google/wiki40b huggingface dataset:
Nikolai Goldobin

Seuraura

Goldobin on Belyje Medvedin kasvatti. Hän pelasi kauden 2011–2012 Venäjän nuorten jääkiekkosarjaa, MHL:ää Russkije Vitjazin paidassa, jonka jälkeen Metallurg Novokuznetsk varasi Goldobinin kahdeksantena pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Sarnia Sting 36. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa.
Goldobin siirtyi Stingiin kaudeksi 2012–2013, jolloin hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 30+38=68. Goldobin voitti OHL:n tulokkaiden piste- ja maalipörssin ja valittiin kaudeksi päätteeksi liigan tulokkaiden toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2013–2014 hän voitti Stingin sisäisen pistepörssin tehoilla 38+56=94. Goldobin jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Nickolas Lattan kanssa ja sisäisen syöttöpörssin voiton Anthony DeAngelon kanssa. Hän sijoittui koko OHL:n pistepörssissä seitsemänneksi. Goldobin pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa, jonka parhaana pelaajana hänet palkittiin.
San Jose Sharks varasi Goldobinin ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Saman vuoden syyskuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Harjoitusleirin päätteeksi Goldobin ei kuitenkaan palannut OHL:ään, vaan hänet lainattiin kauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Siellä pelatun kauden jälkeen Goldobin palasi huhtikuussa 2015 loppukaudeksi Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi AHL-joukkue Worcester Sharksin vahvuuteen.
Kauden 2015–2016 Goldobin aloitti San Jose Sharksin uudessa farmijoukkueessa, San Jose Barracudassa. Hän debytoi San Josen NHL-joukkueessa 16. marraskuuta 2015 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan, jolloin Goldobin nostettiin Sharksin kokoonpanoon loukkaantuneen Logan Couturen tilalle. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.52 minuuttia. Goldobin teki NHL-uransa avausmaalin seuraavassa ottelussa 17. lokakuuta 2015 vieraissa New York Islandersia vastaan.
NHL-kauden 2016–2017 siirtotakarajalla 1. maaliskuuta 2017 San Jose Sharks kauppasi Goldobinin ja neljännen kierroksen varausvuoron Vancouver Canucksiin. Kaupassa toiseen suuntaan siirtyi Jannik Hansen.
FS Justice (1904)

Palvelus

Syyskuussa 1909 alus vieraili sisaraluksineen Yhdysvalloissa ottaen osaa Hudson-Fulton juhlallisuuksiin. Kontra-amiraali Jules le Pord johtama osasto lähti Brestistä ja se saapui seitsemän päivää myöhemmin Newe Yorkiin tehtyään matkaa keskimäärin 16 solmun nopeudella. Alkuvuodesta 1911 laivasto testasi langattomia lähettimiä Véritéllä ja Justicella. Viestien vastaanottoon kyettiin 116 kilometrin päästä lähettäjästä. Aluksella 11. lokakuuta syttynyt tulipalo lähes tuhosi aluksen. Palon uskottiin syttyneen oikosulusta lähellä etummaista makasiinia. Kapteeni sai kuitenkin toteutettua makasiinin täytön vedellä estäen siten palon leviämisen makasiiniin.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli Välimeren laivaston 2. laivueen 1. viirikössä yhdessä sisaraluksensa Démocratien kanssa. Alukset suojasivat aluksi XIX armeijakunnan siirron Algeriasta Ranskaan. Sen jälkeen tärkein tehtävä oli estää Itävalta-Unkarin laivaston pääsy Adrianmereltä. Vuonna 1914 alus osallistui Antivarin taisteluun, jossa upotettiin SMS Zenta. Ranskan laivaston taistelulaivat tulittivat tämän jälkeen Cattaroa houkutellakseen tuloksetta Itävalta-Unkarin laivaston taisteluun.
Sodan päätyttyä alus osallistui Venäjän sisällissotaan. Laivasto nousi kapinaan 19. huhtikuuta, jonka aikana kapteeni poistatti aluksen tykkien lukot. Laivasto palasi kapinan lauettua Ranskaan. Alus poistettiin alusluettelosta 1922 ja se myytiin romutettavaksi.
Osuuspankkien Keskuslainarahaston frangilaina

Osuuspankkien Keskuslainarahaston frangilaina oli suomalaisten osuuskassojen Ranskasta syksyllä 1930 ottama 300 miljoonan kultafrangin (noin 467 miljoonan markkaa) laina. Osuuskassat välittivät lainan suomalaisille maanviljelijöille ja kunnille jotka saattoivat pitkäaikaisen 30 vuoden lainan avulla muuttaa lyhytaikaiset ja kalliskorkoiset vekselilainansa edullisemmiksi kuoletuslainoiksi. Kun Suomi luopui kultakannasta syksyllä 1931 ja markka samalla devalvoitui, lainan ottajat joutuvat pahoihin vaikeuksiin sillä laina oli maksettava takaisin kultafrangeina ja Ranska luopui kultakannasta vasta 1937. Lainasta koitui lopulta noin 250 miljoonan markan kurssitappiot jotka Suomen valtio joutui valtaosin korvaamaan eduskunnan 1934 säätämällä lailla.
Osuuskassat olivat neuvotelleet lainan ottamisesta ranskalaisista pankeista jo 1920-luvun lopulta lähtien. Lainan korko kuluineen oli noin 6 prosenttia ja se oli selvästi edullisempi kuin kotimaiset lainat. Osuuskassat välittivät lainaa yli 7 000 maanviljelijälle ja 165 kunnalle. Koska laina täytyi maksaa takaisin kultafrangeissa lainan ottajien velkakirjoihin oli lisätty ns. kultaklausuuli. Kun Suomi joutui irrottamaan markan kultakannasta syksyllä 1931 markan devalvoituminen suhteessa Ranskan frangiin aiheutti se että laina kasvoi lopulta markkamääräisenä 70 prosenttia suuremmaksi kuin se oli ollut nostettaessa. Vain noin 20% lainan ottajista pystyi jollain tavoin selviämään korotetuista takaisinmaksuista. Kurssitappio nousi noin 250 miljoonaan markkaan ja tämä ylitti sekä Osuuspankkien Keskuslainarahaston 100 miljoonan markan pääoman että myös osuuskassojen yhteenlasketut noin 200 miljoonan varat.
Lopulta valtaosa lainan kurssitappiosta päätyi Suomen valtion maksettavaksi ja eduskunta sääti asiasta 1934 lain. Valtio maksoi kurssitappiosta yli 200 miljoonaa markkaa, Osuuspankkien Keskuslainarahasto 26 miljoonaa ja lainanottajat 5 miljoonaa markkaa.
Billboard Hot 100

Billboard Hot 100 on yhdysvaltalainen singlejen suosiota mittaava lista, jota julkaisee viikoittain Billboard-lehti. Listasijoitukset perustuvat radiosoittoon, suoratoistoon ja myyntiin; myyntiä seurataan maanantaista sunnuntaihin ja radiosoittoa keskiviikosta tiistaihin. Billboard kokoaa ja julkaisee listan yleisölle torstaina. Listan viimeiseksi päiväksi merkitään seuraavan viikon lauantai.
Marianne Aav

Marianne Aav (7. huhtikuuta 1952 Helsinki – 1. marraskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi Designmuseon johtajana vuodesta 2001.
Aav valmistui ylioppilaaksi Alppilan lukiosta. Hän opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui vuonna 1977.
Työuransa Aav aloitti Helsingin kaupunginmuseossa. Vuonna 1978 hän siirtyi Taideteollisuusmuseoon (nyk. Designmuseo), jossa valmisteltiin samoihin aikoihin kokoelmien esittelyä uudelleen avatussa museossa. Ennen valintaansa museon johtoon Aav toimi vuoteen 1984 saakka amanuenssina ja vuosina 1984–2001 intendenttinä. Hän keskittyi kokoelmien järjestämiseen, täydentämiseen ja johdonmukaiseen kartuttamiseen. Hänen henkilökohtaisena kiinnostuksenkohteenaan oli korutaide.
Joseph Whitworth

Sir Joseph Whitworth (21. joulukuuta 1803 – 22. tammikuuta 1887) oli englantilainen insinööri, yrittäjä, keksijä ja filantrooppi. Vuonna 1841 hän esitteli Whitworth-kierteen, joka oli ensimmäinen standardoitu kierrejärjestelmä ja joka yhä kuuluu brittiläisiin standardeihin. Hän kehitti myös Whitworth-kiväärin, joka oli tunnettu tarkkuudestaan. Kuollessaan hän jätti omaisuutensa Manchesterin asukkaille. Näillä rahoilla on perustettu Whitworth-taidegalleria ja rahoitettu sairaalaa. Manchesterin yliopiston Whitworth Hall on nimetty hänen kunniakseen. Hänet aateloitiin 7. lokakuuta 1869.
Whitworthin kehittämä höyläkone oli tärkeä työväline 1800-luvun uusien koneiden, kuten vetureiden ja kutomakoneiden suorien pintojen tekemisessä. Withworthin koneet olivat tarkempia ja yksinkertaisempia käyttää kuin kilpailijansa.
Arto Mansala

Arto Olavi Mansala (s. 1941 Kuopio) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut suurlähettiläs Budapestissä 1985–1989, Pekingissä 1989–1992, Moskovassa 1993–1996 ja Bonnissa 1996–2001. Palattuaan kotimaahan hän oli ulkoasiainneuvos ulkoministeriön poliittisella osastolla 2001–2002, alivaltiosihteeri 2002–2003, valtiosihteerin sijainen kesän 2003 ja valtiosihteeri syyskuun alusta 2003. Mansala jäi eläkkeelle vuonna 2008.
Chang’e 3

Chang'e 3 (kiin. 嫦娥三号) on Kiinan kansantasavallan kolmas kuuluotain ja ensimmäinen kuulaskeutuja ja kuukulkija. Luotain laukaistiin avaruuteen 1. joulukuuta 2013 Pitkä marssi 3B -kantoraketilla Xichangin avaruuskeskuksesta. Luotain asettui Kuuta kiertävälle radalle 6. joulukuuta 2013 ja laskeutuja laskeutui onnistuneesti Kuun pinnalle 14. joulukuuta 2013. Kyseessä oli ensimmäinen pehmeä laskeutuminen Kuuhun 37 vuoteen.

Tehtäväsuunnitelma

Luotaimen laskeutumisalue oli Maasta nähtynä Kuun luoteisosassa Sinus Iridumin ja Mare Imbriumin alueella. Luotain laskeutui suunnitellun laskeutumisalueen itäosaan (44.1260°N 19.5014°W) noin 40 kilometriä etelään halkaisijaltaan kuusi kilometriä olevasta Laplace F -kraatterista.

Laskeutuja

Laskeutujan kuivamassaa on noin 1200 kg. Laskeutujassa on sekä aurinkokennot että RTG sähköntuotantoa varten. Laskeutujassa on 3 eri mittalaitetta ja neljä kameraa. Ultravioletti-teleskooppi havainnoi taivaankappaleita kuten tähtiä ja galakseja. Ultavioletti-kamera kuvaa Maan plasmakehää. Laskeutujassa on kolme kuun maisemaa kuvaavaa panoraamakameraa sekä yksi laskeutumiskamera.

Kulkija

Kulkijan massa on noin 120 kg. Kulkijassa on ainoastaan aurinkokennot. Yutu-kulkijan varustukseen kuuluu maaperätutka ja kaksi spektrometriä, joilla se tutkii Kuun pintaa. Lisäksi siinä on kaksi panoraamakameraa sekä lukuisia kulkijan hallintaan liittyviä kameroita.
Yutu-kulkija toimii Kuussa noin 3 kuukauden ajan ja liikkuu noin 10 km:n matkan. Kulkijan tehtävänä on myös valmistella vuodelle 2017 suunniteltua näytteenottolentoa.
Risto Ojanperä

Risto Ojanperä (s. 8. tammikuuta 1965 Alajärvi, Suomi) on entinen suomalainen pesäpalloilija. Hän toimii Alajärven Ankkureiden pelinjohtajana ja toimii myös Suomen Pesäpalloliiton koulutus- ja valmennuspäällikkönä.

Peliura

Ojanperä on pelannut omalla peliurallaan Superpesiksessä kausina 1989 ja 1990, jolloin hän pelasi Seinäjoen Maila-Jussien joukkueessa. Kahden pääsarjakauden jälkeen Ojanperä siirtyi Ykköspesikseen nostamaan Riihimäen Pallonlyöjiä pääsarjaan.

Pelinjohtaja-ura

Ojanperä aloitti pelinjohtajaurana kaudella 1994 kun hän aloitti Nurmon Jymyn pelinjohtajana Ykköspesiksessä. Ojanperä johti peliä Nurmossa kahden kauden ajan jonka jälkeen hän siirtyi Seinäjoelle kaksoisvirkaa Maila-Jussien A-poikien Superpesiksen pelinjohtajaksi ja naisten Ykköspesiksen pelinjohtajaksi. Kahden kauden jälkeen Ojanperä siirtyi Alajärven Ankkureiden pelinjohtajaksi kausiksi 1998 ja 1999.
Kausina 2000 ja 2001 Ojanperä toimi naisten Superpesis-joukkueen Peräseinäjoen Toiveen pelinjohtajana ja siirtyi kaudeksi 2002 samassa sarjassa pelanneen Kirittärien pelinjohtajaksi. Kaudella 2003 Ojanperä palasi Etelä-Pohjanmaalle Koskenkorvan Urheilijoiden pelinjohtajaksi. Hän sai kuitenkin potkut kesken kauden 2004. 
Kaudeksi 2005 Ojanperä palasi takaisin Peräseinäjoelle tällä kertaa fuusioseura Petojussien pelinjohtajaksi. Ojanperä jatkoi virassa vuoteen 2007, jonka jälkeen hän jätti tehtävät. Ojanperä siirtyi Pesäpalloliiton koulutus- ja valmennuspäälliköksi 15. marraskuuta 2007 alkaen. Kaudella 2008 Ojanperä teki puolen kauden mittaisen paluun pelinjohtajaksi Vimpelin Vetoon kesken kauden erotetun Matti Iivarisen tilalle. Kauden jälkeen Ojanperä kuitenkin piti välivuoden, jatkaen tehtävässä jälleen kaudella 2010. Ojanperä toimi Vimpelin Vedon pelinjohtajana 2010–2013. Syyskuussa 2013 hänen uutisoitiin siirtyvän 2+1 vuotisella sopimuksella naisten Superpesis-joukkue Porin Pesäkarhujen pelinjohtajaksi. Kesken kauden 2018 Ojanperä palasi Ankkureiden pelijohtajaksi.
Sporting Kansas City

Historia

Sporting Kansas City perustettiin vuonna 1995 ja se kuului MLS:n perustajaseuroihin. Seura tunnettiin aluksi nimellä Kansas City Wiz, mutta nimi muutettiin jo ensimmäisen kauden jälkeen muotoon Kansas City Wizards. Vuoden 2010 lopulla nimeksi muutettiin Sporting Kansas City.
Sporting kuului vuodesta 1996 vuoteen 2004 MLS:n läntiseen konferenssiin, mutta vuonna 2005, kun laajennusseurat Real Salt Lake ja CD Chivas USA sijoitettiin läntiseen konferenssiin, se siirtyi itäiseen konferenssiin. Sporting palasi itäiseen konferenssiin vuonna 2015, New York City FC:n ja Orlando City SC:n liityttyä liigaan. Seura on voittanut Major League Soccerin mestaruuden, MLS Cupin, kahdesti, vuonna 2000, jolloin se voitti loppuottelussa Chicago Firen maalein 1–0, ja vuonna 2013, jolloin loppuottelu Real Salt Lakeä vastaan ratkesi rangaistuspotkukilpailussa. Lisäksi seura on ollut kerran MLS Cupin loppuottelun häviävänä osapuolena, vuonna 2004 D.C. United vei mestaruuden maalein 3–2. Sporting on voittanut myös neljästi Lamar Hunt U.S. Open Cupin mestaruuden (vuosina 2004, 2012, 2015 ja 2017) ja kerran MLS Supporters’ Shieldin (liigan runkosarjan voittaja, vuonna 2000).
Seuran alkuperäinen omistaja oli yhdysvaltalainen monen eri lajin parissa toiminut urheiluvaikuttaja Lamar Hunt, joka omisti vuosien varrella myös kaksi muuta MLS-seuraa, Columbus Crew’n ja FC Dallasin. Joulukuussa 2004 Hunt ilmoitti aikovansa myydä seuran kauden 2005 jälkeen, mutta uuden omistajan löytämisessä oli vaikeuksia. Elokuussa 2006 julkistettiin viimein seuran myynti paikalliselle omistajaryhmälle nimeltä OnGoal. Hunt kuoli joulukuussa 2006 74-vuotiaana.
Seura pelasi alun perin kotiottelunsa Arrowhead Stadiumilla, jonka pääasiallinen käyttäjä on amerikkalaisen jalkapallon Kansas City Chiefs, ja kausina 2008–2010 kotistadionina toimi väliaikaisesti baseballstadion CommunityAmerica Ballpark. Kaudesta 2011 alkaen seuran kotistadion on erityisesti jalkapalloa varten suunniteltu Children's Mercy Park, jossa on 18 500 istumapaikkaa.
Sigurd Wenelius

Sigurd Alfred Wenelius (13. heinäkuuta 1895 Kokkola – 18. kesäkuuta 1953) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilasoppinsa Saksassa saanut jääkäri, joka taisteli jo ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla ja myöhemmin Suomen sisällissodassa.

Perhetausta

Weneliuksen vanhemmat olivat rautatievirkamies Johan Alfred Wenelius ja Brita Johanna Björk. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Anna Maria Elisabet Knappilan kanssa.

Opinnot

Wenelius kävi kahdeksan luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteiskoulua vuosina 1907 - 1914 ja suoritti sähköttäjätutkinnon vuonna 1915. Ylioppilaaksi hän kirjoitti edellä mainitusta koulusta vuonna 1918.

Jääkärikausi

Wenelius työskenteli sähköttäjäharjoittelijana valtionrautateillä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 22. toukokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Wenelius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan patteriupseeriksi Jääkäritykistön 2. patteriin ja osallistui taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä patteriupseeriksi Jääkäritykistöprikaatiin 2. jääkäripatteriston 4. patteriin ja otti osaa taisteluihin Kämärän kylässä ja Hotakassa sekä Karjalankannaksella.
Egrisi

Egrisi (georg. ეგრისი) eli Lazica (kreik. Λαζική, Lazikē, myös georg. ლაზიკა, Lazika) oli nykyisen Georgian länsiosassa antiikin aikana sijainnut valtio. Se oli muinaisen Kolkhiin seuraajavaltio ja lienee saanut eurooppalaisen nimensä ”Lazica” lazien mukaan ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Egrisistä tuli Rooman valtakunnan vasallivaltio, kun Pompeius valloitti alueen noin vuonna 66 eaa., ja se pysyi Rooman vaikutuspiirissä vuosisatojen ajan. Georgialaisille ”Egrisi” oli varhaisin maan länsiosista käytetty nimi; sitä seurasivat myöhemmin ”Apkhazeti” (Abhasia) ja viimeisimpänä ”Imereti”. Kristinuskoon Egrisin asukkaat kääntyivät jo 300–400-luvuilla.
300–600-luvuilla Georgian alue oli jakautunut kahteen vaikutuspiiriin: roomalaiseen Egrisiin ja persialaisten vasallikseen alistamaan Iberiaan. Alue joutuikin kahden suurvallan taistelukentäksi. Egrisi tuli tunnetuksi Prokopioksen kirjoitusten myötä; hän kuvasi pitkää Lazican sotaa, jonka Bysantti ja sassanidien Persia kävivät 500-luvulla. Lazit kärsivät taisteluista vuosikymmenten ajan, kunnes sassanidien kuningas Khosrau I tunnusti Bysantin ylivallan alueella. Tämän jälkeen Egrisi pysyi Bysantin provinssina, kunnes sen valloitti pohjoinen Abhasian kuningaskunta 700-luvun lopulla. Kuningas Leon II nosti uuden yhdistyneen kuningaskunnan pääkaupungiksi Kutaisin. Seuraavalla vuosisadalla kuningaskunnan kirkko vetäytyi Konstantinopolin patriarkaatista ja liittyi yhteen Itä-Georgian kirkon kanssa. Lopulta vuonna 1008 Abhasian ja Kartlin kuningaskunnat yhdistyivät kuningas Bagrat III:n alaisuuteen, ja ensimmäistä kertaa maan itä- ja länsiosat muodostivat yhtenäisen poliittisen alueen, jolle annettiin nyt myös uusi nimi, ”Sakartvelo”.
Fukuokan prefektuuri

Historia

Prefektuuri sisältää kolmen entisen provinssin, Chikugon, Chikuzenin ja Buzenin alueet.

Maantiede

Fukuoka rajoittuu mereen kolmelta suunnalta. Yhteistä rajaa sillä on Sagan, Ōitan ja Kumamoton prefektuurien kanssa – neljäs naapuri Yamaguchin prefektuuri sijaitsee Kanmon-salmien takana. Prefektuuriin kuuluu myös useita pieniä saaria Kyūshūn pohjoisrannikon edustalla.

Talous

Prefektuuri sisältää Kyūshūn kaksi suurinta kaupunkia, Fukuokan ja Kitakyūshūn, sekä suuren osan saaren teollisuudesta. Tärkeitä teollisuudenaloja ovat autoteollisuus, puolijohteiden valmistus ja terästeollisuus.

Matkailu

Fukuokan prefektuuri ei ole kovinkaan tunnettu ulkomaalaisille turisteille. Kaupungeista Fukuoka on yleisin turistikeskus, joskin Kitakyūshū on viime vuosina yrittänyt houkutella turisteja.
Japanilaiset turistit suuntaavat erityisesti Yanagawan "Japanin venetsiaan" sekä Dazaifun alueen temppeleihin sekä Kyūshūn kansallismuseoon.
Solvent Yellow 56

Käyttö

Sitä käytetään värjäämään hiilivetyliuottimia, öljyjä, rasvoja ja vahoja. Pyrotekniikassa sen avulla saadaan keltaista savua.
Ahvenlammi (Orivesi, Hanhilahti)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 6,0 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Pukalan alueeseen (35.393) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,5 metriä mpy.
Väinö Vankkoja

Väinö Valdemar Vankkoja (ennen vuotta 1907 Björkqvist, 11. marraskuuta 1880 Tampere – 10. elokuuta 1919 Tampere) oli suomalainen sosialidemokraattinen sanomalehtimies, poliitikko ja kansanedustaja. Vankkoja työskenteli erityisesti Suomen sosialidemokraattinen nuorisoliiton (SSN) hyväksi luoden sen järjestökoneiston ja toimien sen pää-äänenkannattajien päätoimittajana. Yrjö Sirola nimitti Vankkojaa pilkallisesti "penikkasosialistiksi".
Vankkoja tunnettiin erityisesti sananvapauden puolestapuhujana. SSN:n Työläisnuorisoon kirjoittamiensa ns. majesteettijuttujen vuoksi hän joutui vankilaan yhteensä 11 kuukaudeksi vuosina 1914–1915. Vuonna 1912 julkaistu Mitä on yksinvalta? tuotti Turun hovioikeudessa tuomioksi vuoden vankeutta, jota kuitenkin alennettiin kahdeksaan kuukauteen Romanov-suvun 300-vuotisjuhlien vuoksi. Vuonna 1914 julkaistu Venäläinen toveri toi rangaistukseksi sakkoa, joka muunnettiin kolmeksi kuukaudeksi vankeutta.
Viranomaiset lakkauttivat Työläisnuoriso-lehden 1914. Sen seuraajaksi perustettiin Nuoriso. Uudelleen Työläisnuoriso alkoi ilmestyä Vankkojan päätoimittamana helmikuussa 1919.
Väinö Vankkoja sai vankilassa keuhkotaudin, johon hän lopulta kuoli pitkään sairastettuaan elokuussa 1919. Ennen sitä hänet kuitenkin valittiin syksyllä 1918 Tampereen kaupunginvaltuustoon, ja joulukuussa 1918 hän nousi eduskuntaan teloitetun Juho Lehmuksen tilalle. Vankkojan kuoltua eduskuntaan nousi uudelleen Kalle Lumio
Flustra foliacea

Koko ja ulkonäkö

F. foliacea muodostaa merenpohjaan tuuheita runkokuntia, joiden korkeus on tavallisesti 6–10 senttimetriä mutta joskus jopa 20 senttimetriä. Runkokunnat haarautuvat lukemattomiin vaaleanharmaisiin tai -ruskeisiin liuskoihin, jotka tuoksuvat tuoreina voimakkaasti sitruunalle. Liuskat ovat kovia mutta taipuisia ja niiden molemmilla puolilla kasvaa yksittäisiä sammaleläimiä eli tsooideja.
Tsooideja on kahta tyyppiä, puolustukseen ja puhdistukseen erikoistuneita aviculariumeja ja ravinnonhankintaan erikoistuneita autotsooideja. Aviculariumit ovat puolet pienempiä kuin autotsooidit ja sijaitsevat autotsooidien muodostamien rivien haaroissa. Tavallisesti tsooidit muodostavat viiden ryhmiä, joissa yksi on keskellä ja neljä muuta sen ympärillä. Yksittäinen tsooidi on kielenmuotoinen ja noin 400 mikrometriä pitkä ja 200–280 mikrometriä leveä. Sen ulkoreunalla on 4–5 nuijamaista piikkiä ja suuaukolla 13–14 lonkeroa.

Levinneisyys

F. foliaceaa tavataan Pohjanmeressä ja Britteinsaarten ympäristössä.

Elinympäristö

F. foliacea elää karkealla tai kovalla pohjalla vuorovesivyöhykkeen alapuolella. Se viihtyy etenkin voimakkaissa pohjavirtauksissa.

Ravinto

F. foliacea on planktoninsyöjä.
Bob Papenbrook

Biografia

Ennen ääninäyttelemistä Papenbrook opetti taistelulajeja kymmenen vuotta ja toimi myös potkunyrkkeilyn valmentajana. Vuonna 1993 Papenbrook teki ensimmäisen ääniroolinsa dubattuaan Giant Roboa. Tämän jälkeen hänen uralleen kertyi yhteensä 114 dubattua sarjaa, joiden lisäksi Papenbrookin ääntä kuultiin myös televisiosarjoissa, kuten Power Rangers Turbo, Power Rangers Lost Galaxy, Power Rangers Wild Force ja VR Troopers. Näiden ohella hän teki myös äänirooleja videopeleihin ja yhden vierasesiintymisen televisiosarjassa Teho-osasto vuonna 2003, jolloin Papenbrook esitti poliisia.
Papenbrook oli naimisissa Debbie Rothsteinin kanssa vuodesta 1978 aina kuolemaansa asti. Heillä oli myös yksi lapsi Bryce Papenbrook, joka isänsä ja äitinsä tavoin on ääninäyttelijä. Papenbrook kuoli vuonna 2006 krooniseen keuhkon lisätautiin.