google/wiki40b huggingface dataset:
Väkivallan vihollinen 5 – kalman kasvot

Juoni

Paul Kerseyllä on uusi naisystävä, joka sattuu olemaan mafiapomon entinen vaimo. Paul suostuttelee hänet todistamaan entistä miestään vastaan oikeudessa ja kostoksi Paulin uusi vaimo tapetaan. Paulin mieletön viha pääsee taas valloilleen ja hän lähtee kostamaan vaimonsa kohtaloa oman käden oikeudella.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa väsyneen päähahmon väkivaltaiseksi teurastukseksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa tähtien sijasta huonoimmille elokuville varaamansa arvosanan ”Woof!”.
Insinööri (ylempi AMK)

Insinööri (ylempi AMK) (engl. Master of Engineering, M. Eng.) on yksi- tai kaksivuotinen ylempi ammattikorkeakoulututkinto.  Pääsyvaatimuksena insinöörin ylempään AMK-koulutukseen on insinöörin AMK-tutkinto tai muu soveltuva korkeakoulututkinto sekä kolme vuotta valmistumisen jälkeistä työkokemusta ja harjoitustehtävä joka pisteytetään. Tutkinto on laajuudeltaan pohjatutkinnosta riippuen 60–90 opintopistettä (yhteensä 300 opintopistettä).
Joissakin suomalaisissa ammattikorkeakouluissa on myös englanninkielisiä insinöörin ylemmän ammattikorkeakoulun koulutusohjelmia. Insinööri (ylempi AMK) -tutkinnon englanninkielinen käännös on virallisesti Master of Engineering eli lyhennettynä MEng. Englanninkielinen nimitys eroaa DI-tutkinnosta, joka käännetään virallisesti Master of Science (Technology).
Suomen Maajoukkueen Kannattajat

Pohjoiskaarre

A-maajoukkueen kotiotteluissa Palloliitto varaa yhdistyksen käyttöön oman fanikatsomon. Olympiastadionilla pelattavissa otteluissa fanikatsomo on vuodesta 2008 lähtien ollut pohjoispäädyn katsomot E52–E53 eli niin sanottu Pohjoiskaarre. Suurin määrä faneja Pohjoiskaarteessa nähtiin 10. kesäkuuta 2009 pelatussa MM-karsintaottelussa Venäjää vastaan. Tällöin paikalla oli 1 200 yhdistyksen jäsentä.
Pohjoiskaarteen kannattajakatsomo ja Palloliitto ajautuivat avoimeen riitaan syyskuussa 2011 Palloliiton kiellettyä suurien kannatuslakanoiden (overhead-Tifo) käytön katsomossa paloturvallisuuteen vedoten. Lakanat eivät läpäisseet julkisissa tiloissa vaadittuja paloturvatestejä (luokitus alempi kuin SL1). Osa kannattajista protestoi kieltoa vastaan soihduin ja paukkupommein Moldovaa vastaan pelatussa ottelussa, jolloin poliisi päätti rynnätä katsomoon poistaakseen oletetut uhkatekijät. Tästä aiheutui tappeluita, joiden johdosta ainakin 10 ihmistä vietiin putkaan. Yhtä henkilöä vastaan nostettiin syyte virkavallan väkivaltaisesta vastustamisesta.

Muu toiminta

SMJK on pelannut maaotteluiden alla kannattajien omia maaotteluita vastustajajoukkueen kannattajaryhmiä vastaan.
Yhdistyksellä on oma neljä kertaa vuodessa ilmestyvä jäsenlehti HuSe! (aiemmin Huikee Setti!). Lehden painosmäärä on nykyään 2 500 kappaletta.
Kalsiumkarbimidi

Kalsiumkarbimidi (Dipsan) on eräs lääkeaine, jota on käytetty alkoholismin hoidossa. Lääke on ollut aktiivissa käytössä vielä 1970-luvulla. Sittemmin siitä lienee luovutun. Dipsanin aiheuttamia reaktioita pidettiin Antabusta, sekä sen kardiovaskulaarista vaikutusta sydämeen ja verenkiertoon lievempinä. Vaikutustapa on kuitenkin sama, eli asetaldehydin hapettumisen esto. Se taas aiheuttaa pahoinvointia. Lääkettä valmisti yhdysvaltalainen Lederle, joka myöhemmin fuusioitui Wyethin kanssa. Antotapa oli tabletti, jonka vahvuus 50 mg vaikuttavaa ainetta. Annostus oli 1-2 tablettia päivässä. Lääkkeen enimmäiskesto oli vaikutukseltaan noin 48 tuntia (2 vrk) lääkkeen ottamisen jälkeen. Keskimääräinen riittävän inhoreaktion tuoma lääkinnällinen vaikutus kesti kuitenkin vain noin 15 tuntia.
Tomi Mäkelä

Tomi Mäkelä (s. 1964 Lahti) on Berliinissä asuva suomalainen musiikkitieteilijä, esseisti ja pianopedagogi, Hallen yliopiston professori.

Opinnot

Mäkelä valmistui Päijät-Hämeen konservatorion (nykyinen Lahden konservatorio) ammattiosastolta pianonsoiton opettajaksi yliopettaja Rauno Jussilan luokalta 1982. Samana vuonna hän valmistui ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulun iltalukiosta. Hän jatkoi opintoja Wienin musiikkikorkeakoulussa (Hochschule für Musik und darstellende Kunst; nyk. Universität für Musik und darstellende Kunst) professori Noel Floresin mestariluokalla 1982–1984. Hän aloitti musiikista kirjoittamisen Etelä-Suomen Sanomien kulttuuriosaston avustajana. Hän suoritti pianonsoiton III-kurssin Sibelius-Akatemiassa 1984 ja keskittyi jo aloittamiinsa musiikkitieteen opintoihin Wienissä muun muassa professori Walter Passin johdolla. Mäkelä jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa ja valmistuttuaan sieltä filosofian lisensiaatiksi Länsi-Berliinin Technische Universitätissä Carl Dahlhausin johdolla. Hän väitteli tohtoriksi 1988 ja on toiminut Helsingin yliopiston ja Sibelius-Akatemian dosenttina vuodesta 1990.

Ura

Hoidettuaan erinäisiä yliopistovirkoja Helsingissä ja Turussa ja avustettuaan muun muassa Uutta Suomea, Helsingin Sanomia, Rondoa ja Suomen Yleisradiota hän siirtyi tutkijaksi Saksaan Deutsche Forschungsgemeinschaftin palvelukseen 1994. Hänet nimitettiin musiikkitieteen ma. professoriksi Kölnin yliopistoon 1995 ja vakinaiseksi professoriksi Magdeburgin yliopistoon 1996. Hänellä on laaja tieteellinen ja ns. puolitieteellinen julkaisutoiminta.
Viime vuosina Mäkelä on keskittynyt suomalaisiin aiheisiin Fredrik Pacius, Jean Sibelius, Aarre Merikanto, Paavo Heininen, Magnus Lindberg, Kaija Saariaho ja kulttuurihistoriallisiin ongelmiin. Aiemmin hänen erikoisalueisiinsa kuuluivat muun muassa pakolaismuusikot (Arnold Schönberg) ja modernismi (Igor Stravinsky, Max Reger) sekä tekijyys, virtuositeetti ja ylimalkaan musiikin teoria ja estetiikka. Lisäksi hän on panostanut musiikkikasvatuksen, erityisesti musiikin yksityisopetuksen historian tutkimukseen julkaisemalla muun muassa Friedrich Wieckin teoksia. Hän julkaisi keväällä 2007 sekä laajan saksan- että suppean suomenkielisen monografian Sibeliuksesta. Saksankielinen Sibelius-kirja (2007), joka sai Geisteswissenschaft international -palkinnon 2008, ilmestyi englanniksi 2011. Täydentävä jatko-osa saksankieliselle Sibelius-kirjalle ilmestyi 2013 Laaber-kustantamon sarjassa. 
Uudempaa suomalaista musiikkia Mäkelä on lähestynyt myös laajemmin panostaen musiikinhistorian kulttuuriseen tutkimukseen. Hän on ohjannut jatko-opiskelijoita myös Sibelius-Akatemiassa (muun muassa Docmus-yksikössä). Vuodesta 2009 alkaen hän on Martin Luther -yliopiston professori (Institut für Musik, Halle). Vuonna 2013 Mäkelä valittiin Edvard Grieg-tutkimuskeskuksen johtoon Bergenissä Norjassa, mutta hän kieltäytyi tehtävästä toimittuaan tehtävässä vuoden sivutoimisesti.
19. syyskuuta 2015 Mäkelä esiintyi Berliinin filharmonikkojen Digital Concert Hall -sarjassa Carl Nielsen-asiantuntijana.
Instanssi (ohjelmointi)

Instanssi eli esiintymä eli ilmentymä tarkoittaa olio-ohjelmoinnissa luokan edustajaa. Yhdestä luokasta voidaan luoda useita esiintymiä. Luokka määrittelee olion piirteet, sen sisältämät muuttujat ja metodit, esiintymä puolestaan antaa muuttujille arvot ja mahdollistaa metodien kutsumisen. Jos luokka on vaikkapa TuotteenVäri, siitä voitaisiin luoda esimerkiksi esiintymät sininen, punainen ja musta.  Luokan määrittely voisi tässä tapauksessa kertoa, että TuotteenVärillä on RGB-väriarvon sisältävä muuttuja, mutta vasta luokan esiintymät antavat kyseiselle muuttujalle jonkun arvon. 
Pääsääntöisesti ohjelmissa kutsutaan luotujen esiintymien metodeja, ei luokkien metodeja. Tähän on tosin poikkeuksia.
XxX 3: Xander Cagen paluu

Juoni

Toimintaelokuvasarjan kolmannessa osassa valtion agentiksi ryhtynyt extreme-urheilija Xander Cage joutuu palaamaan maanpaosta, kun murhanhimoinen alfasoturi Xiang kätyreineen tavoittelee Pandoran lippaana tunnettua tehokasta joukkotuhoasetta. Värvättyään itselleen tiimin Cage huomaa sotkeutuneensa salaliittoon, joka ulottuu maailman hallitusten ylimpiin tahoihin saakka.
Aki Rahunen

Aki Rahunen (s. 24. joulukuuta 1971 Helsinki) on suomalainen entinen tennispelaaja. Hän on nuorten kaksinpelin Euroopan mestari vuodelta 1989. Hänen korkein sijoituksensa miesten maailmanlistalla on vuodelta 1990 57:s, joka on kolmanneksi korkein suomalaissijoitus Jarkko Niemisen ja Veli Paloheimon jälkeen. Rahusen korkein listasijoitus nelinpelissä oli parhaimmillaan 981:s. Hän on voittanut viisi Suomen mestaruutta vuosina 1989–1993. Rahunen ei voittanut urallaan yhtään ATP-turnausta.
Aki Rahunen on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja hän on työskennellyt muun muassa Salcomp Oyj:n Intian tehtaan talousjohtajana.
Leo Kauppi

Leo Kauppi (alkujaan Kauppinen, 4. helmikuuta 1900, Kotka – 1938) oli amerikansuomalainen laulaja, joka levytti Yhdysvalloissa vuosina 1926–1931 kaikkiaan nelisenkymmentä kappaletta iskelmiä ja kupletteja.
Kauppi oli alun perin merimies, mutta 1920-luvun alussa hän asettui Kanadaan toimien muun muassa painijana. Vuosikymmenen puolivälissä hän muutti New Yorkiin ja alkoi levyttää Columbia-levymerkille. Hän esiintyi tanssilaulajana pääpaikkanaan New Yorkin Työn Temppeli -haali eli eräänlainen suomalaissiirtolaisten työväentalo. Suuren laman lopetettua Kaupin levytysuran hän muutti monien muiden amerikansuomalaisten tavoin Neuvosto-Karjalaan, missä hän kuoli vuonna 1938. Erään tiedon mukaan Kauppi tuomittiin vakoilusta pakkotyöhön ja hän menehtyi työleirillä.
Leo Kauppi poikkesi eräässä suhteessa muista saman ajan amerikansuomalaisista muusikoista. Muiden muassa Arthur Kylander, Hiski Salomaa ja Antti Syrjäniemi kuvailivat omissa kupleteissaan siirtolaisten elämää ja kommentoivat Yhdysvaltain tapahtumia, mutta Leo Kaupin laulujen sanoituksissa mikään ei viittaa siihen, että ne on levytetty uudella mantereella. Kaupin suosituimmiksi levytyksiksi nousivat jenkka Kuuliaiset Kottilassa ja valssi Meren aallot. Jälkimmäisestä tuli Yhdysvalloissa ilmeisesti kaikkien aikojen suosituin amerikansuomalainen äänilevy; sitä myytiin eräiden tietojen mukaan noin 30 000 kappaletta. Molemmat levytykset menestyivät hyvin myös Suomessa, vaikka levyjä ostaneet suomalaiset tuskin kiinnittivät niiden "amerikkalaisuuteen" sen enempää huomiota. Pääosa Kaupin levyttämistä lauluista oli muiden tekemiä – joukossa oli muun muassa J. Alfred Tannerin ja Tatu Pekkarisen kupletteja – mutta Kuuliaiset Kottilassa lienee hänen sanoittamansa.
Kaitainen

Kaitainen on kylä Joroisten kunnassa. Keskellä kylää sijaitsee Kaitaisten kyläkoulu, jossa opiskeli 24 oppilasta. Kaitaisten koulun viimeinen toimintavuosi oli 2017. Aiemmin kylässä oli myös Tarmo-lähikauppa, joka lopetti toimintansa vuonna 2009. Kaitaisissa järjestetään joka kesä Joroisten Musiikkipäivät -tapahtuma. Kaitaisissa on hiihtoladut, frisbeegolf-rata ja urheilukenttä. Kaitaisissa on Pyhän Georgios Voittajan kirkko, jonka arkkipiispa Leo vihki 15.8.2013. 
Suomen maisemamaakuntajaossa Savonselän seutuun luettava Kaitainen on myös yksi Ympäristöministeriön määrittelemistä valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista.
Binomilause

Historiaa

Binomikaava ja kolmion muotoon järjestetyt binomikertoimet liitetään usein vain Blaise Pascaliin, joka kuvaili ne 1600-luvulla, mutta jo monet häntä edeltävät matemaatikot tiesivät ne. 300-luvulla eaa. kreikkalainen matemaatikko Eukleides Aleksandrialainen mainitsi erikoistapauksen binomilauseesta (a+b) eksponentille 2 kuten myös 200-luvun eaa. intialainen matemaatikko Pingala korkeammille kertaluvuille. Tuttu binomilause ja niin kutsuttu Pascalin kolmio olivat tunnettuja 900-luvulla intialaiselle matemaatikolle Halayudhalle ja persialaiselle matemaatikolle Al-Karajille, ja 1200-luvun kiinalaiselle matemaatikolle Yang Huille, jotka kaikki saivat samoja tuloksia. Al-Karaji antoi myös matemaattisen todistuksen sekä binomilauseesta että Pascalin kolmiosta käyttäen matemaattista induktiota.
Vsevolod Krestovski

Vsevolod Vladimirovitš Krestovski (ven. Все́волод Влади́мирович Кресто́вский; 23. helmikuuta (J: 11. helmikuuta) 1840 Kiovan läänin Taraštšan kihlakunnan Malaja Berezjankan kylä – 30. tammikuuta (J: 18. tammikuuta) 1895 Varsova) oli venäläinen kirjailija.
Vsevolod Krestovski syntyi aatelisperheeseen ja opiskeli Pietarin yliopistossa. Hän julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1857. Aluksi hän myötäili edistyksellistä nuorisoa, mutta siirtyi vuonna 1863 taantumuksen leiriin. Kirjailijan tunnetuin teos on Pietarin alamaailmaa ja ylimystöä sensaatiomaisesti kuvaava romaani ”Pietarin mysteriot” (oikeammin ”Pietarin slummit”, ven. Peterburgskije truštšoby, 1864–1867). ”Nihilisminvastaisen” dilogian Krovavyi puf (”Verinen isku”) muodostavat viihderomaanit Panurgovo stado (”Panurgin lauma”, 1869) ja Dve sily (”Kaksi voimaa”, 1874) esittävät Venäjän 1860-luvun vallankumousliikkeen puolalaisten nationalistien juonittelun tuloksena. Myöhemmin Krestovski julkaisi avoimen juutalaisvastaisen trilogian Tma Jegipetskaja (”Egyptin pimeys”, 1888), Tamara Bendavid (1889–1890) ja Toržestvo Vaala (”Baalin juhlat”, 1891–1892). Vuodesta 1892 lähtien hän työskenteli Varsovassa ilmestyneen virallisen Varšavski dnevnik -lehden päätoimittajana.
Bernard de Montfaucon

Bernard de Montfaucon (14. tammikuuta 1655 – 21. joulukuuta 1741) oli benediktiinimunkki ja yksi Saint Maurin luostariyhteisön tieteentekijöistä. Hän oli eräs tieteellisen arkeologian perustajista, hän käytti hyväkseen menneisyyden monumentteja ja muita jäänteistä, ei ainoastaan tekstejä. Erityisesti häntä pidetään kreikkalaisen paleografian perustajana.

Elämäkerta

Bertrand de Montfaucon syntyi Soulatgén linnassa, joka sijaitsee pienessä kylässä etelään Corbièrestä ja Auden departimentissa. Hän vietti varhaisimmat elinvuotensa Roquetailladen linnassa, joka oli hänen perheensä vakituinen asuinpaikka. Hänet lähetettiin myöhemmin Limouxiin seitsemän vuoden ikäisenä ja siellä katoliseen kouluun.
Nuoruudessaan hän tutustui muun muassa Plutarkhokseen ja muihin isänsä kirjastosta löytyneisiin teoksiin, jotka saivat hänet valitsemaan sotilasuran. Vuonna 1672, kun hän oli 17-vuotias, hänet hyväksyttiin Perpignanin kadettikouluun, jonka palvelukseen hän astui seuraavan vuoden lopulla. Saman vuoden 1672 lopulla hän menetti isänsä ja joutui jäämään kotilinnassa seuraavan vuoden ajaksi. Hänen sotilasyksiköksi tuli Languedocin rykmentti, jonka komentajana toimi sukulaismies Hautpoulin markiisi. Hän lähti Saksaan juuri 18 vuotta täytettyään krenatöörien kapteenina. Hän otti osaa kahteen kamppailuun Ranskan marsalkka Henri Turennen alaisuudessa. Lisäksi hän osallistui Marienthalin taisteluun ja sairastui Savernessa Alsacessa.

Uskonnollinen herätys

Vaikeaa kulkutautia sairastaessaan Bernard teki lupauksen Notre-Dame de Marceillen kirkossa, joka on lähellä Limoux’n kaupunkia, lahjoittaa kirkolle sadan livren summan ja ryhtyä benediktiinimunkiksi, jos hän pääsisi palaamaan kotiinsa. Ja niin hänelle tapahtuikin.
Isän kuoleman jälkeen Bernardin äiti oli hänen uskollinen tukijansa ja antoi hänen nauttia yksinäisyydestä. Hän osoitti täten haluavansa luopua maallisesta ja vuonna 1675 hän päätti ottaa ylleen benediktiinikaavun ja asettui Toulouseen La Daruden luostariin. Siellä hän paneutui opiskelemaan kreikkaa, hepreaa, khaldeaa, syyriaa ja koptia. Hän antoi luostarilupauksen seuraavana vuonna.
Luostarilupauksen jälkeen hän opetti Sorèzessa ja kahden vuoden päästä de Lagrassen luostarilla, johon hän jäi kahdeksan vuoden ajaksi.
Kirill Djakov

Ura

Djakov debytoi KHL:ssä kaudella 2011-12 Jugra Hanty-Mansijskin paidassa. Djakov pelasi seurassa kolmen kauden ajan, kunnes hän siirtyi Torpedo Nižni Novgorodin riveihin kaudelle 2014-15. Vuonna 2018 Djokov pelasi Admiral Vladivostokissa ja teki KHL:n piste-ennätyksensä 3+16=19. Hän päätti jatkaa seurassa kaudella 2019-20.
Linda Zilliacus

Yksityiselämä

Zilliacus on naimisissa näyttelijä Tobias Zilliacuksen kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Adée Flodin

Adée Flodin (Adolphine Thérèse Leander-Flodin; 29. toukokuuta 1873 Helsinki – 6. heinäkuuta 1935 Rooma Italia) oli suomalainen oopperalaulaja, koloratuurisopraano.
Flodin oli Suomen kaartin sotilaskapellimestari Adolf Leanderin ja Mathilda Emilia Fagerlundin tytär. Hän opiskeli laulua Suomessa Abraham Ojanperän ja Emilie Mechelinin johdolla ja valtion stipendin turvin Pariisissa 1893-1898 Rosine Labordein oppilaana. Hänet oli kiinnitetty Pariissa Opéra Comiqueen 1897–1898 ja hän piti konsertteja sekä Euroopassa että Etelä-Amerikassa.
Flodin avioitui vuonna 1900 musiikkikriitikko, säveltäjä Karl Flodinin kanssa. Pariskunta muutti Buenos Airesiin vuonna 1908. Miehensä kuoltua vuonna 1925 Flodin palasi ensin Suomeen ja muutti sitten Roomaan, jossa hän toimi laulunopettajana aina kuolemaansa saakka.
Vähä Arajärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Sappeenvuoren läheisyydessä Ylimmäisenvuoren, Järveinmaan ja Jokelanmäen välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven läheisyydessä on sijainnut kaksi maatilaa, ja rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Sappeen kylältä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98 metriä mpy. Järven itärantaan tulee Särkijärven laskuoja ja kaakkoisrantaan Syväjärven laskuoja. Järven oma laskuoja Pikunoja lähtee järven luoteispäästä ja laskee 900 metrin päähän Isoon Arajärven Hyyrätinlahteen. Vesireitin vedet jatkavat Ison Arajärven jälkeen Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.

Luontoarvoja

Särkijärven laskuojan puronvarsilehdot ovat suojeltuja Särkijärvestä Vähään Arajärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa nimettömän järven luoteispäässä sijaitsi torppa (Jokipolvi). Torppia oli Sulunojan varressa kaksi muutakin, ja ojien varret oli raivattu niityiksi. Vuoden 1957 peruskartassa järven koillispuolella sijaitsi maatila (Särkikoski),  jonka pellot viettivät Särkijärveen. Tämän maatilan peltoa oli raivattu myös Vähän Arajärven rantaan. Myös Pikunojan laakso oli avointa peltomaata. Tämän maatilan peltotilkku sijaitsi Vähän Arajärven länsirannassa.
Tieteiden talo

Tieteiden talo on Helsingin Kruununhaassa Kirkkokadulla sijaitseva Lisa Hagmanin Yksityisluokkien entinen koulurakennus. Rakennus valmistui 1925, mutta Hagmanin koulu meni konkurssiin 1933, ja sen seuraajaksi perustettiin Helsingin V yhteiskoulu, joka myöhemmin muutti omaan rakennukseen. Viimeisenä kouluna rakennuksessa toimi Helsingin tyttölukio, jonka aikana ja jälkeen siinä oli pitkään myös yliopiston luentosaleja. 1990-luvulla se remontoitiin tieteellisten seurojen kokoustiloiksi. Aikaisemmin monet tieteelliset seurat olivat kokoontuneet Säätytalossa, joka kuitenkin muutettiin Valtioneuvoston edustustilaksi.
Tieteiden taloa hallinnoi Tieteellisten seurain valtuuskunta. Arkkitehti Elsa Arokallion 1920-luvulla suunnittelemassa talossa sijaitsee myös Tiedekahvila.
Toy Story 2

Juoni

Woodyn omistaja Andy on lähdössä Länkkärileirille ja hän on ottamassa Woodyn mukaansa, mutta Andy vahingossa repii Woodyn käden ja hän jää pois matkasta. Sitten Woodyn ystävä Wheezy joutuu kirpparille ja Woody pelastaa hänet, mutta lelukauppaketju Alin Leluladon omistaja Al varastaa Woodyn samalla. Muut lelut saavat selville, kuka vei Woodyn ja Buzz Lightyear, Herra Perunapää, Rex, Röh ja Slinky lähtevät vaaralliselle pelastusmatkalle. Samaan aikaan Woody tapaa ”oikean” perheensä, johon kuuluu lehmityttö Jessie, Woodyn hevonen Napakymppi ja mainari Paukku-Pete. Woodylle selviää, että hän on arvokas keräilyesine. Hänelle selviää myös, että Al on myymässä lelut lelumuseoon Japaniin. Buzz ja muut etsijät yrittävät etsiä Woodya Alin leluladosta, mutta häntä ei löydy. Buzz joutuu myös nenäkkäin toisen Buzz Lightyearin kanssa, joka on samanlainen kuin hänkin alun perin.
Buzzien paikka vaihtuu ja oikea Buzz seuraa muita Alin asuntoon, jossa Woody oikeasti on. Woody on kuitenkin päättänyt lähteä Japaniin muiden kanssa ja muut pelastajat poistuvat. Woodylle iskeekin katumus ja hän tajuaa, että ystävät ja omistajan rakkaus ovat tärkeimpiä asioita lelun elämässä. Hän päättää palata takaisin ja pyytää Jessietä, Napakymppiä ja Paukku-Peteä mukaan. Jessie ja Napakymppi suostuvat, mutta Paukku-Pete on eri mieltä ja väkisin pakottaa muut mukaansa. Buzz ja muut seuraavat Alia lentokentälle pizzataksilla ja vapauttavat Woodyn. Jessie ei pääse vapaaksi ajoissa ja Woody, Buzz ja Napakymppi pelastavat hänet lentokoneesta. Joukko palaa takaisin kotiin ja varsinkin Andy on iloinen saamistaan uusista leluista.
I Fought the Law

The Clashin versio

26. heinäkuuta 1979 kappaleen julkaisi singlenä The Clash -yhtye. Tämä versio julkaistiin alun perin The Cost of Living -nimisellä EP-levyllä. Single ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 29. Se julkaistiin uudelleen vuonna 1988.
Ilja Sorokin

Seuraura

Sorokinin kasvattajaseura on Vimpel Mežduretšensk. Hän debytoi Metallurg Novokuznetskin paidassa KHL:ssä kaudella 2012–2013, jolloin Sorokin pelasi siellä viisi runkosarja- ja kolme Nadežda Cup-ottelua. Pääosin hänen kautensa eteni kuitenkin MHL-junioriliigan Kuznetskije Medvedissä. Kauden 2013–2014 Sorokin aloitti Metallurgissa lähinnä Niko Hovisen ja Nikita Ložkinin kolmosmaalivahtina. Hovisen lähdettyä hänen vastuunsa kasvoi ja Sorokin pelasi kauden aikana lopulta 27 runkosarja- ja yhden Nadežda Cupin ottelun. Maaliskuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Metallurgin kanssa.
New York Islanders varasi Sorokinin kolmannella kierroksella 78. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän pelasi Metallurgissa alkukaudella 2014–2015 22 ottelua, kunnes seura kauppasi hänet jouluaattona 2014 TsSKA Moskovaan. Seuraavana päivänä Sorokin teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hän pelasi loppukaudella TsSKA:ssa kuusi runkosarjaottelua ja vietti suurimman osan siitä lähinnä MHL-joukkue Krasnaja Armijassa.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2001

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2001 järjestettiin 27. elokuuta – 9. syyskuuta 2001 New Yorkissa. Lleyton Hewitt voitti miesten kaksinpelin ja uransa ensimmäisen Grand Slam -turnauksen. Venus Williams voitti naisten kaksinpelin. Miesten nelinpelin voittivat Wayne Black ja Kevin Ullyett. Lisa Raymond ja Rennae Stubbs voittivat naisten nelinpelin. Rennae Stubbs ja Todd Woodbridge voittivat sekanelinpelin.

Miesten kaksinpeli

Lleyton Hewitt –  Pete Sampras 7–6(4), 6–1, 6–1

Naisten kaksinpeli

Venus Williams –  Serena Williams 6–2, 6–4

Miesten nelinpeli

Wayne Black /  Kevin Ullyett –  Donald Johnson /  Jared Palmer 7–6, 2–6, 6–3

Naisten nelinpeli

Lisa Raymond /  Rennae Stubbs –  Kimberly Po /  Nathalie Tauziat 6–2, 5–7, 7–5

Sekanelinpeli

Rennae Stubbs /  Todd Woodbridge –  Lisa Raymond /  Leander Paes 6–4, 5–7, 7–6(9)
Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla

Tuotanto

Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla oli vuoden 2007 tuottoisin elokuva ja keräsi rahaa yhteensä yli 960 miljoonaa dollaria. Noin 300 miljoonan dollarin budjetilla tehty elokuva pitää ennätystä maailman tuotannollisesti kalleimpana elokuvana.

Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset alkoivat 3. elokuuta 2006 ja päättyivät 12. joulukuuta 2006.

Palkinnot

Elokuva oli ehdolla kahteen Oscar-palkintoon: parhaisiin erikoistehosteisiin ja parhaaseen maskeeraukseen.