Mick McCarthy

Ura pelaajana

South Yorkshiressä Englannissa syntynyt McCarthy aloitti peliuransa tuolloin nelosdivisioonassa pelanneessa Barnsleyssä. Hän debytoi elokuussa 1977 ottelussa Rochdalea vastaan. Tuon ottelun Barnsley voitti 4–0. McCarthy edusti seuraa kaikkiaan kuusi kautta ja oli mukana seuran nousujuhlissa aina kakkosdivisoonaan saakka.
Barnsleyn vakiomiehistöön kuulunut McCarthy siirtyi joulukuussa 1983 Barnsleystä niin ikään kakkosdivisioonassa pelanneeseen Manchester Cityyn. Kaudella 1984–1985 City nousi pääsarjaan, ja näin myös McCarthy teki ensiesiintymisensä Englannin huipulla. Cityn osalta kausi 1985/86 päättyi liigan puoliväliin, mutta jo seuraavalla kaudella vauhti oli liian kovaa ja City putosi takaisin ykkösdivisioonaan.
McCarthy ei jatkanut Cityssä vaan siirtyi kesällä 1987 skotlantilaiseen Celticiin. Skottiseurassa McCarthy juhli debyyttikaudellaan tuplamestaruutta ja seuraava kausi toi palkintokaappiin Skotlannin cupin voiton. Irlantilaistoppari ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Celticissä ja kesällä 1989 hän siirtyi uusien haasteiden perässä ranskalaisseura Olympique Lyonnais'n paitaan.
Irlantilaisen visiitti Ranskassa jäi lyhyeksi, sillä peliaikaa Raymond Domenechin alaisuudessa ei juuri tullut. McCarthy pelasi kevätkauden 1990 lainalla Millwallissa, jonne siirtyi kauden jälkeen. Hän pelasi seurassa uransa kaksi viimeistä kautta lopettaen aktiiviuransa 1992.
Maajoukkuetasolla McCarthy edusti Irlantia 57 A-maaottelussa. Hän oli mukana EM-kisoissa 1988, jolloin tie katkesi jo alkulohkoon, sekä MM-kisoissa 1990, jolloin Irlanti eteni puolivälieriin. McCarthy oli maajoukkueen kapteeni ja sai lempinimen Captain Fantastic.

Ura valmentajana

McCarthy aloitti valmennusuransa maaliskuussa 1992 Millwallin pelaajavalmentajana. Hän johdatti seuran ykkösdivisioonassa kolmanneksi ja nousukarsintoihin kaudella 1993/94, mutta Derby County vei nousukarsinnoissa voiton. Kaudella 1995/96 McCarthy yhdistettiin useaan otteeseen avoimena olleeseen Irlannin maajoukkueen päävalmentajan pestiin ja lopulta sopimus syntyi helmikuussa 1996.
McCarthyn johdolla Irlanti ei selvinnyt MM-kisoihin 1998 eikä EM-kisoihin 2000. Luotto McCarthyyn kuitenkin säilyi ja lopulta tuli myös tulosta Irlannin selvittyä Etelä-Koreassa ja Japanissa pelattuihin MM-kisoihin 2002. Lopputurnausta varjosti McCarthyn ja joukkueen tähtipelaaja Roy Keanen väliset riidat, jotka johtivat lopulta Keanen lähettämiseen kotiin ennen kuin yhtään ottelua oli pelattu. Irlanti eteni kisoissa toiselle kierrokselle pelaten alkulohkossaan tasan Kamerunin ja Saksan kanssa sekä voittaen päätösottelussa Saudi-Arabian. Irlannin tie katkesi 2.kierrokselle, kun tiukka ottelu Espanjaa vastaan ratkesi vastan rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
McCarthy sai kisojen jälkeen jatkaa tehtävissään, mutta kiristyvä median paine ja kehnosti alkaneet EM2004-karsinnat johtivat lopulta McCarthyn eroon tehtävistä marraskuussa 2002. 
McCarthy palasi valmennustehtäviin nelisen kuukautta maajoukkuepestinsä päättymisen jälkeen, kun Sunderland AFC palkkasi hänet päävalmentajakseen maaliskuussa 2003. Hän ei kuitenkaan onnistunut nostamaan The Black Catsia putoamiskurimuksesta, vaan seura putosi Englannin Valioliigasta kauden jälkeen. McCarthyn johdolla seura lähti kuitenkin rakentamaan uutta joukkuetta palatakseen pääsarjatasolle. Kausi 2003/04 toi paikan nousukarsintoihin, mutta Valioliiganousu karkasi rangaistuspotkukilpailun jälkeen kärsittyyn tappioon Crystal Palacelle. Seuraavalla kaudella kaikki meni paljon paremmin ja Sunderland juhli kauden jälkeen Englannin mestaruussarjan voittoa ja suoraa nousua Valioliigaan.
Elämä Valioliigassa oli kuitenkin liian vaikeaa McCarthyn suojateille, sillä seura ei onnistunut vahvistamaan rivejään riittävästi. Irlantilainen sai lopulta potkut maaliskuussa 2006.  
Heinäkuussa 2006 McCarthy siirtyi Mestaruussarjassa pelaavan Wolverhampton Wanderersin peräsimeen. Heti ensimmäisellä kaudella hän johdatti Wolvesin nousukarsintoihin, mutta jälleen kerran vastustaja oli parempi. Tällä kertaa West Bromwich pilasi McCarthyn haaveet yhteismaalein 4–2.
Seuraavalla kaudella Wolves jäi seitsemänneksi ja McCarthyn uskottiin lähtevän seurasta. Luottoa kuitenkin riitti ja kausi 2008/09 alkoikin menestyksekkäästi. Elokuussa McCarthy valittiin Mestaruussarjan kuukauden valmentajaksi. Menestys jatkui läpi kauden ja huhtikuussa 2009 Wolves varmisti ensin nousunsa Valioliigaan ja viikkoa myöhemmin myös Mestaruussarjan voiton. Kaksi seuraavaa kautta Wolves onnistui säilyttämään sarjapaikkansa, mutta helmikuussa 2012 McCarthy sai potkut heikosti sujuneiden otteluiden takia.
Marraskuun alussa 2012 McCarthy palasi valmentajaksi, kun Mestaruussarjan hännille juuttunut Ipswich Town teki hänen kanssaan vuoteen 2015 ulottuvan sopimuksen.  McCarthyn johdolla Ipswich paransi esityksiään ja varmisti lopulta sarjapaikkansa ollen Mestaruussarjassa 14:s. Kaudella 2013/14 vahvistunut Ipswich paransi sijoitustaan nousten yhdeksänneksi. Kauden jälkeen seura teki McCarthyn kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.  Kaudella 2014/15 Ipswich oli kuudes ja pääsi mukaan nousukarsintoihin. Unelma Valioliigasta kariutui kuitenkin pudotuspelitappioon Norwichille.
Kaudella 2015/16 Ipswich sijoittui vielä Mestaruussarjassa seitsemänneksi, mutta tuloksellisesti McCarthyn viimeiset kaudet seurassa olivat alavireisiä. Kaudella 2016/17 joukkue putosi kauas nousukarsintasijoituksista ja oli lopulta sijalla 16 säilyttäen sarjapaikkansa vain neljän pisteen turvin. Sijoitus oli Ipswichin huonoin Mestaruussarjassa. Kaudella 2017/18 McCarthy ilmoitti jättävänsä Ipswichin kauden päätteeksi. Irlantilaisvalmentaja lähti seurasta kuitenkin yllättäen jo ennen kauden loppua, kun hän ilmoitti huhtikuussa voitokkaan Barnsley-ottelun jälkeen jättävänsä seuran lähes kuuden vuoden jälkeen.
Marraskuussa 2018 McCarthy palasi Irlannin maajoukkueen päävalmentajaksi 16 vuoden tauon jälkeen.