google/wiki40b huggingface dataset:
KBounce

Pelin tarkoitus

Pelin ajatuksena on eristää pelilaudan alueesta 75 %. Joka kentän alussa pelaaja saa tietyn määrän elämiä. Pelin kulkua vaikeuttavat pelilaudan seinistä kimpoilevat pallot. Yleensä onkin kannattavaa eristää pallot mahdollisimman pienelle alueelle. Vaikeustason kasvaessa pallojen määrä lisääntyy. Pelissä on myös aikaraja, jonka ehtyessä peli on ohi.

Eristäminen

Eristäminen tapahtuu jakamalla alue kahteen osaan joko pysty- tai vaakasuuntaan halkaisemalla. Pisteestä, josta halkaisu suoritetaan, lähtee kaksi seinää eri suuntiin yhtä suurella nopeudella. Jos pallo osuu muodostuvaan seinään seinä purkautuu ja pelaaja menettää yhden elämän. Muodostuvien seinien päissä on kuitenkin suojat, joista pallot kimpoilevat yleensä poispäin eivätkä aiheuta seinän purkautumista. Heti seinän pään osuessa pelialueen toiseen seinään, muodostuu sen ja lähtöpisteen välille pysyvä seinä.
Mauinkiipijä

Levinneisyys

Mauinkiipijää tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Mauin saarella. Lajin populaatioksi arvioitiin vuonna 1997 noin 35 000 yksilöä. Kuitenkin PoliPoli State Parkissa sattuneen metsäpalon jälkeen kannan arvioitiin vähentyneen, ja kannanarvio vuonna 2012 oli 15 000–30 000 yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, ja sitä uhkaavat eliympäristöjen tuhoutuminen, taudit ja vieraslajit.
Liettuan herttuakunta

Liettuan herttuakunta (lat. Ducatus Lithuaniae, liett. Lietuvos kunigaikštystė) oli pääosin liettualaisista koostunut, 1100-luvulta vuoteen 1413 olemassa ollut herttuakunta. Suurimman osan historiastaan se oli osa Liettuan suuriruhtinaskuntaa.

Historia

Herttuakunta muodostui nykyisen Liettuan keski- ja itäosissa, historiallisella Aukštaitijan alueella. Arvellaan, että se alkujaan syntyi Neris-joen vasemman rannan puolella ja sieltä myöhemmin laajeni itään. Aluetta hallitsivat ruhtinaat ja liettualaiset. 
Liettuan laajentuessa 1100-1200-luvuilla herttukunnasta tuli Liettuan suuriruhtinaskunnan ja myöhemmin Liettuan kuningaskunnan (1251-1263) hallinnollinen yksikkö. Kernavė-nimisen kylän arvellaan olleen herttuakunnan pääkaupunki.
Herttuakunnan seuraaja oli Vilnan voivodikunta.
Barney Ross

Barney Ross. alun perin Dov-Ber (Beryl) Rasofsky (23. joulukuuta 1909 New York - 17. tammikuuta 1967 Chicago) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja kevyen sarjan maailmanmestari. Hänestä tuli myös toisen maailmansodan sankari.
Ross syntyi juutalaisperheeseen, joka oli emigroitunut Brest-Litovskista juutalaisvainon pelossa. Hänen isänsä oli talmudilainen oppinut, ja hän itse halusi samaa. Hän kuitenkin tuli isänsä kanssa erimielisyys siitä, että hänen mielestään juutalaisenkin tulee pystyä puolustautumaan. Perhe siirtyi Chicagoon, jossa Ross vietti aikaansa Chicagon läntisten korttelien kaduilla, jotka olivat siihen aikaan juutalaisten slummeja. Hän ehti toimia sellaisten gangsterien kuin Jack Rubyn ja Al Caponen palveluksessa.
Ross otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa 1. syyskuuta 1929 voittaen Ramon Lugon keskeytyksellä. Vuonna 1933 hän saavutti jopa kevyen sarjan maailmanmestaruuden kukistamalla Tony Canzonerin. Mestaruuden hän menetti vasta 1938 Jimmy McLarninille, joka jäi ainoaksi Rossin tyrmänneeksi nyrkkeilijäksi. Kaiken kaikkiaan 81 ammattilaisottelustaan hän voitti 74, joista kaksi luovutuksella ja 22 tyrmäyksellä. Ratkaisemattomia tuli kolme, tappioita neljä. Erityisesti hänen kestävyytensä keräsi huomiota.
Toisessa maailmansodassa hän taisteli merivoimissa. Hän pelasti kantamalla yli satakiloisen toverinsa itsekin haavoittuneena turvaan, ja hänelle myönnettiin hopeinen tähti, joka on kolmanneksi korkein yhdysvaltalainen sotilaallinen kunniamerkki.
Myöhemmin Ross kärsi morfiiniaddiktiosta. Hän tuki myös aktiivisesti Israelin valtiota sekä kirjoitti omaelämäkerran.
Johanna Pirttilahti

Johanna Pirttilahti (s. 6. toukokuuta 1968 Mouhijärvi) on suomalainen televisiokuuluttaja. Hän on työskennellyt Yle TV2 -kanavan kuuluttajana vuodesta 1991 lähtien. Pirttilahti valmistui Tampereen yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1993. Hän on koulutukseltaan suomen kielen ja puheviestinnän opettaja. Hän on myös viestintäalan kouluttaja.
Pirttilahti juonsi vuosina 2009 ja 2010 esitettyä Suomen Las Vegas -televisio-ohjelmaa Mikko Kivisen kanssa.
Vuoden 2010 Eurovision laulukilpailun finaalilähetyksessä Pirttilahti ilmoitti Suomen antamat pisteet.
Jännenelikulmio

Jännenelikulmio eli syklinen nelikulmio on geometriassa nelikulmio, jonka kärjet sijaitsevat ympyrän kehällä. Sanotaan, että syklisen nelikulmion kärjet ovat konsykliset. Kukin nelikulmion sivu on myös ympyrän jänne.
Kaikille kolmioille voidaan piirtää ympyrä (ulkoympyrä), joka kulkee jokaisen kolmion kärjen kautta. Nelikulmiolla tämä ei enää pidä paikkaansa. Jos ympyrä kulkee ensin kolmen kärjen kautta, voi neljäs kärki sijaita muuallakin kuin ympyrän kehällä. Jännenelikulmiot ovat siten nelikulmioiden erityinen luokka. Kuitenkin kaikki neliöt, suorakulmiot ja tasakylkiset puolisuunnikkaat ovat syklisiä nelikulmioita.
Jännenelikulmiolla on kaksi paria vastakkaisia kulmia. Voidaan osoittaa, että jännenelikulmiossa vastakkaiset kulmat ovat toistensa suplementtikulmia eli vastakkaisten kulmien summa on aina 180 astetta. Supplementtikulmaehto on myös välttämätön ehto sille, että nelikulmion kärkien kautta voidaan piirtää ympyrä.
Punainen nauha

Punainen nauha (engl. red ribbon) on lyhyt kankaasta tehty silmukka, jolla kantaja osoittaa tukensa AIDSiin sairastuneille.
The Red Ribbon Projectin perusti newyorkilainen Visual AIDS -taiteilijaryhmä vuonna 1991. He halusivat punasen nauhan olevan ilman tekijänoikeuksia, ettei kukaan yksittäinen ihminen tai organisaatio voisi hyötyä sen käytöstä. Punaisen nauhan tarkoitus on olla tietoisuuden symboli eikä kaupallinen työkalu.
Visual AIDS -ryhmän taiteilijat halusivat luoda visuaalisen symbolin osoittamaan myötätuntoa aidsiin sairastuneita ihmisiä ja heidän hoitajiaan kohtaan. Sen innoittajana olivat keltaiset nauhat, joilla kunnioitetaan Persianlahden sodassa palvelleita amerikkalaisia sotilaita. Punainen väri valittiin sen yhteydestä vereen ja intohimon ajatuksesta – ei vain vihaa, vaan myös rakkautta. Ensimmäisenä nauhaa käytti julkisesti Jeremy Irons vuoden 1991 Tony-palkintogaalassa. Nauhasta tuli pian tunnettu kansainvälinen aids-symboli, ja siitä tuli poliittisesti korrekti muotiasuste, jota julkisuuden henkilöt pitivät takinliepeessään.
The Freddie Mercury Tribute Concertissa, joka järjestettiin Lontoon Wembley Stadiumilla pääsiäissunnuntaina 1992, yleisölle jaettiin yli 100 000 punaista nauhaa, ja sitä käyttivät myös esiintyjät, kuten George Michael. Punainen nauha on edelleen vahva voima taistelussa lisätä yleisön tietoisuutta hivistä ja aidsista ja lobbauksessa saada lisärahoitusta aids-palveluihin ja -tutkimukseen.
Punainen nauha on otettu 1.
joulukuuta olevan maailman aids-päivän symboliksi.
Symbolina Yhdysvaltojen sitoutumisesta torjumaan maailman aids-epidemiaa presidentti George W. Bushin hallinto ripusti 8,53 metrin korkuisen punaisen nauhan Valkoisen talon pääoven yläpuolelle maailman aids-päivänä 2007. Nykyään tämä on vuotuinen perinne, mutta silloin se herätti nopeasti huomiota, koska se oli ensimmäinen banneri, merkki tai symboli, joka näkyvästi roikkui Valkoisessa talossa.
Jo ennen kuin punaisesta nauhasta tuli aidsin symboli, sitä käytettiin symbolina rattijuopumusten ehkäisylle. Kampanja alkoi vuonna 1986, ja sitä organisoiva järjestö, Mothers Against Drunk Driving (Äidit rattijuoppoutta vastaan), toivoo etenkin nuorten autoilijoiden sopivan juoppokuskista jo ennen baari-iltaan lähtemistä sekä tarjoavan kotibileissään myös alkoholittomia vaihtoehtoja ja yösijan niille, jotka eivät muuten pääse kotiin.
Hirvijärvi (Mynämäki)

Vesistösuhteet

Hirvijärven päävesistöihin kuulumisesta on eri lähteissä erilaista tietoa. Lounais-Suomen ympäristökeskuksen antaman tiedon mukaan Hirvijärvi laskee Hirvijokeen (29) ja on sen valuma-alueen ainoa järvi. Nykyisessä vesistöaluejaossa Hirvijärvi luetaan 3. jakovaiheen vesistöalue Mynäjoen keskiosan alueeseen (30.003) Mynäjoen päävesistössä (30).  Peruskartassa 1952 ja 1968 nähdään järven laskeneen ennen metsäojituksia Hirvijoen suuntaan. Hirvijärven pinnan korkeus merenpinnasta on 74,7 metriä ja 75 metrin korkeuskäyrän alapuolinen alue jatkuu Hirvijärvestä Hirvijoen varteen. Peruskartassa näkyvä oja Mynäjoen suuntaan on kaivettu joskus välillä 1965-1981 läpi harjanteen, jonka korkeus on yli 77,5 metriä. Ojalle ei ole kartassa annettu virtaussuuntaa. Valmisteilla olevassa ehdotuksessa uudeksi valuma-aluejaoksi järvi on luettu Hirvijoen valuma-alueeseen.
Ankie Broekers-Knol

Ankie Broekers-Knol (23. marraskuuta 1946 Leiden) on alankomaalainen Vapauden ja demokratian kansanpuolueeen (VVD) poliitikko. Hän on toiminut Alankomaiden ylähuoneen eli senaatin (holl. Eerste Kamer der Staten-Generaal) puhemiehenä heinäkuusta 2013 lähtien.
Broekers-Knolon ollut Alankomaiden ylähuoneen jäsen lokakuusta 2001. Sitä ennen hän toimi Bloemendaalin kunnanvaltuuston jäsenenä huhtikuusta 1986 toukokuulle 1997. 
Broekers-Knol opiskeli juristiksi Leidenin yliopistossa (9/1965–12/1970). Ennen poliittista uraa parlamentaarikkona hän työskenteli keväästä 1971 lähtien erilaisissa Leidenin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan opetustehtävissä (4/1971–1/2012). Broekers-Knol oli esimerkiksi Leidenin yliopiston Moot Court -osaston johtaja (9/1992–1/2012).
Al-Walid ibn Talal

Al-Walid ibn Talal ibn Abdelaziz al-Saud (arab. الوليد بن طلال بن عبد العزيز آل سعود‎; s. 7. maaliskuuta 1955 Riad, Saudi-Arabia) on saudiarabialainen liikemies. Hän on kuningasperheen jäsen, prinssi ja miljardööri, Forbesin listan maailman 19. rikkain ihminen. Hänet vangittiin marraskuussa 2017 ensimmäisen serkkunsa   kruununprinssi Mohammed bin Salmanin toimesta korruptionvastaisen taistelun yhteydessä.
Al-Walid ibn Talal on prinssi Talal ibn Abd-al-Azizin ja tämän puolison, prinsessa Mona as-Salhin poika. Mona as-Salh on Libanonin ensimmäisen pääministeri Riad as-Solhin tytär, ja Talal ibn Abdelaziz al-Saud on Saudi-Arabian kuningaskunnan perustajan Ibn Sa’udin monista lapsista  ja nykyisen kuninkaan Salman bin Abdul-Aziz Al Saudin veli.
Al-Walid ibn Talal johtaa Kingdom Holding Companya, jonka suurin omistaja hän on. Hän on tehnyt myös laajaa hyväntekeväisyystyötä. Hän on maan yleistä linjaa liberaalimpi, ja Kingdom Holding Company palkkasikin Saudi-Arabian ensimmäisen naislentäjän maassa, jossa naisten ei sallittu silloin ajaa edes autoa. Hän on Jeddah Tower rakennuttaja.
Al-Walid omistaa arabialaisen musiikin Rotana-levy-yhtiön ja on Citigroupin suurin yksittäinen osakkeenomistaja. Hänellä on myös elokuvatuotantoyhtiö, joka on osallistunut Haifa al-Mansourin ohjaaman elokuvan Wadjda tuottamiseen. Elokuva on ensimmäinen saudiarabialainen naisohjaajan elokuva. Se esitettiin vuonna 2013 Sodankylän elokuvajuhlilla.
Perdikkas (sotilas)

Perdikkas (kuoli 321 eaa.) oli makedonialainen kenraali. Hän aloitti uransa Aleksanteri Suuren armeijassa, edeten aina kuninkaalliseksi henkivartijaksi asti. Aleksanterin kuoltua Perdikkaasta tuli yksi hänen seuraajistaan eli diadokeista
Aleksanterin kuoltua armeija valitsi hänet vähäjärkisen Filippos III:n ja silloin vielä syntymättömän Aleksanteri IV:n  holhoojaksi. Aleksanterin muut kenraalit vastustivat Perdikkasta, kun hän yritti saada koko Aleksanterin luoman valtakunnan omaan valtaansa. Vuonna 322 eaa. alkoi Perdikkaan ja hänen vastustajien välillä ensimmäinen diadokkisota.
Perdikkas kuoli vuonna 321 eaa., kun hän epäonnistui yrityksessään hyökätä Ptolemaios I:tä vastaan Egyptissä. Hänen armeijansa kapinoi ja lopulta hänen upseerinsa murhasivat hänet.
Paul Reynaud

Paul Reynaud (15. lokakuuta 1878 Barcelonnette – 21. syyskuuta 1966 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä toisen maailmansodan aikana vuonna 1940. Hän edusti keskustaoikeistolaista Alliance démocratique -puoluetta.
Reynaud oli koulutukseltaan lakimies ja palveli armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän oli edustajainkamarin jäsen vuosina 1919–1924 ja uudelleen vuodesta 1928. Vuosina 1930–1932 hän oli useassa lyhytikäisessä hallituksessa valtiovarain-, siirtomaa-asioiden sekä oikeusministerinä. Sen jälkeen Reynaud oli kuuden vuoden ajan sivussa hallituksista kannattaessaan lähes yksinään tiukkaa Saksan-vastaista politiikkaa ja sotilaallista varustautumista. Hän kannatti myös Charles De Gaullen ajatusta motorisoituun sodankäyntiin valmistautumisesta. Huhtikuussa 1938 oikeusministeriksi nimitetty Reynaud vastusti Britannian ja Ranskan myönnytyspolitiikkaa Saksan suhteen ja jopa erosi protestina omasta puoluestaan Münchenin konferenssin jälkeen. Toimiessaan valtiovarainministerinä marraskuusta 1938 maaliskuuhun 1940 Reynaud ajoi tiukkaa talouspolitiikkaa.
Édouard Daladierin hallituksen kaaduttua Reynaudinsta tuli pääministeri 21. maaliskuuta 1940. Hän nimitti suosikkinsa De Gaullen sota-asioiden alivaltiosihteeriksi. Ranskan puolustuksen luhistuessa Reynaud kannatti vastarinnan jatkamista ja Ranskan pysymistä Britannian liittolaisena. Vahvistaakseen hallitustaan hän kutsui apulaispääministeriksi iäkkään sotamarsalkka Philippe Pétainin, joka neuvoi tekemään aselevon saksalaisten kanssa. Enemmistön ministereistä asettuttua samalle kannalle Reynaud erosi 16. kesäkuuta, sillä hän ei halunnut olla osallisena antautumisessa. Hänet vangittiin pian sen jälkeen ja hän pysyi vangittuna koko lopun sodan ajan.
Sodan jälkeen Reynaud oli kansalliskokouksen jäsenenä 1946–1962 ja toimi lyhytaikaisesti ministerinä 1948 ja 1950. Hän yritti muodostaa toista hallitusta huonolla menestyksellä vuosina 1952 ja 1953. Reynaud oli myös viidennen tasavallan perustuslakia valmistelleen komitean puheenjohtajana.
Joan Caulfield

Joan Beatrice Caulfield (1. kesäkuuta 1922 Orange, New Jersey – 18. kesäkuuta 1991) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Broadwayllä uransa aloittanut, ja Paramountin sopimusnäyttelijäksi päässyt Caulfield teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1944 kuvatussa, ja kaksi vuotta myöhemmin julkaistussa elokuvassa Miss Susie Slagle's. Hänen muita elokuviaan olivat muun muassa Sinitaivaan alla (1946), The Lady Says No (1951) ja Sateet tulivat (1955). Televisiossa hän esiintyi muun muassa sarjoissa My Favorite Husband (1943–1955), Sally (1957–1958). ja Karjatila High Chaparral lännensarjan kahdessa ensimmäisessä piloottijaksossa.
Joan Caulfied on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Friedrich Pfotenhauer

Elämä

Friedrich Pfotenhauer syntyi 22. huhtikuuta 1859 Altencellessä silloisen Hannoverin kuningaskunnan alueella. Hän lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin vuonna 1875. Hän opiskeli sekä Fort Waynen Concordia Collegessa että St. Louisin Concordia Seminaryssa ennen kuin hän sai pappisvihkimyksen Minnesotan Odessassa. Vihkimyksensä jälkeen Pfotenhauer toimi kiertelevänä lähetyssaarnaajana Yhdysvaltain luoteisosissa seitsemän vuoden ajan. 10. lokakuuta 1882 hän avioitui Helene Brauerin kanssa Illinoisin Cretessä. Vuonna 1887 hänet kutsuttiin pastoriksi Minnesotan Lewistoniin. Vuonna 1894 hänet kutsuttiin pastoriksi Minnesotan Hamburgiin, missä hän työskenteli vuoteen 1911 asti.
Vuonna 1891 Pfotenhauer valittiin Missouri-synodin Minnesotan piirin presidentiksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1908. 1908 hänet valittiin Missouri-synodin 1. varapresidentiksi, ja 1911 hänestä tuli Missouri-synodin presidentti. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1935. Väistyttyään presidentin tehtävästä hän palasi seurakuntatyöhön Pyhän ristin luterilaisen seurakunnan avustavana pastorina Chicagossa, missä hän kuoli 9. lokakuuta 1939.
Kerron sinulle kaiken

Palkinnot ja ehdokkuudet

Leea Klemola palkittiin vuonna 2014 roolistaan elokuvassa parhaan naispääosan ja Simo Halinen käsikirjoituksestaan parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnolla.
Vuonna 2013 elokuva oli Suomen ehdokkaana Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi.
Illinois Institute of Technology

Historia

Philip Danforth Armour lahjoitti miljoona dollaria, kun hän oli kuullut, että Frank W. Gunsaulus oli luvannut perustaa tuolla summalla kaikille avoimen korkeakoulun. Armourin lahjoituksen ansiosta Chicagoon perustettiin 1893 Armour Institute of Technology. Vuonna 1895 Allen Cleveland Lewisin lahjoituksesta perustettiin Lewis Institute. Lewis oli yksi sijoittajista, joiden ansiosta kaupunki jälleenrakennettiin vuoden 1871 palon jälkeen.
1930-luvun laman seurauksena sekä Armour että Lewis Instituten rahat olivat vähissä. Tämä johti oppilaitosten yhdistämiseen. IIT syntyi heinäkuussa 1940. Tämän jälkeen IIT:hen on liittynyt myös muita oppilaitoksia. Vuonna 1937 perustettu Institute of Design yhdistyi IIT:hen 1949. Chicago-Kent College of Law ja Stuart School of Business liittyivät IIT:hen 1969. Chicago-Kent College of Law liittymisen myötä IIT:stä tuli yksi harvoista teknillisistä yliopistoista, joissa oli myös oikeustieteellinen laitos. Midwest College of Engineering liittyi IIT:hen 1986.

Kampukset

IIT:hen kuuluu viisi kampusta Chicagon metropolialueella. Pääkampus, joka on 48,6 hehtaarin suuruinen, sijaitsee aivan Chicagon keskikaupungin läheisyydessä. Pääkampus tunnetaan erityisesti arkkitehtuuristaan, sillä kuuluisa arkkitehti Ludwig Mies van der Rohe on suunnitellut monia alueen rakennuksista. American Institute of Architects valitsi kampuksen 1976 Yhdysvaltain 200 arkkitehtonisesti arvokkaimman kohteen joukkoon, ja Crown Hall, jossa sijaitseva IIT:n arkkitehtuurin laitos on valittu kansalliseksi historialliseksi muistomerkiksi.
Chicagon kaupungin alueella sijaitsee lisäksi kaksi muuta kampusaluetta. Wheatonissa on Daniel L. ja Ada Ricen kampus sekä Summitissa Moffetin kampus, jossa on Ruokaturvallisuuden ja -teknologian kansallinen tutkimuskeskus.
Genoveva Añonma

Seurajoukkueura

Jo vuonna 2002 uransa aloittanut Añonma siirtyi Eurooppaan vuonna 2009, saksalaisen FF USV Jenan riveihin. Pelattuaan kolme kautta Jenassa, hän siirtyi maan suurseuran 1. FFC Turbine Potsdamin riveihin. Potsdamissa hän sijoittui Naisten mestarien liigan toiseksi vuonna 2011 ja hän oli ensimmäinen ulkomaalainen, joka voitti naisten Bundesliigan maalipörssin. Tämä tapahtui kaudella 2011-2012, jolloin Potsdam juhli myös liigan voittoa. Tuolloin Añonma teki 21 ottelussa 22 maalia. Hänet valittiin vuonna 2012 vuoden parhaaksi afrikkalaiseksi naispelaajaksi.

Maajoukkueura

Añonma teki debyyttinsä Päiväntasaajan Guinean naisten jalkapallomaajoukkueessa jo vuonna 2002. Päiväntasaajan Guinean päästyä ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin vuonna 2011 Añonmaa ja kahta muuta joukkueen pelaajaa epäiltiin mieheksi. Tätä varten järjestetyssä testissä Añonma näytti olevansa nainen. Itse kisoissa hän iski kaksi maalia.
Alessandro Baricco

Alessandro Baricco (s. 25. tammikuuta 1958 Torino) on italialainen kirjailija, musiikkikriitikko ja ohjaaja. Baricco kasvoi Torinossa ja opiskeli musiikkia ja filosofiaa. Hänen filosofian opettajansa oli Gianni Vattimo.
Bariccon esikoisteos oli vuonna 1991 ilmestynyt Castelli di Rabbia. Hän on voittanut useita palkintoja, ja häntä pidetään yhtenä Euroopan merkittävimmistä nykykirjailijoista. Romaanien lisäksi Baricco on kirjoittanut esseitä, novelleja sekä teatteri- ja elokuvakäsikirjoituksia.
Suomeksi häneltä on ilmestynyt kolme romaania: Silkki (1998), City (2001) ja Verta vuodattamatta (2006).
Denton Cooley

Denton Arthur Cooley (22. elokuuta 1920 Houston, Texas – 18. marraskuuta 2016 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen lääkäri, joka tuli tunnetuksi yhtenä sydänkirurgian pioneereista.
Cooley valmistui Texasin yliopistosta ja Johns Hopkinsin yliopistosta. Hän suoritti Yhdysvaltain ensimmäisen onnistuneen sydämensiirron Houstonissa kesäkuussa 1968 ja asensi 4. huhtikuuta 1969 ensimmäisenä ihmiselle keinosydämen. Sen oli suunnitellut tohtori Domingo Liotta.
Cooley sai työstään Presidential Medal of Freedomin. Hän oli Michael E. DeBakeyn pitkäaikainen kilpailija sydänkirurgian alalla.
Maari (Porvoo)

Maari on Porvoon kaupungissa Porvoon­joen alajuoksulla sijaitseva vesialue. Se on ollut 1800-luvun puolesta välistä alkaen vesikasvistotutkijoiden kiinnostuksen kohteena. Paikasta on löydetty yhteensä lähes 50 vesikasvilajia. Niistä monet ovat suuria harvinaisuuksia, kuten hentonäkinruoho (Najas tenuissima), joka on ehkä kuvattu uutena lajina Maarista löydetystä näytteestä. Harvinaisia hävinneitä kasvilajeja ovat esimerkiksi tähtimukulaparta, mutayrtti, vesipaunikko, välkevita, hentovita, uposvesitähti ja kalvasärviä. Muita eri aikoina löydettyjä kasvilajeja ovat järvikorte, silonäkinparta, isolumme, ulpukka, tankeakarvalehti, lietetatar, kiehkuraärviä, katkeravesirikko, kolmihedevesirikko, pikkuvesitähti, vesikuusi, pystykeiholehti, sarjarimpi, haarapalpakko, rantapalpakko, ristilimaska, pikkulimaska, kupulimaska, isolimaska, kilpukka, vesirutto, tylppälehtivita, pikkuvita, purovita, merihaura, hapsiluikka, järvikaisla, järviruoko, leveäosmankäämi ja kapeaosmankäämi. Maari kuuluu Porvoonjoen suiston Natura 2000 -alueeseen.
Nautajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,0 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee neljän mäen keskellä ja se kuuluu samaan kalliomurrokseen kuin Äväntäjärvikin. Järven väliä on vain 300 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven läheisyydessä sijaitsee neljä maatilaa, joiden peltoja ulottuu paikoin rantaan asti. Rannoille on lisäksi rakennettu yli 10 vapaa-ajan asuntoa. Niile tulee tiet järveä sivuavalta yhdystieltä 14299.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,7 metriä mpy. Järvi on Äväntäjärvelle tulevien vesien läpivirtausjärvi. Suurin osa järven kautta tulevasta vedestä tulee Ristijärvestä. Myös pohjoisesta laskee metsäoja, joka kerää vesiä Teerijärveltä, Kytösuolta ja sen takaa Isolta Kaukajärveltä. Nautajärven laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se laskee 400 metriä päässä Äväntäjärven Pitkäveteen. Laskuojalla on pudotusta 6,6 metriä.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa noin puolet järven rannoista olivat peltomaata ja maatilojakin oli nykyistä (2018) enemmän. Tilanne säilyi melko pitkään samanlaisena, mutta nykyään pysyvä asutus on osittain muuttunut loma-asutukseksi.