google/wiki40b huggingface dataset:
Punaviesti

Kari Rydman ja Punaviesti

Kesäkuussa 1975 SDP piti puoluekokousta Jyväskylässä. Päätösjuhlassa kantaattinsa esittänyt säveltäjä Kari Rydman kuuli siellä myös Punaviestiä ja tarjosi yhteistyötä. Rydman alkoi säveltää ryhmälle uusia lauluja ja osallistui myös useille keikoille kertomalla lauluistaan ja säestämällä niitä. Sen seurauksena On lähellänne lämmin -levyn toinen puoli on koottu Kari Rydmanin Punaviestille säveltämistä ja osittain sanoittamista lauluista. Punaviestin eniten esitetty laulu on kuitenkin Tiina Pelkosen säveltämä ja sanoittama ”Toveri-iltamat”, jota lauletaan edelleenkin sosialidemokraattien tilaisuuksissa ja joka on mukana useissa laulukirjoissa. Sen levytti myös Control Top vuonna 2008 (CTCD 1).

Toiminta jatkuu

Punaviesti jatkoi toimintaansa levyn tekemisen jälkeen, mutta sen jäsenten välimatkat alkoivat aiheuttaa yhä enemmän järjestelyvaikeuksia. Osa jäsenistä oli muuttanut pääkaupunkiseudulle, osa Tampereelle. Ukrainan-matka vuonna 1979 muodostui yhtyeen aktiivivuosien viimeiseksi keikkamatkaksi, jonka jälkeen yhdessä ei laulettu vuosiin. Silloin jäsenet perustivat perheitä. Vasta 1990-luvun puolivälissä Punaviesti alkoi taas harvakseltaan esiintyä, esimerkiksi Helsingissä Maailma kylässä -festivaalilla, Kansan Sivistysrahaston juhlilla ja myöhemmin muun muassa Ilkka Taipaleen ja Folke Sundmanin perhejuhlissa.
Punaviestin leikekansioon on pitänyt vuosittain lisätä uusia sivuja. Tuoreimmat jutut yhtyeestä kirjoitettiin vuonna 2013, kun sen perustamisesta oli kulunut 40 vuotta ja se konsertoi Valkeakosken työväenmusiikkitapahtumassa.
Näsijärven Pahvitehdas

Näsijärven Pahvitehdas perustettiin vuonna 1893 Tampereen Santalahteen Näsijärven rannalle ja se oli toiminnassa vuoteen 1989 saakka. Axel Sumelius osti vuonna 1903 tehtaan ja uudisti sen täydellisesti.
Tehdas valmisti ensimmäisenä Suomessa lumppupahvia ja sen tuotevalikoimaan kuuluivat muun muassa lakinlippapahvi, rautateiden matkalipuissa käytetty pahvi, matkalaukut ja sähköeristyspahvi. Tehtaan vuosituotanto oli 550 tonnia ja sen palveluksessa oli parhaimmillaan 200 henkilöä.
Pahvitehtaan 5–6-kerroksinen punatiilinen päärakennus valmistui vuonna 1942, jonka suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer. Breitensteinien perheen yli 50 vuoden ajan omistama Näsijärvi Oy / Näsijärven Pahviteollisuus Oy teki konkurssin vuonna 1988 ja pahvitehtaan tuotanto päättyi vuonna 1989.
Näsijärven pahvitehtaan entisissä tiloissa on nykyisin taiteilijoiden ja pienyrittäjien työtiloja ja verstaita.
Pierre Teilhard de Chardin

Pierre Teilhard de Chardin (1881–1955) oli ranskalainen jesuiittapappi, filosofi ja paleontologi.
Teilhard de Chardinin kirjoituksia on julkaistu postuumisti. Nissä hän pyrkii yhdistämään antropologisen evoluutioajattelun ja kristillisen luomisajatuksen.
Chardin esitti ensimmäisenä ajatukset sekä noosfääristä (noosphère), ihmiskunnan yhteisestä tietoisuudestatietoisuudesta että omegapisteestä.
Mattiesko Hytönen

Mattiesko Hytönen (s. 17. elokuuta 1943 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja televisiopersoona. 
1970-luvulla toimittajanuransa aloittanut Hytönen tuli tunnetuksi suorasanaisena Helsingin Sanomien kulttuuritoimittajana ja kolumnistina. Televisiouransa myötä (Päivän lööppi, 1997) hänestä tuli tunnettu koko Suomen mittakaavassa. Sittemmin hän on jatkanut toimittajana kirjoittaen useisiin lehtiin sekä julkaissut muistelmateoksen Rinnanympärys 106 (Otava, 1999, ISBN 951-1-16155-5).
Mattiesko Hytönen on toimittanut teoksen AKS:n tiellä (Kirjayhtymä 1982) joka perustui hänen isänsä Mikko Hytösen (1912–1978) vuosina 1938–1945 pitämiin päiväkirjoihin ja muistelmiin. Mikko Hytönen oli Akateemisen Karjala-Seuran valajäsen ja kuului vuonna 1951 perustetun Suomen Kansanpuolueen perustajajäseniin. 
Hytönen on kirjoittanut myös näytelmän. Kadonnutta pesäpalloa etsimässä sai ensi-iltansa Koko-teatterissa helmikuussa 2006. Näytelmää luonnehdittiin "satiiriksi Suomen poliittisesta historiasta". Vuonna 2001 Hytönen esitti Tosimiestä suomalaisessa komediaelokuvassa Ponterosa.
Vuonna 1997 koomikko Jope Ruonansuu levytti kappaleen Mattiesko Hytönen albumilleen Vara Mara. Näyttelijä Outi Alanen on kommentoinut laajalti Hytösen persoonaa kotisivuillaan.
Mattiesko Hytösen adoptiopoika Joonas Hytönen on niin ikään tunnettu television viihdeohjelmien juontaja. Hytösellä on myös adoptoitu tytär.
Matti Tuononen

Matti Tuononen on Äänekosken kaupunginjohtaja. Hän aloitti tehtävässään 1. lokakuuta 2015. Ennen valintaansa kaupunginjohtajaksi hän toimi Äänekosken vs. kaupunginjohtajana ja talousjohtajana vuodesta 2013 lähtien.
Christian Nielsen (belgialainen kilpapurjehtija)

Christian Antoine Marie Pierre Nielsen (s. 23. kesäkuuta 1932) on belgialainen entinen kilpapurjehtija. Hän kilpaili Helsingin olympialaisissa 1952 finnjollassa, jossa hän oli 18. paras.
Pohjapiirros

Pohjapiirros eli pohjapiirustus on vaakatasoinen leikkauskuva rakennuksesta tai rakenteesta, kuten talosta. Pohjapiirros on merkittävä apuväline rakennettaessa siinä esitettyä rakennetta tai rakennusta. Pohjapiirros voidaan tehdä myös valmiin esineen kuvaamiseksi.
Pohjapiirrokseen merkityt mitat ilmoitetaan suurissa esineissä useimmiten senttimetreinä. Talon pohjapiirrokseen voidaan sisätilojen lisäksi merkitä esimerkiksi seinärakenteet ja sähköistysmerkinnät.
Hunajayhtymä

Hunajayhtymä Oy on vuonna 1969 perustettu yhtiö, jonka perusti joukko mehiläishoitajia. Sen tavoitteena oli vastata kahteen tarpeeseen: hunajan myynnin tehostamiseen sekä monipuoliseen mehiläistarvikemyyntiin. Aluksi toimipaikkana oli Toijala, mutta vuonna 1973 yritys muutti nykyiselle paikalleen Loimaalle. 
Hunajayhtymä on Suomen suurin kotimaisen hunajan pakkaaja. Hunaja ostetaan sopimustuottajilta, pakataan ja myydään edelleen keskusliikkeille. Heiltä ostetaan myös vahaa, josta valmistetaan vahavalssaamossa uusia pohjukkeita. Mehiläishoitotarvikkeita myydään varastomyymälässä sekä postimyyntinä. Lisäksi heinä-elokuussa myydään talviruokintasokeria.
Hohtokäärmeenpää

Ulkonäkö ja koko

Hohtokäärmeenpään pohjaväritys on ruskea. Kyljissä on mustia laikkuja. Lajin maksimipituus on 40 senttimetriä.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, 22–26 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sitä tavataan hitaasti virtaavissa vesissä. Hohtokäärmeenpää on levinnyt Aasiassa Thaimaasta Indonesiaan.
Steve Sem-Sandberg

Steve Sem-Sandberg (s. 16. elokuuta 1958 Oslo) on ruotsalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut romaanitrilogian keskieurooppalaisista historiallisista naishahmoista Ulrike Meinhof, Lou Andreas-Salomé ja Milena Jesenská.
Myllyjärvi (Jyväskylä, Taka-Keljo)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee kolmen mäen välissä Ylä-Sallaajärven ja Ala-Sallaajärven välissä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,14 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00014 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 5,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoispäässä. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven ympäristössä on haja-asutusta, josta yksi kiinteistö ja viisi vapaa-ajan asuntoa sijaitsevat järven rannassa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16607.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,5 metriä mpy. Järvi on niin sanottu läpivirtausjärvi, jossa Ylä-Sallaajärven vedet virtaavat Ala-Sallaajärveen. Muita tulo-ojia ei järvellä ole.
Turun Malja

Turun Malja on vuonna 1946 perustettu kansallinen esteratsastuskilpailu. Kilpailu järjestetään vuosittain Turussa Artukaisten ratsastuskeskuksessa. Järjestävänä seurana on 1933 perustettu Turun ratsastajat. Kilpailuissa on mukana satoja ratsukkoja. Turun maljan on voittanut useaan otteeseen muun muassa Christopher Wegelius.
Pekka Oksala

Pekka Ylermi Oksala (6. toukokuuta 1942 Helsinki – 8. kesäkuuta 2016) oli Yleisradion politiikan toimittaja, joka muistetaan etenkin yhdessä Antero Kekkosen ja Leif Salménin kanssa vetämistään television vaalitenteistä. Varsinaiselta koulutukseltaan muusikkosuvusta lähtöisin oleva Oksala oli opettaja. Uransa hän aloitti urheilutoimittajana ja toimitussihteerinä. Oksala selosti myöhemminkin sekä radiossa että televisiossa suunnistusta, muun muassa vuosikymmeniä Jukolan viestin. Hän voitti itsekin poikien viestisuunnistuksen Suomen mestaruuden sarjassa H-18 vuonna 1960. Pekka Oksala selosti televisiolle myös Moskovan olympialaiset.
Ennen vuosia 1976–1996 kattavaa Yleisradiouraa Oksalan työpaikkoja olivat Keskisuomalainen, Suomenmaa ja Helsingin Sanomat. Vuodesta 1989 vuoteen 1991 toimi myös Suomen Kunnat -lehden päätoimittajana.
Vuonna 2008 Oksala sai Suunnistussäätiön ensimmäisen Matti Salmenkylä -tunnustuspalkinnon suunnistusurheilun hyväksi tehdystä PR-työstä.
Pepino

Huonekasvina

Pepino voidaan kasvattaa Suomessa huonekasviksi. Kaupasta ostetut hedelmät ovat usein niin pitkälle jalostettuja, että niistä puuttuvat siemenet. Jos onnistuu saamaan siemeniä käsiinsä, kylvetään tuoreet siemenet maalis-huhtikuussa kylvömultaan mutta ei kovin syvälle. Kosteudesta on hyvä pitää huolta peittelemällä ruukku muovipussilla. Kylvös sijoitetaan valoisaan ja lämpimään paikkaan.
4-8 cm korkuiset taimet siirretään omiin ruukkuihinsa huonekasvimultaan, johon on sekoitettu kevytsoraa tai hiekkaa. Latvaversoa typistetään koko kasvukauden ajan. Pintamultaan sekoitetaan lannoitetta, kuten lehmänlantaa, tai kastellaan eläinperäisillä nestemäisillä kasvilannoitteilla. Pepino kasvaa kesällä isoksi kasvihuoneessa ja kukkii upeasti mutta viihtyy myös ikkunalaudalla. Se voidaan myös sijoittaa erittäin suojaisaan kasvimaahan. Saattaa tuottaa hedelmää jo ensimmäisenä vuonna.
Robin (sarjakuvahahmo)

Robin-hahmoja

Hahmon ensimmäisestä esiintymisestä lähtien Robinina ovat esiintyneet seuraavat hahmot:

Jason Todd

Jason Todd esiteltiin Batman sarjakuvan numerossa 357, vuonna 1983 ja hänestä tuli toinen Robinin titteliä kantanut hahmo samaisen sarjakuvan numerossa 368, vuonna 1984. Toddilla on hyvin samankaltainen tausta kuin Graysonilla. Hänen vanhempansa olivat myös sirkusakrobaatteja, jotka Killer Croc tappoi. Bruce Wayne adoptoi myös Toddin, joka oli punatukkainen ja pirteä poika. Hän seikkaili aluksi Batmanin kanssa vanhassa sirkusasussaan, kunnes alkuperäinen Robin Dick Grayson esitteli Toddille uuden Robinin asun. Saatuaan uuden asun hän värjäsi hiuksensa mustaksi.
Myöhemmin Crisis on Infinite Earths lyhytsarjakuvasarjan jälkeen Toddin alkuperää muutettiin. Nyt hahmo oli alun perin tummahiuksinen katuorpo, joka kohtasi Batmanin ensi kerran yrittäessään varastaa Batmobilesta renkaat. Batman lähetti nuoren Toddin ongelmanuorten kouluun. Viikkoja myöhemmin Graysonin ottaessa Nightwingin roolin, Todd todisti Batmanille olevansa arvokas apu rikollisten nappaamisessa auttaessaan häntä ryöstöjengin kiinniottamisessa. Batman lopulta tarjosin Toddille Robinin roolia, jonka se myös otti vastaan. Vuonna 1988 DC Comics päätti antaa lukijoilleen mahdollisuuden vaikuttaa sarjakuvien tekemiseen järjestämällä äänestyksen pitäisikö Jason Todd tappaa. Uutinen saavutti paljon huomiota mediassa. Äänestyksen tulos oli hyvin tasainen, mutta enemmistö oli sitä mieltä että hahmo pitäisi tappaa. Todd lopulta kuoli samana vuonna Batman: A Death in the Family tarinassa, jossa Jokeri hakkasi nuoren sankarin sorkkaraudalla ja jätti Jason Toddin varastorakennukseen pommin kera. Vuonna 2004 Todd palasi hetkellisesti takaisin muunneltun todellisuuden myötä, mutta tällä kertaa Punahupun roolissa. Se toimi tällä kertaa rikollisena ja haki kostoa Jokerille. Nykyään Punahuppu on antisankari, joka toimii Outlaws-ryhmässä Tähtitulen ja Arsenalin kanssa.

Stephanie Brown

Stephanie Brown eli Spoiler oli Tim Draken pidempiaikaisia tyttöystäviä ja yksi Gothamin suojelijoista. Tim Draken lopetettua Brownista tuli ensimmäinen naispuolinen Robin, joka sai Batmanilta kuitenkin jo kahden kuukauden jälkeen potkut. Palattuaan Spoileriksi hän sai vahingossa aikaan Gothamissa jengisotia ja kuoli Black Maskin kuulustelussa saamiinsa haavoihin sairaalassa. Myöhemmin paljastui, että hänen kuolemansa oli Leslie Thopkinsin lavastama, joka halusi antaa Batmanille opetuksen lapsien käytöstä sodassaan rikollisuutta vastaan, mikä sai Batmanin katkaisemaan välinsä äitihahmoonsa. Stephanien palattua Gothamiin, Bat-perhe otti hänet avosylein vastaan (ainakin Tim Draken osalta) ja tyttö palasi alkuperäiseen Spoiler-identiteettiinsä. Batmanin oletetun kuoleman jälkeen hänen paras ystävänsä Cassandra Cain luovutti Batgirl-identiteetin hänelle, ennen kuin häipyi Gothamista. DC Comics julkisti Stephanien palaavan sarjakuviin keväällä 2014.
Setelinvaihto

Setelinvaihdoksi tai setelinleikkaukseksi kutsutaan valtion toteuttamaa toimenpidettä, jossa liikkeellä olevan setelistön määrää vähennetään ja valtiolle otetaan pakkolaina.
Suomessa toteutettiin setelinvaihto vuoden 1946 alussa. Sen mallina olivat Unkarin setelinvaihto 1920 ja Kreikan vastaava operaatio 1922. Myös Norjassa ja Tanskassa tehtiin samoin vuonna 1945.
Liikkeellä olevat 500, 1000 ja 5000 markan setelit määrättiin leikattavaksi kahtia: Setelin vasen puolisko toimi maksuvälineenä vastaten arvoltaan puolta alkuperäisen setelin nimellisarvosta. Helmikuun 16. päivään mennessä nämä puoliskot oli vaihdettava uuden­mallisiin seteleihin. Setelin oikea puolisko oli luovutettava lainaksi valtiolle. Tämä pakko­laina maksettiin takaisin vuonna 1949, ja siitä hyvitettiin kahden prosentin korko, joka kuitenkin oli paljon pienempi kuin tuolloin vallinnut inflaatio. Toimenpide koski vain käteistä rahaa ja sen ulkopuolelle jäivät talletukset sekä valtion, kuntien ja rahalaitosten hallussa oleva setelistö.
Samanaikaisesti ja osittain samoista syistä toteutettiin myös muun varallisuuden perusteellinen luetteloiminen, mm. kaikkien arvopaperien leimaus.

Asian valmistelu

Asiaa koskeva lakiesitys annettiin eduskunnalle 20. marraskuuta 1945, ja eduskunta hyväksyi sen 21. joulukuuta. Sen nojalla valtioneuvosto antoi 31. joulukuuta 1945 yksityiskohtaisen päätöksen asiasta.

Reaktioita setelinvaihtoon

1. tammikuuta 1946 julistettiin "setelinleikkauspäiväksi" (S-päivä). Setelinvaihdosta ilmoitettiin Valtioneuvoston radiotiedotuksella, jonka luki ministeri Uuno Takki.
Helsingin pääpostissa työskennellyt Hilda Koskinen (s.1909) kertoo setelinvaihdosta: "Silloin vuodenvaihteessa tuli myös tämä setelinleikkaus. Yö leikattiin tuhannen ja viidensadan markan seteleitä kahtia. Seuraavana aamuna annettiin ihmisille vain puolikkaita." 
Leikkauksen vaikutus tuntui konkreettisesti siten, että palkkasumman nimellinen ostovoima pieneni yhtäkkiä puoleen. Toisaalta setelien leikkaus ei merkinnyt "velkakirjojen leikkausta" eli velkasitoumukset ja takaukset oli arvioitava uudelleen.
Toimenpide ei tullut kaikille yllätyksenä. Niinpä pankkeihin muodostui loppuvuodesta 1945 rahanvaihtojonoja, kun seteleitä haluttiin vaihtaa pienemmiksi.
Setelinleikkaus jäi suomalaisten kollektiiviseen muistiin niin, että vielä vuonna 1967 toteutetun devalvaation aikaan huhuttiin uudesta setelien leikkaamisesta.
Karvakroli

Esiintyminen kasveissa

Karvakrolia on useiden kasvien öljyissä. Yhdistettä sisältäviä kasveja ovat muun muassa oregano ja muut Origanum-suvun lajit, kynteli ja eräät ajuruohojen suvun kasvit, kuten kangasajuruoho.

Antimikrobiset ominaisuudet

Karvakroli estää useiden bakteerien ja homeiden kasvua. Se vaikuttaa muun muassa Escherichia coli-, Bacillus cereus- ja Pseudomonas aeruginosa -bakteereihin. Karvakroli vaikuttaa niiden aineenvaihduntaan ja soluseinämiin aiheuttaen lopulta bakteerin kuoleman.

Synteesi

Karvakrolia voidaan valmistaa synteettisesti sulfonoimalla kymeeniä eli tekemällä siitä sulfonihappo ja käsittelemällä syntynyt tuote emäksellä. Yhdistettä voidaan valmistaa happaman katalyytin avulla Friedel–Crafts-alkyloinnilla o-kresolista ja propeenista tai isopropyylialkoholista. Prosessissa käytetään usein myrkyllisiä liuottimia, joiden tilalle pyritään etsimään liuotteettomia synteesireittejä.

Käyttö

Karvakrolia voidaan käyttää hieno- ja erikoiskemikaalien sekä hajusteiden ja aromien valmistuksessa.
Chokri el-Ouaer

Ura

El-Ouaer aloitti uransa Espérancessa vuonna 1986, jossa hän myös vietti koko uransa voittaen yhteensä kymmenen Tunisian liigamestaruutta. Joulukuussa 2000 El-Ouaeria syytettiin näyttelemisestä loukkaantunutta Afrikan Mestarien liigan finaalissa Hearts of Oakia vastaan. Ottelun loppuhetkillä hän ryntäsi kohti keskikenttää kasvon toinen puolisko veressä väittäen, jonkun yleisöstä heittäneen häntä terävällä esineellä. Ottelun tuomarit kuitenkin olivat huomanneet el-Ouaerin itse aiheuttaneen haavansa. Tämän tempauksen syyn uskottiin johtuvan Espérancen ollessa häviöllä vierasmaali säännöllä, jonka myötä hän yritti saada ottelun keskeytymään. Ottelu kuitenkin jatkui ja Espérancen täytyi vaihtaa El-Ouaer kenttäpelaajaan, jonka seurauksena joukkue hävisi ottelun 1-3.
Voitettuaan yhdeksännen liigamestaruutensa kaudella 2000/2001 el-Ouaer siirtyi kuusi kuukautta lainalle Genoa CFC:hen Serie B:hen kaudella 2001/2002, jossa pelasivat tuolloin muun muassa Khaled Badra ja Hassen Gabsi. Palattuaan takaisin Tunisiaan hän lopetti uransa vuonna 2002 selkävaivojen vuoksi.

Maajoukkue

El-Ouaer pelasi pitkään maajoukkueessa ollen mukana jo 1980-luvulla pelatessaan vuonna 1985 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Jerevanissa. Hän oli myös vuoden 1996 kesäolympialaisissa, jossa el-Ouaer pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua. Lisäksi hän edusti maataan kerran jalkapallon maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1998. El-Ouaer oli edustaa maataan vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailussa, mutta ilmoitti neljä viikkoa ennen kisoja lopettavansa uransa selkävaivojen vuoksi. Hän pelasi maajoukkueessa yhteensä 101 ottelua.
Tracy Lynn Cruz

Elämäkerta

Cruz syntyi Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa, jossa hän opiskeli tanssijaksi ja myöhemmin kaksikieliseksi opettajaksi. Hän työskenteli hetken aikaa apulaisopettajana opiskellessaan tanssijaksi.
Näyttelemisen pariin Cruz päätyi ystävänsä Johnny Yong Bosch kautta, jonka myötä hän koe-esiintyi Power Rangers Turboon. Alun perin hän tuli sarjaan Vaaleanpunaisen Rangerin roolia varten, mutta tuottajat vaihtoivat hänet keltaisen Rangerin rooliin, kun Nika Burrise oli lähdössä sarjasta 14 jakson jälkeen. Sittemmin Cruz esiintyi keltaisen Rangerin roolissa sarjan loppuun asti ja oli myös pääosassa seuraavassa Power Rangers -sarjassa Power Rangers in Space. Sarjan päätyttyä vuonna 1998, Cruz teki vielä cameoroolin elokuvassa Eastside ja vierasesiintymisen vanhassa roolissaan Power Rangers Lost Galaxyssa vuonna 1999.
Näyttelemisen jälkeen Cruz teki vielä mallin töitä Abercrombie & Fitch -yhtiölle vuosina 2002–2004 ennen kuin jäi kotiäidiksi saatuaan kaksi lasta aviomiehensä Javierin kanssa.
Route nationale 39

Route nationale 39 eli RN39 on valtatie Malissa. Se johtaa RN16-valtatieltä Douentzasta Bambara Maoudén kautta Timbuktuun. Nigerjoki ylitetään lautalla. Tien pituus on 219 kilometriä.
Malin armeijan vuonna 2003 rakentaman ”parannetun reitin” (ransk. piste améliorée) nimenä on ”Toivon tie” (Route de l’espoir). Huonon kuntonsa ja vaarallisuutensa takia se on jo kauan tunnettu ”Epätoivon tienä”. Alle 200 kilometrin osuus Douentzasta Koriomén lautalle vaatii vähintään viiden tai kuuden tunnin ajoajan ja koko matka kestää yleensä kahdeksasta kahteentoista tuntia. Kuljetusyhtiöt ovat jättäneet reitin yksityisyrittäjille ja maastoautojen on usein helpompi ajaa suoraan hiekkaerämaata pitkin.
Vuoden 2018 loppuun mennessä Timbuktuun on määrä valmistua uusi päällystetty valtatie 33 Ségousta. Suunnitteilla on myös RN39:n kunnostaminen. Bandiagaran ja Douentzan väliseen jo ennestään uudistettuun paikallistiehen liittyvän RN39:n etuna olisi yhtenäisen matkailureitin luominen Moptin, Dogonimaan ja Timbuktun välille.
Jeff Jillson

Jeff Jillson (s. 24. heinäkuuta 1980) on amerikkalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kolmessa eri NHL-seurassa: San Jose Sharksissa, Boston Bruinsissa ja Buffalo Sabresissa. San Jose Sharks varasi hänet NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen 14. pelaajana vuoden 1999 varaustilaisuudessa.
William P. Clark

William Patrick Clark, Jr. (23. lokakuuta 1931 Oxnard, Kalifornia, Yhdysvallat – 10. elokuuta 2013 Shandon, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lakimies, virkamies ja poliitikko, joka palveli useissa korkeissa viroissa presidentti Ronald Reaganin virkakauden aikana. Clark toimi Reaganin hallinnossa apulaisulkoministerinä (engl. Deputy Secretary of State), kansallisen turvallisuuden neuvonantajana 1982-1983 sekä Yhdysvaltain sisäministerinä 1983–1985.
Clark syntyi Kalifornian Oxnardissa lakimiessukuun. Hänen isoisänsä Robert oli Venturan piirikunnan sheriffi ja Marshal ja isä William Sr. oli Oxnardin poliisipäällikkö. William Clark palveli 1950-luvun puolivälissä armeijan vastavakoilujoukoissa Euroopassa. Hän opiskeli lakia Stanfordin yliopistossa ja Loyola Law Schoolissa. Hän ei koskaan suorittanut yliopistollista arvosanaa, mutta läpäisi kuitenkin lakimiestutkinnon hyväksytysti.
Clarkin yhteistyö Ronald Reaganin kanssa alkoi vuonna 1966 Reaganin vaalikampanjassa Venturan piirikunnassa. Clark työskenteli Reaganin ollessa Kalifornian kuvernööri tämän liittovaltionhallinnossa Sacramentossa. Tämän jälkeen Clark nimitettiin virkaan liittovaltion vetoomustuomioistuimeen Los Angelesiin ja myöhemmin liittovaltion korkeimman oikeuden tuomariksi. Reaganin tultua valituksi presidentiksi, Clark seurasi tätä huippuvirkoihin Washingtoniin.
Clark toimi kansallisen turvallisuuden neuvonantajana aikaan, jolloin Reagan taivutteli Neuvostoliittoa aserajoituksiin. Hän oli myös pääfilosofeja Reaganin rauhaa voiman kautta -ajattelutavassa. Time-lehti nimesi Clarkin Valkoisen talon vaikutusvaltaisimmaksi mieheksi kansilehtitarinassaan 1983. New York Timesin mukaan Clark oli Reaganin lähin luottohenkilö. Poliittisen uransa jälkeen Clark toimi laki- ja liiketoimintakonsulttina omassa yrityksessään.

Yksityiselämä

Vetäydyttyään jukisuudesta Clark suunnitteli yhdessä Joan-vaimonsa kappelin, jonka he lahjoittivat kotikuntaansa Shandoniin. Clark oli uskonnoltaan roomalaiskatollinen ja vakaumuksellinen abortinvastustaja. Clarkilla ja hänen neljä vuotta aiemmin kuolleella vaimollaan oli viisi lasta. Clark kuoli kotimaatilallaan pitkällisen Parkinsonin taudin jälkeen.
Germund Paaer

Frithjof Germund Paaer (vuoteen 1906 Sandström; 25. syyskuuta 1881 Parkano – 29. toukokuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija, tekstaaja, kirjankuvittaja ja piirtäjä sekä lasiesineiden keräilijä.

Ura

Paaerin vanhemmat olivat parkanolainen kauppias Johan Jakob Sandström ja Emilia Eufrosyne o.s. Kullberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja opiskeli sitten Teknillisessä korkeakoulussa, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Helsingin yliopistossa. Vuosina 1912–1914 Paaer opiskeli Strelitzin polyteknisessä opistossa, ja hän tutustui kolmen vuoden ajan kansatieteellisiin ja taideteollisuuden aineistoihin Ruotsin, Tanskan, Saksan, Itävalta-Unkarin ja Viron museoissa.
Germund Paaer toimi Taideteollisen keskuskoulun piirustuksen, graafillisen tyyliopin ja tekstauksen opettajana vuosina 1926–1950 ja Kustannus Oy Otavan taiteilijana vuodesta 1927. Paaer oli 1935 perustetun Kalevala Korun ensimmäisenä pääsuunnittelijana vuoteen 1950. Hän suunnitteli Kalevala Korulle satoja erilaisia koruja ja myös vanhojen talonpoikaisesineiden mallin pohjalta puisia koriste-esineitä.
Paaer teki 1920–40-luvulla pilapiirroksia Tuulispää- ja Kurikka-lehtiin sekä Veli Giovannin julkaisuihin. Hän piirsi myös exlibriksiä, postikortteja ja -merkkejä, mainosjulisteita ja järjestömerkkejä. Hän suunnitteli Parkanon kunnanvaakunan ja maalasi Kihniön kirkon alttaritaulun.

Yksityiselämä

Paaerin ensimmäinen puoliso oli tekstiilitaiteilija Sigrid Wickström-Paaer vuosina 1914–1923; hänen toinen puolisonsa oli Hanna o.s. Vuorela vuosina 1924–1940, ja kolmas puoliso oli Annikki o.s. Tervo vuodesta 1941. Taiteilija Heikki Paaer oli hänen poikansa.
Germund Paaerilla oli huvila Kihniön Kankarijärven Iso-Liettisen saaressa jossa hän asui perheineen kesäisin. Huvila on nykyisin asumaton ja huonossa kunnossa.