google/wiki40b huggingface dataset:
Goliath (tela-ajoneuvo)

Goliath, SdKfz. 302/303a/303b (saks. Sonderkraftfahrzeug, erikoisajoneuvo), oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen kauko-ohjattava tela-ajoneuvo. Sen käyttötarkoitus oli tuhota kuljettamallaan räjähdelatauksella muun muassa vihollisen panssarivaunuja tai linnoitteita.
Ajatus perustui saksalaisten vuoden 1940 lopulla Seinestä löytämään ranskalaiseen pienoistela-ajoneuvon prototyyppiin, jonka oli suunnitellut ajoneuvosuunnittelija Adolphe Kégresse. Marraskuussa 1940 bremeniläinen Carl F.W. Borgward -autotehdas määrättiin kehittämään pieni, kauko-ohjattu tela-ajoneuvo, joka kuljettaisi ainakin 50 kiloa räjähteitä. Tulituksesta piittaamatta Goliath voitaisiin ohjata 650-metrisen kaapelin välityksellä räjähtämään vihollisen asemiin. Ensimallit eivät olleet erityisen tehokkaita. Sähkömoottorit olivat liian heikkoja eivätkä ne edenneet maastossa kovin hyvin. Goliathin valmistaminen oli kallista, ja hienokomponentit nielivät niukkoja strategisia raaka-aineita. Myös 30-kiloiseksi pienennetty räjähdelataus huomattiin rintamalla riittämättömäksi. Kaikkiaan 2 650 valmistetuista Goliatheista päätyi rintamakäyttöön. Valmistus lopetettiin tammikuussa 1944.
Itse Goliath ei lakannut olemasta – se varustettiin yksinkertaisemmalla, halvemmalla ja tehokkaammalla polttomoottorilla. Samalla panssarointia lisättiin. Polttomoottorilla varustettu Goliath ei osoittautunut edeltäjäänsä paremmaksi. Sen tuottaminen oli toki halvempaa, mutta käyttö rajoittui edelleen valikoituihin tilanteisiin. Saksalaiset käyttivät sitä enimmäkseen miinakenttien raivaamiseen, joka ei ollut Goliathin tarkoitus. Goliathin vähäisestä käytöstä kertoo muun muassa se, että kaikkiaan 5 000 valmistetusta Goliathista oli tammikuussa 1945 jäljellä vielä 3 800 kappaletta.
Eräs tunnetuimpia tämän aseen käyttöjä oli Pariisissa keväällä 1944 kun sellainen lähetettiin tuhoamaan Grand Palais -näyttelyrakennuksen kellariin linnoittautunut ranskalainen vastarintaosasto; koko rakennus syttyi taistelussa palamaan ja sen mukana tuhoutui ruotsalainen Jean Houcken omistama sirkus kalustoineen ja eläimineen; surmansa sai muun muassa kaksi leijonaa sekä parikymmentä rotuhevosta .
Väinö Markkanen

Ampujana

Rajavartiolaitoksessa työskennellyt Markkanen sai ensimmäisen oman pistoolinsa vuonna 1951 ja ryhtyi jo tuolloin kunnolla harjoittelemaan ampumista. Vuonna 1958 hän voitti ensimmäiset Suomen-mestaruutensa, sotilaskiväärin täysottelussa ja pystyammunnassa. MM-kilpailuissa hän oli mukana ensimmäisen kerran Kairossa 1962, jossa hän sijoittui vapaapistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi. Vuonna 1963 Markkanen ampui vuoden alkupuolella kovia tuloksia ja voitti isopistoolilla Suomen-mestaruuden mutta jäi Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa isopistoolin pronssille eikä menestynyt Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Vuoden 1964 Markkanen aloitti hyvillä tuloksilla ampumalla muun muassa Lappeenrannassa piirinmestaruuskilpailuissa vapaapistoolilla tuloksen 561 mutta kauden edetessä tulokset heikkenivät kunnes Riihimäen Presidentin-kilpailuissa hän ampui Suomen-ennätykset, vapaapistoolilla 562 ja isopistoolilla 589. Tokion olympialaisissa lokakuussa 1964 Markkanen kilpaili vapaapistoolilla. Hän käytti kolmen tunnin kilpailuajasta kaksi tuntia ja 45 minuuttia useimpien muiden kilpailijoiden lopetettua suorituksensa jo aikaisemmin. Markkasen tulos oli 560, jolla hän voitti kultaa kolmen pisteen erolla Yhdysvaltain Frank Greeniin. Markkasen sarjakohtaiset tulokset olivat 90, 96, 96, 94, 93 ja 91. Hän ampui 28 kymppiä, 26 yhdeksikköä, neljä kahdeksikkoa sekä kaksi seiskaa. Seuraavana päivänä Pentti Linnosvuo toi suomalaisampujille kisojen toisen kultamitalin.
Markkanen osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin vielä vuosina 1966, 1970 ja 1974. Hän saavutti isopistoolin joukkuekilpailussa pronssia vuonna 1974 ja sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan isopistoolilla viidenneksi vuonna 1970. Plzenin EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti vapaapistoolin joukkuekilpailussa pronssia. Vuoden 1968 Méxicon olympialaisiin Markkasta ei valittu. Hän käytti Tokion olympialaisissa Suomen Ampujainliitolta lainassa ollutta asetta, joka varastettiin Seppo Saarenpäältä Phoenixin MM-kilpailuissa 1970.
Markkanen voitti Pohjoismaiden-mestaruuden isopistoolilla vuosina 1965 ja 1973 sekä vakiopistoolilla vuonna 1971. Hän voitti 21 Suomen-mestaruutta, muun muassa henkilökohtaisen mestaruuden isopistoolilla vuosina 1963, 1965, 1967 ja 1970, vapaapistoolilla vuonna 1965, pienoispistoolilla vuosina 1965–1966 ja 1973 sekä vakiopistoolilla vuosina 1970 ja 1972–1973. Hän edusti seuratasolla Kajaanin Ampujia, huippuvuosinaan Ylä-Vuoksen Ampujia ja Lohjan Ampujia.
Opetusministeriö myönsi Markkaselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2000.

Muuta

Markkanen oli tehdastyöläisen poika Paltamosta, seitsenlapsisen perheen nuorin. Hän jäi orvoksi kuusivuotiaana. Hän työskenteli rajavartiolaitoksen palveluksessa, ensin Suomussalmella Kainuun rajavartiostossa, josta hän vuonna 1957 siirtyi Kaakkois-Suomen rajavartiostoon Immolaan. Vuonna 1974 hän siirtyi Kuusamoon, ja jäätyään vuonna 1976 eläkkeelle hän muutti perheineen Lohjalle. Markkanen on tällä hetkellä (8.5.2019) vanhin suomalainen elossa oleva kesäolympiavoittaja.
Zoey Deutch

Ura

Deutch aloitti uransa Disney Channelin komediasarjassa Viiden tähden merielämää, jossa hän esiintyi seitsemän jakson verran. Tämän jälkeen Deutch vieraili sarjoissa NCIS Rikostutkijat ja Criminal Minds: Suspect Behavior. Hän sai myös vakituisen roolin draamasarjassa Ringer. hän on myös esiintynyt Lumoava kirous -elokuvassa.
Televisiotyönsä lisäksi Deutch on näytellyt muun muassa elokuvissa Hallelujah ja Mayor Cupcake. Vuonna 2014 hän esitti pääosaa elokuvassa Vampire Academy.

Yksityiselämä

Deutch syntyi Los Angelesissa vuonna 1994. Hänen äitinsä on näyttelijä Lea Thompson ja hänen isänsä ohjaaja Howard Deutch. Myös Zoeyn sisko Madelyn Deutch näyttelee.
Charles Chetwynd-Talbot

Charles Chetwynd-Talbot (13. marraskuuta 1860 – 7. toukokuuta 1921) oli brittiläinen aatelinen, 20. Shrewsburyn ja Waterfordin jaarli ja Clément Talbotin perustaja.
Talbot oli perheessään ainoa lapsi ja isänsä, 19. Shrewsburyn jaarlin perillinen. Talbot peri jaarlin arvonsa jo nuorena ja pilasi tulevaisuuden mahdollisuutensa menemällä paroni George Byronin tyttärentyttären, avioeron läpikäyneen Ellen Miller-Mundyn kanssa naimisiin. Aviovaimoa ei hyväksytty seurapiireihin. Nuoripari sai pojan nimeltään Viscount Ingestre, joka kuoli vanhempiensa elinaikana, mutta ehti tehdä muutamia perillisiä, mukaan lukien 21. Shrewsburyn ja Waterfordin jaarlin.
Myöhemmin aviopari erosi ja molemmat osapuolet menivät omia teitään. Talbot oli myös vastuussa Alton Towersin myynnistä, joka oli ollut aikaisempien Shrewsburyn jaarlien tyyssija. Se on nykyään laajalti tunnettu huvipuisto. Hänen tuellaan perustettiin vuonna 1903 Clément Talbot ltd. tuomaan Isoon-Britanniaan suosittua ranskalaista automerkkiä Clémentiä. Tämä johti automerkki Talbotin syntymiseen.
Selim Palmgren

Elämä

Palmgren syntyi Porissa vuonna 1878. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porin Lyseon lukiossa. Hän alkoi opiskella musiikkia Helsingin musiikkiopistossa syksyllä 1895. Vuonna 1899 Palmgren muutti Saksaan opiskelemaan Ferruccio Busonin johdolla. Palmgrenin opettajiin kuului myös Konrad Ansorge, joka itse oli aikanaan ollut Lisztin oppilas. Vuonna 1910 sai ensiesityksensä Palmgrenin ainoa ooppera, Daniel Hjort. Hän ryhtyi työstämään toistakin oopperaa, Der Student von Prag, mutta se ei koskaan valmistunut. Pian tämän jälkeen Palmgren meni naimisiin oopperalaulaja Maikki Järnefeltin (o.s. Pakarinen) kanssa. Pariskunta asui 1914–1915 Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Palmgren esiintyi myös Yhdysvalloissa, ja toimi vuosina 1921–26 siellä sävellyksen professorina Rochesterin Eastman School of Musicissa.
Maikki Järnefelt kuoli 1929 aivohalvaukseen sairaalassa saatuaan vakavan sairauskohtauksen Palmgrenin kantaatin Turun lilja kantaesityksen kenraaliharjoituksissa Turun tuomiokirkossa (katso Kimmo Korhonen, Selim Palmgren - Elämä musiikissa, WSOY, 2009). Palmgren solmi vuonna 1930 uuden avioliiton Maikki Järnefeltin suosikkioppilaan, virolaissyntyisen laulajattaren Minna Talvikin (1902–83) kanssa. Vuodesta 1939 lähtien Palmgren toimi Sibelius-Akatemiassa (ent. Helsingin konservatorio) sävellyksen professorina, sitä ennen vuosina 1929–39 pianonsoiton lehtorina. 
Palmgren kuoli Helsingissä joulukuussa 1951. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle. Porin kaupungin musiikkioppilaitos Palmgren-konservatorio on nimetty hänen mukaansa.
Palmgrenin veli oli säveltäjä Allan Palmgren.

Musiikki

Palmgren sävelsi pianolle yli 300 kappaletta. Lisäksi hän sävelsi muun muassa kuoroteoksia, viisi pianokonserttoa sekä oopperan Damiel Hjort (1907–1910, suomenkielinen versio 1929 ja kokonaan uudistettu versio 1938), joka perstuu J. J. Wecksellin samannimiseen näytelmään.
Palmgrenin tuotannossa on vaikutteita muun muassa impressionismista. Aikalaiset kutsuivat häntä "Pohjolan Chopiniksi", ja hänen pianotuotantonsa onkin monipuolinen. Osa pianoteoksista on sarjoja, osa yksittäiskappaleita. Tunnetuimpia esimerkkejä ovat "Kevät" (op. 27), "24 preludia" (op. 17), "Kolmikohtauksinen nokturno" (op. 72) ja "Nuoruus" (op. 28). Ainoa teos kahdelle pianolle on "Maskenball" (op. 36). Paljon soitettu on myös pianokonsertto nro 2, "Virta" (op. 33), joka oli pitkään mm. kuuluisan pianistin Ignaz Friedmanin ohjelmistossa.
Palmgren jatkoi säveltämistä vanhoille päivilleen asti. Esimerkiksi Sonatina (op. 113) ja selloteokset op. 114 ovat syntyneet viimeisinä elinvuosina.
Lentokonejänkä (Rovaniemi)

Lentokonejänkä on suoalue Rovaniemellä, noin 13 kilometriä Rovaniemen keskustasta länteen.
Jängällä on sodassa kaatuneiden, haavoittuneiden ja loukkaantuneiden lentäjien kunniaksi vuonna 2003 pystytetty muistomerkki.

Nimi

Jängän nimi on peräisin Lapin sodan ajoilta. Paikalla tapahtui 15. lokakuuta 1944 Junkers Ju 88 -koneen (JK-263) maahansyöksy, kun saksalaisten ilmatorjunta osui siihen Rovaniemen lentokentän yllä. Sähköttäjä, kersantti Onni Luumi, ja tähystäjä, kornetti Rainer Leheskivi, hyppäsivät koneesta laskuvarjolla. Lentomestari Osmo Metsola ja vänrikki Untamo Siivonen tekivät koneella pakkolaskun. He selvisivät, kun taas hypänneistä Leheskivi menehtyi ja Luumi katosi.
Paikallisen tiedon mukaan valvontakomissio vei sodan jälkeen pudonneen koneen osia Neuvostoliittoon. Kerrotaan myös, että paikalliset tyhjensivät pudonneen koneen tankit ja käyttivät kerosiinilla puimakonetta vuosien ajan.
Zoran Dragić

Seurajoukkueura

Dragić aloitti uransa vuonna 2004 kotimaansa Ilirija Ljubljanassa. Vuodet 2005-2006 hän edusti Jance STZ:iä ja vuodet 2006-2010 KD Slovania. Vuonna 2010 Dragić siirtyi kotimaansa pääsarjan KK Krkaan, jossa hän voitti vuosien 2010-2012 aikana kahdesti kotimaansa mestaruuden ollen kerran myös finaalien paras pelaaja, sekä myös EuroChallengen vuonna 2011. Vuodet 2012-2014 Dragić pelasi ensimmäistä kertaa urallaan ulkomailla, Espanjan Liga ACB:n CB Málagassa, jossa hän pääsi pelaamaan myös Euroliigaa. Syyskuussa 2014 Dragić siirtyi NBA:n Phoenix Sunsiin, jossa hän debytoi marraskuussa 2014 Los Angeles Clippersiä vastaan. Helmikuussa 2015 hän siirtyi toiseen NBA-seuraan Miami Heatiin.

Elokuussa 2015 Dragić siirtyi Venäjän VTB United-liigan Himki BK:hon.

Maajoukkueura

Dragić on pelannut Slovenian koripallomaajoukkueessa vuodesta 2011 alkaen. Hän kuului maajoukkueeseen niin vuoden 2011 kuin vuoden 2013 EM-kilpailuissa sekä myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa Espanjassa, joissa hänen hyvät otteensa toivat paikan Phoenix Sunsiin.

Muuta

Dragićin isoveli Goran Dragić on myös ammattilaiskoripalloilija. Hän edustaa NBA:n Miami Heatia ja Slovenian koripallomaajoukkuetta. Dragićit pelasivat yhdessä Phoenix Sunsissa ja Miami Heatissa.
Suomi-Seura

Suomi-Seura r.y. (ruots. Finland-Samfundet, engl. Finland Society) on suomalainen "maailmalla olevien, sinne lähtevien ja sieltä palaavien suomalaisten etu-, asiantuntija- ja palvelujärjestö". Järjestön tehtävänä on myös välittää ajanmukaista Suomi-kuvaa maailmalle ja tehdä ulkosuomalaisuutta tunnetuksi Suomessa.

Historia

Järjestö on perustettu 6. toukokuuta 1927, jolloin jo perustavassa kokouksessa järjestö hajaantui kahtia. Varsinaisen Suomi-Seuran nimen rekisteröineen yhdistyksen puheenjohtajaksi tuli Kyösti Haataja. Erimielisyyksien takia perustetun toisen yhdistyksen nimeksi tuli Ulkosuomalais-Yhdistys, tärkeinä hahmoina mukana muun muassa Eino Aaltio ja Urho Kekkonen. Yhdistykset yhtyivät uudestaan vuonna 1929 sammuakseen vain paria vuotta myöhemmin.
Järjestön toiminnan taannuttua hetkeksi 1930-luvulla se rekisteröitiin uudelleen 19. toukokuuta 1937 Suomi-Seurana, muun muassa vuonna 1934 silloisen pääministeri Kyösti Kallion tukemana perustetun "Ulkomaankävijäin Seuran" pohjalle. Sota-aikana ja sen jälkeen yhdistyksen toiminta suuntautui etenkin Yhdysvaltoihin ja amerikansuomalaisiin ylläpidettävien suhteiden hoitamiseen.
Vuonna 1959 järjestö aloitti seuramatkojen järjestämisen, jolla se saavutti huomattavan taloudellisen omavaraisuuden. Seuramatkatoiminta oli huipussaan 1980-luvulla ja järjestön jäsenmäärä oli myös tuolloin korkeimmillaan, noin 80 000.
Vuonna 1997 perustettiin Ulkosuomalaisparlamentti, joka on ulkosuomalaisille tarkoitettu edustuksellinen elin tiedon ja "tunteiden" välittämiseksi Suomeen ja Suomesta. Vuodesta 1997 lähtien järjestön pääasiallinen tulonlähde ja toiminnan perusta on jälleen ollut valtionapu. Toiminnan suojelija on Suomen tasavallan presidentti.

Toimintamuotoja

Järjestö julkaisee Suomen Silta -nimistä jäsenlehteä ja tukee ulkosuomalaisia tiedotusvälineitä ja muita ulkosuomalaisjärjestöjä.
Ulkosuomalaisparlamentti kokoaa ulkosuomalaisia paikallisten Suomi-Seura-jäsenyhdistystensä edustajien välityksellä kahden-kolmen vuoden välein Suomeen. Muita toimintamuotoja ovat mm. tukihenkilötoiminta ulkomailla, seminaarien ja kurssien järjestäminen sekä yli 5 000 ihmistä vuosittain opastava neuvontapalvelu ulkomaille muuttamiseen, siellä asumiseen ja sieltä palaamiseen liittyvissä kysymyksissä.

Jäsenyys

Jäsenyys on avoin kaikille ulkosuomalaisille tai muuten vain ulkosuomalaisuudesta kiinnostuneille henkilöille. Vuonna 2007, Suomen Silta -lehden levikkitietoihin pohjautuen, järjestön jäsenmäärä oli noin 23 000.

Organisaatio

Suomi-Seuran hallituksen puheenjohtajana toimii Markus Aaltonen (vuodesta 2019) ja toiminnanjohtajana Tina Strandberg (vuodesta 2016).
Kalevantulet

Kalevantulet eli elosalamat tarkoittavat näkyviä salamaniskuja, jotka tapahtuvat niin kaukana, että ne eivät kuulu. Salamanisku kuuluu enimmillään noin 15 km:n päästä, joten elosalamat ovat tätä kauempana. Toisaalta näin kaukana iskevät salamat näkyvät huomiota herättävinä vain pimeällä. 
Ukkosia esiintyy Suomessa yleensä vain kesäkuukausina, ja silloin on pimeää vain elokuussa. Siksi äänettömiltä vaikuttavia salamoita nähdään enimmäkseen elokuussa, ja niitä on alettu kutsua elosalamoiksi.  
Kalevantulilla tarkoitetaan erityisesti kaukana tapahtuvia salamaniskuja, jotka näkyvät vain valonkajastuksena pilvissä, ja elosalamoilla salamaniskuja, joissa myös itse salama näkyy. 
Vanhan uskomuksen mukaan elosalamat tuleennuttavat viljan. Muita kansanomaisia nimityksiä ilmiölle ovat elovalkeat, elonkypsyttäjät, ohrasalamat ja kapeenvalkeat.
Miika (profeetta)

Profeetta Miika on kuudes ns. pienemmistä profeetoista, joita on kaikkiaan 12 kappaletta. Hän polveutui Juudan suvusta ja syntyi noin vuonna 778 eaa. Moresetin kaupungissa Jerusalemin eteläpuolella. Hän eli ja vaikutti seuraavien Juudan kuninkaiden aikana: Jootam (Yotam, 742–735 eaa.), Ahas (Ahaz, 735–715 eaa.), Hiskia (Hizqiyah, 715–687 eaa.).
Ortodoksinen kirkko viettää profeetta Miikan muistopäivää vuosittain elokuun 14. päivä. Miikan nimi on lyhennetty muoto Mikaelista, joka tarkoittaa "Kuka on Jumalan kaltainen?".
Nord-Hålogalandin hiippakunta

Historia

Nord-Norge erotettiin Nidarosin hiippakunnasta itsenäiseksi hiippakunnakseen vuonna 1803. Se oli aluksi nimeltään Tromsø Stift, mutta nimeksi vaihtui Hålogaland bispedømme vuonna 1918. Kun Huippuvuoret annettiin Norjalle vuonna 1920 se liitettiin myös osaksi hiippakuntaa.
Hiippakunta jaettiin Nord-Hålogalandiksi ja Sør-Hålogalandiksi vuonna 1952.
Jason Segel

Nuoruus

Segel syntyi tammikuussa 1980 Los Angelesissa. Hänen vanhempansa ovat Jillian (Jordan) ja Alvin Segel, lakimies. Hänen isänsä on juutalainen ja äitinsä on kristitty. Hänellä on isoveli Adam sekä pikkusisko Alison.
Nick Mangold

Ura

Mangold aloitti amerikkalaisen jalkapallon kotipaikkakunnallaan. Seitsemännellä luokalla hänestä tuli sentteri ja lukiossa hänet valittiin Ohion tähdistöjoukkueeseen. Yliopistouransa Mangold pelasi Ohion valtionyliopistossa, ja neljän yliopistokauden jälkeen New York Jets varasi hänet ensimmäisellä kierroksella.
Mangold vakiinnutti tulokaskaudellaan paikkansa Jetsin aloittavana sentterinä ja oli seuran historian ensimmäinen tulokas joka aloitti kaikki kauden 16 ottelua. Mangoldista kehittyi yksi NFL-liigan parhaista senttereistä ja hän oli yksi harvoista, jotka pystyvät yksinään blokkaamaan puolustuksen sisemmät linjamiehet.
Jets vapautti Mangoldin pelaajasopimuksestaan kauden 2016 jälkeen. Hän oli vuoden pelaamatta, minkä jälkeen hän ilmoitti keväällä 2018 lopettavansa uransa.
Ellen Wilkinson

Ellen Cicely Wilkinson (8. lokakuuta 1891 Manchester – 6. helmikuuta 1947 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko. Hän oli Britannian parlamentin jäsen 1924–1931 ja 1935–1947, ja toimi Iso-Britannian opetusministerinä 1945–1947. Vuosina 1944–1945 Wilkinson oli myös Työväenpuolueen toimeenpanevan komitean puheenjohtaja.
Astmaa sairastanut Wilkinson kuoli keuhkokuumeeseen 55-vuotiaana helmikuussa 1947.
Tekninen kirjoittaja

Taidot

Teknisiltä kirjoittajilta vaaditut taidot ovat moninaisia: heiltä odotetaan hyvää kirjoitustaitoa, kykyä ymmärtää tekniikkaa, esimerkiksi yrityksen tuotteita ja ohjelmistoja, sekä kykyä ymmärtää asiantuntijoita ja muokata heiltä saatua tietoa lukijoille sopivaan muotoon. Englannin kielen taito on usein perusedellytys, koska monet tuotettavat tekstit ovat englanninkielisiä. 
Teknisen kirjoittajan työ saattaa joidenkin tehtävien osalta sivuta myös copywriterin työtehtäviä, joskin nämä ovat lähtökohtaisesti enemmänkin erikoistuneita kaupalliseen tekstiin.
Ei tippa tapa

Kappaleet

A-puoli
1. Salainen agentti

2. Rakkaus on rajaton

3. Välitunti

4. Raha ratkaisee

5. Yli vaan

6. Sotilas
B-puoli
7. Poliisi on pop

8. Ei tippa tapa

9. Tuoremehu

10. Leskenlehti

11. Valokuva

12. Uusi Paavo
Metonin jakso (albumi)

Albumin nimi

Albumin nimi "Metonin jakso", johtuu muun muassa juutalaisessa kalenterissa käytetystä 19 vuoden pituisesta ajanjaksosta, jota myös kutsutaan nimellä "Metonin jakso". Ajatus lähti liikkeelle kun albumille mietittiin nimeä ja yhtyeen keskusteluissa tuli esiin termi "13. kuukausi". Tätä nimeä yhtye ei kuitenkaan halunnut käyttää albuminsa nimenä, koska Mokoma-yhtyeellä oli samaan suuntaan oleva, Viides vuodenaika niminen EP. Murena kuitenkin lähti hakemaan tietoa 13. kuukaudesta ja esiin nousi albumin nykyinen nimi.
Pauline von Bonsdorff

Yksityiselämä

Hän on ollut kahdesti avioliitossa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut naimisissa Asko Mäkelän kanssa.
Affoltern am Albis

Maantiede

Affoltern am Albis sijaitsee Jonenjoen laaksossa ja Albisvuoren länsirinteillä, runsaat kymmenen kilometriä Zürichistä kaakkoon.

Liikenneyhteydet

Affolternissa on liittymä moottoritielle A4. SBB:n rautatie Zürichistä Zugiin kulkee Affolternin kautta. Affoltern am Albis kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich), ja SBB:n S5- ja S14-junat kulkevat kaupungin kautta.
Kultakruunumesikko

Levinneisyys

Kultakruunumesikkoa tavataan Australian itä- ja kaakkoisosissa. Nimialalajia on kuvattu yleiseksi, mutta alalajia cassidix harvinaiseksi. Kultakruunumesikko on luokiteltu elinvoimaiseksi.
BackupHDDVD

BackupHDDVD on ilmainen, avoimen lähdekoodin komentorivityökalu, joka pyrkii auttamaan AACS-suojattujen HD DVD -levyjen suojauksen purkamisessa ja mahdollistamaan näiden levyjen sisällön tallettamisen. Ohjelman on ohjelmoinut nimimerkkiä Muslix64 käyttävä ohjelmoija. 
BackupHDDVD ei sinänsä pysty kopioimaan sisältöä, vaan siihen vaaditaan lisäksi HD DVD-levyn nimikekohtainen salausavain. BackupHDDVD ei kykene auttamaan tämän salausavaimen etsimisessä. Useita viikkoja ohjelman julkaisun jälkeen ei salausavaimia vielä kerrottu löytyneen. Kuitenkin tammikuun 2007 puolivälin jälkeen salausavaimia on löydetty moniin nimikkeisiin ja niitä on julkaistu internetissä. Avaimia on ilmeisesti saatu joidenkin mediasoitinten jäljiltä RAM-muistista.

Historia

18. joulukuuta 2006 julkaistiin video, jossa näytettiin elokuvan Full Metal Jacket kopiosuojauksen poisto ja siirto tietokoneen kiintolevylle. Video lähetettiin YouTube-palveluun. Video on myöhemmin poistettu Warner Brothers -elokuvayhtiön pyynnöstä, sillä videopätkässä näytettiin muutaman sekunnin ajan elokuvan sisältöä. Kaksi päivää videon julkaisun jälkeen julkaistiin työkalu. Mukana oli myös ohjelman lähdekoodi ja dokumentointi. Linkki ohjelmaan lähetettiin Doom9-keskustelupalstalle keskusteluketjuun, jonka oli aloittanut ohjelman luoja Muslix64.
Ohjelman dokumentaatio ja keskustelupalstalla oleva viesti sisälsivät vihjeitä salausavainten selville saamiseksi. Muslix64 väitti, että salausavaimet olisivat RAM-muistissa helpottamassa elokuvan toistoa PowerDVD-ohjelmassa. CyberLink, PowerDVD-ohjelmaa myyvä yhtiö, on sittemmin kiistänyt, että salausavaimen voisi saada selville heidän ohjelmansa avulla.
2. tammikuuta 2007 Muslix64 julkaisi päivitetyn version työkalustaan, versionumeron 1.0, joka kykeni purkamaan levyn sisällön salausavaimella, mutta mukana oli myös muita uusia ominaisuuksia.
Seran piirikunta

Historia

Seran piirikunta perustettiin vuonna 1878. Japanin kuntalaitoksen perustamisen yhteydessä vuonna 1889 se jaettiin kolmeentoista kuntaan: Higashi, Higashiōta, Hirosada, Kanda, Kōzan, Mikawa, Nishiōta, Oguni, Ōmi, Tsukushi, Tsuna, Ueda ja Yoshikawa. Niistä maaseutukaupungin aseman sai ensimmäisenä Kōzan vuonna 1898.
Shōwa-kauden suurten kuntaliitosten myötä 1950-luvun puolivälissä syntyivät Seranishin (1954) ja Seran (1955) maaseutukaupungit. 1950-luvun lopussa piirikunnassa olikin jäljellä enää kolme maaseutukaupunkia. Kun vuonna 2004 Kōzan ja Seranishi liitettiin Seraan, siitä tuli piirikunnan ainoa jäljellä oleva kunta.
Dagon

Dagon oli merkittävä koillis-seemiläisten kansojen jumala, jota palvoivat amoriitit, Eblan ja Ugaritin asukkaat sekä Raamatun mainitsemat filistealaiset. Filistealaisille Dagon oli yksi merkittävimmistä tai merkittävin jumala. Joidenkin lähteiden mukaan hän oli viljan ja maanviljelyn jumala. Dagon mainitaan ensimmäisen kerran noin vuonna 2500 eaa.
Dagonilla oli Ugaritissa suuri temppeli 1300 eaa., ja hänen nimensä oli jumalten listalla kolmantena. Hammurabin lain esipuheessa kuningas Hammurabi kutsuu itseään ”Eufratin varren astutuksen pellonraivaajaksi Dagonin, tämän luojansa avulla”.
Raamatussa Dagon mainitaan useita kertoja filistealaisten yhteydessä. Ensimmäinen Samuelin kirja kertoo, miten juutalaisten liitonarkki varastetaan ja viedään Dagonin temppeliin Asdodiin. Seuraavana aamuna Dagonin patsas oli kasvoillaan arkin edessä. Patsas nostetaan pystyyn, ja taas sitä seuraavana aamuna se löytyy taas kaatuneena arkin edestä mutta pää ja kädet katkenneina.
H. P. Lovecraftin kertomuksissa Dagon esiintyy Syväläisten valtiaana ja pahana olentona.