google/wiki40b huggingface dataset:
Gant

Varhainen historia

Bernard Gant saapui New York Cityyn vuonna 1914. Hän oli juutalainen siirtolainen Ukrainasta. Gantmacher meni farmaseutiksi opiskellessaan töihin vaatetehtaaseen ompelemaan paidankauluksia. Muutamaa vuotta myöhemmin hän tapasi tulevan vaimonsa Rebeccan Rosen, samassa yhtiössä työskennelleen nappi- ja napinreikäasiantuntijan. Gantmacherin palattua asepalveluksesta ensimmäisen maailmansodan aikana pari avioitui ja perusti Par-Ex Shirt Companyn liikekumppaninsa Morris Shapiron kanssa. Yhtiö valmisti paitoja eri merkeille, kuten Brooks Brothers, J. Press ja Manhattan. Vuonna 1927 yhtiö siirtyi Connecticutin New Haveniin. Parin kaksi lasta, vuosina 1921 ja 1926 syntyneet Marty ja Elliot, palasivat perheyhtiöön päätettyään opintonsa Connecticutin yliopistossa ja taivuttelivat isänsä valmistamaan paitoja omalla merkillään. Huhtikuussa 1949 GANT-merkki lanseerattiin. Isän kuoltua vuonna 1955 Gantin veljekset ottivat yhtiön toiminnan hoitaakseen.
Gantin pukupaidat olivat suosittuja yhdysvaltalaisten miesopiskelijoiden keskuudessa 1960-luvun alussa ja puolivälissä.[citation needed] Paidat tunnettiin kauluksen takaosassa olevasta napista, ripustuslenkistä ja vastalaskoksesta. 1960-luvulla Gant loi Yale Co-op -paidan, joka oli myynnissä vain Yalen yliopiston kampuksen myymälässä. Vuonna 1968 Gantin veljekset myivät yhtiön Consolidated Foodsille, mutta pysyivät yhtiön palveluksessa. Vuonna 1971 yhtiö lanseerasi ensimmäisen urheiluvaatteiden tuotesarjansa ja vuonna 1974 Rugger-merkkinsä. Vuonna 1979 Gantista tuli vaatevalmistaja The Palm Beach Companyn tytäryhtiö ja se lopetti toimintansa New Havenissa.

1981-2000

Vuosina 1980/1981 Gant siirtyi kansainvälisille markkinoille, kun Pyramid Sportswear of Swedenille annettiin oikeus suunnitella ja markkinoida Gantia Yhdysvaltojen ulkopuolella. Aluksi Pyramid tarjosi Gant-merkkiä vain Ruotsissa, mutta se laajensi tarjontansa nopeasti kansainväliseksi. Vuonna 1995 Phillips-Van Heusen hankki Gant-merkin Yhdysvalloissa konkurssiin joutuneelta urheiluvaatevalmistajalta nimeltä Crystal Brands, Inc. Vuonna 1997 Gant avasi ensimmäisen liikkeensä Yhdysvalloissa. Phillips-Van Heusen myi Gant-liiketoimintansa vuonna 1999 Pyramid Sportswear of Swedenille 71 miljoonalla dollarilla.

2001–nykypäivä

Pyramid Sportswearin – josta tuli Gant Pyramid Aktiebolag – tekemän hankinnan myötä Gantista tuli maailmanlaajuinen merkki. Keväällä 2006 Gantista tuli pörssiyhtiö, ja se oli listattuna Tukholman pörssin O-listalla, kunnes sen osakkeet poistettiin listalta 20. maaliskuuta 2008, kun sen osti sveitsiläinen vähittäismyyntikonserni Maus Frères. Marraskuussa 2010 Gant palasi New Haveniin, jossa se avasi vähittäismyymälän.

Toiminnot

Gant toimii 70 maassa, ja sen tuotteita on saatavilla 4 000 valikoidulta jälleenmyyjältä ja 583 Gant-myymälästä eri puolilta maailmaa. "House of Gant" -muotimallistot on jaettu kolmeen tuotesarjaan: GANT, GANT Diamond G ja GANT Rugger.
Filippiinien presidentti

Filippiinien presidentti on Filippiinien valtionpäämies ja hallituksen johtaja.  Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla kuusivuotiselle toimikaudelle, sama henkilö ei voi toimia presidenttinä enempää kuin yhden kauden. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään erikseen. Ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä järjestetään toinen kierros.
Kira Miró

Kira Miró (s. 13. maaliskuuta 1980 Las Palmas) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Serranon perhe, jossa hän näytteli Lola-nimistä tyttöä vuosina 2004 ja 2006.
Gaeseongin teollisuusalue

Gaeseongin teollisuusalue (kor. 개성공업지구, Gaeseong gongeopjigu, hanja 開城工業地區, McCune–Reischauer Kaesŏng kongŏpchigu) on erityishallinnollinen 65 neliökilometrin suuruinen teollisuusalue Pohjois-Koreassa. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Koreoiden väliseltä demilitarisoidulta rajavyöhykkeeltä pohjoiseen. Yhteisteollisuusalue avattiin vuonna 2004.
Etelä-Korealaiset yritykset ovat investoineet teollisuusalueelle noin 660 miljoonaa euroa vuoteen 2012 mennessä. Etelä-Korea vastaa myös alueen puhelin- ja sähköyhteyksistä. Teollisuusalueelle on suora tie- ja raideyhteys Etelä-Koreasta, ja sinne on tunnin matka Etelä-Korean pääkaupungista Soulista. Alueella toimii yli 120 eteläkorealaista yritystä. Yritykset ovat pääosin tekstiiliteollisuutta, mutta mukana on myös kemianteollisuutta sekä kone-elektroniikan- ja puolijohteiden valmistajia. Yrityksissä työskenteli vuoden 2012 lopulla 53 500 pohjoiskorealaista ja 800 eteläkorealaista, jotka työskentelevät lähinnä työnjohdossa. Molemmat maat hyötyvät alueesta. Eteläkorealaiset yritykset saavat käyttöönsä koulutettua ja edullista pohjoiskorealaista työvoimaa. Pohjoiskorealaiset taas saavat palkkatuloja, keskimäärin 112 euroa kuukaudessa.

Teollisuusalue konflikteissa

Vuonna 2009 Pohjois-Korea sulki rajan ja pääsyn teollisuusalueelle Etelä-Korean ja Yhdysvaltojen sotaharjoitusten takia.
Vuonna 2013 Pohjois-Korea esti eteläkorealaisten työntekijöiden pääsyn teollisuusalueelle maiden välien kiristyttyä. Sulku kesti viisi kuukautta; huhtikuusta syyskuuhun.
Fougères

Nähtävyyksiä

Kaupungin tärkein nähtävyys on sitä suojaamaan rakennettu linna, Château de Fougères. Se on yksi suurimpia linnoja Euroopassa. Linna on hyvin säilynyt torneineen.
Liberec

Historia

Liberec perustettiin jo 1200-luvulla ja se mainittiin ensi kerran 1352. Se oli suurin sudeettisaksalaisista kaupungeista. Vuodesta 1622 vuoteen 1634 kaupunki kuului Albrecht von Wallensteinille. Hänen kuolemansa jälkeen se siirtyi Matthias Gallakselle ja pysyi hänen jälkeensäkin Clam Gallaksen suvulla. Toiseen maailmansotaan asti kaupunki tunnettiin Reichenberg-nimisenä ja se oli pohjoisten Sudeettialueiden pääkaupunki.

Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat Liberecin kaupungintalo (1893), kreivi Clam Gallas'n linna (1700-luvulta) ja Ještěd-vuorella oleva saman­niminen torni (1968), josta on tullut kaupungin symboli. Kaupunki kehittyi nopeasti 1800-luvun lopulla, ja kaupungissa onkin hyvin säilyneitä 1800-luvun lopun rakennuksia. Kaupungintalon lisäksi muita merkittäviä rakennuksia ovat oopperatalo ja Severočeské muzeum (Pohjois-Böömin museo).
Baidoa

Baidoa (somaliksi Baydhabo) on kaupunki Somaliassa, 256 km luoteeseen Mogadishusta. Se on Bayn alueen pääkaupunki. Se toimi aiemmin maan väliaikaishallituksen pääkaupunkina.
Kesäkuussa 1999 Etiopian armeija valloitti kaupungin ajaen sieltä Eritrean tukeman sotaherra Hussein Aideedin. Sittemmin kaupungin hallinnasta taistelivat Rahanweynin vastarinta-armeijan (RRA) eri joukot. Entisen RRA:n puhemiehen Hasan Muhammad Nur Shatigududin ja pääsihteeri Shaykh Adan Madoben joukot valloittivat kaupungin Muhammad Ibrahim Habsaden joukoilta toukokuussa 2005. Somalian hallituksen parlamentti kokoontui siellä ensi kertaa 26. helmikuuta 2006.
20. joulukuuta 2006 Islamilaisten oikeusistuinten liiton ja Somalian hallituksen joukot Etiopian panssarien tukemina ottivat yhteen 25 km luoteeseen Baidoasta. Baidoa pysyi väliaikaishallituksen hallussa Etiopian ja Ugandan joukkojen avulla, kunnes al-Shabaab-liike otti sen haltuunsa tammikuun lopussa 2009. Etiopian ja väliaikaishallituksen joukot valtasivat kaupungin helmikuussa 2012 ilman taisteluja.
Niilo Räisänen

Niilo Leonard Räisänen (3. toukokuuta 1912 Lumijoki) oli suomalainen pesäpalloilija, joka edusti 1930-luvulla Jyväskylän Kiriä.
SM-sarjassa Nike saavutti parhaimmillaan pronssia ja tuli valituksi Itä-Länsi-otteluun 1933, -34 ja -39 sekä vaihtopelaajaksi 1935.
Räisänen saavutti myös ammunnassa viidessä lajissa erikoismestariluokan ja syöksylaskussa SM-kilpailujen viidennen sijan.
Räisänen on toiminut myös SVUL:n Keski-Suomen piirin pesäpallovalmentajana, Jyväskylän suojeluskuntapiirin urheilu- ja poikatyönjjohtajana ja muutamia kertoja Itä-Länsi -ottelun valitsijamiehenä.
Karri O.

Karri O. (oikealta nimeltään Karri Ojanen), on suomalainen, nykyään Torontossa, Kanadassa asuva elektronisen musiikin tekijä, tuottaja ja DJ. Hänen musiikkiaan on julkaistu mm. saksalaisilla Plong!- ja Resopal-levymerkeillä sekä belgialaisella Toys for Boys-levymerkillä. Tampereen seudulta kotoisin oleva Karri Ojanen asui pitkään Helsingissä ennen muuttoaan Torontoon vuoden 2007 lopulla.
Edistysliitto

Edistysliitto oli suomalainen liberaali poliittinen ryhmittymä 1982. Edistysliiton puheenjohtajana toimi espoolainen entinen kansanedustaja ja ministeri Seppo Westerlund.

Toiminta

Nimeä edistysliitto oli ehdotettu uuden puolueen nimeksi jo 29.12.1965, kun Edistyspuolueen perilliset, Suomen Kansanpuolue ja Vapaamielisten Liitto yhdistyivät Liberaaliseksi Kansanpuolueeksi, mutta se hävisi äänestyksen ja nimeksi tuli mainittu LKP.
Virallinen ja rekisteröity Edistysliitto ry syntyi Liberaalisen Kansanpuolueen paristakymmenestä aktivistista, kun LKP kesäkuussa 1982 oli liittynyt Keskustapuolueen jäsenjärjestöksi. Liitos herätti huomattavaa vastustusta LKP:n tiukempien liberaalien keskuudessa, ja huomattavasti väkeä äänesti jaloillaan liitosta vastaan, poistuen LKP:sta, ketkä sitoutumattomiksi, ketkä muihin puolueisiin.
Ryhmittymän toiminta ei ilmeisesti koskaan käynnistynyt erityisen mittavana, ja kutistui vähitellen olemattomiin. Sen jäseniä siirtyi lähinnä muihin puolueisiin.
Hans-Hermann Hoppe

Kiistat

Hoppe on herättänyt huomiota demokratiaa ja maahanmuuttoa arvostelevilla mielipiteillään. Hän on perustellut niitä libertaareilla argumenteilla. Hoppen mukaan sosiaaliturva, yleinen äänioikeus ja vapaa maahanmuutto ovat kestämätön yhdistelmä.
Hoppe on myös joutunut ongelmiin esitettyään luennoillaan käsityksiään homoseksuaalien korkeasta aikapreferenssistä. Hänen mukaansa homot arvostavat nykyhetkeä tulevaisuuteen verrattuna paljon voimakkaammin kuin heterot, koska homoilla ei yleensä ole lapsia. Hänen mukaansa "elämä loppuu homoon" kun taas oletettavasti heteroperheen lisääntyminen jatkaa elämää.
Hoppen mielestä tämä on syy mm. sukupuolitautien yleisyyteen homojen keskuudessa: kun lapsettoman ihmisen ei tarvitse välittää pitkästä aikavälistä, mahdollinen kuolema keski-iässä esim. immuunikatoon ei välttämättä vaikuta homoseksuaalisen yksilön käyttäytymiseen juuri lainkaan. Homot kuulemma harrastavat estottomasti promiskuiteettista, irrallista seksiä sitoutumatta parisuhteeseen. 
Tätä aikapreferenssiteoriaa käsitelleellä luennolla läsnäollut opiskelija teki valituksen yliopiston johdolle. Tuloksena Hoppelta evättiin seuraavaan virkaikäänsä perustuva palkankorotus. Hoppe uhkasi sananvapausperustein ja kansalaisoikeusjärjestö ACLU:n Nevadan paikallisyhdistyksen tukemana haastaa yliopiston oikeuteen työsopimuksensa rikkomuksesta. Lopulta yliopisto taipui ennen kuin oikeudenkäyntiin jouduttiin. Silloisen rehtorinsa Carol Harterin mukaan yliopisto joutui lopulta arvottamaan akateemisen vapauden yli Hoppen lausuntojen kiistanalaisuuden.
Säätyvaltiopäivät 1899

Koolle kutsuminen

Keisari Nikolai II kutsui 19.7.1898 annetulla käskyllä sotaministeri Aleksei Kuropatkin pyynnöstä ylimääräiset valtiopäivät koolle 19.1.1899.
Valtiopäivien avajaisissa Suomen kenraalikuvernööriksi nimitetty Nikolai Bobrikov piti avajaispuheen.

Lakiehdotuksen vaikutukset

Vuodesta 1878 voimassa olleen Suomen asevelvollisuuslain asetuksien mukaan, Suomen armeijan tarkoitus oli Suomen puolustus, mutta maan ulkopuolelle sitä ei saanut viedä. 
Armeijassa saivat palvella ainoastaan Suomen kansalaiset, kaksi ylintä päällikköä, Suomen kenraalikuvernööri ja Venäjän sotaministeri tekivät säännöissä sallitun poikkeuksen.
Venäläisten ehdottama uusi asevelvollisuuslaki, olisi alistanut Suomalaiset joukot kokonaan Venäjän sotilasviranomaisten alaisiksi, sekä olisi pidentänyt palvelusajan Venäjän sotaväen palvelusajan pituiseksi, eli viideksi vuodeksi. Upseereiksi suomalaisiin joukkoihin olisi voitu lain nojalla määrätä venäläisiä ja Suomen sotaväki olisi voitu sijoittaa myös rauhan aikana maan ulkopuolelle. Suomalaisia asevelvollisia olisi voitu komentaa venäläisiin joukkoihin ja venäläisiä suomalaisiin joukkoihin.
Ehdotus merkitsi Suomen erillisen sotaväen täydellistä lakkauttamista ja yhdistämistä Venäjän sotaväkeen, sekä Suomen valtiopäivien päätösvallan riistämistä sotalaitosta koskevissa kysymyksissä.
Valtiopäivien avajaisissa 24.1.1899 Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov sanoi: "Erottomasti yhdistettynä Keisarikuntaan ja koko Venäjän valtakunnan suojan ja turvan alaisena Suomenmaa ei tarvitse Venäjän armeijasta erillään olevaa sotaväkeä. Asevelvollisuutta siellä koskeva laki on sen tähden saatettava yhdenmukaiseksi Keisarikunnassa voimassa olevan lain kanssa."
Lakiehdotuksen sisältöä: "Keisarillisen valtaistuimen ja Venäjän valtakunnan puolustaminen on jokaisen Venäjän alamaisen pyhä velvollisuus, ja on siis miespuolinen asujamisto suomenmaalaisissa lääneissä, samoin kuin Venäjän muissa kuvernementeissä, säätyyn katsomatta, asevelvollinen." 
Uusi asevelvollisuuslaki olisi tuntuvasti lisännyt Suomen asevelvollisten määrää, aikaisemmasta 5600 miehestä 36 000 mieheen. Reservin määrä olisi noussut yli 90 000 mieheen. Lisäksi Suomelle määrättiin maksettavaksi yhdeksän vuoden aikana 50 miljoonaa markkaa Venäjälle, koska Venäjällä oli yhä suhteellisesti suuremmat sotilasmenot.

Muut asiat

Valtiopäivillä 42 talonpoikaissäädyn edustajaa jätti senaatille  kieltolakia valmistelevan juovutusjuomalainsäädäntöä koskevan anomuksen.

Päättäjäiset

Säätyvaltiopäivien viralliset lopettajaiset pidettiin 30.5.1899, silloin lopettamispuheet pitivät
aatelissäädyn puolesta maamarsalkka vapaaherra Samuel Werner von Troil, pappissäädyn edustajana arkkipiispa Gustaf Johansson, porvarissäädyn edustajana kauppias Joachim Kurtén, talonpoikaissäädystä ratsutilallinen Kaarle Wärri.
House of Lapland

House of Lapland Oy on Lapin maakunnallinen markkinointi- ja viestintätalo, joka on perustettu vuonna 2015. House of Lapland omistajia ovat Lapin kunnat, korkeakoulut ja Lapin Yrittäjät. Yhtiön toiminta on voittoatavoittelematonta. House of Lapland markkinoi Lappia kansainvälisenä matkakohteena, asuinpaikkana, kuvauslokaationa sekä arktisena bisnesympäristönä. House of Lapland ylläpitää markkinointisivustoa, joka tarjoaa ajantasaista tietoa Lapin bisnesmahdollisuuksista, kuvauspaikoista sekä vinkkejä ja tarinoita muuttajille ja matkailijoille.
Warmia-Masurian voivodikunta

Piirikunnat

Warmia-Masurian piirikunta on jaettu 21 piirikuntaan (puol. powiat), joista kaksi on kaupunkikuntia ja 19 piirikuntia. Läänissä on yhteensä 116 kuntaa (puol. gmina).
Korkinmäki

Korkinmäki on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin neljän ja puolen kilometrin päässä keskustasta. Korkinmäki rajautuu lännessä Veisuun, idässä Turtolaan, etelässä Hallilaan ja pohjoisessa Muotialaan. Vuonna 2014 Korkinmäessä oli 1 105 asukasta. Korkinmäessä oli Tampereen kaupunginosista Kämmenniemen jälkeen eniten kouluikäisiä vuonna 2014.
Kaupunginosa on nimetty siellä sijainneen Korkinmäen torpan mukaan. Torpan perusti Korkki-niminen sotamies ja sen rakennukset purettiin vuonna 1926. Paikasta on ollut käytössä myös rinnakkaisnimi Jakinmäki. Alue liitettiin Messukylän kunnan osana Tampereen kaupunkiin vuonna 1947 ja sen ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1952.
Max Lundgren

Max Lundgren (22. maaliskuuta 1937 Landskronassa – 27. toukokuuta 2005 Malmössä) oli ruotsalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka muun muassa kirjoitti Harjuvaaran pallokerho -kirjat (Åshöjdens BK). Harjuvaaran pallokerho -kirjoista hän käsikirjoitti myös sarjakuvaversion Harjumäen sisu, joka ilmestyi Buster-lehdessä, ja elokuvaversion, joka ilmestyi 1985. Myös toinen hänen kirjasarjansa sai sarjakuvaversion. IFK Trumslagaren ilmestyi suomenkielisessä Busterissa nimellä Rummuttajat.
Vuonna 2009 Lundgrenin nuortenromaani Kultafarkut ja siitä tehty televisiosarja Pojken med guldbyxorna (1975) pääsivät mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Ruutana (Orivesi, Ristijärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella Ruutananvuoren rinteessä, jossa lampi jää kahden mäenhuipun väliin. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelärantaan laskee 30 metriä korkean mäen rinteet. Lammelle tulee tie, joka haarautuu yhdystieltä 14299.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,6 metriä mpy. Lammesta on kaivettu laskuoja, joka yhtyy muihin metsäojiin ja ne laskevat 600 metrin päässä Iso-Röyhköseen. Siitä alkava vesireitti johtaa lopulta Äväntäjärveen.
Kansojen liiga 2018–2019

Pudotuspelit

Joukkueet, jotka eivät selviydy EM-kilpailujen karsintojen lohkovaiheesta, voivat yhä edetä lopputurnaukseen pudotuspelien kautta. Jokaisesta liigasta neljä, jotka eivät ole vielä edenneet EM-lopputurnaukseen pelaavat oman liigansa pudotuspeleissä maaliskuussa 2020.
Pastis

Historia

Pastis kehitettiin korvaavaksi juomaksi absintille, joka kiellettiin terveydellisin perustein Ranskassa vuonna 1915 siinä käytetyn koiruohon vuoksi. Juoman nimi tulee ranskan jäljitelmää tai mukaelmaa tarkoittavasta sanasta pastiche. Ensimmäisen kaupallisen pastiksen toi markkinoille Ricard-yhtiö vuonna 1932. Ricardin Pastis on maailman myydyin anisviina ja kolmanneksi myydyin viina.
BN Panthir (1911)

Valmistus

Argentiinan hallitus tilasi aluksen vuonna 1909 Birkenheadistä Cammell Lairdilta. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1911 nimellä ARA Santiago ja se oli valmis aloittamaan matkan Argentiinaan syyskuussa 1912. Kreikka osti aluksen 12. syyskuuta 148 000 punnalla liittäen sen laivastoonsa nimellä Léon.

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1945.
Antonov An-2

Käyttö Suomessa

Koneita on vieraillut Suomessa etenkin Neuvostoliiton jälkeisenä aikana. Malmin lentoasemalla on Liettuan ilmailurekisterissä oleva An-2-kone, rekisteritunnus LY-ABY. Sitä operoi An-2 Lennuklubi Helsinki ry. Hyvinkään lentokentällä on Viron ilmailurekisterissä oleva An-2, rekisteritunnus ES-CAC. Sitä operoi suomalainen yksityishenkilö. Aikaisemmin Malmin lentoasemalla ollut suomalaisomisteinen An-2, rekisteritunnus ES-CAG on nykyisin Vaasassa. Yksi käytöstä poistettu Antonov An-2 on nähtävissä Utissa valtatie 6:n eteläpuolella ABC-liikennemyymälän pihassa.
Petri Munck

Sooloartistina

Petri Munck julkaisi omaa nimeään kantavan esikoisalbuminsa 19. syyskuuta 2003. Albumi myi vuonna 2004 kultaa. Albumin ensimmäinen single, ”Levoton prinssi” nousi suureen suosioon nousten singlelistan kolmanneksi sekä toiseksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Kappale soi vuoden 2003 aikana radioissa yli 7000 kertaa. Toinen single ”Pystytkö lupaamaan” oli Yleisradion Ylen hyvä-kampanjan tunnusmusiikki vuonna 2003. Albumin myötä Munck oli ehdolla vuoden Pop/Rock tulokkaaksi Emma-gaalassa alkuvuodesta 2004, mutta palkinnon vei PMMP.
Vuonna 2005 Petri Munck otti osaa Suomen Euroviisukarsintoihin kappaleellaan ”Melody”.
Munckin toinen albumi, Toinen julkaistiin 1. kesäkuuta 2005. Albumi ei menestynyt esikoisen tavoin ja se nousi albumilistalle vain yhdeksi viikoksi. Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista alkuvuodesta 2005 nimellä 02:00, mutta julkaisuaikataulun myöhästyttyä ja Munckin ollessa tyytymätön lopputulokseen, päätettiin albumin nauhoituksia jatkaa. Alkuperäinen albumi 02:00 julkaistiin kuitenkin digitaalisesti vuoden 2005 lopussa nimellä Klo 02.00.

Sanoittaja, säveltäjä, tuottaja

Munck on tehnyt kappaleita myös useille muille artisteille. Munckin kappaleita ovat levyttäneet muun muassa Hurma, Kirka, Anne Mattila, Neljänsuora, Marita Taavitsainen, Tiktak, Antti Tuisku ja Janne Tulkki.
Munck on tuottanut myös useita albumeita muun muassa Anne ja Anneli Mattilalle ja Neljänsuora-yhtyeelle. Munck omistaa oman tuotantoyhtiön jonka kautta saa myös levynkannen ja musiikkivideon.

Yksityiselämä

Hänellä on vuonna 2006 syntynyt tytär entisen avopuolisonsa kanssa. Vuonna 2013 Munck avioitui uuden puolisonsa kanssa. Musiikkiuran ohella hän työskentelee tapahtumavastaavana ja yritysmyyjänä Vihdin PuuhaParkissa.
Varpaisjärvi

Ruokakulttuuri

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Varpaisjärven perinneruoaksi valittiin uunipaisti, sienisalaatti ja ”hillapuuro”, ruisjauhoon keitetty puolukkapuuro.

Palo- ja pelastuspalvelut

Varpaisjärven paloasemalla Lapinlahdentiellä sijaitsevat yksiköt PS681 Sammutusauto, PS683 Säiliöauto, PS687 Miehistö- ja ensivasteauto. Näiden lisäksi palokunnan käytössä vene ja päivystävän yksikönjohtajan auto VA P5.
Varpaisjärven ensihoitopalvelun tuottaa Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri. Varpaisjärvellä on yksi ambulanssi PS133. Ambulanssi on välittömässä lähtövalmiudessa joka päivä kello 8-20, muina aikoina ambulanssi tulee Lapinlahdelta tai lähimmän yksikön periaatteella. 
Aikaisemmin Varpaisjärven ensihoitopalvelun tuotti Varpaisjärven ensihoito Oy.
Varpaisjärven paloasema uudistettiin 2010-2011. Rakennukseen rakennettiin mm. uusi harjoitustorni ja tiloja laajennettiin.
Cygnus CRS Orb-1

Lento

Orb-1-lento oli tarkoitus tehdä alun perin 17. syyskuuta 2013, mutta lento viivästyi, ja uudeksi laukaisupäiväksi tarkentui 19. joulukuuta. Antares-raketti rullattiin alustalleen ja nostettiin pystyasentoon kaksi päivää ennen suunniteltua laukaisua. Lentoa tosin lykättiin jo samana päivänä, kun kansainväliselle avaruusasemalla jouduttiin tekemään ylimääräisiä avaruuskävelyitä rikkoutuneen jäähdytysjärjestelmän korjaamiseksi. Antares laskettiin vaakatasoon ja rullattiin takaisin suojarakennukseensa.
Laukaisu siirtyi ensin tapahtumaan aikaisintaan 13. tammikuuta 2014, mistä sitä aikaistettiin 7. tammikuuta, ja lykättiin 8. tammikuuta laukaisupaikan liian kylmien ulkolämpötilojen takia. Laukaisua lykättiin vielä tämän jälkeen avaruussään korkean aktiivisuuden vuoksi, sillä raketin sähköjärjestelmiä ei ollut suunniteltu niin voimakkaille säteilyolosuhteille. Orbital Sciences tarkensi tosin myöhemmin, että säteilyolot olivat sallituissa rajoissa ja että laukaisua yritettäisiin 9. tammikuuta.
Antares rullattiin laukaisualustalle ja nostettiin pysytyyn 6. tammikuuta. Raketti nousi Mid-Atlantic Regional Spaceportin laukaisualustalta 0A kolme päivää myöhemmin 9. tammikuuta 2014 kello 18.07 UTC-aikaa. Ensimmäisen vaiheen AJ-26-moottorit paloivat noin 51 sekuntia. Raketin kaksi vaihetta irtautuivat toisistaan kuusi sekuntia ensimmäisen vaiheen sammuttamisen jälkeen. Toisen vaiheen nokkakartio irrotettiin minuutti ja 28 sekuntia vaiheiden irtautumisen jälkeen. Vaiheiden välinen interstage-osa irtosi viisi sekuntia myöhemmin. Toinen vaihe käynnistyi kolme sekuntia interstage-osan pudottamisen jälkeen. Rakettivaiheen kiinteää ajoainetta käyttävä Castor 30B -moottori paloi tämän jälkeen kaksi minuuttia ja kahdeksan sekuntia vieden raketin halutulle radalle. Cygnus-kapseli irtautui toisesta vaiheesta kaksi minuuttia rakettivaiheen sammuttamisen jälkeen.
Cygnus saapui avaruusasemalle 12. tammikuuta. Aseman Canadarm2-robottikäsivarsi kiinnittyi kapseliin kello 11.08 UTC-aikaa, ja kapseli telakoitiin aseman Harmony-moduuliin kaksi tuntia myöhemmin kello 13.05 UTC-aikaa. Miehistö avasi kapselin luukun kello 17.17 UTC-aikaa ja alkoi purkamaan sen kuormaa. Cygnus oli asemalla 37 päivää, ja se irrotettiin 17. helmikuuta kello 10.25 UTC-aikaa. Kapseli irtautui aseman roboottikäsivarresta kello 11.41 UTC-aikaa. Cygnus vei mukanaan noin 1 470 kilogrammaa jätettä ja paloi suunnitellusti ilmakehässä Uuden Seelannin yllä 19. helmikuuta kello 18.20 UTC-aikaa.

Kuorma

Kapseli vei asemalle noin 1 456 kilogrammaa rahtia, mikä piti sisällään tutkimusmateriaalia, miehistötarpeita ja aseman varaosia.
Kapselin kuljettamat tieteelliset ja teknilliset hyötykuormat mahdollistavat muun muassa rakettipolttoaineiden käyttäytymisen tutkimisen painottomassa tilassa (SPHERES-koe), rokotteisiin ja antibiootteihin liittyvää, sekä muurahaisten käyttäytymistä avaruusoloissa selvittävää tutkimusta. Tiede- ja tekniikka-hyötykuormien lisäksi kapseli kuljetti asemalle 33 CubeSat-satelliittia, jotka laukaistaan asemalta.