Colombon, Padangin ja Tanjong Priokin kautta Surabayaan, jonne se saapui 18. joulukuuta. Alus oli ensimmäinen Alankomaiden laivaston sukellusvene, joka suoritti matkan ilman saattajaa.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1934 ja se romutettiin Hollannin Itä-Intiassa.
Markku Lehto

Markku Lehto (s. 9. joulukuuta 1941 Uusikaupunki) on suomalainen virkamies. Hän toimi sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä vuodesta 1994 vuodenvaihteeseen 2006–2007, jolloin jäi eläkkeelle.

Ura

Lehto on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori, pääaineenaan sosiaalipolitiikka. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1971. Samana vuonna alkoi hänen uransa sosiaali- ja terveysministeriössä, jossa hän ehti toimia erikoistutkijana, suunnittelupäällikkönä ja osastopäällikkönä ennen nimitystään kansliapäälliköksi vuonna 1994. Lehto seurasi tehtävässä Heikki S. von Hertzeniä, jonka sijaisena hän oli jo aiemmin toiminut.
Lehto on puoluetaustaltaan keskustalainen. Hän liittyi puolueeseen opiskeluaikanaan, mutta erosi sen jäsenyydestä 1980-luvulla. Jäätyään ministeriöstä eläkkeelle hän toimi Vanhasen II hallituksen asettaman, sosiaaliturvan kokonaisuudistusta valmistelleen Sata-komitean päätoimisena puheenjohtajana vuosina 2007–2009. Vuosina 2009–2010 Lehto toimi Lahden seudun avustavana kuntajakoselvittäjänä Osmo Soininvaaran ollessa päävastuullinen kuntajakoselvittäjä. Hän on ollut myös Valtakunnallisen terveydenhuollon eettisen neuvottelukunnan ETENEn puheenjohtaja vuosina 2006–2014 ja Vanhustyön keskusliiton valtuuston puheenjohtaja vuosina 2009–2018. Vuosina 1981–1986 ja 1991–1994 hän johti Vanhustyön keskusliiton johtokuntaa.
Lehto on Helsingin ja Turun yliopistojen sosiaalipolitiikan dosentti. Hän on kirjoittanut alalta useita artikkeleita ja kirjoja.

Yksityiselämä

Lehto on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Reyen oireyhtymä

Reyen oireyhtymä on sairaus, joka aiheuttaa maksan ja useiden muiden sisäelinten paksuuntumista ja aivopaineen lisääntymistä. Tämä saattaa johtaa kehitysvammaisuuteen ja jopa kuolemaan. Hengenvaarallista sairautta esiintyy enimmäkseen lapsilla ja nuorilla aikuisilla, mutta myös muut voivat sairastua siihen. 
Reyen oireyhtymä voi puhjeta esimerkiksi virustartunnan jälkeen. Vuonna 1963 havaittiin, että aspiriinin käyttö lisää sairastumisen riskiä huomattavasti. Peräti 90 % potilaista oli käyttänyt ennen oireiden alkamista aspiriinia.
Reyen oireyhtymään sairastuu yksi miljoonasta ihmisestä. Barbituraatit ja insuliini auttavat sairauden hoidossa, ja joskus tarvitaan hengityslaitetta.
Isonokipeippo

Levinneisyys

Isonokipeippoa tavataan Afrikassa Sierra Leonesta Keniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
FS Doudart de Lagrée (F728)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1991.
Monimos

Monimos (muinaiskreikaksi Μόνιμος, 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kyynikoiden koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Syrakusasta.
Monimos oli kyynikko Diogeneen oppilas. Diogenes Laertios kertoo, että hän esitti hullua päästäkseen tämän oppilaaksi. Hän kertoo Monimoksen kirjoittaneen kaksi kirjaa, Pyrkimyksistä ja Kehotus, sekä satiireja Krateen ja Menippoksen tyyliin.
Barran lentoasema

Infrastruktuuri

Rannalla on kolme kiitotietä kolmion muodossa: 07/25, 11/29 ja 15/33. Tämän takia rannalle laskeutuvat lentokoneet pääsevät lähes aina laskeutumaan vastatuuleen. Nousuveden aikaan kiitotiet ovat veden alla, jolloin lentoasema ei ole käytössä. Myöskään yöllä Barraan ei lennetä. Tähän poikkeuksen tekevät ainoastaan ambulanssilennot, jotka voivat lentää öisin, mikäli kiitotie valaistaan ajoneuvojen valoilla ja sille asetetaan heijastinliuskoja.
FS Marseillaise (1900)

Palvelus

Alus saattoi vuonna 1920 Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonia kuljettanutta SS George Washingtonia matkalla Yhdysvaltoihin.
Vuonna 1922 alus siirrettiin reserviin ja se sijoitettiin 1925  tykistökouluksi. Alus poistettiin 13. helmikuuta 1932 ja se romutettiin vuotta myöhemmin.
Andris Dzenītis

Andris Dzenītis (s. 23. tammikuuta 1978 Riika) on latvialainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Pēteris Vasksin johdolla Dārziņš-musiikkikoulussa vuosina 1993–96. Tänä aikana Latvian säveltäjäliitto myönsi hänelle kamarimusiikkipalkinnon Pamestie-sonaatista viululle ja pianolle (1994). Myöhemmin Dzenītis opiskeli Kurt Swertsikin johdolla Wienin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa Herder-stipendillä (1996, 1997), Latvian musiikkiakatemiassa Pēteris Plakidisin johdolla ja Liettuan musiikkiakatemiassa Osvaldas Balakauskasin johdolla. Maisterin arvonsa hän sai vuonna 2003.
Dzenītis osallistui nuorten säveltäjien seminaareihin Venäjällä ja Sveitsissä sekä osallistui Magnus Lindbergin, Pär Lindgernin ja Bent Sørensenin mestarikursseille. Hänen musiikkiaan on esitetty laajalti eri maissa, muun muassa sellaisissa tapahtumissa kuin Varsovan syksyssä ja Bergenin festivaalilla. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin Latvian suuri musiikkipalkinto sinfonisesta vokaaliteoksesta Fides. Spes. Caritas.. Lisäksi Dzenītis on toiminut musiikkikriitikkona, journalistina ja luennoitsijana. Hän on pitänyt luentoja Guildhall School of Music and Dramassa ja Latvian kulttuuriakatemiassa. Hän aloitti vuonna 2003 Mūzikas Saule -lehden toimittamisen ja vuonna 2005 sävellyksen opettamisen Jāzeps Mediņš -musiikkiopistossa.
Arkaainen agora

Historia ja sijainti

Arkaainen agora oli käytössä ainakin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Sen paikkaa ei tunneta varmuudella. Aiemmin sen ajateltiin usein sijainneen esimerkiksi Akropoliin pohjois- tai länsipuolella tai jopa myöhemmän Agoran paikalla. Antiikin aikaisten lähteiden mukaan eräät rakennukset, joiden kuvataan sijainneen Arkaaisella agoralla, olisivat sijainneet Akropoliin rinteessä sijaitsevan Aglaureionin alapuolella. Tämä pyhäkkö sijoitettiin aiemmassa tutkimuksessa yleensä Akropoliin pohjoisrinteeseen. Tilanne muuttui, kun Aglaureion löydettiin varmuudella Akropoliin itärinteestä vuonna 1980. Tämän jälkeen konsensusnäkemykseksi on muodostunut, että Arkaaisen agoran on täytynyt sijaita nykyisen Plákan kaupunginosan alueella koilliseen tai itään Akropoliista.
Stephen G. Millerin teorian mukaan Arkaainen agora sijaitsi Akropoliin koillispuolella suunnilleen nykyisten Lysíou- ja Prytaneíou-katujen välisellä alueella myöhemmän Roomalaisen agoran kaakkoispuolella. Sen läntinen raja olisi ollut suunnilleen Márkou Avríliou -kadun kohdalla ja itäpää Tripódon-kadun pohjoispään tienoilla. Geoffrey C. R. Schmalz puolestaan sijoittaa agoran etelämmäksi Akropoliin itäpuolelle.
Agoralla sijaitsi lukuisia julkisia, Ateenan poliksen eli kaupunkivaltion tarvitsemia rakennuksia ja toimintoja, sekä lukuisia pyhäkköjä. Lisäksi siellä järjestettiin mahdollisesti Panathenaia-juhlaan liittyneet urheilukilpailut ennen Panateenalaisen stadionin valmistumista.
Arkaaisen agoran toiminnot siirrettiin ainakin suurelta osin jos ei kokonaan uudelle Agoralle 500-luvun eaa. lopulla samaan aikaan, kun Ateenan demokratia kehittyi ja se tarvitsi enemmän tilaa sekä uusille julkisille rakennuksille että kansankokouksille. Jotkut Arkaaisen agoran alueen rakennukset, kuten vanha Prytaneion, kuitenkin säilyivät käytössä myöhemminkin. Lisäksi alueelle rakennettiin uusia rakennuksia läpi antiikin ajan.
Nathan Robinson

Junioriura

Robinson pelasi kaudella 1998–1999 OHL-junioriliigassa Belleville Bullsin joukkueessa. Kaudella 2000–2001 Robinson teki joukkueessa 66 ottelussa tehot 32+37=69. Kaudella 2001–2002 hän oli 67 ottelussa syntyneillä tehoillaan 47+63=110 joukkueensa paras pistemies. Hän voitti sarjan pistepörssin, ja hänet valittiin tähdistökentälliseen.

Seuraura

Lokakuussa 2002 Robinson siirtyi varaamattomana ja vapaana pelaajana NHL-seura Detroit Red Wingsiin. Hän pelasi kaudella 2002–2003 53 ottelua AHL:ssä farmiseura Grand Rapids Griffinsissä ja teki tehot 3+14=17. Robinson pelasi kauden aikana myös ECHL:n Toledo Stormissa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi vakuuttavasti AHL:ssä ja teki 69 ottelussa tehot 24+26=50. Robinson debytoi kauden aikana myös NHL:ssä marraskuussa 2003 New York Islandersia vastaan. Hän pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua tehoin 0+0.
NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 Robinson ei vakuuttanut Griffinsissä ja hänet lainattiin kesken kauden Syracuse Crunchiin. Hän teki kaudella kokonaisuudessaan 69 ottelussa tehot 14+30=44. Kesällä 2005 hän siirtyi Boston Bruinsin organisaatioon. AHL:ssä Providence Bruinsissa Robinson teki 70 ottelussa tehot 29+31=60 ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies. Vuonna 2006 Robinson siirtyi Saksan DEL-liigaan Adler Mannheimin joukkueeseen. Hän teki runkosarjan 50 ottelussa tehot 15+29=44 ja pudotuspelien 11 ottelussa tehot 4+7=11 ja oli voittamassa mestaruutta. Kaudeksi 2007–2008 Robinson siirtyi saman sarjan Eisbären Berliniin ja teki 56 ottelussa tehot 14+40=54. Pudotuspeleissä hän jatkoi vakuuttavia otteitaan. Eisbären voitti mestaruuden, ja Robinsonin tehot 13 ottelussa olivat 4+11=15. Kaudella 2008–2009 hän teki pelaamissaan 48 runkosarjaottelussa tehot 14+37=51. Pudotuspeleissä hän teki 12 ottelussa saman määrän pisteitä ja voitti jälleen sarjan mestaruuden.
Huhtikuussa 2009 Robinson palasi Adler Mannheimiin. Kausi ei yltänyt edellisten kausien tasolle. Kaudella 2010–2011 hän teki pelaamissaan 32 ottelussa vain tehot 6+6=12 ja oli tammikuun 2011 aikana useiden siirtohuhujen kohteena. Tammikuussa 2011 Robinson siirtyi loppukauden sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Bluesiin. Hän voitti keväällä 2011 SM-hopeaa. 
Syyskuussa 2011 Robinson teki sopimuksen Itävallan pääsarjassa pelaavan Vienna Capitalsin kanssa. Hän pelasi joukkueessa yhden kauden. Syyskuussa 2012 hän siirtyi DEL-liigan Kölner Haieen try-outin jälkeen.

Maajoukkue

Robinson on pelannut Kanadan maajoukkuessa Sveitsissä pelattavassa Spengler Cupissa.
Capercaillie

Yhtyeen historia

Capercaillie on kotoisin Skotlannin Argyllista kotoisin oleva kansanmusiikkiyhtye, joka käyttää perinteisten kelttiläisten kansansoittimien lisäksi kokoonpanossaan rumpuja ja sähköisesti vahvistettua bassokitaraa. Yhtye levytti ensimmäisen albuminsa Cascaden vuonna 1984.
Korean tasavallan lippu

Korean tasavallan lippu (kor. 태극기, Taegeukgi) koostuu kolmesta osasta: valkoisesta taustasta, sinipunaisesta taegukista ja neljästä trigrammista. 
Lippu on suunniteltu Qing-dynastian aikana, ja se on virallisesti hyväksytty käyttöön 6. maaliskuuta 1883. Lipun symbolismi on otettu taolaisesta yin-yang -konseptista. Valkoinen tausta symboloi "ihmisten puhtautta". Keskellä oleva taeguk, kiinaksi tàijí, edustaa kaiken alkuperää maailmankaikkeudessa: negatiivinen, sinisenä kuvattu yin ja positiivinen, punaisena kuvattu yang ovat täydellisessä tasapainossa. 
Neljä mustaa trigrammia ovat vanhasta kiinalaisesta Yijing-kirjasta (koreaksi Yeok Gyeong). Trigrammit merkitsevät mm. taivasta (kolme yhtenäistä viivaa), maata (kolme katkoviivaa), tulta (kahden yhtenäisen viivan välissä katkoviiva) ja vettä (kahden katkoviivan välissä yhtenäinen viiva).
Viikon tyttö

Arviot

Elokuvan ensi-illan aikaan vasemmistolehdissä huomattiin kiittäen, että ”elokuvamiestemme tavanomainen käsite työväenluokan älyllisestä tasosta on keikahtanut oikealle tolalle, ja ’älyvapaus’ lankeaa tällä kertaa kauppa- ja vuorineuvoksettarien kanamaisen seurapiirin osalle” (Harry Lewing, Vapaa Sana). Muuten arvioissa suhtauduttiin elokuvaan kriittisesti. Esimerkiksi Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) kirjoittaa: ”Ikävä kyllä kokonaisuus vaikuttaa kovin tekaistulta ja väkinäiseltä.”
Hopeahärkki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen hopeahärkki kasvaa 10–30 cm korkeaksi ja muodostaa tiheäitä, mattomaisia kasvustoja. Varret ja lehdet ovat tiheään valkokarvaisia, mihin myös lajin suomenkielinen nimi viittaa. Kukintohaaroissa on pelkästään hapsikarvoja. Lehdet ovat muodoltaan tasasoukkia tai kapeansuikeita. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on kooltaan 5–7 mm pitkä, teriö on noin kolme kertaa verhiön pituinen. Valkoiset terälehdet ovat matalaan kaksihalkoisia. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Kukkavarsien tyvellä on myös kukattomia tyvivesoja. Suomessa hopeahärkki kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkähkö, 10-liuskaisesti aukeava monisiemeninen kota.
Hopeahärkki ja lähilaji ketohärkki (C. arvense) risteytyvät helposti.

Levinneisyys

Hopeahärkki on kotoisin Etelä-Euroopasta ja Länsi-Aasiasta. Laji esiintyy luonnonvaraisena alkuperäislajina muun muassa Italiassa ja Krimin niemimaalla. Koristekasvina se on kuitenkin levinnyt paljon alkuperäistä esiintymisaluetta laajemmalle. Suomessa hopeahärkkiä voi tavata luonnonvaraisena lähinnä eri puolilla Etelä-Suomea. Varsinkin Ahvenanmaalla laji on lähes vakiintunut luontoon. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun seudulta ja Etelä-Lapista.

Elinympäristö

Alkuperäisellä esiintymisalueella hopeahärkki on vuoristoseutujen laji. Viljelykarkulaisena sitä tavataan tienvarsilla, maankaatopaikoilla, pihoissa ja joutomailla.

Käyttö

Hopeahärkki on yleinen puistojen ja kivikkopuutarhojen koristekasvi. Laji villiintyy luontoon varsin helposti. Viljelylajikkeiden katsotaan useimmiten olevan hopeahärkin ja sitä paljon muistuttavien lähisukulaislajien, (esimerkiksi nukkahärkin C. biebersteinii) risteymiä.
Kobanê

Historia

Kaupunki syntyi turkkilaisen Konyan ja Irakin pääkaupungin Bagdadin yhdistävän Bagdadin rautatien varrelle vuonna 1915. Paikalle oli kolme vuotta aikaisemmin valmistunut rautatieasema, jonka ympäristöön asettui armenialaisten kansanmurhaa paenneita pakolaisia ja pian myös lähialueiden kurdeja. Vuonna 1921 kaupunki jakautui kahtia, kun rautatietä pitkin vedettiin Syyrian ja Turkin välinen rajalinja. Pohjoispuolen asumukset kuuluvat nykyään Suruçin kaupunkiin Mürşitpınar-nimisenä kylänä.
Jürgen Nöldner

Ura

Nöldner aloitti jalkapalloilun Sparta Lichtenbergissä sekä BEWAG/Turbine Berlinissä. Vuonna 1959 Nöldner siirtyi Vorwärts Berliniin, jonka paidassa hän voitti viisi DDR-Oberligan mestaruutta, sekä yhden DDR:n cup-mestaruuden. Vuonna 1973 Nöldner lopetti pääsarjauransa.
Nöldner edusti DDR:n maajoukkuetta kolmekymmentä kertaa ja oli mukana vuoden 1964 olympiapronssia voittaneessa joukkueessa.
HMS Triumph (1764)

Palvelus

Alus poistettiin 1812 palveluksesta Plymouthissa ja se siirrettiin reserviin. Se muutettiin lokakuuhun 1813 mennessä Plymouthissa sairaalalaivaksi Milfordiin nimellä Lazarette 7. Se romutettiin kesäkuussa 1850 Pembrokessa.