google/wiki40b huggingface dataset:
Sverre Anker Ousdal

Sverre Anker Ousdal (s. 18. heinäkuuta 1944 Oslo) on norjalainen näyttelijä.
Ousdal on yksi norjalaisen elokuvan kansainvälisesti tunnetuimmista näyttelijöistä. Hän on näytellyt merkittäviä rooleja muun muassa Erik Skjoldbjærgin elokuvassa Insomnia (1997) ja Bent Hamerin elokuvassa Keittiötarinoita (Salmer fra kjøkkenet, 2003) sekä Jan Troellin elokuvassa Hamsun (1996).
Paperinukke

Paperinukke on paperista tehty hahmo, jolle voidaan pukea erilaisia, niin ikään paperista tehtyjä asuja näissä olevien taitettavien pidikkeiden avulla. Hahmot ovat tavallisesti ihmishahmoja, mutta ne voivat olla myös eläin- tai fantasiahahmoja.
Paperinuket ovat olleet edullisia lasten leikkivälineitä vuosisatojen ajan. Käsintehtyjä papaerinukkeja on ollut melkein yhtä kauan kuin paperia on ollut yleisesti saatavissa, Euroopassa ainakin 1600-luvulta lähtien ja Aasiassa jo vuosisatoja aikaisemmin. Nürnbergissä, Saksan kansallismuseossa on värjätyllä puulaatalla Augsburgissa painettu nukkearkki, joka on ajoitettu vuoteen 1650/1660. Paperinukeilla ovat leikkineet kaikkien yhteiskuntaluokkien lapset. Suomessa muun muassa monet aikakauslehdet julkaisivat 1900-luvulla sivuillaan varsin usein paperinukkeja. Nukkejen ja niiden vaatteiden leikkaaminen irti oli lapsille hyvää hienomotorista harjoitusta. 
Paperinuket ovat nykyisin leikkimisen sijasta lähinnä harrastemuoto, jossa esimerkiksi kerätään kokoelma eri aikakausina tehtyjä paperinukkeja ja tutkitaan niiden historiaa. Harrasteryhmissä tehdään myös nukkejen vaihtokauppoja ja esitellään toisille kunkin kokoelmien aarteita. Monet museot ovat myös tallentaneet kokoelmiinsa paperinukkeja, sillä nuket ovat menneiden aikakausien kulttuurin mielenkiintoinen ilmentymä.
Perinteisten paperinukkejen sijasta samaa perusideaa hyödynnetään nykyään muun muassa lapsille ja teini-ikäisille suunnatuilla internet-sivustoilla. Esimerkiksi Stardoll on suuren suosion saavuttanut internet-yhteisö, jonka jäsenet voivat pukea virtuaalisten paperinukkejen ylle erilaisia asukokonaisuuksia, luoda uusia nukkeja ja suunnitella niitä ympäröivää virtuaalista sisustusta. Internet-sivustojen lisäksi jotkin itsenäiset multimediasovellukset, kuten Kisekae Set System jatkavat paperinukkejen perinnettä sähköisessä muodossa. Myös monet taiteilijat ovat hyödyntäneet paperinukkejen ideaa töissään.
Utapau

Utapau on fiktiivinen planeetta Tähtien sodan maailmassa. Planeetta esiintyi elokuvassa Star Wars Episodi III: Sithin Kosto

Utapau Kloonisodassa

Kenraali Grievous valloitti Utapaun Kloonisotien aikaan ja vangitsi asukkaat.
Coruscantin taistelun jälkeen Obi-Wan Kenobi saapui Utapauhun vangitsemaan tai tuhoamaan Grievousin. Utapaun taistelu päättyi vuonna 19 BBY.

Pau-kaupunki

Pau-kaupungin johtaja oli Sithin koston aikaan Tion Medon. Tätä ennen kuitenkin Timon Medon johti kaupunkia.

Maaperä

Maaperä on täysin kuiva, mutta vettä löytyy vajoamien pohjalta yllin kyllin.
Ignition (The Offspring)

Tausta ja nauhoitus

Vuonna 1991 The Offspring lyöttäytyi yhteen tuottaja Thom Wilsonin kanssa nauhoittamaan Baghdad-EP:tä. Tämä EP oli välttämätön, jotta yhtye sai allekirjoitettua levytyssopimuksen Epitaph Recordsin kanssa. Wilson oli nimittäin yrittänyt saada The Offspringin vaihtamaan levy-yhtiötä Bad Religionin kitaristin Brett Gurewitzin pyörittämään Epitaphiin. Yhtyeen edellinen albumi The Offspring ei ollut täysin vakuuttanut Gurewitziä, mutta EP sai hänet antamaan yhtyeelle mahdollisuuden. Baghdadin menestymisen ansiosta The Offspring onnistui tekemään toisen kokopitkän studioalbuminsa. Bändi kävi kahdessa äänitysstudiossa kesäkuussa 1992 nauhoittamassa Ignitionia noudattaen samaa tuotantoaikataulua kuin The Offspringin ja Baghdadin kanssa, jotka olivat kumpikin nauhoitettu yhden kuukauden aikana.
Osa aineistosta ("Take It Like a Man", joka oli alun perin nauhoitettu vuonna 1991 Flipside-lehden kokoelmaa varten, "The Big One" ja "Get It Right", jotka esiintyivät Baghdadilla) ovat päivitettyjä versioita The Offspring/Baghdad-aikakaudella nauhoitetuista kappaleista. Albumille oli tarkoitus julkaista kappale "Mission from God", mutta se jätettiin lopulta pois. Myöhemmin se kuitenkin julkaistiin kokoelmalevyllä Punk-O-Rama Vol. 10 vuonna 2005.

Julkaisu ja vastaanotto

Epitaph Records julkaisi Ignitionin 16. lokakuuta 1992. The Offspring saavutti pientä suosiota Kalifornian eteläosissa, pääosin San Diegossa, Orangen piirikunnassa ja Los Angelesissa (missä albumi myös nauhoitettiin). Vaikka albumilta ei julkaistu yhtään musiikkivideota, "Kick Him When He's Down" julkaistiin singlenä vain radiosoittoon vuonna 1995. Albumin myynti yllätti yhtyeen jäsenet, sillä albumi myi yli miljoona kappaletta maailmanlaajuisesti julkaisunsa aikoihin. Ignition saavutti kultaa 22. tammikuuta 1996, noin kaksi vuotta Smashin julkaisun jälkeen. 
Albumi on saanut yleisesti ottaen positiivisia arvioita aina ensimmäisen version julkaisuvuosista lähtien. Jotkut arvostelijat ovat jopa korottaneet Ignitionin yhdeksi The Offspringin parhaista albumeista. Lokakuussa 2011 albumi oli sijalla kaksi (Alice in Chainsin Dirtin ja Bad Religionin Generatorin välissä) Guitar World -lehden top-10 vuoden 1992 kitara-albumit -listalla. Albumi on saavuttanut suuren suosion varsinkin fanien keskuudessa, etenkin kappale "Dirty Magic" on arvostettu kappale. 17. kesäkuuta 2008 Epitaph julkaisi Ignitionin uudelleen (yhdessä Smashin kanssa) remasteroidussa muodossa. Tämä uusintajulkaisu julkaistiin samana päivänä kuin The Offspringin uusin studioalbumi Rise and Fall, Rage and Grace.
Verbenaöljy

Verbenaöljy on eteerinen öljy, jota saadaan rautayrttikasveihin kuuluvasta sitruunaverbena-kasvista (Aloysia triphylla). Se tuoksuu sitruunalle. Myös eräitä muita sitruunantuoksuisia öljyjä nimitetään verbenaöljyiksi, esimerkiksi nardusöljyä sanotaan itäintialaiseksi verbenaöljyksi.
Morton Downey Jr.

Ura

Downey syntyi Los Angelesissa laulaja Morton Downeyn ja Barbara Bennettin perheeseen. Isänsä lailla hän aikoi ryhtyä laulajaksi. Hänen tunnetuimpia hittejään on mm. Boulevard of Broken Dreams.
1980-luvulla Downey toimi talk-show-isäntänä Sacramentossa, jossa hän hankki oikeistolaisen ja populistisen tyylin, ja väitti vastaan jokaiselle, jolla oli liberaali näkökulma. Hän tuli tunnetuksi sanaharkastaan Wally Georgen kanssa. Taistelun lopputuloksena poliisi joutui painamaan Downeyn lattiaan. Myöhemmin hän matkasi New Jerseyhin, jossa nauhoitettiin Morton Downey Jr. Show'ta, joka lopetettiin kahden vuoden kuluttua alhaisten katsojalukujen takia. Yksi ohjelman tunnusmerkeistä oli Mortonin tapa puhaltaa tupakan savua vieraiden kasvoille. Hän piti erityisesti vieraidensa ärsyttämisestä.
Menestyttyään pop-kulttuurissa Downey kutsuttiin Saturday Night Liveen ja myös hänen näyttelijäuransa alkoi. Elokuvia, joissa hän näytteli olivat Nörttien kosto 3 ja Predator 2.

Kiistelyt

Downeyn ohjelman suosion alkaessa laskea 1989, hän oli mukana välikohtauksessa San Franciscon lentokentän vessassa. Hän väitti uusnatsien hyökänneen hänen kimppuunsa, maalanneen hakaristin hänen kasvoihinsa ja yrittäneen ajella hänen päänsä paljaaksi. Jotkin epäjohdonmukaisuudet Downeyn tarinassa (kuten se että hakaristi oli maalattu väärinpäin, mikä viittasi siihen, että Downey oli maalannut merkin itse), ja poliisien epäonnistuminen tukevien todisteiden löytämisessä saivat monet uskomaan että tapaus oli huijausta ja huomion etsintää. Muutaman kuukauden kuluttua ohjelma lopetettiin.
Downey esiintyi myös WrestleMania V'ssä samana vuonna. Hän oli yksi Roddy Piperin vieraista. Sketsissä hän vihastutti Piperia puhaltelemalla tupakkasavua hänen kasvoilleen ja kutsumalla häntä transvestiitiksi. Lopulta Piper tasoitti tilanteen suihkuttamalla vaahtoa vaahtosammuttimella Downey'a kasvoihin. The Tonight Show'n kuuluttajaa Downey iski tuolilla ja löi häntä.
Haastatteluissa hän katui joistain äärimmäisyyksistään TV-show'ssaan, sanoen että oli mennyt liian pitkälle. Hän kuitenkin väitti, että hänen ohjelmansa oli parempilaatuinen kuin Jerry Springerin.

Yksityiselämä

Kuuluisien vanhempien myötä Downey syntyi helppoon elämään. Hänet kasvatettiin Massachusettsissa. Hänellä oli neljä lasta neljästä eri avioliitosta. Hän ei ole sukua Robert Downey Jr.'lle, mutta Super Mario-pelisarjassa esiintyvä Morton Koopa Jr. on nimetty hänen mukaansa.

Keuhkosyöpä

Vuonna 1996 Downeylle diagnosoitiin keuhkosyöpä ja häneltä poistettiin yksi keuhko. Hän oli polttanut raskaasti ja liittyi nyt tupakanvastustajiin ja puhui tupakkaa vastaan kuolemaansa asti. Hän syytti tupakanvalmistajia valehtelusta kuluttajille.
Latvajärvi (Hämeenlinna, Evo)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143 metriä mpy.
Tarpeia

Tarpeia on kenties alun perin ollut Capitolium-kukkulan – jonka vanha nimi on mons Tarpeius – suojelusjumalatar. Fabius Pictorin ajasta lähtien Tarpeia kuitenkin tulkittiin Rooman varhaishistorian tarunomaiseksi neidoksi.
Roomalaisessa mytologiassa Tarpeia oli Capitolium-kukkulan komentajan Spurius Tarpeiuksen tytär sabiineja vastaan käydyn sodan aikana. Tarujen mukaan Tarpeia oli rakastunut sabiinien kuninkaaseen Titus Tatiukseen, ja lupasi avata linnoituksen portit sabiineille, jos nämä antaisivat hänelle palkkioksi mitä he pitivät vasemmassa käsivarressaan eli kultaiset käsivarsirenkaat. Sabiinit pitivät lupauksensa, mutta käsivarsirenkaiden sijaan he heittivät pitelemänsä kilvet Tarpeian päälle ja murskasivat hänet kuoliaaksi. Tarina on mahdollisesti yritys selittää, miksi Capitoliumin Tarpeian kallio oli murhaajien ja petturien teloituspaikka.  
Toisen tarun mukaan Tarpeia olikin kansallissankari, koska hän onnistui riisumaan sabiinit aseista.
Venäjän erikoislento-osasto

Historia

Vuoteen 1956 saakka Neuvostoliiton johtajistoa kuljetettiin sotilaslentokoneilla. 13. huhtikuuta 1956 julkaistulla ministerineuvoston direktiivillä 496-295S kuljetusvastuu siirrettiin pois Neuvostoliiton puolustusministeriöltä. 5. toukokuuta 1956 siviili-ilmailuministeriö antoi käskyn perustaa Aeroflotin alaisuuteen VIP-kuljetuksista vastaava lento-osasto, jonka kotikentäksi tulisi Vnukovo. Osasto sai myöhemmin nimen Erillinen lento-osasto numero 235 (Отдельный авиационный отряд № 235). Lento-osaston ensimmäinen komentaja oli A. I. Kolevatov. Sen miehistöt otettiin Aeroflotin Moskovan-osastosta.
Neuvostoaikana erikoislento-osasto kuljetti Neuvostoliiton puoluejohdon ja hallituksen lisäksi myös Neuvostoliiton ystävämaiden johtoa. Vuosina 1959–2009 se lensi myös jonkin verran kaupallista reitti- ja tilausliikennettä. Neuvostoliiton hajottua Erillinen lento-osasto 235 liitettiin valtion omistamaan Rossija-lentoyhtiöön, jonka alaisuudessa se toimi vuoteen 2009 asti. Lento-osasto erotettiin erilliseksi yksikökseen 31. tammikuuta 2009.
Suonenjoen Vasama

Suonenjoen Vasama on suonenjokelainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1908. Vasaman jousitunnus kuvaa nopeutta, lujuutta ja tarmoa.
Suonenjoen Vasama on yleisseura, jonka lajeina ovat olleet voimistelu, hiihto, ampumahiihto, yhdistetty, mäkihyppy, yleisurheilu, suunnistus, pesä- ja lentopallo sekä painonnosto. Jäseniä seurassa on ollut enimmillään 1 200.
Seuran edustajat ovat saavuttaneet kansainvälistä menestystä hiihdossa, yhdistetyssä, ja ampumahiihdossa. Seuran väreissä ovat kilpailleet seuraavat MM- ja olympiamitalistit: Eino Olkinuora, Rauno Miettinen, Mauri Röppänen, Liisa Suihkonen ja Yrjö Salpakari.
Matt Puempel

Pelaajaura

Puempelin ensimmäinen kausi OHL:ssä oli merkittävä. Hän voitti tulokkaiden piste- ja maalipörssin 33 maalilla ja 31 maalisyötöllä, sekä oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Lisäksi Puempel voitti parhaan tulokkaan palkinnon sekä omassa liigassaan että CHL:n palkintojenjakotilaisuudessa. Hän oli myös molempien liigojen tulokkaiden All-Star-joukkueissa. CHL:n palkinnot jaetaan vuosittain Kanadan kolmen tärkeimmän juniorijääkiekkoliigan, OHL:n, WHL:n ja LHJMQ:n pelaajien kesken.
Ennen toisen kauden alkua Puempel sai selkävamman, joka vaikeutti harjoittelua huomattavasti. Kesken kauden hän joutui leikkaukseen lonkassa olevan luunsirun vuoksi, ja hänen kautensa päättyi ennen aikojaan. Siitä huolimatta hän keräsi kaudella peräti 69 pistettä.
NHL-seura Ottawa Senators varasi Puempelin numerolla 24 varaustilaisuudessa 2011. Puempel pelasi pääasiassa AHL:ssä Ottawan farmijoukkueessa Binghamton Senatorissa siihen asti, kunnes hänet asetettiin siirtolistalle kaudella 2016–2017, jonka kautta hän siirtyi New York Rangersin organisaatioon. Lokakuussa 2017 Rangers suoritti pelaajakaupan, jossa Puempel siirtyi Detroit Red Wingsin organisaatioon vaihdossa Red Wingsin puolustaja Ryan Sprouliin.
Maya Jane Coles

Läpimurto

Julkaistuaan She Is Danger-projektinsa kanssa remixejä muun muassa Massive Attackille ja Gorillazille, Colesin suurempi läpimurto tapahtui 2010, jolloin hän julkaisi neljän kappaleen EP:n Frank Rogersin omistamalla Real Tone Recordsilla. DJ Mag-lehti nimesi hänen yhdeksi vuoden parhaista tulokkaista, ja hänen kappaleensa What They Say samannimiseltä EP:ltä oli yksi vuoden soitetuimmista DJ:iden keskuudessa.
Vuonna 2011 hän oli edustettuna monien alaan keskittyneiden lehtien, kuten Mixmagin, kansikuvissa. Hänen nouseva maineensa avasi uusia ovia muun muassa BBC:lle, joka kutsui hänet tekemään Radio Onelle legendaarisen Essential Mix-miksauksen. Miksaus oli myös ehdolla vuoden parhaaksi Essential Mixiksi. Myöhemmin samana vuonna hänet äänestettiin vuoden parhaaksi tulokkaaksi Ibiza DJ Awards-gaalassa ja sijoittui yhdeksänneksi Resident Advisorin DJ-listalla.
Vuonna 2012 Coles voitti lukuisia palkintoja, muun muassa DJ Mag-lehden vuoden tuottaja, Mixmagin paras läpimurto-DJ, FACTin naisartisti ja Symphonic Distributionin vuoden artisti. Hänet kutsuttiin nauhoittamaan miksaus DJ Kicks-kokoelmistoon. Marraskuussa Rolling Stone-lehti listasi Colesin sijalle 14. vaikutusvaltaisimpien DJ:iden listalla.
Heinäkuussa 2013 julkaistiin Colesin debyyttialbumi Comfort, ja elokuussa hän esiintyi Helsingissä Flow-festivaalilla. Huhtikuussa 2014 lontoolaisella SB.TV-kanavalla julkaistiin ”Come Home” -kappaleeseen tehty musiikkivideo, jolla esiintyy suomalainen näyttelijä Dana Mustajärvi.
Tammikuussa 2015 julkaistulle Nicki Minajin singlelle ”Truffle Butter” (feat. Drake, Lil Wayne) on sämplätty Colesin ”What They Say” -kappaletta.
King Edward VII -luokka

Taustaa

Vuosien 1892-1893 laivasto-ohjelmasta alkaen aina vuosien 1900-1901 laivasto-ohjelmaan asti oli Britannian kuninkaallisen laivaston suurta rakennuskautta. Kaikki Sir William Whiten suunnittelemien ensimmäisen luokan taistelulaivojen alusten pääaseina oli neljä 12 tuuman (305 mm) tykkiä perään- ja keulaan sijoitetuissa kaksoistykkitorneissa tai oikeammin katetuissa barbeteissa. Alusten apuaseina oli kaksitoista kuuden tuuman (152 mm) tykkiä keskilaivaan pää- ja yläkansille sijoitetuissa kasemateissa. Alukset olivat siten yhdessä maailmanmerien valtiaita ja useat ulkovaltojen suunnittelijat kopioivat niissä toteutettuja innovaatioita. Ulkoisesta samankaltaisuudesta huolimatta alusluokissa toteutettiin erilaisia parannuksia kuten viimeiset Majestic-luokan alukset kykenivät lataamaan tykkinsä ilman latausasemaan siirtämistä, vuosien 1896-1897 Canopus-luokka varustettiin Krupp-panssaroinnilla sekä vesiputkihöyrykonein ja vuosien 1897-1898 Formidable-luokassa otettiin käyttöön paksumpi panssari sekä parannellut tykkimallit.
Vuonna 1897 ulkovallat saivat kurottua etumatkan kiinni. 1890-luvun lopulla Ranskan merivoimien alusten 12 tuumaiset oli sijoitettu torneihin, mutta alukset olivat pienempiä kuin brittien vastaavat ja niiden apuaseet olivat keveämpiä. Venäjä valmisti joitakin loistavia aluksia lukuisten heikompien ohella. Yhdysvallat ei ollut muodostanut aluksistaan yhtä kiinteitä luokkia kuin britit, mutta he pyrkivät luomaan laivastolleen riittävän määrän vahvasti panssaroituja ja aseistettuja aluksia. Italia, jolla oli käytössään runsaasti brittiteknologiaa, kärsi rahoitusvaikeuksista kyeten valmistamaan ainoastaan kaksi hidasta toisen luokan taistelulaivaa 1890-luvun alussa. Maa teki kuitenkin 1896-1897 aiemmasta politiikastaan poiketen päätöksen kahdesta suuresta, erittäin raskaasti aseistetusta ja nopeasta taistelulaivasta. Periaattessa Benedetto Brin ja Regina Margherita olivat vain hieman suurempia kuin Canopus-luokan alukset, mutta nopeampia, raskaammin panssaroituja sekä samoin aseistettuja lisättynä neljällä 8 tuuman tykillä.
Pihlajalammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Riuttasjoen alueeseen (35.354) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 175,2 metriä mpy.
Päivi Istala

Päivi Kaarina Istala (ent. Istala-Vilpponen; s. 31. maaliskuuta 1947 Imatra) toimi toimittajana Yleisradiossa vuodesta 1967 vuoteen 2011. Hän valmistui dramaturgiksi Teatterikoulun korkeakouluosastosta vuonna 1971 ja on toiminut Kemin kaupunginteatterin ohjaajana vuosina 1975–1981. Hänelle on myönnetty muun muassa tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, Hella-palkinto, Zonta-järjestön Naisen teko-kunniamaininta ja Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi. Istala jäi eläkkeelle tammikuun 2011 lopussa ja julkaisi muistelmansa Ristivetoa ja muita kertomuksia elämästä.

Ristivetoa

Päivi Istala toimitti 1960- ja 1970-lukujen taitteessa myöhäisiltaan sijoitettua, yhteiskunnallisiin ongelmiin kantaa ottavaa Ristivetoa-ohjelmaa. Ensimmäisenä ohjelmaan puuttui keväällä 1970 RKP:n kansanedustaja Georg C. Ehrnrooth, joka oli pahastunut ohjelmassa esitetystä, itäsaksalaisen ja sittemmin länteen karkotetun lauluntekijän Wolf Biermannin laulusta Kolme luotia Rudi Dutschkeen, jonka oli suomentanut Pentti Saaritsa; Rudi Dutschke oli länsisaksalainen opiskelijajohtaja, joka haavoittui vakavasti vuonna 1968 tehdyssä murhayrityksessä. Laulun kertosäkeessä viitattiin natsimenneisyyteen ja natsismin jatkumiseen Länsi-Saksassa. Ehrnrooth paheksui kyseisen sävyisen laulun esittämistä Saksaan ystävällisissä suhteissa olevan valtion radiossa ja toivoi, ettei tällainen jatkuisi. Kun Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavi vieraili Suomessa kesällä 1970 ja poliisi otti vierailun aikana kiinni useita šaahia vastustaneita, lähinnä uusvasemmistolaisia mielenosoittajia, Istala katsoi ohjelmassaan poliisivaltion olevan Suomessa hyvällä alulla.
Viimeisenä pisarana oli 5. lokakuuta 1970 lähetetty asuntokysymyksiä käsitellyt ohjelma, jossa esitettiin vuokranantajat kiskureina sekä asunnonmyyjät ja tontinvälittäjät keinottelijoina; samaa teemaa oli käsitelty vastaavaan sävyyn jo aiemmin Sirkus Pasila -ohjelmassa. Yleisradion hallintoneuvoston keskustalainen jäsen, kansanedustaja Lea Sutinen sanoi Ristivetoa-ohjelman viimeisen jakson olevan "yksipuolisuudessaan niin pöyristyttävä, että ellei toimittajaa saada aisoihin, olisi ehkä lopetettava ohjelma joksikin aikaa". Radion ohjelmaneuvosto päätti 19. lokakuuta 1970 äänin 7–5 lopettaa Ristivetoa-ohjelman yksipuolisena ja asenteellisena. Ohjelman lakkauttamista vastustivat neuvoston vasemmistojäsenet. Lopullinen päätös Ristivedon kohtalosta siirtyi Yleisradion hallintoneuvostolle, joka vahvisti ohjelmaneuvoston päätöksen 29. lokakuuta 1970. Kuuntelijoiden mielipiteitä voimakkaasti jakaneen ohjelman lopettaminen herätti suurta huomiota, ja presidentti Urho Kekkonen lähetti Päivi Istalalle lohduttavan kirjeen.
Pekka Ojamaa

Pekka Edvard Ojamaa (11. kesäkuuta 1947 Helsinki – 9. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen skenografi eli lavastaja ja pukusuunnittelija.
Ojamaa toimi lavastajana vuodesta 1969 ja suunnitteli lavastuksia ja pukuja lähes kaikkiin Suomen teattereihin. Hän teki myös runsaasti vierailuja Pohjoismaihin, viime vuosinaan erityisesti Norjaan, sekä muualle Etelä-Amerikkaa myöten. Ojamaalla oli myös pitkä kokemus opetustehtävistä Taideteollisessa korkeakoulussa ja Teatterikorkeakoulussa. Ojamaa hoiti taiteilijaprofessuuria vuosina 1993–1998 ja toimi sen jälkeen lavastustaiteen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa. Aivan viime vuosinaan Ojamaa toimi ennen kaikkea pienemmissä teattereissa Helsingin ulkopuolella.
Henrich Jönsinpoika Teetgren

Henrich (Henrik) Jönsinpoika Teetgren (k. huhtikuussa 1628 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa asunut kirjuri, kääntäjä ja käskynhaltija.
Teetgren toimi vuonna 1592 kamarikirjurina Viipurissa. Hän sai tädiltään Margareta Mattsdotterilta testamentin kautta 1592 ja 1599 maatiloja Viipurin pitäjästä. Tellgren osallistui venäläisten kanssa käytyihin neuvotteluihin ja Inkerin ja Novgorodin läänin välisen rajan rajakatselmuksiin. Hän toimi viimeksi Viipurin käskynhaltijana. Teetgren tunnetaan siitä että hän käänsi ruotsin kielelle vuonna 1607 Lex Politica Dei -teoksen joka oli ensimmäinen juridiikan alalta ilmestynyt ruotsinkielinen kirja. Kirjaan kootut raamatunkohdat liitettiin mukaan kuningas Kaarle IX:n vuonna 1608 painattamaan kuningas Kristofferin maanlain painokseen ja niiden vaikutuksesta Ruotsin oikeuskäytäntö muuttui ankarammaksi.
Teetgren oli toisen kerran naimisissa Turun pormestarin Peter Plagmanin tyttären Barbara Plagmanin (k. 1671) kanssa. Teetgrenin poika Jöns Henriksson Teetgren (k. 1667) toimi Narvan maakanslian sihteerinä ja hänet aateloitiin 1652. Teetgrenin suku sammui mieskannalta kun majuri Evert Teodor Alexander Teetgren (1833–1882) kuoli lapsettomana Pietarissa.
Viiksihait

Anatomia

Viiksihaiden heimon lajit ovat pieniä tai suurehkoja haita. Suurimmat lajit viiksihai ja ruosteviiksihai saavuttavat kolmen metrin pituuden. Lajeilla on kaksi selkäevää ja pyrstöevä on lyhyt verrattuna pään ja ruumiin pituuteen. Kuonossa on lyhyet tai pitkät viiksisäikeet. Suu on melko pieni ja hammasrivejä on kummassakin leuassa noin 30. Hampaat ovat teräväkärkiset. Kidusaukkoja on viisi, joista neljäs ja viides sijaitsevat hyvin lähellä toisiaan.
Viiksihaiden ravintoa ovat kalat, ravut ja muut äyriäiset, seepiat, mustakalat, merisiilit ja korallieläimet. Kalat tunnustelevat kuonollaan pohjaa ja imaisevat ravinnon suuhunsa. Ravintonsa viiksihailajit etsivät erityisesti yöaikaan. Viiksihai ja ruosteviiksihai ovat ovovivipaarisia ja viiksihainaaras voi synnyttää jopa 30 poikasta. Ruosteviiksihaiden poikaset voivat kohdussa ollessaan syödä muita poikasia. Levyviiksihain lisääntymisestä ei ole tarkkaa tietoa, mutta naaraslevyviiksihai on vankeudessa muninut munakotelon ja ne voivat olla luonnossakin ovipaarisia.

Levinneisyys

Viiksihaiden lajeja tavataan kaikissa maailman valtamerissä. Niitä tavataan Afrikan rannikolta, Yhdysvaltain itärannikolta Brasiliaan, Japanista Australiaan ulottuvalla merialueella ja Tyynenmeren itäosissa Meksikosta Peruun. Lajit elävät lähellä pintaa ja rannikoita ja niitä tavataan harvoin yli 70 metrin syvyydestä. Ne viihtyvät erityisesti kivikkoisilla pohjilla ja koralliriutoilla.