google/wiki40b huggingface dataset:
Korybantit

Korybantit (m.kreik. Κορύβαντες, Korybantes), myös kureetit (Κουρῆτες, Kūrētes tai Kourētes), olivat kreikkalaisessa mytologiassa miespuolisia tanssijoita, jotka osoittivat kunnioitustaan asepuvuissa hurjalla rumpujen soitolla ja tanssilla.

Euboian korybantit

Euboian korybantit, jotka olivat Sokoksen ja Komben poikia, toimivat myös Dionysos jumalan lapsuuden ajan vartioina, ja tarinan mukaan he myös löysivät lapsen Inon jätettyä tämän kalliolle. Rhean huolehtiessa lapsesta ja korybantit tanssivat Dionysoksen ympärillä häntä arvoasten lyöden yhteen kilpiään ja miekkojaan.

Kreetan kureetit

Kreetan kureetit olivat kolme, viisi tai yhdeksän tanssijaa, jotka kunnioittivat Rheaa, kreetalaista vastinetta Kybelelle. Yleisimmin heidän alkuperäkseen mainitaan Gaia, maa, tai vaihtoehtoisesti he saivat alkunsa Uranoksen kuohitsemisesta syntyneistä veritipoista.
Rhea uskoi heille Kronokselta salaa synnyttämänsä Zeuksen hoivaamisen. Kureettien tuli peittää Zeuksen äänet kilpiensä kalkkeella siten, ettei Kronos saanut tietää lapsen syntymästä.
Wendigo (sarjakuvahahmo)

Historia

Wendigo on mystinen kirous, joka lankeaa kaikkien Kanadan erämaissa kannibalismia harrastaneiden niskaan. Ihmisen lihan syönti johtaa kannibaalin muutokseen valtavaksi valkeakarvaiseksi hirviöksi, joka on valtavan voimakas ja kestävä. 
Wendigon kirous on kuolematon. Marvel-universumin historian aikana lukuisat eri miehet ovat joutuneet kantamaan kirousta yllään, Paul Cartier, Georges Baptiste, Francois Lartigue, Lorenzo ja äskettäin velho nimeltään Mauvais. Huolimatta siitä, että tähän mennessä kaikki tunnetut Wendigot ovat olleet miehiä, on luonnollista olettaa, että myös nainen voisi joutua kantamaan kirousta.

Voimat ja varusteet

Wendigo omaa mystisen kirouksen vuoksi monenlaisia mystisiä ominaisuuksia. Wendigolla on valtavat fyysiset voimat, joiden yläraja on tuntematon. Wendigo on kuitenkin taistellut yhdessä Hulkin kanssa vailla sen suurempaa näkyvää rasitusta. Wendigo on myös yliluonnollisen kestävä ja omaa yliluonnollisen kestävyyden. Olento kykenee regeneroimaan itseään, vaikka joskus henkinen rasitus ja kiväärinluoti mahassa voi olla liian paljon jopa Wendigolle. 
Huolimatta suuresta koostaan Wendigo on hyvin nopea ja voi pelkällä nopeudellaan juosta kiinni huippuunsa asti treenatun atleetin.
Wendigon voi voittaa vain iskemällä taisteluun kaikin voimin; äärimmäinen, pitelemätön voimankäyttö on ainoa tapa tyrmätä hänet. Ensimmäisenä tähän pystyi Hulk; seuraavassa yhteenotossa Wolverine ja Lumilintu onnistuivat tainnuttamaan pedon ja Shamaani palautti hänet ihmiseksi (Georges Baptiste) tämän jälkeen. Alfa-lentueen johtaja Vartija pidätti ihmisyyteen palanneen ja tämä joutui oikeuteen murhista jotka oli tehnyt Wendigona. Kolmannen kerran Hulk ja  Sasquatch tyrmäsivät uuden Wendigon (Francois Lartique) yhteisvoimin; Sasquatch kutsui paikalle taas Shamaanin palauttamaan olion ihmiseksi.
Gunnar Adolfsson

Gunnar Adolfsson (21. elokuuta 1906 Almundsryd, Ruotsi – 1983) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja valtiopäiväedustaja (kommunisti).
Adolfsson on tuotannossaan kuvannut smålantilaista syrjäseutujen kansanelämää ja työväkeä, ja erityisesti romaanisarja Träskoland, Fattigmans tröja, Stolpar med röd ring ja Nattens spälmän hän luo kaaren 1900-luvun alusta 1980-luvulle. Hän on kuvannut myös Ruotsin vanhempaa historia teoksessaan Född i våra dalar. Omaelämäkerrallisia teoksia ovat Människobukett, Virvelvind ja Timglaset sand.
Kirjailija Eva Adolfsson on hänen tyttärensä.
Stanisława Leszczyńska

Stanisława Leszczyńska oli Auschwitzissa toiminut puolalainen kätilö, joka osallistui 3 000 lapsen synnytykseen.
Myyttiset alkuasuttajat

Suomen myyttiset alkuasuttajat

Suomessa muun muassa maanpinnan ja kallioiden muotoa, kasvillisuutta, saaria, vesistöjä, soita, isoja kiviä, aarteita, virvatulia ja kivirakennelmia on selitetty muinaisilla olennoilla. Maanpinnan ja vedenpohjan muodot syntyivät erään käsityksen mukaan jo maailman alussa, kun jokin jättikokoinen olento tai ihminen, esimerkiksi Väinämöinen, liikutteli ruumistaan. Väinämöinen tai joku muu saattoi myöhemminkin iskeä tai raaputtaa viivoja ja merkkejä kallioon. Jättiläiset ja hiidet ovat heitelleet ja vieritelleet isoja kiviä, ja asetelleet niitä korkeille paikoille siirtolohkareina sittemmin tunnettuihin muodostelmiin. Lappalaiset ja hiidet ovat koonneet kiviröykkiöitä, jotka tunnettiin esimerkiksi hiidenkiukaina.
Moni aarretta koskeva tarina kertoo hiitten, peikkojen tai lappalaisten asuneen joskus alueella, ja jättäneen lähtiessään aarteen piilopaikkaansa.
Joskus on jopa kerrottu useammasta asutusaallosta. Esimerkiksi Pohjanlahden rannoilla kerrotaan asuneen ensin isokokoisen jatulien kansan, sitten pienikokoisten lappalaisten, ja lopuksi suomalaisten.
Lempi

Lemmennostatus

Monet nuoret ja naimattomat yrittivät nostaa lempeään taikuudella. Lemmennostatusta katsoivat tarvitsevansa varsinkin naiset, jotka pelkäsivät jäävänsä tai olivat jo jääneet vanhoiksi piioiksi. Hyvän tytön jääminen vanhaksi piiaksi oli jo selvä merkki huonosta lemmestä ja siitä, että jokin yliluonnollinen asia aiheutti naiselle ongelman. Joskus jopa kade oli saattanut varastaa toisen perheen tyttären lemmen omalle tyttärelleen.
Usein tarvittiin lemmenasioihin perehtyneen tietäjän apua. Tietäjät tekivät taikatemppuja ja lukivat loitsuja. Yleisiä rituaaleja olivat neidon kylvetys saunassa ja savuavan tulen yli hyppääminen. Lemmennostatusloitsujen kieli vaihtelee viattomasta rivoon. Nuorten tyttöjen loitsut olivat kilttejä ja toiveikkaita; niissä saatettiin toivoa, että kun mies tulee, niin tulisi hyvä, kaunis tai rikas. Näin kuului eräs loitsu, jossa toivotaan tulen väen tarttumista miehiin (osa loitsusta):
»Nouse lempi liehumahan,

Kunnia kukoistamahan!

Kule kuu, palate päivä,

Pala nuorten miesten mieli!

Sydän syttyköön tulehen,

Povi polttohon kovahan,

Vatsa valkian väkehen,

Mieli melki heltehesen,

Jott’ ei saisi öissä maata

Eikä päivällä levätä!

Palo tuli, palo taula,

Pala nuorten miesten mieli!

Paras sulle, ei pahinta,

Paras poikien seasta,

Kiltin kirkkorahvahasta,

Sorehin sotaväestä,

Verevin vesien päältä!
(SKVR:9988)»
Vanhojen piikojen epätoivoisissa lemmennostatuksissa kieli oli rivompaa. Esimerkiksi (osa loitsusta):
»Kissan kiihko, koiran kiihko,

Tauhualta tamman kiihko,

Tallista oriin kiihko!

Nouse, lempi, liehumaan,

Kunnia, kupahumaan

Tämän piian pillun päälle,

Tämän peiposen perälle.

Tämän lapsen lanteille!

Ei sitte sinä ikänä,

Jos ei tänä keitona kesänä

Muiska mulkut, keiska kellot,

Kynnä kyrpä persettäsi,

(…)

Vaan taiten taivonen tekisi,

Kun kyrpiä sataisi,

Lieriä leretteleisi

Tynnyrin tytön osaksi,

Kontin kunni kohtaloksi!
(SKVR:4719)»
Debra Jo Rupp

Debra Jo Rupp (s. 24. helmikuuta 1951 Glendale, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli komediasarja 70's Show'ssa, jossa hän näytteli Ericin äitiä Kitty Formania vuosina 1998–2006. Rupp on vieraillut monissa televisiosarjoissa muun muassa Frendeissä, Seinfeldissä ja L.A. Law'ssa. Lisäksi hän on näytellyt sivurooleissa elokuvissa Big – isoksi yhdessä yössä (1988) ja Kuolema pukee häntä (1992).
Kirkkosaari (Köyliönjärvi)

Maantiede

Kirkkosaari, sekä sen jatkeena oleva Kaukosaari ovat osa harjua, joka kulkee Köyliönjärven poikki osittain vedenalaisena. Keskellä järveä sijaitsevan saaren erottaa mantereesta kaksi kapeaa salmea, joista kummankin ylitse on maantieyhteys. Kirkkosaari on osa Köyliönjärven kulttuurimaisemaa, joka on yksi Suomen kansallismaisemista.

Lallin kellari

Asutus Kirkkosaaressa on jatkunut yhtäjaksoisesti jo varhaisesta rautakaudesta saakka. On arveltu, että saaressa olisi sijainnut "Lallin kellarina" tunnettu kirkko jo ennen ensimmäistä Suomeen tehtyä ristiretkeä. "Kellari" on joidenkin tutkijoiden mukaan vanha kelttiläinen lainasana ("kelair"), joka on Köyliön seudullakin vaikuttaneessa kelttikristillisyydessä alun perin tarkoittanut isoa kirkkoa.
Suomenlinnassa palvellut Cedercreutzeille sukua ollut ruotsalainen amiraali Carl Tersmeden vieraili Köyliönkartanossa vuonna 1748. Hän kertoo 1900-luvun alussa julkaistuissa päiväkirjoissaan Amiral Carl Tersmedens memoarer perimätiedosta, jonka mukaan Lallin aikana Kirkkosaaressa olisi sijainnut jonkinlainen kirkko. Tersmeden käyttää tästä nimitystä "kellari". Hän kuvaili myös paikalla näkemäänsä punaisesta hiekkakivestä tehtyä alttarilla varustettua rakennelmaa, joka oli osittain maanalainen. Tersmedenin tallentaman kansanperinteen mukaan se oli talonpoika Lallin leskivaimon sekä muiden seudun varhaisten kristittyjen kokoontumispaikka. Köyliön kirkkohistoriaa tutkineen teologian tohtori Heikki Huhtalan mukaan on mahdollista, että nykyinen kirkko on rakennettu juuri tämän ikivanhan "kellarin" päälle, joka myös selittäisi sen äkillisen katoamisen Kirkkosaaren maisemasta. Nykyään Köyliönkartanossa sijaitsee niin ikään "Lallin kellarina" tunnettu kivirakenteinen kellari, joka on tiettävästi peräisin 1500-luvulta.

Papinportaat

"Papinportaat" ovat massiviiset kiviset portaat, jotka johtavat Köyliönjärven vesirajasta rantatörmää pitkin ylös kirkkomaalle. Ne ovat olleet paikoillaan jo ainakin nykyistä kirkkoa rakennettaessa 1750-luvun alussa. Nimensä portaat ovat saaneet niitä aikoinaan käyttäneistä kirkkoherroista, jotka asuivat mantereen puolella ja kulkivat portaita pitkin matkallaan kirkkoon. Lyhin tie pappilan ja kirkon välillä kulki portaiden alapäässä sijainneen venerannan kautta. Heikki Huhtalan mukaan on mahdollista, että ne ovat alun perin johtaneet juuri "Lallin kellarina" tunnettuun kirkkorakennukseen.
The Fosters

Juoni

Sarja seuraa poliisi Stef Adams Fosterin sekä hänen vaimonsa Lena Adams Fosterin elämää. Brandon on Stefin biologinen poika, ja kaksoset Mariana ja Jesus adoptoitiin jo lapsina, kun heidän äitinsä ei huumeongelmien takia pystynyt huolehtimaan lapsistaan. Callien ja Juden he adoptoivat myöhemmin, useiden vastoinkäymisten kautta. Heidän elämäänsä kuuluu myös Stefin ex-mies Mike Foster, joka on myös Brandonin isä.
Tapahtumat sijoittuvat San Diegoon, ja Anchor Beach Community Charter -kouluun jota lapset käyvät, ja jossa Lena toimii vararehtorina.

Tuotanto

Alun perin sarjan kehittivät  Bradley Bredeweg ja Peter Paige, jotka halusivat kirjoittaa draamaa joka heijastelisi "modernia amerikkalaista perhettä". Alun perin harkittiin tarinaa kahdesta homoisästä, mutta pari alkoi sen sijaan miettiä tarinaa kahdesta naisesta. Sarjan idean on sanottu saaneen innoituksensa Bredewegin lapsiperheen ystävältä, joka kamppaili kasvatusjärjestelmässä ennen kuin hänet lopulta hyväksyttiin hänen yläkoulussaan.

Kehittäminen

Kehitettäessä konseptia, Bredeweg ja Paige kohtasivat aluksi jonkin verran vastustusta Hollywoodissa, ja Bredeweg kertoi: "Täällä oli ihmisiä ympärillämme, joitakin tämän kaupungin ihmisiä, jotka sanoivat, etteivät tule myymään tätä sarjaa". Pilottihakemuksen ensimmäisen luonnoksen jälkeen tarina esiteltiin Jennifer Lopezille ystävän kautta, joka työskenteli tuotantotoimistossaan Nuyorican Productions -yrityksessä. Tapaamista koskien Bredeweg totesi: "Kun tapasimme Jenniferin, hän todella rakastui siihen".
Täydellinen maailma (elokuva)

Juoni

Elokuva alkaa Butch Haynes -nimisen rikollisen (Costner) vankilapaolla. Varastaessaan autoa hänet huomataan ja hän ottaa panttivangiksi pienen pojan (Lowther). Sheriffi Red Garnettin (Eastwood) johtama lainvalvontakoneisto aloittaa suuren takaa-ajon Teksasin halki Butchin perässä. Mukana on myös kriminologian asiantuntija (Dern). Matkan aikana lapsi ja Butch ystävystyvät, sillä poika näkee rikollisessa isähahmon, jollaista hänellä ei ole ollut.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää Täydellistä maailmaa onnistuneena kliseisestä juonikuviosta huolimatta. Hän arvostaa etenkin Costnerin eleetöntä roistohahmoa ja Eastwoodin hallittua ohjausta ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever pitää elokuvaa paikoin paikallaan polkevana ja antaa sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Vivunki

Vivunki (ruots. Vivungi) on pieni 10 asukkaan (2007) kylä Kiirunan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Kylä kuuluu Norrbottenin lääniin, Lapin maakuntaan ja on osa Vittangin seurakuntaa. Vivunki sijaitsee noin 24 kilometriä koilliseen Vittangista. Kunnan keskustaajamaan Kiirunaan on linnunteitse 80 kilometriä ja maanteitse 104 kilometrin matka.
Vivungin kylän suurimpia järviä ovat Vivunkijärvi, Sovasjärvi, Pasmajärvi, Vaikkojärvi ja Rahtusenjärvi.
Eleonooran risti

Charing Crossin risti

Alkuperäinen Charing Crossin risti oli kaikkein arvokkain. Se sijaitsi kohdassa, joka on nykyään Trafalgar Squaren eteläreunalla. Risti tuhottiin parlamentin määräyksestä Englannin sisällissodan aikana vuonna 1647. Sen paikalla on ollut Kaarle I:n ratsastajapatsas vuodesta 1675. Tätä kohtaa pidetään Lontoon keskipisteenä, josta mitataan maantieteelliset etäisyydet Lontoon ja muiden paikkakuntien välillä.
Charing Crossin rautatieaseman eteen, noin 200 metrin päähän vanhasta paikasta, pystytettiin uusi risti vuonna 1865. Se ei ole alkuperäisen tarkka kopio.
Shanghai Stadium

Nimi

Shanghai Stadium on lähellä Shanghai Indoor Stadiumia, ja näillä areenoilla on vain yksi ero kiinaksi ja englanniksi, joten monet ovat hämmentyneet niiden välillä, erityisesti Shanghain metrolinja 4:n avajaisten jälkeen. Linjalla on pysäkit lähellä stadioneja.
Heikki Koskenniemi

Heikki Kustaa Johannes Koskenniemi (27. syyskuuta 1919 Helsinki – 26. syyskuuta 2013 Turku) oli suomalainen antiikintutkija (filologi). Papyrologiseen aineistoon erikoistunut Koskenniemi oli Turun yliopiston klassillisen filologian professorina vuosina 1964–1986. Hän oli raamatunkäännöskomitean jäsen.
Linja 1 (Pariisin metro)

Historia

Marraskuussa 1898 Pariisissa päätettiin ryhtyä ensimmäisen linjan rakennustöihin. Kahdenkymmenen kuukauden rakennustöiden jälkeen 19. heinäkuuta vuonna 1900 linja avattiin osuudella Porte Maillot-Porte des Vincennes Pariisin maailmannäyttelyä varten.  Ainoastaan kahdeksan asemaa oli valmiina avajaisissa; kymmenen muuta asemaa avattiin 6. elokuuta ja 1. syyskuuta 1900. Vuonna 1934 linjaa laajennettiin ensimmäisen kerran Porte des Vincennetistä Château des Vincennesiin.

Tulevaisuus

Linjan jatkamista La Défensestä länteen Nanterreen on suunnitteilla. Laajennusta itään on myös suunniteltu.
Heikki Heikinpoika Vaanila

Heikki Heikinpoika Vaanila (ruots. Hindrick Hindersson Wanberg) (1630–1709) oli Lohjalta Vaanilan kylästä kotoisin ollut talonpoika, rusthollari ja talonpoikaissäädyn valtiopäivämies.
Hän oli talonpoikaissäädyn puhemies Ruotsin valtiopäivillä 1689. Näillä valtiopäivillä tehtiin valtakunnasta lopullisesti itsevaltaisesti hallittu monarkia, ja samalla supistettiin voimakkaasti Ruotsin valtakunnan aateliston etuoikeuksia. Vaanila toimi myös puhemiehenä talonpoikaissäädyssä Turussa vuonna 1676 pidetyillä maapäivillä eli herrainpäivillä. 
Hän oli myös sijaishallituksen jäsen Kaarle XI:n alaikäisyyden aikana.
Joseph Lortz

Joseph (Adam) Lortz (13. joulukuuta 1887 Grevenmacher, Luxemburg – 21. helmikuuta 1975 Luxemburg (kaupunki)) oli katolinen kirkkohistorioitsija. Hän oli arvostettu reformaation tutkija ja ekumeenikko.
Lortz vihittiin papiksi 1913. Sodan jälkeen hän opetti Mainz yliopistossa ja toimi parikymmentä vuotta Euroopan historian instituutin johtajana, jolloin hän muodosti ympärilleen Luther-tutkimuksen koulukunnan.
Lortzin työtä pidetään käännekohtana katolisessa reformaationtutkimuksessa sen irtautuessa aiemmasta polemiikista objektiivisempaan lähestymistapaan. Häntä ei tutkimuksessa kiinnosta juurikaan Martti Lutherin persoonallisuus. Lortzin pääväite oli, että Luther nujersi itsessään katolisuuden, joka ei ollutkaan perimmältään katolisuutta. Ajatus, että Lutherin ero kirkosta olisi perustunut väärinkäsitykseen, on kuitenkin liian pitkälle menevä tulkinta hänen pääteoksensa Die Reformation in Deutschland valossa. Lortzin tutkimuksella on katsottu olevan vaikutusta siihen avoimuuteen, jota Vatikaanin toinen kirkolliskokous osoitti Lutherin pyrkimyksiä kohtaan.
Joseph Lortzin oppilaita ovat muun muassa Erwin Iserloh ja Peter Manns. Muita Lortzin koulukuntaan kuuluvia teologeja ovat muun muassa ranskalainen Daniel Olivier ja amerikkalainen Jared Wicks.
Victor Hoving

Victor Harald Hoving (12. heinäkuuta 1877 Viipuri – 10. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias, liikemies, konsuli, historiankirjoittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hovingin vanhemmat olivat kirjakauppias Oskar Walter Hoving ja Bertha Boldt. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1894 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Hoving toimi kirjakauppiaana Viipurissa ja Helsingissä omistaen muun muassa Akateemisen Kirjakaupan. Hän oli Suomen kivipaino oy:n ja Suomen sanomalehtipaperikonttorin toimitusjohtajana. Suomen sisällissodan aikana Hoving toimi kenraali Mannerheimin sihteerinä ja valkoisten päämajan rahakonttorin johtajana. Hoving toimi Ruotsin varakonsulina Viipurissa 1910–1911 ja Suomen konsulina Tukholmassa 1920–1921.
Hoving laati useita yrityshistoriikkeja 1940- ja 1950-luvuilla (Juantehdas, Kymmene, Suomen Gummitehdas, Karl Fazer, kauppahuone Gustav Paulig, Enso-Gutzeit). Hän julkaisi myös useita pakinakokoelmia ja käänsi ranskalaisen kirjailija Guy de Maupassantin teoksia.
Hoving oli naimisissa vuosina 1899–1965 Käthy Stiehlin (k. 1965) kanssa.
Ninni Aalto

Ninni Aalto (s. 1974) on suomalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä. Aalto on koulutukseltaan graafinen suunnittelija. Hän on opiskellut myös taidehistoriaa Helsingin yliopistossa.
Vuonna 2015 Aalto oli ehdolla tunnetun scifi- ja fantasia-alan Hugo-palkinnon saajaksi parhaan fanitaiteilijan kategoriassa. Vuonna 2017 Aalto oli toistamiseen ehdolla palkinnon saajaksi.
Aalto on muun muassa tehnyt vaihtoehtoisia kuvituksia Muumi-mukeihin.
Sial (geologia)

Sial eli sialkuori on Maan kiinteän kuoren ylin, runsaasti alumiinisilikaatteja sisältävä kerros. Nimi on muodostettu piin (lat. silicium) ja alumiinin kemiallisista merkeistä Si ja Al.
Sialkuori samastetaan toisinaan Maan manterellisen kuoren kanssa, koska se puuttuu laajoilta alueilta valtamerten syvänteiden alta,, mutta "sial" on nimenomaan geokemiallinen, ei laatta­tektoniikan termi.  Koska pii ja alumiini ovat kevyempiä kuin useimmat muut Maassa esiintyvät alkuaineet, ne ovat suurelta osaltaan keskittyneet maan kuoren ylimpiin kerroksiin.
Sial ulottuu keskimäärin 25 kilometrin syvyyteen maan pinnasta. Mantereet muodostuvat suurimmaksi osaksi kevyemmistä kivimateriaaleista, jotka sisältävät runsaasti piitä ja alumiinia. Näin ollen sial on paksuimmillaan mantereilla, kun taas valtamerien pohjassa se on hyvin ohut tai puuttuu kokonaan, varsinkin Tyynenmeren pohjasta. Sialin keskimääräinen tiheys on 2700–2800 kg/m³. 
Geologit nimittävät usein tämän kerroksen kiviä felsisiksi, koska ne sisältävät runsaasti maasälpää saks. Feldspat). Graniitti on sial-kerroksen tyypillisin kivilaji. Sial kuitenkin sisältää hyvin monenlaisia kivilajeja, myös suuren määrän basalttikiviä.
Seuraava päällekkäisistä kerroksista sialkuoren alla on sima, joka valtamerillä usein alkaa välittömästi meren pohjan alta, mantereiden alla sen sijaan vasta noin 25 kilometrin syvyydestä. Vielä syvemmällä on pääasiassa raudasta ja nikkelistä koostuva Maan ydin, josta toisinaan käytetään nimitystä Nife.  Nämä nimet Maan sisäkkäisille kerroksille otti ensimmäisenä käyttöön Eduard Suess 1800-luvulla. Petrografiset, gravimetriset ja seismiset todisteet ovat vahvistaneet hänen esittämänsä mallin Maan sisäosien uloimmista kerroksista.

Ominaisuudet

Sialin tiheys on 2700–2800 kg/m³, selvästi pienempi kuin siman, mikä pääasiassa aiheutuu sen suuremmasta alumiinipitoisuudesta sekä pienemmästä rauta- ja magnesiumpitoisuudesta. Sialin ja siman raja ei ole jyrkkä, sial työntyy siman tiheämpiin kiviin. Kerrosten väliseksi rajaksi on ehdotettu Conradin epäjatkuvuutta, mutta siitä tiedetään kovin vähän eikä se näytä yhtyvän geokemialliseen rajaan.  Sen sijaan rajaksi on mielivaltaisesti määritelty kohta, jossa keskimääräinen tiheys on 2800 kg/m³.
Maan sisällä vallitsevan suuren paineen vuoksi sima on geologisen ajan kuluessa hitaassa liikkeessä ikään kuin hyvin suuren viskositeetin omaava, jäykkäliikkeinen neste. Näin ollen sial itse asiassa kelluu siman päällä isostaattisessa tasapainossa.  Vuoristot työntyvät, paitsi ylöspäin, myös alaspäin simakehän sisään samaan tapaan kuin jäävuoret merissä, minkä vuoksi laajojen ylätasankojen kuten Tiibetin alla sial ulottuu jopa 73 kilometrin syvyyteen.
Ideateatteri osuuskunta

IdeaTeatteri Osuuskunta on vuonna 2008 Jokioisilla perustettu teatteriosuuskunta. IdeaTeatteri Osuuskunta oli vuonna 2012 ilman valtion toiminta-avustusta toimineista ryhmistä katsotuin.
Teatteritoiminnan lisäksi IdeaTeatteri tuottaa teatteritoimintaan liittyviä oheispalveluita, kuten esitystekniikka-, markkinointi- ja lippuvarauspalveluita.

Tunnustukset

Hämeen taidetoimikunta palkitsi IdeaTeatteri Osuuskunnan 26.11.2010 Pro Arte Tawastica -tunnustuspalkinnolla Hämeen alueella kulttuurin hyväksi tehdystä osaavasta, laadukkaasta ja innostuneesta työstä.
Julie Maddalena

Ura

Maddalena aloitti uransa aluksi näyttelijänä vuonna 1984 ja esiintyi elokuvissa Maissilapset (1984) ja Tappava himo (1989), sekä Vaaran maku (1989), jossa hän teki ensimmäisen ääniroolinsa. Myöhemmin 1990-luvulla Maddalena siirtyi ääninäyttelemisen pariin ja on vuodesta 1994 tehnyt useita dubbauksia animeen, joista hänen tunnetuin äänirooli on Magic Knight Rayearthissa. Useiden dubbausten ohella Maddalena on tehnyt alkuperäisiäkin äänirooleja Masked Rideriin, Duckmaniin, Power Rangers in Spaceen ja Power Rangers Lost Galaxyyn.
Kyösti Toivonen

Kyösti Tapio Toivonen (s. 25. syyskuuta 1937 Jääski) on Messilän kartanon entinen omistaja, kansanedustaja ja europarlamentaarikko Hollolasta. Hänet valittiin europarlamentaarikoksi 1995 eduskunnan päätöksellä, ja hän on toistaiseksi ainut eurokansanedustaja Päijät-Hämeestä. Toivonen on toiminut Hollolan kunnanvaltuustossa vuosina 1989–1995 sekä kunnanhallituksessa vuosina 1989–1991.
Ennen Euroopan parlamenttiin siirtymistä Toivonen toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuodesta 1991.
Espanjan Grand Prix 2013

Vapaat harjoitukset

Caterhamin kolmoskuljettaja Heikki Kovalainen ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Charles Picin tilalla. Marussian Rodolfo González ajoi Max Chiltonin tilalla.
Liz Ortecho

Liz Ortecho on fiktiivinen hahmo Melinda Metzin kirjoittamassa kirjasarjasta Roswell High. Kirjasarjaan pohjautuvassa tv-sarjassa nimeltä Roswell Lizin nimi on Liz Parker. Lizin parhaat ystävät ovat Maria DeLuca, Michael Guerin, Isabel Evans, tämän veli Max Evans ja Alex Manes. Liz seurustelee Maxin kanssa. Liz on luonteeltaan hyvin älykäs ja hän ajattelee kaiken aina hyvin loogisesti. Siksi Maxin, Isabelin ja Michaelin paljastuminen avaruusolennoiksi oli hankala asia Lizille, sillä asiaa on vaikea selittää järkevästi. Tv sarjassa Liz Parker päätyy naimisiin Max Evansin kanssa ja saa puolipojan Zan Evansin. Hänen parhaat ystävänsä ovat Alex Withman (kuollut), Maria DeLuca, Isabel Evans ja Michael Guerin. Liz Parker(tai Ortecho) on Nancy Parkerin ja Jeff Parkenin tytär ja hänellä on isoäiti nimeltään Claudia Parker. Lizin sukunimeksi loppujen lopuksi päätyy kuitenkin Evans.