google/wiki40b huggingface dataset:
Weißenhofsiedlung

Weißenhofsiedlung on asuinalue Stuttgartissa, Saksassa. Se rakennettiin 1927 Deutscher Werkbundin esittelyalueena. Weißenhofsiedlungia oli suunnittelemassa 16 arkkitehtia, ja heidän johtajanaan toimi saksalainen Ludwig Mies van der Rohe.
Deutscher Werkbund käynnisti projektin vuonna 1925. Sen tavoitteena oli rakentaa uusi malliasuinalue tulevaisuuden ihmisten asumistavaksi suurissa kaupungeissa. Keväällä 1926 Mies van der Rohen alaisuudessa työskenteli useita nuoria modernismia edustavia arkkitehtia. Weißenhofsiedlungiin kohosi lopulta 21 rakennusta, joissa oli 63 asuntoa.
Stuttgartin kaupunki myi koko asuinalueen Saksan valtakunnalla vuonna 1938. Siitä oli tarkoitus muokata sotilasalue. Toinen maailmansota kuitenkin pysäytti suunnitelmat alueen purkamisesta. Mies van der Rohen suunnittelemasta rakennuksesta tuli lastensairaala ja Max Tautin rakennuksesta tuli Wehrmachtin toimisto. Koska osiin taloista asennettiin ilmatorjuntatykkejä, Weißenhofsiedlung oli myös pommitusten kohteena 1944. Kymmenen rakennusta tuhoutui pommituksissa, ja loputkin olivat vaarassa joutua raivatuksi sodan jälkeen taloudellisen kasvun aikana. Kuitenkin vuonna 1956 loput 11 rakennusta suojeltiin historiallisena muistomerkkinä.
Koukkaus itään

Juoni

Syksyllä 1943 reservinvänrikki Santeri Repo joukkueineen saa vaikean tehtävän. Joukon on mentävä kauas pohjoiseen vapauttamaan toinen joukkue pahamaineisesta  Suonteleen kenttävartiosta.
Raimo Lindholm

Urheilu-ura

”Spike” Lindholm on ainoa suomalainen koripalloilija, joka on pelannut kaksissa olympiakisoissa. Helsingissä 1952 Suomen pelit päättyivät kolmeen tappioon, mutta Tokiossa 1964 Suomi sijoittui 11:nneksi 16 maan joukossa voitettuaan yhdeksästä ottelusta neljä. Lindholm ei osallistunut kisapaikan varmistaneeseen Geneven olympiakarsintaan mutta valittiin kokeneena pelaajana itse kisoihin.
Lindholm osallistui EM-kisoihin kuusi kertaa, ja paras sijoitus oli yhdeksäs. Hän voitti 1960-luvulla kolme PM-kultaa mutta ei yhtään Suomen mestaruutta. Himmeämpiä SM-mitaleja hän sai Työväen Mailapoikien riveissä koripallon lisäksi pesäpallossa, jossa hän pelasi myös viisi Itä–Länsi-ottelua. Koripallomaajoukkueessa Lindholm pelasi yhteensä 116 kertaa ja oli pitkään joukkueen kapteeni. Vuoden koripalloilijaksi 190-senttinen Lindholm valittiin kuudesti 1950-luvulla.

Yksityiselämä

Lindholm toimi Työväen Mailapoikien puheenjohtajana 1970–1972. Lindholmin tytär Riitta Lakaniemi (o.s. Lindholm) pelasi koripallossa 34 maaottelua ja voitti Suomen mestaruuden kahdesti. Tyttärentytär Noora Lakaniemi pelaa SM-tasolla, ja myös muut lapsenlapset ovat saavuttaneet mitaleja niin koripallossa, yleisurheilussa, jääkiekossa, golfissa kuin telinevoimistelussakin.
Jussi Kuusiniemi

Jussi Kuusiniemi (s. 30. lokakuuta 1996) on suomalainen autourheilija.
Kuusiniemi aloitti uransa kotimaan karting-radoilla. Menestystä seurasi jo nuorena ja vuosikymmenen vaihtuessa, maailman huippuja vastaan kilpailemaan tottunut Kuusiniemi oli vakiinnuttanut paikkansa suomalaisen kartingin terävimmällä huipulla. Määrätietoinen karting-ura huipentui Pohjoismaiden mestaruuteen vuonna 2012.
Kilpa-autoihin Kuusiniemi siirtyi vuonna 2015. V1600-luokan Mini Onea ajamalla heltisi palkintopallisijoitus jo ensimmäisessä kisassa ja myöhemmin kaudella saavutetut paalupaikka, kisan voitto ja yhteensä neljä palkintopallisijoitusta takasivat lopulta neljännen sijan Suomen mestaruussarjassa sekä Vuoden Tulokas -tittelin kisaorganisaatiolta.
V1600-luokassa annetut näytöt poikivat sopimuksen Composit Motorsportin talliin, Italian Clio Cupiin kaudelle 2016. Paalupaikka heti toisessa kilpailussa Misanossa ja toinen paalupaikka muutama kisa myöhemmin Vallelungan radalla kertoivat jälleen omaa kieltään Kuusiniemen nopeudesta, mutta muutoin epäonnisissa merkeissä sujuneen kauden jälkeen Kuusiniemi palasi Suomeen kilpailemaan, nyt Porsche GT3 Cupiin.
Kausi 2017 päättyi AKK:n Mestareiden Illassa Jussi Kuusiniemen tyhjentäessä palkintopöydän pokaaleista. Hyvinkään Urheiluautoilijoita edustava Kuusiniemi vei nimiinsä niin kotimaisen FTCC-mestaruuden Porsche GT3 -luokassa, kuin Pohjois-Euroopankin mestaruuden Porsche GT3 NEZ -sarjassa. Eikä ihme – Kuusiniemi seisoi palkintopallilla kauden jokaisena kilpailuviikonloppuna.
Menestyksekkään kauden 2017 jälkeen, siirtyminen Keski-Euroopan radoille oli jälleen edessä. Nyt sopimus syntyi Saksan TCR-sarjaan ja autoksi valikoitui VW Golf GTI TCR. Kilpaa ajetaan jälleen maailmanluokan moottoriradoilla Saksassa, Tšekissä, Itävallassa ja Hollannissa.
Stadion am Bruchweg

Stadion am Bruchweg on Saksan Bundesliigassa pelaavan FSV Mainz 05:n vuonna 1929 valmistunut ja 1995-2004 nykyaikaiset vaatimukset täyttäväksi päivitetty kotistadion Mainzin kaupungissa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa.

Kapasiteetti

Stadionille mahtuu nykyään virallisiin otteluihin 20 300 katsojaa, ollen siten yleisökapasiteetiltaan liigan pienin. Katettuja istumapaikkoja on 8 400, ja vastaavia seisomapaikkoja 10 300. Lisäksi pyörätuoleille on varattu 60 paikkaa, kahdeksan aitiota tarjoaa tilat 850 liikevieraalle ja vierasjoukkueen käyttöön on varattu 600 katettua istuma- ja 1 300 seisomapaikkaa.

Yleisömäärät

Virallinen yleisöennätys on 24 000 vuodelta 1965 Saksan cupin ottelusta 1. FSV Mainz 05 - 1. FC Nürnberg. Kaudelle 2005 joukkue sai myytyä 14 600 kausikorttia, jättäen vapaaseen myyntiin ainoastaan 3 000 ottelukohtaista lippua (joiden hinnat vaihtelevat 6,50 eurosta aina 31 euroon asti) ja varmistaen täyden stadionin jokaiseen kotiotteluunsa. Verrattain pienestä koostaan ja fanaattisten kausikorttilaisten täyttämistä katsomoistaan johtuen stadionilla on myös maine yhtenä liigan tunnelmarikkaimmista pelipaikoista.

Tulevaisuus

Vaikka stadion on rakennettu viime vuosina käytännössä kokonaan uusiksi, on liigatasoa ja kysyntää kohtaamaton kapasiteetti muodostumassa ylitsepääsemättömäksi ongelmaksi. Keskeinen sijainti tarkoittaa mahdollisuutta varsin vähäiseen lisärakentamiseen, sen on laskettu mahdollistavan laajentamisen vain noin 27 000 katsojaan asti, tarpeen ollessa lasketun 35 000 paikkaiselle stadionille. Keskeinen sijainti tarkoittaa myös merkittäviä liikenneongelmia laajalle alueelle jo nykyisillä yleisömäärillä, eikä stadionin välittömässä läheisyydessä ole pysäköintimahdollisuutta kuin noin 500 autolle. Ongelmista johtuen myös kokonaan uuden stadionin rakentaminen 40-45 miljoonan euron budjetilla on vakavassa harkinnassa, päätöksiä asiasta odotetaan alkuvuoden 2006 aikana. Korvaava stadion nousisi todennäköisesti joen vastakkaiselle puolelle Hessenin osavaltion pääkaupunkiin Wiesbadeniin yhdessä alemmalla sarjatasolla pelaavan paikallisen Wehen Taunussteinin kanssa. Suuri osa kannattajista kuitenkin vastustaa suunnitelmaa. Stadion am Bruchwegin kannalta muutto tarkoittaisi paitsi merkittävien otteluiden kaikkoamista, myös kolmen katsomon purkamista, ja ainoastaan pääkatsomon säilyttämistä amatööri- ja juniorijoukkueita varten.
Rapakon kalliomaalaus

Siirtolohkareen sijainti

Saimaan Pihlajaveden Rapakonsaaren koillisosassa Saunalahdenniemen kärjen tuntumassa ja noin 30 metriä rannasta sijaitsee suuri osin kuutiomainen siirtolohkare, johon maalaus on tehty. Paikka sijaitsee voin 12,8 kilometriä Savonlinnan tuomiokirkosta länteen ja maalaus oli löydettäessä Kymmene Oy:n mailla. Saari on tavoitettavissa kesällä vain veneellä ja talvella salmen jään tulee olla vahvaa.

Maalaus

Kiven itäkylkeen on maalattu kaksi vesilintua muistuttavaa yksinkertaista kuviota. Ne ovat kuin yhdellä sormella pyyhkäistyjä. Vaikka toteutus on yksinkertainen, syntyvä vaikutelma vie ajatukset joutseneen. Koska muitakin pitkäkaulaisia lintuja on olemassa, ei lopullista päätöstä voi lajin osalta tehdä.
Alempi lintu on 1,4 metrin korkeudella maasta ja se on 23 senttimetriä korkea ja 19 pitkä. Ylempi lintu on 15 senttimetriä pitkä ja korkea. Molemmat uivat vasemmallepäin ja ne näyttävät muodostavan parin.
Jokioisten Verkatehdas

Jokioisten Verkatehdas oli Turun läänin maaherran E. G. v. Willebrandin 1797 perustama verkatehdas, joka sijaitsi Tammelan pitäjässä Jokioisten kartanon alueella, Loimijoen rannalla.

Willebrandin jälkeen

E. G. v. Willebrandin kuoltua vuonna 1809 Jokioisten kartanon omisti hänen leskensä Venla Gustava von Willebrand vuoteen 1820 asti, jonka jälkeen omistajina olivat heidän lapsensa, jotka ensin vuokrasivat kartanon ja sitten möivät 1826 kapteeni Joseph Brehmerille. Verkatehtaan vuokraajana oli 1810 värjärimestari Fredrik Grek, vuodesta 1823 alkaen J. C. Büttner, vuoden 1827 loppuun tehtailija Carl Nyström.
Joseph Brehmer vuokrasi Jokioisten verkatehtaan saksalaisille C. W. Herrenkohlille ja Carl August Dopellille 1827 alkaen viiden vuoden ajaksi. Heidän aikanaan verkatehtaassa oli kuusi kutomotuolia. Vuokra-ajan päätyttyä 1833 saksalainen Carl August Dopell vuokrasi tehtaan kymmeneksi vuodeksi. Vuokrasopimuksessa oli myöhemmin hyvin haitallisesti tehtaan toimintaan vaikuttanut verkatehtaan vesivoiman käytön rajoitus, joka varasi vesivoiman ensisijaisesti rautatehtaan ja myllyjen käyttöön. Tämän velvoitteen johdosta verkatehtaan koneita piti käyttää käsin silloin, kun vesivoima oli vähissä.
Verkatehdasta ei juurikaan kehitetty vuosina 1809–1839, uusia koneita ei hankittu ja vanhatkin koneet olivat kuluneita. Verkatehtaassa oli vuonna 1838 oli Hämeen läänin maaherran kertomuksen mukaan vain kaksi kutomotuolia ja karstauskone sekä kehruukone, jotka kaikki kävivät vesivoimalla. Tehtaaseen kuului tuolloin myös värjäämö ja kuivaamo.
Turun taideakatemia

Turun AMK:n Taideakatemia on Turun ammattikorkeakouluun kuuluva suomalainen taideoppilaitos. Se perustettiin vuonna 1996, kun kulttuurialan koulutus tuli osaksi Turun ammattikorkeakoulun koulutustarjontaa. Taideakatemian muodostivat Turun piirustuskoulu ja Turun taiteen ja viestinnän oppilaitos (TUTVO), joiden lisäksi oppilaitoksessa alkoi musiikin koulutus vuonna 2000. 
Taideakatemian opetuksen perustoimintoihin sisältyy osallistuminen kansainvälisiin tapahtumiin ja yhteistyöprojektit ulkomaisten partnerien kanssa. Opiskelijoita on noin 650 ja opetus- ja tukihenkilökuntaa yhteensä noin 80.
Taideakatemian päätoimipiste sijaitsee Turun ammattikorkeakoulun Linnankadun kampuksella (Linnankatu 54–60), Varvintorin laidalla.Taideopetukselle suunnitellut toimitilat ovat LPR-arkkitehtien käsialaa. Rakennuskompleksissa yhdistyvät mm. vanha köysitehdas, entiset laivatelakkahallit sekä Wärtsilän henkilöstötilana toiminut rakennus. Yleisölle avoimia ovat Taideakatemian Köysiteatteri ja kuvataiteen opiskelijoiden käytössä oleva Köysiratagalleria.
Alueellinen uutislähetys

Alueellinen uutislähetys on Yle Uutisten tuottama alueellinen uutislähetys, jota esittää televisiossa Yle TV1 (aiemmin Yle TV2). Uutiset käsittelevät ainoastaan kyseisten alueiden asioita ja ne lähetetään Uuttamaata lukuun ottamatta nykyisin Tampereen Mediapoliksesta, vuoteen 2015 asti alueiden omista toimituksista. Uutislähetyksen lopussa on alueellinen säätiedotus. Alueelliset uutislähetykset aloitettiin 6. tammikuuta 2000 kolmella alueella, jotka olivat Lounais-Suomi, Keski-Suomi ja Pohjois-Suomi. Uudenmaan ja Hämeen alueuutiset lähetettiin ensimmäistä kertaa 31. maaliskuuta 2003. Itä-Suomen uutisten ensimmäinen lähetys oli 3. marraskuuta 2003, ja vuonna 2004 alueuutiset laajenivat lopuille alueille eli Kaakkois-Suomeen sekä Pohjanmaalle. Niillä alueilla, joilla ei vielä ollut omaa alueuutislähetystä vuosina 2000–2004, esitettiin kaikkien muiden alueiden lähetykset vuoropäivinä yksi kerrallaan.
Ensimmäinen uutislähetys on pituudeltaan kolme minuuttia, ja se esitetään Yle TV1 -kanavalta kello 17.06. Toisen lähetyksen ensiesitys on arkisin kello 18.22, ja joka alueella näkyy tuolloin vain oma lähetys. Pitempi lähetys uusitaan koosteena seuraavana aamupäivänä (kooste tunnettiin aiemmin nimellä Päivä Suomessa), ja tuolloin taas kaikki lähetykset näkyvät koko maassa peräkkäin. Ulkomailla näkyvällä TV Finland -kanavalla esitetään ensilähetyksenä Uudenmaan uutiset, ja muut lähetykset tulevat uusintana kuten Suomessakin.
YLE24-kanavan ollessa olemassa ensiesitys oli Yle TV2:lla ja YLE24:llä kello 17.50 (vain alueen oma lähetys), ja ne uusittiin kello 19.20 ja 21.10 välisenä aikana (kaikki lähetykset koko maassa). YLE24-kanavan lopettamisen jälkeen lähetykset uusittiin Yle TV2:ssa aamupäivällä kello 9.15–10.35.
Perniön yhteiskoulu

Perniön yhteiskoulu on perustettu vuonna 1927 ja rakennettiin 1400-luvun Pyhän Laurin Kirkon läheisyyteen. Koulussa on noin 200 oppilasta. Nykyinen rehtori on Arttu Karhulahti.

Toiminta yksityiskouluna

Perniön yhteiskoulu toimi alun perin yksityiskouluna vuosina 1927-1971. Omistajana toimi Perniön yhteiskoulun kannatusyhdistys. Rehtorina toimisivat 1927-1929 Maija Blomberg, 1929-1932 Liisa Ketonen, 1932-1933 Kyösti Siljander, 1933-1937 Kyösti Salokas, 1937-1970 Alli Jäntti, 1970-1971 Osmo Viitanen.
Hyvänlaatuinen asentohuimaus

Hyvänlaatuinen asentohuimaus johtuu sisäkorvan tasapainoelimen toiminnan häiriöstä. Sen oireena on toistuva pään asennon muutoksiin liittyvä huimaus. Asentohuimaus on melko yleinen ikääntyvien ongelma. Hankalista oireista huolimatta hyvänlaatuinen asentohuimaus ei ole aivoverenvuodon, kasvaimen tai muun vakavan sairauden merkki.

Oireiden syy

Hyvänlaatuinen asentohuimaus johtuu sisäkorvan tasapainoelimen toiminnan häiriöstä. Tasapainoelimessä on kolme kaarikäytävää, joiden sisältämä neste liikkuu vatupassin nesteen tavoin, kun päätä kallistetaan. Kaarikäytävät kaartuvat kolmessa toisiinsa nähden kohtisuorassa tasossa, minkä vuoksi ne havaitsevat eri suuntiin suuntautuvaa liikettä.
Joskus johonkin kaarikäytävään muodostuu sakkaa, joka muuttaa tasapainoon liittyviä aistimuksia. Keskushermosto ei kuitenkaan saa vastaavia signaaleja toisesta sisäkorvasta. Ristiriita eri puolilta tulevien aistimusten välillä aiheuttaa keskushermostolle tulkintaongelman, ja se koetaan huimauksena.
Yleensä sakkaa kertyy taaempaan (posterioriseen) kaarikäytävään, sillä siitä sakka ei pääse poistumaan itsestään niin helposti kuin kahdesta muusta (ylemmästä ja horisontaalisesta) kaarikäytävästä. Sakka on kaarikäytävässä olevaa nestettä painavampaa, joten sitä voidaan poistaa kallistamalla päätä sopivilla liikesarjoilla.

Hyvänlaatuisen asentohuimauksen hoito

Hyvänlaatuinen asentohuimaus korjaantuu ajan myötä itsestään. Toipumista voi kuitenkin nopeuttaa liikesarjoilla, joka poistaa kaarikäytävään kertynyttä sakkaa. Tavallisimmin ongelma on taimmassa kaarikäytävässä, ja riippuen huimauksen lähteestä kannattaa käyttää hieman erilaisia harjoitteita. Tunnetaan Brand-Daroffin, Epleyn ja Semantin manööverit.
Hyvänlaatuiseen asentohuimaukseen ei ole parantavaa lääkehoitoa. Tasapainoelimeen vaikuttavista huimauslääkkeistä saattaa olla enemmän haittaa kuin hyötyä, mutta huimaukseen liittyvää pahoinvointia voidaan lievittää pahoinvointilääkkeillä. Vain hyvin harvoin saatetaan harkita kirurgisia operaatioita.
Cacophony

Historia

Yhtye perustettiin vuonna 1986 Yhdysvalloissa ja ensilevy julkaistiin 1987. Yhtye teki myös toisen albumin ja kumpikin kitaristi omat soololevynsä, jonka jälkeen Becker siirtyi David Lee Rothin bändiin ja Friedman päätyi Megadethin kitaristiksi.
Bielsko-Biała

Historia

Ensimmäinen kirjallinen maininta Bielskon kaupungin olemassaolosta on peräisin vuodelta 1312. Sen sijaan ensimmäinen maininta Białasta on vuodelta 1564, jolloin se oli osa Lipnikin kylää.
Bielsko ja Biała yhdistyivät samaksi kaupungiksi vuonna 1951.
Kenzō Yokoyama

Jalkapallomaajoukkue

Yokoyama edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1964–1974. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 kesäolympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia.
Skotlannin Valioliiga 2013-2014

Ylempi loppusarja

Lähde: BBC Sport
¹Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = Kotivoitto; Keltainen = Tasapeli; Punainen = Vierasvoitto.

Alempi loppusarja

Lähde: BBC Sport
¹Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = Kotivoitto; Keltainen = Tasapeli; Punainen = Vierasvoitto.

Mestaruussarjan playoff

Mestaruussarjan playoffkierrokselle selviytyivät Mestaruussarjan sijoille 2.-4. sijoittuneet joukkueet, sekä Valioliigan 11. joukkue.
Osasto Pennanen

Osasto Pennanen (myös Osasto Petsamo) oli talvisodan aikana Lapissa taistelleeseen talvisodan Lapin Ryhmään kuulunut pohjoisempi osasto, joka taisteli Petsamossa Neuvostoliiton 52. divisioonaa vastaan. Osaston koko oli aluksi kolme komppaniaa, joista yksi oli sodan ajan suunnitelmiin kuulumaton yksikkö. 8. joulukuuta Lapin Ryhmä vahvisti Osasto Pennasta tiedusteluosastolla (TO 11). Osastoa komensi Antti Pennanen, joka jatkosodassa komensi Petsamon erillisosastoa.
Graf Zeppelin (laiva)

Graf Zeppelin oli Saksan laivaston keskeneräiseksi jäänyt lentotukialus toisessa maailmansodassa.

Valmistus

Saksan laivaston ensimmäinen 262 metriä pitkä lentotukialus tilattiin 16. marraskuuta 1935 Kielin telakalta, missä köli laskettiin 28. joulukuuta 1936. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1938. Aluksen varustaminen keskeytyi useaan otteeseen.
Toinenkin lentotukialus oli rakenteilla, mutta se ei ehtinyt valmistua vesillelaskuun. Aluksen nimi olisi ollut mahdollisesti Peter Strasser.

Kohtalo sodan jälkeen

Saksalaiset upottivat keskeneräisen aluksen nykyisen Puolan Szczecinin lähelle 25. huhtikuuta 1945 puna-armeijan lähestyessä kaupunkia. Neuvostoliittolaiset kuitenkin korjasivat matalaan veteen upotetun aluksen kelluvaksi maaliskuussa 1946. 
Aluksen kohtalo oli hämärä vuosikymmeniä sodan jälkeen. Liittoutuneiden sopimuksen mukaan alus olisi pitänyt tuhota tai upottaa syvälle 15. elokuuta 1946 mennessä. Itäblokin ulkopuolella viimeinen tieto aluksesta oli 7. huhtikuuta 1947 otettu kuva, jossa alus oli lähdössä Świnoujścien satamasta lastattuna erilaisilla tavaroilla. Joidenkin tietojen mukaan venäläiset olisivat lastanneet aluksen sotasaaliskalustolla, muun muassa panssarivaunuilla, ja se olisi aiottu hinata Leningradiin mutta olisi Rügenin ulkopuolella osunut ajomiinaan ja uponnut.

Neuvostoliiton arkistot avautuvat

Aluksen kohtalo selvisi vasta Neuvostoliiton arkistojen avauduttua 1990-luvulla. Tietojen mukaan alus hinattiin 1947 Leningradiin, jossa se aiottiin korjata toimintakuntoiseksi. Korjaamista ei kuitenkin lopulta pidetty järkevänä ja alus hinattiin harjoitusmaaliksi takaisin Puolan rannikolle.
Alus oli 16. elokuuta 1947 Neuvostoliiton ilmavoimien ja merivoimien maalina harjoituksessa, jonka tarkoituksena oli hankkia tietoa lentotukialuksen upottamisesta. Alukseen kohdistettiin 24 pommia ja tykinammusta, mutta se upposi vasta kahden torpedon osumasta. Alus oli mahdollisesti lastattu lentopommeilla taistelutilanteessa olevan lentotukialuksen aseistuksen simuloimiseksi.
Kokemukset lentotukialuksen upottamisesta olivat arvokasta tietoa vuonna 1947, jolloin Kylmä sota oli jo alkanut. Neuvostoliittolaiset olivat hyvin tietoisia Yhdysvaltojen suuresta lentotukialusten määrästä ja alusten strategisesta merkityksestä mahdollisen sodan aikana.
Aluksen hylky löydettiin vuonna 2006 läheltä Łeban satamaa.
Panttipataljoona: suomalaisen SS-pataljoonan historia

Lähteen väärennös

Marko Junkkari kirjoitti 17.3.2019 Helsingin Sanomissa, että Jokipii siteeraa kirjassa SS-mies Lennart Kihlströmin päiväkirjaa muodossa: "Tarnopolin yli. Vihollisen kanssa yhteenotto. Tykistö kunnostautui. 6 kaatunutta, yli sata ryssää sai surmansa. Takaisin T:n ylitse". Alkuperäisessä päiväkirjassa kohta on kuitenkin: "Tarnopolin yli. Vihollisen kanssa yhteenotto. Tykistö kunnostautui. 6 kaatunutta, yli sata ryssää ammuttiin. Takaisin T:n ylitse". Jokipii on muuttanut kohdan "ammuttiin" muotoon "sai surmansa". Kanavassa julkaistussa artikkelissaan everstit Pekka Holopainen ja Kalle Liesinen kritisoivat voimakkaasti Junkkarin artikkelia, jossa Jokipiin siteerausvirhe tuotiin esille. He huomauttivat, että sodassa "lähtökohtaisesti ammutaan muita kuin sotavankeja". "Merkintä kuulostaakin ennemminkin onnistuneen iskuosastohyökkäyksen kuvaukselta kuin kertomukselta tykistön toteuttamasta sadan sotavangin ampumisesta asemiensa etupuolella". Kansallisarkiston pääjohtaja Jussi Nuorteva vastasi Holopaisen ja Liesisen kritiikkiin.
Kuokkalan koulu (Lempäälä)

Kuokkalan koulu on Lempäälässä sijaitseva koulu, joka sijaitsee kilometrin päässä Kuokkalan kylästä. Koulussa opiskelee noin 160 oppilasta ja 15 henkilökuntaa. Vuonna 2007 koululle rakennettiin uudet tilat, jossa opiskelevat 3–6 luokan oppilaat. Kuokkalan koulu on yksi monista Lempäälän kouluista.
Guarda

Maantiede

Guarda on Guardan piirin pinta-alaltaan suurin kaupunki ja pääkaupunki. Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Pinheliin, idässä Almeidaan, kaakossa Sabugaliin, etelässä Belmonteen ja Covilhãan, lännessä Manteigasiin ja Gouveiaan ja luoteessa Celorico da Beiraan.
1 056 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva Guarda on Portugalin mantereen korkeimmalla sijaitseva kaupunki. Kaupunki sijaitsee Serra da Estrelan vuoriston vieressä.
Setterbergin puisto

Setterbergin puisto on kahteen tasoon rakennettu puisto Vaasan keskustassa. Ylempi osa on tarkoitettu leikkiä varten. Alemmalla tasolla lähempänä merta on suihkulähde ja helleenisten veistosten jäljennöksiä. Veistokset hankittiin vuonna 1929 Vaasan Höyryleipomo Oy:n lahjoittamin varoin. Veistokset ovat "Borghesialainen miekkailija", "Lepäävää Merkurius", "Poika ja hanhi", "Venus miekkoineen" sekä "Apollo".
Toivo Kujala

Toivo Edvard Kujala (18. marraskuuta 1894 Sippola – 7. huhtikuuta 1959 Helsinki) oli sähköasentaja ja Suomen kommunistisen puolueen Kymenlaakson piirin sihteeri ja toimitsija. Hän oli Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana 1940- ja 1950-luvuilla sekä toimi pitkään eduskunnan 2. varapuhemiehenä.
Kujalan vanhemmat olivat pienviljelijä Tuomas Kujala ja Helena Mänttäri. Hän kävi kansakoulun ja myöhemmin Sirola-opiston. Kujala työskenteli maa- ja metsätöissä, rakennus- ja lastaustyöläisenä sekä sähköasentajana Sippolassa ja Kotkassa. Kujala oli Suomen kommunistisen puolueen Kymenlaakson piirin sihteerinä 1920-luvulla ja hänet tuomittiin vankilaan poliittisista syistä 1918 ja uudestaan 1931. Sotavuosina Kujala oli turvasäilössä ja vapauduttuaan 1944 hän toimi Suomen kommunistisen puolueen Kymenlaakson piirin toimitsijana 1944–1945.
Kujala oli kansanedustajana 1945–1959 edustaen 1945–1948 Kymen läänin läntistä vaalipiiriä ja 1948–1959 Kymen läänin vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan 1. varapuhemies tammikuussa 1946 ja uudelleen 1958–1959 sekä 2. varapuhemies 1946–1958. Kujala kuoli huhtikuun alussa 1959 kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Veikko Kansikas.
Kujala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän kuului myös Kotkan kaupunginvaltuustoon vuoteen 1930 saakka ja uudelleen 1945–1959. Kujala oli Sirola-opiston johtokunnan puheenjohtajana ja jäsenenä Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteassa sekä Suomen kansan demokraattisen liiton liittotoimikunnassa. Vuosina 1945–1946 Kujala oli sotasyyllisyysoikeuden varajäsen.
Toivo Kujala oli naimisissa vuodesta 1921 Lempi Lyydia Liljeströmin kanssa.