google/wiki40b huggingface dataset:
Tyler Kennedy

Ura

Kennedy aloitti jääkiekon kotikaupungissaan Sault Ste. Mariessa. Vuonna 2002 hän liittyi 17-vuotiaana OHL-junioriliigan Sault Ste. Marie Greyhoundsiin. Kauden 2003–2004 päätteeksi Pittsburgh Penguins varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 99. Kennedy pelasi vielä kaksi kautta OHL:ssä ennen kuin teki sopimuksen Pittsburghin kanssa.
Vuonna 2006 Kennedy liittyi Pittsburghin organisaatioon ja siirtyi pelaamaan seuran farmijoukkueeseen AHL-liigan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Pittsburghin kokoonpanoon hän nousi kaudella 2007–2008. Tulokaskaudellaan hän pelasi 55 ottelua, joissa hän teki 10 maalia ja yhdeksän syöttöä. Kaudella 2008–2009 Kennedy voitti Pittsburghissa Stanley Cupin.
Kennedy pelasi Penguinsissa lopulta 372 NHL:n runkosarjaottelua ja teki kaudella 2010–2011 parhaimmillaan 21 maalia. Yhteensä hänen Penguins-aikansa toi 168 tehopistettä runkosarjassa ja 27 pudotuspeleissä. Kennedy siirtyi kesällä 2013 San Jose Sharksiin, joka hankki hänet Penguinsista vaihdossa vuoden 2013 varaustilaisuuden toisen kierroksen varausvuoroon.
Kennedy pelasi Sharksissa kahdella kaudella. New York Islanders hankki hänet kesken kauden 2014–2015 vaihtoehtoiseen varausvuoroon joko vuodelta 2015 tai 2016. Kennedy kärsi loukkaantumisista sekä Sharksissa että Islandersissa eikä pelannut esimerkiksi kaudella 2014–2015 kuin 38 runkosarjaottelua.
New Jersey Devils teki sopimuksen Kennedyn kanssa marrskuussa 2015. Hän oli ollut jo kesällä seuran harjoitusleirillä koesopimuksella. Hän oli joutunut jättämään leirin kuitenkin henkilökohtaisten syiden takia. Devils teki Kennedyn kanssa lopulta vuoden sopimuksen, kun tämä palasi joukkueeseen marraskuussa.
Kennedy pelasi kaudella 2015–2016 Devilsissä, mutta ilmoitti lopettavansa uransa seuraavalla kaudella. Hänelle tarjottiin joitakin kahden suunnan sopimuksia, mutta hän ei ollut valmis enää 30-vuotiaana mahdolliseen farmikomennukseen. Kennedy päättikin kauden 2016–2017 lopettaa uransa.
Liesituuletin

Historia

Liesituulettimen historia alkaa ajalta jolloin ruoka tehtiin avotulella. Ruoan paistamisen aiheuttaman rasva ja käry poistui takasta tulen aiheuttaman savun ja kuuman ilman mukana. Lieden keksimisen jälkeen, rasvan ja kärynpoistoon tarvittiin uusi tapa, oma ulos johtava ilmakanava tai ikkuna. Sähköisen ilmavaihdon tultua asumiseen, kerrostaloissa käytettiin aluksi yleisesti pelkkää lautasventtiiliä lieden lähellä ja talon katolle johtavaa putkistoa jossa oli yhteinen poistoimuri. 1970-luvulta lähtien keräyskupu tai -lippa ja rasvanpoistosuodatin alkoivat yleistyä.

Rakenne

Liesituulettimen hormistot tehdään muusta ilmanvaihdosta erillisenä putkistona palovaaran, hajuhaittojen ja ilmastoinnin säädettävyyden vuoksi. Liesituulettimen hormisto (putkisto) tulisi puhdistaa aika-ajoin putkistoon kertyvän rasvan aiheuttaman palovaaran vuoksi. Jälkiasennettavat liesituulettimet ovat yleensä sisätilaan palauttavia, aktiivihiilisuodattimella varustettuja malleja. Uusissa, omalla moottorilla varustetuissa liesituulettimissa, on automaattitoiminto, joka käynnistää tuulettimen automaattisesti paistokäryä havaitessaan.
Suhteellisuusteoria

Kuvataide

1900-luvun alun avantgarde-taiteen yhteydessä on puhuttu luonnontieteen murroksesta ja sen vaikutuksesta maailmankuvaan. Taiteilijat olivat kiinnostuneita muun muassa ei-eukliidisesta geometriasta, jota suhteellisuuteoria käyttää. On kuitenkin liioiteltua sanoa, että suhteelliuusteorialla olisi ollut suoraa vaikutusta esimerkiksi kubismin tilakäsitykseen.
Kaameat pomot 2

Juoni

Nick, Dale ja Kurt ovat kyllästyneet painamaan töitä toisten hyväksi ja päättävät perustaa oman yrityksen. Lipevä sijoittaja kuitenkin vetää maton alta ennen kuin bisnes on edes saatu kunnolla käyntiin. Epätoivoisina ja huijattuina kolmikko keksii vedenpitävän suunnitelman kidnapata sijoittajan aikuinen poika ja saada yritys näin takaisin omaan hallintaansa.

Vastaanotto

Rotten Tomatoes-sivuston arvioista 35% oli positiivisia, perustuen 135 arvosteluun, keskiarvolla 4.7/10. Metacritic antoi 36 arvostelusta elokuvalle painotetun keskiarvon 40/100. Lehtien kriitikot näkivät elokuvan tarpeettomana jatko-osana edelliselle.
Elokuva menestyi kaupallisesti ja oli avausviikonloppunaan Yhdysvaltojen viidenneksi katsotuin.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Kaameat pomot 2 on yhdentekevä jatko-osa, vanhoja vitsejä toistava ääliökomedia, jonka sisältö on silppua ja tarina paikallaan polkeva. ”Väsähtäneestä pöljäilystä ei löydy uusia ideoita eikä oikeasti rajoja rikkovaa asennetta tai mustaa huumoria.”
Tuuma

Tuuma (tunnus in englanninkielisestä sanasta inch tai ″, kaksinkertainen yläpuolinen indeksointipilkku) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muualla anglosaksisissa maissa ja joillakin aloilla edelleen Suomessakin (älypuhelinten ja muiden laitteiden myynti, LVI) käytetty brittiläisen yksikköjärjestelmän mukainen pituuden mittayksikkö. Kaksitoista tuumaa on yksi jalka. Yksi tuuma on 2,54 senttimetriä:
Tuuma on alun perin vanhana mittana tarkoittanut joko ihmisen peukalon sormenpäänikaman pituutta tai peukalon leveyttä, mutta nykyisin sille on annettu tarkka arvo. Ennen mittayksikköjen vakiintumista erilaiset epätarkat ihmisen ulottuvuuksiin tai muihin arkipäiväisiin ilmiöhin perustuvat yksiköt olivat yleisiä.
Tuuman ja kulman yksikön kulmasekunnin tunnus (″) on sama, joten asiayhteydestä tulee päätellä kumpaa tarkoitetaan.

Kansainvälinen tuuma

Vuonna 1958 Yhdysvallat ja Kansainyhteisön jäsenmaat määrittelivät kansainvälisen jaardin pituudeksi täsmälleen 0,9144 metriä. Tämän johdannaisena kansainvälinen tuuma määrittyi tarkalleen 25,4 millimetriksi.
Kansainvälisen standardin mukainen symboli tuumalle on in. Joissain tapauksissa tuuman merkkinä käytetään kaksinkertaista yläpuolista indeksointipilkkua (″) , jonka vastikkeena usein käytetään lainausmerkkiä.

Tuuma Suomessa

Suomessa tuuma on edelleen käytössä sekä LVI-alalla että vähittäismyynnissä televisioiden, tietokoneiden, älypuhelinten ja muiden laitteiden ruudun koon ilmoittamisessa. LVI-alalla tuuman arvo on kuitenkin 2,5 cm ja mittaa putken sisähalkaisijan (tai liitäntäosan ulkohalkaisijan), jolloin putken ulkohalkaisija on 3,4–3,7 cm.
Tuuma oli aikaisemmin yleisessä käytössä Suomen mittayksikkönä, ennen kuin metrijärjestelmä vuonna 1886 annetun asetuksen mukaisesti otettiin käyttöön. Ruotsin vallan aikainen tuuma oli nykymitoissa 2,474 cm. Tuuma oli 1/24 kyynärää ja 12 linjaa. Venäjän vallan aikana käyttöön tuli myös venäläinen tuuma, joka oli yhtä suuri kuin englantilainenkin (2,54 cm) ja jakautui englannin tuuman tavoin 10 linjaan.
Myllyjärvi (Renko)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se on Renkajoen läpivirtausjärvi, jossa Renkajoki virtaa Renkajärven ja Rengon välisessä harjujakson jäätikköjokimuodostumassa. Harjujen välissä on mahdollisia suppia, jotka ovat harjun rinteisiin jääneitä painaumia . Kun Ylijärven luusuassa oleva Kuittilankosken pato on nostanut vedenpintaa, ovat vesialtaat yhdistyneet pitkäksi järvialtaaksi. Myllyjärven rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoilla sijaitsee yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa, joille tulee metsäautotiet Rengon suunnalta. Saaria sillä on järven luoteispäässä yksi.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,8 metriä mpy. Alajuoksulla sijaitsee Ylijärvi, jonne Viljaankosken salmen vedet laskevat. Yläjuoksulla sijaitsee Matoksken järviallas, joka laskee Myllyjärveen Kärmekosken salmen kautta. Järveen laskee vielä pohjoisesta ojitetun heinisuon Kivisenojaa myöten, saman rannan tuntumasta Sammakkolammin laskuoja, ja vielä luoteisrantaan Kortejärven kahden erillisen altaan vedet.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimenä käytettiin ”Myllyjärveä” ja se oli piirretty nykyistä laajemmaksi. Siinä olivat samana järvialtaana Ylijärvi ja Myllyjärvi sekä Kortejärven molemmat järvialtaat, mutta Matokoski oli piirretty erillisenä järvenä.
Vuoden 1961 peruskartassa oli Myllyjärven toiseksi nimeksi merkitty Ylijärvi, mutta vuoden 1979 sitä kutsuttiin Yläjärveksi ja vuoden 1989 kartassa taas Ylijärveksi. Kansalaisen karttapaikan kartassa se on Myllyjärvenä ja alajuoksulla on käytössä Ylijärven nimi.
Jari Vanttaja

Ura

Vanttajan kasvattajaseura on Oulun NMKY, jonka juniorijoukkueissa hän pelasi aina vuoteen 2005 saakka. Suomen suurseuroista Vantaan Pussihukat ja Espoon Honka osoittivat kiinnostuksensa Vanttajaa kohtaan ja näistä kahdesta seurasta Vanttaja valitsi Hongan.
Ensimmäinen kausi SM-sarjassa ei kuitenkaan ollut paras mahdollinen, sillä hän kärsi jalkapöydän rasitusvammasta. Vanttaja siirtyi Suomesta Baylorin yliopistoon, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vastuu ja peliaika olivat kuitenkin pieniä, joiden takia hän tuli takaisin Suomeen ja teki Team Componentan kanssa yhden vuoden sopimuksen. Yhden kauden jälkeen Karkkilassa Vanttaja siirtyi Namika Lahteen kahden vuoden sopimuksella. Lahden paidassa hän voitti Suomen mestaruuden kaudella 2008–09.
Syrakusan piiritys (214–212 eaa.)

Syrakusan piiritys ja taistelu (214–212 eaa.) tapahtui toisen puunilaissodan aikana.

Kohti taistelua

Vähän Cannaen taistelun jälkeen  Hannibal valitsi pääpaikakseen Capuan, jossa hänen karaistunut sotajoukkonsa lepäsi. Rooman joukkojen johtaja Marcus Claudius Marcellus saavutti sillä aikaa pienempiä voittoja ja alkoi 214 eaa. piirittää Syrakusaa, joka oli vaihtanut puolia Hannibalin puolelle.

Piiritys

Syrakusa oli sekä maan että meren puolelta hyvin varustettu, ja sitä puolustettiin monella kekseliäällä keinolla, joita Arkhimedes kehitteli, joskin tarinat puolustuskeinoista ovat luultavasti paikoitellen liioiteltuja. Maan puolelta ryntäävää vihollista vastaan  hänen kerrotaan asettaneen heittokoneita, jotka  viskelivät nuolia ja keihäitä tai suuria kiviä tehden paljon vahinkoa. Meren puolella, jossa Marcellus itse johti rynnäkköä, kävi roomalaisille yhtä huonosti. Kaupungin muureilta pudoteltiin teräväpäisiä hirsiä, jotka lävistivät laivat, tai vedettiin rautakoukuilla laivan perä ilmaan, niin että keula upposi mereen. Väitetään jopa,  että sellaisilla koneilla nostettiin muutamia laivoja ylös vedestä, heiluteltiin ilmassa ja viimein lyötiin rikki muureja vasten taikka heitettiin mereen ylösalaisin. Kun roomalainen laivasto poistui muurien luota etäämmäksi, käänsi Arkhimedes niitä kohti suuria polttopeilejä, jolloin muutamat laivat roomalaisten suureksi kauhuksi syttyivät tuleen keskellä merta.  Piiritystä keski näin yli kaksi vuotta.

Valloitus

Kaupunki valloitettiin viimein yllätyshyökkäyksellä vuonna 212 eaa. Kaupungissa vietettiin eräänä yönä Artemis-jumalattaren juhlaa. Silloin Marcellus yhtäkkiä onnistui valtaamaan erään tornin, jota ei kyllin huolellisesti vartioitu. Sitä kautta pääsivät roomalaiset kaupunkiin. Marcellus käski, mikäli mahdollista, säästää asukkaiden hengen, ja halusi varsinkin saada Arkhimedeen elävänä käsiinsä. Mutta se toive ei toteutunut. Roomalainen sotamies tunkeutui tutkijan kammioon ja kehotti häntä seuramaan itseään. Arkhimedes, ollen tutkimuksiinsa vaipuneena ja kumartuneena tarkastelemaan hiekkaan piirrettyjä kuvioita, ei liikahtanut, vaan tarinan mukaan vastasi: "Älä riko minun ympyröitäni!" Ne olivatkin hänen viimeiset sanansa, sillä suuttunut roomalainen lävisti hänet heti miekallaan.
Pasi Pekkola

Pasi Pekkola (s. 15. syyskuuta 1981) on suomalainen kirjailija ja aktiiviuransa lopettanut ammattikoripalloilija. Ennen kirjailijanuralle lähtöä hän on työskennellyt vuosia ulkomailla, valmistunut valtiotieteiden maisteriksi ja ollut niin toimittaja kuin ammattiurheilijakin. Nykyään Pekkola asuu perheineen Lahdessa, josta on myös kotoisin.
Vuonna 2013 elokuussa Pekkola julkaisi Otavalla esikoisteoksensa Unelmansieppaaja. Unelmansieppaaja sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja teos valittiin vuoden 2013 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi.  Elokuussa 2015 Pekkolalta ilmestyi hänen toinen teoksensa Lohikäärmeen värit. Teos kertoo Kiinan armottomasta lähihistoriasta ja avaa lukijalle kahden sukupolven tarinoiden kautta niin kulttuurivallankumouksen aikaiset kauheudet kuin nykyajan hurjan nousukauden. Manner-Kiinassa romaania ei todennäköisesti tulla julkaisemaan sen aihepiirin vuoksi. Hänen kolmas romaaninsa Huomenna kevät palaa (2018) kertoo Suomen vuoden 1918 tapahtumista lapsen näkökulmasta. 
Pekkola lopetti koripallouransa kauden 2010–2011 jälkeen ja siirtyi työelämään, missä hän toimi suomalaisen ympäristö- ja energiateknologiakonserni Oilonin Kiinan tytäryhtiön toimitusjohtajana. 
Pekkola on 194 cm pitkä ja hän oli pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edusti urallaan Korisliigassa Namika Lahtea, Team Componentaa ja Porvoon Tarmoa. Hän voitti Namika Lahdessa SM-kultaa kausilla 1999–2000 ja 2008–2009 sekä SM-pronssia kaudella 2000–2001. 
Pekkolan pikkuveljet Sami ja Ville ovat myös pääsarjatason koripalloilijoita. Pekkoloiden veljessarja on historian ainoa pääsarjaottelussa (huhtikuu 2009 vs Kataja) samassa joukkueessa sekä yhtä aikaa kentällä ollut että samassa ottelussa pisteitä tehnyt veljeskolmikko.
Club Daze Volume 1, The Studio Sessions

Club Daze Volume 1 The Studio Sessions on Twisted Sisterin vuonna 1999 julkaisema albumi.
Jaime Garzón

Jaime Hernando Garzón Forero (24. lokakuuta 1960 – 13. elokuuta 1999) oli kolumbialainen koomikko, lehtimies ja rauhanneuvottelija. Hän oli Kolumbian tunnetuin poliittinen satiirikko, joka taitavasti ja ilkeästi jäljitteli paikallisia kuuluisuuksia. Mutta hän toimi myös rauhanneuvottelijana, pyrki auttamaan sieppausten uhrien vapauttamisessa ja järjesti FARC-sissien lehdistötilaisuuksia. 
Jaime Garzón ammuttiin kuoliaaksi Bogotassa matkalla radiostudioon. Kymmenet tuhannet ihmiset osallistuivat hänen hautajaisiinsa, joista tuli väkivallan vastainen mielenosoitus. Garzonin murhaajia ei ole saatu oikeuden eteen 16 vuodessa.
Columbus Zoo and Aquarium

Historia

Ensimmäinen eläintarha Columbusissa oli Columbus Zoological Company, joka avattiin toukokuussa 1905, mutta suljettiin tuntemattomasta syystä vain viisi kuukautta myöhemmin lokakuussa 1905. Columbus Zoological Companyn rakennuksista on jälkellä nykyisin vajana käytettävä entinen apinatalo sekä tiilinen pääportti.
Nykyinen Columbus Zoo avattiin vuonna 1927 nimellä Columbus Zoological Gardens. Columbusin kaupunki otti eläintarhan hallintaansa vuonna 1951, mutta luovutti omistajuuden vuonna 1970 Zoological Park Associationille. Kaupunki jatkoi eläintarhan taloudellista tukemista vuoteen 1986.
22. joulukuuta 1956 syntyi Colo, maailman ensimmäinen eläintarhassa syntynyt gorilla. Vuonna 2013 se täytti 55 vuotta ja on maailman vanhin vankeudessa elävä gorilla. Colo on jatkanut sukuaan yhden poikasen, kymmenen toisen polven jälkeläisen, neljän kolmannen ja kahden neljännen sukupolven jälkeläisen kautta. Columbus Zoon asema johtavana gorillankasvattajana 31 syntyneellä poikasella on pitkälti Colon ansiota.
Jack Hannasta tuli Columbus Zoon johtaja vuonna 1978 vuoteen 1993 asti. Hänen aikanaan eläintarha nousi kansalliseen maineeseen. Hanna uurasti tehdäkseen Columbus Zoosta mallikelpoisen ja jopa poimi itse roskia työtuntiensa jälkeen. Hänen aikanaan eläintarha luopui eläinten pitämisestä häkeissä ja kehitti eläimille virikkeellisempiä aitauksia. Vuotuinen kävijämäärä nousi Hannaa edeltäneestä 360 tuhannesta yli 1,4 miljoonaan vuoteen 1992 mennessä. Hanna nimettiin Columbus Zoon emeritusjohtajaksi vuonna 1993 ja hän jatkaa eläintarhan julkisuuskasvona.

Näyttely

Columbus Zoo on jaettu alueisiin, jotka edustavat kukin jonkin maailman kolkan lajistoa.

Pohjois-Amerikka

Pohjois-Amerikka -alue on Columbus Zoon alueista laajin ja vanhin. Se sisältää kosteikko-osuuden ja 9430 neliömetrin lintutalon, jossa on yli 40 lajia laulavia muuttolintuja. Aluetta kiertää junareitti.

Napapiiri

Napapiirialue avattiin toukokuussa 2010 ja se on eläintarhan uusin alue. Se toimii Pohjois-Amerikka-alueen jatkeena ja käsittää kylmemmän ilmaston lajeja kuten naalin ja harmaakarhun. Napapiirialueen avaamisen myötä jääkarhu palasi eläintarhan lajivalikoimaan uudessa aitauksessa, johon kuuluu 623 kuution uima-allas, jota voi tarkkailla pinnan alta.
Betonijauhe

Betonijauhe valmistetaan kevytbetonista. Jauheen tyypillinen raekoko on 0–3 millimetriä. Yleisin betonijauheen käyttökohde on öljyjen, kemikaalien ja maalien imeyttäminen, neutraloiminen ja puhdistaminen sekä palojen ja liukastumisonnettomuuksien estäminen.
Didrik Slagheck

Didrik Slagheck (k. 1522) oli tanskalainen arkkipiispa, joka oli kuningas Kristian II:n suosiossa. Häntä pidetään vuonna 1520 tapahtuneen Tukholman verilöylyn pääyllyttäjänä. Sen jälkeen hänestä tuli Skaran piispa ja 1521 Lundin arkkipiispa, mutta hän menetti kuninkaan luottamuksen ja sai kuolemantuomion. Hänet poltettiin Kööpenhaminassa roviolla.
Kaisu Virkkunen

Kaisu Virkkunen (5. lokakuuta 1919 Ilmajoki – 8. helmikuuta 1996 Tampere) oli merkittävä suomalainen opettaja, joka oli perustamassa Suomen ensimmäistä Steiner-koulua.
Kaisu Virkkunen kuului vanhaan suomalaiseen Snellmanin sivistyssukuun. Hän oli rovasti, eduskunnan puhemies Paavo Virkkusen tytär ja Kansallis-Osake-Pankin pääjohtaja Matti Virkkusen sisar.
Sota-aikana Virkkunen toimi lottana ja meni naimisiin saksalaisen Gert Schretzmayr-Ernstin kanssa. Jatkosodan loppuvaiheessa hän muutti Saksaan ja joutui siellä 1½ vuodeksi amerikkalaisten internointileirille. Suomeen palattuaan hän valmistui kansakoulunopettajaksi ja oli perustamassa Suomen ensimmäistä Steiner-koulua Helsinkiin vuonna 1955. Vuonna 1971 Virkkunen oli mukana perustamassa Steiner-koulua Tampereelle.
Virkkunen myös käänsi ja kirjoitti antroposofista kirjallisuutta sekä organisoi steinerkoulun opettajien koulutusta Suomessa.
Uppoutuneisuus

Uppoutuneisuus kuvaa, missä määrin yksilöt tai yritykset ovat kietoutuneet sosiaaliseen verkostoon. Käsitteen esitteli vuonna 1985 sosiologi Mark Granovetter, jonka mukaan uppoutuneisuuteen kuuluu sosiaalisten ja taloudellisten siteiden limittyneisyys organisaatioiden välillä ja niiden sisällä.
Karl Polanyi mainitsi sosiaalisten ja taloudellisten suhteiden limittymisen vuonna 1944 teoksessaan Suuri murros.
Massimo d’Azeglio

Massimo Taparelli, d’Azeglion markiisi (24. lokakuuta 1798 Torino – 15. tammikuuta 1866 Torino) oli italialainen taidemaalari, kirjailija ja poliitikko, joka toimi Sardinian kuningaskunnan pääministerinä vuosina 1849–1852.
Nuoruudessaan d’Azeglio omistautui taidemaalarin uralle ja asuessaan 1820-luvulla Roomassa hän saavutti mainetta maisemamaalarina. Isänsä kuoltua hän muutti 1830 Milanoon. Siellä hän kirjoitti poliittisesti sävyttyneet romaanit Ettore Fieramosca (1833) ja Niccolò de’Lapi (1841), jotka tekivät hänestä yhden Italian yhdistymisliikkeen eli risorgimenton maltillisen siiven johtohahmoista. Tämän jälkeen d’Azeglio omistautui politiikalle. Hänen pääteoksensa on 1846 ilmestynyt pamfletti Gli ultimi casi de Romagna, jossa arvoisteltiin Romagnan hallitusta ja kehotettiin alueen asukkaita tukemaan Sardinian kuningas Kaarle Albertia tämän pyrkimyksissä yhdistää Italia. Vuoden 1848 sodassa d’Azeglio taisteli Sardinian riveissä Itävaltaa vastaan. Kun Kaarle Albert tappioiden jälkeen luopui kruunusta poikansa Viktor Emanuel II:n hyväksi, tämä nimitti d’Azeglion pääministerikseen 7. toukokuuta 1849.
D’Azeglio halusi edistää Italian kansallista jälleensyntymää poistamalla vieraita vaikutteita. Pääministerinä hänen merkittävin aikaansaannoksensa oli kirkollisten tuomioistuimien ja immuniteettien lakkauttaminen Sardiniassa vuonna 1851. Hän myös kutsui Camillo Cavourin hallitukseensa vuonna 1850. D’Azeglio ajautui kuitenkin erimielisyyksiin valtiovarainministerikseen nimittämänsä Cavourin kanssa ja erosi 30. lokakuuta 1852. Liberaalimpi Cavour tuli hänen seuraajakseen. D’Azeglio osallistui tämän jälkeen enää satunnaisesti politiikkaan. Hän toimi vuonna 1859 jonkin aikaa Sardinian lähettiläänä Pariisissa ja hallituksen edustajana Romagnassa sekä 1860 Milanon kuvernöörinä. Hän puolusti Firenzen säilyttämistä yhdistyneen Italian pääkaupunkina. D’Azeglion keskeneräisiksi jääneet muistelmat ilmestyivät nimellä I miei ricordi vuonna 1867.
D’Azeglio muistetaan Italian yhdistymisen jälkeen esittämästään lausahduksesta ”L’Italia è fatta. Restano de fare gli italiani” (”Italia on nyt luotu, jäljelle jää italialaisten luominen”), jolla hän tarkoitti sitä, että yhteisen valtion perustamisesta huolimatta kansakunnan rakentaminen oli yhä kesken.
Massimo d’Azeglion veljiä olivat taidemaalari Roberto d’Azeglio sekä tunnettu jesuiitta Luigi d’Azeglio.
Hannu Seikkula

Hannu Seikkula (s. 1950) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt mm. Pertti Reposen tv-sarjoissa sekä Spede Pasasen elokuvissa. Hän on ohjannut mm. Soitinmenot-, Pulttibois-, Kotikatu- ja Ähläm Sähläm -tv-sarjoja.

Elokuvaohjaukset

Seikkulan esikoisohjaus oli Tupla-Uuno vuonna 1988, joka oli jatkoa menestyksekkäälle Turhapuro-filmien sarjalle. Samana vuonna tuli ensi-iltaan myös toinen Seikkulan Spede Pasaselle ohjaama filmi, Onks Viljoo näkyny?, jonka menestys jäi huomattavasti vaisummaksi. Hänen kolmas ohjaustyönsä oli vuonna 1990 valmistunut Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari, joka toi Pulttibois-sarjasta tutut hahmot valkokankaalle. Vuonna 1994 ohjasi Seikkula tähän asti viimeisimmän elokuvansa, epävirallisen Turhapuro-elokuvan Uuno Turhapuron veljen, jossa ei ollut Vesa-Matti Loiria mukana ja joka keräsi vain hieman yli 20 000 katsojaa teattereissa, jääden kaikkien Turhapuro-nimeä kantavien elokuvien selkeästi huonoimmaksi yleisömenestykseksi. 
Kaikki Seikkulan pitkät elokuvat ovat Spede Pasasen tuottamia.
Tiburón-luokka

Suunnittelu

Alus oli 21,5 metriä pitkä ja sen leveys ja syväys olivat 2,7 metriä. Aluksen uppouma oli pinnalla 78 tonnia ja sukellettaessa 81 tonnia. Alusten voimanlähteenä oli yksiakselinen Pegaso-dieselmoottori, joka tuotti 4 000 hevosvoimaa pinta-ajossa, ja sukelluksissa 400 hevosvoiman sähkömoottori. Pinta-ajossa aluksen maksiminopeus oli kymmenen solmua ja sukelluksissa 14,5 solmua. Aseistuksena aluksella oli kaksi 533 millimetrin torpedoputkea. Aluksella oli viiden hengen miehistö.
Võrolaiset

Historia

Võrolaiset ja võro lähtivät kehittymään omaan suuntaansa Viroa hallitseneiden maiden tekemien hallintorajojen takia. Viro oli pitkään jaettu pohjoiseksi Vironmaaksi ja eteläiseksi Liivinmaaksi. Viron alueella kehittyi keski-ajalla kaksi kirjakieltä, joita kutsuttiin Tallinnan- ja Tarton kirjakieliksi. Molempia kirjakieliä käytettiin laajasti aina 1700-luvulle saakka, jolloin Tallinnan kirjakieli pääsi etualalle. Lopullisesti Tarton kirjakieli jäi pois käytöstä 1900-luvun alussa. 
Võron kielelle on kehitetty kirjakieli 1990-luvulla. Sitä opetetaan sekä Tarton yliopistossa että monessa Kaakkois-Viron koulussa. Võrolainen kulttuuri ja kieli koki nousukauden 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvulla. Silloin võrolaiset kirjailijat (Madis Kõiv , Aivo Lõhmus, Kauksi Ülle ym.) alkoivat julkaistaa võronkielisiä näytelmiä, runoja ja proosaa. Vuonna 1987 aloitettiin võrolaisten ja setukaisten yhteinen lastenkoulu, jossa lapsille opetettiin võron kieltä sekä võrolaista ja setulaista kansanperinnettä. Vuodesta 1989 on järjestetty võronkielisiä kesäseminaareja eri puolilla Võro- ja Setomaata.

Kieli

Võrolaisen kulttuurin tärkeimpiä piirteitä on võron kieli. Võron kielen ongelmana on ollut yleisesti hyväksytyn kirjakielen puute. 1980-1990-luvulla tehtiin eri kirjoitusjärjestelmäehdotuksia ja luotiin yhteinen kirjakieli, jossa on julkaistu oppimaterjaaleja ja ilmestyy sanomalehti Uma Leht. Arvostelijoiden mukaan eri murteiden puhujat eivät ymmärrä võron kirjakieltä yhtä hyvin. Võronkielisellä Uma Leht-lehdellä on 30 000 lukijaa. Ehkä tunnetuimpia võronkielisiä kirjailioita on Margus Konnula, joka on tunnettu erityisesti runoistaan.

Pukeutuminen

Perinteiset võrolaiset puvut valmistetaan villasta tai pellavakankaasta. Vaikutteita võrolaisten pukeutumiseen on tullut Venäjältä ja Latviasta. Vaikutteet eivät kuitenkaan olleet niin voimakkaita, että võrolainen pukeutuminen olisi muistuttanut merkittävästi latvialaisten tai virolaisten pukeutumista.