google/wiki40b huggingface dataset:
USS Albany

Palveluskäyttö

Albany lähti 11. maaliskuuta 2004 Sudanlahdelta Kreetalta vierailtuaan satamassa suunnitellusti. Alus saapui 30. heinäkuuta Norfolkin laivastotukikohtaan oltuaan kuusi kuukautta  merellä. Alus ollut muun muassa yli 150 vuorokautta Persian- ja Omaninlahdella tukemassa terrorisminvastaista sotaa. Lisäksi se oli osallistunut Välimerellä NATOn Summer Pulse 04 -harjoituksen osana pidettyyn MEDSHARK/Majestic Eagle -harjoitukseen, jonka tarkoituksena oli parantaa yhteistoimintaa alueella toimivien laivastojen välillä.
Aluksen päällikkö Brett J. Genoble luovutti 1. huhtikuuta 2005 aluksensa seuraajalleen Mark H. Merrickille Norfolkissa. Alus palasi 20. marraskuuta 2006 kotisatamaan kuuden kuukauden Atlantin ja Karibianmeren purjehduksen jälkeen, minkä aikana se oli osallistunut muun muassa huumekaupanvastaisiin operaatioihin.
Mark H. Merrick luovutti 14. kesäkuuta 2007 aluksen päällikkyydeen Thad E. Nisbettille Norfolkissa. Alus oli 29. syyskuuta harjoituksessa Atlantilla yhdessä USS Nassaun kanssa.
Alus lähti 25. huhtikuuta 2008 merelle Norfolkista ja se saapui 10. toukokuuta Sudanlahteen Kreetalle, jonne se palasi 11. kesäkuuta käytyään merellä. Alus palasi 18. marraskuuta kotisatamaansa vierailtuaan Augustanlahdella Italiassa, Marseillessa Ranskassa, Haakonsvernissa Norjassa, Jebel Alissa Arabiemiraateissa ja Manamassa Bahrainissa. Se siirrettiin 9. kesäkuuta 2009 huollettavaksi. Aluksen päällikkö Nesbitt luovutti 15. lokakuuta tehtävänsä Thomas R. Buchananille.
Albany lähti 12. helmikuuta 2010 Norfolkista vuorokauden suunniteltua myöhemmin odoteltuaan sään paranemista. Se saapui 22. helmikuuta Rotan laivastotukikohtaan Espanjaan. Alus palasi 11. elokuuta kotisatamaan matkattuaan 34 500 merimailia ja vierailtuaan muun muassa Faslanessa Skotlannissa, Haakonsvernissa Norjassa ja Lissabonissa Portugalissa.
Alus siirrettiin 16. maaliskuuta 2011 Northrop Grummanin telakalle huollettavaksi, mistä sen piti palata palvelukseen heinäkuun lopulla.
Fusuma

Fusuma (jap. 襖), pidemmin fusumashōji (jap. 襖障子), on perinteisessä japanilaisessa arkkitehtuurissa läpinäkymätön, liukuva, huonetilaa jakava seinäke. Läpikuultavia likuseiniä kutsutaan vuorostaan nimellä akarishōji. Fusumat ovat puurakenteisia ja paperilla päällystettyjä. Nykyisin ne ovat useimmiten koristelemattomia, mutta aiemmin ne saatettiin peittää loisteliain maalauksin.

Historia

Nara- ja Heian-kausilla huonetilan jakamiseen käytettiin taiteltavia seinäkkeitä, joiden rakenne oli hyvin samankaltainen kuin myöhempien fusuma-seinien mutta jotka eivät olleet liukuvia. Liukuseiniä alettiin käyttää Heian-kauden loppu- tai Kamakura-kauden alkuvaiheilla, aluksi hienoston shoin-tyylisissä huviloissa ja myöhemmin myös tavallisen kansan asunnoissa. Hienostuneimmat fusumat peitettiin silkillä ja koristeltiin kuuluisien taiteilijoiden maalauksin. Rakennuksen eri tilat saatettiin koristella erilaisin luontoaihein. Toisin kuin seinälle ripustettavat maalaukset, fusumat olivat osa talon pysyvää sisustusta ja siten alttiina auringonvalolle, lämpötilan vaihteluille ja kulumiselle. Joitakin fusuma-seiniä Muromachi- ja Momoyama-kausilta on kuitenkin säilynyt.

Rakenne

Fusuman rakenteena on puukehikko (襖骨, fusumabone), joka on varustettu pysty- ja vaakasuuntaisin välipuittein. Kehikon kulmiin ja vetimen kohdalle kiinnitetään sen vahvistamiseksi puulevyt (火打板, hiuchi-ita tai 力板, chikara-ita). Kehikon keskimmäinen vaaka- ja pystypuite ovat muita vahvempia (力骨, chikarabone tai 力子, chikarako). Kehikko päällystetään paperikerroksin ja viimeistellään korkealaatuisemmalla, mahdollisesti lakatulla puukehällä, joka sahataan liukuoven ylä- ja alakiskoon sopivaksi. Fusuman upotettu vedin (引手, hikite) on tavallisesti pyöreä, mutta aiemmin käytettiin usein yksilöllisen muotoisia vetimiä.
Pyörätuolimiekkailu kesäparalympialaisissa 2016

Pyörätuolimiekkailussa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 15. kertaa. Kilpailut käytiin 12.–16. syyskuuta. Eri kilpailuja miehille oli 8 ja naisille 6, sillä naiset eivät kilpailleet säilässä. Miekkailuottelut kilpailtiin Arena da Juventudessa. Menestynein maa oli Kiina 17 mitalilla, joista 9 oli kultaa.

Kilpailut ja mitalistit

Miekkailijat on jaettu kahteen kategoriaan. Kategoriassa A miekkailevat sellaiset urheilijat, jotka eivät pysty seisomaan, mutta heillä on hyvä vartalonhallintakyky. Kategorian A miekkailijoilla on täysi toimintakyky miekkailukädessä. Kategoriassa B on sellaiset miekkailijat, jotka eivät pysty seisomaan ja heidän vartalonhallinta on heikompaa, mutta normaali toimintakyky miekkailukädessä tai hyvä vartalonhallintakyky, mutta heikentynyt toimintakyky miekkailukädessä.
Pietari Päivärinta

Pietari Päivärinta (18. syyskuuta 1827 Ylivieska – 26. heinäkuuta 1913 Ylivieska) oli suomalainen kansankirjailija, lukkari ja valtiopäivämies.

Henkilötietoja

Päivärinnan vanhemmat olivat itsellinen Juho Matinpoika Päivärinta ja Leena Pekantytär Rautio. Päivärinta oppi lukemaan ja kirjoittamaan kotona ja toimi 12-vuotiaasta renkinä, mutta kävi sitten lukkarinopissa. Hän toimi ensin Alavieskan lukkarin apulaisena ja lukkarina 1856–1861, sitten Oulunsalon ja lopulta kotipitäjänsä Ylivieskan lukkarina vuodesta 1868. Hän oli myös edustajana valtiopäivillä 1882–91 ja kirkolliskokouksissa 1876–93.
Päivärinnan ensimmäinen puoliso vuodesta 1850 oli Liisa Tuomikoski (k. 1890) ja toinen vuodesta 1890 Anna Liisa Koskela (k. 1951). Avioliitoista Päivärinnalla oli yhteensä 18 lasta, joista nuorin syntyi 1906, kun Päivärinta oli jo liki 80-vuotias.

Kirjailijanura

Päivärinta ryhtyi kirjoittamaan 1850-luvulla, ensin lehtiin. Vuonna 1867 hän julkaisi pienen historiallisen kertomuksen, mutta aloitti varsinaisen kirjailijan työnsä vasta 1877. Päivärinta kuvaili kirjoissaan keskipohjalaista kansanelämää. Häntä on pidetty kirjailijana moralistina, mutta hänen teoksensa olivat aikanaan hyvin suosittuja ja niitä on käännettykin ainakin kolmelletoista eri kielelle.
Thema

Thema (kreik. θέμα, thema) oli hallinnollinen alue Bysantin valtakunnassa 600-luvulta alkaen. Themajärjestelmä luotiin keisari Herakleioksen ja hänen seuraajiensa aikana.
600-luvun keskivaiheilla valtakunta oli muslimeille ja slaaveille kärsittyjen sotilaallisten tappioiden auheuttamien aluemenetysten seurauksena kriisitilassa, ja Herakleios ja Konstans II muuttivat valtakunnan hallintorakennetta korvaten aikaisemman provinssijärjestelmän sotilaallisten tarpeiden mukaisilla hallinnollisilla alueilla. Uusi järjestelmä tuottikin maalle rauhalliset rajat.
Thema-järjestelmässä talonpojat saivat maanpuolustukseen osallistumisesta palkkioksi omaa maata. Kunkin theman johtajana toimi strategos, joka toimi alueella sekä sotilaskomentajana että siviilikuvernöörinä.
Aurinkomäki

Aurinkomäki (aikaisemmin Helleborgin mäki) on puisto Keravan keskustassa Keravan rautatieaseman vieressä. Puiston yhteyteen on rakennettu leikkipuisto ja esiintymislava.
Aurinkomäkeä pidetään Keravan suosituimpana puistona, ja sinne on suunniteltu terassirakennusta, jonka katolla voisi olla kahvila.
Puisto tunnettiin aikaisemmin Helleborgin mäkenä alueella aiemmin sijainneen puisen huvilan mukaan. Helleborgin huvila toimi Keravan ensimmäisenä kirkkona.

Esiintymislava

Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiopiskelijat ovat suunnitelleet Aurinkomäen katsomon, sekä esiintymislavan yläpuolella olevan teoksen Tuulipurje. Amfiteatterimaiseen ulkoilmakatsomoon mahtuu 300 katsojaa.
Jukola

Jukola on kuvitteellinen maalaistalo Aleksis Kiven romaanissa Seitsemän veljestä. Se on tarinan päähenkilöiden eli seitsemän veljeksen synnyinkoti. Romaanin ensimmäisen lauseen mukaan Jukolan talo sijaitsee eteläisessä Hämeessä.
Kirjassa Jukola vuokrattiin nahkapeitturin perheelle kymmeneksi vuodeksi, jolloin se pääsi rapistumaan. Vuokrasopimuksen päätyttyä – hieman aiemminkin – veljekset palasivat Jukolaan, jonne Juhani ja Aapo asettuivat asumaan vaimoineen. Veljeksistä ainoana naimattomaksi jäänyt Simeoni jäi asumaan vanhaan Jukolaan Juhanin perheen luo, Tuomas ja Lauri palasivat Impivaaraan Timon ja Eeron asettuessa asumaan Jukolan entisiin torppiin.
Jyllanti

Hallinnolliset alueet

Hallinnollisesti Jyllanti on jaettu neljään maakuntaan (tansk. Landsdel): Etelä-Jyllanti (tansk. Sydjylland), Länsi-Jyllanti (tansk. Vestjylland), Itä-Jyllanti (tansk. Østjylland) ja Pohjois-Jyllanti (tansk. Nordjylland). Etelä-Jyllanti muodostaa yhdessä Fynin maakunnan kanssa Etelä-Tanskan alueen. Länsi-Jyllanti ja Itä-Jyllanti muodostavat Keski-Jyllannin alueen. Pohjois-Jyllanti on oma alueensa.

Kaupungit

Jyllannin suurin kaupunki on Aarhus.

Historiaa

Historiallisesti Pohjois-Jyllanti (tansk. Nørrejylland) on tarkoittanut aluetta pohjoisesta aina Kongeåjoelle asti. Vastaavasti Etelä-Jyllanti on tanskalaisen määritelmän mukaan ulottunut pohjoisessa Kongeålle ja etelässä Eiderille vastaten Schleswigin herttuakunnan aluetta.
John Wickström

John Wickström (13. joulukuuta 1870 Koivulahti – 7. kesäkuuta 1959 Vaasa) oli suomalainen teollisuusmies, joka perusti Vaasaan vene- ja paikallismoottoreita valmistaneen Wickström-veljesten Moottoritehdas Oy:n.
Wickströmin vanhemmat olivat kupariseppämestari Johan Michelsson Wickström (1847–1916) ja Brita-Lisa West. Hän muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja opiskeli siellä Chicagon North Park Collegessa. Wickström omisti Chicagossa kolme konepaja-alan yritystä, Economy Engine Companyn, Chicago Motor Cycle Coach Companyn ja The Chicago Calorie Engine Companyn vuosina 1898–1906. Hän rakensi vuonna 1898 ensimmäisen Chicagossa valmistetun automobiilin nimeltään Caloric I. Autosta tehtiin parannettu versio Caloric II vuonna 1901. Wickström valmisti Chicagossa kerrostaloissa käytettyjä vesipumppuja, kuumailmakoneita, venemoottoreita ja myös kymmenen automobiilia. Hänelle myönnettiin Yhdysvalloissa yhdeksän patenttia vuosien 1897–1907 välillä.
John Wickstöm palasi Suomeen vuonna 1906 ja perusti yhdessä veljensä Jakob Wickströmin kanssa Vaasan Vaskiluotoon Wickström-veljesten moottoritehdas Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän oli vuosina 1906–1959. Wickström sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1936.
Wickströmin konepaja valmisti nelitahtisia vene- ja paikallismoottoreita, joiden polttoaineena oli bensiini tai petrooli. Moottorien tehot vaihtelivat 4–100 hevosvoiman välillä. Wickström valmisti myös dieselmoottoreita vuodesta 1936 alkaen. Wickströmin konepaja valmisti vuosina 1906–1980 kaikkiaan noin 30 000 moottoria. Moottoreita vietiin Ruotsiin, Norjaan, Islantiin, Kanadaan, Jugoslaviaan, Japaniin, Portugaliin, Brasiliaan, Turkkiin sekä sotakorvauksina myös Neuvostoliittoon.
Alexander Koch

Alexander Koch (s. 24. helmikuuta 1988 Grosse Pointe Park, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Junior Rennienä Stephen Kingin romaaniin perustuvassa TV-sarjassa Under the Dome.
Koch valmistui vuonna 2006 Grosse Pointe South High Schoolista. 188 senttimetriä pitkä Koch teki ensiesiintymisensä valkokankaalla Eddie O'Keefen ohjaamassa vuonna 2011 ilmestyneessä lyhytelokuvassa Ghosts. Koch ei ole esiintynyt vielä yhdessäkään pitkässä elokuvassa. Vuonna 2012 hän oli sivuroolissa Underemployed-televisiosarjan yhdessä jaksossa. Vuodesta 2013 asti hän on esittänyt Junior Rennietä Under the Dome-sarjassa. Vapaa-ajallaan Koch tykkää lukemisesta, kitaransoitosta, musiikista ja vinyylilevyjen keräilystä.
Izmail Sreznevski

Izmail Ivanovitš Sreznevski (ven. Измаил Иванович Срезневский; 13. kesäkuuta 1812 Jaroslavl – 21. helmikuuta 1880 Pietari) oli venäläinen kielitieteilijä ja slavisti. Hän tutki venäjän kielen varhaishistoriaa, mutta hänen eräillä töillään oli merkittävä vaikutus myös ukrainalaisten kansallisen identiteetin muotoutumiseen.
Sreznevski opiskeli valtiotiedettä Harkovan yliopistossa ja oli nuoruudessaan 1830-luvulla keskeisiä henkilöitä ”Harkovan romantiikaksi” kutsutussa varhaisessa akateemisessa kiinnostuksessa ukrainalaiseen kulttuuriin. Hän perehtyi slavistiikkaan ja julkaisi vuonna 1832 kokoelman keräämiään slovakialaisia kansanlauluja. Vuosina 1833–1838 hän julkaisi kokoelman Zaporožskaja starina (”Zaporožjen muinaisuus”), joka sisälsi hänen keräämäänsä Zaporožjen kasakoiden muinaisesta elämästä kertovaa kansanrunoutta selityksineen. Tässä teoksessa kuvattiin ensimmäisen kerran ukrainalaisia venäläisistä erillisenä kansakuntana. Teos sai ilmestyessään innostuneen vastaanoton, mutta 1870-luvulla suurin osa sen sisältämistä väitetysti vanhoista kansanrunoista osoitettiin nykyaikaisiksi väärennöksiksi. Sreznevski itse siirsi myöhemmin huomionsa venäjän kieleen ja luopui ukrainalaismielisyydestään.
Sreznevski oli slaavilaisen filologian professorina Harkovan yliopistossa vuosina 1842–1846 ja Pietarin yliopistossa vuodesta 1847 kuolemaansa asti. Vuodesta 1854 hän oli myös Venäjän tiedeakatemian jäsen ja toimitti tiedeakatemian kielitieteellistä lehteä, jossa hän julkaisi monia merkittäviä muinaiskirkkoslaavin ja muinaisvenäjän historiaan liittyneitä alkuperäislähteitä. Sreznevksin selvitys Mysli ob istorii russkogo jazyka (1849) oli merkkipaalu venäjän kielen historian tutkimuksessa. Ukrainan kieltä hän piti useimpien aikalaistensa tavoin vain venäjän kielen murteena. Hänen tutkimuksensa toimivat pohjana nykyään kiistellylle teorialle kantavenäjän kielestä, josta nykyinen venäjä ja ukraina olisivat suhteellisen myöhään erkaantuneet. Sreznevski kokosi aineistoa suureen muinaisvenäjän sanakirjaan, jota alettiin julkaista 1890-luvulla.
Sreznevskin tunnettuja oppilaita olivat muun muassa Vladimir Lamanski, Aleksandr Pypin, Anton Budilovitš ja Vikenti Makušev.
Peter Cellier

Peter Cellier (s. 1928) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Kyllä, herra ministeri ja sen jatkosarjassa Kyllä, herra pääministeri. Cellier on Royal National Theatre Companyssa.
Annalan kotiseutumuseo

Historia

Annalan talon syntyvaiheet sijoittuvat 1500-1600-luvuille. Annalaa ovat isännöineet mm. pitäjänkirjuri Erik Zimmermann ja kanttori Tuomas Cannelin. Maata oli enimmillään 1 000 hehtaaria. Annala siirtyi Pyhäjoen kunnan omistukseen 1930-luvulla. Annalan maita hoiti tuolloin pehtoori Hannes Kopsakangas. Annalaan siirrettiin myös kunnantoimisto ja mm. kansanhuolto. Kunnallinen keskikoulu aloitti toimintansa 1960-luvun alussa Annalassa. Uuden koulun valmistuttua Annala muuttui museoksi vuonna 1963.
Kuntaliitos

Kuntaliitos tarkoittaa kahden tai useamman kunnan vapaaehtoista tai pakotettua yhdistymistä suuremmaksi kunnaksi. Liitoksissa voidaan joko yhdistää kokonaisia kuntia tai jakaa kunta naapureidensa kesken. Osakuntaliitos tarkoittaa sitä, että tietty osa kunnasta siirretään kuulumaan toiseen kuntaan, mutta kumpikaan mukana ollut kunta ei lakkaa olemasta.
Kuntaliitoksia on tehty 1900-luvun aikana useissa Euroopan maissa. Suomessa on usein keskusteltu kuntien määrän merkittävästä vähentämisestä viitaten Ruotsin ja Tanskan tekemiin kuntauudistuksiin. Norjassa on myös tehty kuntaliitoksia, mutta merkittävässä määrin niitä on tehty viimeksi 1960-luvulla. Länsi-Saksassa kuntaliitoksia tehtiin 1970-luvulla, mutta sen jälkeen kuntien määrä ei ole juuri muuttunut. Ranskassa on tehty joitakin kuntaliitoksia, mutta maan kuntarakenne on pääasiassa peräisin suuren vallankumouksen ajalta 1700-luvun lopulta.

Kuntaliitokset Ruotsissa

Ruotsin kielessä käytetään sanaa inkorporering, kun jokin hallinnollinen yksikkö kasvattaa aluettaan. Alueen pienentämisen yhteydessä käytetty sana on exkorporering.
Ruotsissa kaupungit ovat usein laajentaneet aluettaan yhdistämällä kokonaan tai osittain alueeseen niiden ympärillä sijainneita maalaiskuntia. Kaupunkeihin on liitetty myös kauppaloita: esimerkiksi Malmön kaupunkiin liitettiin Limhamnin kauppala. Kaupunki- ja kuntahistorioitsija Yngve Larsson (1881–1977) on erotellut toisistaan "kokonaisliitokset" (ruots. total inkorporering), joissa yksi tai useampi kunta liitetään kokonaisuudessaan sekä "osaliitokset" (ruots. partiell inkorporering), joissa yksi tai useampi kunta liitetään vain osittain.
Vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistuksissa käytettiin inkorporering-sanan sijaan ilmaisua sammanläggning. Inkorporering-sanaa käytettäessä katsotaan, että olemassa oleva kunta laajentaa omaa aluettaan. Sammanläggning-sanaa käytettäessä katsotaan muodostettavan kokonaan uusi kunta, johon liitoksessa mukana olevat entiset kunnat sisältyvät. Larssonin mukaan ero on kuitenkin vähäinen, sillä kunnan hallinto sijoitettiin kuitenkin keskustaajamaan, mikä osoittaa sen mikä kunta liitettiin (inkorporering-mielessä) mihinkin kuntaan.
Leif Ove Andsnes

Leif Ove Andsnes (s.1970 Karmøy) on norjalainen pianisti. Hän on yksi arvostetuimmista pianisteista ja tunnetaan ennen kaikkea Edvard Griegin pianomusiikin tulkitsijana.
Pyrstötulkku

Levinneisyys

Pyrstötulkkuja elää Siperiassa ja Itä-Aasiassa. Lajin kokonaispopulaatiota ei ole arvioitu, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Euroopassa lajia ei ole havaittu luonnonvaraisena, vaan kaikki havainnot koskenevat häkkikarkulaisia.
Brain Blasterz

Brain Blasterz on Bon Bon Buddiesin valmistama makeisbrändi. Brain Blasterit ovat alkumaultaan kirpeitä. Brain Blastereita myydään Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Hollannissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Englannissa. Suomessa Brain Blasterzien maahantuoja on Prescott Oy. Brain Blasterzeilla on myös toinen versio: Brain Burnerz. Brain Burnerz on Bon Bon Buddiesin valmistama makeisbrändi, jotka ovat alkumaultaan tulisia. Brain Burnerzeja myydään Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Hollannissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Englannissa. Valmistukseen on käytetty muurahaishappoa.
F.E.A.R. (pelisarja)

Tiivistelmä

Pelit keskittyvät F.E.A.R. joukkoon, jotka taistelevat paranormaaleja yksiöitä vastaan. Alma Wade, nuori yliluonnollinen tyttö, jota Armacham Technology Corporation testasivat, haluaa kostoa.
Saint-Agrève

Saint-Agrève on kunta Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 688 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Agrèven pinta-ala on 49 neliökilometriä.
Shōichi Sugita

Shōichi Sugita (jap. 杉田庄一, Sugita Shōichi, 1924 – 15. huhtikuuta 1945) oli japanilainen hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Niigatan prefektuurissa vuonna 1924 syntyneelle Sugitalle vahvennettiin 70 tehtyä ilmavoittoa ja lisäksi 40 jaettua pudotusta.
Ylipursimies Sugita oli suojaamassa Mitsubishi A6M Reisen ”Zero” -hävittäjällä keisarillisen Japanin laivaston amiraalia, Isoroku Yamamotoa kuljettanutta Mitsubishi G4M ”Betty” -konetta. Kone ammuttiin alas operaatio Kostossa Bougainvillen rannikon yläpuolella, kun se oli lennolla Rabaulista Buiniin 18. huhtikuuta 1943. Ilmataistelun aikana Sugita osui ammuksillaan luutnantti Raymond K. Hinen P-38-koneeseen, jonka mahdollisesti pudotti. Sugita lensi Kenji Yanagiyan siipimiehenä, näistä Zero-saattohävittäjien piloteista Yanagiya oli ainut sodasta selvinnyt.
Myöhemmin Sugita liitettiin yhdeksi 343. Kokutain lentäjistä, kapteeni Minoru Gendan henkilökohtaisesti kutsumana. Hän palveli Japanin kotisaarten ilmapuolustuksessa. Kuuluisa japanilainen sotilaslentäjä Saburō Sakai todisti Sugitan kaatumisen ilmataistelussa. Sakai kuvaili Sugitaa yltiöpäisen rohkeana lentäjänä, mikä lopulta koitui hänen tuhokseen 15. huhtikuuta 1945. Sugita kuoli, kun hänen ohjaamansa Kawanishi N1K ”George” -tyypin torjuntahävittäjä ammuttiin alas. Tämä tapahtui Kanoyan lentokentälle tehdyssä viholliskoneiden hyökkäyksessä ilmaannousun aikana. Kaatunutta Sugitaa korvaamaan lähetetty Kaneyoshi Mutō kuoli hänkin ilmataistelussa sodan loppuvaiheissa.
Varg Veum

Varg Veum on sarja rikosromaaneja, jotka on kirjoittanut Gunnar Staalesen. Romaanit kertovat Norjan länsirannikolla Bergenin kaupungissa asuvasta yksityisetsivästä Varg Veumista. Kirjoja on käännetty usealla kielelle, muun muassa englanniksi, saksaksi, ruotsiksi ja tanskaksi.
Lehriönjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 57 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Jäminginselän–Ruhalanselän alueeseen (35.322) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96 metriä mpy.
Synnytyskipu

Synnytyskipu kuuluu synnytykseen. Se aiheutuu kohdun supistuksista, jotka synnytyksen edetessä tihentyvät, sekä lantion ja ulkosynnyttimien venytyksestä sikiön pään painuessa alemmas. Synnytyskivun voimakkuus on yksilöllistä, ja siihen vaikuttavat mm. sikiön koko ja asento, supistusten voimakkuus, kipukynnys, aiemmat synnytyskokemukset ja odotukset. Pelko ja epätietoisuus saattavat vaikeuttaa kipukokemusta. Synnytyksen hoitoon kuuluu synnytyskivun hallinta. Kivun lievitykseen on olemassa useita tehokkaita menetelmiä, joihin on hyödyllistä alustavasti paneutua jo ennen synnytystä.

Fysiologista varhaishistoriaa

Synnyttämisen yhteydessä tuntuva kipu on ihmisillä oletettavasti suurempi kuin useimmilla muilla nisäkkäillä. Syyksi on tarjottu noin viisi miljoonaa vuotta sitten tapahtunutta esi-ihmisen siirtymistä neljällä raajalla liikkumisesta kävelyyn kahdella jalalla: yläkropan kannatteleminen edellytti lantion seudun lihasten ja luuston kehittymistä aikaisempaa voimakkaammiksi, mikä vei tilaa synnytyskanavalta ja johti siten kivuliaampiin synnytyksiin.
Maunu Kohijoki

Maunu Mikael Kohijoki (26. syyskuuta 1923 Huittinen – 24. tammikuuta 2008 Pori) oli porilainen kokoomuksen kansanedustaja. Kohijoki syntyi Huittisissa ja hänen vanhempansa olivat maanviljelijät Viljo Valfrid Kohijoki ja emäntä Lyydia Maria Kohijoki (o.s. Kärkäs). Maunu Kohijoki toimi sittemmin Porin kunnan- ja kirkkovaltuustossa. Kansanedustaja hän oli vuosina 1987−1995 ja presidentin valitsijamies vuonna 1988.
Koulutukseltaan Kohijoki oli poliisi ja toimi vuosina 1963–1986 komisariona liikkuvassa poliisissa. Hän kirjoitti liikenneturvallisuudesta lehtiin ja teki asiasta esityksiä televisioon. Sotilasarvoltaan Kohijoki oli kersantti. Hän osallistui jatkosotaan 1941 ja haavoittui Tolvajärvellä 1944.
Kohijoki suoritti vuonna 1962 peräti kolme tutkintoa, poliisipäällystön virkatutkinnon, Helsingin yliopistossa hän suoritti oikeuslääkeopin ja oikeuspsykiatrian kurssin. Liikenneturvallisuus oli varsin tärkeä asia Kohijoelle, vuosina 1969–1987 hän toimi Vakavien liikennevahinkojen tutkijalautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana Satakunnassa. Tultuaan vuonna 1987 valituksi eduskuntaan, Kohijoki oli liikennevaliokunnan jäsen lähes koko kansanedustajan uransa ajan, vuosina 1987–1994.
Kohijoki avioitui vuonna 1961 peruskoulunopettaja Eliisa Kohijoen, o.s. Saari, kanssa. Maunu ja Eliisa Kohijoen ainoaksi jäänyt lapsi, vuonna 1969 syntynyt poika on varatuomari Heikki Mikael Kohijoki. Heikki Kohijoki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1995 ja sai varatuomarin arvon 1996. Hän on toiminut aikaisemmin mm. vuosina 1997–2000 Tullihallituksessa tullisihteerinä sekä tullissa ylitarkastajana. 2000-luvun lopulta hän toimi noin 10 vuoden ajan Puolustusvoimissa sotilaslakimiehenä. Vuonna 2013 hän aloitti apulaissyyttäjänä Länsi-Uudenmaan syyttäjänvirastossa Espoon päätoimipaikassa, jossa toimii nykyään kihlakunnansyyttäjänä.
Motorola 68300

Käyttökohteet

Käyttökohteena olivat mm. QUICC kommunikaatiopiirit telekommunikaatiojärjestelmissä kuten matkapuhelimien tukiasemissa.
Näiden seuraajina olivat PowerPC pohjaiset PowerQUICC kommunikaatiopiirit.
DragonBall-sarjan suorittimia on käytetty kämmentietokoneissa kuten Palmin laitteissa.
Heterokromia

Heterokromia eli silmien erivärisyys on kehityshäiriö. Heterokromiassa ihmisen tai eläimen silmät ovat keskenään eriväriset. Heterokromia voi johtua perinnöllisistä syistä, silmään tulleesta vammasta tai sairaudesta. Melaniinin eli pigmentin tuotanto on erilainen molemmissa silmissä, mikä on syynä erivärisyyteen. Heterokromia voi myös vaikuttaa hiusten ja ihon pigmenttiin.
Heterokromia voi johtua okulaarisesta melanosytoosista. Tällöin on helppo riski sairastua suonikalvoston melanoomaan. Heterokromia lisää sairastumisriskiä myös moniin muihin silmätauteihin.
Mika Waltarin romaanissa Mikael Hakim päähenkilö Mikaelin vaimon Julian silmät ovat eriväriset, ja häntä pidetään noitana.