Tony Bennett

Aikaiset vuodet

Hänen isänsä oli kauppias ja äiti ompelija. Anthony varttui kuunnellessaan Al Jolsonia, Eddie Cantoria, Bing Crosbya ja jazz-artisteja kuten Louis Armstrong, Jack Teagarden ja Joe Venuti. Setä oli tanssija vaudevillessa, joten Anthony sai tutustua varhain showbisnekseen. Anthony oli valmis esiintymään kymmenvuotiaana Triboroughin sillan avajaisissa. Hän opiskeli musiikkia ja maalausta New Yorkin taideteollisuuskoulussa. Hän alkoi työskennellä 16-vuotiaana laulavana tarjoilijana muutamissa Queensin italialaisissa ravintoloissa.

Toinen maailmansota ja uran alku

Hän joutui toiseen maailmansotaan vuonna 1944. Hän palveli jalkaväen sotilaana Ranskassa ja Saksassa, jossa hän osallistui etulinjan taisteluihin maalis-huhtikuussa 1945. Sodan jälkeen 1946, Bennedetto opiskeli bel canto -laulua amerikkalaisen teatterin linjalla sotilaiden koulutuskeskuksessa ja työskenteli tarjoilijana. Hän kehitti tyyliään imitoimalla tunnettujen muusikoiden soittimien ääniä kuten mm. Stan Getzin saksofonia ja Art Tatumin pianoa. Pearl Bailey huomasi Benedeton taidot vuonna 1949 ja kysyi häntä Green Villagen avajaisiin, tästä lähtien hän käytti nimeä Tony Bennett. Ensimmäisen demonsa Bennett esitteli Columbia Records levy-yhtiössä vuonna 1950.

Ensimmäinen menestys

Levy-yhtiön johtaja Mitch Miller varoitti häntä imitoimasta Frank Sinatraa. Bennett aloitti uransa balladien esittäjänä. Hänen ensimmäinen suuri menestyskappale oli "Because of You" joka nousi soittolistojen ensimmäiselle sijalle ja pysyi siellä 10 viikkoa, myyden  yli miljoona levyä. Tätä seurasi vuotta myöhemmin "Cold, Cold Heart". Bennett levytti "Blue Velvetin" samana vuonna. 
Bennett avioitui ohiolaisen taideopiskelija ja jazzfani Patricia Beechin kanssa vuonna 1952. Heillä on kaksi poikaa D'Andrea (Danny) ja Daegal (DAE).
"Rags to Richies" tuli kolmesti 1.sijalle. Toisin kuin muut Bennettin aikaisemmat menestyskappaleet, tämä oli esitetty suuren yhtyeen kanssa, se pysyi listojen kärjessä kahdeksan viikkoa. Vuotta myöhemmin Bennett alkoi laulaa taustakuorossa. Stranger in Paradise kappale Broadwayn musiikkinäytelmästä Kismet saavutti ykkössijan ja oli menestyskappale myös Isossa-Britanniassa ja aloitti Bennettin uran kansainvälisenä taiteilijana. Rock-musiikin alkaessa vallata musiikkimarkkinoita, Bennett jatkoi menestymistään musiikkibisneksessä. Bennettin kahdeksan laulua olivat Billboardin TOP 40.listalla 1950-luvun loppupuolella, " In the Middle of Island saavutti korkeimman 9. sijan 1957. Bennett juonsi television varietee show-ohjelmaa The Tony Bennett Show vuonna 1956.

Jazz-laulajana

Bennett julkaisi ensimmäisen albuminsa Cloud 7, joka osoitti Bennettin jazztaidot. Ralp Sharon tuli Bennettin pianistiksi ja musiikkiohjaajaksi. Sharon kertoi Bennettille, että ura laulamalla makean sakariinisia lauluja kuten "Blue Velvet" ei kestäisi pitkään ja että Bennettin tuli suuntautua enemmän jazzin esittämiseen. Tuloksena oli albumi Beat of my Heart 1957. Albumi toteutettiin tunnettujen jazz-muusikoiden, kuten Herbie Mannin, Art Blakeyn, Nat Adderleyin, Jo Jonesin, Candidon, Chico Hamiltonin tekemänä. Albumi oli hyvin suosittu ja arvostelijoiden hyväksymä. 
Bennett aloitti työskentelyn Count Basien orkesterin kanssa. Albumit Basie Swings, Bennett Sings (1958). Tony Bennettin ja Count Basien orkesterin yhteistyön tuloksena syntynyt laulu "Chicago" oli yksi suosituimmista lauluista. 
Bennett myös kehitti laatua ja esiintymistä yökerhokeikoilla. Hän esiintyi televisiossa Johnny Carson The Tonight Show'ssa jaThe Merv Griffin -ohjelmissa. Bennett esitti kappaleen "I left My Heart in San Francisco" vuonna 1962, vaikka se saavutti vain 19. sijan Billboardin Hot 100 listalla, se pysyi muilla soittolistoilla yli vuoden, mikä kasvatti Bennettin suosiota laulajana. Seuraava albumi I wanna Be Around (1963) oli TOP 5 -menestys, nimikappale ja "The Good Life" sijoittuivat Top 20 listalla ja 10 Top Yhdysvaltojen listalla.
Seuraava vuosi oli Beatlesin ja brittiläisten muusikoiden maihinnousu Yhdysvalloissa, jolloin musiikillinen ja kulttuurinen huomio kohdistui enemmän rockmusiikkiin ja vähemmän pop-, iskelmä- ja jazzmusiikkiin. Seuraavina vuosina Bennett keskittyi enemmän musikaalien taustalaulamiseen, hänen viimeisin saavutus TOP 40 -listalla oli 34. " If I Ruled the World" Pickwickin musikaalista 1965. Tony Bennett toimi Yhdysvaltojen kansalaisoikeusliikkeessä. Bennett osallistui 1965 Selmasta Montgomery-marssille. Vuotta myöhemmin 1966 hän esiintyi Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa vastaan.
Sharonin ja Bennettin tiet erosivat vuonna 1965. Tämä oli osana levy-yhtiön painostusta tuon ajan laulajia kohtaan kuten Lena Horne ja Barbra Streisand levyttämään rock-lauluja, ja tämän seurauksena Columbia Recordsin Clive Devis päätteli, että Bennettin tulisi tehdä samoin. Bennett oli hyvin haluton, ja kun hän yritti, tulokset eivät tyydyttäneet ketään. Tästä oli osoituksena vuoden 1969 Tony sings Greats of Hits Today -albumi, jossa hän esittää Beatlesiä ja muita merkittäviä lauluja ja esiintyy levykannessa huvittavassa asussa. Vuosia myöhemmin Bennett mainitsi, että hänen haluttiin esittävän sellaista musiikkia, jota hän itse ei halunnut esittää. Hän siirtyi Columbiasta MGM Records -levy-yhtiöön vuonna 1972, mutta hän ei saavuttanut menestystä siellä ja muutamia vuosia hän oli ilman levytyssopimusta. Bennett ja hänen vaimonsa Patricia olivat olleet erossa vuodesta 1965 lähtien. Virallisesti heidän eronsa tuli voimaan vuonna 1971.
Bennett perusti oman levy-yhtiön, Improv. Hän levytti muutamia lauluja joista saattaisi myöhemmin tulla suosittuja "What is This Called Love?" ja hän teki kaksi tunnettua albumia jazz-pianisti Bill Evansin kanssa, The Tony Bennett/ Bill Evans Album (1975) ja Together Again ( 1976), mutta Improv ei menestynyt musiikkibisneksessä. Jazz oli vielä voimissaan Englannissa, toisin kuin muut amerikkalaiset jazz-muusikot, Tony Bennett ei halunnut muuttaa onneaan. Uransa tässä vaiheessa hän oli lähellä sen loppua, hänellä ei ollut levytyssopimusta, ei manageria, ei esiintymisiä Las Vegasin ulkopuolella, hänen toinen avioliittonsa oli loppunut 1980, hän oli kehittänyt itselleen huumeriippuvuuden.

Uran käännekohta

Lähellä kuolemaa tapahtuneen kokaiinimyrkytyksen jälkeen 1979, Bennett kutsui poikansa Dannyn ja Daen apuun, "Katsokaa, minä olen hukassa täällä," hän kertoi heille. "Näyttäisi että ihmiset eivät halua kuunnella sitä musiikkia mitä minä teen. "Danny alkoi isänsä manageriksi. Tony Bennett kutsui myös Ralp Sharonin pianistiksi ja musiikilliseksi ohjaajaksi. Tämän jälkeen Tony Bennett teki uudelleen sopimuksen Columbia Recordsiin. Hän julkaisi albumin The Art of Excellence. tämä oli hänen ensimmäinen albuminsa listoille 1972 jälkeen. Danny neuvotteli TV-esiintymisistä ja sillä aikaa Tony jatkoi levyttämistä Portrait of Artist (1990). Bennett esiintyi MTV unplugged ohjelmassa vuonna 1994. Bennett sai Grammy- palkinnon Vuoden Albumista vuonna 1994. Tony Bennett oli tehnyt paluun takaisin.

Taidemaalarina

Tony Bennett on harrastanut koko ikänsä taidemaalausta. Maalausuraansa  hän on jatkanut oikealla nimellä Benedetto. Hän on tallentanut näkymiä piirtämällä tai maalamalla hotellien ikkunoista joka päivä kiertueillaan. Hän on asettanut töitään näytteille Kentucky Derbyssä ja YK:ssa. Hänen maalauksensa " Homage to Hockney on näytteillä arvostetussa amerikkalaisen taiteen Butlerin Instituutissa Youngstownissa, Ohio ja "Poika Purjeveneessä, Sydney Bay" on National Art Clubilla Gramercy Parkissa New Yorkissa. Hänen maalauksiaan on julkaistu Art news -lehdessä ja muissa aikakauslehdissä.