google/wiki40b huggingface dataset:
Magnia Urbica

Magnia Urbica (200-luku) oli roomalainen keisarinna ja keisari Carinuksen vaimo. Carinus julisti hänet Augustaksi, ja antoi hänelle arvonimen Mater castrorum, senatus ac patriae (suom. armeijan, senaatin, ja isänmaan äiti). Magnia Urbica sai luultavasti Carinuksen kanssa myös pojan, Nigrinianuksen, mutta saattaa olla että tämä oli itse asiassa Carinuksen isän, Caruksen tyttären Paulinan poika. Kun Carinus murhattiin heinäkuussa 285, uusi keisari Diocletianus antoi kirota Carinuksen ja hänen sukulaistensa muiston (Damnatio memoriae). Magnia Urbican nimi raapustettiin pois piirtokirjoituksista.
S. Alan Stern

Sol Alan Stern (s. 22. marraskuuta 1957) on yhdysvaltalainen insinööri ja planetaarinen tutkija. Hän on New Horizons-avaruuslennon päätutkija ja Moon Expressin päätieteilijä.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Norjan Oslossa, Holmenkollenilla 23. helmikuuta – 6. maaliskuuta 2011. Kilpailut olivat neljäs kerta, kun hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Holmenkollenilla. Aikaisemmin Holmenkollenilla on pidetty MM-kilpailut vuosina 1930, 1966 ja 1982.
Oslo valittiin kilpailupaikaksi Kansainvälisen hiihtoliiton hallituksen kokouksessa 25. toukokuuta 2006 Portugalin Vilamourassa. Oslo sai äänestyksessä 12 ääntä ja Italian Val di Fiemme neljä ääntä Puolan Zakopanen jäädessä kokonaan ilman ääniä.
Statistinen mekaniikka

Statistinen mekaniikka eli tilastollinen mekaniikka on fysiikan osa-alue. Statistisen mekaniikan teoria kehitettiin 1800-luvun loppupuolella. Alan uranuurtajia olivat Ludwig Boltzmann (1844–1906), James Maxwell (1831–1879) ja Josiah W. Gibbs (1839–1903). Se tutkii todennäköisyysteorian avulla mekaanisten systeemien keskimääräistä käyttäytymistä.
AOFC:n karsinnat salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailuihin 2019

Sarjajärjestelmä

Joukkueet pelaavat kahdessa neljän joukkueen lohkossa yksinkertaiset sarjat. Lohkojen ensimmäiset pääsevät MM-kisoihin ja pelaavat karsintojen finaalissa. Lohkokakkoset pelaavat toisen lohkon kolmosta vastaan välierissä. Välierien voittajat pääsevät niin ikään MM-karsintoihin ja pelaavat vastakkain karsintojen pronssiottelussa.

Jatkopelit

Sijat 7–8
Välierät
Välierien voittajat pääsevät MM-kisoihin ja pelaavat vastakkain pronssiottelussa.
Sijat 5–6
Pronssiottelu
Finaali
Gordes

Nähtävyyksiä

Gordes on rakennettu jyrkälle kukkulalle, jonka huipulla on näkymiä hallitsevat kirkko ja linna Château de Gordes. Linna on ollut kylän suojana jo vuodesta 1031, mutta nykyinen renessanssilinna rakennettiin vuonna 1525. Linna on kuulunut vuodesta 1931 lähtien Ranskan historiallisiin monumentteihin.  Kylän läheisyydessä on sisterssiläinen Sénanquen luostari (Abbaye de Sénanque). Se on yksi Provencen « kolmesta sisterssiläissisaruksesta ». Kaksi muuta luostaria ovat Silvacane ja  Le Thoronet. Seudulla on myös kaarevakattoisia kivistä ladottuja borie-majoja (Village des bories).

Kylässä vaikuttaneet taiteilijat

Unkarilaissyntyinen taidemaalari Victor Vasarely kuvasi Gordesissa ympäröivän Luberonin muotoja. Hän myös kunnosti rappiolla olleen Gordesin linnan. Hän perusti linnaan museon, jossa hän esitteli taidettaan.  Nykyään linnassa toimii toisen kylässä vaikuttaneen taiteilijan Pol Maran museo Musée Pol Mara.
Kimmo Kuosmanen

Kimmo Antero Kuosmanen (s. 1966, Joensuu) on suomalainen muusikko ja teollinen muotoilija. Muotoilijana hän on suunnitellut muun muassa kalusteita, sisustuksia ja näyttelyjä.
Muusikkona Kuosmanen on soittanut yhtyeissä Terveyskeskus, Kurjat, Ruumisjuna, Clean Dreams, The Vacuum Cleners, Mana Mana, Murheenlaakso ja Suot.
Yläinen Kuusijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144 metriä mpy.
Avro Canada C-102 Jetliner

Avro Canada C-102 Jetliner oli Avro Canadan valmistama suihkumatkustajakone. Se suoritti ensilentonsa 10. elokuuta 1949 ensimmäisenä suihkumatkustajakoneena Pohjois-Amerikassa. Brittiläinen de Havilland Comet oli lentänyt noin kaksi viikkoa aiemmin. Vaikka kone herätti mielenkiintoa Yhdysvalloissa, se ei koskaan päässyt sarjatuotantoon, sillä Kanadan hallitus määräsi Avron keskittymään Avro Canada CF-100 Canuck -hävittäjän kehitykseen. Ainoan rakennetun koneyksilön keulaosa on nähtävillä Canada Aviation and Space Museumissa. Muu osa koneesta myytiin romuksi tilanpuutteen takia.
František Čapek (ampuja)

František Čapek (12. marraskuuta 1914 Jasenná – 17. kesäkuuta 1988 Hradec Králové) oli tšekkoslovakialainen ampuja. Hän sijoittui miesten trapissa neljänneksi vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja kuudenneksi Melbournen kesäolympialaisissa 1956.
Gordionin solmu

Tarina

Perimätiedon mukaan oraakkeli julisti tilapäisesti vailla kuningasta olleille fryygialaisille, että seuraavasta kaupunkiin härkävaunuilla saapuvasta miehestä tulisi heidän hallitsijansa. Paikalle körötteli vankkureillaan Gordias-niminen köyhä talonpoika, joka kuninkaaksitulonsa kunniaksi pyhitti kärryt Zeukselle ja sitoi ne paaluun mutkikkaalla solmulla. Oraakkeli ennusti edelleen, että solmun avaajasta tulisi Aasian valtias. Tarinan mukaan Aleksanteri kuoli kesken sotaretkensä, koska ei aidosti ratkaissut solmua, vaan halkaisi sen. Tarina saattaa olla myöhempää keksintöä.

Antiikin lähteissä

Gordionin solmuun liittyvä tarina mainitaan neljässä antiikin aikaisessa Aleksanteri Suurta käsittelevässä lähteessä. Näistä neljästä Arrianos kertoo tapahtumista kaksi eri versiota, joista toinen perustuu Aristobulokseen.
Solmun taustakertomus eroaa myös eri versioissa. Arrianoksen versiossa kyseessä on Midaksen vaunu ja kuningas valitsee Midaksen uudeksi kuninkaaksi. Justinuksen versiossa Midaksen tilalla on Gordias. Curtiuksen versiossa vaunu on Midaksen, mutta Gordiaasta tulee kuningas. Plutarkhoksen versiossa Midas on kuningas, mutta vaunun omistajaa ei kerrota. Tarinat eroavat myös muissa yksityiskohdissaan. Esimerkiksi Arrianos kertoo että kyseessä oli yksi solmu, Justinus ja Curtius taas että kyse oli useammasta solmusta.
Aristobulos saattoi olla silminnäkijä tapahtumille. Arrianoksen Anabasiksessa on säilynyt kuvaus Aristobuloksen versiosta. Hänen mukaansa Aleksanteri veti kärryn aisaa niin että solmun päät tulivat näkyviin ja ratkaisi solmun tämän jälkeen. Justinuksen ja Plutarkhoksen mukaan Aleksanteri löi solmua miekallaan niin että sai solmun päät näkyviin ja ratkaisi solmun tämän jälkeen. Curtiuksen versiossa Aleksanteri lyö solmun rikki miekallaan ja tokaisee "olen ratkaissut sen".
Tarn pitää Aristobuloksen versiosta luotettavimpana. Solmun "ratkaiseminen" miekaniskulla perustuu luultavasti Kleitarkhoksen kirjoittamaan Aleksanterin elämäkertaan.

Metafora

Gordionin solmua käytetään myös metaforana ongelmanratkaisusta. Se kuvaa vaikeaa ongelmaa, johon ei löydetä ratkaisua. Kun Aleksanteri avasi Gordionin solmun miekallaan, hän asetti ongelman uuteen kontekstiin, jossa oli mahdollisuus löytää ratkaisu.
Lempi Tuomi

Lempi Maria Tuomi (o.s. Kuusela, 27. elokuuta 1882 Virrat – 24. maaliskuuta 1958 Jyväskylä) oli suomalainen ompelija ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja.
Tuomen vanhemmat olivat suutari Kalle Kuusela ja Maria Vilhelmiina Widgren. Hän kävi kansakoulun sekä käsityökoulukurssin ja työskenteli sitten ompelijana Jyväskylässä. Tuomi oli vankilassa poliittisista syistä 1923–1924 vuoden 1923 kommunistipidätysten jälkeen.
Tuomi oli SSTP:n kansanedustajana 1922–1923 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Vaasan läänin itäisen vaalipiirin sosialidemokraattien rahastonhoitajana.
Lempi Tuomi oli naimisissa kansanedustaja Onni Tuomen kanssa.
Hatšatur Abovjan

Hatšatur Abovjan (arm. Խաչատուր Աբովյան, 1805 Kanakerin kylä Jerevanin lähellä – 1848) oli armenialainen kirjailija ja kansanvalistaja.
Hatšatur Abovjan syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän opiskeli Etšmiadzinin luostarissa, Nersesjan seminaarissa Tbilisissä vuosina 1824–1826 sekä Tarton yliopistossa vuosina 1830–1836. Vuonna 1837 Abovjanista tuli Tbilisin kihlakuntakoulun valvoja ja vuonna 1843 hän siirtyi vastaavaan tehtävään Jerevaniin. Abovjanin kuolema on edelleen mysteeri: hän poistui kotoaan 14. huhtikuuta 1848 ja katosi jäljettömiin.
Abovjanin tuotannolla oli suuri merkitys armenialaisen kirjallisuuden kehitykselle. Hän kirjoitti romaaneja, kertomuksia, näytelmiä, runoja sekä tieto- ja lastenkirjallisuutta. Muinaisarmenialaisen kirjakielen grabarin asemasta hän käytti teoksissaan elävää kansankieltä muodostaen perustan nykyarmenian kirjakielelle. Abovjanin merkittävin teos on romaani Verk Hajastan (”Armenian haavat”, 1841), joka kuvaa armenialaisten vapaustaistelua Venäjän ja Iranin välisen sodan aikana vuosina 1826–1828. Kirjallisen työnsä ohella Abovjan kamppaili nykyaikaisen maallisen koulutusjärjestelmän puolesta papiston ylläpitämiä kirkkokouluja vastaan.
Somekohut ja mainekriisit

Sisältö

Kirja esittelee tapauksia, jotka ovat saaneet alkunsa esimerkiksi Twitter- tai Facebook-päivityksistä, levinneet somekuohunnan jälkeen iltapäivälehtiin ja lopulta jopa valtakunnan pääuutisiksi. Itsekin mediakohun osapuolena ollut Muhonen haastatteli kirjaansa viestinnän ammattilaisia, jotka kertovat kokemuksiaan ja käytännönläheisiä oppejaan. Kirjan esimerkkeinä on muun muassa kehitysministeri Heidi Hautalan ja Kevan toimitusjohtaja Jukka Männistön eroihin johtaneet tapaukset ja Sellon ampumatapaus.
Metsäruusu

Ulkonäkö ja koko

Metsäruusu kasvaa 20–200 cm korkeaksi. Sen varsi on kanelinruskea ja se muodostaa juurivesoja. Nuorissa varsissa ja vanhojen varsien alaosissa piikit ovat neulamaisia ja tavallisesti tiheässä. Muualla kasvissa piikit ovat käyriä ja sijaitsevat harvakseltaan. Kukkivan haaran piikit ovat pareittain nivelissä. Lehden korvakkeet ovat leveäkärkisiä. Lehti on kerrannaislehti. Pitkulaiset lehdykät ovat 1,5–4,5 cm pitkiä, tavallisesti päältä harmaakarvaisia ja harmahtavanvihreitä, alta vaaleanvihreitä ja tiheäkarvaisia. Lehdyköiden laidat ovat kapea- ja suippohampaisia, mutta tyviosa on tavallisesti hampaaton. Kukat ovat punaisia ja ovat yksittäin. Kukkaperä on 1–2 cm pitkä ja nystykarvaton. Metsäruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on punainen, 1 cm pitkä, pallomainen tai naurismainen kiulukka.
Suomessa tavattavista ruusuista metsäruusu muistuttaa eniten karjalanruusua (R. acicularis). Metsäruusu risteytyy helposti kurtturuusun kanssa kantalajien kasvaessa lähekkäin. Tätä monimuotoista risteymää kutsutaan pietarinruusuksi (R. x majorugosa).

Levinneisyys

Metsäruusua tavataan laajalla alueella Euraasian keskiosissa Norjasta, Ruotsista ja Puolasta itään läpi Venäjän Keski-Siperiaan saakka. Euroopassa lajia tavataan lisäksi Alpeilta. Metsäruusu on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan. Suomessa metsäruusua tavataan koko maassa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Muualla Suomessa laji on yleinen keskistä Suomea lukuun ottamatta. Metsäruusu on ainoa lähes koko Suomessa kasvava alkuperäinen ruusulaji.

Elinympäristö

Metsäruusu kasvaa lehdoissa, lehtokallioilla, valoisissa ja rehevissä rantametsissä ja tienvarsilla. Laji esiintyy joskus myös villiintyneenä viljelykarkulaisena ja -jääntenä.

Käyttö

Metsäruusua kasvatetaan toisinaan jalostettuna koristepensaana.
Anni Lahe

Idols

Anni Lahe osallistui Idolsin 8. kaudelle, ja koelauluinaan hänellä oli Kasmirin ”Iholla” ja hänen oma kappaleensa ”Maistan sut”. Kartanoviikon jälkeisessä This Is Me -vaiheessa Lahe esitti kappaleensa ”X” ja Top10 Round -vaiheessa Maija Vilkkumaan kappaleen ”Satumaa-tango”, minkä jälkeen hän putosi – juuri ennen ensimmäistä semifinaalia.
Pikkukäärmeenpää

Ulkonäkö ja koko

Pikkukäärmeenpään tavallinen pituus on noin 16 senttimetriä. Pisin tavattu yksilö oli 33 senttimetrin mittainen.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, 23–26 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sitä tavataan Aasiassa Afganistanista etelään, ja Sri Lankasta itään Indonesiaan.
Giuseppe Rotunno

Giuseppe (”Peppino”) Rotunno (s. 19. maaliskuuta 1923 Rooma, Italia) on italialainen elokuvaaja.
Roomassa syntynyt Rotunno tunnetaan lukuisista kuuluisista elokuvista, joiden joukossa on esimerkiksi monia Federico Fellinin teoksia. Hän sai Oscar-ehdokkuuden työstään Bob Fossen elokuvassa Syke ei sammu (1979). Hän on saanut muun muassa Bafta-palkinnon, kaksi David di Donatello -palkintoa ja useita Nastro d’argento -palkintoja.
Tumanski R-25

Tumanski R-25 oli neuvostoliittolainen sotilaslentokoneiden suihkumoottori, joka on kehitetty Tumanski R-11-moottorin pohjalta. Sen suunnitteli Sergei Gavrilov työryhmineen Tumanski-suunnittelutoimistossa (OKB-300).

Tausta

Tumanskin suunnittelutoimiston R-25-moottori korvasi Tumanski R-13-moottorin MiG-21bis- ja Suhoi Su-15bis-hävittäjissä. R-25 oli aksiaaliahtimella varustettu moottori. Sen ahdin oli edelleen parannettu nostaen sen puristussuhdetta. Sen jälkipoltin oli kaksiasteinen ja sitä syötti erillinen polttoainepumppu. Jälkipoltolla työntövoima nousi 96800 Newtoniin 4 km lentokorkeudessa. Harjoituslennoilla jälkipolttoa käytettiin yhden minuutin ajan. Sotatoimissa jälkipolttimen käyttöä voitiin jatkaa kolmeen minuuttiin. Moottorissa käytettiin enenevää määrää titaaniosia. Kaikkiaan moottoreita valmistettiin 3 200 kappaletta vuosian 1971-1975. Myös intialainen HAL-tehdas valmisti moottoreita lisenssivalmistuksena.
Mohombi

Biografia

Mohombi Moupondo syntyi Kongon demokraattisen tasavallan, silloisen Zairen Kinshasassa. Hänen äitinsä oli ruotsalainen ja hänen isänsä kinshasankongolainen. Mohombi vietti lapsuutensa Kongossa, mutta joutui perheineen pakenemaan sotaa Tukholmaan vuonna 1999. Mohombi oli tuolloin 13-vuotias. Mohombi sai musiikkivaikutteita kotoa jo pienestä pitäen. Hän opiskeli Rytmus Music High Schoolissa Tukholmassa ja esiintyi ensikertaa julkisesti ollessaan 17-vuotias. Mohombi puhuu ruotsia, englantia, ranskaa, swahilia ja lingalaa.
Pelko (elokuva)

Juoni

Pelko kertoo Jack Palancen esittämästä näyttelijästä Lester Blainesta, joka yrittää vietellä menestyneen käsikirjoittajan Myra Hudsonin (Joan Crawford) todistaakseen osaavansa näytellä romanttisen näytelmän pääosassa.
Andres Anvelt

Ura

Anvelt valmistui 1987 Tallinnan koulusta nro 21 ja Tallinnan miliisin erikoiskoulusta. Hän sai viran Viron poliisin palveluksessa 1989. Hän on opiskellut oikeustiedettä Tarton yliopistossa ja valtiotieteitä Tallinnan teknillisessä yliopistossa, suorittanut siellä maisterin tutkinnon 2003 ja opiskellut myös FBI Academyssa Yhdysvalloissa. 
Vuosina 2001–2003 Anvelt oli Viron rikospoliisin päällikkö ja 2004–2006 Viron poliisikorkeakoulun rehtori. Hän toimi vuosina 2007–2011 Viron puolustusvoimien ylipäällikön Ants Laaneotsin turvallisuusneuvonantaja.
Anvelt oli oikeusministerinä Taavi Rõivasin ensimmäisessä hallituksessa maaliskuusta 2014 huhtikuuhun 2015.
Anvelt toimi Jüri Ratasin hallituksen sisäministerinä marraskuuhun 2018 saakka. Hän tiedotti 20. marraskuuta 2018 luopuvansa ministerin tehtävistä ja jättävänsä politiikan kokonaan terveyssyistä johtuen. Anvelt oli joutunut keväällä sairaalaan keuhkokuumeen vuoksi ja oli siitä lähtien kärsinyt terveysongelmista. Anveltin oli tarkoitus olla sosiaalidemokraattien kärkiehdokas Itä-Virumaalla maaliskuun 2019 Riigikogun vaaleissa.

Kirjailijana

Anvelt on kirjoittanut rikosromaanin Punane elavhõbe (2007), josta Andres Puustusmaa on vuonna 2010 ohjannut elokuvan. Vuonna 2010 ilmestyi hänen toinen romaaninsa Direktor. Ühe turu erastamise lugu, jonka tapahtumat sijoittuvat 1990-luvun Tallinnan tukkumarkkinoille.

Yksityiselämä

Andres Anveltin isoisä on Jaan Anvelt (1884–1937). Isoisä oli tunnettu bolševistinen agitaattori, joka lokakuun vallankumouksen jälkeen perusti Koillis-Viroon 1918 kommunistisen työkommuunin ja osallistui 1924 epäonnistuneeseen kommunistiseen vallankaappausyritykseen. Jaan Anvelt joutui sittemmin Stalinin puhdistusten uhriksi ja kuoli 1937 Moskovassa. Isän äiti Alise Stein-Anvelt (1900–1991) oli taiteilija ja parlamentin jäsen. Isä Jaan Anvelt nuorempi (1935–2001) oli kommunistipuolueen puoluevirkailija.
Anvelt on naimisissa toimittaja Kärt Anveltin (o.s. Karpa, s. 1973) kanssa. Heillä on yksi lapsi.
Kaljusilmärastas

Levinneisyys

Kaljusilmärastasta tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kohtuuttomuuksia

Juoni

Ensimmäinen jakso ”Ystäviä ja vaikutusvaltaa” seuraa viisihenkisen toimistotyöporukan ihmissuhteita tyhjine bisnesjargoneineen ja seksuaalisine häirintöineen tilanteissa, joissa sosiaalisesti kömpelö puurtaja (Kaihua) jätetään aina ulkopuolelle.
Toisessa jaksossa ”Kiekkovaimo” Anne (Lymi) kuljettaa autolla vanhaa SaiPan cheerleader-kaveriaan, Amerikkaan jääkiekkovaimoksi päätynyttä viinan- ja kokaiininhuuruista Pirjoa (Knihtilä) Helsingistä kohti molempien kotiseutua Lappeenrantaa.
Kolmannessa jaksossa ”Juhannussalko” pelibisneksistä haaveileva mies (Tiihonen) etsii rahoittajaa hankkeilleen ja kohtaa sopivalla hetkellä vauraan suomenruotsalaisen perheen tyttären (Soulié), joka vie hänet sukunsa saareen kohtalokkaaseen juhannuksenviettoon.
Neljännessä jaksossa ”Mitä todella tapahtui” seurataan pseudodokumentaarisesti edellisten kolmen jakson tekovaiheita. Päähenkilönä on ohjaaja Kotwica, joka joutuu muka kärsimään Knihtilän ja Lymin telaketjufeminismistä ja tuottaja Markus Selinin tyranniasta. Tuottajan vaatimuksesta mukaan otetusta Aku Hirviniemestä päästään eroon.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Leena Virtasen mukaan Kohtuuttomuuksien tyyli on mustaa komediaa, muttei yhtä synkeää kuin Aleksi Salmenperän Häiriötekijässä. Hänestä jokaisen neljän tainan perusjännite on hyvä, mutta jännitteen purkaminen onnistuneeksi lopuksi on usein jäänyt kesken. ”Raivarit ja totaaliset kännisekoilut naurattavat hetken, mutta ne ovat myös helppoja ratkaisuja eivätkä tarjoa mitään yllättävää.”
Työmaa-aita

Työmaa-aita on aitatyyppi, joka on suunniteltu väliaikaiseen käyttöön työmaalla. Aitojen asennus on halpaa, nopeata ja helppoa.  Näistä ominaisuuksista johtuen työmaa-aidoilla on myös monia muita käyttökohteita aina yleisötapahtumista onnettomuustilanteisiin.
Ferdinand Flocon

Ferdinand Flocon (1. marraskuuta 1800 Pariisi - 15. maaliskuuta 1866 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalainen toimittaja, poliitikko ja yksi väliaikaisen hallituksen perustajajäsenistä Ranskan toisen tasavallan alussa 1848. Tunnetuin hänen kirjoittamansa kirja oli Salon de 1824, joka julkaistiin vuonna 1824.

Nuoruus

Ferdinand Flocon syntyi vuonna 1800 Pariisissa. Hän oli Chappe-puhelinpalvelun työntekijän poika. Hän aloitti ensin opettajan ammatissa ja oli mukana eräässä liberalismiliikkeessä. Kyseinen ryhmä valmistautui kaatamaan monarkian kuninkaan kuollessa. Flocon ei ollut sosialisti, mutta uskoi järjestäytyneeseen työhön ja oikeuteen työskennellä. La Réforme -lehden päätoimittajana hän julkaisi artikkeleita Pierre-Joseph Proudhonin lisäksi Mikhail Bakuninilta, Constantin Pecqueurilta, Friedrich Engelsiltä ja Karl Marxilta.

Vallankumous

Helmikuussa 1848 järjestetyssä vallankumouksessa Floconin nimi oli kirjoitettu yhteen väliaikaisen hallituksen luetteloon, ja hän esiintyi aluksi vain Louis Blancin, Albert ja Armand Marrastin sihteerinä tunnustaakseen läsnäolonsa muille jäsenille. 
Huhtikuussa 1848 Flocon valittiin Seinen departementin edustajaksi perustamiskokouksessa. Näissä vaaleissa vain 285 uusista 851 edustajasta oli ollut tasavallan edustajia ennen helmikuun vallankumousta ja vain kuusi radikaalin tasavallan ehdokasta valittiin. Toimeenpaneva komitea valitsi Floconin kauppa- ja maatalousministeriksi 28. kesäkuuta 1848.

Viimeiset vuodet ja kuolema

Flocon muutti Sveitsiin, missä hän työskenteli kirjakauppiaana Genevessä ja Lausannessa. Ranskan hallituksen painostuksesta hänet asetettiin kotiarestiin Zürichissä, jossa hän asui köyhyydessä. Hän kuoli 15. maaliskuuta 1866 tuntemattomissa olosuhteissa Lausannessa, ilmeisesti ruoan puutteen vuoksi.
Sitaattilaina

Sitaattilaina on kielestä toiseen sellaisenaan otettu sana tai ilmaisu. Sen käytöllä pyritään yleensä täsmentämään ilmaisua käyttäen alalla yleisesti ja kansainvälisesti tunnettuja ilmaisuja. Joskus sitaattilainoja myös käytetään korostamaan käyttäjänsä sivistyneisyyttä.
Hyvin suosittu lähde sitaattilainoille on latinan kieli. Siitä on lainattu esimerkiksi olemassa olevaa asiantilaa kuvaava laina status quo.
Sitaattilaina sekä kirjoitetaan että äännetään kuten alkuperäiskielessä. Käytännössä kuitenkin esiintyy eriasteisia mukautumia. On myös tulkinnanvaraista, milloin sitaattilaina kieleen mukautuessaan muuttuu varsinaiseksi lainasanaksi.
Aihetodiste

Aihetodiste, indiisi, lyhyesti indisio on lakikielessä todiste tai tosiasia, jonka perusteella tiettyä seikkaa voidaan pitää ilmeisenä tai todennäköisenä, mutta joka ei kuitenkaan välittömästi osoita asiaa. Ne eivät suorastaan koske todistettavana olevaa asiaa, mutta niiden nojalla voidaan tehdä johtopäätöksiä.
Jos esimerkiksi todistusaineistossa käytetään rikospaikalta löydettyä esinettä osoittamaan, että sen omistaja oli paikalla, sen todistusarvo on vähäisempi kuin suoran todistajalausunnon, koska sen on voinut laittaa tai pudottaa sinne toinen henkilö. Sen todistusvoima on vähäinen, kun sitä tarkastellaan erikseen, mutta muiden yhtä heikkojen näyttöjen kanssa, se voi olla riittävä osoittamaan tosiasian. Tämä epäsuora todistusaineisto voi olla riittävä oikeudenkäyntiin.
Olennaiset aihetodisteet voidaan kuitenkin joissain tapauksissa sulkea pois käsittelystä, kun niitä voidaan väärinkäyttää. Esimerkiksi vastaajan aikaisempaa rikosrekisteriä ei voida sallia todistusaineistoksi siihen, että hän olisi syyllinen nykyiseen rikokseen. Oikeudenkäynnissä se tosiasia, että henkilö on vakuutettu hylätään käsittelystä, koska se kääntää huomion pois oikeudellisesta syyllisyydestä sopimattomaan keskusteluun kyvystä maksaa vahingonkorvausta.
Jos esimerkiksi silminnäkijä sanoo nähneensä vastaajan ampuvan luodin henkilöä kohti, joka sitten kuoli – tämä on suora todistajalausunto murhasta ja ainoa kysymys on kertooko todistaja totuudenmukaisesti. Jos kuitenkin todistaja voi kertoa vain kuulleensa laukauksen ja saapuneensa paikalle muutamia sekunteja myöhemmin nähdäksensä syytetyn seisovan ruumiin lähellä savuava pistooli kädessään – todistus on aihetodiste: henkilö on voinut olla ampumassa pakenevaa tappajaa tai vain ollut ohikulkija, joka poimi aseen maasta tappajan pudotettua sen.
Käsitys, ettei henkilöä voisi tuomita aihetodisteiden perusteella on tietenkin väärä. Valtaosa rikostuomioista pohjautuu aihetodisteisiin, kuitenkin niiden pitää olla riittäviä täyttämään vakiintuneet todistusaineistolle asetetut standardit.
Mikko Vainio

Mikko Ilmari Vainio (15. lokakuuta 1923 Mäntsälä – 12. marraskuuta 2017 Lahti) oli suomalainen poliitikko. Vainio oli SMP:n kansanedustaja Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1970–1975 ja 1983–1987 sekä presidentin valitsijamies vaaleissa 1978. Vainio oli myös Lahden kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen sekä Neste oy:n hallintoneuvoston jäsen.
Vainio kuului Suomen maaseudun puolueen puoluehallitukseen, ja hän oli eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja. Vainio oli SMP:n Etelä-Hämeen piirijärjestön puheenjohtaja 1970–1990 ja puolueen lehteä kustantaneen Pientalonpoika-yhtiön hallituksen puheenjohtaja.
Vainio työskenteli 1940-luvulla hitsaajana ja 1950-luvulta alkaen metallialan sekä käsityön ja teknisten aineiden opettajana Lahden kotiteollisuuskoulussa ja -opettaja-opistossa sekä Salpausselän yhteiskoulussa. Hän viljeli myös pientilaa Mäntsälässä ja harjoitti salaojitus- ja maanrakennusalan yritystoimintaa.
Vainion vanhemmat olivat pientilallinen Lauri Ilmari Vainio ja Hellin Heta Lehtonen. Hän oli kahdesti naimisissa, ensin kauppias Linda Meeri Salon kanssa 1944–1986 (kuollut) ja sitten myymälänhoitaja Tellervo Kyllikki Lehtosen kanssa vuodesta 1987. Ensimmäisestä liitosta syntyi yksi tytär vuonna 1952.
Vainion toinen tytär on kansanedustaja Anne Louhelainen, joka vuoden 2011 eduskuntavaaleissa valittiin kansanedustajaksi SMP:n seuraajapuolue Perussuomalaisten listoilta Hämeen vaalipiiristä.
Vainio kuului Perussuomalaisten Tukisäätiön hallitukseen.