google/wiki40b huggingface dataset:
Top of the World Trade Center Observatories

Top of the World Trade Center Observatories (tunnettiin myös lyhyesti nimellä Top of the World) oli suosittu turistikohde ja näköalatasanne New Yorkin, Lower Manhattanilla sijainneen  World Trade Centerin kaksoistornien Etelätornin (Two World Trade Center) 107. kerroksessa. Lisäksi näköalatasanteeseen kuului myös rakennuksen 110. kerroksessa sijainnut ulkotasanne. Top of the World tuhoutui, kun World Trade Centerin kaksoistornit sortuivat syyskuun 11. päivän iskuissa vuonna 2001.
New Yorkin uuden World Trade Centerin One World Trade Centeriin on suunnitteilla Top of The World-näköalatasanne rakennuksen huipulle.
Pythagoraan kolmikko

Pythagoraan kolmikko on joukko, joka koostuu kolmesta positiivisesta kokonaisluvusta a, b ja c siten, että a² + b² = c². Kolmikko ilmoitetaan yleensä muodossa (a, b, c), ja yksi tällainen esimerkki on (3, 4, 5). Jos (a, b, c) on Pythagoraan kolmikko, myös (ka, kb, kc) jokaiselle positiiviselle kokonaisluvulle k on.
Pythagoraan kolmikon nimi juontuu Pythagoraan lauseesta, jonka ratkaisu jokainen Pythagoraan kolmikko on. Kuitenkaan Pythagoraan lauseen kaikki ratkaisut eivät ole Pythagoraan kolmikoita. Esimerkiksi a = b = 1 ja c = √2 on Pythagoraan lauseen yksi ratkaisu, mutta (1, 1, √2) ei ole Pythagoraan kolmikko, koska √2 ei ole kokonaisluku vaan irrationaaliluku.

Muunnelmia

Joukkoa, joka koostuu neljästä positiivisesta kokonaisluvusta a, b, c ja d, jotka ratkaisevat yhtälön a² + b²+ c² = d², kutsutaan Pythagoraan nelikoksi.
Ranskalainen matemaatikko Pierre de Fermat väitti vuonna 1637, ettei ole olemassa positiivisista kokonaisluvuista a, b ja c koostuvaa kolmikkoa, joka ratkaisisi yhtälön aⁿ + bⁿ = cⁿ, missä n on kahta suurempi kokonaisluku. Väittämä tunnetaan Fermat'n suurena lauseena, jonka todisti Andrew Wiles vuonna 1995.
On olemassa neljän positiivisen kokonaisluvun a, b, c ja d joukkoja, jotka ratkaisevat yhtälön a³ + b³+ c³ = d³. Pienin tällainen joukko on (3, 4, 5, 6).
HMS Clover (K134)

Palvelus

Alus myytiin 1947.
Cristuru Secuiesc

Historia

Kaupunki oli osa Székelymaan alueetta historiallisen Transilvanian maakunnassa. Se kuului Udvarhelyszékin hallinnolliseen yksikköön Transilvanian hallinnolliseen uudistukseen saakka vuonna 1876, jossa se määriteltiin kuuluvaksi Udvarhelyn kuntaan, joka taas kuului Unkarin kuningaskunnalle. Trianonin rauhansopimuksen jälkeen vuonna 1920 siitä tuli osa Romaniaa ja kaupunki kuului Odorhein maakuntaan sotien aikana. Vuonna 1940 Toisen Wienin Päätöksen myötä Pohjois-Transilvania jäi Unkarille ja Cristuru Secuiesc oli Unkarin hallussa vuoteen 1944 asti. Neuvostoliiton miehityksen jälkeen Romanian hallinto palasi valtaan ja kaupungista tuli virallisesti osa Romaniaa vuonna 1947. Vuosina 1952 ja 1960 kaupunki kuului Magyarin autonomiseen alueeseen, vuosina 1960 ja 1968 Mureș-Magyarin autonomiseen alueeseen. Vuonna 1968 maakunta lakkautettiin ja siitä lähtien kaupunki on ollut osa Harghitan piirikuntaa.

Väestötiedot

Romanian väestönlaskennan (vuodelta 2002)mukaan, kaupungin väkiluku on 9672, joista 9201 (95,13%) on etnisiä unkarilaisia, 2,47% romaneita, 2,27% romanialaisia ja 0.12% muita.
46,02% kaupungin asukkaista on kalvinistejä, 35,99% unitaristeja, 14,27% roomalaiskatolisia ja 2,33% Romanian ortodokseja.

Nähtävyyksiä

Unitaarinen kymnaasi (yläkoulu) perustettiin 1800-luvulla. Katolisessa kirkossa on seinämaalauksia keskiajalta.
Wang Meng

Wang Meng (s. 10. huhtikuuta 1985) on kiinalainen kaukalopikaluistelija. Hän on maansa parhaiten talviolympialaisissa menestynyt urheilija, joka on saanut neljä kultaa, hopean ja pronssin. Vancouverin olympialaisissa hän voitti 500 ja 1000 metriä, ja osallistui Kiinan voittoisaan naisten viestijoukkueeseen. Torinossa 2006 hän sai kultaa, hopeaa ja pronssia. Kaukalopikaluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2008 hän voitti 500, 1000 ja 1500 metriä.
Juha Rajala

Juha Rajala (s. 7. huhtikuuta 1962 Parkano) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1982–1988 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Rajala edusti koko SM-liigauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 211 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 36 + 28 = 64 ja jäähymääränsä 63 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 23 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja istui jäähyllä 25 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1985 sekä saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
Ron Thal

Ura

Ron Thal syntyi syyskuussa 1969. Nuoruusvuotensa hän vietti normaalisti koulua käyden. Noin 12-vuotiaana hänen kitaransoittotaitonsa huomattiin, jolloin hän alkoi käydä kitaratunneilla. 26-vuotiaana hän teki ensimmäisen sooloalbuminsa The Adventures of Bumblefootin, ja sen jälkeen säännöllisesti lisää albumeita. Albumit eivät kaupallisesti menestyneet kovin hyvin, mutta niistä huomasi selvästi Ronin ilmiömäiset soittotaidot ja niistä nousi myös muutama pienoinen hitti.

Guns N'Roses

Vuonna 2004 Guns N'Roses ilmoitti että bändin soolokitaristi Buckethead on jättänyt yhtyeen. Sen jälkeen liikkui joitain huhuja siitä että Bumblefoot oltaisiin valittu uudeksi kitaristiksi. Vähän ajan kuluttua Axl Rose vahvistikin huhun todeksi, ja samalla kertoi Chinese Democracy -kiertueen alkavan vuonna 2006. Bumblefoot oli tietenkin mukana kiertueella ja nousi sen kautta myös suuremman kansan tietoisuuteen. Ronilla oli Chinese Democracy World Tourin aikana myös oma soolo-osuus, jossa hän soitti The Pink Pantherin teemakappaletta.
Heinäkuussa 2015 ilmoitettiin Thalin jättäneen Guns N' Rosesin kesällä 2014 Appetite For Democracy-kiertueen päätyttyä. Huhuja erosta oli liikkunut siitä asti, mutta vasta nyt tieto julkistettiin. Thal julkaisi vuoden 2015 alussa uusimman sooloalbuminsa ja tulee jatkamaan sooloartistina.
Optiscan

Historia

Optiscanin liiketoiminnan kehittyminen on näkynyt vuosien saatossa yhtiön nimessä. Ensimmäiset viivakoodilukijat myytiin vuonna 1977 Juha-Sähkössä, jonka viivakoodijaos yhtiöitettiin vuonna 1990. Tuolloin aloittanut Juha-Viivakoodi toimi vuoteen 2003 saakka, jonka jälkeen yrityksen nimi muutettiin  Viivakoodi Optiscan Oy:ksi. Optiscan Groupin vakiintumisen myötä yhtiön nimi lyhennettiin Optiscan Oy:ksi vuonna 2007. Vuonna 2010 Optiscan osti Abakus Ohjelmistot Oy:n liiketoiminnan sekä Abakus MobileWork Suite -ohjelmiston.

Ratkaisut

Optiscan toimittaa ratkaisuja varastojen, kenttätoimintojen sekä tuotannon ohjauksen ja hallinnan tehostamiseksi. Optiscanin asiakkaat toimivat mm. seuraavilla toimialoilla: tukkukauppa, kauppa, teollisuus, logistiikka (kuljetus ja varastointi, postiliiketoiminta) sekä terveydenhuolto. Varastoratkaisuissa käytetään tyypillisesti puheohjausta, viivakoodeja tai RFID:tä. Kenttätoimintojen ohjaamisessa yleisimmin kannettavia tiedonkeruupäätteitä sekä viivakoodeja, nykyään yhä useammin myös 2D-koodeja (QR-koodi, datamatrix).
Puheohjausratkaisu (puheohjaus, puheohjattu keräys, ääniohjaus, äänikeräily, äänikeräys) koostuu kannettavasta päätteestä sovelluksineen sekä kuuloke-mikrofoni -yhdistelmästä. Sovellus keskustelee reaaliajassa toimintaa ohjaavan pääjärjestelmän kanssa WLAN-verkon välityksellä.
Wild Horses

Työstö

Kitaristi Keith Richardsin mukaan ”Wild Horses” kertoo siitä kuinka tekisi mieli olla jossain muualla kuin kiertueella – ”kun on miljoonan mailin päässä siitä paikasta missä haluaisi olla”. Kappaletta on pidetty Marianne Faithfullille osoitetuksi, mutta Mick Jagger ei usko tähän, vaikka on myöntänyt kappaleen olevan hänelle hyvin henkilökohtainen. Jagger on myös muistellut, että kappale oltaisiin tehty yhdessä Gram Parsonsin kanssa, joka myös teki ”Wild Horsesista” oman levytyksensä. Richards teki kappaleen riffin ja kertosäkeet, Jagger puolestaan säkeistöt.
Kappale äänitettiin joulukuussa 1969 ja helmikuussa 1970 Muscle Shoals Sound -studioilla Alabamassa sekä Olympic-studioilla Lontoossa. Mick Taylor soittaa kappaleessa akustista kitaraa niin sanotulla Nashville-virityksellä. Jim Dickinson soittaa pianoa. Keith Richards käytti 12-kielisessä kitarassaan avointa viritystä.

Julkaisu ja vastaanotto

”Wild Horses” -single b-puolenaan ”Sway” julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa ja Kanadassa 12. kesäkuuta 1971. Kappale ylsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 28.
Rolling Stones on esittänyt kappaletta konserteissaan vuosina 1971, 1975–1976, 1994–1995, 1997, 2002–2003, 2005–2006 ja 2012–2014.
Jerry Sloan

Elämä ja ura

Sloan pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1962–1965 Evansvillen yliopiston joukkueessa. Baltimore Bullets varasi Sloanin NBA:han neljännellä varausvuorolla vuoden 1965 varaustilaisuudessa. Hän edusti Bulletsia yhden kauden ajan ja siirtyi Chicago Bullsiin jossa pelasi kymmenen kautta. Sloan valittiin NBA:n tähdistöotteluun vuosina 1967 ja 1969 ja kuudesti NBA:n puolustustähdistöön (neljästi ykkös- ja kahdesti kakkosjoukkueeseen).
NBA-valmennusuransa Sloan aloitti Bullsissa, missä hän toimi sekä apu- että päävalmentajana. Bullsista hän siirtyi Utah Jazziin, jonka päävalmentajana hän toimi yhtäjaksoisesti lähes 23 kauden ajan. Kyseessä on NBA:n historian pisin päävalmentajuusjakso samassa seurassa. Sloan on yksi neljästä NBA:ssa vähintään 15 peräkkäisenä kautena joukkueensa positiiviseen voitto–tappiosuhteeseen johdattanut valmentaja ja ainoa, joka on yltänyt tähän yhdessä seurassa. Sloan valittiin useasti NBA:n kuukauden valmentajaksi, mutta hän ei koskaan voittanut NBA:n vuoden valmentajan palkintoa. Hän valmensi Jazzin NBA:n finaaleihin kahdesti, vuosina 1997 ja 1998, joukkueen taipuessa kummallakin kerralla Michael Jordanin tähdittämälle Bullsille.
Bulls on jäädyttänyt Sloanin pelipaidan tämän pelinumerolla 4 ja Jazz numerolla 1223, joka on Sloanin Jazz-ajan otteluvoittojen määrä. Vuonna 2009 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen.
Martel (Lot)

Martel on kunta Lotin departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2005 oli 1 513. Martelin pinta-ala on 35 km².
Palladiumkloridi

Ominaisuudet

Palladiumkloridi on huoneenlämpötilassa tumman ruskehtavanpunaista kiteistä ainetta. Se on polymorfista ja siltä tunnetaan kaksi kidemuotoa α-PdCl₂ ja β-PdCl₂. Näistä α-muoto koostuu polymeeriketjuista, joissa jokainen palladiumkationi on sitoutunut neljään kloridi-ioniin ja β-muodon rakenne koostuu Pd₆Cl₁₂-oktaedreistä, joissa jokainen palladiumioni on sitoutunut neljään kloridi-ioniin. Palladiumkloridi liukenee kohtalaisesti veteen ja myös etanoliin ja asetoniin. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan kidevedellinen dihydraatti (PdCl₂·2H₂O). Yhdiste voidaan pelkistää vedyn avulla metalliseksi palladiumiksi. Palladiumkloridi on Lewis-happo ja kykenee muodostamaan komplekseja Lewis-emästen kanssa; esimerkiksi kloridiliuoksissa muodostuu tetrakloropalladaatti(II)-ioni ([PdCl₄]²⁻).

Valmistus ja käyttö

Palladiumkloridia valmistetaan liuottamalla metallista palladiumia kuningasveteen tai kuumaan väkevään vetykloridiin. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu tetrakloroplatinahappoa (H₂[PdCl₄]), joka liuosta haihdutettaessa hajoaa palladiumkloridiksi. 
Palladiumkloridia käytetään yhdessä kuparikloridin kanssa hapetettaessa alkeeneja aldehydeiksi tai ketoneiksi. Siitä valmistetaan myös katalyyteissä käytettävää hienojakoista palladiumia ja useita palladiumyhdisteitä kuten allyylipalladiumklorididimeeriä. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat käyttö valokuvauskemikaalina, tekstiilien peittauksessa, päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti palladiumilla, erikoismusteiden valmistuksessa ja analyyttisessä kemiassa ilmaisemaan pelkistävien yhdisteiden kuten hiilimonoksidin tunnistamiseen.
Hr. Ms. O 7

Valmistus

Alus tilattiin 8. toukokuuta 1913 Maatschappij Fijenoordilta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 12. toukokuuta 1914. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1916 ja se otettiin palvelukseen 23. joulukuuta 1916.

Palvelus

Ruotsalainen SS Scania törmäsi alukseen 18. toukokuuta 1927 Texelin rannikolla Haakin majakkalaivan lähellä. Höyrylaivan saavuttua Zaandamiin keulapiikistä oli löytynyt vuoto ja keula oli hieman lytyssä. Sukellusveneen saamat vauriot eivät ole tiedossa.
Vuodesta 1935 lähtien alus oli koululaivana, kunnes se 21. marraskuuta tai joulukuuta 1939 poistettiin palveluksesta palveluskelvottomana ja vanhentuneena. Alus myytiin romutettavaksi.
Saksa valtasi Alankomaat 1940, jolloin alus vallattiin. Se oli kuitenkin pahoin vanhentunut eikä sillä ollut siten sotilaallista arvoa. Alus upposi 2. toukokuuta 1944 ankkuripaikalleen Den Helderissä. Sotatoimien päätyttyä alus nostettiin satama-altaasta ja se romutettiin.
Jan-Erik Andersson

Jan-Erik Andersson (s. 4. syyskuuta 1954 Turku) on suomalainen kuvataiteilija, kuvanveistäjä, mediataiteilija, performanssitaiteilija ja ympäristötaiteilija.
Andersson valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973 ja luonnontieteiden kandidaatiksi vuonna 1981 Åbo Akademista. Hän opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1979–1982 ja valmistui kuvataiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2008. Osana opinnäytettä hän rakensi Turun Hirvensaloon talon Life on a Leaf.
Andersson on saanut valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1999 ja 2008. Vuonna 2004 hän sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2015.
Anderssonin puoliso on graafinen suunnittelija Marjo Malin, ja heillä on poika. Vasemmistoliiton puheenjohtaja, kansanedustaja Li Andersson on hänen tyttärensä aiemmasta liitosta toimittaja Siv Skogmanin kanssa.
Yleisradion kantanauha

Yleisradion kantanauha on Yleisradion käyttöön tarkoitettu tallenne, jolle Yle on hankkinut pysyvät radiointioikeudet. Kantanauhoilla on tallenteita, joita ei ole ollut saatavilla kaupallisesti. Tosin jotkin nauhoitukset ovat päätyneet kaupallisille äänitteille esimerkkinä Matti Lehtisen laulama Olympiamarssi. Äänitykseen kutsuttiin muusikot ja heille annettiin kappale, joka nauhoitettiin. Äänitteitä käytettiin aluksi kelanauhoilta, mutta ne siirrettiin myöhemmin digitaaliseen muotoon. Muusikot saivat nauhoituksesta kertakorvauksen ja Yleisradio sai luvan käyttää tallennetta. Nimitystä kantanauha käytetään edelleen Yleisradion omista äänitteistä, vaikka nykyään ne ovatkin digitaalisia äänitiedostoja.

Historiaa

Yleisradio aloitti konserttimusiikin kantanauhatuotannon 1960-luvun alussa, ja kevyen musiikin kantanauhatuotannon vuonna 1967. Vuoteen 1981 mennessä oli tuotettu vuosittain keskimäärin viisi tuntia kantanauhaohjelmistoa, joka jakaantui noin 90 vuosittaiseen kantanauhanimikkeeseen.
Kantanauhatuotannon keskeisiä tavoitteita oli taiteellinen korkeatasoisuus ja keskittyminen niille musiikin alueille, joiden edustus oli vähäistä levytetyn musiikin tuotannossa. Näin Yleisradio halusi osaltaan laajentaa kotimaisen musiikin tarjontaa sekä konserttimusiikin että kevyen musiikin alueilla. Äänilevyteollisuuden ajauduttua 2000-luvulla vaikeuksiin Yleisradion kantanauhoja on päätynyt jatkuvasti uusille kaupallisille julkaisuille. Yleisradio kuitenkin säilyttää näissäkin tapauksissa kantanauhojen täyden käyttöoikeuden.
Hansje Bunschoten

Hansje Bunschoten (3. toukokuuta 1958 Hilversum, Pohjois-Hollanti – 1. lokakuuta 2017 Almere, Flevoland) oli alankomaalainen vapaauimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1972 Münchenissä. Hän osallistui olympialaisissa 100 metrin vapaauintiin (12. sija, aika 1.00,79, karsiutui välierissä), 200 metrin vapaauintiin (6. sija, aika 2.08,40), 400 metrin vapaauintiin (7. sija, aika 4.29,70), 800 metrin vapaauintiin (7. sija, aika 9.16,69), 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Enith Brigitha, Anke Rijnders, Bunschoten, ja Josien Elzerman, 5. sija, aika 4.01,49), ja 4 × 100 metrin sekauintiviestiin (joukkueella Brigitha, Alie te Riet, Rijnders, ja Bunschoten, 5. sija, aika 4.29,99). 1980-luvulla Bunschoten toimi televisiossa uintikommentattorina.
Cui bono

Cui bono on latinaa ja se tarkoittaa suomeksi "kuka hyötyy". Termiä käytetään pääosin rikostutkinnassa silloin kun yritetään saada selville rikolliset ja heidän motiivit rikokseen.
HMS Euryalus (1901)

Palvelus

Vaikka alus oli vanhentunut jo ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
Kruunupyyn vaakuna

Kruunupyyn kunnanvaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kruunattu apilaristi, jonka alasakara muodostaa kaateisen aurankärjen, kaikki kultaa”, ja se vahvistettiin käyttöön 14. kesäkuuta 1974. Vaakuna on saanut aiheensa 1969 Kruunupyyn kuntaliitokseen osallistuneiden kuntien vanhoista vaakunoista: aurankärki on peräisin Alavetelin, apilaristi Teerijärven ja kruunu Kruunupyyn vaakunasta.
Alkuperäinen Kruunupyylle 15. helmikuuta 1955 vahvistettu vaakuna oli myös Gustaf von Numersin suunnittelema. Vaakuna perustuu vanhaan pitäjänsinettiin vuodelta 1607, jolloin Kaarle IX antoi pitäjän perustamista koskevan kuulutuksen. Sinetin aihe – kuten pitäjän nimenkin – on aiemmin samana vuonna tapahtuneet Kaarlen kruunajaiset. Kruunu teki vaakunasta puhuvan. Vaakunan selitys oli ”kultakentässä punainen hirsi, jossa kultakruunu”, se muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi sen jälkeen, kun uusi vaakuna vahvistettiin käyttöön.
HMS Agincourt (1914)

Hankinta

Brasilian hallitus tilasi Armstrongin Elswickin telakalta aluksen nimellä Rio de Janeiro. Sen köli laskettiin jo marraskuussa 1906, mutta tehdyt muutokset keskeyttivät  rakentamisen. Aluksen köli laskettiin toistamiseen 10. tammikuuta 1910 ja vielä muutettujen J. R. Perrettin tekemien suunnitelmien pohjalta 14. syyskuuta 1911 telakkanumerolla 792. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1913 ja se valmistui 25. elokuuta 1914.
Kumista saatujen tulojen romahtaessa ja Argentiinan kanssa olevien kiistojen lientyessä alus asetettiin myyntiin. Brasilian hallituksen edustajajn Rotschildin saatua ohjeet aluksen myynnistä Venäjä, Italia, Ranska, Kreikka ja Ottomaanivaltakunta esittivät kiinnostuksensa. Ottomaanivaltakunta osti aluksen 1,2 miljoonalla punnalla sekä lupauksella maksaa aluksen viimeistelyn, mikä nosti lopullisen hinnan noin 3 miljoonaan puntaan. Se nimettiin samalla Sultan Osman I:ksi. Aluksen valmistuessa juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa Britannia pakkolunasti sen 2. elokuuta 1914 ainoastaan vuorokautta ennen luovutusta estääkseen aluksen joutumisen mahdollisen vihollisen haltuun.
Alus nimettiin HMS Agincourtiksi' ja se liitettiin Suureen laivastoon. Alukselta poistettiin P ja Q tornien välinen siltarakenne ja samalla vähennettiin veneiden määrää etukannella. Taaempi kolmajalkainen masto muutettiin yksijalkaiseksi 1916 ja se poistettiin seuraavana vuonna kokonaan.

Palvelus

HMS Agincourt liitettiin 7. syyskuuta 1914 Suuren laivaston 4. taistelulaivalaivueeseen. Skagerrakin taistelussa alus kuului 1. taistelulaivalaivueen 6. viirikköön ampuen 144 laukausta 12 tuuman pääaseillaan ja 111 laukausta kuuden tuuman apuaseillaan. Alukseen ei taistelussa osunut. Alus siirrettiin 2. taistelulaivalaivueeseen. Sodan päätyttyä alus oli 1919-1921 poistolistalle, mutta se palautettiin 1921 palvelukseen koetehtäviin Rosythissa.
Alukselta poistettiin aseet ja se muutettiin liikuteltavaksi tukikohdaksi. Poiston yhteydessä aluksen torneista poistettiin muut lukuun ottamatta 1 ja 2 tornia. Samalla tehtiin lisäpolttoaine- ja ammussäiliöt. Työt kuitenkin keskeytettiin myöhemmin samana vuonna Washingtonin laivastosopimuksen nojalla. Alus myytiin romutettavaksi 19. joulukuuta 1922 Rosyth Shipbreaking Companylle.
Päätepuskin

Päätepuskin on laite, joka ehkäisee junien ja muiden rautateiden kulkuneuvojen liikkeen jatkumista raiteen loppupäästä eteenpäin. 
Päätepuskimen mitoitus on riippuvainen osittain rautatien käyttämien kytkinten tyypistä kytkimen ollessa ensimmäinen osa, joka osuu päätepuskimeen törmäyksessä. Päätepuskin-käsite (englanniksi buffer stop) on brittiläistä alkuperää, koska Ison-Britannian rautatiet käyttävät enimmäkseen puskuri- ja ruuvikytkimiä kulkuneuvojen välilä.

Liike-energian imeminen

Juna siirtää, pääosin massansa vuoksi, valtavan määrän liike-energiaa törmäyksessä päätepuskimeen.Jäykät päätepuskimet kestävät vain todella pienen nopeuden törmäykset (lähes paikallaan olevien junien törmäykset). Suorituskyvyn parantamiseksi  tarvitaan tapa hävittää tämä energia kokoonpuristumalla tai kitkalla. Rawie-yhtiö kehitti monia liike-energiaa imeviä päätepuskimia Frankfurt am Mainin vuoden 1902 päätepuskinonnettomuuden seurauksena. Ramsomes & Rapier kehitti samankaltaisia hydraulisia päätepuskimia Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Dowty-hidastimet

Kun halutaan hidastaa tai pysäyttää liikkuva juna ilman kiinteää päätepuskinta, voidaan käyttää Dowty-hidastimia. Ne puristuvat ylöspäin pyöriä vasten ja voidaa kytkeä pois valinnaisesti tarpeen vaatiessa.

Pyöränpysäytin

Pyöränpysäytintä eli vaununpysäytintä käytetään pysäyttämään pieni määrä kevyitä vaunuja varastointiraiteilla tai yksittäisten vaunujen kiilaamiseksi matalilla tasoilla.
Nurminata

Ulkonäkö ja koko

Nurminata on kirkkaanvihreä, kapealehtinen ruohokasvi. Nurminadan röyhy on vaalean vihreä, tähkylät suuria ja pitkulaisia, niitä kannattelevat kukinnon haarat tukevia ja lyhyitä.

Levinneisyys

Nurminataa tavataan koko Euroopassa Lappia ja Espanjaa lukuun ottamatta, Venäjän keskiosissa sekä viljeltynä Pohjois-Amerikan itäosissa.

Elinympäristö

Nurminata kasvaa melko kuivilla paikoilla. Kasvi voi risteytyä joskus englanninraiheinän (Lolium perenne) tai italianraiheinän (Lolium multiflorum) kanssa.

Käyttö

Nurminataa käytetään sekä rehuna että nurmisiemenseoksissa.
Hannibal (romaani)

Juoni

On kulunut seitsemän vuotta Hannibal Lecterin katoamisesta, kun Clarice Starling epäonnistuu huumeratsiassa ja tappaa lasta kantavan naisen itsepuolustukseksi. Tekonsa takia Starling joutuu mediamyllyn pyöritykseen.  Lecter, joka asuu Italian Firenzessä lähettää Sterlingille kirjeen, jossa esittää pahoittelunsa tapahtuneesta ja pyynnön, että Starling kertoisi enemmän elämästään. Pian FBI haluaa hänen lähtevän jälleen sarjamurhaajan perään. Starling tapaa Baltimoren mielisairaalan johtajan, Barney Matthewsin, joka kertoo Claricelle lisätietoa Hannibal Lecteristä. Samanaikaisesti Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, Mason Verger aikoo käyttää Starlingiä syöttinä kostaakseen Hannibalille.

Vastaanotto

Romaani on saanut teoksen lopusta huolimatta paljon myönteistä palautetta. Toinen kuuluisa kauhukirjailija Stephen King kuvasi teosta seuraavasti: "Ne jotka ovat odottaneet Thomas Harrisin uutuutta haluavat ainoastaan tietää, onko se yhtä hyvä kuin Punainen lohikäärme tai Uhrilampaat. On ilo vastata kielteisesti: ei, se ei ole yhtä hyvä. Se on parempi!" 
Suomessa Helsingin Sanomien Maarit Piippoinen kuvasi teosta paikoittain kielellisen herkulliseksi.
Otanmäen vaunutehdas

Otanmäen vaunutehdas on Kajaanin kaupunkiin kuuluvassa Otanmäen kylässä sijaitseva, Transtech Oy:n omistama, vuonna 1986 perustettu rautatievaunutehdas. Se rakennettiin Otanmäkeen työllistämään lakkautetun kaivoksen henkilöstöä. 
Ajatuksena oli erityisesti myydä Neuvostoliiton rautatieministeriölle Suomen ja Neuvostoliiton valtioiden välisen bilateraalikaupan osana junavaunuja. Suunnitelmissa oli jopa 4 000 junanvaunun tuotanto vuosittain. Suunnitelmiin tuli äkkinäinen muutos 1990-luvun alussa bilateraalikaupan lakattua ja Venäjän talouden romahdettua.

Omistajat

Tehtaan perusti valtiollinen kaivos- ja teräsyhtiö Rautaruukki, jossa se kuului Rautaruukki Transtechille eli Rautaruukin kuljetusvälineryhmälle. Tehtaan omistajaksi tuli myöhemmin Transtech. Transtech Oy:n ajauduttua vaikeuksiin yhtiö myytiin vuonna 1999 espanjalaiselle Talgolle. Yhtiön toimintaa uhkasi tilausten puutteessa lopettaminen, kunnes maaliskuussa 2007 suomalainen sijoittajaryhmä ilmoitti ostavansa yhtiön osakekannan ja muuttavansa yhtiön nimen takaisin Transtech Oy:ksi. 
Vuodesta 2015 alkaen Transtechin ja tehtaan pääomistaja on ollut tšekkiläinen kiskokaluston valmistamiseen keskittynyt konepajakonserni Škoda.

VR:n junanvaunut

VR-Yhtymä on tilannut tehtaalta kaksikerrosvaunuja vuodesta 1998 alkaen. Vuonna 2006 VR tilasi 20 kappaletta uudenlaisia Edm-makuuvaunuja, ja myöhemmin vielä 20 vaunua lisää. Tehtaalta valmistui syksyllä 2013 Edo-ohjausvaunut. Otanmäestä on toimitettu VR:lle myös muita kaksikerrosvaunuja kuten DuettoPlus-ravintolavaunuja (ERd) ja 2. luokan matkustajavaunuja (Ed, Edb).