google/wiki40b huggingface dataset:
Fanny Davidsson

Fanny Eufrosyne Davidsson (sukunimi vuodesta 1935 Sartto; 18. marraskuuta 1877 Tampere – 15. maaliskuuta 1962 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija.
Tamperelaisen tehtailija David Wilhelm Davidssonin ja Eufrosyne Antaverkan tytär Fanny Davidsson pääsi ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta 1899. Hän opiskeli jonkin aikaa kirjallisuutta Helsingin yliopistossa, mutta palasi sitten toimittajaksi Tampereelle.
Fanny Sartto toimi vuonna 1943 perustetun Pirkkalais-Kirjailijat ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana.
Kirjailija Panu Rajala on kuvannut romaanissaan Runoilijan sydän Davidssonin ja runoilija J. H. Erkon välistä suhdetta. Erkko asui alivuokralaisena tehtailija Davidssonin perheessä toimiessaan Tampereella alkoholin valmistuksen tarkastajana. Hän kirjoitti 18-vuotiaalle Fannylle runosäkeitä ja he kävivät myös yhdessä teatterissa katsomassa Minna Canthin Sylvi-näytelmää. Runoilija ehti jo kosiakin Fannya, mutta suhde kariutui siihen, että Fannyn isä ei hyväksynyt Erkon toimintaa työväenliikkeen piirissä. Fanny Davidsson oli myöhemmin kihloissa vuodesta 1906 alkaen työväenrunoilija Kössi Kaatran kanssa mutta he eivät menneet koskaan naimisiin ja suhde katkesi 1920-luvulla Kaatran paettua Suomen sisällissodan jälkeen Ruotsiin.
H. P. Lovecraft – Historiallinen seura

H. P. Lovecraft – Historiallinen seura ry. on kesällä 2010 perustettu kauhu-, scifi- ja fantasiakirjailija H. P. Lovecraftin muistolle omistettu seura. Seuran tarkoituksena on ylläpitää ja edistää kiinnostusta kauhukirjallisuuteen, tukea jäsentensä kirjallisia harrastuksia, luoda uusia lukuja Cthulhu-myytokseen, jakaa tietoa H. P. Lovecraftista ja tuottaa mahdollisuuksien mukaan myös muita lovecraftiaanisia aktiviteetteja.
Seuran näkyvimpään toimintaan kuuluu jäsenlehden julkaiseminen. Pääasiallinen painopiste on H. P. Lovecraftin laajassa sekä moniulotteisessa kirjallisessa perinnössä, mutta se ei sulje pois myöskään muita kauhun muotoja tai aihepiirin avaraa käsittelyä.
Jäsenlehden ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 2011 nimellä Nyarlathotep, minkä jälkeen nimi muutettiin muotoon Kuiskaus pimeässä. Lehti ilmestyy noin pari kertaa vuodessa ja sisältyy jäsenmaksuun. Irto- ja/tai jälkinumeroita on saatavilla seuran sivuilla, hyvin varustetuissa kivijalkakaupoissa sekä aihepiiriä sivuavilla festareilla ja coneissa.
Seuran muuhun toimintaan kuuluu paikallisosastojen järjestämät lukupiirit, elokuvaillat ja roolipelipäivät (mm. Arkham Horror, Call of Cthulhu) sekä aktiivinen osallistuminen seuran omalle keskustelufoorumille.
HPLHS aloitti kesäkuussa 2012 yhteistyön arvostetun amerikkalaisen sisarseuransa, The H. P. Lovecraft Historical Societyn (HPLHS) kanssa.
Seututie 357

Liikenne

Tie on runsaasti liikennöity. Tie on erityisesti motoristien suosima. Myös raskaita ajoneuvoja liikkuu, sillä tien läheisyydessä on muutamia hakkuualueita ja kauempana paperitehtaitakin. Hurukselantietä ajaa muutama bussivuoro, mutta julkiset liikenneyhteydet eivät ole kovin hyvät.

Parannukset

Hurukselan alueen siltoja on levennetty 1990-luvun lopulla. Helilästä on jatkettu yhdistettyä pyörätietä ja jalkakäytävää pidemmälle pohjoiseen Eskolan ja Ristinkallion suuntaan vuonna 2009. Pyöräilijöitä kulkeekin tiellä verraten paljon.
Naarasjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 174,2 metriä mpy.
Oselotti

Tuntomerkit

Oselotin ruumiin pituus on 55–100 senttimetriä, häntä on 27–45 senttimetriä pitkä. Aikuinen eläin on noin 7–18 kilogramman painoinen. Ruumiinrakenteeltaan oselotti muistuttaa ilvestä pitkine jalkoineen, hännän kuitenkin ollessa pitempi kuin ilveksellä. Oselotin turkin pohjaväri on kellanruskea, kuviot ovat tummanruskeita tai mustia. Siksi oselotti muistuttaa vähän leopardia. Vatsapuolen turkki on huomattavasti vaaleampi. Oselotin turkin kuviointi ja yleisvärisävy vaihtelevat suuresti elinympäristön mukaisesti. Oselotti on arka eläin ja kiipeilee taitavasti puissa. Oselotti on läheistä sukua myös pitkähäntäkissalle.

Levinneisyys

Oselotin levinneisyysalueeseen kuuluvat osa Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikkaa Arizonasta ja Texasista etelään aina pohjoiseen Argentiinaan asti. Oselotti pitää sade- ja mangrovemetsistä, eikä se viihdy avoimessa maastossa.
Oselotit ovat uhanalaisia eläimiä. Ennen niitä salametsästettiin niiden kauniin turkin takia, ja nykyään oselotteja onkin Texasissa jäljellä enää vain noin 120. Turkiskaupan säännöstely on kuitenkin elvyyttänyt kantaa. Maailmanlaajuinen oselottikanta arvioidaan nykyään 800 000–3 000 000 yksilön kokoiseksi.

Ravinto

Oselotti lähtee iltayöllä piilostaan metsästysretkilleen. Vaikka oselotti on hyvin taitava kiipeilijä, suurin osa ravinnosta koostuu maalla liikkuvista pieneläimistä. Oselotit voivat metsästää yksin tai puolison kanssa. Metsästäessä oselotit kommunikoivat naukumalla. Sen ravinto vaihtelee vuodenaikojen mukaan, mutta koostuu lähinnä hiiristä, rotista ja muista pienistä maankamaralla elävistä jyrsijöistä. Oselotti syö myös muun muassa kaniineja, käärmeitä, liskoja ja lintuja. Sadekausina se voi pyydystää myös kaloja ja maalla eläviä äyriäisiä, jotka runsastuvat näinä aikoina.
Oselotti pyydystää isompien kissaeläinten tapaan hiipien. Oselotille hajuaisti on hyvin tärkeä pyydystäessä, mutta sillä on myös erittäin hyvä hämäränäkö. Oselotti metsästää poikkeuksetta öisin.

Reviiri ja lisääntyminen

Oselotilla on kissaeläinten tavoin suhteellisen laaja reviiri. Kissaeläinten tapaan oselotti on myös suurimmaksi osaksi yksin elävä, vaikkakin se saattaa joskus jakaa lepopaikkansa toisen samaa sukupuolta olevan oselotin kanssa. Oselotti puolustaa reviiriään varsin raivokkaasti. Joskus nämä reviirikiistat johtavat toisen osapuolen kuolemaan, mikä on epätavallista kissaeläinten yhteydessä.
Pariutumisen jälkeen naaras etsii itselleen luolan, tyhjän puunrungon tai tiheän, mieluiten piikikkään pensaikon johon se tekee pesän. Naaras kantaa noin 70 päivää ja synnyttää yleensä 2–3 pentua. Pennut syntyvät syksyllä. Pennut ovat monien muiden kissaeläinten tavoin syntyessään sokeita. Emo imettää pentuja noin kahden kuukauden ajan, jonka jälkeen pennut saavat vain kiinteää ravintoa. Pennut itsenäistyvät kahden vuoden ikäisenä ja jättävät emon lähtien omille teilleen.
Serengeti

Serengeti on laaja ylänköalue Tansanian ja Kenian rajamailla, jonka Tansanian puoleiseen osaan on perustettu Serengetin kansallispuisto. Pääosa Serengetistä on savannia, mutta siellä on myös metsää. Alue on noin 30 000 neliökilometrin laajuinen ja 80 prosenttia sen alasta on Tansanian puolella.
Serengetissä elää yli kaksi miljoonaa kasvinsyöjää (etenkin gnuita, gaselleja, seeproja ja kafferipuhveleita) sekä tuhansia petoeläimiä.
Alue on tunnetuin nisäkkäiden vaellusmaasto. Joka vuosi liki puolitoista miljoonaa eläintä seuraa sateita vihreämmän ruohon perässä alueen eri osissa. Muutto tapahtuu marraskuusta tammikuuhun itään ja toukokuussa länteen.
Alue on arkeologisesti merkittävä kaivauspaikka; Olduvain rotko kulkee Serengetin poikki. Serengetin ylängöllä on yksi kansallispuisto ja kolme muuta luonnonsuojelualuetta: Tansaniassa Serengetin kansallispuisto, Ngorongoron suojelualue muinaisessa tulivuoren kraatterissa ympäristöineen, Maswan riistansuojelualue sekä Kenian puolella Masai Maran kansallinen suojelualue.
Alueen suurin taajama on Seronera, missä on pienkoneille sopiva lentopaikka.
Alueella elää kaikkiaan noin 300 000 asukasta. Tansania suunnittelee maantien rakentamista kansallispuiston läpi. Kansainväliset järjestöt ovat vastustaneet tielinjausta joka kulkisi eläinten vaellusreitin poikki. Vuonna 2011 Tansania ilmoitti toteuttavansa tien päällystämättömänä.
Toton Kappaleessa Africa mainitaan Serengeti "As sure as kilimanjaro rises like Olympus above the Serangetti"
Moblogi

Moblogi on verkkosivusto, jossa yksi tai useampi käyttäjä voi julkaista kirjoituksiaan reaaliajassa jollakin mobiililaitteella kuten matkapuhelimella. Mobloggaamisen etu on siinä, että käyttäjä voi lisätä blogiinsa kirjoituksia tai kuvamateriaalia paikasta ja ajasta riippumatta, jos hänellä on käytössään matkapuhelin, jossa on gprs- tai wap-yhteys. Tällaisia sivustoja on muun muassa Blogspot.comilla.
Rosiglitatsoni

Ominaisuudet ja käyttö

Rosiglitatsoni sitoutuu peroksisomiproliferaattoriaktivoituihin reseptoreihin ja aktivoi niitä. Näitä reseptoreja on rasvakudoksessa, lihaksissa ja maksassa. Aktivoitumisen seurauksena näiden kudosten herkkyyn insuliinille lisääntyy ja tämän vuoksi verensokeripitoisuus laskee. Rosiglitatsonia käytetään diabeteksen hoidossa lähinnä silloin kuin muut hoitokeinot eivät auta ja sitä voidaan käyttää yhdistelmävalmisteena metformiinin kanssa. Rosiglitatsoni tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1999 ja Euroopassa vuonna 2000.

Haittavaikutukset

Tyypillisimpiä rosiglitatsonin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat pääkipu, ylähengitysteiden infektiot, nesteen kertyminen elimistöön, painonnousu ja anemia. Meta-analyysien ja useiden tutkimusten perusteella rosiglitatsonin käyttöön sisältyy kohonnut sydänkohtauksen riski. Tämän riskin vuoksi Euroopan lääkevirasto EMEA perui rosiglitatsonin myyntiluvan vuonna 2010.
Eläintarhatarina

Juoni

Peter ja Jerry tapaavat puistonpenkillä New Yorkin Central Parkissa. Peter on keski-ikäinen kustannusyhtiön johtaja, jolla on vaimo, kaksi tytärtä, kaksi kissaa ja kaksi papukaijaa. Jerry on eristäytynyt ja katkeroitunut mies, joka hakee epätoivoisesti keskustelukumppania. Hän pakottaa Peterin kuuntelemaan tarinoita elämästään, käynnistään Central Parkin eläintarhassa ja siihen johtaneista syistä. Näytelmä tapahtuu reaaliajassa, ja sen ironinen huumori ja dramaattinen jännite tiivistyvät lopussa, kun Jerry saa Peterin alentumaan omalle villieläimen kaltaiselle tasolleen.
Jerry yrittää työntää Peteriä pois penkiltä ja vaatii häntä taistelemaan reviiristään. Kun Peter yrittää tehdä lähtöä, Jerry vetää yllättäen esiin veitsen, mutta pudottaa sen tahallaan maahan Peterin ulottuville. Kun Peter sitten pitelee veistä puolustautuakseen, Jerry hyökkää päin veistä ja tulee sen lävistämäksi. Hän jää penkille verta vuotavana, ja Peter lähtee pelästyneenä karkuun.

Myöhempi kaksinäytöksinen versio

Edward Albee kirjoitti lähes 50 vuotta myöhemmin näytelmään ensimmäisen näytöksen Homelife, jonka tapahtumat edeltävät toisen näytöksen puistonpenkkikohtausta ja jossa nähdään kolmantena henkilönä Peterin vaimo. Samalla Albee ilmoitti, ettei alkuperäistä yksinäytöksistä versiota saa enää esittää ammattiteattereissa.
Kaksinäytöksinen versio Edward Albee’s At Home at the Zoo esitettiin San Franciscon American Conservatory Theaterissa kesäkuussa 2009, sitten New Yorkin Second Stage Theaterissa ja Seattlen Theater Schmeaterissa.

Viittauksia näytelmään muissa teoksissa

Eläintarhatarina on keskeisessä roolissa marokkolaisen Yūsuf Fāḍilin romaanissa Qiṣṣat hadīqat al-ḥayawān (”Eläintarhatarina”, 2008), joka kertoo teatteriammattilaisten elämästä 1970-luvun Marokossa ja marokkolaisten elämästä Pariisissa. Romaanin päähenkilöt yrittävät esittää näytelmää, mutta käsikirjoituksesta puuttuu pari olennaista sivua.
Eläintarhatarinaan viitataan myös yhdysvaltalaisessa komediaelokuvassa Äksyt vanhat herrat (1993).

Suomalainen televisionäytelmä

Suomen Televisio teki näytelmästä Sirppa Sivori-Aspin ohjaaman 55-minuuttisen televisionäytelmän vuonna 1965, näyttelijöinä Lasse Pöysti (Peter) ja Ville-Veikko Salminen (Jerry).
Mikko Mononen

Mikko Mononen on helsinkiläinen hautaustoimisto, jonka maalarimestari Mikko Mononen perusti 1917. Toimisto  siirtyi 1923 Liisankatu 25:een, jossa se edelleen on, ja lisäksi sillä on viisi muuta toimipistettä. Toimisto on Etelä-Suomen vanhin. Se hoitaa Helsingissä myös onnettomuudessa kuolleiden ruumiit.
Hautaustoimisto esiintyy Pentti Saarikosken runossa "Liisankadulla", jonka lauluyhtye Muksut on levyttänyt. Toimiston nimi piti Yleisradion vaatimuksesta muuttaa nimeksi Matti Makkosen ruumisarkkuliike, mutta 2000-luvulla Muksut on esittänyt kappaletta alkuperäistekstillä.
Verena von Strenge

Verena von Strenge (s. 27. heinäkuuta 1975) on saksalainen tanssija ja laulaja.
Verena aloitti tanssimisen viisivuotiaana.

Musiikkiura

Verena toimi saksalaisen rave-, happy hardcore-, tekno-, progressive house -yhtye Dunen laulajana vuosina 1995–1997 sekä 1999–2000.
2000-luvun alussa hän siirtyi soolouralle.
Merwin Coad

Merwin Coad (s. 28. syyskuuta 1924 Cawker City, Kansas) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Kansasissa, mutta muutti lapsena vanhempineen Nebraskaan.
Coad sai vuonna 1945 vihkimyksensä Disciples of Christ -kirkon papiksi.
Coad istui liittovaltion edustajainhuoneessa vuosina 1957–1963. Hän ei ollut ehdolla uudelle kaudelle vuonna 1962.
Luther Dixon

Luther Dixon (7. elokuuta 1931 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat – 22. lokakuuta 2009 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, äänitetuottaja ja laulaja. Dixonin kappaleet saavuttivat suurinta suosiota 1950- ja 60-luvuilla, jolloin niitä levyttivät muun muassa Elvis Presley, The Beatles, The Jackson 5, B.B. King, Jerry Lee Lewis, Dusty Springfield ja Jimmy Reed. Tuottajana Dixon oli luomassa tyttöyhtye The Shirellesin tavaramerkkisoundia.
Helmer Adler

Helmer Karl Aksel Adler (6. toukokuuta 1908 Kuhmo – 4. joulukuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen vasemmistolainen toimittaja, kriitikko ja elokuvaohjaaja.
Adler toimi Tulenkantajat-lehden ja Kirjallisuuslehden avustajana, työskenteli Suomen Sosialidemokraatin kulttuuritoimittajana ja teki Soihtu-lehteä. Hän kuului kirjailijaryhmä Kiilaan ja oli mukana vuonna 1940 Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran (SNS I) johdossa. Vuonna 1934 Adler on keskeisessä roolissa suunniteltaessa Ranskan kansanrintamaa esikuvana käyttäen vasemmistososialidemokraattien ja kommunistien yhteisrintamaa. Ensimmäinen suunnittelukokous pidettiin Adlerin luona ja siinä vasemmistososialidemokraatteja edustivat Adlerin ohella Mauri Ryömä ja Jarno Pennanen.
Adler käsikirjoitti ja ohjasi 1939 elokuvan Herrat ovat herkkäuskoisia. Hän myös näytteli elokuvassa tohtori Van Hu Sanin roolia.
Kun Suomen viranomaiset loppukesästä 1940 ryhtyivät tukahduttamaan SNS:n toimintaa, Adler alkoi eräiden muiden ohella organisoida niin sanottuja iskuryhmiä puolustamaan seuran kokouksia. Hänet kutsuttiin syyskuussa 1940 asepalvelukseen ja hän toimi sitten kirjurina Helsingin suojeluskuntapiirissä. Adler teki itsemurhan kaasulla joulukuussa 1940.
Avoin oppiminen

Avoin oppiminen on Freinet- ja Montessoripedagogiikasta juontunut opetusmenetelmä, jossa oppilaat opiskelevat oma-aloitteisesti, itsenäisesti ja omien kiinnostuksen kohteidensa mukaan. Opiskelua ei suoranaisesti sanele mikään tutkintorakenne tai muu ulkopuolinen rajoite. Avoin oppiminen tapahtuu vapaa-ajalla ja kilpailee muiden vapaa-ajan käyttötapojen kanssa.
Bob Kudelski

Pelaajaura

Kudelski pelasi ennen ammattilaisuraansa neljän kauden ajan, vuodesta 1983 vuoteen 1987, Yalen yliopiston jääkiekkojoukkueessa Bulldogsissa. Hänet nimettiin viimeisen yliopistokautensa päätteeksi yliopistosarja ECAC:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Los Angeles Kings varasi Kudelskin vuoden 1986 NHL:n täydennysvaraustilaisuudessa. Kaudella 1987–1988, ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan, hän edusti Kingsiä 26:ssa ja kaudella 1988–1989 14:ssä NHL-ottelussa, mutta suurimman osan näistä kausista hän pelasi farmijoukkue New Haven Nighthawksissa AHL:ssä. Vuonna 1989 Nighthawks pelasi Calder Cupin voitosta AHL:n loppuotteluissa.
Kudelski pelasi kaudesta 1989–1990 alkaen vakituisesti NHL:ssä. Joulukuussa 1992, kesken kauden 1992–1993, hän siirtyi Ottawa Senatorsiin pelaajakaupassa, jossa Senators sai hänen lisäkseen Shawn McCoshin, ja jossa Kingsiin siirtyivät Marc Fortier ja Jim Thomson. Hän pelasi urallaan myös Florida Panthersissa, jonne siirtyi tammikuussa 1994 vaihdossa Jevgeni Davydoviin, Scott Levinsiin ja kuudennen kierroksen varausvuoroon NHL:n varaustilaisuudessa 1994.
Kausi 1993–1994 on pisteiden valossa Kudelskin uran paras. Hän teki tuolla kaudella yhteensä 70 tehopistettä, ensin Senatorsissa 41 pistettä 42:ssa ottelussa ja myöhemmin Panthersissa 29 pistettä 44:ssä ottelussa. Hänet valittiin tuon kauden aikana ensimmäisen ja ainoan kerran urallaan NHL:n tähdistöotteluun. Seuraavalla kaudella, työsulun lyhentämällä kaudella 1994–1995, hänen pistetehonsa kuitenkin laskivat selvästi. Kausi 1995–1996, jolla hän pelasi myös muutaman ottelun AHL:n Carolina Monarchsissa, jäi hänen uransa viimeiseksi.
Kudelski pelasi kaudesta 1987–1988 kauteen 1995–1996 kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 442 runkosarja- ja 22 pudotuspeliottelua. Hän teki NHL:n runkosarjassa yhteensä 241 tehopistettä, 139 maalia ja 102 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä kahdeksan tehopistettä, neljä maalia ja yhtä monta syöttöpistettä. Hän teki kausien 1989–1990 ja 1993–1994 välillä viidesti peräkkäin yli 20 runkosarjamaalia, enimmillään 40 maalia.

Pelaajauran jälkeen

Kudelski on työskennellyt pelaajauransa jälkeen kiinteistöalalla. Hän on asunut muun muassa Wyomingissa ja Utahissa. Hänellä ja hänen vaimollaan Francesilla on kaksi lasta, tyttäret Jessica ja Brooke.
Eetu Viren

Eetu Viren on suomalainen yhteiskuntatieteiden tohtori, tutkija ja kääntäjä. Hän on suomentanut muun muassa Gilles Deleuzen, Christian Marazzin ja Walter Benjaminin teoksia sekä kirjoittanut Jussi Vähämäen kanssa kirjat Perinnöttömien perinne ja Seutu joka ei ole paikka. Viren on osallistunut yhteiskunnalliseen toimintaan prekariaattiliikkeessä, Vapaa liikkuvuus -verkostossa sekä Työstäkieltäytyjäliitossa. Lisäksi hän on toimittanut verkkolehtiä Kumu ja Megafoni. Hän on yhtenä kirjoittajana maaliskuussa 2019 julkaistussa Työstäkieltäytyjän käsikirjassa.
Ragnar Nyström

Ragnar Nyström, kirjailijanimi Ragnar Rusko (10. syyskuuta 1898 Helsinki – 1939) oli suomalaissyntyinen Petroskoin suomalaisen teatterin johtaja ja kirjailija.
Helsinkiläinen Nyström, jonka isä oli peltiseppä, työskenteli kansakoulun käytyään useissa eri ammateissa kuten juoksupoikana, sanomalehden myyjänä, metallisorvaajana ja laivan lämmittäjänä. Nyström aloitti kirjoittamisen jo kansakoulussa ollessaan. Vuosina 1916–1917 hän opiskeli teatteriohjaajaksi iltakursseilla ja hänen tekstejään julkaistiin myös Työmies-lehdessä.
Suomen sisällissotaan Nyström otti osaa punaisten riveissä ja hän oli sodan jälkeen Tammisaaren vankileirillä. Vuonna 1921 Nyström pakeni Venäjälle, jossa hän toimi aluksi oikolukijana Leningradissa ilmestyneessä Vapaus-lehdessä samalla kun hän opiskeli Pedagogisessa teknikumissa. Nyström toimi Venäjällä opettajana, toimittajana ja vuodesta 1928 lähtien Petroskoissa teatterinjohtajana sekä näyttelijänä. Hän myös kirjoitti useita teoksia kirjailijanimellä Ragnar Rusko.
Juha (vuoden 1999 elokuva)

Tarina

Maatalossa yksinkertaista elämää viettävien Juhan ja Marjan luo saapuu Shemeikka, joka houkuttelee Marjan mukaansa Helsingin iloihin. Marja lähtee, mutta perillä paljastuu hänen joutuneen monien muiden tyttöjen tavoin hämärään peliluolaan ilolinnuksi. Juha lähtee etsimään Marjaa ja kostaa Shemeikalle.

Vastaanotto

Juha sai Berliinin elokuvajuhlilla 1999 uuden elokuvan tuomariston kunniamaininnan.
Tulkinta (logiikka)

Malli eli tulkinta on logiikan käsite, joka tarkoittaa usein totuusarvojen ja mahdollisesti merkitystenkin asettamista logiikan symboleille ja lauseille.
Jonkin kielen L malli on siis joukko M kielen L symboleita (luettelo niistä kielen L peruspropositioista, jotka tulkitaan tosiksi mallissa M). Jos kielessä L on n propositiomuuttujaa, kielellä on siis 2^n erilaista mallia.
Kielen L lause p on tosi mallissa M jos ja vain jos p on lauseiden M looginen seuraus eli p on tosi kaikissa maailmoissa, joissa lauseet M ovat tosia, mikä merkitään M\vDash p.
Esimerkki: jos M=\{P,Q\}, niin mm. lauseet P ja P\land Q ovat tosia mallissa M mutta R ja P\land R eivät ole (siis M\not\vDash R ja M\not\vDash P\land R).
Hutsin hyppyrimäet

Historia

Kiteelle rakennettiin ensimmäinen hyppyrimäki 1920-luvulla Puhoksen lehtikuusimetsän reunalle. Seuraava hyppyrimäki rakennettiin muutaman vuoden päästä Puhoksen seurantalon lähettyville.
Vuosina 1954–1956 rakennettiin Savikon kaupunginosaan hyppyrimäki lehtikuusi pylväistä. Joitakin vuosia ennen, samalle seudulle oli rakennettu pienempi hyppyrimäki. Myös Juurikassa ja Närsäkkälässä on ollut pieniä hyppyrimäkiä.

Hutsin hyppyrimäki

Hutsin hyppyrimäki rakennettiin vuonna 1961. Vuoden 1984 remontissa vanha puinen hyppyrimäki purettiin ja uusi teräksinen K56 HS60 hyppyrimäki rakennettiin. Vuonna 2005 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus.

HS37

Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 34 metrissä ja HS-piste 37 metrissä. Vuonna 1994 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Alastulorinteen muovitus uusittiin kesällä 2016.

HS22

Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 18 metrissä ja HS-piste 22 metrissä. Vuonna 1994 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Alastulorinteen muovitus uusittiin kesällä 2016.

HS13

Hyppyrimäki rakennetiin vuonna 1984 ja sen K-piste sijaitsee 12 metrissä ja HS-piste 13 metrissä. Vuonna 2006 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus, alastulorinteen muovitus uusittiin kesällä 2016.
Mäkiennätyksen 13,0 metriä on hypännyt Lauri Kilpeläinen 7. helmikuuta 2015 67. Kiteen talvikilpailuissa. Naisten mäkiennätyksen 10,5 metriä ovat hypänneet Elli Seppänen 22. helmikuuta 2014 66. Kiteen talvikilpailuissa, Viivi Hyvärinen kaksi kertaa ja Jasmin Puomilahti 24. helmikuuta 2018 70. Kiteen talvikilpailuissa sekä Saimi Luoma 2. maaliskuuta 2019 71. Kiteen talvikilpailuissa.
Kesämäkiennätyksen 11,0 metriä ovat hypänneet Juho Ojala kaksi kertaa 28. syyskuuta 2014 Kiteen kesämäkilpailussa ja Veeti Hyvärinen 1. lokakuuta 2016 Kiteen kesämäkilpailussa. Naisten kesämäkiennätyksen 10,0 metriä on hypännyt Minja Korhonen 26. syyskuuta 2015 Kiteen kesämäkilpailussa.

HS8

Hyppyrimäki rakennetiin vuonna 1984 ja sen K-piste sijaitsee 7 metrissä ja HS-piste 8 metrissä. Vuonna 2006 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus, alastulorinteen muovitus uusittiin kesällä 2016.
Mäkiennätyksen 8,0 metriä ovat hypänneet Veikka Hakulinen 7. helmikuuta 2010 62. Kiteen talvikilpailuissa, Veeti Viertola 12. maaliskuuta 2012 Junioreiden iltakilpailussa ja Jan Ahonen 7. helmikuuta 2015 67. Kiteen talvikilpailuissa. Naisten mäkiennätyksen 6,0 metriä on hypännyt Jennica Bolodin kaksi kertaa 7. helmikuuta 2010 62. Kiteen talvikilpailuissa.
Kesämäkiennätyksen 6,0 metriä on hypännyt Olavi Meis 29. syyskuuta 2018 Kiteen kesämäkisoissa. Naisten kesämäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Pihla Sirviö kaksi kertaa 29. syyskuuta 2018 Kiteen kesämäkisoissa.
Fatež

Fatež (ven. Фате́ж) on kaupunki Kurskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Usožajoen varrella 45 kilometriä Kurskista pohjoiseen. Kaupunki on Fatežin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Simferopolin välinen M2-valtatie. Asukkaita on 5 000 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1600-luvulla syntyneestä kylästä. Vuonna 1779 siitä tuli kaupunki ja Kurskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Nykyään Fatežissa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu kotiseutumuseo ja vuonna 1800 rakennettu Tihvinän jumalanäidin ikonin kirkko. Kaupungista on kotoisin säveltäjä Georgi Sviridov.
Esslingen am Neckar

Historia

Esslingen sai kaupunginoikeudet vuonna 1229. Varhaisin kirjallinen maininta Esslingenistä vapaana valtakunnankaupunkina (freie Reichsstadt) on vuoden 1298 tienoilta. Vuonna 1803 kaupunki menetti vapaan valtakunnankaupungin arvonsa ja se liitettiin osaksi Württembergin ruhtinaskuntaa.