google/wiki40b huggingface dataset:
Suvilahti (kulttuurikeskus)

Suvilahti on Helsingin Sörnäisissä sijaitseva kulttuurikeskus. Se sijaitsee Suvilahden entisellä voimalaitosalueella.
Suvilahti on toimintakonseptiltaan Kaapelitehdasta vastaava kulttuurikeskus. Kiinteistö Oy Kaapelitalo on hallinnoinut suurinta osaa alueesta vuoden 2008 alusta. Alueella on yhdeksän rakennusta sekä kaksi kaasukelloa, jotka ovat Helsingin kaupungin hallinnassa. Tiloja vuokrataan kulttuurialan toimijoille sekä sitä tukevalle elinkeinotoiminnalle.
Alueella on vuokralla sirkuksen ja esittävän taiteen toimijoita, valokuvausstudioita, panimo, graffitigalleria, kuvataiteilijoita, kirjailijoita ja yrityksiä. Alueen toimijoita ovat muun muassa kulttuurikeskus Oranssi Valvomo-rakennuksessa, Studio Magito, joka on muuttanut alueelle keväällä 2006 ja Viro-keskus Eesti Maja joka avautui Voimalaitos-rakennuksessa syksyllä 2010. Cirko - Uuden sirkuksen keskus aloitti toimintansa Kojehuone-rakennuksessa sen peruskorjauksen valmistuttua keväällä 2011, ja Circus Helsingin sirkuskoulu muutti samana vuonna Voimalaitokseen remontoituihin tiloihin. 
Näkyvimpiä ja suurimpia tapahtumia ovat kesäkuukausina alueella järjestettävät konsertit ja festivaalit. Vuosittaisia tapahtumia ovat muun muassa Flow Festival ja Tuska, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa Suvilahdessa vuonna 2011.
Helsingin kaupunki kunnostaa kaksi kaasukelloa kulttuurikäyttöön. Molempia kaasukelloja kunnostetaan samanaikaisesti, ja niiden puhdistus- ja kunnostustyöt alkoivat syksyllä 2016. Tiilikuorisen kaasukellon teleskooppirakennetta alettiin purkaa syksyllä 2016, ja isomman kaasukellon vastaava on purettu jo aiemmin. Kaasukellon tiilisen suojarakennuksen peruskorjaus maksaa 18,2 miljoonaa euroa. Uusien tilojen käyttötarkoitus on vielä avoin. Niitä on kaavailtu mm. kaupungin nuorisotoimen ja elävän musiikin yhdistyksen Elmun käyttöön.
Kuusjärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,6 metriä mpy.
Unto Hautalahti

Unto Hautalahti (s. 11. maaliskuuta 1936 Nivala) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Hautalahti sijoittui Rooman 1960 olympialaisissa henkilökohtaisessa maantieajossa 59:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Raimo Honkasen ja Matti Herrosen kanssa. MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 53:nneksi vuonna 1961 ja 50:nneksi vuonna 1962. Hän oli mukana MM-kilpailuissa myös vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti joukkuehopeaa vuonna 1959 sekä sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa neljänneksi vuonna 1961 ja viidenneksi vuonna 1962. Hautalahti voitti Porvoon ajon vuosina 1960 ja 1961.
Lempinimellä "Nivalan karhu" tunnettu Hautalahti edusti seuratasolla Nivalan Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden maantieajossa vuosina 1960, 1961 ja 1966 sekä neljän kilometrin joukkueajossa vuonna 1956.
Kirchheimbolanden

Maantiede

Kirchheimbolanden sijaitsee pohjoisen Pfalzin vuorimaan (Nordpfälzer Bergland) ja Alzeyn kumpumaan (Alzeyer Hügelland) ylimenoalueella. Alzeyn kaupunki sijaitsee kymmenisen kilometriä Kirchheimbolandenista koilliseen. Kirchheimbolandenin alueella virtaa yhdeksänkilometrinen Leiselsbach-joki, joka on 43-kilometrisen Pfrimmin sivujoki, joka puolestaan on yksi Reinin sivujoista. Rein virtaa noin 25 kilometriä Kirchheimbolandenista itään Rheinland-Pfalzin ja Hessenin rajajokena.
Kirchheimbolanden on aluehallintoyksikkö Verbandsgemeinde Kirchheimbolandenin suurin kunta. Yksikköön kuuluu Kirchheimbolandenin lisäksi 15 pientä kuntaa. Se muodostettiin osana 1960-luvulla aloitettua paikallishallinnon järkeistämistä. Kuntia kutsutaan nimellä "Ortsgemeinde", joka on Rheinland-Pfalzissa, Sveitsissä ja Itävallassa käytössä oleva paikallishallinnollisen alueen termi. Kirchheimbolandenin kuntayhtymän väkiluku on noin 20 000 ja pinta-ala noin 150 neliökilometriä.

Historia

Kirchheimbolanden sai kaupunkioikeudet vuonna 1368. Paikkakunnasta on kuitenkin maininta jo vuodelta 774. Nimi on vaihdellut aikakausien saatossa: vuoden 1284 tienoilla se oli Kirchheim bei Bolanden, 1399 Kirchheim auf dem Gau, 1700-luvulla Kirchheimboland ja 1800-luvulla Kirchheimbolanden. Kolmikymmenvuotinen sota kuin myös yhdeksänvuotinen sota 1600-luvun lopulla olivat kaupungille tuhoisia. Suurinta kukoistuskauttaan Kirchheim eli ruhtinaiden Karl August (1719–1753) ja Karl Christian (1753–1788) aikana. Jälkimmäinen oli aviossa Hollannin prinsessa Carolinen kanssa. Ruhtinaiden valtakaudella kaupunkiin rakennettiin muun muassa linna puutarhoineen, Hofkirche (Hovikirkko) eli nykyinen Paulskirche ja kulttuurirakennuksia. Wolfgang Amadeus Mozart esiintyi Hovikirkossa 1778.
Vuonna 1797 Kirchheimbolanden liitettiin muun Pfalzin mukana Ranskaan, seuraavalla vuosisadalla se kuului Baijerin kuningaskuntaan.
Toisen maailmansodan jälkeen Kirchheimbolanden kuului Ranskan miehitysvyöhykkeeseen (Französische Besatzungszone). Siitä tuli osa uutta Rheinland-Pfalzin osavaltiota. Landkreis Rockenhausen ja Landkreis Kirchheimbolanden yhtyivät nykyiseksi Donnersbergkreisin piiriksi 7. kesäkuuta 1969.
Kirchheimbolandenin vanhakaupunki on pääosin 1500–1800-luvuilta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu edellä mainittu Schloss Kirchheimbolanden eli Kirchheimbolandenin linna, joka on rakennettu 1738–1740. Paikalla on sijainnut linnake jo 1300-luvun lopulla.

Talous ja liikenne

Yhdysvaltalaisella autonosia valmistavalla BorgWarnerilla on tuotantolaitos Kirchheimbolandenissa. Kaupungissa on myös elektroniikka- ja jalkineteollisuutta. Kirchheimbolandenin rautatieasema toimi vuodesta 1874 vuoteen 1999, jolloin se korvattiin pysähdyspaikalla. Maantieliikenteen keskeinen väylä on Bundesautobahn 63 (Mainz–Kaiserslautern). Moottoritie kulkee aivan keskustan itäpuolitse.

Kuuluisuuksia

Kirchheimbolandenissa ovat syntyneet muun muassa ruhtinatar Amalie von Nassau-Weilburg (1776–1841), tiedemies Georg von Neumayer (1826–1909), tutkimusmatkailija Eugen Wolf (1850–1912) ja jalkapalloilija Sascha Kotysch (1988).
Unikko-kuosi

Unikko on suomalaisen tekstiilitaiteilija Maija Isolan Marimekolle alun perin vuonna 1964 suunnittelema kukkakuosi.
Unikko palasi markkinoille 1990-luvulla Isolan tyttären Kristina Isolan ajanmukaistamana versiona. Kristina Isola muokkasi Unikosta myös Mini-Unikot -kuosin. 2000-luvun vaihteessa Unikko oli Marimekon myydyin kuosi. Sitä on käytetty sisustustuotteiden lisäksi esimerkiksi vaatteissa. Unikko-tuotteita on valmistettu useissa maissa.
Unikko-kuosia on myös kopioitu. Vuonna 2008 italialainen muotitalo Dolce & Gabbana käytti sitä ilman lupaa tuotteissaan ja joutui maksamaan korvauksia Marimekolle.
Adecco

Adecco Finland Oy

Suomessa Adecco on toiminut vuodesta 1997, ja sen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Helsingin, Vantaan ja Espoon lisäksi Adeccolla on toimipisteet Hyvinkäällä, Lohjalla, Tampereella, Jyväskylässä, Hämeenlinnassa, Kotkassa, Lahdessa, Turussa, Raumalla, Vaasassa, Oulussa ja Rovaniemellä. Adecco Finland -konserniin kuuluvilla Sihti-yhtiöillä on lisäksi toimistoja ympäri Suomea. Adecco Finland Oy on ollut jäsenyrityksenä Henkilöstöpalveluyritysten Liitossa (HPL) vuodesta 1997.
Sinihuppu

Koko ja ulkonäkö

Sinihuppu on tummasävyinen, hyvin karvainen perhoslaji. Etusiivet ovat pohjaväriltään ruskehtavan harmaat, ja niiden poikki kulkee kaksi mustaa, mutkittelevaa poikkiviirua. Ulomman poikkiviirun etuosassa viiru on yleensä kaksinkertainen. Poikkiviirujen väliin jäävä alue on yleensä muuta siipeä tummempi, ja siinä on laaja, kahdesta vaaleasta rengasmaisesta täplästä muodostuva kuvio, joka tuo mieleen kaksi kahdeksikkoa. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset, naaraalla yleensä hieman koirasta tummemmat, ja siiven ulkoreunassa on pitkänomainen musta täplä. Ruumis ja jalat ovat kauttaaltaan pitkien karvojen peittämät. Koiraan tuntosarvet ovat huomattavan tuuheat. Siipiväli on 36–40 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Sinihupun levinneisyys kattaa Etelä- ja Keski-Euroopan Kaukasukselle asti. Suomessa se on hyvin eteläinen laji, jota tavataan vain aivan etelärannikon tuntumassa sekä lounaissaaristossa ja Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena syyskuun alkupuolelta lokakuun puoleenväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Sinihuppu elää puistoissa, puutarhoissa ja metsänreunuksilla. Perhoset lentävät hämärän laskeuduttua ja tulevat valolle. Naaras houkuttelee koiraita tuottamillaan feromoneilla ja parittelu kestää 4–6 tuntia. Parittelun jälkeen naaras odottaa kolme vuorokautta, kunnes alkaa munia vaihtelevankokoisia, naaraan peräpäästä irronneiden karvojen suojaamia munarykelmiä ravintokasvien oksille. Munat talvehtivat, ja toukat kuoriutuvat keväällä. Toukka käy läpi viisi ulkonäöltään hieman poikkeavaa kehitysastetta, ja niitä voi tavata touko-kesäkuussa. Täysikasvuinen toukka tekee kotelokopan maa-aineksesta tai lehtiroskista ja koteloituu sen sisään. Aikuinen perhonen on elänyt laboratorio-oloissa noin kaksi viikkoa.
Eteläisessä Euroopassa sinihuppu voi olla merkittävä hedelmänviljelyn tuholainen.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla ruusukasveihin kuuluvilla puilla, erityisesti pihlajilla (Sorbus), orapihlajilla (Crataegus), omenapuilla (Malus) ja kirsikoilla (Prunus).
Talonpoikaissota

Talonpoikaissota on nimitys Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella vuosina 1524–1525 tapahtuneelle kapinalliselle liikehdinnälle.
Leviävä uskonpuhdistusliike aikaansai myös laajaa levottomuutta Saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueen talonpoikien keskuudessa. Talonpoikien liikehdintä oli merkittävää varsinkin siinä mielessä, että he muodostivat valtakunnan väestöstä kolme neljäsosaa. Jo aiemmin feodaaliruhtinaat olivat pyrkineet hallitsemiensa alueiden yhtenäistämiseen, mikä oli rajoittanut talonpoikien oikeuksia. Kapinointia ja liikehdintää oli nähtävillä paikallistasolla jo 1300-luvulla, mutta uskonpuhdistus ja Lutherin ajatukset kristityn vapaudesta toivat niihin uusia sävyjä. Vuosina 1524-1525 syntyi laajamittaista liikehdintää, joka sai pian vallankumouksellisia piirteitä. Liikehdintään liittyi myös aateliston ja porvariston edustajia.
Talonpoikaissotana tunnetun protestiliikkeen taustalla piili useita uskonpuhdistukseen liittyviä ajatuksia. Uskonpuhdistaja ja radikaali teologi Thomas Müntzer vaikutti paljolti siihen, että talonpojat uskoivat taistelevansa tasa-arvoisen "Jumalan valtakunnan" puolesta. 1525 julkaistiin Schwabenin talonpoikien kaksitoista artiklaa -nimellä tunnettu julistus. Siinä vaadittiin osin uskonnollisin perusteluin metsästystä, puunhakkuuta ja kalastusta vapautettavaksi rajoituksista. Samoin kymmenyksinä kerättävän verotuksen ja maaorjuuden poistaminen olivat vaatimuslistalla. Minkäänlaisia neuvotteluja ei kuitenkaan käyty.
Ruhtinaat ja maanomistajat kävivät talonpoikia vastaan omilla joukoillaan, joiden varustelu ja organisointi oli huomattavasti kapinaliikettä korkeammalla tasolla. Kapina tukahdutettiin, ja arviolta 100 000 kapinaan osallistunutta talonpoikaa teloitettiin. Kapinoinnin jälkiseurauksena ruhtinaiden suhtautuminen Lutheriin viileni, sillä he pitivät tätä yhtenä syyllisenä levottomuuksiin. Luther puolustautui syytöksiä vastaan. Vielä kapinan alussa hän oli yrittänyt ottaa maltillista kantaa tilanteeseen, mutta väkivaltaisuuksien lisääntyessä hän oli kehottanut ruhtinaita kaikin tavoin kukistamaan kapinaliikkeen.
Armand-Gaston Camus

Armand-Gaston Camus (2. huhtikuuta 1740 – 2. marraskuuta 1804) oli ranskalainen vallankumouksellinen. Ennen Ranskan suurta vallankumousta hän oli menestyvä asianajaja. Vuonna 1789 Pariisin kolmas sääty valitsi hänet säätyvaltiopäiville ja hän sai huomiota yhteiskunnallista epätasa-arvoa vastustavilla puheillaan.
Kun hänet oli valittu kansalliskokoukseen Haute-Loiren departementista, hänet nimitettiin yleisen turvallisuuden neuvoston jäseneksi.
14. elokuuta 1789 perustuslakia säätävä kokous valitsi Camus'n arkistonhoitajaksi, ja tässä tehtävässä hän järjesti kansallisarkiston. Hän pysyi tiukkana tasavaltalaisena eikä osallistunut Napoleonin aikaiseen hallintoon.
Kornettikalat

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat kornettikalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimossa elää 1 suku ja 4 lajia. Lajit ovat kornettikala (Fistularia corneta), oliivikornettikala (F. petimba), puikkokornettikala (F. commersonii) ja sinikornettikala (F. tabacaria). Tyypillisiä piirteitä heimon lajeille on erittäin pitkulainen ruumis. Suurimmat heimon kaloista voivat kasvaa 1,8–2 m pitkiksi. Kornettikaloilla on hyvin pitkä putkimainen kuono, jonka päässä suu sijaitsee. Muita tyypillisiä piirteitä ovat lyhyet ja lähellä pyrstöä sijaitsevat selkä- ja peräevät sekä haarautunut pyrstöevä, jonka kakasi keskimmäistä ruotoa ovat pidentyneet. Kornettikalalajit ovat suomuttomia ja niiden väritys vaihtelee sinisestä ruskeaan tai punaiseen.

Levinneisyys ja elintavat

Kornettikalalajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Tyynestämerestä ja Intian valtamerestä. Heimon kalat elävät tyypillisesti matalissa ja lämpimissä vesissä melko lähellä rannikkoa. Usein ne elävät meriruohokasvustojen tai koralliriuttojen läheisyydessä. Kornettikalojen ravintoa ovat pienet kalat ja äyriäiset.
Elokuvakäsikirjoitus

Elokuvakäsikirjoitus on  käsikirjoittajan kirjoittama suunnitelma siitä, millainen elokuvan tulee olla. Se ei siis ole itsenäinen teos. Usein käsikirjoitus ei ole pysyvä, vaan sitä voidaan muokata sitä mukaa, kun koetaan tarpeelliseksi. Käsikirjoituksia on myös useita erilaisia, muun muassa kuvakäsikirjoitus.

Juoni

Käsikirjoituksen tarina eli se, mitä elokuvassa tulee tapahtumaan, voi pohjautua käsikirjoittajan omaan ideaan tai olla tulkinta jonkun muun tarinasta. Elokuvia on tehty perinteisesti kirjojen pohjalta tai jonkun henkilön tai historiallisen tapahtuman pohjalta. Uudempia elokuvan pohjia ovat videopelit ja sarjakuvat. Elokuva voi kuitenkin olla myös täysin itsenäinen teos.
My Little Eye

Juoni

Elokuva on kauhujännäri viidestä nuoresta, jotka osallistuvat internetissä näkyvään tosi-tv-ohjelmaan. Jos nuoret kestävät syrjäisessä talossa yhdessä puoli vuotta, he voittavat miljoona dollaria. Jos joku poistuu, kukaan ei saa mitään. Elokuvassa tapahtumia seurataan muka taloon ripoteltujen nettikameroiden heikkolaatuisten kuvien välityksellä, eli yleisö näkee saman kuin tarinan nettiohjelman katsoja.

Arvioita

Helsingin Sanomien Mikko-Pekka Heikkinen kiteyttää elokuvan visuaalisesti näppäräksi mutta laiskasti kirjoitetuksi kauhujännäriksi. ”Lupaava kehittely isketään kiveen lopussa, kun juoneen kätketty yllätys paljastetaan. Seuraa ikävän tunkkainen verilöyly, jolle ei löydy perusteita elokuvan sisäisestä logiikasta.” Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Wakosen mielestä elokuvassa yhdistyvät The Blair Witch Project ja Big Brother varsin onnistuneesti. ”Evansin My Little Eye herättelee kysymyksiä siitä, kuka haluaa katsoa ’todellisia’ äärimmäisyyksiä kotisohvansa nurkasta ja miten pitkälle tuottajat ovat valmiita menemään.”
Wipeout (televisiosarja)

Kilpailu

Kilpailun ideana on suorittaa mahdollisimman nopeasti rata, jossa on pehmustettuja, vesialtaan päällä usean metrin korkeudessa olevia esteitä. Niitä kuitenkin liikutellaan paineilman avulla. Esteet voivat olla muun muassa heiluvia tasoja, pyöriviä keinuja, esimerkiksi seinistä yllättäen ponnahtavia luukkuja tai liukumäkiä, joiden päässä on pyöriviä siipiä. Esteissä on joka jaksossa jotain erilaista, mutta aika ajoin ne vaihdetaan kokonaan. Ohjelman tunnetuin este on Big Balls (suom. Pomppupallot tai Boltsit), joka sisältää neljä veden yllä olevaa punaista palloa. Se on aina karsintaradalla.
Kussakin jaksossa aloittaa 24 kilpailijaa. Ensimmäisellä kierroksella kilpailijoiden on suoritettava karsintarata yksi kerrallaan. 12 karsintakierroksen nopeimmin suorittanutta kilpailijaa pääsevät seuraavalle kierrokselle. Toisella kierroksella kilpailijoiden pitää usein loikkia suuren pylvään ympärillä olevien pienten, korkealla olevien tasanteiden kautta maaliin. Heidän on kuitenkin esimerkiksi väisteltävä vaakatasossa olevia, tasanteiden ohi pyöriviä puomeja tai tartuttava tasanteiden yläpuolella roikkuviin köysiin. Kilpailijat suorittavat tämän kierroksen yhtä aikaa. Kuusi ensimmäistä maaliin tulevaa pääsevät seuraavalle kierrokselle. Myös kolmannella kierroksella kilpaillaan yhtä aikaa. Kolmannen kierroksen radalla on usein joku tietty teema. Aina, kun yksi kilpailija tulee maaliin, kierros aloitetaan alusta, kunnes kolme kilpailijaa on päässyt maaliin. He pääsevät finaaliin eli "Loppukoitokseen", jossa kolmen parhaan kilpailijan pitää peräjälkeen suorittaa finaalirata. Se, joka selvittää radan nopeimmin, voittaa Wipeoutin kyseisen jakson ja saa itselleen 50 000 dollaria.
Abraham Myra

Abraham Myra (1639–1684) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli kotimaassa Jochim Neimanin oppipoikana 1656, kisällinä 1675 ja toimi maalariammattikunnan vanhimpana 1678–1684.
Myra on maalannut Houtskarin kirkon alttaritaulun 1670, raamatullisaiheisia tauluja Korppoon kirkkoon 1667–1673 sekä kirkkoherra Bryniel Magni Kiellinuksen ja hänen vaimonsa ja kahdentoista lapsensa perhemuotokuvan Sundin kirkkoon Ahvenanmaalle 1671, sekä kirkon urkulehterin maalaukset.
Hänen sanotaan hallinneen alan Turun työmarkkinoita 1670-luvulla ja korjanneen tuomiokirkon alttaritaulua. Myra menetti omaisuutensa vuoden 1678 tulipalossa. Hän maalasi Turun tuomiokirkossa käytettyjä vahakynttilöitä. Tilikirjojen mukaan 22.12.1676 mestari Abrahamille, siis Abraham Myralle, maksettiin hänen maalaamistaan kynttilöistä kolme taalaria.
Toshiya

Toshiya (jap. 原 敏政, Hara Toshimasa) (31. maaliskuuta 1977 Sapporo, Japani) on J-rock-yhtye Dir en greyn basisti.
Toshiya on säveltänyt muutaman yhtyeen kappaleista: egnirys cimredopyh +) an injection, Erode, Bottom of the death valley, sekä Dien ja Kyōn kanssa RED...[em] ja THE IIID EMPIRE, Shinyan kanssa raison detre.
Ennen Dir en greytä Toshiya soitti "D+L" ja "GOSICK" -yhtyeissä.
Sri Lankan läntinen provinssi

Läntinen provinssi (sinhaliksi බස්නාහිර පළාත, Basnābhira paḷāta, tamiliksi மேல் மாகாணம், Mēl mākāṇam) on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Maakunta koostuu kolmesta piirikunnasta: Colombo, Gampaha ja Kalutara.
Maakunnan pääkaupunki on Colombo, joka on Sri Lankan hallinnollinen pääkaupunki ja kaupallinen keskus. Samassa provinssissa sijaitsee myös Kotte (110 000 asukasta), joka on parlamentin sijaintipaikka ja uusi pääkaupunki.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin väkiluku oli 5 851 130.
Koulunkäyntiavustaja

Koulunkäyntiavustaja tukee ja ohjaa eri-ikäisiä ja kulttuuritaustaltaan erilaisia ihmisiä niissä toiminnoissa, joissa he eivät kehitysvaiheensa, vammansa tai sosiaalisen tilanteensa vuoksi selviydy itse. Hän tuntee apuvälineitä ja laitteita ja osaa käyttää ja huoltaa niitä. Lisäksi koulunkäyntiavustaja suunnittelee, toteuttaa ja arvioi oppimistilanteiden ohjaamista. Koulunkäyntiavustaja voi työskennellä päivähoidon, koulujen ja vapaa-ajan toimintojen palveluksessa. Ammattiin on olemassa koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto sekä koulunkäyntiavustajan erikoisammattitutkinto, joista jälkimmäinen antaa valmiudet tehdä työtä vaativimmissa tehtävissä.
Wipeout (videopeli)

Populaarikulttuurissa

Peli on ollut esillä muun muassa elokuvassa Hakkerit.

Vastaanotto

IGN antoi pelille arvosanaksi 8.0/10 arvostelussaan.
Rollerball (vuoden 1975 elokuva)

Juoni

Elokuva sijoittuu lähitulevaisuuteen, jolloin sotia ei enää ole ja suuryhtiöt omistavat valtiot. Urheilulajejakin on vain yksi olemassa, kuulapallo (engl. Rollerball). Tämä väkivaltainen laji on sekoitus amerikkalaista jalkapalloa, motocrossia ja jääkiekkoa. Elokuva kertoo Jonathan E:stä, joka pelaa ammatikseen kuulapalloa, mutta lopettaminen on jo lähellä sillä ikä alkaa jo painaa. Yhtiön johto painostaa jo Jonathania lopettamaan, mutta hänellä on yksi unelma: mestaruus.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää Rollerballia tyylikkäästi toteutettuna mutta ylipitkänä elokuvana, jonka yhteiskunnallinen sanoma ei jaksa kantaa. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Willgodt Odhner

Willgodt Theophil Odhner (10. elokuuta 1845 Dalby, Värmlannin lääni – 2. syyskuuta 1905 Pietari) oli ruotsalainen insinööri ja tehtailija. Hänet tunnetaan aritmometriksi tai leikillisesti snurraksi (ruots. snurra = hyrrä, rulla) kutsutun varhaisen laskukoneen, mekaanisen nelilaskimen keksijänä.
Odhner jätti insinööriopintonsa Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa kesken ja muutti 23-vuotiaana Venäjän Pietariin parempia ansiomahdollisuuksia etsimään. Siellä hän pääsi töihin Alfred Nobelin isonveljen Ludvig Nobelin konepajayritykseen, mutta alkoi vapaa-aikanaan kehitellä omia ideoitaan. Vuonna 1871 hän sai korjattavakseen ranskalaisen Charles Xavier Thomas’n monimutkaisen laskukoneen ja alkoi miettiä, miten siitä saisi yksinkertaisemman käyttää ja pienemmän kooltaan. Hän sai ensimmäisen prototyyppinsä kokoon vuonna 1874 ja sitä seuraavalle versiolle patentin 1878 Saksassa ja seuraavana vuonna Ruotsissa. Aivan samoihin aikoihin keksittiin kaksi muuta tulevan toimistoelämän keskeistä välinettä, lankapuhelin ja kirjoituskone, ja kaikki kolme olivat käytössä 1900-luvun loppupuolelle saakka.
Odhner kehitteli kannettavaa ”Arithmometeriään” vielä toistakymmentä vuotta ennen kuin se otettiin tuotantoon vuonna 1890 ja perustettiin yritys Original-Odhner AB. Valmistuslisenssejä annettiin muillekin, ja patenttisuojan päätyttyä 1907 valmistajia tuli yhä lisää. Laite oli kooltaan vain 18×13×13 senttimetriä. Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen vuonna 1905 kuolleen Odhnerin työn jatkajat siirsivät valmistuksen Pietarista Ruotsiin, jossa Original-Odhner fuusioitui vuonna 1942 Åtvidabergin kanssa ja muodostui Facit AB.
Loima

Loima (myös Loimankylä) on kylä Huittisissa Satakunnan maakunnassa. Se sijaitsee Loimijoen varrella, noin kolme kilometriä kaupungin keskustaajaman Lauttakylän eteläpuolella.
Loimassa toimii vuonna 1892 perustettu Länsi-Suomen opisto, joka on maan vanhin suomenkielinen kansanopisto. Kylässä on lisäksi oma koulu. Loiman kylä tunnetaan myös presidentti Risto Rytin synnyinpaikkana. Hänen syntymäkotinsa purettiin jo 1930-luvulla, mutta sen paikalla on nykyään muistomerkki. Rytin nuoruusvuosien kotitalo puolestaan siirrettiin Loimankylästä toisaalle Huittisiin vuonna 2004.
Tenholan vaakuna

Tenholan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Tenholan historiasta. Enkeli oli kuva-aiheena jo keskiaikaissa Raaseporin kihlakunnan sinetissä, ja se toistui uudelleen pitäjän nostoväen lipussa isonvihan aikaan. Vaakunassa esiintyvä piilukirves on puolestaan Pyhän Olavin, pitäjän katoliselta keskiajalta peräisin olevan suojeluspyhimyksen symboli.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 29. joulukuuta 1953. Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen, polvistunut enkeli pitäen molemmilla käsillään kultaista lippua, jossa musta, paaluittainen piilu”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1993 kun Tenhola liittyi Tammisaaren kaupunkiin.
Laura Innes

Laura Elizabeth Innes (s. 16. elokuuta 1957 Pontiac, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisio-ohjaaja.
Hänet tunnetaan parhaiten Kerry Weaverin roolista televisiosarjasta Teho-osasto, jossa hänen hahmonsa oli mukana toisesta kaudesta lähtien. Vuonna 2007 Laura Innes jätti sarjan. Sen lisäksi hän on mm. ohjannut televisiosarjojen, kuten West Wingin, jaksoja. Television lisäksi hän on luonut uraa niin teatterissa kuin elokuvissakin.
Hän on naimisissa näyttelijä David Brisbinin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.