google/wiki40b huggingface dataset:
Ernesto Valverde

Pelaajaura

Baskisukuinen Valverde syntyi Extremadurassa, mutta muutti perheensä mukana Baskimaalle jo varhaisessa vaiheessa elämäänsä. Perhe asettui Vitoria-Gasteiziin, jonka seurassa Alavésissa hyökkääjänä pelannut Valverde aloitti ammattilaisuransa. Myöhemmin hän edusti myös Sestao Sportia, mutta todellisen läpimurtonsa hän teki Españolissa, jonne Javier Clemente hankki hänet kesällä 1986.
Valverde oli yksi Españolin joukkueen avainpelaajista, kun se sijoittui Espanjan pääsarjan kolmanneksi kaudella 1986–1987. Sijoituksen ansiosta joukkue pääsi seuraavan kauden Uefa-cupiin, jossa se eteni aina loppuotteluun asti. Español voitti kotikentällään pelatun ensimmäisen osaottelun 3–0, mutta vastustaja Bayer Leverkusen toisti saman toisessa osaottelussa. Ratkaisu eteni maalittoman jatkoajan kautta rangaistuspotkukilpailuun, jonka Español hävisi 3–2. Loukkaantumisesta kärsinyt Valverde seurasi toisen osaottelun vaihtopenkiltä, sillä seura oli päässyt paikallisvastustaja Barcelonan kanssa sopuun pelaajan myymisestä ja halusi suojella häntä lisävammoilta.
Valverden ura Barcelonassa oli kaikesta huolimatta loukkaantumisten rikkoma, sillä aikaisempi vamma uusiutui harjoituksissa jo ennen uuden kauden alkua. Barcelonan-vuosinaan hän saavutti kuitenkin pelaajauransa suurimmat meriitit ollen osa joukkuetta, joka voitti Cup-voittajien cupin vuonna 1989 ja Espanjan cupin vuonna 1990. Johan Cruijffin valmentaman niin sanotun Dream Teamin varsinaista voittokulkua Valverde seurasi Athleticista, jonne hän valmentaja Clementen tavoin siirtyi vuonna 1990. Athleticissa hän teki kaudella 1990–1991 uransa maaliennätyksen (14 maalia) ja muodosti myöhemmin tehokkaan hyökkäyskaksikon José Ángel Zigandan kanssa. Espanjan maajoukkueessa Valverde esiintyi ensimmäisen ja ainoan kerran EM-karsintaottelussa Islantia vastaan vuonna 1990. Hän päätti pelaajauransa Mallorcassa kaudella 1996–1997.
Kalliojärvi (Jämsä, Hämepohja)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Isojärven Kaatselän ja Valkeajärven välisellä ylängöllä ja kahden mäen välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven luoteispuolella ja ylänköalueen reunalla sen ohittaa valtatie 9, josta tulee metsäautoteitä järven ohitse. Järven länsipuolella sijaitsee ampumarata.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,4 metriä mpy. Siihen on johdettu leveä kuivatusoja, joka alkaa Hirvijärvestä. Sen laskuoja laskee Valkeajärvellä Hietalahden suulle vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.

Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa sen eteläpuolella oli suo ja lounaispuolella soranottoalue. Hirvijärven ympäriltä raivattuja peltoja ulottui kyseisen suon etelälaidalle, mitta Kalliojärvi on säilyttänyt metsäisen ilmeensä. Vuoden 1981 kartassa soranotto on laajentunut ja ilmeisesti päättynyt, koska kartassa on kirjoitettu alueen ylle ”Ampumarata”.
Matti Kotila

Matti Miika Jaakonpoika Kotila (18. lokakuuta 1887 Toholampi – 20. joulukuuta 1953 Toholampi) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja. Kotilan vanhemmat olivat Jaakko Kotila ja Karoliina Jämsä. Kotilan vanhemmat kannattivat Suomalaista puoluetta, ja kotitilalla Pajamäessä järjestettiin Suomalaisen puolueen vaalitilaisuuksia.
Matti M. Kotila toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1916–1919 Vaasan pohjoisesta vaalipiiristä. Kotila toimi yhteistyössä Ernst Saaren ja Wilhelmi Malmivaaran kanssa edustaen kannanotoissaan Suomalaisen puolueen linjaa tiukempaa kantaa suhteessa itsenäisyyteen ja Venäjän-politiikkaan. Kotila kannatti laajaa äänioikeutta kunnallislakien valmistelussa. 
Kotila otti joulukuussa eduskunnassa voimakkaasti kantaa Turun mellakoihin ja vaati tekijöitä vastuuseen. Kotila siirtyi Suomen sisällissodan alussa Vaasaan ja toimi siellä Vaasaan kokoontuneiden kansanedustajien kanssa.
Kotila vastusti ankarasti Suomen kuningaskuntahanketta. Hän oli perustamassa Tasavaltalaisten liittoa ja toimi sen johtokunnassa.
Kotila äänesti ratkaisevassa äänestyksessä puolueen kannan vastaisesti Jaakko Loukon kanssa vastustaen kuninkaanvaalin toteuttamista. Puoluekentän muututtua joulukuussa 1918 Jaakko Loukko ja Matti Miika Kotila liittyivät Maalaisliittoon, kun muut Suomalaisen puolueen kansanedustajat liittyivät Kansalliseen kokoomukseen. Keväällä Kotila ei enää asettunut ehdokkaaksi vaan suoritti elämäntyönsä kunnallismiehenä. Hän toimi Toholammin kunnallislautakunnan puheenjohtajana 1919–1945 ja useita vuosia sivutoimisena kunnansihteerinä.
Kotila oli naimisissa Naima Elina Parhialan kanssa (k. 1923), ja jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin 1929 Hilja Maria Koskelan kanssa (k. 1968).
Raamattu ja Koraani

Koraani varhaiskristillisenä lukemistona

Historiallis-kriittinen Koraanin tutkimus on pitänyt Koraanin vanhimpia osia Syyriassa esiintyneen kristillisen kirkon liturgisina teksteinä. Käsitys on kuitenkin toistaiseksi kiistanalainen. Koraani ei aina itsekään tulkitse itseään Jumalan sanaksi vaan  selityskirjallisuudeksi, joka vahvistaa varsinaisten pyhien kirjoitusten sanoman. Esimerkiksi Jae 5:62 vaatii seuraamaan Tooraa ja Evankeliumia: 

»Te, joilla on Kirja, teidän uskonne ei perustu mihinkään ennen kuin noudatatte Tooraa, Evankeliumia ja sitä, minkä olette saaneet Herraltanne.» 
 
Koraani painottaa, ettei se esitä mitään uutta. Kyse on vain selityksistä ja aikaisemmin annetun tiedon vahvistamisesta (10:37): 

»”Ei tätä Koraania ole sepitetty valheellisesti ilman Jumalan käskyä, vaan se on vahvistus sille, mitä oli ennen sitä, ja selvitys Kirjalle, jota ei voi epäillä”» 
Kirja, ”jota ei voi epäillä” on Toora, ja Koraanissa useimmin mainittu profeetta onkin juuri Mooses. Koraani liittää oman sanomansa perinteeseen ja julistaa islamin sijaan Aabrahamin uskoa (42:13): 

»"Hän on määrännyt teille uskonnoksi saman uskonnon, jonka Hän antoi Nooalle ja jonka olemme ilmoittaneet sinulle ja jonka olemme säätäneet Aabrahamille, Moosekselle ja Jeesukselle”.» 
 
Koraani puhuttelee yleisöä, jonka ajatellaan tuntevan hyvin Raamatun. Se haluaa ohjata heitä pois Raamatun virheellisestä ymmärtämisestä. Koraani vastustaa syyrialaisten kirkkojen eräitä käsityksiä, kuten monofysiittien oppia pyhästä kolminaisuudesta, jonka muodostavat Jumala, Jeesus ja Maria (5:116). Toisaalta sille on yhteistä Syyrian kirkon kanssa käsitys Jumalasta, Jeesuksesta ja lopun ajoista. Jeesuksen ristiinnaulitsemisen kieltäminen (4:156) vastaa gnostilaista käsitystä. Nämä Koraanin opit saattavat herättää vaikutelman, että suuri osa Koraanista olisi alun perin ollut jonkin muun uskonnon tekstejä kuin islamin.  
Jos osa Koraanista todella on Tooran kristillistä kommentaaria, tulee ymmärrettäväksi, miksi kirjasta puuttuvat islaminuskon monet tärkeät opetukset. Ohjeet, jotka koskevat uskontunnustusta, rukousta, pyhiinvaellusta, paastoa ja almuja joko puuttuvat kokonaan tai ovat epätarkkoja. Myös sana Muhammed mainitaan Koraanissa vain neljä kertaa. Profeetta Muhammedista kerrotaan varmuudella vain yksi, ottopoika Zaidiin liittyvä tarina (33:35-40).
Buzz Lightyear of Star Command

Juoni

Tarina kertoo avaruusrangeri Buzz Lightyearistä, joka yhdessä ryhmän jäseniensä Mira Novan, XR:n ja Sinclair Munchapperin kanssa yrittävät pitää oikeutta ja järjestystä galaksissa, jota yleensä heidän arkkivihollinen keisari Zurg pyrkii rikkomaan.
Jakub Lapatka

Jakub Lapatka (s. 16. syyskuuta 1944 Ausjukova, Rasonyn kihlakunta, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen kääntäjä.

Biografia

Jakub Lapatka syntyi 16. syyskuuta 1944 Ausjukovan kylässä, lähellä historiallista Polotskin kaupunkia. 
Korkeakoulututkinnon hän suoritti Minskin vieraiden kielten instituutissa (nyt Minskin kielitieteellinen valtionyliopisto) opiskellen espanjan ja englannin kieliä. Suomen kielen opiskelun hän aloitti itsenäisesti, minkä jälkeen suoritti 2,5 vuotta kestäneet suomen kielen kurssit Helsingin yliopistossa. 
Jakub Lapatka on ensimmäinen ja ainoa valkovenäläinen kääntäjä, joka kääntää suomen kielestä. Merkittävimpiä hänen kääntämiään teoksia ovat Kalevala (Minsk 2015), Samuli Paulaharjun etnograafiset työt (Pietari 2014) sekä Martti Haavion tutkimus Kuolematonten lehdot (Pietari 2013). Vuonna 2017 Minskissä julkaistiin suomen kielioppikirja valkovenäläisille. Yhteensä yli 20 kirjaa on käännetty suomen kielestä valkovenäjäksi ja venäjäksi. Jakub Lapatka on kirjoittanut useita artikkeleita Suomen historiasta ja kulttuurista sekä Suomen nykytilanteesta.
Juliano Mer-Khamis

Juliano Mer-Khamis (29. toukokuuta 1958 Nasaret – 4. huhtikuuta 2011 Jenin) oli israelilalinen näyttelijä, ohjaaja ja poliittinen aktivisti.
Mer-Khamisin äiti oli juutalainen ja isä palestiinalaiskristitty, joka kuului Israelin kommunistisen puolueen johtoon 1950-luvulla. Mer-Khamisilla oli suomalainen vaimo. 
Mer-Khamis palveli Israelin armeijassa laskuvarjojääkärinä ja esiintyi myöhemmin yli 30 elokuvassa, muun muassa John Le Carrén kirjan pohjalta filmatussa elokuvassa Pieni rumpalityttö (1984). Vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Miral hän näytteli Sheik Shaabahin roolin. 
Mer-Khamis toimi myös Freedom Theatre -nimisen teatteri- ja kulttuurikeskuksen johtajana Jeninissä. 2006 perustetun Freedom Theatren perustajiin kuului hänen lisäkseen Al-Aksan marttyyrien prikaatien entinen sotilasjohtaja Zakaria Zubeidi, ruotsalainen Jonatan Stanczak ja Ruotsissa asuva aktivisti Dror Feiler.
Mer-Khamis ammuttiin autoonsa Jeninissä 4. huhtikuuta 2011. Teatteri on muutenkin vaikeuksissa kotimassaan. Esimerkiksi joulukuussa 2011 Israelin armeija pidätti kolme sen jäsentä yön kestäneiden kuulustelujen vuoksi.
Ryhmä esiintyi Suomen Kansallisteatterissa toukokuussa 2012.
Park Avenue

Historia

Park Avenue, joka tunnettiin alun perin nimellä Fourth Avenue, kaavoitettiin yhdessä useimpien muiden Manhattanin suurten puistokatujen kanssa osana Manhattanin ruutuasemakaavaa 1810-luvulla. 1830-luvulta lähtien leveän kadun keskellä oli alun perin ylhäältä avoin maaleikkaus, jossa kulki New York and Harlem Railroad -rautatie. 1850-luvulla osa rautatiestä 34th Street ja 40th Street -katujen välillä peitettiin kannella, jonka päälle istutettiin nurmikkoa. Tästä muodostui tien keskelle puistomainen viheralue, jonka vuoksi katettua katuosuutta alettiinkin kutsua nimellä Park Avenue. Sen jälkeen kun nykyisen Grand Central -terminaalin paikalla sijainnut aikaisempi Grand Central -asema (engl. Grand Central Station) avattiin 1870-luvulla, myös sen pohjoispuolisia raiteita alettiin upottaa maanalaiseen tunneliin ja myöhemmin 1800-luvun lopulla myös puistokatua jatkettiin terminaalin pohjoispuolisen rautatietunnelin päälle.
1910-luvulla Grand Central -terminaalin ympärille alettiin rakentaa korotettua Park Avenue Viaductia, jota pitkin Park Avenuen liikenne pääsi keskellä puistotietä sijaitsevan rautatieterminaalin ympäri.

Reitti

Puistokadun eteläinen, nykyisinkin Fourth Avenuena tunnettu osio ulottuu 8th Street -kadun kohdalta 14th Street -kadulle. Sen eteläpuolella Lower East Sidella katu muuttuu ensin Cooper Squareksi ja sitten the Boweryksi. 14th Streetin kohdalla pohjoiseen kulkiessa tie kääntyy koilliseen päin. 14th Street ja 17th Street -katujen välillä puistokatu reunustaa Union Square -aukiota itäpuolelta ja siitä käytetäänkin nimeä Union Square East. Union Squaren pohjoispuolella 32nd Streetille asti puistokadusta käytetään nimeä Park Avenue South. 32nd Street -kadun pohjoispuolelta aina Bronxin 189th Street -kadulle tien nimi on Park Avenue.
33rd Street ja 40th Street -katujen välillä tien toinen pohjoisen suuntaisen liikenteen kaista siirtyy maan alle 1830-luvulta peräisin olevaan Murray Hillin tunneliin. 40th Street ja 46th Street -katujen välillä Park Avenuen liikenne nousee Park Avenue Viaductin silloille, jotka kiertävät Grand Central -terminaalin ja päättyvät kahteen Helmsley Building -nimisen rakennuksen läpi kulkevaan tunneliin.
Terminaalin pohjoispuolella paikallisjunapalvelu Metro-North Railroadin raiteet kulkevat 47th Street -kadulta 97th Street -kadulle asti Park Avenuen alla kulkevassa tunnelissa. Park Avenue päättyy Manhattanilla 132nd Streetin pohjoispuolella ja sen liikenne yhdistyy Harlem River -kanavaa reunustavaan Harlem River Drive -tiehen. Park Avenue jatkuu kuitenkin kanavan toisella puolella Bronxissa 138th Streetin eteläpuolelta aina 189th Streetin pohjoispuolelle.
Herakleen temppeli (Akragas)

Historia

Herakleen temppeli oli rakennettu arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 510 eaa., jonkin verran aiemmin kuin läheinen Olympoksen Zeuksen temppeli. Näin se on Akragaan suurista temppeleistä varhaisin. Temppelin ajoitus perustuu sen arkkitehtuurin joihinkin yksityiskohtiin. Temppeliä on kunnostettu tai paranneltu klassisella kaudella 400-luvun eaa. alkupuolella.
Temppelin tunnistus Herakleelle omistetuksi perustuu lähinnä yhteen Ciceron tekemään mainintaan. Tutkimuksessa temppeli on tunnettu myös nimellä Temppeli A. Temppeliä kunnostettiin vuonna 1924.

Rakennus

Herakleen temppeli sijaitsi lähellä Kultaiseksi portiksi nykyisin kutsuttua Akragaan kaupunginmuurin pääporttia. Sen länsipuolella sijaitsi Olympoksen Zeuksen temppeli ja hieman kaueampana itäpuolella niin kutsuttu Concordian temppeli. Herakleen temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli 6 x 15 pylvästä eli yhteensä 38 pylvästä, ja sen stylobaatin koko on noin 25,3 x 67 metriä. Sisällä temppelissä oli naos eli cella, jonka koko oli noin 13,9 x 47,7 metriä, ja itäpäässä pronaos ja länsipäässä opisthodomos, joiden kummankin etupuolella oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Naoksen oven kummallakin puolella oli portaat ylempiin osiin.
Temppelin arkaaisuus näkyy muun muassa siinä, että se on melko pitkä suhteessa sen leveyteen, sekä sen pylväiden ja kapiteelien eli pylväänpäiden muodossa. Yhdeksän temppelin pylväistä on nykyisin kunnostettu, näistä osa kokonaisina.
Temppelin alttari oli tavan mukaisesti ulkona sen itäpuolella. Sen perustukset on löydetty.
Angela Cardoso

Angela Cardoso (s. 9. huhtikuuta 1979 Luanda) on angolalainen koripalloilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä 12. sijoittuneeseen Angolan naisten joukkueeseen. Cardoso pelaa pienenä laitahyökkääjänä. Hänen seuransa oli kaudella 2011–2012 Primeiro de Agosto, ja tätä ennen hän oli pelannut myös Interclubessa. Hän on opiskellut liikkeenjohtoa Angolan Lusíada-yliopistolla.
Vuonna 2011 Cardoso oli mukana voittamassa koripallon naisten Afrikan-mestaruuskilpailuja. Lisäksi hän oli joukkueineen sijoittunut niissä kolmanneksi vuonna 2007.
SN 185

Historia

Fan Ye mainitsee "vierastähden" Myöhemmän Han-dynastian kirjassa, jonka hän kirjoitti käyttäen lähteinään aiempia historioita ja dokumentteja. Myös roomalaiset mahdollisesti näkivät saman kohteen, joka ilmeisesti oli supernova. Pitkään oli epäselvää, missä SN 185 oli, mutta tutkijat epäilivät, että RCW 86 on siitä syntynyt supernovajäänne. RWC 86:n näennäinen koko eli kulmaläpimitta on 45 kaariminuuttia, hieman suurempi kuin täydenkuun, jonka kulmaläpimitta vaihtelee 29 ja 34 kaariminuutin välillä.

Tutkimukset ja tulokset

Tutkimukset osoittivat, että RCW 86:n oli jäännös Ia-luokan supernovasta, joka oli syntynyt, kun kaksoistähti, jonka toinen komponentti oli valkoinen kääpiö, oli saanut kumppanitähdeltä vetyä pinnalleen. Kun sen massa oli ylittänyt kriittisen rajan, tähti räjähti supernovana. Ennen sitä se oli tehnyt ympärilleen avaruuteen onkalon, joka teki mahdolliseksi räjähdyksen jäänteiden leviämisen kauas.
Tutkimukset tehtiin yhdistämällä avaruusteleskoopin antamat tiedot. NASA:n Spitzer -avaruusteleskoopin ja WISE:n infrapunakuvista tulivat keltaiset ja punaiset sävyt. Niihin yhdistettiin Chandra-avaruusteleskoopin ottamat röntgen­alueen kuvat, ja ESAn XMM-Newton -röntgensatelliitin kuviin yhdistettiin kuvassa olevat siniset ja vihreät värit.
Tutkituista röntgen- ja infrapuna­tiedoista tähtitieteilijät pystyivät selvittämään, että räjähdyksen syy oli tyypin Ia supernova, jossa muutoin vakaa valkoinen kääpiö ylitti kriittisen Chandrasekharin rajan (noin 1,4 Auringon massaa), kun sen kumppanitähdestä valui siihen vetyä. Chandran ja XMM-Newtonin röntgentiedoista kävi ilmi, että räjähdyksen jäänteissä on paljon rautaa, mikä myös osoittaa sen olleen tyypin Ia supernova. Lisäksi tiedemiehet ratkaisivat tiedosta toisen arvoituksen, eli miten se tuli niin suureksi niin lyhyessä ajassa.
Kun Auringon massan luokkaa oleva punainen jättiläinen muuttuu epävakaaksi se sinkoaa, ulko-osansa pois planetaariseksi sumuksi ja synnyttää valtavan ontelon ympärilleen. Räjähdys tässä ontelossa pystyi laajentumaan paljon nopeammin kuin muutoin olisi pystynyt. Tämä on ensimmäinen kerta, kun tällaisen ontelon on havaittu syntyneen valkoisen kääpiön ympärille ennen räjähdystä. Tutkijat sanovat, että tuloksilla voi olla merkittäviä vaikutuksia teorioihin valkoisista kääpiöstä ja tyypin Ia supernovista.
Herman Van Rompuy

Pääministerinä

Yves Letermen hallituksen kaaduttua joulukuussa 2008 Fortis-pankkia koskeneen jupakan johdosta kuningas Albert II nimitti entisen pääministerin Wilfried Martensin selvittämään edellytyksiä uudelle hallitukselle. Hänen työnsä pohjalta kuningas pyysi 28. joulukuuta 2008 Herman Van Rompuyta muodostamaan uuden hallituksen. Belgian lehdistön mukaan Martensin päätehtävänä oli nimenomaan saada suostuteltua Van Rompuy hyväksymään hallitusvastuu. Van Rompuyn johtama hallitus aloitti 30. joulukuuta 2008.
Marraskuussa 2009 Van Rompuy valittiin ensimmäiseksi pysyväksi Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi. Belgialaisten kuningas Albert II hyväksyi Van Rompuyn eronanomuksen 25. marraskuuta, ja nimitti Yves Letermen hänen seuraajakseen.

Kritiikki

Vuonna 2011 brittiläinen europarlamentaarikko Gerard Batten esitti kirjallisen kysymyksen Rompuyn osallistumisesta kansainvälisten johtajien salaiseen Bilderberg-ryhmän kokoukseen.
Príncipe de Asturias (1794)

Valmistus

Aluksen suunnitelmat perustuivat Santa Anaan ja sen oli suunnitellut José Joaquin y Fernández de Landa. Alus valmistettiin Havannassa ja siihen käytettiin 335 000 kuutiojalkaa kuubalaista mahonkia ja kuusta, mikä vastaa noin 6 700 runkoa. Alus laskettiin vesille 1794.
Ensimmäisen kerran palvelukseen varustettaessa aluksen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella kolmekymmentä 32 naulan tykkiä, keskikannella 32 kappaletta 24 naulan tykkiä ja ylemmällä tykkikannella jälleen kolmekymmentä 12 naulan tykkiä. Näiden lisäksi aluksen puoli- ja keulakannella oli kahdeksantoista kahdeksan naulan ja kaksi 24 naulan karronadia. Näin aseistettuna aluksen täyslaidallisen paino oli 1 200 naulaa. Ennen Trafalgarin taistelua aluksen puolikannelle oli vaihdettu neljätoista 48 naulan karronadia ja keulakannelle kuusi 24 naulan karronadia, mikä kasvatti täyslaidallisen 1 512 naulaan. Lisäksi on mahdollista, että aluksen peräkannelle oli sijoitettu sisaralustensa tavoin neljä neljän naulan mörssäriä.
Leon Britton

Leon Britton (s. 16. syyskuuta 1982) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen syöttöprosenttinsa oli kaudella 2010–2011 Euroopan huippusarjojen paras. Hän pelasi kaudella Swansea Cityssä.
Lliga Mediterrània

Lliga Mediterrània (kataalaniksi) tai Liga Mediterránea (espanjaksi) oli Espanjan sisällissodan aikana vuonna 1937 tasavaltalaisten hallitsemalla alueella pelattu jalkapallosarja. Se perustettiin pelaamaatta jääneen Espanjan pääsarjan La Ligan tilalle.

Taustaa

Heinäkuussa 1936 alkaneen Espanjan sisällissodan johdosta maa jakautui kahtia tasavaltalaisten ja diktaattori Francon johtamien kansallismielisten hallitsemiin alueisiin. Sodan vuoksi La Ligan kaudet 1936–1937, 1937–1938 ja 1938–1939 jäivät pelaamatta. Sarjan joukkueista Sevilla, Real Betis, Real Sociedad, Athletic Bilbao, Celta Vigo ja Deportivo de La Coruña jäivät Francon hallitsemille alueille. Tasavaltalaisten hallussa puolestaan oli kolme suurinta kaupunkia Madrid, Barcelona ja Valencia ympäristöineen sekä suurin osa Levanten rannikkoseudusta.

Campeonato Levante ja Campionat de Catalunya 1936

Syksyllä 1936 pelattiin tasavaltalaisten alueella kaksi paikallista sarjaa, Valencian ja Murcian alueiden Campeonato Levante sekä Katalonian mestaruussarja Campionat de Catalunya, jota oli pelattu jo vuodesta 1901 lähtien. Myös madridilaisseurat Madrid CF ja Atletico Madrid olivat halukkaita osallistumaan Katalonian sarjaan, mutta FC Barcelonan vaatimuksesta niitä ei hyväksytty mukaan.
Campeonato Levanten mestaruuden voitti Valencia FC ja Campionat de Catalunyan Espanyol. Molemmissa sarjoissa pelasi kuusi joukkuetta.

Lliga Mediterrània 1937 ja Lliga Catalana 1937–1938

Lliga Mediterrànian käynnistivät tasavaltalaiset tammikuussa 1937 korvaamaan La Ligan. Alun perin kaikkien kahdentoista Campeonato Levanten ja Campionat de Catalunyan joukkueen oli tarkoitus osallistua sarjaan. Hércules, Murcia ja Cartagena joutuivat kuitenkin luopumaan niiden kotikaupunkeihin kohdistuneiden ilmapommitusten vuoksi. Tasapuolisuuden vuoksi myös kaksi katalonialaisseuraa, Sabadell ja Badalona, vetäytyi sarjasta, ja tilalle kutsuttiin neljänneksi levantelaisseuraksi Atlético Castellón. Tasavaltalaisten hallitseman Madridin joukkueet eivät osallistuneet sarjaan, syynä oli lähinnä kaupungin sijainti sodan eturintaman lähellä.
Toinen Lliga Mediterrànian kausi piti aloittaa syksyllä 1937, mutta rintamalinjojen muutosten takia Levanten seurojen osallistuminen l'vi mahdottomaksi, ja sarja päätettiin käydä pelkästään Katalonian seurojen kesken nimellä Lliga Catalana. Kymmenen joukkueen sarja jäi kuitenkin kesken, joukkueet ehtivät pelata kevääseen 1938 mennessä 16-17 ottelua yhden joukkueen luovuttua jo kahden kierroksen jälkeen. Mestariksi julistettiin jälkikäteen sarjaa sen keskeytyshetkellä johtanut FC Barcelona.

Vaatimukset Espanjan jalkapalloliitolle

2000-luvulla FC Barcelona sekä Yhdistyneen vasemmiston ja Katalonian vihreiden parlamenttiryhmät ovat vaatineet Espanjan kuninkaallista jalkapalloliittoa virallistamaan Lliga Mediterrànian tulokset ja julistamaan Barcelonan vuoden 1937 Espanjan mestariksi. Samana vuonna Copa de la España Libren (Vapaan Espanjan cup) voittanut Levante FC puolestaan on jo 1940-luvulta lähtien vaatinut kyseisenä vuonna pelaamatta jääneen Espanjan cupin mestarin titteliä itselleen. Espanjan jalkapalloliitto ei kuitenkaan ole suostunut pyyntöihin.