google/wiki40b huggingface dataset:
Memories of You

”Memories of You” on Eubie Blaken säveltämä ja Andy Razafin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1930. Sen esitti ensimmäisenä Minto Cato Broadway-musikaalissa Blackbirds of 1930. Ensimmäinen nauhoituksen teki laulaja Ethel Waters.
Kappaleesta on nauhoitettu useita jazzversioita, ja sitä pidetään yhtenä genren standardeista. Louis Armstrongin nauhoitus vuodelta 1930 on Lionel Hamptonin ensiesiintyminen vibrafonistina. Armstrongin versio nousi listoilla sijalle 18. Myöhemmin Hampton nauhoitti kappaleen myös Benny Goodmanin orkesterin kanssa, ja tämä versio on tehnyt kappaleesta suositun klarinettinumeron. Myös muun muassa Art Tatum, Thelonious Monk, Charles Mingus, Erroll Garner ja Duke Ellington ovat äänittäneet kappaleen. 31.8.2010
Jarl Waldemar Lindeberg

Jarl Waldemar Lindeberg (4. elokuuta 1876 – 24. joulukuuta 1932) oli suomalainen matemaatikko, joka tunnettiin keskeisen raja-arvolauseen tutkimisesta. Hän oli jo nuorena lahjakas matematiikan alalla. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti, vuodesta 1905 apulainen ja myöhemmin Teknillisen korkeakoulun opettaja. Lindebergin isä oli Suomen Polyteknillisen opiston lehtori ja varajohtaja, kanslianeuvos Karl Leonard Lindeberg.
Hylkysaari

Hylkysaari (ruots. Vrakholmen, ent. suom. Vrakholma) on Helsingin Kruunuvuorenselällä Korkeasaaren vieressä sijaitseva saari, jossa aikoinaan oli luotsiasema. Myöhemmin siellä sijaitsi Suomen merimuseo, joka vuonna 2007 siirrettiin Kotkaan. Saari on yhdistetty kahdella maapenkereellä Korkeasaareen.
Hylkysaaren nimenä on kartoissa vuodesta 1655 lähtien vaihdellen Kalfholmen, Kallholmen, Kalholmen ja Kahlholmen. Nimi on tarkoittanut joko "kaljua", puutonta saarta tai läheisen Korkeasaaren viereistä pienempää saarta eli "vasikkaa" (ruots. kalf 'vasikka'). Nimi Vrakholmen esiintyy kartoissa 1700-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Suomenkieliseksi nimeksi oli jo vuonna 1908 ehdolla Hylkysaari, mutta virallisesti vahvistettiin vuonna 1909 Vrakholma ja vasta vuonna 1928 nykyinen nimi. Hylkysaari kuuluu Helsingin 19. kaupunginosaan Mustikkamaa–Korkeasaari.
Korkeasaaren eläintarhan avauduttua 1800-luvun lopulla, Hylkysaaresta muodostui erinomainen paikka huvilaelämälle. Toinen saaren huviloista on edelleen kunnostettuna asuinkäytössä, sen sijaan toinen, rapistunut huvila purettiin 1960-luvun lopulla. Saaren käyttötarkoitus muuttui 1900-luvun alussa, kun luotsiasema siirrettiin Vallisaaresta Hylkysaareen. Luotsiasema oli toiminnassa aina 1960-luvulle asti.
Suurin osa Hylkysaaren asukkaista muutti muualle Helsinkiin jo 1950-luvun aikana. Viimeinen asukas muutti pois luotsikasarmista tammikuussa 1966.
Kähtävä

Kähtävä on Alavieskan kylä Rautiontien eli yhdystie 7720:n varrella, kunnan keskustasta noin 4 km Rautioon päin. Kylässä on noin 250 asukasta.

Historia

Kylän alueelta löytyneet kampakeraamiset esineet on ajoitettu noin 3000 eaa.-vuosituhannelta peräisin oleviksi. Pähkinäsaaren rauhan rajakirjassa mainitaan Kähtävän jääneen Novgorodin omistukseen, mutta Ruotsilla olevan kuitenkin majavien pyyntioikeus Kähtävänojan alueella. Tutkija Aarre Alopaeus on arvioinut kylän nimen juontuvan Pähkinäsaaren rauhan aikoihin ja olevan peräisin latinan kielisestä, käki-lintua tarkoittavasta kedheve-sanasta. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus on puolestaan arvellut nimen juontuvan inarinsaamen kielen termistä kähtee, joka tarkoittaa kaakkuria.
Kähtävänojan varrelle ensimmäiset pysyvämmät asukkaat asettuivat 1400-luvun lopulta ja 1500-luvulta on löydetty mainintoja neljästä talosta.
Kylässä sijaitseva Mattilanperän taloryhmä on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Se on Museoviraston mukaan edustava ja hyvin säilynyt esimerkki Pohjanmaan jokilaaksokylien takamaille 1700-luvun loppupuolella syntyneistä kruununtiloista.
Hyperpyreksia

Hyperpyreksia tarkoittaa poikkeuksellisen korkeaa kuumetta, joka voi pahimmillaan aiheuttaa pysyviä elinvaurioita tai kuoleman. Pahanlaatuinen hyperpyreksia on erillinen oireyhtymänsä, jossa kuume voi nousta peräti 42–45 asteeseen. Hyperpyreksian voi aiheuttaa muun muassa vakava-asteinen serotoniinisyndrooma, verenmyrkytys, mononukleoosi, lämpöhalvaus ja tiettyjen lääke- ja huumausaineiden väärinkäyttö. Yleisten virus- ja bakteeri-infektioiden aiheuttama kuume nousee vain harvoin vaarallisen korkeaksi.
Hyperpyrektisessa tilassa oleva potilas on saatava välittömästi hoitoon: yli 42 asteen lämpötila voi aiheuttaa potilaalla aivovaurion tai jopa kuoleman.
Guy Tunmer

Percival Guy Tunmer (1. joulukuuta 1948 Ficksburg – 22. kesäkuuta 1999 Sandton, Johannesburg) oli eteläafrikkalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1975, Etelä-Afrikan GP:hen. Hän oli kilpailussa yhdestoista, eikä saavuttanut pisteitä. Hän kilpaili myöhemmin Formula Atlantic -sarjassa.
Tunmer menehtyi moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1999.
Nestor Rusi

Nestor Rusi (19. maaliskuuta 1916 Kuolemanjärvi – 2. kesäkuuta 2003 Espoo) oli suomalainen sotaveteraani, joka oli sodan jälkeen vankina ja karkotettuna Neuvostoliitossa lähes 50 vuoden ajan ja pääsi palaamaan Suomeen vasta vuonna 1993.
Rusin äiti kuoli jo hänen olleesaan pikkulapsi, ja hänen isänsä lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin 1920-luvun alussa jättäen perheen kaksi lasta Suomeen. Vartuttuaan Nestor Rusi työskenteli renkinä maataloustöissä, kunnes hän meni armeijaan vuonna 1937 suorittamaan asepalvelustaan. Hän pääsi kotiutumaan armeijasta vasta marraskuussa 1944, ja hän osallistui talvi- ja jatkosotaan toimien lähettinä.
Kotiuduttuaan Rusi päätti lähteä etsimään Yhdysvaltoihin jäänyttä isäänsä, ja jostain syystä hän uskoi, että parhain tapa päästä Yhdysvaltoihin olisi Koivistolta Neuvostoliiton haltuunsa ottamalta alueelta Kannaksella. Toisen kertomuksen mukaan hän lähti Neuvotoliittoon työnhakuun. Rusi ylitti salaa rajan Virolahdella, mutta joutui heti Neuvostoliiton puolella pidätetyksi. Hänet tuomittiin vakoilijana kuolemaan Leningradissa, mutta tuomio muutettiin leirituomioksi. Rusi oli kolme vuotta vankilassa ja sen jälkeen pakkotyöleirillä Verhojanskin alueella. Vuonna 1950 hänet siirrettiin sisäiseen karkotukseen Domskin alueelle. Samana vuonna hän meni naimisiin volgansaksalaisen Emilia Fritzerin kanssa, ja heille syntyi poika Leonid Rusi. 
Rusi joutui ottamaan vuonna 1962 Neuvostoliiton kansalaisuuden, ja vuonna 1967 hän muutti perheineen Kazakstaniin. Hän ei uskaltanut ottaa yhteyttä Suomeen uuden vankeusrangaistuksen pelossa, ja niinpä Suomessa hän pidettiin jo kuolleena. Rusin vaimo kuoli vuonna 1990, ja vuonna 1992 hän pääsi muuttamaan Saksaan Baijeriin Leonid-poikansa perheen mukana osana Neuvostoliitossa asuneiden volgansaksalaisten paluumuuttoa. Nestor Rusi pääsi palaamaan Suomeen joulukuussa 1993, ja hän sai takaisin Suomen kansalaisuuden vuonna 1995. Rusin poika jäi perheineen Saksaan. Viisikymmentä vuotta kadoksissa olleen Rusin tapausta käsiteltiin tuolloin laajasti suomalaisissa tiedostusvälneissä. Viimeiset vuotensa Rusi vietti sotaveteraanien hoitokodissa Kuusikodissa Espoossa, jossa hän kuoli kesäkuussa 2003.  
Nestori Rusi oli Alpo Rusin ja Jukka Rusin etäinen sukulainen.
Kelli Williams

Kelli Renee Williams (s. 8. kesäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, ja koki vanhempiensa avioeron.
Williams muistetaan ennen kaikkea Lindsay Dolen roolista televisiosarjassa Oikeus ja kohtuus. Hän on kuitenkin myös elokuvanäyttelijä. Hän näyttelee myös sarjassa Paljastavat valheet tri Gillian Fosterina.
Williams on hindu ja naimisissa käsikirjoittaja-ohjaaja-tuottaja Ajay Sahgalin kanssa. Hänellä on lapsia.
Heikki Huttunen (ampuja)

Heikki Huttunen (26. syyskuuta 1880 Piippola – 21. syyskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908, 1912 ja 1924.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Huttunen oli mukana Reimsissa 1924, jolloin hän sijoittui vapaakiväärin pystyasentokilpailussa seitsemänneksi.
Vapaakiväärin Suomen-mestaruuden Huttunen voitti 1909, 1910 ja 1913. Vuonna 1909 SM-kilpailuissa ammuttiin 30 laukauksen kilpailu, jonka Huttunen voitti. Seuraavana vuonna kilpailtiin 3 × 20 laukauksen kilpailumuodossa, jonka Huttunen voitti 427 pisteellä. Vuonna 1913 hänen voittopisteensä olivat 484. Hän voitti Suomen-mestaruuden vielä vapaakiväärin pystyasennosta 1924. Hän ampui 150 metrin radalla tuloksen 236. Vapaapistoolissa Huttunen voitti SM:n 1919, kun hän keräsi 20 laukauksella 163 pistettä. Ammatiltaan Huttunen oli insinööri.
Robert Traylor

Ura

Traylor pelasi yliopistokoripalloa Michiganin yliopistossa vuosina 1995–1998. Hän osallistui vuoden 1998 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Dallas Mavericks varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Traylor ei kuitenkaan pelannut joukkueessa otteluakaan, sillä hänet kaupattiin Milwaukee Bucksille. Vaihtokaupassa Dallas sai Pat Garrityn ja Dirk Nowitzkin. Traylor edusti Bucksia kaksi kautta ja teki parhaimmillaan 5,3 pistettä ottelua kohden. Kesäkuussa 2000 hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin, jossa hän pelasi tilastollisesti parhaan NBA-kautensa. Traylor teki kaudella 2000–2001 5,7 pistettä ja otti 4,3 levypalloa ottelua kohden. Hän ei pelannut seurassa kuitenkaan yhtä kautta pidempään ja elokuussa 2001 hänen oikeutensa myytiin Philadelphia 76ersille. Philadelphia kauppasi hänet edelleen Charlotte Hornetsille. Traylor pelasi seurassa kolme kautta ennen siirtymistään takaisin Cleveland Cavaliersiin. Kausi 2004–2005 oli hänen viimeisensä NBA:ssa. Kauden jälkeen hän leikkautti aorttansa. Kaudeksi 2005–2006 Traylorin oli tarkoitus siirtyä New Jersey Netsiin, mutta hän ei päässyt seuran kuntotestejä läpi.
NBA-uransa jälkeen Traylor siirtyi Espanjan alemmissa sarjoissa pelanneeseen Gestibérica Vigoon. Vuonna 2007 hän siirtyi puertoricolaiseen Cangrejeros de Santurceen. Tämän jälkeen hän pelasi Turkin pääsarjassa Antalya Kepez Belediyesin joukkueessa. Vuonna 2009 Traylor pelasi jonkin aikaa Serie A:n NSB Napolissa. Kaudeksi 2010–2010 hän siirtyi meksikolaiseen Halcones UV Xalapaan, josta hän palasi pian Puerto Ricoon. Ennen kuolemaansa hän pelasi Vaqueros de Bayamónissa.
Avannolla

Maalaus

Avannolla-maalaus on tunnelmaltaan rauhallinen maalaus, jossa nuori nainen huuhtoo avannolla pyykkiä harmaassa talvi-ilmassa taustanaan kyläyhteisön taloja. Kauttaaltaan pilvessä oleva taivas ja lumi luovat yhtenäistävän valon, pehmeätunnelmaisen tienoon, missä saaviin nojaava nainen huuhtoo rauhassa lakanoitaan. Halonen käyttää etualan kohteisiin selvää rajausta taustan ollessa pehmeämpi suurpiirteisesti maalattuine puineen ja juuri erottuvine rakennusten ikkunoineen. Hallitsevaa on kaikkialle levittäytyvä lumi pyykkärin ympärillä.

Taustaa

Halonen on maininnut toisaalla, että ´suomalainen talonpoika ei ole orja, vaan itsenäinen harkitseva työläinen, jonka ei tarvitse työssään ylimääräisesti riuhtoa´. Hän mainitsi tämän  Tienraivaajat Karjalassa -maalauksensa saaman kritiikin yhteydessä. Sitä maalausta oli kritisoitu nimenomaan sen tunnelmasta. Tämä hiljainen työn rauhallisuus voidaan erottaa myös tästä Avannolla-maalauksesta, joka kuvaa suomalaisen naisen työtä ei niin helpoissa ilmasto-oloissa suuren saavin äärellä. Halonen pyrki työn kuvauksissaan omien sanojensa mukaan myös dekoratiiviseen yleisvaikutelmaan, mikä myös on nähtävissä tästä maalauksesta.
Maalaus on maalattu Tuusulanjärven Vanhankylän kartanon mailla. Halosen oma Halosenniemi- huvila oli tällöin vasta rakenteilla.
Pinkertonin etsivätoimisto

Pinkertonin etsivätoimisto on yhdysvaltalainen etsivätoimisto, jonka Allan Pinkerton perusti vuonna 1850. Allan Pinkerton oli Yhdysvaltojen presidentin Abraham Lincolnin henkivartija ja tuli kuuluisaksi paljastettuaan juonen, jonka tarkoituksena oli salamurhata tällöin vielä presidenttiehdokkaana ollut Lincoln. Pinkertonin perustama etsivätoimisto oli ensimmäinen yksityinen etsivätoimisto. Ensimmäisen toimiston hän perusti Chicagoon.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Pinkertonin etsivätoimisto toimi pohjoisvaltioiden agenttien ”tiedotuspalvelimena”. Sodan jälkeen Pinkertonin agentit kunnostautuivat ottamalla kiinni enimmäkseen Wells Fargon ja Union Pacificin arvotavarakuljetuksia ryöstäneitä rosvoja ja rosvoliigoja.
Pinkertonin ”etsivät” syyllistyivät usein mielivaltaisuuksiin hoitaessaan rikkaiden maanomistajien etuja muun muassa pelottelemalla pientilallisia.
1890-luvulla etsivätoimiston haaraosastoja perustettiin New Yorkiin, Bostoniin, Philadelphiaan, St. Pauliin, Kansas Cityyn ja Denveriin.
Etsivätoimistolla oli laaja arkisto kirjeenvaihtoa ja tietoa, jota kerättiin 1850–1893. Se luovutettiin seremonioiden kera Yhdysvalloille vuonna 2000. Pinkertonin etsivinä toimineista kuuluisimpia on rikoskirjailija Dashiell Hammett, jolle Pinkerton toimi kuvitteellisen ”Continental”-etsivätoimiston esikuvana.
Yrityksellä oli alkuaikoinaan tunnuksenaan avoin silmä ja teksti ”We never sleep” (”Emme nuku koskaan”), joiden taustalla oli yksityisetsivien käyttämä lausahdus ”private eye”.
Pinkerton liittyi Nasdaqiin vuonna 1990 ja listautui New Yorkin pörssiin 1996.  Securitas-konserni osti sen osake-enemmistön vuonna 1999.
Jääkiekon SM-liigakausi 1996–1997

Kausi 1996–1997 oli jääkiekon SM-liigan 22. kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jokerit. Toiseksi tuli Turun Palloseura ja kolmanneksi Hämeenlinnan Pallokerho. Runkosarjan pistepörssin voitti Petri Varis ja pudotuspelien pistepörssin Kimmo Rintanen.

Liigakarsinta

Liigakarsinnassa olivat SM-liigan jumbojoukkue KalPan lisäksi mukana I-divisioonan runkosarjan voittaja Kiekko-Karhut, kakkonen Oulun Kärpät ja nelonen Järvenpään Haukat. Ensimmäisellä kierroksella putosivat divarin kolmas Pelicans, viides FPS ja kuudes Kokkolan Hermes.
Bruce Crump

Ura

Bruce Crump liittyi Molly Hatchetiin vuonna 1975. Hän oli tuolloin high schoolissa, jossa aloitteleva southern rock -yhtye Molly Hatchet kävi esiintymässä. Pian ystävänsä kautta Crump kuuli yhtyeen etsivän rumpalia. Hän otti yhteyttä Molly Hatchetiin ja pääsi liittymään yhtyeeseen.
Molly Hatchet levytti debyyttialbuminsa vuonna 1978. Albumi myi kultaa ja nosti yhtyeen suosioon. Yhtye levytti seuraavina vuosina neljä studioalbumia. 1980-luvun alussa yhtyeen jäsenet alkoivat riidellä ja muut erottivat Crumpin vuonna 1982. Hänen tilalleen ottetiin B.B. Borden. Crump palasi kuitenkin Molly Hatchetiin ja soitti studioalbumeilla The Deed Is Done (1984) ja Lightning Strikes Twice (1989) sekä livealbumilla Double Trouble Live (1985). Crump erosi yhtyeestä vuonna 1990 perustettuaan perheen. 
Molly Hatchetin jälkeen Crump kuului kanadalaiseen Streetheart-yhtyeeseen. 1990-luvusta alkaen hän oli epäaktiivinen musiikkialalla ja työskenteli sen sijaan kiinteistönvälittäjänä ja verkkosivustojen suunnittelijana.
Vuonna 2005 Crump perusti vanhojen Molly Hatchet -yhtyetovereidensa kanssa Gator Country -yhtyeen. Gator Country julkaisi singlen ”Oh Atlanta” ja livealbumin. Ennen kuolemaansa hän kuului China Sky -yhtyeeseen. Hänellä oli vuodesta 2013 myös oma yhtye nimeltä Red Star Crush.
Kun Crump ei ollut levyttämässä tai keikalla, hän antoi yksityistä rumpuopetusta kotonaan.

Yksityiselämä

Crump syntyi Memphisissä, Tennesseessä, mutta varttui Jacksonvillessä, Floridassa. Hän oli naimisissa ja neljän lapsen isä. Hänen kaksi poikaansa ovat myös rumpaleita. 1990-luvusta alkaen Crump asui Midlothianissa, Virginiassa, mutta piti kotinaan Richmondia.
Heinäkuussa 2002 Crumpilla diagnosoitiin kurkkusyöpä. Hän joutui käymään loppuelämänsä syöpähoidoissa mutta pystyi työskentelemään sairaudesta huolimatta. Crump kuoli syövän aiheuttamiin komplikaatioihin 16. maaliskuuta 2015.
Saara-Sofia Sirén

Saara-Sofia Maria Sirén (s. 10. heinäkuuta 1986 Mikkeli)  on Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajaksi valittu poliitikko Turusta. Hänet valittiin ensi kerran kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2015. Sirén on kolmannen kauden kaupunginvaltuutettu Turussa ja maakuntavaltuuston varapuheenjohtaja. Sirén on myös Varsinais-Suomen kokoomuspiirin puheenjohtaja. Sirén on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi (KTM) vuonna 2010 ja filosofian maisteriksi (FM) vuonna 2018. Sirén on naimisissa ja perheeseen kuuluvat vuosina 2013 ja 2017 syntyneet tyttäret.
Krista Berg

Ura ampumahiihtäjänä

Krista Berg on edustanut Suomea useissa kansainvälisissä kilpailuissa vuosina 2009–2012. Hän kilpaili nuorten MM-kilpailuissa Torsbyssä 2010, Nové Městossa 2011 ja Kontiolahdella 2012 sekä nuorten EM-kilpailuissa Otepäässä 2010 ja Ridnaun-Val Ridannassa 2011. Hän sijoittui nuorten arvokisojen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 33:nneksi Torsbyn MM-kilpailujen normaalimatkalla 2010 ja viestissä neljänneksi Otepään EM-kilpailuissa 2010.
Krista Berg voitti Pohjoismaiden mestaruuspronssia Hämeenlinnassa vuonna 2011.
Kotimaan kilpailuissa Berg on saavuttanut useita nuorten Suomen-mestaruusmitaleita ampumahiihdossa ja ampumajuoksussa. Vuonna 2012 hän voitti sarjassaan N21 Suomen-mestaruuden normaalikilpailussa, yhteislähdössä, pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Vuonna 2013 Berg oli ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa pikakilpailussa neljäs Kaisa Mäkäräisen voittaessa.
Krista Berg kuului Joensuun urheiluakatemian kärkiurheilijoihin vuosina 2012–2014.
Kronos Quartet Plays Terry Riley: Salome Dances for Peace

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Terry Riley.
Hullujussi

Hullujussi oli vuosina 1973–1976 toiminut suomalainen huumoripopyhtye. Yhtye otti vahvasti musiikkivaikutteita yhdysvaltalaiselta show-muusikolta Louis Primalta, esimerkiksi suurimpiin hitteihin kuulunut "Tyttö lilla nakkikioskilla" on käännetty häneltä.

Yhtyeen vaiheet

Yhtye syntyi Arto Sotavallan taustayhtyeestä ja idea kasattiin Eeki Mantereen esittämän eksoottisen laulajan Viktor Kalborrekin ympärille. Muut jäsenet olivat Heimo "Holle" Holopainen (basso), Tapio "Tapsa" Niemelä (kosketinsoittimet) ja Yrjö "Ykä" Fonselius (rummut). Yhtye esiintyi television Merirosvoradio-ohjelmassa ja tuli sitä kautta tutuksi Suomessa.
Sotavallan säestäjänä yhtye käytti hetken nimeä Hullut Jussit mutta irtautui tästä ja merkkinä vaihtoi nimen yksikkömuotoon.   
Hullujussi-yhtye konsertoi ympäri Suomea ja albumit Hullujussi (myyty yli 80 000 kappaletta) ja Bulvania (myyty yli 46 000 kappaletta) olivat menestyksiä. Hullujussi teki levytyksensä  Discophonin RCA -levymerkille. Seuraava Hullujussi -levy Con Amore julkaistiin vuonna 1975 yhtyeen nimen sijasta Viktor Kalborrekin nimellä. Albumilla soittivat Hullujussi ja Aarno Raninen. Mantereen ja Holopaisen mukaan levy julkaistiin Kalborrekin nimellä sen vuoksi, että ideat alkoivat olla vähissä ja uusi albumi oli helpompi toteuttaa yhteen hahmoon keskittyen. 
Suosio alkoi kuitenkin jo hiipua ja keväällä 1976 Fonselius ja Niemelä lähtivät yhtyeestä (ja perustivat uuden yhtyeen "Maahinen"). Uutta kokoonpanoa markkinoitiin eräissä yhteyksissä myös nimellä "Uusi Hullujussi". Eräiden tietojen mukaan tämä kokoonpano oli alun perinkin tarkoitettu vain hoitamaan kesäkaudelle 1976 jo sovitut konsertit. Viimeistä Olympia-albumia myytiin enää noin 3 000 kappaletta. Viimeinen esiintyminen ennen keväällä 1993 suoritettua yksittäistä 20-vuotisjuhlakeikkaa tapahtui syyskuussa 1976.

Yhtyeen hajottua

Mantere konsertoi vuoden 1976 jälkeen vaihtelevalla tiheydellä Viktor Kalborrek -hahmonsa kanssa lähinnä ravintoloissa aina 2000-luvulle asti. Hahmo nähtiin myös Visa Mäkisen elokuvassa Ruuvit löysällä (1989).
Hullujussi teki 30-vuotisjuhlakiertueen vuonna 2003. Tässä yhteydessä yhtyeeltä julkaistiin myös kokoelma Bingo Bulvania, joka TV-mainonnasta huolimatta ei myynyt toivotulla tavalla. Vuonna 2002 Warner Music oli painattanut CD-painokset kaikista Hullujussin 70-luvun albumeista, mutta näiden julkaisua siirrettiin aina vuoteen 2004 saakka.
Eeki Mantere kuoli 30. huhtikuuta 2007 keuhkokuumeeseen 58 vuoden ikäisenä Jorvin sairaalassa.
Rolls-Royce Silver Ghost

Kehitys

Vuonna 1906 Rolls-Royce valmisti neljä koria esiteltäväksi Olympian autonäyttelyssä, näistä kaksi oli uutta 40/50 h.p. -mallia. Malli oli tällöin niin uusi, että autot eivät olleet vielä edes täysin valmiita eikä niitä annettu lehdistölle testattavaksi ennen vuotta 1907.
Vuonna 1913 vaihteisto muuttui nelivaihteiseksi.
Vuonna 1919 auto sai sähköisen startin, samalla tuli sähkökäyttöiset valot asetyleeni- ja parafiinikäyttöisten tilalle.
Vuonna 1921 moottori muuttui hieman, ja jokaista sylinteriä kohden oli nyt kaksi sytytystulppaa ja valittavaksi tuli magneto tai kelasytytys.
Vuonna 1925 autoon suunniteltiin uusi moottori, ja Rolls-Royce päätti nimetä auton Phantomiksi.

Tekniikka

Vaihteisto on alun perin kolmiportainen käsivaihteisto, mutta vuonna 1910 se muuttui nelivaihteiseksi.
Monet metalliosat, kuten puskurit, jäähdytin ja valonheittimet olivat hopeoituja.

Kenraali Mannerheimin virka-auto

Tunnetuimpia Suomeen tulleita Rolls-Royce -autoja on vuoden 1915 mallinen Silver Ghost, joka palveli puolustusvoimien korkeinta johtoa Suomen itsenäisyyden alkuvuosina. Auton korin rakensi Barker & Co:n koritehdas ja sen ensimmäinen omistaja oli venäläis-kiinalaisen pankin johtaja, kenraalimajuri Davidoff Pietarista. Lokakuun vallankumouksen aikana auto kulkeutui tuntemattomalla tavalla Suomen puolelle. Epäillään, että pankkiiri Davidoff olisi siirtynyt Terijoen kautta Suomeen, jättänyt autonsa tänne ja jatkanut matkaansa länteen. Lahden kaupungista keväällä 1918 käytyjen taistelujen aikana auto jäi valkoisten sotasaaliiksi, minkä jälkeen se päätyi Helsinkiin ja luovutettiin maassa olleiden saksalaisten joukkojen ylipäällikön, kenraali Rüdiger von der Goltzin käyttöön. Syksyllä 1918 Rolls-Royce siirrettiin Yleisesikunnan Autokomennuskunnan alaisuuteen ja siitä tuli valtionhoitaja, kenraali Gustaf Mannerheimin henkilökohtainen virka-auto. Hyvien ajo-ominaisuuksien ja matkustusmukavuuden ansiosta Mannerheim käytti mielellään autoa pitkillä Itä- ja Pohjois-Suomeen suuntautuneilla tarkastusmatkoillaan.
Tasavallan presidenttiä Rolls-Royce ei enää palvellut, sillä se oli vuodesta 1919 Autopataljoonan käytössä ylimpien upseerien virka-autona. Auto oli puolustusvoimien käytössä vuoteen 1932 saakka, jolloin se poistettiin rekisteristä ja luovutettiin Sotamuseon kokoelmiin ensimmäisenä museoituna puolustusvoimien ajoneuvona. Auto lojui varastossa hoitamattomana lähes 30 vuotta ja ränsistyi pahoin, kunnes se entisöitiin Kuljetusvälinevarikolla Tampereella vuosina 1960–1962.
Pitkäjärvi (Laitila)

Historiallinen maantieto

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi on kirjoitettu "Kakojärvi", mikä lienee virhe. Alueella on toinen järvi, jonka nimi on Kakojärvi. Kartassa on kuvattu tilanne ennen järvenlaskua tai tilanne ensimmäisen järvenlaskun jäljiltä. Järvi ulottui etelässä nykyisen Pitkäojan mutkaan saakka ja pohjoisessa lähes kylätielle asti. Se perusteella entisen järven pituudeksi voidaan antaa noin 2,2 kilometriä. Leveyttä on vaikea arvioida Kalmbergin kartasta.

Järvenlaskun historia

Pitkäjärven laskemiseksi haettiin lupaa vuonna 1807 ja järven laskeminen toteutettiin vuonna 1816. Samassa yhteydessä laskettiin myös Malijärvi ja Kivijärvi, mikä tapahtui ennen vuotta 1819. Vuonna 1822 toimitettiin Pitkäjärven vesijättömailla pysyvä jako 13 osakkaan kesken siten, että kukin sai yhtä suuren osuuden. Toisilla järvillä vesijättö jäi yhteisomaisuudeksi.
Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, joka kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa ja nyt yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla. 
Vuonna 1841 torppari Daniel Johansson Laitilasta (nykyään Hinnerjoelta) peräsi oikeutta Pitkäjärvellä vesijättömaihin hakemuksessa, jonka hän jätti lääninkonttoriin. Samalla asialla hän oli myös Malijärven tapauksessa. Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.