google/wiki40b huggingface dataset:
Eduard Dallmann

Eduard Dallmann (11. maaliskuuta 1830 Blumenthal, Bremenin lähellä – 23. joulukuuta 1896, Blumenthal, Saksa) oli saksalainen valaanpyytäjä, kauppias ja napaseuduntutkija.
Dallmann aloitti seikkailuretkensä 15-vuotiaana merenkulkijana. Vuonna 1866 hänestä tuli hawaijilaisen laivan W. C. Talbotin kapteeni. Alus teki kaupparetkiä Alaskaan Tšukotkan alueille Beringinmerelle ja Tšuktšimerelle. Hän on ensimmäinen mainittu eurooppalainen, joka on astunut Wrangelinsaarelle~.
Vuosina 1867–1870 hän oli valaanpyyntialus Count Bismarckin päällikkö valaanpyyntiretkellä trooppisella Tyynellämerellä, Ohotanmerellä sekä Beringin- ja Tšuktšimerellä.
Kun valaat vähenivät arktisilla merillä, Dallmann sai 1872–1874 tehtäväkseen tutkia purje-höyrylaiva Grönlandilla Antarktiksen merialueita. Valaanpyynnin kannalta tehtävä onnistui kohtalaisen hyvin, mutta lisäksi Dallmann teki retkellä Etelämantereen tienoilla merkittäviä löytöjä, joista merkittävimpiä olivat Bismarckinsalmi sekä Anversinsaari, Brabantinsaari, Liègensaari ja Vilhelminsaaristo. Grönlandilla työskennellessään hän oli vuoden 1875 valaanpyyntikaudella asiantuntijana Davisinsalmen ja Baffininlahden valaanpyyntialueilla.
Venäläisen paroni von Knoopin toimeksiannosta Dallmann teki vuosina 1877–1884 vuosittain yrityksiä kuljettaa rahtia Obinlahdelle ja Jeniseinlahdelle, jossa tavaraa oli määrä vaihtaa viljaan ja muuhun tavaraan, jota tuotiin proomuilla pitkin noita suuria Siperian jokia. Karanmeren jääolojen vuoksi kaikkiaan seitsemästä yrityksestä onnistui vain neljä. Tappioiden leikkaamiseksi von Knoop lopulta keskeytti vaikean hankkeen. Epäonnistumisesta huolimatta Dallmannilla oli ollut harvinainen tilaisuus tutkia Karanmeren saaria ja rannikkoa, joita harva eurooppalainen oli nähnyt.
Kun Dallmann oli jättänyt Jäämeren vedet lopullisesti, hänestä tuli 1884 höyrylaiva Samoan kapteeni. Hänen laivansa vei Otto Finschin tieteellisen retkikunnan tuolloin vähän tutkitulle Uuden-Guinean pohjoisrannikolle.
Dallman jatkoi Uuden-Guinean pohjoisrannikon tutkimista vuosina 1887–1893 Saksan Uuden-Guinean kauppakomppanian nimissä ja nimesi tuolloin useita alueen saaria ja salmia.
Reinhold Seeberg

Reinhold Seeberg (1859–1935) oli saksalainen teologi. Hän toimi vuodesta 1885 systemaattisen teologian professorina Tartossa, vuodesta 1889 professorina Erlangenissa ja vuodesta 1898 saman oppituolin haltijana Berliinissä.
Seeberg luonnehti itseään modernin positiivisen teologian edustajaksi. Hän halusi liittyä saksalaisen idealismin ja erityisesti Martti Lutherin teologisiin perusajatuksiin sekä välittää historiallisesti ja älyllisesti vastuullisesti kristillistä sanomaa nykyajan ihmisille. Seebergin tieteellisesti merkittävin teos on Dogmihistorian oppikirja (Lehrbuch der Dogmengeschichte I-IV/1+2, 1895–1920, uusi painos 1959). Seeberg toimi yhden 1900-luvun merkittävimmän teologin, Dietrich Bonhoefferin (1906–1945), opettajana ja toimi myös tämän väitöskirjan ohjaajana.
Reinhold Seeberg oli kirkkohistorioitsija Erich Seebergin (1888–1945) isä.
Vesipallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Karsinnat

Isäntämaa Japani pääsee suoraan ilman karsintoja olympiaturnaukseen. Vesipallon maailmanliigan kauden 2019 voittaja pääsee suoraan olympialaisiin. MM-kilpailuista 2019 pääsee kaksi parasta joukkuetta, jotka eivät ole jo varmistaneet paikkaansa turnauksessa, olympialaisiin. Viisi maanosaa (Amerikka, Oseania, Aasia, Eurooppa ja Afrikka) pelaavat omat karsintaturnaukset, joiden voittajat (tai parhaiten sijoittuneet, jos voittaja on jo saanut paikan olympialaisissa) pääsevät lopputurnaukseen. Viimeiset kolme paikkaa ratkaistaan erillisessä karsintaturnauksessa.
Marianne Sulén

Jalkapallo

Jalkapallomaalivahtina pelannut Sulén edusti urallaan muun muassa Grankulla IFK:ta ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti neljä Suomen mestaruutta ja Suomen cupin kahdesti. Hän pelasi vuosina 1979–1989 maajoukkueessa 22 ottelua.
Sulén valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1985.

Jääkiekko

Jääkiekon SM-sarjassa Sulén edusti Etelä-Vantaan Urheilijoita ja Kiekko-Espoota kausina 1982–1994. Hän pelasi pääsarjassa kaikkiaan 107 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 23 + 38 = 61, sekä 10 pudotuspeliä tehopistein 0 + 2 = 2. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1989 sekä saavutti viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Suomen maajoukkueessa Sulén pelasi yhdeksän maaottelua ja sai niissä yhden syöttöpisteen. Hän voitti kultaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1989.
Jalkio

Jalkio eli pedaali on useissa kosketinsoittimissa jaloin soittamiseen käytettävän koskettimiston nimitys. Jalkio on rivi koskettimia ja kattaa tavallisesti matalan pään sävelten osan soittimen äänialasta. Kaikissa kosketinsoittimissa ei ole jalkiota, mutta jos sellainen on, niitä on vain yksi, koska useampi jalkio olisi jaloilla soittamiseen epäkäytännöllinen (toisin kuin sormio, joita voi olla useampia).

Ominaisuuksia

Jalkio on usein (muttei välttämättä aina) mm. uruissa ja sähköuruissa, joskus myös cembalossa. Myös pianosta on joskus tehty jalkiollisia versioita, jotka kuitenkin ovat jääneet lähinnä kuriositeeteiksi. Jalkiolliselle pianolle musiikkia on säveltänyt erityisesti Charles-Valentin Alkan. Tavanomaisia pianon kaiku- ja muita pedaaleja ei kutsuta jalkioksi.
Jalkio on useimmiten valmistettu puusta, ja sekä kromaattisen sävelasteikon sävelet c, d, e, f, g, a ja h että sävelet cis/des, dis/es, fis/ges, gis/as ja ais/b ovat puunvärisiä koskettimia. Jälkimmäiset voivat olla myös pianokoskettimiston tapaan mustiksi tai tummiksi värjättyjä tai esimerkiksi valmistettu tummemmasta puulajista. 
Jalkio on yleensä mekaanisessa, mutta joissain soittimissa sähköisessä tai pneumaattisessa yhteydessä soittimen soivan osan (kieli, pilli jne.) soimisen aikaansaavaan osaan. Esimerkiksi uruissa jalkiokoskettimen painallus avaa urkupilliin johtavan paineilmaventtiilin.

Jalkiomalleja

Jalkioiden muoto vaihtelee maittain, urkurakentajittain, aikakausittain ja tapauskohtaisesti mieltymyksen mukaan. Jalkio voi olla ylhäältä katsottuna suora, jolloin jalkiokoskettimet ovat keskenään yhdensuuntaisia, tai säteittäinen, jolloin koskettimet ovat viuhkamaisesti eli soittopöydän puoleisesta päästään ulompana toisistaan kuin toisesta päästään. Jalkio voi olla lattiatasosta katsoen tasainen, jolloin keskimmäisestä koskettimesta vasemmalle ja oikealle mentäessä koskettimet ovat samalla korkeudella, tai kovera, jolloin keskimmäisestä koskettimesta vasemmalle ja oikealle koskettimet nousevat korkeammalle. Jalkio voi myös olla mikä tahansa edellä mainittujen yhdistelmistä, kuten yhdensuuntainen ja tasainen, yhdensuuntainen ja kovera, säteittäinen ja tasainen tai säteittäinen ja kovera.
Liitejalkio on jalkiokoskettimisto, jolla ei ole omia urkupillejä, vaan se on yhdistetty sormion alimpiin koskettimiin. Liitejalkiota käytetään joissakin positiiveissa.
James Beaumont Neilson

James Beaumont Neilson (22. kesäkuuta 1792 – 18. tammikuuta 1865) oli skotlantilainen keksijä. Hänen tärkeimpänä keksintönään pidetään kuuman ilman käyttöä masuuneissa rautamalmia jalostettaessa.

Lapsuus ja nuoruus

James Beaumont Neilson syntyi Shettlestonissa noin kolmen mailin päässä Glasgow'sta 22. kesäkuuta 1792. Hänen vanhempansa olivat Walter Neilson ja Marion Smith. Perhe oli työväenluokkainen, eivätkä Walter Neilsonin tulot ylittäneet 16 šillinkiä viikossa. Walter Neilson työskenteli koneenkäyttäjänä ja -korjaajana useissa hiilikaivoksissa, muun muassa John Roebuckin hiilikaivoksissa lähellä Bo'nessiä sekä Govanin hiilikaivoksissa lähellä Glasgow'ta.
James Beaumont Neilson lopetti koulunkäynnin ennen kuin täytti 14 vuotta. Jo ennen tätä hän aloitti työt kivilouhoksessa neljän šillingin viikkopalkalla hoitaen höyrykonetta, jonka hänen isänsä oli rakentanut. Hän työskenteli koulunsa lopetettuaan kaksi vuotta Govanin hiilikaivoksessa, kunnes ryhtyi vanhemman veljensä Johnin oppipojaksi. Tämä oli insinööri, ja Neilson oppi tämän alaisuudessa alasta paljon, samalla kun opiskeli matematiikkaa, piirtämistä ja englannin oikeinkirjoitusta.

Ura

Neilson työskenteli veljensä alaisuudessa vielä vuosikaudet oppipoika-aikansa jälkeen. Vuonna 1814 hän siirtyi William Taylorin alaisuuteen Irvinessä sijaitsevaan hiilikaivokseen. Hän toimi konemestarina kaivoksessa ja sai palkkaa 70–80 puntaa vuodessa. Kolme vuotta myöhemmin hänestä tuli Glasgow'n kaasulaitoksen esimies. Useat hänen keksintönsä tehostivat sekä kaasun tuotantoa että sen käytännön hyödyntämistä. Hän pyrki myös parhaansa mukaan edistämään alaistensa lukutaitoisuutta ja oppineisuutta. Hän pysyi tehtävässä kaiken kaikkiaan 30 vuotta.
1820-luvulla Neilson teki tärkeimmän keksintönsä. Kaivostyössä oli vallalla yleinen käsitys, että kylmä ilma oli tehokkaampaa metallin erottamiseen malmista. Neilson suoritti asiaa käsitteleviä kokeita ja totesi käsityksen perättömäksi. Hänen uuden teoriansa mukaista erotteluprosessia kokeiltiin Clyde Ironworksissa vuonna 1828. Kokeilu oli niin onnistunut, että Neilson, Charles Macintosh, Colin Dunlop ja John Wilson patentoivat prosessin syys-lokakuussa 1828. Lisenssi sen käyttöön oli vain yksi šillinki tonnilta, millä pyrittiin rohkaisemaan sen käyttöä. Prosessi mahdollisti sen, että yhdellä tonnilla hiiltä saatettiin tuottaa kolme kertaa aikaisempaa suurempi määrä rautaa. Se myös mahdollisti heikkolaatuisemman rautamalmin ja hiilen käytön raudanvalmistuksessa.
Neilsonin patenttia pyrittiin kyseenalaistamaan oikeudessa 1830- ja 1840-luvuilla yhä enemmän, kunnes se vanheni vuonna 1842. Neilson jäi eläkkeelle vuonna 1847 ja muutti ensin Buteen ja sitten 1851 Kirkcudbrightiin, missä pyrki jälleen edistämään paikallisten työläisten opetusta ja etua. Hän kuoli Queenshillissä Kirkcudbrightshiressä 18. tammikuuta 1865. Hänestä oli tehty Royal Societyn jäsen vuonna 1846.
Andreas Kreetalainen

Pyhä Andreas Kreetalainen syntyi Damaskoksessa 600-luvulla. Hän on yksi ortodoksisen kirkon merkittävistä pyhistä.
Hän taisteli voitokkaasti muun muassa monoteletismin harhaoppia vastaan Konstantinopolin ekumeenisessa kirkolliskokouksessa vuonna 680.
Hän toimi kirkollisissa tehtävissä Jerusalemissa, Konstantinopolissa ja lopulta piispana Kreetan saarella Gortynissa.
Kuuluisin pyhän Andreaksen jälkeen jättämistä teologisista kirjoituksista lienee hänen nimensä mukaan nimetty Andreas Kreetalaisen katumuskanoni. Kanoni luetaan vuosittain viidesti: neljässä osassa ensimmäisen paastoviikon aikana ja kokonaan viidennellä paastoviikolla.
Jäinen meri (veistos)

Jäinen meri on Raimo Utriaisen pronssiveistos Turun Borenpuistossa Linnankadun ja Aurajoen välissä, Koulukadun kulmassa ja Myllysillan pielessä. Vuonna 1961 paljastetun veistoksen pystytti Turun kaupunki Turun talvimerenkulun muistomerkiksi. Veistoksen jalustaan on kaiverrettu nimi August Uppman. Hän oli merikapteeni, joka perusti Höyrylaivaosakeyhtiö Boren. Yhtiön mukaan on nimetty myös Borenpuisto, jossa veistos sijaitsee, sekä lähellä Koulukadun toisella puolella oleva Boren talo (Linnankatu 36).
Patsaan jalustaan on yhdelle sivulle kaiverrettu myös päivämäärä 27.1.1898 ja teksti S/S BORE. Ångfartygs AB Bore -varustamon matkustajahöyrylaiva S/S Bore saapui muistomerkin kohdalle Aurajokeen 27. tammikuuta 1898. Laiva oli luovutettu tilaajalle 22. tammikuuta 1898 ja se lähti ensimmäiselle matkalleen kohti Maarianhaminaa ja Tukholmaa 29. tammikuuta 1898 ja aloitti turkulaisen talvimerenkulun. 
Veistos jalustoineen on korkeudeltaan 4,5 metriä.
Mendocinon piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 66,4 prosenttia on valkoisia ja 24 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 20,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 91,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 42,3 vuotta.
Piquerismi

Piquerismi tai picquerismi (johdettu ranskankielisestä sanasta piquer = pistää) on parafilia ja eräs sadomasokismin muoto jossa henkilö saa seksuaalista tyydytystä ja kiihottumista lävistämällä tai silpomalla toisen ihmisen ruumista terävillä esineillä tai veitsillä.
Piquerismi voi myös kohdistua itseensä jolloin henkilö kiihottuu pistämällä tai puukottamalla itseään.
Piqueristinen silpominen ja pistäminen kohdistuu yleensä rintoihin, pakaroihin tai lantion seudulle ja genitaalialueisiin.

Viiltäjä-Jack

Tohtori Robert D. Keppel ja hänen tutkijakollegansa löysivät vuoden 1888 Lontoolaisen sarjamurhaajan: Viiltäjä-Jackin tapausta tutkiessaan hänen jättämissään uhreissa tyypillisiä piqueristisen käyttäytymisen piirteitä. Viiltäjä-Jack oli muun muassa puukottanut ja viillellyt uhreihinsa syviä viiltoja rintojen, kaulan ja lantion alueille, sekä poistanut näiltä sisäelimiä.

Albert Fish

Pahamaineinen yhdysvaltalainen sarjamurhaaja Albert Fish harjoitti usein piqueristisia rituaaleja uhrejaan, ja myös itseään kohtaan. Vangittaessa Grace Buddin murhasta Fish kertoi upottaneensa sukupuolielintensä alueelle useita neuloja, metallisia piikkejä ja nauloja.
Röntgenkuvat paljastivat, että Fish oli työntänyt lantionsa alueelle 29 metallista piikkiä. Ollessaan vangittuna hän jatkoi edelleen itsensä vahingoittamista muun muassa teroittamalla ruoastaan saaman kananluun ja upottamalla sen lantionsa seudulle.

Andrei Tšikatilo

Sarjamurhaaja Andrei Tšikatilon on päätelty kärsineen piquerismista: hän sai seksuaalisen tyydytyksen ja myös ejakuloi puukottaessaan uhrejaan.

Piquerismi populaarikulttuurissa

Vuonna 2001 julkaistussa Kova laki –sarjan jaksossa “Pique”, piquerismia harjoittanut mies piikitti itselleen tuntemattomia naisia julkisilla paikoilla hattuneuloilla pakaroihin. Jaksossa pahoinpitelijä päätyi lopulta murhaamaan äitinsä puukottamalla tätä veitsellä, tavalla joka myös viittasi piquerismiin.
Eebenpuu

Eebenpuu eli mustapuu eli ebenholz on puutavaratyyppi jota saadaan joidenkin eebenpuiden (Diospyros) suvun lajien ydinpuusta. Eebenpuu on kovapuulaji. Eebenpuuta tuottavat mm. lajit ceylonineebenpuu (Diospyros ebenum), gabonineebenpuu (Diospyros crassiflora), celebesineebenpuu (Diospyros celebica) ja Diospyros tesselaria. Eebenillä on hyvin monta alkuperäisnimeä trooppisen vyöhykkeen eri kolkista. Alkuperäisnimet ovat: Kojoe itam, Congo moitomo, Mologotoe, Maitem, Mojondi, Camagon, Tendu, Temru, Tunki ja Timbruni. Eebenpuu on nimetty kaupallisessa kielenkäytössä Makassariksi Celebesin saaren samannimisen päävientisataman mukaan.

Ominaisuuksia

Useimmat eebenpuulajit ovat pienehköjä ja ne saavuttavat yleensä noin 15 metrin korkeuden ja 40–50 cm läpimitan. Joillakin lajeilla rungon suorahko oksaton osa voi olla 20–25 m pitkä. Joskus kerrotaan tavatun jopa 30 metrin korkuisia ja 100 cm paksuisia puita. Eebenin pintapuun ja sydänpuun erottaa selvästi toisistaan.

Pintapuu

Eebenpuun pintapuu on kellertävää ja puutyötarkoituksiin kelpaamatonta.

Sydänpuu

Sydänpuu on lajista riippuen syvänmustaa, ruskeanmustaa tai mustajuovaista ruskealla pohjalla. Puuaines on erittäin kovaa, tiivistä ja raskasta mutta haurasta. Kuivanakin se uppoaa veteen, koska sen ominaispaino on 1,14.

Esiintyminen

Eebenpuita kasvaa Afrikassa, Itä-Intiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Merkittävin eebenpuun kasvualue on Celebesin (Sulawesin) saaren metsät. Liiallisten hakkuiden takia eräät eebenpuulajit ovat nykyään uhanalaisia.

Käsittely

Eebenpuun kuivaus on vaikeaa. Paksut sydänpuukappaleet on syytä kuivata hyvin hitaasti. Eebenpuu on kovuudestaan huolimatta työstettävissä kaikilla välineillä. Sahaaminen ja höylääminen sujuvat hitaasti, mutta sorvaus on helpompaa. Kiillotettaessa se saa kauniin, metallisen kiillon. Eebeniä voi myös leikata viiluiksi. Työstöpöly voi ärsyttää silmiä ja keuhkojen limakalvoja.

Käyttö

Eebenpuuta käytetään esimerkiksi pianon koskettimissa, soittimien otelaudoissa ja viritystapeissa. Nykyään sitä harvemmin käytetään koriste-esineissä tai huonekaluissa. Kuitenkin esimerkiksi kansanomaiset afrikkalaiset koristeveistokset on usein tehty eebenpuusta.
Harmonia Mundi

Harmonia Mundi on ranskalainen taidemusiikkiin erikoistunut levy-yhtiö. Yhtiöön kuuluu myös 50 levykauppaa Ranskan ja Espanjan alueella. Tunnetuimpia levymerkille levyttäviä artisteja ovat Alfred Deller, Philippe Herreweghe ja Andreas Scholl. Harmonia Mundi on voittanut viisi Gramophone-palkintoa, mukaan lukien vuonna 2003 vuoden levymerkki -palkinnon.
Sikolampi (Keuruu, Pyörkkilänperä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 183,5 metriä mpy.
Live (AC/DC)

LP

Vinyyli-LP sisältää samat kappaleet kuin CD tuplana.
Hakasyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Keskikokoinen, harmaankirjava perhoslaji. Etusiivet ovat selväkuvioiset. Rengastäplä on ruskea ja siinä on vaalea reunus, munuaistäplä tuhkanharmaa ja saattaa olla vaaleareunainen. Rengastäplän takana on kaareva, siiven kärkeen suuntautuva vaalea laikku. Ulompi ja sisempi poikkiviiru erottuvat hyvin ja ulompi poikkiviiru tekee siiven etureunassa mutkan siiven tyveä kohti. Siiven kärkiosan sisempi reunasarake on violetinruskea, muuta siipeä vaaleampi. Takasiivet ovat harmaanvalkoiset ja niissä on tummempi reunus. Pää ja keskiruumis ovat ruskeanharmaat ja takaruumis vaaleampi.

Levinneisyys ja lentoaika

Hakasyökkönen on enimmäkseen pohjoisamerikkalainen perhoslaji, jonka alalajia D. f. palearctica kuitenkin tavataan Siperiassa. Suomesta hakasyökkönen on tavattu yhden kerran ja tämä ainoa havainto on tehty Rovaniemeltä vuonna 1891. Rovaniemeltä löydettyä yksilöä säilytetään nykyisin Münchenissä.
Vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa hakasyökkönen on luokiteltu Suomesta hävinneeksi (RE).

Ravintokasvi

Toukan ravintokasvia ei tunneta.
Hiroyuki Sanada

Ura

Hiroyuki Sanada esiintyi ensimmäisessä elokuvaroolissaan jo viisivuotiaana yhdessä Sonny Chiban kanssa elokuvassa Rokyoku komori-uta vuonna 1965. Hän aloitti taistelulajien harrastamisen 11-vuotiaana, jolloin hän haaveili urasta toimintaelokuvissa. Sanadasta tuli Chiban suojatti, kun hän liittyi tämän johtamaan taistelulajikouluun. He näyttelivät yhdessä useasti, esimerkiksi vuonna 1978 avaruusoopperaelokuvassa Uchū kara no Messēji (tunnettu myös nimellä Message from Space) ja taisteluelokuvassa Yagyū Ichizoku no Inbō (tunnettu myös nimellä Shogun's Samurai) .
Sanada esiintyi vuosina 1999-2000 Royal Shakespeare Companyn Kuningas Lear-tuotannossa, ja hän sai sen johdosta vuonna 2002 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniapalkinnon työstään brittiläisen kulttuurin edistämisessä Japanissa.
Sanada näytteli japanilaista astronauttia Kanedaa Danny Boylen tieteiselokuvassa Sunshine vuonna 2007. Samana vuonna hän näytteli yhdessä ystävänsä Jackie Chanin kanssa elokuvassa Rush Hour 3.
Vuonna 2010 Sanada esitti Dogenia televisiosarjan Lost viimeisellä eli kuudennella tuotantokaudella. Seuraavana vuonna hän näytteli televisiosarjassa Kosto. Vuonna 2013 Sanada esiintyi Keanu Reevesin rinnalla elokuvassa 47 Ronin, joka on ensimmäinen englanninkielinen sovitus japanilaisesta 47 rōninin legendasta.
Viime vuosina hän on esiintynyt tieteissarjoissa Extant, Helix ja The Last Ship.
Aratta

Aratta oli sumerilaisissa teksteissä mainittu Lähi-idän muinainen maa 2500-2100 eaa. Arattan sijaintia ei tiedetä, mutta moni tutkija katsoo Arattan sijainneen Luoteis-Iranissa ja Azerbaidžanissa Kaukasukselta Zagros-vuoristoon ja Kaspianmereltä Mustallemerelle. Aratta on kytketty Uratuun ja Araratin vuoreen, ja myös Mannain ja Meedian myöhempiin valtakuntiin. Suomalainen tutkija Armas Alonen on väittänyt Arattan olleen sama kuin Shahr-i-Sokhta Itä-Iranissa, mutta monikaan tutkija ei ole ajatusta kannattanut.
Paavo Pesusieni (hahmo)

Luonne

Paavo Pesusieni on merisieni, joka asuu lemmikkietanansa Karin kanssa ananaksessa merenpohjassa. Paavo on optimistinen ja vilpitön henkilö. Siitä huolimatta hän joutuu usein vaikeuksiin. Paavo innostuu helposti ja yrittää herkästi liikaa ja kaikki päättyy usein katastrofiin. Tästä huolimatta Paavo säilyttää aina optimistisen elämänasenteensa. Hän on melko yksinkertainen, tyhmä ja usein jopa mielipuolinen.

Työpaikka

Työpaikka Ravunkuori-ravintolassa on Paavolle tärkeä. Hänen tehtävänään on paistaa ”rapupiirasia”, johon kuuluu muun muassa pihvi, sipulia, kurkkua, tomaatti, salaatti, juusto, salainen kastike, sinappi ja ketsuppi. Kun johtaja Einari Ravun tytär Helmi tulee Ravunkuoreen töihin, hän päättää muokata ravintolaa enemmän nuorten mieleen. Uuden sisustuksen ja ruokalistan lisäksi paikka nimetään Ravunhaliksi. Pian Einari kuitenkin palauttaa ravintolan entiselleen. Myöhemmin Paavon ideana on rapuhodarit, jota myydään rapupiirasten sijaan. Pian Einari palauttaa rapupiiraset takaisin asiakkaiden menetyksen vuoksi. Paavo, sä saat potkut -jaksossa Einari Rapu antaa Paavolle potkut säästäksensä rahaa, jonka Paavon oli etsittävä uusi työpaikka, joista Paavo itse sai potkut sen omasta piirasesta. Myöhemmin Paavo palkataan takaisin Ravunkuoreen.

Vapaa-aika

Paavo saa harvoin vapaapäiviä työpaikaltaan. Hän kuitenkin viettää vähäisen vapaa-ajan parhaan kaverinsa Patrik Tähtösen sekä Sanna-oravan kanssa, jonka luona hän harjoittelee karatea. Paavon naapurissa asuu pessimisti Jalmari-Kalmari, tuttavien kesken Jammu tai Jallu, jonka kotirauhaa Paavolla ja Patrikilla on tapana häiritä. Jalmari vihaa Paavoa ja Patrikia, mutta näillä ole mitään Jalmaria vastaan. Eräässä jaksossa Jalmari saa ison sähköiskun, jonka myötä hän muttuu täysin: hänestä tulee Paavon kaveri ja vähitellen koko Tangalan suosikki.
Paavo pitää myös kuplien puhaltelemisesta ja on erittäin siinä taitava. Lisäksi hän viettää aikaansa soittaen ukulelea, surffaillen ja katsoen suosikkitelevisio-ohjelmaansa The New Adventures of Mermaid Man and Barnacle Boy (”Merenneitomies ja Merirokkopoika”). Paavo ja Patrik ovat sarjan suurimpia faneja; yhdessä he toivat sarjan sen loputtua takaisin ohjelmistoon ja ohjasivat sarjaan perustuvan toimintaelokuvan. Lisäksi Patrik ja Paavo pyydystävät meduusoja Meduusaniityllä vapaa-ajallaan.

Ikä

Paavo Pesusienellä ei ole sarjan luojan Hillenburgin mukaan tarkkaa ikää, vaikka hahmon ajokortissa on lukenut syntymäajan kohdalla 14. heinäkuuta 1986.

Paavo Pesusieni muualla

Paavo on tehnyt myös muutamia esiintymisiä sarjan ulkopuolella sarjoissa kuten Family Guy, The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Simpsonit.
Pesusientä muistuttava sienilaji Spongiforma squarepantsii on nimetty Paavo Pesusienen mukaan.
Mieskuoro Euga

Mieskuoro Euga on Turussa, Tampereella ja Helsingissä toimiva mieskuoro, joka perustettiin vuonna 2011. Nuoresta iästään huolimatta kuoro on ehtinyt vakiinnuttaa asemansa yhtenä Suomen johtavista mieskuoroista. Nuorista miehistä koostuva Euga on saanut tunnustusta kotimaassa ja ulkomailla useiden kilpailumenestysten myötä ja on profiloitunut sekä perinteisen että kokeilevan mieskuoromusiikin esittäjäksi.
Kuoroa johtaa Visa Yrjölä (s.1992), joka aloitti johtamisopintonsa Klemetti-Opiston kuoronjohtokurssilla vuonna 2004. Yrjölän opinnot Sibelius-Akatemian kuoronjohtoluokalla alkoivat syksyllä 2011.
Keväällä 2013 kuoro sijoittui ensimmäiseksi Cornwallin kansainvälisessä mieskuorokilpailussa. Tampereen Sävel-kuorokatselmuksessa kesäkuussa 2013 kuoro palkittiin kahdella kultaleimalla ja Visa Yrjölä lisäksi kuoronjohtajapalkinnolla. Toukokuussa 2014 Euga edusti Suomea Wienin juhlaviikkojen avajaiskonsertissa. Huhtikuussa 2015 Euga voitti Tampereella järjestetyn Leevi Madetoja -mieskuorokilpailun kansainvälisen sarjan ja lisäksi kuoro sai myös erikoispalkinnon Einojuhani Rautavaaran Laulu oravasta -kappaleen esityksestä.