Mary Ward

Mary Ward (27. huhtikuuta 1827 Ballylin, Offalyn kreivikunta, Irlanti – 31. elokuuta 1869 Birr, Irlanti) oli irlantilainen tutkija, joka kuoli pudottuaan serkkujensa rakentaman kokeellisen höyryauton pyörien alle. Häntä pidetään usein maailman ensimmäisenä auto-onnettomuuden kuolonuhrina.

Elämä ja mielenkiinnon kohteet

Mary Ward syntyi tunnettuun tiedemiessukuun. Hän sai kotikasvatuksen, kuten muutkin aikakautensa tytöt. Mary kiinnostui luonnontieteistä jo varhain. Kolmivuotiaasta lähtien hän keräsi hyönteisiä.
Hänen serkkunsa William Parsons, Rossen kolmas kreivi, rakensi vuonna 1845 maailman suurimman tähtikaukoputken (halkaisijaltaan 1,8 m "Leviathan of Parsonstown", suurin tähtikaukoputki vuoteen 1917 ennen Hooker-teleskooppia). Ward vieraili usein hänen luonaan ja erinomaisena piirtäjänä ikuisti tähtikaukoputken rakennusvaiheet. Wardin piirroksia ja Parsonsin vaimon ottamia valokuvia käytettiin tähtikaukoputken entisöinnissä.
Tähtitieteilijä James South näki Wardin piirtävän hyönteisiä suurennuslasia apunaan käyttäen. South vaikuttui Wardin piirroksista, ja taivutteli tämän isän ostamaan hänelle mikroskoopin. Wardille tästä tuli elinikäinen intohimo. Hän perehtyi mikroskopiaa käsitteleviin kirjoituksiin ja valmisti omat näytteensä. Fyysikko David Brewster pyysi Wardia valmistamaan käyttämänsä mikroskooppiset näytteet ja käytti Wardin piirustuksia useissa omissa teoksissaan ja artikkeleissaan.
Yliopistot ja yhteiskunta eivät hyväksyneet tuohon aikaan naisia, mutta Ward sai tietoja tuntemiltaan tiedemiehiltä. Kuninkaallisen tähtitieteellisen seuran postituslistalla oli Wardin lisäksi vain kaksi muuta naista: Kuningatar Viktoria ja yleisnero Mary Somerville.
Vuonna 1854 Mary Ward avioitui Henry William Crosbie Wardin kanssa. Seuraavan 13 vuoden aikana hän synnytti kahdeksan lasta, joista kaksi kuoli nuorina.

Kuolema

Ward tuli yhtä tunnettuksi kuolemastaan kuin elämästään. Hänen kuolemaansa pidetään maailman ensimmäisenä auto-onnettomuuden aiheuttamana. William Parsonsin pojat Richard ja Charles olivat yhtä innokkaina mekaanikkoina kuin isänsäkin. Vanhempi pojista, Richard, oli rakentanut höyryauton. 1800-luvun puolivälissä höyryvoiman kuviteltiin yleistyvän myös kuljetuksissa. Vaikka höyryveturit saavuttivat suosiota, niin höyryautot eivät menestyneet yhtä hyvin. Ne olivat epäluotettavia ja niiden katsottiin aiheuttavan liikaa vahinkoja jo ennestään huonokuntoisille teille. Brittiparlamentin vuonna 1865 hyväksymä Locomotive Act eli Red Flag Act edellytti, että jokaisen moottorikäyttöisen ajoneuvon edellä kulki punaista lippua tai lyhtyä kantava mies ja määräsi enimmäisnopeudeksi 6 km/h maaseudulla ja 3 km/h kaupungeissa. Määräys lopetti käytännössä höyryauton käytön, mutta joillakin asianharrastajilla oli sellainen yhä, usein kotitekoinen, kuten Parsonsien kulkuneuvo.
Mary Ward ja hänen aviopuolisonsa sekä Parsonsin pojat ja heidän opettajansa olivat Parsonsin auton kyydissä, kun Ward paiskautui autosta tien kaarteessa. Hän putosi auton teräspyörän alle ja kuoli lähes välittömästi. Onnettomuuspaikkaa vastapäätä asuvan lääkäri havaitsi paikalle saavuttuaan, että Wardilla oli haavoja ja mustelmia sekä verenvuotoa korvista. Kuoleman oli aiheuttanut murtunut niska.
Wardin mikroskooppi, apuvälineet, mikroskooppinäytteet ja kirjat ovat esillä hänen aviomiehensä kodissa Castle Wardissa, County Downissa.