google/wiki40b huggingface dataset:
Kulttuuriareena Gloria

Toiminta

Gloria on osa Helsingin kaupungin Kulltturi- ja vapaa-ajan toimialan Nuorisopalveluiden tapahtumayksikköä. Gloriassa järjestetään vuosittain noin 200 tapahtumaa oopperasta rockiin, performanssista taidenäyttelyihin, teatteriin ja installaatioihin. Talo vuokraa tilojaan myös kokous-. seminaari-, koulutus-, ja juhlatilaisuuksia varten. Glorian toiminta perustuu yhteistyöhön nuorten kanssa. Lisäksi, Gloria vuokraa tilojaan kaikille helsinkiläisille, yrityksille, yhteisöille, ja bändeille.

Historia

Gloria toimii historiallisessa elokuvateatteritilassa. 
Elokuvateatteri Gloria avattiin  samalla paikalla 8.11.1929. Teatteri oli alansa teknisiä edelläkävijöitä Suomessa. Salissa oli jo sen avajaishetkellä maan ensimmäisten joukossa äänielokuvien näyttämiseen tarvittava tekniikka, ja 1950-luvulla sinne asennettiin Suomen ensimmäinen panorama-kangas. Samalla vuosikymmenellä yleisö saattoi elokuvanäytöksen alkua odotellessa katsoa televisiolähetyksiä aulaan rakennetussa erityisessä katsomossa, ja nauttia virvokkeita Bio-Baarissa, jonka ruokalista edusti aikansa pikaruokaa ja etnistä keittiötä. Ravintolatila toimi samalla galleriana nuorten taiteilijoiden vaihtuville näyttelyille. Teatteri kuului Adams-Filmille, jonka muita teattereita Helsingissä olivat mm. Erottajan Adams sekä Lasipalatsin Rex.
1973 teatteri remontoitiin perusteellisesti, jonka seurauksena tilojen pinnat saivat niille tänäkin päivänä tunnusomaisen syvänpunaisen värin.
Elokuvateatteritoiminta päättyi 1995. Tämän jälkeen tila toimi joitakin vuosia teatterikäytössä, kunnes Helsingin kaupungin Nuorisoasiainkeskus perusti  Kulttuuriareena Glorian vuonna 1999.

Tilat

Glorian muuntautumiskykyiset tilat ja tekniikka mahdollistavat esimerkiksi näytelmän ja rock-konsertin pitämisen saman päivän aikana. Tilat, tekniikka ja ravintolapalvelut räätälöidään aina tapahtumakohtaisesti.
Gloriassa on estradin ja muunneltavien tilojen lisäksi valo- ja äänitekniikka sekä kolme baaritiskiä. Lisäksi, Gloria tarjoaa videotallennusta ja ravintolapalvelua tapahtumien yhteydessä. Glorian ravintolapalvelusta vastaa Ravintolayhtiö Nousu Oy.
Pääestradi on 65m² ja salin yleisökapasiteetti on 600 henkilöä. Täydellä tuolikatsomolla kahdessa kerroksessa saliin mahtuu 300–400 henkilöä järjestelyistä riippuen. .

Työllistäminen

Helsinkiläisten alle 30-vuotiaiden nuorten työllistäminen on oleellinen osa Glorian nuorisotyöllistä toimintaa. Gloria tarjoaa työkokeilu-, palkkatuki- sekä oppilaitosharjoittelupaikkoja valo- ja äänitekniikan, mediatuotannon sekä tapahtumatuotannon tehtävissä. Viidentoista vuoden aikana Gloria on työllistänyt satoja nuoria valo- ja äänitekniikkaan sekä erilaisiin tapahtumatuotannollisiin tehtäviin.
Marcus Licinius Crassus

Marcus Licinius Crassus Dives. (115 eaa. tai 114 eaa. – 53 eaa.) oli roomalainen poliitikko, joka johti Spartacuksen johtaman orjakapinan 73–71 eaa. kukistamista. Crassus oli myös yksi Rooman rikkaimpia miehiä.
Crassuksen isä ja veli murhattiin, kun Marius ja Cinna valtasivat vuonna 87 eaa. Rooman kaupungin ja alkoivat raivata poliittisia vastustajiaan pois tieltä. Myös Crassus oli hengenvaarassa, mutta hän onnistui pakenemaan Roomasta Hispaniaan. Myöhemmin hän liittoutui sotapäällikkö Sullan kanssa ja auttoi tätä kaappaamaan vallan vuonna 82 eaa..
Sullan kaksi vuotta kestäneen diktatuurin aikana Crassuksen varallisuus moninkertaistui. Sullan poliittiset puhdistukset tarjosivat Crassukselle erinomaisen tilaisuuden hyödyntää kiinteistökeinottelutaitojaan: hän osti halvalla teloitettujen miesten maatilat ja myi ne suurella voitolla. Lisäksi hän vaurastui orjakaupalla ja hopeakaivostoiminnalla.
Rikkauksien lisäksi Crassus tavoitteli poliittista ja sotilaallista valtaa. Tähän tarjoutui tilaisuus vuonna 73 eaa., kun hän sai tehtäväkseen Spartacuksen orjakapinan kukistamisen. Kapinalliset voitettiin kaksi vuotta kestäneiden ankarien taistelujen jälkeen. Tosin Crassuksen voittoa himmensi se, että myös Pompeius vaati voitosta kunniaa itselleen.
60-luvulla eaa. Crassus jatkoi pyrkimyksiään kasvattaa vaikutusvaltaansa. Hän kykeni ostamaan puolelleen monia vaikutusvaltaisia senaattoreja, mutta jäi kuitenkin sotilaallisia saavutuksia hankkivan Pompeiuksen varjoon. Crassuksella oli myös hyvät edellytykset kustantaa kansalle erilaisia huvituksia, mutta hänellä ei ollut sellaista karismaa ja puhetaitoa, joka olisi vedonnut suuriin massoihin.
Vuonna 60 eaa. Crassus liittyi Pompeiuksen ja Caesarin perustamaan poliittiseen liittoumaan, jota kutsuttiin 1. triumviraatiksi. Crassuksen merkittävin panos tässä liittoutumassa oli se, että hän maksoi Caesarin valtavat velat ja edisti täten merkittävästi Caesarin uraa. Crassus ja Pompeius tulivat huonosti toimeen keskenään, mutta Caesarin diplomaattiset taidot saivat liittouman pysymään kasassa.
Pompeiuksen ja Caesarin sotilaallinen vaikutusvalta kasvoi jatkuvasti 50-luvulla eaa. Crassus päätteli, että hänenkin olisi saavutettava uusia sotilaallisia saavutuksia, jos hän aikoisi kilpailla tasaveroisesti vallasta liittolaistensa kanssa. Saatuaan vuonna 54 eaa. nimityksen Syyrian maaherraksi, hän päätti käyttää tilaisuutta hyväkseen ja varusti 40 000 miehen armeijan, tavoitteenaan valloittaa itäinen Parthian valtakunta.
Parthian sotaretkellä Crassuksen sotilaalliset kyvyt osoittautuivat riittämättömiksi. Vaikka hänellä oli käytössään suurempi armeija kuin parthialaisilla, ei hän kyennyt johtamaan sitä määrätietoisesti. Vuonna 53 eaa. käydyssä ratkaisevassa Carrhaen taistelussa roomalaiset olivat kuumuuden uuvuttamia, kun taas parthialaiset käyttivät tehokkaasti hyväkseen nopeaa ratsuväkeään. Taistelu päättyi roomalaisten kannalta katastrofiin: parthialaiset löivät roomalaiset ja Crassus sai surmansa. Roomalaisten tappiot olivat noin 30 000 miestä. Kaatuneiden joukossa oli myös Crassuksen poika, Publius Licinius Crassus.
Kunminginsusikoira

Ulkonäkö

Kunminginsusikoira muistuttaa saksanpaimenkoiraa, mutta on lyhytkarvaisempi ja selästä korkeampi. Häntä on koiran ollessa innostunut usein korkealle kiertynyt. Perusväritys vaihtelee vaaleasta oljenkeltaisesta syvään ruosteenruskeaan, minkä lisäksi koiralla tulee olla musta kuono ja satula. Säkäkorkeus on 64–68 cm ja paino 30-38 kg.

Alkuperä

Rotu luotiin 1950-luvun alkupuolella jotta Yunnaniin saataisiin tarvittavia sotakoiria. 10 koiraa tuotiin Kunmingiin armeijan K9-koulutusohjelmasta Pekingistä vuonna 1953. Lähteistä ei käy ilmi, minkä rotuisia kyseiset koirat olivat. Nämä 10 koiraa olivat riittämättömiä välittömään avuntarpeeseen, joten lisäksi haalittiin kokoon 50 sopivaa kotikoiraa Kunmingistä ja 40 samankaltaista koiraa Guiyangin kaupungista Guizhoun provinssista. Koulutuksen jälkeen näistä 90 'siviilikoirasta' valittiin 20 parasta.
10 Pekingin 'susikoiraa', nämä 20 'siviilikoiraa' ja lisäksi 10 Saksasta tuotua paimenkoiraa muodostivat perustan josta kunminginsusikoira jalostettiin. Kiinan julkinen turvallisuusvirasto tunnusti sen viralliseksi roduksi vuonna 1988. Kiinan armeija ja poliisi käyttävät rotua työkoirana, mutta myös siviilit pitävät sitä vahti- ja vartiokoirana.
Jacob Dolson Cox

Jacob Dolson Cox (27. lokakuuta 1828 Montréal, Kanada – 4. elokuuta 1900 Magnolia, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen lakimies, sisällissodan aikainen kenraali ja republikaanipoliitikko. Cox syntyi Kanadassa, mutta muutti vanhempiensa kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1829.
Cox oli perustamassa Ohion republikaanipuoluetta vuonna 1855 ja tuli valituksi Ohion osavaltion senaattiin vuonna 1860. Yhdysvaltain sisällissodassa Cox toimi ensin prikaatikenraalina, mutta sai myöhemmin ylennyksen kenraalimajuriksi. Cox toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1866–1868. Presidentti Ulysses S. Grantin sisäministerinä hän toimi vuosina 1869–1870.
Cox edusti Ohiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa republikaanipuolueen jäsenenä yhden kauden vuosina 1877–1879, jonka jälkeen hän toimi Cincinnatin yliopiston rehtorina vuosina 1885–1889.
Olli Stålström

Työura

Stålström valmistui tie­to­lii­ken­ne­tek­nii­kan ja tie­to­ko­ne­tek­nii­kan dip­lo­mi-in­si­nöö­riksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1973. Sen jälkeen hän työskenteli Nokialla tietoliikennejärjestelmien aluevientipäällikkönä alueinaan Itä-Eurooppa, Afrikka ja Lähi-itä. Hän irtisanoutui työstä 1981 ja aloitti sosiologian opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi 1989.
Myöhemmin hän toimi tutkijana Kuopion yliopistossa ja väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi lääketieteen sosiologiasta vuonna 1997. Hänen väitöskirjansa käsitteli homoseksuaalisuuden sairausleiman loppumista. Stålström sai vuonna 1999 väitöskirjastaan syytteen solvauksesta, mutta Tampereen käräjäoikeus hylkäsi sen.
Viimeiset työvuotensa ennen eläkkeelle jäämistä Stålström työskenteli vartijana Helsingin Satamassa.

Kansalaisaktivistina

Nuorena Stålström kävi psykoanalyysissä homoutensa vuoksi ja yritti ”eheytyä”. Myöhemmin hän on kampanjoinut eheytysliikkeitä vastaan. Hän meni mukaan Setan toimintaan heti, kun se perustettiin, ja oli sen ensimmäisen hallituksen jäsen 1974–1976. Hän oli aktiivinen myös aidsin vastaisessa työssä ja työskenteli Aids-tukikeskuksessa tutkijana.
Stålström toimi SETA-lehden päätoimittajana 1976–1977. Hän on ollut myös perustamassa FinnQueer-verkkojulkaisua vuonna 2001 ja on sen vastaava toimittaja.
Stålström on sairastanut masennusta ja hän on toiminut mielenterveysyhdistys Helmin puheenjohtajana vuodesta 2011.
Stålström on myös Kallion seurakuntaneuvoston jäsen kaudella 2011–2014.
REXX

Esimerkkiohjelma

/* ohjelma lukee ohjelmakoodia standard-inputista ja muodostaa ristiviitelistan */
ref. = ''
sanat = ''
kwd = 'if then else do end to while iterate say call return parse var exit' /* ei mukaan listalle*/
lno = 0do while lines() > 0          /* luetaan koko tiedosto */   rivi = linein()            /* luetaan rivi */   call literal               /* poistetaan riviltä merkkijonot */   parse var rivi rivi '/*' . /* poistetaan rivin lopusta kommentit */   lno = lno + 1   rivi = translate(rivi,'          ','.,:=+-/<>*()') /* poistetaan erikoismerkit*/   rivi = space(rivi) /* siistitään rivi */   do i = 1 to words(rivi)    /* käydään läpi rivin sanat */      sana = word(rivi,i)     /* otetaan sana */      if datatype(left(sana,1)) = 'NUM' then iterate /* numerot jätetään pois */      ref.sana = ref.sana right(lno,3)  /* rivinumero talteen */      if wordpos(sana,kwd sanat) = 0 then  /* onko sana uusi */         sanat = sanat sana   /* oli, laitetaan listalle */   endenddo i = 1 to words(sanat)      /* käydään läpi sanalista */   sana = word(sanat,i)       /* poimitaan sana */   say left(sana,10) ref.sana
endexitliteral:
apo = pos("'",rivi)           /* löytyykö hipsukka */
bpo = pos('"',rivi)           /* löytyykö tupla-hipsukka */do while apo + bpo > 0        /* jos löytyy */  if apo * bpo > 0 then       /* oli molemmat */    pick = min(apo,bpo)       /* niistä ensimmäinen */   else    pick = max(apo,bpo)       /* vain toinen oli */  sea = substr(rivi,pick,1)   /* tätä merkkiä haetaan */  epo = pos(sea,rivi,pick+1)  /* haetaan merkkijonon loppu*/  rivi = left(rivi,pick-1) substr(rivi,epo+1) /* riville jää alku ja loput rivistä */  apo = pos("'",rivi)         /* onko toinenkin merkkijono */  bpo = pos('"',rivi)endreturn
Esimerkin muuttuja ref. on stem. Huomattakoon, että muuttujaan kwd on asetettu vain ne avainsanat, joita tässä esimerkissä käytetään. Niitä on paljon muitakin. Lisäksi on oletettu, että kommentit ovat rivin lopussa eivätkä ne jatku toiselle riville. Samoin merkkijonojen on oletettu olevan yhdellä rivillä. REXX ei rajoita näitä, mutta hyvä koodaustyyli ei suosi niiden käyttöä.
Yllä olevan esimerkin toteuttaminen Linux-ympäristössä Regina REXX:llä, kun syötteenä on itse ohjelmakoodi:

>cat rexxsamp.rex | rexx rexxsamp.rex | sort
apo          28  30  31  32  34  38
bpo          29  30  31  32  34  39
datatype     15
epo          36  37
i            13  14  21  22
kwd           4  17
left         15  23  37
linein        7
lines         6
literal       8  27
lno           5  10  10  16
max          34
min          32
pick         32  34  35  36  37
pos          28  29  36  38  39
ref           2  16  16  23
right        16
rivi          7   9   9  11  11  12  12  13  14  28  29  35  36  37  37  37  38  39
sanat         3  17  18  18  21  22
sana         14  15  16  16  17  18  22  23  23
sea          35  36
space        12
substr       35  37
translate    11
wordpos      17
words        13  21
word         14  22
Thomas Harris

Persoona

Thomas Harris välttelee julkisuutta, eikä juuri anna haastatteluja. Hän viimeistelee romaanejaan erittäin pitkään ja onkin sanottu, että Harrisin käsikirjoitukset ovat kustantajalle tullessaan niin valmiita, että tarvitsevat tuskin lainkaan toimittamista.
Final Fight

Juoni

Final Fight sijoittuu Yhdysvaltain kuvitteelliseen kaupunkiin Metro Cityyn. Entinen showpainija Mike Haggar äänestetään kaupungin uudeksi pormestariksi, joka lupaa vaalilupauksessaan kitkeä pois kaupungin rikollisuuden. Kaupungin johtava rikosorganisaatio Mad Gear jengi kiristää pormestaria sieppaamalla hänen tyttärensä Jessican. Haggar päättää lähteä pelastamaan tyttärensä ja pyytää apua Jessican kamppailulajien taitaja poikaystävältä Codylta, sekä hänen sparrauspariltaan Guylta. Kolmikko suuntaa Metro Cityn kaupunkiin, jossa heidän on taisteltava tiensä Jessican luokse.

Kolikkopeli

Kolikkopeliversiossa kykeni pelaamaan yksinpelin lisäksi kaksinpelinä yhtä aikaa, jossa molemmat pelaajat ohjaavat eri hahmoja. Ennen peliä on mahdollisuus valita yksi kolmesta hahmosta, joilla jokaisella on oma tappelutyyli ja vahvuudet sekä heikkoudet. Cody on pelin tasaisin hahmo, jonka kaikki taidot ovat keskitasoa, Haggar on kolmikon vahvin mutta hitain, kun taas Guy on heikoin mutta nopein.
Hahmoa ohjaillaan joystickillä ja kahdella napilla hahmo lyö ja hyppii. Hahmo voi liikkua kahdeksaan eri suuntaan, mutta voi vain hyökätä kahteen suuntaan vasemmalle ja oikealle, kuten tavallisesti tappelupeileissä. Painaessa molempia nappeja yhtä aikaa hahmo teki erikoisliikkeen, jossa se hyökkää molempiin suuntiin. Liike kuluttaa kuitenkin hieman pelaajan energiaa. Pelissä on mukana myös useita eri irtaimistoa, jotka ovat pääosin energiaa lisääviä ja aseita, kuten puukkoja, putkia ja miekkoja.

Super Nintendo

Final Fight julkaistiin Super Nintendolle Japanissa 21. joulukuuta 1989 ja Yhdysvalloissa syyskuussa 1991. Kyseiseen versioon tehtiin suuria muutoksia. Siitä poistettiin kaksinpeli ja hahmovalikoimaan tehtiin poistoja. Pomovastuksista Rolento jätettiin pois ja pelattavista hahmoista Guy sai jäädä pois. Tämän myötä Cody ja Haggar olivat ainoat pelattavat hahmot.
Englanninkieliseen versioon pelin tekstiä muutettiin alkuperäisversiosta. Pelin pomovastukset Dammo ja Sodom nimettiin uudelleen Thrasheriksi ja Katanaksi. Naisvastukset Poison ja Roxy korvattiin kahdella miesroistolla Billy ja Sid.
Japanissa julkaistiin pelin muokattu versio vuonna 1992 nimeltä Final Fight Guy, jossa Cody oli korvattu Guylla. Yhdysvalloissa peli julkaistiin vuonna 1994. Peliin tuli pieniä uudistuksia, mutta siinä ei edelleenkään ollut kaksinpelimahdollisuutta.

Sega Mega-CD

Sega Mega-CD:lle peli julkaistiin ympäri maailmaa huhtikuussa 1993 Segan julkaisemana Capcomin lisenssillä. Toisin kuin Super Nintendolla Sega säilytti lähes kaikki kolikkopelin ominaisuudet mukaan lukien kaksinpelin. Pelin alku- ja loppuanimaatioihin lisättiin puherooleja. Super Nintendon tavoin peliä sensuroitiin Englanninkielisessä versiossa. Naisroistot Poison ja Roxy pidettiin poikkeuksellisesti samana, mutta hahmojen asut tehtiin vähemmän paljastaviksi.

Tasot

Final Fightissa on yhteensä kuusi tasoa ja kaksi bonus tasoa. Jokainen taso sijoittuu eri Metro Cityn alueelle, kuten slummiin, metroon ja teollisuusalueelle. Jokaisen tason päätteeksi pelaaja kohtaa pomovastuksen.
Nadim Thabet

Ura

Thabet aloitti uransa Zeramdinessa, josta hän siirtyi myöhemmin ES Saheliin. Kaudella 2007–2008 Thabet nousi Sahelin toiseksi varamaalivahdiksi Aymen Mathlouthin ollessa ykkösmaalivahti. Thabet siirtyi kuitenkin kesken kauden lainalle Stade Gabésieniin, jossa hän pelasi kauden loppuun asti. Kaudella 2008–2009 Thabet lainattiin Jendouba Sportiin, jossa hän oli joukkueen ykkösmaalivahtina. Jendouba Sportin pudottua kauden päätteeksi sarjatasoa alemmaksi Thabet siirtyi kesällä 2009 lainalle Stade Tunisieniin, jossa hän oli kaudella 2009-2010 varamaalivahtina.
Karmah

Karmah on italialainen pop/hiphop-yhtye. Karmahiin kuuluvat laulaja Elisa Bava, räppäri July B. (Juliano Bozzano) ja tuottaja Gabry Ponte. Vuonna 2005 bändi menestyi muutamissa Euroopan maissa coverilla The SOS Bandin laulusta "Just Be Good To Me", joka sijoittui Puolan Top 50-listalla ykköseksi.
Heinäkuussa 2006 bändi julkaisi kappaleen "Tom's Diner", joka on Suzanne Vegan hitti. Karmah julkaisi samana vuonna myös debyyttialbuminsa "Be Good To Me".
Kari Asikainen

Kari Aaro Juhani Asikainen (24. lokakuuta 1939 Parkano) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hän valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1966. Asikaisen tunnetuin tuote on vuodesta 1969 valmistettu Kari-tuolimallisto.
Asikainen on työskennellyt eri suunnittelutoimistoissa ja oma suunnittelutoimisto Kari Design Oy hänellä on ollut vuodesta 1983. Vuosina 1973–1988 hän työskenteli Taideteollisen korkeakoulun huonekalusuunnittelun tuntiopettajana, sen jälkeen 1988–1994 Taideteollisen korkeakoulun teollisen huonekalusuunnittelun professorina ja Länsi-Suomen muotoilukeskus Muovan johtajana Vaasassa.
Asikaisella oli 1999 taideteollisuusmuseossa retrospektiivinen näyttely. Hän sai 1984 Valtion taideteollisuuspalkinnon ja 1982 SIO:n palkinnon vuoden parhaasta julkisten tilojen huonekalusta, Kari 3 -tuoli.
FS Linois (1894)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1922.
Moll Flanders (elokuva)

Moll Flanders on vuonna 1996 kuvattu romanttinen draamaelokuva, joka perustuu Daniel Defoen samannimiseen romaaniin 1700-luvulta. Elokuvan on ohjannut Pen Densham ja siinä näyttelevät Robin Wright, Morgan Freeman, Stockard Channing, John Lynch, Brenda Fricker, Geraldine James, Aisling Corcoran, Jeremy Brett, Britta Smith, Cathy Murphy, Emma McIvor ja Maria Doyle Kennedy.
Madonan kunta

Madona (saks. Modohn) on kunta Keski-Latviassa. Se on syntynyt Biržin kartanon ympärille. Madona vaurioitui pahoin toisen maailmansodan pommituksissa, mutta se uudelleenrakennettiin. Madonassa oli vuoden 2018 arvion mukaan 22 604 asukasta. Kunnan hallinnollinen keskus on Madona. 
Madonassa sijaitsee yksi Struven ketjuun kuuluva kolmiomittaustorni, Sausnejan kylässä (koordinaateissa 56° 50' 24"N, 25° 38' 12"E) oleva Sestu-Kalnis Ziestu. Ketju kuuluu kokonaisuudessaan UNESCO:n maailmanperintökohteisiin.
Energia Islannissa

Energian kulutus

Energian kulutus Islannissa henkeä kohti on maailman suurimpia. Tärkein syy tähän on sähköä hyödyntävän teollisuuden suuri osuus. Muita syitä on kylmän ilmaston aiheuttama talojen lämmitystarve, liikenteen ja kalastuslaivaston osuus. 85% energiasta on kotimaista.

Energian tuotanto

Islannin energiantuotannossa geotermisen energian osuus on yli kaksinkertaistunut 2000-luvulla. Vuonna 2017 sitä tuotettiin 152 200 terajoulea, kun vesivoimalla tuotettiin 50 600 terajoulea  ja öljyllä 42 220 terajoulea.
Islannin energiantuotantokapasiteetista 71,7 % perustuu vesivoimaan, 24,1 % uusiutuviin energialähteisiin ja 4,3 % fossiilisiin polttoaineisiin. Maassa ei ole ydinvoimaa.

Sähkö

Sähkönkulutus asukasta kohti oli Islannissa kolminkertainen suomalaisiin verrattuna vuonna 2008. Islanti tuottaa kaiken sähkönsä kotimaisella uusiutuvalla energialla.   Pääosa sähköstä käytetään alumiini- ja rautaseostuotannossa,
Rambutaanit

Tuntomerkit

Rambutaanit ovat yksi- tai kaksikotisia puita tai pensaita. Niiden lehdet ovat vuorottaisia ja parilehdykkäisiä. Lehtien lehdykät ovat ehyitä. Suurissa kukinnoissa kasvavat kukat ovat yksineuvoisia. Kukkien verhiöt ovat kellomaisia ja terälehtiä voi olla 5–6 tai ne voivat puuttua kokonaan. Hedelmät ovat soikeita. Niiden ulkokuori on nahkea ja voi olla pehmeiden piikkien peittämä. Siemeniä ympäröi mehukas hedelmäliha.

Levinneisyys

Rambutaaneja kasvaa luonnonvaraisena vain Kaakkois-Aasiassa.
Ziehl-Neelsenin värjäys

Ziehl–Neelsenin värjäys, josta käytetään myös nimitystä haponkestovärjäys, on bakteriologinen menetelmä, jota käytetään haponkestävien mykobakteerien tunnistamiseen.
Värjäysmenetelmän keksivät saksalaiset lääkärit, bakteriologi Franz Ziehl (1857, Wismar – 1926, Lyypekki) ja patologi Friedrich Neelsen (29. maaliskuuta 1854, Uetersen – 11. huhtikuuta 1894, Dresden). Tuberkuloosia (TB) aiheuttava Mycobacterium tuberculosis -bakteeri on menetelmän yleisin tunnistuskohde. Sillä voidaan tunnistaa myös joitain muitakin bakteeriryhmiä, kuten Nocardia-suvun bakteereja. Reaktioaineina käytetään Ziehl–Neelsenin karbolifuksiinia, alkoholihappoa ja metyylisinistä.
Vuonna 1877 saksalainen patologi Edwin Klebs julkaisi oleskellessaan Zürichissä, Sveitsissä kuvauksen organismista, jonka hän oli eristänyt tuberkuloosipitoisesta aineesta ja jonka avulla hän sai aiheutetuksi tuberkuloosin. Hän antoi organismille nimeksi Monas tuberculosum. Vuonna 1880 lääkäri Max Schuller toisti Klebsin tulokset, mutta havaitsi, että aineiston kyky aiheuttaa tuberkuloosia säilyi ainoastaan toiseen sukupolveen. Vuonna 1881 professori Jean Joseph Henri Toussaint Toulousen eläinlääketieteellisestä koulusta kuvasi samankaltaisia organismeja eristetyn tuberkuloosipotilaiden verestä. Nämä organismit olivat kuvauksen perusteella eittämättä Micrococcus-suvun bakteereita.
Vuonna 1881 Magdeburgin kaupunginsairaalan sisätautien osaston johtava lääkäri Emanuel Aufrecht löysi tuberkkeleissa esiintyvän sauvabakteerin. Hänen esityksessään ei kuitenkaan mainittu, kuinka organismit ilmenivät. Vuonna 1882 Robert Koch julkaisi Berliinissä kuvauksen epätavallisesta bakteerista, jonka avulla hän sai aiheutetuksi tuberkuloosia. Saksalainen patologisen anatomian professori Paul Clemens von Baumgarten (1848–1928) vahvisti kymmenen päivää myöhemmin Kochin löydöksen.
Kochin alkuperäisessä menetelmässä tuberkuloosia aiheuttava basilli värjättiin aniliiniväriä sisältävällä alkalisella seoksella. Tällöin värjäykseen tarvittiin 20–24 tuntia huoneenlämmössä tai 30–60 minuuttia 40 °C:ssa. 1. toukokuuta 1882 professori Paul Ehrlich julkaisi parannelman Kochin menetelmästä. Kumpikin menetelmä edellytti, että liuos oli alkalinen.
Ziehl julkaisi 12. elokuuta 1882 kuvauksen uudesta menetelmästä. Sen mukaan liuoksen tulisi olla pikemminkin hapan kuin alkalinen. Uusi menetelmä vahingoitti vähemmän tutkittavia kudosnäytteitä, mutta toi edelleen esiin taudinaiheuttajat. Tällaisenaan menetelmä on vain pienin muutoksin käytössä yhä. Vasta näiden värjäysten kehittäminen sai lääkärit ja tutkijat ympäri maailman vakuuttumaan tuberkuloosin todellisesta aiheuttajasta.
Aivo-selkäydinneste

Aivo-selkäydinneste eli likvori (lat. liquor cerebrospinalis) on nestettä, joka suojaa sekä aivoja että selkäydintä iskuilta. Aivo-selkäydinneste syntyy osaksi aivokammioiden suonipunoksissa. Sivukammioista ja kolmannesta aivokammiosta neste kulkee kohti neljättä aivokammiota. Neljännestä aivokammiosta se siirtyy kolmen pienen aukon kautta subaraknoidaalitilaan eli lukinkalvononteloon. Täältä aivo-selkäydinneste siirtyy araknoidaalivillusten kautta kovakalvon lehtien välissä sijaitseviin laskimoihin, joita kutsutaan laskimosinuksiksi eli veriviemäreiksi.
Aivo-selkäydinnestettä muodostuu vuorokaudessa noin 500 ml. Siinä on enemmän natriumia ja vähemmän glukoosia kuin kudosnesteessä.
Jos aivo-selkäydinnesteen reitti on vastasyntyneisyyskaudella jostain kohtaa tukossa esimerkiksi synnynnäisen epämuodostuman takia, jatkuvasti syntyvä aivo-selkäydinneste laajentaa aivokammiota ja työntää aivokudosta sivuille. Koska kallon luut eivät ole vielä luutuneet yhteen, myös aivokoppa suurenee.
Aivo-selkäydinnesteen koostumusta voidaan tutkia erityisen lannepiston eli lumbaalipunktion avulla.