google/wiki40b huggingface dataset:
Second Chance

Tuotanto

Tuotantovaiheessa sarjan nimenä käytettiin myös Frankenstein, Lookinglass ja The Frankenstein Code.
Lokakuussa 2015 Fox pienensi alkujaan 13-jakson mittaiseksi suunniteltua ensimmäistä kautta kahdella jaksolla.
Fox ilmoitti lopettavansa sarjan 12. toukokuuta 2016.

Arvostelut

Metacriticin kriitikot antoivat sarjalle arvosanaksi 47/100 ja sivuston käyttäjien arvosana on 8,4/10 pistettä. Rotten Tomatoesin kriitikoiden ja käyttäjien näkemysero sarjasta on vielä suurempi. Heidän kriitikot antoivat arvosanaksi 30% ja käyttäjät 88%.
Walter Nohrström

Walter Johannes Nohrström (28. tammikuuta 1859 Savonlinna – 6. helmikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kamarineuvos, maanmittari ja Maanmittaushallituksen ylijohtaja. 
Walter Nohrströmin vanhemmat olivat kollega Johan Wilhelm Nohrström ja Klara Lovisa Olsoni ja puoliso vuodesta 1889 Hanna Elisabet (Lisi) Herlin (k. 1940). Hänen vanhempi veljensä oli piirilääkäri Kaarlo Nohrström. Walter Nohrström kävi yläalkeiskoulun 1874 ja valmistui maanmittariksi 1880. Varamaanmittarina hän toimi 1885, vakaajana 1886, nuorempana komissiomaanmittarina 1889 ja vanhempana 1889–1896. Nohrström oli Maanmittaushallituksen vt. insinööri 1896–1899 ja Turun läänin maanmittari 1899–1905. Maanmittaushallituksen pääjohtajan eli ylitirehtöörin apulainen hän oli 1905–1916 ja 1918–1928, hallinnollisen osaston johtaja 1916–1918 ja ylijohtaja 1928–1929. Hän sai kamarineuvoksen arvon vuonna 1905. Nohrström oli paitsi monien alansa komiteoiden ja työryhmien jäsen, myös Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hän julkaisi vuonna 1933 teoksen Isojaot Suomessa Venäjän vallan aikana (Suomen maanmittauksen historia II).
Z33

Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä telakkanumerolla 1003. Sen köli laskettiin 22. joulukuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1941. Alus valmistui 6. helmikuuta 1943.

Palvelus

Alus luovutettiin Neuvostoliitolle 1946.
Nukulaelae

Maantieto

Nukulaelaen 19 saaresta koostuva atolli sijaitsee Tyynellämerellä noin 110 kilometriä kaakkoon Funafutista, Tuvalun väkirikkaimmasta atollista. Nukulaelae on maan itäisin atolli. Saarien yhteenlaskettu pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja atollin laguunin pinta-ala on 43 km². Atollin saaret ovat pääosin hiekkarantaisia laguunin puolella.

Ilmasto

Nukulaelaen vuosittainen sademäärä on keskimäärin noin 3 200 millimetriä.

Historia

Nukulaelaen eteläosissa sijaitsee polynesialaista maraes-temppeliä muistuttava rakennelma, joka on peräisin eurooppalaisten saapumista edeltäneeltä ajalta. Ensimmäinen Nukulaelaen löytänyt eurooppalainen oli kapteeni George Barrett. Kristinusko levisi saarelle ensimmäisen kerran vuonna 1861. Vuosina 1862–1863 arviolta 65–80 prosenttia atollin noin 300 asukkaasta vietiin orjiksi Peruun. Monet heistä eivät enää palanneet saarelle ja vuonna 1892 atollin asukasluku oli vain 95. Eurooppalaiset toivat myös mukanaan sairauksia, jotka johtivat useisiin kuolemantapauksiin saarella.
Nukulaelaen atollilla avattiin postitoimisto vuonna 1923.
Tämän päivän nukulaelaelaiset tunnetaan heidän laulamisestaan ja tanssistaan.

Talous

Euroopan unioni on avustanut Nukulaelaella ja kahdella muulla Tuvalun atollilla aurinkoenergian käyttöönottoa. Niinpä niillä voidaan nykyään käyttää sähköä vuorokauden ympäri. Aikaisemmin sähköä tuotettiin saarilla dieselillä, ja sitä riitti vain 18 tunniksi vuorokaudessa.
Johannes Lahtela

Johannes Lahtela (s. 1975 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja Esiintymistaidon Akatemia Oy:n toimitusjohtaja. Vanhemmat ovat kirjailija Markku Lahtela ja keramiikkataiteilija Marjatta Lahtela. Olavi Lahtela oli isoisä ja isoisän isä kansanedustaja Matti Lahtela. Johannes Lahtela valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2001 teatteritaiteen maisteriksi ja on näytellyt mm. Vaasan ja Seinäjoen kaupunginteattereissa. Merkittävimmät teatteriroolit ovat Macbethin rooli näytelmässä Macbeth (ohj. Jotaarkka Pennanen, Vaasan kaupunginteatteri) sekä Alan Strangin rooli näytelmässä Equus (ohj. Kaija Viinikainen, Vaasan kaupunginteatteri). Hän on tehnyt myös TV-, elokuva- ja radiorooleja, joista merkittävimmät ovat Simpan rooli TV-lyhytelokuvassa Lapinpoika  (ohj. Joona Tena, YLE 1999) sekä runomonologin Pohjakosketus TV-taltiointi.
Lahtela on erikoistunut runomonologeihin. Pohjakosketus (Pentti Saaritsan runoista) voitti vuonna 2002 Pieksämäen Teatterimaraton -monologikilpailun ja
Tiarnia (Pentti Saarikosken runoista) voitti vuonna 2003 Lahden runomaratonin.
Lahtela palkittiin vuonna 2003 Tarmo Manni -stipendillä ansioituneesta näyttelijäntyöstä.
Vuonna 2009 hän perusti Esiintymistaidon Akatemia Oy:n yhdessä pedagogi Ilkka Tyynelän kanssa. Johannes Lahtela on naimisissa näyttelijä Annaleena Sipilän kanssa.
Ensimmäisenä suomalaisena teatterintekijänä Lahtela esiintyi Armenian Yerevanissa kansainvälisellä Highfest -teatterifestivaalilla vuonna 2014. Festivaaliesitys oli monologi Pentti Saaritsan runoista, mikä tekstitettiin venäjäksi.
Johannes Lahtela on tehnyt monta vuotta vapaaehtoistyötä kirkolle. Hänet vihittiin ortodoksisen kirkon papiksi oman toimen ohelle vuonna 2017. Lahtelalla on myös ortodoksisen teologian maisterin tutkinto. Pro Gradun Lahtela teki aiheesta alkoholismi hengellisenä sairautena.Hän on kirjoittanut paljon muun muassa alkoholismista ja hengellisyydestä. 7.4.2018 Lahtela oli Anne Flinkkilän vieraana.
Ansel Elgort

Yksityiselämä

Elgortin isä on Voguen muotivalokuvaaja Arthur Elgort ja äiti ooperaohjaaja ja -tuottaja Grethe Barrett Holby. Ansel on nuorin kolmesta lapsesta, ja hänen siskonsa Sophie on valokuvaaja ja veljensä Warren elokuvantekijä.
Live!! +one

Live!! +one on Iron Maidenin Japanissa julkaisema live-EP vuodelta 1980. Kreikassa albumi julkaistiin vuonna 1984 erilaisella kappalesisällöllä.
Ted DiBiase Jr

Theodore Marvin DiBiase Jr. (s. 8. joulukuuta 1982 Clinton, Mississippi) on yhdysvaltalainen showpainija, joka työskenteli WWE:ssä vuosina 2007–2013. Hän on WWE Hall of Famen ”Million Dollar Man” Ted DiBiasen poika.
Vuonna 2009 Dibiase esiintyi elokuvassa The Marine 2.
Latvian miehitysmuseo

Latvian miehitysmuseo (latv. Latvijas Okupācijas muzejs) on museo Latvian pääkaupungissa Riiassa. Museo esittelee Latvian historiaa neuvostomiehityksen ja natsi-Saksan ajalta.
Etiopianbanaani

Ulkonäkö

Etiopianbanaanin koko vaihtelee paljon kasvupaikan mukaan, mutta hyvissä oloissa se voi saavuttaa jopa 12 metrin korkeuden. Varret yltävät noin viiden metrin korkeuteen ja ne ovat väriltään punertavanruskeita. Varret sisältävät maitiaisnestettä, joka värjäytyy punertavaksi joutuessaan ilman kanssa kosketuksiin. Lehdet levittäytyvät banaanikasveille tyypilliseen asentoon tasaisesti varren ympärille. Lehdet ovat pitkulaisia ja keihäsmäisiä, päältä vihreitä ja kiiltäväpintaisia, alta nukkaisia.
Etiopianbanaani tekee kolmenlaisia kukkia: hede-, emi- ja hermafrodiittisia kukkia. Hedekukat ovat muuten valkoisia, mutta niiden terälehtien kärjet ovat oransseja. Hedekukassa on viisi hedettä. Ponnet ovat purppuranpunaisia tai violetteja ja palhot valkoisia. Hermafrodiittisissa kukissa on 1–5 hedettä. Ponnet ovat hiukan palhoja suuremmat. Emikukat ovat harvinaisia. Ne ovat samanlaisia kuin hermafrodiittiset kukat paitsi, että niiltä puuttuvat heteet.

Levinneisyys

Etiopianbanaani on levittäytynyt hyvin laajalle alueelle päiväntasaajan eteläpuoliseen Afrikkaan. Itä-Afrikassa sen levinneisyys yltää myös päiväntasaajan pohjoispuolelle aina Sudaniin, Etiopiaan, Eritreaan ja Somaliaan saakka. Etiopianbanaani on Afrikan yleisin ja laajimmalle levinnein Ensete-suvun kasvi.

Käyttö

Etiopianbanaani on yleinen viljelykasvi. Lämpimillä alueilla sitä viljellään ulkona ja kylmemmillä kasvi- ja asuinhuoneissa. Etiopianbanaanin hedelmä ei yleensä kelpaa ruoaksi, mutta nuoret kukat ovat keitettyinä syötäviä. Myös kasvin siemeniä, varsia ja juuria käytetään ravinnoksi. Kasvin lehtiä käytetään Afrikassa talojen kattojen rakennusaineena ja versoista saadaan kuitua köysien punontaa varten.
Centovalli

Kunta

Centovallin kunta perustettiin vuonna 2009, jolloin kolme alueen kuntaa, Borgnone, Intragna ja Palagnedra, yhdistyivät. Vuoden 2015 lopussa kunnassa oli 1 170 vakinaista asukasta.

Laakso

Centovallin laakso sijaitsee Melezzajoen Sveitsin puoleisessa laaksossa. Italian puoleinen osa laaksosta on nimeltään Valle Vigezzo. Melezza laskee Maggiajokeen Locarnon rajalla.

Liikenneyhteydet

Laaksoa pitkin kulkee Centovallin rautatie (ital. Ferrovia delle Centovalli) Locarnosta Italian Domodossolaan. Laaksoa pitkin kulkee myös mutkainen maantie. Juna- ja linja-autoiikennettä hoitaa Società per le Ferrovie Autolinee Regionali Ticinesi SA (FART) -yhtiö.
Kuno Nyman

Kuno Fredrik (K. F.) Nyman (21. heinäkuuta 1887 Urjala – 10. huhtikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja. 
Nymanin vanhemmat olivat agronomi Karl Fredrik Nyman ja Mathilda Ohlsson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1913 sekä lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Nyman sai varatuomarin arvon 1915 ja Svenska handelshögskolanin kauppatieteiden kunniatohtorin arvon 1964. 
Nyman oli Loviisassa vt. pormestarina 1917–1919 ja pormestarina 1919–1925. Hän toimi myös Landtmannabankenin, myöhemmin Liittopankin Loviisan konttorin apulaisjohtajana 1920–1925. Tämän jälkeen Nyman oli Varkaudessa A. Ahlström Oy:n lakimieskonsulttina 1925–1929 ja hän oli myös Varkauden kauppalan vt. kauppalanjohtajana 1929. Viimeksi Nyman oli Helsingin säästöpankin (Helsingfors Sparbank) pääjohtajana 1929–1958 ja Helsingin säästöpankin hallituksen puheenjohtajana 1930–1959. 
Nyman oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1930–1936 ja 1944–1945 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan toiselle kaudelleen 17. marraskuuta 1944 kesken edustajakautensa kuolleen ruotsalaisten Ragnar Furuhjelmin tilalle. Nyman oli eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana 1935 ja pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1944. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa Nyman oli mukana Varkauden kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana ja Helsingin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli Suomenruotsalaisten kansankäräjien valtuutettuna ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen varapuheenjohtajana. Nyman toimi myös muun muassa Säästöpankkien keskusosakepankin hallintoneuvoston, Säästöpankkiliiton valtuuskunnan ja Varubodenin hallintoneuvoston puheenjohtajana. 
Kuno Nyman oli naimisissa vuodesta 1917 Else Maria Nybergin kanssa.
Tiikerikissa

Lisääntyminen

Pennut syntyvät helmi–huhtikuussa. Tiineysaika on 74–76 vuorokautta, ja emo synnyttää tavallisesti 1–3 pentua. Kaikki hampaat puhkeavat yhtä aikaa. Pennun silmät avautuvat, kun se on 17 päivän ikäinen, ja se alkaa syödä kiinteää ravintoa 55 päivän ikäisenä.
Rudi Rok

Nuoruus

Mickelsson syntyi Espoossa kuvataiteilija ja keraamikko Terhi Mickelssonille. Nuorempana hän soitti Espoon musiikkiopistossa trumpettia ja klassista kitaraa, sekä lauloi Cantores Minores poikakuorossa. 
Teini-iässä Rudi aloitti breakin sekä tutustui hiphop-kulttuuriin.

Ura

Vuodesta 2001 lähtien Mickelsson on esiintyt breikkaajana suomessa ja ulkomailla, sekä opettanut Helsingin Tanssiopistossa break- ja street-tanssia. 2004 Rudi voitti subURB04-festivaaleilla ensimmäisen sijan osiossa "footwork/style", maininnalla "Olet vienyt tanssia eteenpäin kulttuurina, sekä taiteena. Kiitos sinulle! Keep up good work." 
Rudin ja hänen kolmen ystävänsä breikin taso noteraattiin New Yorkissa asti, josta koko hiphop-kulttuuri on lähtöisin. Hiphopin pioneerit kutsuivat nämä tanssijat ensimmäisinä suomalaisina breikkareina esiintymään heille vuonna 2005. Pian tämän jälkeen 19-vuotiaan Mickelssonin tanssijan ura päättyi suureen halvaantumisriskiin, kun hänellä todettiin kaksi välilevyn pullistumaa, -kulumaa, ja -rappeumaa.
Mickelsson vältti leikkauksen aloittamalla pitkän kuntoutuksen. Kun hänellä oli ylimääräistä aikaa kuntoutuksen aikana, hän päätyi harjoittelemaan useita tunteja päivässä beatboxausta ja rupesi sillä keikkailemaan, sekä liittyi Beat Warriors-ryhmään.
Ryhmä esiintyi vuonna 2008 Talent Suomessa, sekä vuoden 2009 Euroviisufinaaleissa.
Mickelssonin sooloshow kehittyi samalla ja vuonna 2010 osallistui ja voitti Grand Casino Helsingin järjestämän Casino Talent Show- ja viihdekilpailun.
Siitä lähtien Mickelsson on keikkaillut kehittämällään ohjelmallaan, joka yhdistelee komiikkaa, beatboxausta ja vatsastapuhumista.
Mickelsson on tehnyt pioneerityötä olemalla ensimmäinen suomalainen artisti, joka on esiintynyt Hollywoodin Laugh Factoryssä, Chokolate Sundae - illassa tammikuussa 2013.
Shownsa lisäksi Mickelsson toimii ääninäyttelijänä, sekä näyttelijänä Linnateatterin näytelmissä Kalsarimiehet ja Pikku Duudsonit.
Mickelsson on perustanut vuonna 2013 yrityksen nimeltä Kingdom Helsinki, joka edustaa suomen kansainvälisiä huippuosaajia.
Musta-Tokamo

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vaavunjoen valuma-alueeseen (35.317) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,9 metriä mpy.
Lepolammi (Juupajoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella kalliomurroksiin muodostuneissa painaumissa, jotka jäävät Iso-Karvian ja Vähä-Karvian väliin. Järven rannat kohoavat vinorinteisinä läheisille mäille, joita ovat esimerkiksi Hyttivuori, Niemennenä ja Lyödynmäki. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi suota ja metsämaata. Painaumassa on järven kaakkoisrannoilla avosuota ja luoteisrannolla ojitettua suomaata. Hyttivuoren rinteillä on jyrkänteitä. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Lylystä alkavalta yhdystieltä 14294. Ruoveden ja Juupajoen välinen kuntaraja ylittää järven niin, että valtaosa järvestä jää Juupajoen puolelle.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 144,2 metriä mpy. Siihen on johdettu luoteispuolen suon kuivatusvesiä ja sen itärantaan laskee Vähä-Karvian järven laskuoja. Lammen laskuoja Lyödynoja lähtee kakkoispäästä ja se laskee kurumaisessa laaksossa kahden kilometrin päässä Ylä-Lylyjärveen. Ojalle tulee pudotusta 21,7 metriä. Vesireitti jatkaa Hulipakseen ja siitä Sahajokeen.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa järvi oli autio, mutta sen luoteispuolen suolta laski siihen kuivatusvesiä.
Johann Gottlieb Georgi

Johann Gottlieb Georgi (ven. Иоганн Готлиб Георги) (31. joulukuuta 1729, Wachholzhagen, Pommeri – 27. lokakuuta 1802, Pietari) oli saksalaissyntyinen, Venäjän keisarikunnassa uransa tehnyt tutkimusmatkailija, maantieteilijä, kansatieteilijä, kemisti, kasvitieteilijä, Pietarin tiedeakatemian akateemikko ja mineralogian professori.
Georgi opiskeli lääketiedettä ja jatkoi sitten opintojaan Ruotsissa Uppsalan yliopistossa, jonka jälkeen hän toimi apteekkarina Pohjois-Saksassa. Vuonna 1769 hän muutti Pietariin, jossa hänet kutsuttiin kahdelle laajalle Pietarin tiedeakatemian järjestämälle Venäjää kartoittaneelle tutkimusretkelle. Ensin vuonna 1770 Johan Peter Falckin johdolla hän matkusti Kirgisiaan ja Länsi-Siperiaan. Täällä hän kohtasi Peter Simon Pallasin jonka kanssa jatkoi Itä-Siperiaan ja osallistui hänen retkikuntaansa 1772-1774, joka tutki Taka-Baikaliaa ja Irkutskin alueetta ja palasi takaisin tutkien Uralin eteläosan ja Volgan ala- ja keskijuoksun alueita. Georgi tutki erityisesti Baikaljärveä, josta hän laati ensimmäisen kartan (1:420 000) ja jonka ympäristöstä hän keräsi ja kuvasi merkittävän mineraalikokoelman. 
Vuonna 1775 tiedeakatemia kutsui Georgin apulaisprofessoriksi (adjunkt) ja vuonna 1783 täysvaltaiseksi akateemikoksi. Venäjän kartoitusta tukenut Katariina Suuri palkitsi hänet kultamitalilla ja rahapalkinnolla.
Georgi oli erittäin monipuolinen ja tarkkanäköinen tiedemies. Hänen pääteoksensa on kansatieteellinen, 1779 ilmestynyt Beschreibung aller Nationen des Russischen Reichs, ihrer Lebensart, Religion, Gebräuche, Wohnungen, Kleidungen und übrigen Merkwürdigkeiten, ensimmäinen etnografinen kokonaisselvitys Venäjän alkuperäisväestöistä. Georgi kuvaili ja nimesi myös lukuisia kasvi- ja eläinlajeja, muiden muassa Baikalin omulsiian ja sirppisorsan. Eräs käytännönläheisemmistä tutkimuksista käsitteli suolajärvien suolan puhdistamismenetelmiä (Von den Küchensalzen russischer Landseen und der besten Art ihrer Reinigung).
Simo Kiviranta

Simo Kiviranta (28. marraskuuta 1936 Lavia – 29. tammikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen rovasti ja teologian lisensiaatti.
Kiviranta pääsi ylioppilaaksi Kankaanpään lyseosta ja hän opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa sekä suoritti teologian ja filosofian vaihto-opintoja Heidelbergin yliopistossa. Kiviranta valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1963 ja teologian lisensiaatiksi 1969. Hänet vihittiin papiksi 1964.
Kiviranta oli aluksi seurakuntapappina Länsi-Porin seurakunnassa ja Turun tuomiokirkkoseurakunnassa. Sen jälkeen hän oli Helsingin yliopiston uskonto- ja lähetystieteen laitoksen sekä ekumeenisen arkiston assistenttina ja systemaattisen teologian laitoksen ekumeniikan jaoston assistenttina vuosina 1966–1992.
Kiviranta toimi vuoden 1968 kirkolliskokouksen asettaman naisppappeuden edellytyksiä tutkineen kirkon virkakomitean sihteerinä. Hän ei hyväksynyt naispappeutta ja oli keskeisesti mukana naispappeutta Suomen kirkossa vastustaneen Paavalin synodin syntymisessä. Kiviranta toimitti useita teologisia kirjoja ja käänsi Martti Lutherin tekstejä suomen kielelle. Viimeiset vuotensa hän oli Suomen Luther-säätiön puheenjohtajana.
Irja Hyppönen

Irja Marjatta Hyppönen, o. s. Holopainen (s. 27. toukokuuta 1922 Viipuri) on suomalainen kirjailija.
Esa Pyöriä

Kanttori Esa Pyöriä (s. 24. huhtikuuta 1951 Kouvolassa) luokittelee itsensä käyttömusiikin tekijäksi ja sovittajaksi.  
Hän on toiminut kanttorina Kotkassa Langinkosken seurakunnassa 1980–1985, 1987–1990, Suomenniemellä 1985–1987 sekä Savonlinnassa vuodesta 1990 lähtien.
Vuodesta 1976 alkaen Pyöriä on säveltänyt yksinlauluja, säveltänyt ja sovittanut musiikkia sekakuorolle, nais- ja lapsikuoroille, puhallinorkesterille, vaskiyhtyeille sekä kamari-orkesterille.
Vuosien varrella on syntynyt säännöllisesti liturgista käyttömusiikkia, joululauluja ja hengellisiä lauluja kamarikuorolle.
Pääosan sävellystuotannosta muodostavat hengelliset yksinlaulut pianon, urkujen tai soitinyhtyeen säestyksellä.
Pyöriä on säveltänyt Psalmeja ja muita Raamatun tekstejä, yksittäisten runoilijoiden tekstejä ja laulusarjoja muun muassa Mirjami Lähteenkorvan, Erkki Lemisen, Anna-Mari Kaskisen ja Eino Leinon runoihin.
Pyöriän sävellyksiä on palkittu useissa sävellyskilpailuissa.
Lisäksi Pyöriä on tuottanut ja sovittanut useita äänilevyjä. Hänen sävellyksiään ja sovituksiaan on kuultavissa neljällätoista äänitteellä.

Esa Pyöriän hengellisiä laulusävellyksiä

Miksi olet sieluni niin levoton Ps. 42: 1-4 Op. 7 
Jumalan edessä mieleni hiljenee Ps. 62: 1-2, 6-9 Op. 12
Minä rakastan Herraa Ps. 116: 1-9 Op. 16 No 2
Laulakaa Herralle Ps 96. 1-3, 6, 11 [kanttorin virkaan siunaamisen psalmi]
Paimenpsalmi Ps. 23
Disulfidisidos

Disulfidisidos on yksinkertainen kovalenttinen sidos kahden tioliryhmän välillä. Disulfidisidosta kutsutaan myös S-S-sidokseksi, rikkisidokseksi, rikkisillaksi tai disulfidisillaksi. Tätä terminologiaa käytetään yleisesti biokemiassa ja bio-orgaanisessa kemiassa. Muodollisesti (R-S-S-R)-liitosta kutsutaan persulfidiksi, kuten (R-O-O-R)-liitosta peroksidiksi, mutta sen nimityksen käyttö on harvinaista.
Kolmen rikkiatomin sitoutuessa toisiinsa yksinkertaisilla kovalenttisilla sidoksilla (S-S-S) kutsutaan sidosta trisulfidisidokseksi, vaikka tosiasiassa siinä on kaksi disulfidisidosta. Disulfidisidokset muodostuvat yleensä kahden tioli- eli sulfhydryyliryhmän (-SH) hapettuessa kuten alla olevassa kuvassa. Disulfidisidos voidaan palauttaa sulfhydryyliryhmiksi pelkistämällä.

Vaikutus proteiinin rakenteessa

Proteiineissa disulfidisidokset muodostuvat kysteiinitähteiden tioliryhmien välille. Toinen rikkipitoinen aminohappo, metioniini, ei voi muodostaa disulfidisidoksia. Disulfidisidoksilla on suuri merkitys proteiinin kolmiulotteisissa tertiaari- ja kvaternaarirakenteissa. Disulfidisidos stabiloi proteiinia useilla tavoilla: 1) Se pitää kaksi proteiinin osaa yhdessä joko intra- tai intermolekulaarisesti eli sidos on joko yhden polypeptidiketjun sisäinen tai kahden polypeptidiketjun välillä. 2) Se voi muodostaa laskostuneen proteiinin hydrofobisen ytimen. 3) Se vähentää läheisyydessään vesimolekyylien pitoisuutta, mikä stabiloi vesimolekyyleille herkkiä sekundaarirakenteiden vetysidoksia.
Parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinto

Parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama Oscar-palkinto parhaalle näytelmälyhytelokuvalle. Sitä on jaettu vuodesta 1932 lähtien. Vuosina 1932–1956 se oli jaettuna kahteen tai kolmeen alikategoriaan.
Jouko Talonen

Koulutus ja tutkimustyö

Talonen valmistui 1981 filosofian maisteriksi yleisestä historiasta Oulun yliopistosta ja teologian maisteriksi samana vuonna Helsingin yliopistossa. Hän jatkoi opintojaan kummassakin yliopistoissa. Talonen väitteli teologian tohtorin arvoa varten Pohjois-Suomen lestadiolaisuuden
poliittis-yhteiskunnallisesta profiilista 1905-1929 Helsingin yliopistossa 1988. Niin ikään hän väitteli 1997 Oulun
yliopistossa filosofian tohtoriksi Neuvosto-Latvian sodan jälkeistä
kirkkohistoriaa koskevalla englanninkielisellä väitöskirjallaan. Talonen on toiminut professorina vuodesta 2005 ja hänellä on myös useita dosentuureja.  
Talonen on tutkinut kirkon ja politiikan välisiä suhteita, herätysliikkeitä (erityisesti lestadiolaisuutta) sekä Baltian (eritysesti Latvian) kirkkohistoriaa. Hän tuntee myös eurooppalaista teologianhistoriaa
sekä arkisten alueiden kirkkohistoriaa. Häntä on julkisuudessa haastateltu erityisesti lestadiolaisuuteen liittyvissä kysymyksissä 
Professori Talosen koko kirjallinen tuotanto vuosilta 1973-2019 käsittää vajaat 800 nimikettä. Hänen tieteellinen tuotantonsa on julkaistu Suomen kirkkohistoriallisen seuran vuosikirjassa 102 /2012.
Paraskeva Piriminiläinen

Pyhittäjä Paraskeva Piriminiläinen on  pyhä Karjalan valistajien joukossa. Hän oli Artemi Verkolalaisen sisko.

Elämä

Paraskevan kerrotaan olleen salamaniskuun kuolleen ja myöhemmin pyhäksi julistetun Artemi Verkolalaisen sisko. Ihmiset luulivat onnettomuuden tapahtuneen pojan syntisyyden vuoksi. Tämän vuoksi perheeseen kohdistui halveksuntaa muitten taholta. Tästä huolimatta Paraskeva varttui hurskaudessa. Kun Artemin maatumaton ja ihmeitä aikaansaava ruumis löydettiin kerrotaan Paraskevan vetäytyneen tuntemattomaan paikkaan huomiota välttääkseen.

Kuoleman jälkeen

Novgorodin metropoliitta tarkisti vuonna 1619 Artemin jäännökset ja vahvisti häneen kohdistuvan kunnioituksen pyhänä. Saman vuoden aikana kerrotaan Piriministä Pyhän Georgioksen kirkosta löytyneen naisen jäännökset, joista levisi taivaallisen hyvä tuoksu. Paraskevan kerrotaan ilmestyneen eräälle hurskaalle kristitylle miehelle ja kertoneen nimensä sekä sen, että löytyneet jäännökset olivat hänen. Hänen kerrotaan myös kehottaneen miestä tulemaan kirkkoon parantuakseen sairaudestaan. Paraskevan pyhäinjäännösten äärellä kerrotaan tapahtunen useita parantumisia, jonka vuoksi paikalle rakennettiin hänen kunniakseen nimetty rukoushuone.
Ortodoksinen kirkko kunnioittaa Paraskevan muistoa 28. lokakuuta. Häntä pidetään yhtenä Karjalan valistajista.