Kyrönsalmen sillat

Kyrönsalmen sillat Savonlinnassa ovat Kyrönsalmen ylittävät kaksi maantiesiltaa ja yksi rautatiesilta. Lisäksi salmessa on ponttoonisilta Tallisaaren ja Olavinlinnan välillä. Kaikki neljä siltaa ovat vesiliikenteelle avattavia. Ennen siltoja Kyrönsalmen ylitystä hoitivat soudettavat lossiveneet. Ylityksestä vastasi Olavinlinnan linnoitus, myöhemmin ylläpitäjiksi velvoitettiin Kerimäen ja Säämingin talonpojat. Vuonna 1883 ehdotettiin rakennettavaksi rautainen silta Kyrönsalmen yli, mutta hanke ei edennyt. Puurunkoinen polttomoottorilossi aloitti liikennöinnin salmessa vuonna 1902, mutta lossi oli voimiltaan pienehkö Kyrönsalmeen. Rautarunkoinen Kyrönsalmi-höyrylossi otettiin käyttöön 1908, ja samana vuonna salmen yli valmistui teräksinen rautatiesilta. Junat ja jalankulkijat käyttivät rautatiesiltaa, mutta hevoskuormat, myöhemmin henkilöautot ja bussit matkustajineen, käyttivät lossia. Lossille pääsyä jonotettiin niin kaupungin puolella kuin Kyrönniemelläkin. Kun autoliikenne päästettiin sillalle vuonna 1935, lossi poistui käytöstä. Liikenne rautatiesillalla oli hidasta, koska siltaa pystyi ajamaan vain yhteen suuntaan kerrallaan ja maantieliikenne oli katkaistava joko junan tai laivan tulon takia.

Maantiesillat

Kyrönsalmen valtatie 14:n maantiesillat (61°52.196′N, 28°54.467′E ) ovat 435 metrin pituisia ja 12,5 metrin levyisiä teräsbetonikantisia liittopalkkisiltoja. Molemmissa silloissa on hydraulisesti avattava teräskantinen 42 metrin pituinen läppä. Siltojen alla on 22 metriä leveä ja 80 metriä pitkä laivajohde. Sillan kiinteän osan vapaa alikulkukorkeus on 12,4 metriä. Siltojen kohdalla vesisyvyys on suurimmillaan yli 20 metriä, ja salmessa on voimakas virta. Molemmissa maantiesilloissa on kaksi ajokaistaa ja yksi kevyenliikenteen väylä. Maantiesilloista pohjoisempi on valmistunut vuonna 2000 ja eteläinen 2011.

Historiaa

Savonlinnan kaupunki oli esittänyt vuonna 1900 senaatin rautatievaliokunnalle, että rautatiesiltaa suunniteltaessa otettaisiin huomioon maantieliikennekin, mutta esitystä ei huomioitu. Kyrönsalmeen valmistui vuonna 1968 ensimmäinen maantiesilta. Silta oli avattava, 423 metriä pitkä kotelopalkkiläppäsilta. Suomen saamaan toiseen kansainväliseen tielainaan sisältyivät Savonlinnan Kyrönsalmen maantiesilta ja tiejärjestelyt välillä Viiskulma–Mertala, ja hankkeen budjetti oli 15 miljoonaa markkaa. Sopimus sillan rakentamisesta tehtiin huhtikuussa 1966, ja sillan pystytys alkoi saman vuoden syyskuussa. Tietyöt ja sillan alusrakenteet teki ruotsalaisen Armerad Betongin ja suomalaisen Asvaltti Lemminkäisen työyhtymä. Teräksinen päällysrakenne tuli Wärtsilä Oy:ltä. Sillan suunnitteli saksalainen insinööritoimisto Hans Grassl. Rakentajina toimi kansainvälinen 300 hengen ryhmä, työmaakielinä olivat suomi, ruotsi, saksa ja englanti. Sillan rakentamisen vedenalaisissa töissä käytettiin ensimmäistä kertaa siltarakentamisessa apuna televisiota ja kameraa. Kyrönsalmen sillan vihki käyttöön syyskuussa 1968 kulkulaitosministeri Paavo Aitio. Silta oli tuolloin Suomen toiseksi pisin ja kallein. Kyrönsalmeen vuonna 1968 valmistunut maantiesilta purettiin talvella vuonna 2000–2001. Sillan teräsrakenteet olivat väsyneet, koska liikenne ja kuormitus olivat vuosien saatossa kasvaneet yli suunnitellun. Sillan teräskannen ja läppäosan vauriot pahenivat sillan viimeisten 10 vuoden aikana niin, että raskaimmille ajoneuvoille ja kuljetuksille asetettiin painonrajoitus. Perustuksille rakennettiin uusi silta vuosina 2010–2011.

Rautatiesilta

Kyrönsalmen rautatiesilta (61°51.992′N, 28°54.209′E ) on kääntösilta Huutokoski-Parikkala-rataosalla. Nopeusrajoitus sillalla junille on 20 km/h, ja sillalla kulkee kapea kevyen liikenteen väylä.
Kyrönsalmen 210 metriä pitkä rautatiesilta on rakennettu vuosina 1906–1908. Junaliikenteelle silta avattiin 1907. Silta muodostuu neljästä jaksosta: 33 metriä pitkästä ristikkosillasta, kaksivartisesta kääntösillasta, 125 metriä pitkästä ristikkosillasta ja 9 metriä pitkästä levypalkkisillasta. Sillan teräsosien paino on 1 026 tonnia. Sillan rakensi saksalainen yritys, ja teräsosat ovat Siemens-Martin-menetelmällä valmistettua valantaterästä, jonka käyttö siltarakenteissa yleistyi 1890-luvulla. Rautatiesilta avattiin vuonna 1935 myös maantieliikenteelle. Kapea silta mahdollisti vain yhdensuuntaisen liikenteen. Maantiesillan valmistuttua vuonna 1968 silta palautui vain rautatiekäyttöön. Siltaan tehtiin merkittäviä muutoksia talvella 1967–1968 kantavuuden parantamiseksi. Kääntösillan osan paikkaa eli laiva-aukkoa siirrettiin keskemmälle salmea. Junien kuormaulottumaa korotettiin lyhentämällä 125-metrinen ristikkosillan osan jänne 104 metrin pituiseksi. Siltaan asennettiin uusi 18-metrinen levypalkkijakso. Rautatiesiltaa kunnostettiinn viimeksi vuonna 2000, kun sillan kääntyvä osa peruskorjattiin. Kyrönsalmen rautatiesilta ei ole suojeltu kohde, vaikka se on osa Olavinlinnan kulttuurimaisemaa, koska siltaa on ajan mittaan muunneltu paljon alkuperäisestä ja silta on teknisen käyttöikänsä loppupuolella.

Linnansalmen ponttonisilta

Linnansalmen kääntöponttonisilta Olavinlinnan vieressä (61°51.837′N, 28°53.942′E ) valmistui 1974 Olavinlinnan 500-vuotisjuhlaan. Ponttonisilta korvasi aiemmat väliaikaiset sillat ja venekuljetukset Olavinlinnaan. Ponttonisiltaa on vuosien saatossa vaurioittaneet useat alukset, vuonna 2010 ruoppausproomu vioitti siltaa, ja se oli poissa käytöstä korjaamisen vuoksi muutaman päivän.

Laivaliikenne Kyrönsalmessa

Maantiesiltojen alituskorkeus on 12 metriä ja rautatiesillan 7,5 metriä (vedenkorkeudella 76,60). Kyrönsalmi syväväylänä ei täytä geometrialtaan voimassa olevia merenkulun turvallisuusvaatimuksia, eikä Kyrönsalmeen pysty rakentamaan merenkulun vaatimuksia täyttävää vesiväylää Olavinlinnan sijainnin vuoksi. Tieliikenteen ja kevyen liikenteen ongelmana ovat Kyrönsalmen maantiesiltojen avaukset ja niiden aiheuttamat vaikutukset - pitkät jonot ja katuverkon ruuhkautuminen. Maantiesiltojen avaustarve Kyrösalmessa on suurin lomakauden aikana, hyötyliikenteen aiheuttamat avaukset ovat noin 20 avausta kuukausittain ja yhteensä noin vajaa 500 avausta vuodessa. Kyrönsalmen rautatiesillan avauskertojen määrä on tiesiltoja suurempi, noin 1 300 kertaa vuodessa. Saimaan syväväylästöllä tapahtuneista onnettomuuksista noin 20 prosenttia on tapahtunut Kyrönsalmessa. Salmessa on rekisteröity vain useita pieniä onnettomuuksia, kuten törmäyksiä siltojen laivajohteisiin ja Olavinlinnan rantakallioon.
Laivaliikenteen turvallisuuden varmistamiseksi ja siltojen suojaamiseksi on rautatie- ja maantiesiltojen kohdalle rakennettu johteiden muodostamat aukot. Pohjoisesta tultaessa Kyrönsalmen väylän varsinainen linjaus kulkee ensin maantiesiltojen avattavien osien ali, jossa johteet ohjaavat aukkoon. Tämän aukon leveys on 22 m ja korkeus 11 m. Maantiesiltojen jälkeen väylä kaartaa oikealle kohti rautatiesillan alla olevia johteita. Tämän johteiden rajaaman aukon leveys on 15,2 metriä ja korkeus 7,5 m. Suurin sallittu alusleveys johteiden välissä on 12,2 metriä.
Vaihtoehtoinen linja kulkee maantiesiltojen tukipilarien välistä, keskeltä siltojen alta, alituskorkeus maantiesiltojen keskellä on 12 metriä. Aukosta tultaessa käännös kohti rautatiesiltaa on jyrkempi kuin peruslinjauksessa. Rautatiesillan ali voi ajaa johteiden oikealta tai vasemmalta puolelta. Linnansalmessa on Olavinlinnan puolella kalliosta noin kaksi metriä esiin työntyvä ohjuri. Linnansalmen jälkeen väylällä on edessä poijuportti, ja pian sen jälkeen on edessä jyrkkä käännös oikealle. Linnansaari on mahdollista kiertää Olavinlinnan toiselta puolelta, mutta väylä on liian matala suurille aluksille.

Liikenteenohjaus

Liikenteenohjaus tapahtuu keskitetysti maantiesillan päässä olevasta päävalvomotornista, ”Muumitalosta”. Sieltä voidaan avata maantiesilta ja kaukokäytöllä myös rautatiesilta. Varajärjestelmänä maantiesilloilla ja rautatiesillalla on myös oma paikallisvalvomo, josta kyseinen silta voidaan avata ja sulkea. Linnansalmessa olevalla ponttonisillalla on oma siltavahti, joka huolehtii ponttonisillan avaamisesta. Siltojen avauksia tarvitsevan aluksen tulee ottaa ajoissa yhteyttä valvomoon.