google/wiki40b huggingface dataset:
QRA

Quick Reaction Alert (lyhenne QRA) on Britannian kuninkaallisten ilmavoimien modus operandi, jossa joitakin koneita miehistöineen pidetään jatkuvassa taisteluvalmiudessa. QRA-koneiden miehistö odottaa lähtökäskyä koneiden läheisyyteen rakennetuissa odotustiloissa (engl. ”Q-sheds”) täydessä taisteluvarustuksessa, mikä hävittäjälentäjällä tarkoittaa esimerkiksi lentoasun pitämistä päällä koko 24-tuntisen työvuoron ajan. Vuonna 1940 käynnistynyt taistelu Britanniasta antoi alkulaukauksen Britannian ilmavoimien QRA-toiminnalle, jolla pyrittiin torjumaan Saksan Luftwaffen ilmahyökkäykset.
Vuonna 2012 QRA-valmiudessa olevat yksiköt oli sijoitettu Lincolnshiressa sijaitsevaan RAF Coningsbyn ja Skotlannissa sijaitsevaan RAF Leucharsin tukikohtaan. Skotlantiin sijoitettu yksikkö valvoo Britannian pohjoista ilmatilaa ja Lincolnshiren yksikkö eteläistä. Eteläisestä ilmatilasta vastaava yksikkö siirtyi Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisten ajaksi RAF Northoltin tukikohtaan Länsi-Lontoossa kilpailun turvallisuuden takaamiseksi.
Siviililennonjohto voi määrätä QRA-valmiudessa olevan miehistön nostettuun valmiuteen, jossa miehistöt siirtyvät konesuojiin odottamaan lentoonlähtökäskyä. Tällainen käsky voidaan antaa esimerkiksi, jos lennonjohto havaitsee ilmatilassa epätavallisesti käyttäytyvän tai hätäsignaalia lähettävän koneen. Normaalissa QRA-valmiudessa koneiden on tarkoitus olla lentoonlähtövalmiudessa minuuttien kuluessa, mutta nostetussa valmiudessa koneet saadaan ilmaan tätäkin nopeammin.
Tuiskula (Angelniemi)

Tuiskula on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kemiön saarella entisen Angelniemen kunnan alueella. Tuiskula sijaitsee Meri-Seppälän ja Esselpään välissä. Pienessä kylässä on kantatilan lisäksi vain loma-asuntoja. Kemiön saaren maa-alueen lisäksi Tuiskulan kylään kuuluu pala Angelansaarta, jossa sijaitsee Tuiskulankalliot.
Tuiskula on luultavasti perustettu jo varhaiskeskiajalla, sillä se on kuulunut niin sanotun suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Vanhimmissa kirjoissa Tuiskula on tunnettu nimellä Pyöli. 1800-luvun puolessa välissä kantatilalla oli hetken aikaa toiminnassa savikaakelitehdas ja 1800-luvun loppupuolella kylään perustettiin tiilitehdas joka oli toiminnassa maan itsenäisyyden ensimmäisille vuosikymmenille.
Oahunkiharapyrstö

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus oli noin 30,5 senttimetriä ja pyrstön pituus 10,5–11,4 senttimetriä. Sen höyhenpuku oli pääosin musta. Kupeilla ja alaperässä oli keltaista ja pitkässä pyrstössä sekä kainaloissa oli valkoista.

Esiintyminen

Laji eli Oʻahun saarella Havaijin saaristossa. On oletettu, että Moho-suvun linnut olisivat ajautuneet myrskyjen riepoteltavina varsinaisilta elinalueiltaan Oseaniasta. Oahunkiharapyrstö ja sen kolme sukulaislajia ovat kaikki kuolleet sukupuuttoon. Oahunkiharapyrstön viimeiset kolme yksilöä pyydysti saksalainen Ferdinand Deppe 1837. John Gould kuvaili lajin museokappaleesta 1860. Maailman museoissa on säilynyt seitsemän yksilöä, jotka sijaitsevat Berliinissä, Lontoossa, New Yorkissa ja Cambridgessa (Massachusetts). Toisessa lähteessä sanotaan museokappaleita olevan viisi.
Oahunkiharapyrstön kohtaloksi koituivat luultavasti Havaijille tuotujen sääskien levittämät taudit, elinympäristöjen tuhoutuminen laidunnuksen ja rakentamisen takia, metsien hakkuut, laivojen mukana saapuneiden rottien aiheuttamat pesätuhot ja metsästys. Lajin loistavan keltaiset kylkihöyhenet olivat hyvin arvostettuja paikallisten asukkaiden kesken, ja erityinen kuninkaallinen linnunpyydystäjä pyydysti näitä lintuja, päästäen linnun vapaaksi otettuaan siltä muutaman keltaisen höyhenen.

Elinympäristö

Oahunkiharapyrstö eli vuoristometsissä.

Ravinto

Oahunkiharapyrstö käytti ravintonaan kukkien mettä.
Eifel

Eifel on matala vuorijono läntisessä Saksassa ja itäisessä Belgiassa. Se kattaa Belgian saksankielisen alueen, osan lounaisesta Nordrhein-Westfalenista ja luoteisesta Rheinland-Pfalzista. Luonnonmukaisia rajoja ovat Rein-, Mosel- ja Ahrjoet. Korkein kohta, Hohe Acht, sijaitsee 747 metriä merenpinnan yläpuolella.
Eifelin alueella sijaitsee noin 340 purkausaukkoa (engl. scoria cones) 600 neliökilometrin alueella, mikä on pinta-alaan suhteutettuna toiseksi tihein purkausaukkojen määrä koko maapallolla Ranskan keskiylängön jälkeen. Osa purkausaukoista, kuten Laacher See, on vain nukkuvia.
Pallivahan koulu

Pallivahan koulu on Turussa sijaitseva alakoulu, jossa on luokat kolmannesta luokasta kuudenteen luokkaan. Se sijaitsee Pallivahassa, lähellä Kaerlaa ja Runosmäkeä, Paltankadulla. Koulun rehtorina toimii Leif Grönroos. Kärsämäen koulu yhdistettiin Pallivahan koulun kanssa hallinnollisesti vuoden 2007 syyslukukauden alussa.
Koulu toimi aluksi Kärsämäen koulun lisärakennuksena. Koska Kärsämäen koulun tontti oli liian ahdas suunnitteilla olleelle uudisrakennukselle, ehdotettiin koulurakennuksen rakentamista Pallivahan mäelle. Koulun rakentaminen aloitettiin vuonna 1958, ja se valmistui syyskuussa 1959. Sen ovat suunnitelleet kaupunginarkkitehti Abel Sandelin ja piirtäjä-suunnittelija Raija Lundsten. 
Koulussa oli syyslukukauden 2007 alkaessa 239 oppilasta (joista Kärsämäessä 44) ja 13 opettajaa (joista Kärsämäessä 2).
Koulurakennuksessa toimi ennen hammaslääkäri, mutta kun Runosmäkeen rakennettiin Sosiaali- ja terveyskeskus, poistui hammaslääkäri koulun yhteydestä.
Xədicə İsmayılova

Nuoruus ja ura toimittajana

Xədicə İsmayılova syntyi Bakussa vuonna 1976. Hänen isänsä oli korkea-arvoinen valtion virkamies ja hänen äitinsä insinööri. Xədicə İsmayılova opiskeli turkkilaisia kieliä Bakun yliopisto, missä hän innostui myös journalismista. Hän työskenteli valmistuttuaan muun muassa kääntäjänä. Hän on kertonut, että toimittaja Elmar Hüseynovin murha sai hänet kiinnostumaan totuuden etsimisestä.
İsmayılova on kirjoittanut muun muassa Caspian Business News -lehdelle, sanomalehti Zerkalolle, Voice of American Washingtonin-toimistolle ja Radio Free Europelle. Toimittajat ilman rajoja pitää Azerbaidžania lehdistönvapausindeksin häntäpään maana. Tutkivia toimittajia lahjotaan, kiristetään, häiritään ja vangitaan. İsmayılova alkoi tästä huolimatta vuonna 2009 tutkia Azerbaidžan hallituksen korruptiota. Hän on paljastanut muun muassa presidentti İlham Əliyevin yhteydet Eurovision laulukilpailun rakennusprojekteihin, luksuskiinteistön sekä Əliyevin perheen kiinnostuksen kulta- ja hopeakaivoksiin. İsmayılova löysi myös yhteyksiä Azerbaidžanin valtionpäämiehen ja tämän perheen yhteyksistä italialaiseen poliitikkoon Luca Volonteen, jota on syytetty 2,39 miljoonan euron lahjusten vastaanottamisesta hiljentääkseen Azerbaidžanin ihmisoikeusrikkomuksia vastaan esitetyt väitteet.

Häirintä ja vankeus

İsmayılovaa on häiritty monin tavoin tämän tutkimusten takia. Hän sai maaliskuussa 2012 kirjeen, jossa oli intiimejä kuvia tästä. Jotkut olivat piilottaneet kameroita İsmayılovan asuntoon ja uhkasivat paljastaa kaikki internetissä. İsmayılova ei taipunut kiristykseen, minkä takia hänen intiimejä videoita levitettiin verkossa.
İsmayılova pidätettiin joulukuussa 2014, kun häntä syytettiin kollegansa yllyttämisestä itsemurhaan. Hänen pidätystään jatkettiin säännöllisesti, ja helmikuussa 2015 häntä vastaan nostettiin syytteet kavalluksesta, laittomasta kaupankäynnistä, veropetoksesta ja virkavallan vastustamisesta. İsmayılova tuomittiin syyskuussa 7,5 vuoden vankeusrangaistukseen. Vetoomustuomioistuin piti marraskuussa rangaistuksen voimassa, mutta Azerbaidžanin korkein oikeus pienensi toukokuussa 2016 tuomion 7,5 vuodesta 3,5 vuoteen ja vapautti tämän. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin päätti tammikuussa 2019, että Azerbaidžanin virkavalta oli rikkonut İsmayılovan sananvapautta ja yksityisyydensuojaa.

Tunnustukset

İsmayılova on saanut rohkaudestaan lukuisia kansainvälisiä palkintoja ja tunnustuksia. International Women’s Media Foundation antoi tälle vuonna 2012 Courage in Journalism -palkinnon tunnustuksena työstään totuuden edestä. Human Rights Watch antoi puolestaan vuonna 2015 Alison Des Forges -palkinnon. Vaihtoehto-Nobelina tunnetun Right Livelihood -palkinnon İsmayılova sai vuonna 2017 rohkeudestaan ja sitkeydestään toteuttaa ansiokkasta korruptiota paljastavaa tutkivaa journalismia.
Karri Kokko

Karri Kokko (s. 10. huhtikuuta 1955 Pori) on suomalainen runoilija ja toimittaja. Kokko on toiminut Parnasson ja Suomen Kuvalehden toimittajana.
Ulla-Maija Sievinen

Ulla-Maija Sievinen (ent. von Hertzen, o.s. Sievinen; s. 10. huhtikuuta 1954 Varkaus) on suomalainen filosofian kandidaatti, toimittaja ja kirjailija. Hänen puolisonsa on vuodesta 1994 ollut poliitikko Heikki S. von Hertzen.
Göran Petersson

Göran Krister Petersson (s. 4. heinäkuuta 1942) on ruotsalainen lakimies ja urheilujohtaja. Hän on toiminut Kansainvälisen olympiakomitean ruotsalaisedustajana ja Kansainvälisen Purjehtijaliiton puheenjohtajana.

Elämäkerta

Petersson suoritti juristin tutkinnon Lundin yliopistossa vuonna 1967 ja toimi lakimiehenä vuodesta 1977 lähtien. Hän työskentelee suuressa ruotsalaisessa lakitoimistossa Vingessä Göteborgissa. 
Göran Petersson on kokenut kilpapurjehtija ja purjehdustuomari. Hän saavutti 505-luokassa useita mitaleja ja myöhemmin tuomarina mm. America’s Cupissa ja olympiapurjehduksissa tuomariston jäsenenä vuosien 1980, 1984 ja 1988 ja tuomariston puheenjohtajana 1992 ja 1996 kisoissa. Vuosien 2000 ja 2004 kesäkisoissa hän toimi olympiapurjehduksen teknisenä delegaattina. 2000-luvulla hän on toiminut urheilun kansainvälisissä järjestötehtävissä. Petersson on toiminut Ruotsin Purjehdusliitossa ja Kansainvälisen Purjehtijaliiton sääntökomiteassa 1970-luvun lopulta lähtien. Vuonna 1990 hänestä tuli Kansainvälisen Purjehtijaliiton sääntökomitean puheenjohtaja, vuonna 1994 kansainvälisen liiton varapuheenjohtaja ja vuonna 2004 hänet valittiin Kansainvälisen Purjehtijaliiton puheenjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi kahdeksan vuoden ajan vuoteen 2012. Tunnustuksena pitkäaikaisesta panoksesta kilpapurjehduksen hyväksi hänelle myönnettiin vuonna 2013 ISAF Beppe Croce-kunniapalkinto.
Kansainvälinen olympiakomitea (KOK) on lisännyt lajiliittojen edustajia KOK:n jäsenistössä. Niinpä vuonna 2009 Göran Petersson valittiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi. Näin KOK:ssa oli peräti neljä ruotsalaista edustajaa eli Arne Ljungqvist ja Gunilla Lindberg henkilökohtaisella mandaatilla sekä Pernilla Wiberg urheilijoiden valitsemana edustajana.  Petersson oli KOK:n vuoden 2016 kesäkisojen arviointikomiteassa. Peterssonin KOK-kausi päättyi vuonna 2012 hänen täytettyään 70 vuotta.
Sumuhai

Ravinto

Sumuhain pääravintoa ovat pienet parvikalat kuten sardiinit, mutta myös kookkaammat eläimet kuten tonnikalat ja pienemmät hait ja rauskut voivat joutua saaliiksi.

Lisääntyminen

Sumuhainaaraat tulevat sukukypsiksi 21 vuoden ikäisinä jolloin niiden pituus on 3 metriä ja koiraat 19-vuotiaina ja 2,9-metrisinä. 
Parittelu tapahtuu 3 vuoden välein kesä-ja heinäkuun tai joulu-ja tammikuun välisenä aikana. Naaras synnyttää 16 kuukauden kantoajan jälkeen kerralla 6-14 poikasta. Syntyessään niiden pituus on 95 cm.
Rip Taylor

Charles Elmer "Rip" Taylor (13. tammikuuta 1931 Washington D.C. – 6. lokakuuta 2019 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän syntyi Washington DC:ssä ja palveli Korean sodassa.
Taylor saavutti mainetta ahkerana esiintyjänä vuosikymmenten ajan. Hän sai vuonna 1994 Emmy-palkinnon. Hän esiintyi The Bloodhound Gangin albumilla Use Your Fingers (1995).
Pohjanmaan museo

Historia

Pohjanmaan museon perustamisen alkuunpanija oli Pohjanmaan historiallisen museon yhdistys, joka avasi ensimmäisen tilapäisnäyttelyn vuonna 1896. Alkuaikojen kantavia voimia oli professori Karl Hedman, joka oli museon johdossa vuodesta 1899 vuonna 1931 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Sotavuosien jälkeen museo jakaantui hallinnollisesti kulttuurihistorialliseen osastoon ja taideosastoon, joka on vuodesta 1966 lähtien toiminut Vaasan kaupungintalossa sijaitsevassa Taidehallissa. Maakuntamuseon statuksen Pohjanmaan museo sai 1981 ja aluetaidemuseon 1983. Vuonna 1990 siihen liitettiin Ostrobothnia Australis -yhdistyksen luonnonhistoriallinen kokoelma, ja samana vuonna Pohjanmaan museo myös siirtyi yhdistyksen hallusta Vaasan kaupungin omistukseen. 
Museon näyttelytiloina oli ensimmäiset 30 vuotta väliaikaisia tiloja eri puolilla kaupunkia, kunnes se rakennutti oman museotalon vuonna 1930. Arkkitehti Eino Forsmanin suunnittelemaan rakennukseen valmistui lisäsiipi vuonna 1967. Sen suunnittelusta vastasi Erik Kråkström.
Nykyään museorakennuksessa ovat kulttuurihistoriallinen perusnäyttely "Vaasa 400" ja luontokeskus Terranova, joka esittelee Merenkurkun luontoa ja alueen maankohoamista. Vanhan Vaasan museo on 1700–1800-lukujen porvariskoteja esittelevä kotimuseo. Nelin-Cronströmin taidekodissa puolestaan on näytteillä Elin ja Adolf Nelinin sekä heidän Estonian onnettomuudessa hukkuneen tyttärensä Anne-Marie Cronströmin keräämää taidetta.
Tšara

Tšara (ven. Ча́ра) on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšara-joen rannalla 690 kilometriä Tšitasta koilliseen. Kylä on Kalarin piirin keskus. Sen eteläpuolella 16 kilometrin päässä sijaitsee Baikalin–Amurin rautatien Novaja Tšaran asema. Asukkaita on 2 100 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on perustettu huhtikuussa 1932, jolloin Vitimin–Oljokman kansallisen piirikunnan Kalarin piirin keskus siirrettiin Tšaran rannalle vakituiselle asutukselle soveltuvaan paikkaan. Vuonna 1938 Kalarin piiri liitettiin Tšitan alueeseen. Vuosina 1971–1994 Tšarassa toimi geologinen tutkimusasema. Vuonna 1978 aloitettiin Baikalin–Amurin rautatien rakentaminen.
Tšarassa toimii maatalous- ja kalastusyrityksiä sekä metsätila. Kylässä on keskikoulu, lastenkoti, kulttuuritalo, kirjasto, piirisairaala, sääasema ja lentokenttä. Paikallislehtenä ilmestyy Severnaja pravda (”Pohjolan totuus”). Lähistöllä sijaitsee valtavien hiekkakerrostumien muodostama luonnonmuistomerkki Tšarskije peski. Novaja Tšaran rautatieasemalle on linja-autoyhteys.
Vilmalotta Olivia Schafhauser

Vilmalotta Olivia Schafhauser (s. 19. tammikuuta 1972) on Helsingissä asuva ja työskentelevä suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari.
Schafhauser valmistui kuvataideakatemiasta vuonna 2002, josta hänet valittiin Taidekeskus Salmelan talvistipendiaatiksi 2002-2003 ja kesän nuoreksi taiteilijaksi 2003. Hänen debyyttinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 2004, Galleria Uusitalossa. Schafhauserin töitä on esitelty Suomen lisäksi muun muassa Espanjassa, Portugalissa, Skotlannissa, Englannissa, Ruotsissa, Saksassa ja Venäjällä. Hän on työskennellyt ammattitaiteilijana valmistumisestaan asti ja saanut paljon huomiota ja arvostusta niin Suomessa kuin ulkomaillakin.
Vilmalotta Olivia Schafhauser oli ensimmäinen suomalainen kuvataiteilija joka sai kutsun pitämään yksityisnäyttelyn Moskovan Nykytaiteen museoon vuonna 2006. Hänen teoksiaan on julkisissa kokoelmissa: muun muassa Moskovan Nykytaiteen museo, Hämeenlinnan taidemuseo ja Paulon säätiö.
Schafhauser oli naimisissa saksalaisen suunnittelijan ja valokuvaajan Robert Schafhauserin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Schafhauserin vanhemmat ovat tenavatuokiostakin tuttu Arja-täti, Arja Virtanen ja mediavaikuttaja, toimittaja Jorma K. Virtanen.
Bakteeriviljely

Bakteeriviljely on menetelmä, jonka avulla kasvatetaan bakteereita laboratorio-oloissa. Bakteeriviljelyä käytetään mm. sairauksien diagnosoinnissa ja bakteerien tutkimuksessa. Bakteeriviljelyssä käytetään yleensä petrimaljaa, jossa on elatusainetta kuten agaria. Bakteerien kasvua kasvualustassa kutsutaan bakteeriviljelmäksi.
Mohovaja ulitsa

Mohovaja ulitsa (ven. Мохова́я у́лица) on katu Pietarin Keskustan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Fontankan ja Liteinyi prospektin välillä. Pohjoisessa Mohovaja päättyy Tšaikovskin- ja etelässä Belinskinkatuun. Keskivaiheilla se risteytyy Pestelinkadun kanssa.
Yksisuuntaisen kadun ajosuunta on etelästä pohjoiseen. Sen pituus on noin 920 metriä, ajoradan leveys 6,5 metriä ja etäisyys talojen välillä 28 metriä.

Nimitys ja historia

Katu on syntynyt 1700-luvun alussa lähistöllä sijainneen Yksityistelakan ja Amiraliteetin purjeenkutojien asutukseen. Vuoteen 1826 saakka sen nimenä oli Hamovaja tai Hamovskaja (ven. hamovnik ’kutoja’).
1700-luvulla kadun varrelle alkoi muuttaa kauppiaita ja vuosisadan lopussa myös aatelisia. Lähellä keskustaa sijainnut hiljainen katu houkutteli asukkaikseen monia tiedemiehiä ja kirjailijoita. 1800-luvun puoliväliin saakka sen varrella oli yksi- ja kaksikerroksisia puu- ja kivitaloja. Vuosisadan loppupuolella ne korvattiin aatelisten näyttävillä yksityistaloilla sekä vuokrataloilla. Nykyinen rakennuskanta on etupäässä 1800–1900-lukujen vaihteesta.
Ajorata kivettiin 1700-luvun puolivälissä. 1830-luvulla päällysteeksi vaihdettiin vähemmän melua aiheuttavat puulaatat. 1860-luvulla kadun varrelle vedettiin vesijohto ja 1930-luvulla se päällystettiin asfaltilla.
Neuvostoaikana Mohovaja muuttui vain vähän. Vallankumouksen jälkeen rakennettiin neljä uutta taloa ja kahden talon kerroslukua lisättiin. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutui vain Pestelinkadun kulmatalo 23/10. Sodanjälkeisissä kunnostustöissä taloihin asennettiin kaasuliedet ja keskuslämmitys. Pihoilta purettujen varastojen tilalle on pystytetty uusia sivurakennuksia.
Vasili Aksjonov

Vasili Aksjonov (ven. Васи́лий Па́влович Аксёнов, 20. elokuuta 1932 Kazan, Neuvostoliitto – 6. heinäkuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kirjailija. 
Aksjonovin vanhemmat joutuivat 1937 vankileirille, ja hän itse kasvoi orpokodissa. Hän valmistui lääkäriksi Leningradin lääketieteellisestä korkeakoulusta. Hän aloitti kirjallisen toimintansa Neuvostoliitossa, mutta joutui kriittisten mielipiteidensä takia lähtemään 1980 maanpakoon Yhdysvaltoihin. Hän opetti Venäjän kirjallisuutta George Masonin yliopistossa Fairfaxissa Virginiassa. Neuvostoliiton hajottua Aksjonov alkoi jälleen vierailla Venäjällä. Hän asui vaimonsa Maya Zmeulin kanssa Moskovassa. Hänellä oli asunto myös Ranskassa Biarritzissa.
Maanpakolaisuuteen Aksjonovin ajoi erityisesti hänen teoksensa Ozhog ('polte'), jossa hän kuvasi kiellettyä aihetta, Stalinin ajan sortoa.
Teos Volterjantsy i volterjanki ('Voltairelaismiehiä ja voltairelaisnaisia') perustuu Katariina Suuren ja Voltairen väliseen kirjeenvaihtoon. Teos sai venäläisen Booker-palkinnon vuonna 2004.
Viimeiseksi jäänyt teos Redkie zemli (2007, Редкие земли, 'harvinaiset maat') on kriittisesti nyky-Venäjään suhtautuva romaani. Se on FSB:n syrjäyttämän oligarkin muotokuva ja viittaa Mihail Hodorkovskiin. Toisin kuin Aleksandr Solženitsyn ja monet muut kansallismieliset toisinajattelijat, hän edusti vapaamielistä demokratiaa kannattavaa näkemystä. 
Aksjonovin trilogiasta Moskovskaja saga, on tehty televisiosarja, joka oli Venäjällä yksi katsotuimmista ohjelmista. Trilogia ilmestyi 1992 ja kertoo Stalinin terrorin alla kamppailevasta perheestä. Aksjonovilta ilmestyi kaikkiaan 20 teosta.
Salpausselkä (Lahti)

Teivaa

Teivaa alkaa Lahden sataman Vesijärven rautatieaseman entiseltä ratapenkereeltä ja jatkuu Lahden stadionille. Välissä oleva korkea mäki on Teivaanmäki. Sen juurella sijaitsee Lahti Energian voimalaitos. Teivaanmäellä Lahden rykmentti kävi vuonna 1918 vuonna kiivaita puolustustaisteluja. 1960-luvulla siellä toimi erittäin suosittu tanssipaikka, joka on nyt purettu.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2012

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Hisense Arenalla Melbournessa, Australiassa 4.–8. huhtikuuta 2012. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.

Mitalistit

Lähde: tissottiming
Luhtanaamiokerttuli

Levinneisyys

Luhtanaamiokerttulia tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
M/S Nordstjernen

Rakentaminen

Alus tilattiin Blohm & Vossilta Hampurista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 787 ja alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1955. Alus luovutettiin Det Bergenske Dampskibsselskab A/S:lle Bergeniin Norjaan 24. lokakuuta 1956.

Liikennöintihistoria

Alus asetettiin maaliskuussa 1956 Hurtigruten-reitille Bergenin ja Kirkenesin väliseen liikenteeseen. Se myytiin tammikuussa 1979 Troms Fylkes Dampskibsselskab A/S:lle Tromssaan aluksen jatkaessa liikennöintiä Hurtigrutenilla.
Alus oli 1982-1983 Bergenissä Mjellem & Karlsenin telakalla, missä se uudistettiin ja aluksen moottorit vaihdettiin. Alus palasi liikenteeseen 23. maaliskuuta 1983, kunnes se poistettiin Hurtigrutenilta 4. huhtikuuta 1994. Alus sijoitettiin Tromssan ja Huippuvuorten välisiin risteilyihin.
Alus palasi 5. syyskuuta 1995 Hurtigrutenille Bergenin ja Kirkenesin välille, mistä se poistettiin 17. huhtikuuta 1996. Alus palasi Tromssan ja Huippuvuorten välisille risteilyille. Alus aloitti kolmannen kerran Hurtigrutenilla 26. syyskuuta 2005.
Nordstjernen siirtyi Hurtigruten ASA:n omistukseen maaliskuussa 2006. Aluksen moottorit pysähtyivät 22. helmikuuta 2007 ja se ajautui karille Bulandetilla. Irrotettu alus hinattiin Floröhön. Hurtigruten ASA poisti aluksen liikenteestä 22. maaliskuuta 2012.
Marraskuussa M/S Nordstjernen A/S rekisteröi aluksen nimiinsä ja saman kuukauden aikana se rekisteröitiin edelleen Vestland Rederi A/S:lle. Alus saapui marraskuussa Gdanskiin kunnostettavaksi, mistä se lähti paluumatkalle Bergeniin 29. heinäkuuta 2013. Elokuussa alus lähti paluumatkalle Puolaan jatkaakseen huoltoa, mistä se aloitti matkan Bergeniin 10. marraskuuta. Seuraavana iltana alus ajoi karille Karmsundetissa. Aamulla 12. marraskuuta alus irrotettiin karilta ja se hinattiin Haugesundiin.
Ison koiran kääpiögalaksi

Ominaisuuksia

Galaksi sisältää noin miljardi tähteä, joista suhteellisen suuri osa on punaisia jättiläisiä.
Tähtitieteilijät uskovat, että Linnunradan painovoima on parhaillaan hajottamassa galaksia. Tiettyjen pallomaisten tähtijoukkojen, kuten Messier 79:n, uskotaan alun perin kuuluneen kääpiögalaksiin.
Peristyyli

Peristyyli (m.kreik. περίστυλον, peristylon < περίστῡλος, peristylos, ’pylväiden ympäröimä’; lat. peristylium) on kreikkalaisessa ja roomalaisessa arkkitehtuurissa rakennuksen sisäpihaa ympäröivä pylväikkö ja pylväikkökäytävä, ja laajemmassa merkityksessä koko kyseisen kaltainen sisäpiha. Arkaaisempi nimitys peristyylille on tetrastoon (τετράστοον/τετράστῳον). Kreikkalaista peripteraalitemppeliä reunustava peristyyli on oikeammin peristasis.
Peristyylin ympäröimä peristyylipiha on reunoilta katettu, mutta keskeltä avoin sisäpiha, jossa voi olla puutarha tai vesiallas. Roomalaisessa yksityistalossa, domuksessa, peristyyli sijaitsi talon takaosassa atriumin ja tablinumin takana. Sanaa käytetään myös puhuttaessa käsitteen syntymistä varhaisempien kulttuurien vastaavista, kuten egyptiläisen temppelin pylväshalleista.
Peristyyli on laajentunut tarkoittamaan myös pylväiden ympäröimää osaa mistä tahansa huoneesta tai rakennuksesta. Keskiajalla peristyylistä kehittyi luostari (lat. claustrum, ’suljettu’) eli luostaripiha, joista luostarit ovat saaneet nimensä.