google/wiki40b huggingface dataset:
Mongolialainen paini

Säännöt

Ottelussa on tarkoitus saada vastustaja koskettamaan maata selällä, polvella tai kyynärpäällä. Sisä-Mongoliassa vastustaja puolestaan häviää, jos hän koskettaa millä tahansa polven (tai nilkan) yläpuolisella ruumiinosalla maata. Aikarajoja tai painosarjoja ei ole. Jokainen painija ottelee erän ja voittaja siirtyy seuraavalle erälle.
Mongolian ja Sisä-Mongolian tyylien välillä on joitakin eroja säännöissä ottelutekniikan suhteen. Molemmissa tyyleissä ovat kuitenkin sallittuja erilaiset heitot, työnnöt ja nostot. Mongoliassa vastustajan jalkoihin käsillä tarttuminen on sallittua, Sisä-Mongoliassa ei. Molemmat tyylit kieltävät kuitenkin iskut, kuristukset ja lukot. Jos heitossa heittäjä koskettaa maata, hän häviää.

Ottelut ja arvojärjestys

Painikilpailuja järjestetään perinteisesti heinäkuun lopulla tai elokuun alussa Naadamissa. Naadam on hauskanpidon, rentoutumisen, kaupan ja urheilun aikaa.
Painiottelut järjestetään ruohokentällä tai muunlaisella paljaalla maalla, joka ei ole liian kova tai sorainen. Kuten jo edellä mainittiin, painoluokkia ei ole.
Arvojärjestyksessä voi yletä vain Naadamin aikana. Sijoittumiseen arvoasteikossa vaikuttaa ottelujen määrä. Arvot ovat järjestyksessä alhaisimmasta ylimpään: luokaton, lintu (kotka), norsu (kameli), leijona (susi) ja soturi.

Tyylisuuntia

Oirad: muistuttaa vapaapainia.
Ujumchin: ei salli liikkeitä, joissa kädet ja jalat joutuvat kosketuksiin. Esimerkiksi käsillä ei saa tarttua vastustajan jaloista.
Hulunbuir: tämäkään tyyli ei salli liikkeitä käsien ja jalkojen välille, mutta sallii potkun suoraan jalkoihin. Tämän tekniikan käytöstä muissa tyyleissä tai virallisessa ottelussa saa rangaistuksen.
Halha: tämä tyyli ei ainoastaan salli käsillä vastustajan jaloista tarttumista vaan myös vaatii sitä.
Ordos, Oirad ja Halagshaa/shalbur tyyleissä ottelijat ovat tarranneet toisiinsa ottelun alussa. Vastaavasti Hulunbuir, Ujumchin ja Halha tyyleissä ottelijat ovat ottelun alussa erossa toisistaan.
Painin säännöissä esiintyy muutenkin alueellista vaihtelua:
Xingjiangin Oirad-tyylissä lasketaan kaatumiseksi (=häviöksi) myös olkapään kosketus maahan.
Sisä-Mongoliassa noudatettava sääntö (katso "Säännöt"-osuutta) on myös käytössä myö Hulunbuir-, Ordos- ja Halagshaa/shalbur-tyyleissä. Eräässä Halhan variantissa maahan kädellä koskeminen ei merkitsi häviötä.
Tuvan alueella eteläisessä Siperiassa mongoliväestön perinteisen painin nimitys on hüreš (tuvaksi Хүреш). Sana on samaa juurta kuin turkin sana "güreş" (paini).
ETSI

ETSI (lyhenne engl. sanoista European Telecommunications Standards Institute) on riippumaton, voittoa tavoittelematon eurooppalainen telealan standardisoimisjärjestö. Sen perusti CEPT vuonna 1988. ETSI:n tähänastisiin saavutuksiin kuuluu esimerkiksi GSM-matkapuhelinstandardien kehitys.
ETSI luo standardeja niin laitevalmistajien kuin verkko-operaattoreidenkin tarpeisiin muun muassa telekommunikaation, mediajakelun sekä lääkinnällisten laitteistojen aloilla. ETSI:llä on 696 jäsentä 62 maasta (tai osavaltiosta), niin Euroopassa kuin sen ulkopuolellakin. Jäseniin kuuluu toimijoita telekommunikaatio-alan kaikilta osa-alueilta, aina laitevalmistajista ja operaattoreista palveluntarjoajiin ja tutkimuslaitoksiin.
ETSI:n päämaja sijaitsee Sophia Antipolis -teknologiakeskittymässä Ranskassa. Rahoituksensa järjestö saa muun muassa jäseniltään. Valtiollisten toimijoiden jäsenmaksu on suhteessa maan bruttokansantuotteeseen, yritysten jäsenmaksu riippuu liikevaihdosta, lisäksi sillä on tuloja kaupallisesta toiminnasta. vuonna 2005 sen vuotuinen budjetti oli yli 20 miljoonaa euroa. Noin 40 % rahoituksesta menee kuluihin, loput 60 % käytetään erilaisiin projekteihin ja ohjelmiin.
Häivänirkko

Koko ja ulkonäkö

Häivänirkko on keskikokoinen, valkoinen perhonen, jota ei voi sekoittaa muihin lajeihin. Etusiivet ovat puhtaan valkoiset ja siiven keskiosassa sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat vaihtelevasti mustina, katkeilevina juovina. Poikkiviirujen väliin jäävällä alueella on vaihtelevissa määrin kirkkaan oranssia väriä, joka muodostaa yleensä L-kirjaimen muotoisen alueen. Aivan siiven takareunassa on pientä mustaa täplitystä. Takasiivet ovat puhtaan valkoiset. Perhosen ruumis on valkoisen karvan peittämä, mutta etenkin keskiruumiin etuosa voi olla kellertävänsävyinen. Siipiväli 34–40 mm.
Etenkin Suomessa lajilla esiintyy värimuoto albida, jolta puuttuu oranssi väri ja joka saattaa olla muutenkin lähes kuvioton.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan Euroopasta Japaniin saakka. Suomessa sitä tavataan maan etelä- ja keskiosissa suunnilleen Kokkola-Lieksa-linjalle saakka. Ei kuitenkaan Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena touko-kesäkuun vaihteesta heinäkuun loppupuolelle. Lennon huippu lienee juhannuksen aikoihin, mutta valoisassa kesäyössä perhosten houkuttelu valolle on vaikeaa, mikä tekee arvioinnin vaikeaksi. Lentoaika yksittäisellä havaintopaikalla on melko lyhyt.

Elinympäristö ja elintavat

Häivänirkko on melko paikoittainen laji, joka elää kosteissa, runsaasti aluskasvillisuutta kasvavissa lehtimetsissä sekä soilla ja niiden reunamilla. Pohjoiseen päin mentäessä lajin tyypilliset elinympäristöt muuttuvat kuitenkin kuivemmiksi ja lämpimämmiksi. Perhosia tavataan lähes ainoastaan niiden tyypillisessä elinympäristössä ja ne lentävät pääasiassa lyhyen aikaa iltahämärissä, joskin naaraat voivat olla aktiivisia myös päivisin. Koiraat tulevat valolle, naaraat erittäin harvoin.
Naaras munii 200–400 munaa ryhmiksi lehtien alapinnoille puiden latvustoihin. Munat kuoriutuvat reilun viikon kuluttua ja toukat elelevät yksittäin lehtien alapinnoilla. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun alussa ja koteloituvat yhteensidottujen lehtien väliin kehräämänsä kotelokopan sisään. Kotelo putoaa lehtien pudotessa maahan ja talvehtii, joskus kahdestikin.
Juuri ennen koteloitumistaan toukka jyrsii asuttamansa oksan kuoren rikki koko oksan ympäri aiheuttaen oksan kuihtumisen. Tämän käyttäytymisen syytä ei tunneta.

Ravintokasvi

Toukka elää koivuilla (Betula).
BC Rytas

Historia

Virallisesti seura on perustettu vuonna 1997, mutta sen edeltäjä on neuvostomiehityksen aikaan vuonna 1964 perustettu Statyba. Nimenvaihdos BC Lietuvos rytasiin tapahtui 1997, kun Lietuvos Rytas -sanomalehti osti seuran. Liettuan itsenäistymisen jälkeen Lietuvos rytas on hallinnut liettualaista koripalloa yhdessä kaunasilaisen Žalgirisin kanssa, eikä mikään muu joukkue ole pystynyt mestaruuteen.
Kesällä 2018 seura vaihtoi nimensä BC Rytas -muotoon.
Litra

Historia

Litra otettiin käyttöön Ranskassa 1790-luvulla osana metrijärjestelmää. Alkujaan oli tarkoitus määritellä myös kilogramma sen suuruiseksi, että yksi kuutiodesimetri eli litra vettä olisi massaltaan tarkalleen kilogramman suuruinen. Kilogrammalle valmistettiin kuitenkin oma mallikappaleensa, ja myöhemmin entistä tarkemmiksi tulleet mittaukset osoittivat, että se on hieman suurempi kuin vesikuutiodesimetrin massa.
Kun Sèvresissä vuonna 1901 pidettiin kolmas yleinen paino- ja mittakonferenssi (CGPM), tämä ero oli jo tunnettu. Konferenssissa päätettiin, että litra oli yhtä kuin tilavuus, joka on 1 kg:lla vettä normaalissa ilmanpaineessa siinä lämpötilassa (3,98 °C), jossa sen tiheys on suurimmillaan. Tästä päätöksestä seurasi, että yksi litra oli 1,000 028 dm³.
Vuonna 1964 12. yleisessä paino- ja mitta­konferenssissa päätettiin litran osalta palata alkuperäiseen määritelmään. Litra on nyt kuutiodesimetrin erityisnimi, toisin sanoen se on tarkalleen 1 dm³. Samalla annettiin kuitenkin suositus, jonka mukaan litran käyttöä olisi syytä välttää sellaisissa mittauksissa, joissa edellytetään niin suurta tarkkuutta, että näiden määritelmien välisellä erolla on merkitystä.
Paul Hindemith

Paul Hindemith (16. marraskuuta 1895 – 28. joulukuuta 1963) oli saksalainen säveltäjä, alttoviulisti, opettaja, teoreetikko ja kapellimestari.

Elämänvaiheet

Hindemith syntyi Hanaussa ja opetteli lapsena soittamaan viulua. Myöhemmin hän opiskeli konservatoriossa orkesterin johtamista, sävellystä ja viulun soittoa Arnold Mendelssohnin ja Bernhard Seklesin johdolla. Vuosina 1915–1923 Hindemith johti oopperaorkesteria Frankfurtissa. Vuodesta 1927 lähtien hän opetti sävellystä Berliinissä. Vuonna 1929 hän perusti Amar Quartetin, jossa hän itse soitti alttoviulua. 1930-luvun lopulla Hindemith teki lukuisia matkoja Yhdysvaltoihin, jossa hän esiintyi alttoviulistina ja viola d’amoren soittajana.
Adolf Hitlerin valtaantulon 1933 jälkeen Hindemith poistui Saksasta, koska natsit leimasivat hänen musiikkinsa ”epäsaksalaiseksi”. Hän oli perustamassa Turkkiin Ankaran musiikkikorkeakoulua ja vuonna 1940 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa toimi Yalen yliopistossa sävellyksen opettajana. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1946, mutta palasi Eurooppaan vuonna 1953. Hindemith kuoli haimatulehdukseen vuonna 1963 Frankfurt am Mainissa.
Hindemithin tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita ja Kammermusik-sävellyssarja. Säveltäjänä hän etääntyi jälkiromantiikan paatoksellisuudesta. Hän loi käsitteen käyttömusiikki (saks. Gebrauchsmusik).
Paul Hindemith vieraili Suomessa vuonna 1955 johtamassa eräitä sävellyksiään ja vastaanotti Wihurin kansainvälisten palkintojen rahaston hänelle myöntämän Sibelius-palkinnon.
Henry Tikkanen (toimittaja)

Henry ”Henkka” Tikkanen (s. 1985) on suomalainen toimittaja ja radiojuontaja. Lokakuusta 2013 lähtien hän on juontanut YleX:n Etusivu-ohjelmaa.
Tikkanen on koulutukseltaan medianomi ja filosofian maisteri. Tikkanen on toiminut vokalistina kemiläisessä Last Panda -yhtyeessä, joka esiintyi Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2013.
Polarvox

Polarvox Oy (vuoteen 1976 Reeb Oy) oli vuonna 1973 perustettu suomalainen äänitteiden kustannusyhtiö. Sen katsotaan olleen yksi Finnvoxin läheisyhtiöistä, koska se toimi Finnvoxin naapurina ja sillä oli osin sama omistajakunta. Kuten Finnvoxilla, niin myös Polarvoxilla oli asiakkainaan merkittävä joukko Suomen eturivin muusikoita, kuten Pelle Miljoona ja Tommi Läntinen.
Polarvoxissa artistien kiinnittämisestä vastasi muun muassa rumpalinakin tunnettu Ande Päiväläinen.
Patentti- ja rekisterihallituksen Yritystietojärjestelmän mukaan Polarvox Oy asetettiin selvitystilaan 1. syyskuuta 2009. Yhtiö poistettiin kaupparekisteristä vuonna 2012.
Koillis-Helsingin Lähitieto

Koillis-Helsingin Lähitieto on Koillis-Helsingin alueella keskiviikkoisin ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Sen levikki on kaikkiaan 37 600 kpl. Se jaetaan koteihin alueilla: Malmi, Tapanila, Tapaninvainio, Puistola, Pukinmäki, Pihlajamäki, Pihlajisto, Siltamäki, Suutarila, Tapulikaupunki, Viikki, Jakomäki ja Alppikylä.
Koillis-Helsingin Lähitieto on paikallislehti, joka kertoo alueen uutiset ja tapahtumat ja tutustuttaa lukijansa paikallisiin ihmisiin ja yrityksiin. Tammikuussa 2013 perustettu Koillis-Helsingin Lähitieto sai alkunsa, kun alueen asukkaat, yhteisöt ja yrittäjät kokivat jäävänsä uutispimentoon ja vaille omaa ilmoituskanavaa, sillä alueen aiempi paikallismedia Vartti Pohjois-Helsinki lopetti ilmestymisensä lokakuussa 2012.
Binyamin Ben-Eliezer

Binyamin Ben-Eliezer (hepreaksi ‏בנימין "פואד" בן אליעזר‎‎, arab. بنيامين بن إليعازر‎; 12. helmikuuta 1936 – 28. elokuuta 2016) oli israelilainen työväenpuoluetta edustanut poliitikko. Hän oli ministeri Ehud Olmertin hallituksessa ja vuonna 2009 muodostetussa hallituksessa kauppa- ja teollisuusministeri. Sotilasarvoltaan hän oli prikaatikenraali.
Ben-Eliezer valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1984. Hän oli työväenpuolueen puheenjohtaja ja puolustusministeri 2001–2002. Hän oli ehdolla uudelleen puoluejohtajaksi vaaleissa 2005 ja tuli kolmanneksi.
Anthony Ritchie

Anthony Ritchie (s. 6. joulukuuta 1960) uusiseelantilainen säveltäjä. Hän on toiminut vapaana taiteilijana, ottanut vastaan useita residenssejä ja opettanut sävellystä Otagon yliopistossa. Hän on säveltäjä John Ritchien poika.
Ritchie opiskeli Canterburyn yliopistossa ja Attila Bozayn johdolla Franz Liszt -musiikkiakatemiassa. Vuonna 1987 hän sai filosofian tohtorin arvon väitöskirjalla Béla Bartókin musiikista. Ritchie sävelsi neljästä sinfoniastaan ensimmäisen ollessaan Dunedinin sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjä vuosina 1993–94. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös Alexa Stillille sävelletty laajalti esitetty huilukonsertto, Matthew Marshallin vuonna 1998 kantaesittämä kitarakonsertto, muuta orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja, pianosävellyksiä, kuoroteoksia, oopperoita ja elokuvamusiikkia. Esittäjien joukossa ovat olleet Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteri, Christchurchin sinfoniaorkesteri, BBC:n sinfoniaorkesteri, Ruotsin kamariorkesteri ja Takács-kvartetti.
Ritchie on myös johtanut Dunedinin nuoriso-orkesteria ja tehnyt töitä sovittajana. Rugbyn vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuja varten hän teki sovitukset kahdestakymmenestä kansallislaulusta. Hän on itsekin urheillut ja edustanut maailmanmestaruustasolla Uutta-Seelantia kroketissa.
Rolf Fringer

Ura

Fringer on valmentanut urallaan Sveitsissä, Saksassa, Arabiemiraateissa, Kreikassa ja Kyproksella, muttei kotimaassaan Itävallassa. Fringerin uran suurimmat saavutukset ovat Sveitsin mestaruudet 1993 ja 1998.
Lokakuun lopulla 2008 Fringer palasi valmennustehtäviin, kun Sveitsin pääsarjaseura FC Luzern palkkasi hänet päävalmentajakseen. Fringerin johdolla Luzern säilytti kauden 2008/09 päätteeksi sarjapaikkansa karsintojen kautta. Ensimmäinen täysi kausi oli suurempi menestys ja Fringer luotsasi seuran komeasti neljänneksi ja Eurooppa-liigan karsintoihin. Kaudella 2010/11 seura taisteli syyskaudella aivan kärkisijoista, mutta keväällä vauhti hiipui. Fringer sai lopulta potkut toukokuun alussa 2011 Luzernin ollessa liigassa viidentenä, neljä pistettä Eurooppa-liigaan oikeuttavasta neljännestä sijasta. 
Maaliskuun lopussa 2012 Fringer allekirjoitti kesään 2014 ulottuvan sopimuksen Sveitsin liigan keskikastissa majailleen FC Zürichin kanssa.  Fringerin johdolla FCZ sijoittui kauden päätteeksi lopulta kuudenneksi. Syksy 2012 sujui joukkueelta surkeasti ja liigan häntäpäähän vajoaminen johti lopulta Fringerin potkuihin marraskuun lopussa. 
Joulukuussa 2014 Fringeristä tuli FC Luzernin urheilutoimenjohtaja. Fringerin pesti seurassa päättyi potkuihin tammikuussa 2016. Potkujen taustalla arvioitiin olleen erimielisyydet seurajohdon ja päävalmentaja Markus Babbelin kanssa..
Pikkulehväkerttu

Levinneisyys

Pikkulehväkerttua tavataan Aasian itä- ja kaakkoisosissa. Lajin maailmanlaajuisen kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Kiinassa ja Taiwanissa arvioidaan kummassakin pesivän 10 000–100 000 paria. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Asier Illarramendi

Seurajoukkueura

Illarramendi pelasi juniorivuosiensa jälkeen Real Sociedadin reservijoukkueessa Real Sociedad B:ssä 93 ottelua tehden seitsemän maalia vuosien 2008–2011 aikana. Kaudeksi 2009–2010 reservijoukkue putosi Tercera Divisióniin, mutta nousi heti kaudeksi 2010–2011 takaisin Segunda División B:hen. Kaudella 2009–2010 Illarramendi teki debyyttinsä Real Sociedadin Segunda Divisiónissa pelanneessa edustusjoukkueessa, mutta pelasi vielä tuota yhtä ottelua lukuun ottamatta reservijoukkueessa. Real Sociedad nousi kauden päätteeksi Primera Divisióniin ja Illarramendi tekikin seuraavalla kaudella pääsarjadebyyttinsä 23. tammikuuta 2011 Villarrealia vastaan. Yhteensä otteluja edustusjoukkueessa kertyi kauden aikana kolme.
Kaudella 2011–2012 Illarramendi pelasi ainoastaan Real Sociedadin edustusjoukkueessa ja otteluja kertyi jo 18. Seuraavalla kaudella 2012–2013 hän onnistui lopullisesti vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa, pelaten yhteensä 32 ottelua. 
12. heinäkuuta 2013 Illarramendi siirtyi espanjalaisjätti Real Madridiin seuran uudella espanjalaisesta pelaajasta maksetulla ennätyssummalla 32 miljoonaa euroa. Sopimus oli pituudeltaan kuusivuotinen. Ensimmäisen maalinsa Real Madridille hän teki joulukuussa 2013 Olimpic Xativaa vastaan Copa del Reyssä. Illarramendi edusti Real Madridia kahden kauden ajan ja oli saavuttamassa muun muassa Mestarien liigan ja Copa del Reyn mestaruutta kaudella 2013–2014. Hän pelasi kaikkiaan 90 virallisessa ottelussa, joista 42 hän oli avauskokoonpanossa.
Kaudeksi 2015–2016 Illarramendi palasi Real Sociedadiin noin 17 miljoonan euron kaupassa ja kuusivuotisella sopimuksella.
NHL-kausi 1991–1992

Kausi 1991-1992 oli National Hockey Leaguen historian 75. kausi. Sarjaan kuului 22 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 80 ottelua. Stanley Cupin voitti Pittsburgh Penguins, joka saavutti historian toisen mestaruutensa. Loppuottelussa Penguins voitti Chicago Blackhawksin otteluvoitoin 4-0.
GNU Mach

GNU Mach on GNU Hurd -käyttöjärjestelmän pohjana toimiva käyttöjärjestelmäydin, joka perustuu Carnegie Mellon -yliopiston Mach-ytimeen.
Suurin osa laiteajureista on peräisin Linux-ytimen versiosta 2.0. Ydin toimii x86-alustalla.
Raho

Raho on Tampereen lounaiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue noin kahdeksan kilometriä ydinkeskustasta länteen. Rahon suunnittelualueeseen kuuluvat Epilän, Kaarilan, Villilän, Kalkun ja Raholan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Guy Fréquelin

Ura kuljettajana

Guy Fréquelinin ura kesti vuodet 1966–1987. Paras saavutus on MM-hopea vuodelta 1981. Euroopanmestaruushopeaa Fréquelin otti vuonna 1983.

Ura tallipäällikkönä

Citroën tuli mukaan rallin MM-sarjaan kaudella 2001. Talli kehitti Citroën Xsara WRC:tä kaudet 2001 ja 2002, mutta kaudella 2003 talli ajoi täyden sarjan. Kuljettajakolmikko oli ehkä MM-sarjan kovin: Colin McRae, Sébastien Loeb ja Carlos Sainz. Loeb ajoi hopeaa ja Sainz pronssia, jolloin Citroën voitti merkkimestaruuden. Vuonna 2004 Loeb otti mestaruuden ja Sainz oli sarjassa neljäs varmistaen Citroënin toisen tallimestaruuden. Kaudella 2005 Loeb oli ylivoimainen mestari, ja Francois Duval ja Carlos Sainz (Sainz ajoi kaksi kisaa vuonna 2005, kun talli hyllytti Duvalin jatkuvien ulosajojen vuoksi) toivat jälleen tarpeeksi pisteitä tallille niin, että Citroën oli jälleen mestari. Kauden 2006 Citroën oli virallisesti poissa MM-sarjasta, mutta kauden 2007 sarjaan talli lähti Fréquelinin johdolla, uuden Citroën C4 WRC:n kanssa. Kuljettajat Sebastien Loeb ja Daniel Sordo ajoivat kaksoisvoiton Monte Carlon rallissa.
Marraskuussa 2007 Fréquelin ilmoitti jäävänsä eläkkeelle tallipäällikön tehtävästään.
Brown, Boveri & Cie.

Brown, Boveri & Cie. (BBC) oli sveitsiläinen sähköalan yritys, joka valmisti muun muassa sähkömoottoreita, turbiineja ja sähköveturien sähköisiä osia. Sen perustivat Badeniin Sveitsissä vuonna 1891 Charles Brown ja Walter Boveri, jotka työskentelivät aikaisemmin Maschinenfabrik Oerlikonissa pääsähköinsinöörinä ja kokoonpano-osaston johtajana.
Brown Boverin ensimmäinen tilaus oli Badenin kaupungin sähkölaitoksen rakentaminen. BBC teki useita perustavanlaatuisia sähköalan keksintöjä, kuten kolmivaihevirran käyttöön ottamisen rakentamalla Frankfurtiin Euroopan ensimmäisen vaihtovirtaa tuottavan lämpövoimalaitoksen. Vuonna 1910 BBC oli Sveitsin suurin koneenrakennusalan yritys. BBC perusti ympäri Eurooppaa tytäryhtiöitä, joista osa oli liikevaihdoltaan suurempia kuin sveitsiläinen emoyritys. Eräät näistä käyttivät keskitysleirivankeja orjatyövoimana kansallissosialistisen Saksan hallitsemilla alueilla toisen maailmansodan aikana.
Vuonna 1939 BBC valmisti ensimmäisen teollista mittakaavaa olevan 4 MW tehoisen kaasuturbiinikäyttöisen sähkövoimalaitoksen Neuchâteliin Sveitsiin.
Vuonna 1988 BBC fuusioitui ruotsalaisen ASEAn kanssa muodostaen Asea Brown Boverin (ABB).
Eläinrasva

Eläinrasva on yhteinen nimitys kaikille tasalämpöisistä eläimistä saataville rasvoille. Erilaisia eläinrasvoja ovat muun muassa ghee, voi, tali, ihra ja laardi.

Ravintoarvot

Eläinrasvan rasvakoostumus vaihtelee lajeittain. Sian rasvasta ja broilerin rasvasta suurin osa on tyydyttymätöntä rasvaa. Naudan rasva ja maitorasvat ovat suurimmaksi osaksi tyydyttynyttä rasvaa. Lampaan rasvassa on suurin piirtein yhtä paljon tyydyttyneitä ja tyydyttymättömiä rasvoja.
Elia Dalla Costa

Elia Dalla Costa (14. toukokuuta 1872 Villaverla – 22. joulukuuta 1961 Firenze) oli italialainen kardinaali ja Vanhurskas kansakuntien joukossa.
Dalla Costa opiskeli Vicenzan sekä Padovan seminaareissa ja myöhemmin Padovan yliopistossa. Hänet vihki papiksi Antonio Feruglio 25. heinäkuuta 1895. Hän toimi kirjallisuuden professorina Vicenzan seminaarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän antoi humanitaarisia palveluja haavoittuneille sotilaille ja huolehti orvoiksi jääneistä lapsista. Hänet valittiin Padovan piispaksi 25. toukokuuta 1923, ja konsekroinnin suoritti 12. elokuuta Ferdinando Rodolfi, jota avustivat Andrea Giacinto Longhin ja Apollonio Maggio. Dalla Costan piispan motto oli Virtus ex alto.
Dalla Costa siirrettiin 19. joulukuuta 1931 Firenzen arkkipiispaksi. Tammikuusta toukokuuhun 1932 hän toimi myös Padovan apostolisena hallitsijana. Hänet ylennettin kardinaalipapiksi 13. maaliskuuta 1933. Dalla Costa osallistui vuosien 1939 ja 1958 konklaaveihin. Hän pelasti toisen maailmansodan aikana muun muassa juutalaisia natsien vainoilta. Hänet tunnustettiin Vanhurskaaksi kansakuntien joukossa 26. marraskuuta 2012.
Dalla Costa kuoli hengityselinkomplikaatioihin. Hän oli tuolloin pyhän kardinaalikollegion vanhin jäsen.
Riitta Myller

Ura

Myller kävi koulunsa Joensuussa ja opiskeli sosiologiaa Tampereen yliopistossa, josta valmistui yhteiskuntatieteen maisteriksi vuonna 1990. Hän työskenteli Yleisradion freelance-toimittajana Joensuussa vuosina 1983–1987. Myller kiinnostui jo varhain politiikasta ja hänet valittiin Joensuun kaupunginvaltuustoon vuonna 1980. Hän oli kaupunginvaltuutettu vuoteen 1985 saakka. Vuosina 2009–2012 Myller oli Joensuun kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Eduskuntaan Myller valittiin vuonna 1987 Pohjois-Karjalan vaalipiiristä ja hän toimi kansanedustajana vuoteen 1995 saakka, jolloin aloitti europarlamentaarikkona. Hänet valittiin eduskuntaan jälleen vuoden 2011 vaaleissa, joissa hän oli vaalipiirinsä ääniharava 7700 äänellä. Kesäkuusta 2014 hän on ollut puheenjohtaja suuressa valiokunnassa, jonka jäsen hän on ollut 1987–1990 ja uudelleen vuodesta 2011. Hän on myös perustuslakivaliokunnan jäsen. Myller jätti eduskunnan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.

Europarlamentaarikko

Kansainvälisestä yhteistyöstä kiinnostunut Myller suhtautui myönteisesti Suomen jäsenyyteen Euroopan unionissa, ja kun liittymispäätös oli vuonna 1994 tehty, valitsi SDP hänet yhdeksi neljästä Euroopan parlamentin suomalaisesta sosialidemokraattiedustajasta. Hän edusti Euroopan sosialidemokraattista puoluetta eli sosialistiryhmää. Myller aloitti työnsä europarlamentissa Suomen liittyessä unioniin vuoden 1995 alusta ja hänet valittiin edustajaksi myös vuoden 1996 ja vuoden 1999 eurovaaleissa. Hän sai lisävastuuta ryhmässään kun hänestä tuli vuonna 1997 sosialistiryhmän varapuheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä seitsemän vuotta vuoden 2004 eurovaaleihin saakka. Myller sai vaaleissa Suomen kahdeksanneksi suurimman äänimäärän ja tuli valituksi kolmannelle kaudelleen yli 55 000 äänen turvin.
Europarlamentissa Myller oli vuosina 1995–1999 varsinainen jäsen aluepoliittisessa valiokunnassa ja vuonna 1999–2009 ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa (ENVI). Hän oli mukana myös Euroopan parlamentin Lähi-idän ja Välimeren alueiden suhteita hoitavissa valtuuskunnissa. Myller oli aktiivinen myös aluepoliittisissa asioissa ja ainoa Itä-Suomen edustaja EU:n hallinnossa. Myller työskenteli europarlamentaarikkona vuoteen 2009 saakka. Hänen lisäkseen Paavo Väyrynen toimi samassa tehtävässä alusta alkaen, kunnes palasi Suomen politiikkaan ministeriksi vuonna 2007.