google/wiki40b huggingface dataset:
C-base

c-base e.V. on Berliinissä oleva yleishyödyllinen yhdistys ja hackerspace, jota ylläpitää sen noin 550 jäsentä. Yhdistyksen tarkoituksena on tietokoneita, ohjelmistoja ja tietoverkkoja koskevan yleistiedon edistäminen. c-base antaa kokous- ja muita tiloja monen berliiniläisen kansalaisjärjestön käyttöön, niiden joukossa esimerkiksi freifunk.net, Chaos Computer Club sekä paikallisten Wikipedia-käyttäjien tapaamiset. Pääsääntöisesti yhdistyksen tilat ovat avoimia kaikille niille ryhmille, jotka yhtyvät c-basen tavoitteisiin. Yhdistyksen toiminta on kirjavaa. Niinpä c-basen jäsenet osallistuivat maailman lasten päivään ja esittivät siellä robottitekniikkaa ja 3D-suunnittelua nuorille vierailijoille.

Historia

Rekisteröidyn yhdistyksen c-base e.V. perusti 17 alkuperäisjäsentä vuoden 1995 syksyllä. Vuosina 2002/03 perustettiin yhdistyksen puitteissa BerlinBackBone-niminen hanke tavoitteenaan vapaan julkisen langattoman internetyhteyden luominen.
Vuodesta 2003 lähtien c-base on järjestänyt viikoittaisia muusikkotapaamisia, niin sanottua Cosmic Open Stagea, joissa esiintyy ja soittaa tunnettuja ja tuntemattomia muusikkoja. Kulttuurin alalla c-base on vuodesta 2004 lähtien ollut Transmediale-nimisen digitaalisen kulttuurin festivaalin yhteistyötapahtumien tapahtumapaikkana.

Toiminta

Yhdistyksen jäsenet osallistuvat erilaisiin urheilu- ja seuratoimintoihin. c-basen tiloissa järjestetään lukuisia tapahtumia, kuten juhlia, teatteriesityksiä, konsertteja ja taidenäyttelyjä. Vieraiden käytössä on maksuton langaton WLAN-yhteys. Tiloissa järjestetään muun muassa säännöllisesti Berliinin Wikipedia-käyttäjien tapaamisia.
c-base on säännöllisesti edustettuna hakkeriyhdistys Chaos Computer Clubin tapahtumissa. 10. syyskuuta 2006 saksalainen Piraattipuolue piti perustamiskokouksensa c-basen tiloissa. Samana kuukautena c-base osallistui Berliinissä pidetyn kansainvälisen Wizards of OS-konferenssin järjestämiseen.

c-base medioissa

Vuonna 1999 c-base-yhdistyksen tilat olivat Saksan yleisradio ARD:n tuottaman rikossarjan Tatort 430. jakson tapahtumapaikkana. Jakso käsitteli berliiniläisen hotellin katolta pudonneen nuoren hakkerin kuolemaa. Televisiokanava arte käsitteli 19. heinäkuuta 2007 valvontavaltio-teemailtanaan c-basen roolia verkkourkintaa vastustettaessa.
Basaltti

Basaltti on tumma, hienorakeinen ja usein huokoinen vulkaaninen kivilaji, yleensä laava. Basaltti on mineraalikoostumukseltaan pääasiassa plagioklaasia sekä pyrokseenia, sisältäen lisäksi vähäisemmissä määrin muita tyypillisiä mineraaleja kuten oliviinia ja sarvivälkettä. Basalttia koostumukseltaan vastaava syväkivi on gabro. Basalttia on myös Marsissa ja Kuussa, missä se antaa kuun meriksi kutsutuilla alueille niiden tunnusomaisen tumman värin.
Basalttisia laavoja syntyy erityisesti valtamerten keskiselänteillä, mutta myös muissa ympäristöissä. Basalttinen laava on juoksevaa ja leviää mantereisissa purkauksissa laajoille alueille muodostaen laakiobasaltteja, joita on mm. Intiassa (Deccanin laavapurkaukset) ja Islannissa. Jäähtyessään basalttinen laava lohkeilee usein kuusikulmaisiksi pylväiksi.
Basalttimuodostumia ovat basalttipylväs, basalttityyny ja laavatunneli.
Täpläkäärmeenpää

Ulkonäkö ja koko

Täpläkäärmeenpäällä on kyljissään neljä mustaa keltareunaista laikkua. Laji voi kasvaa enintään noin 40 senttimetrin mittaiseksi.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Täpläkäärmeenpäätä tavataan Aasiasta Sumatrassa Indonesiassa sekä Borneossa. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Kaakkolampi (Ylöjärvi, Karjula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,9 metriä mpy.
Hulkkionlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,8 metriä mpy.
Tapio Pöyhönen

Tapio (”Tappari”) Pöyhönen (19. marraskuuta 1927 Helsinki – 27. elokuuta 2011 Helsinki) oli Työväen Urheiluliiton (TUL) osastopäällikkö ja merkittävä toimija työväenurheilun piirissä.
Pöyhönen pelasi koripalloa maaottelutasolla ja oli Suomen koripallojoukkueen kapteeni Helsingin olympialaisissa 1952. Pesäpalloa hän pelasi Työväen Mailapojissa. Moottoriurheilijana hän osallistui kolmesti Päijänne-ajoihin ja sijoittui parhaimmillaan yleisessä sarjassa kahdeksanneksi. Pöyhönen lopetti aktiiviurheilun 1960-luvun alussa. Veljensä Seppo Pöyhösen kanssa hän 1960-luvulla elvytti TUL:in hiipuneen koripallotoiminnan.
Pöyhönen aloitti työuransa Elannon makkaratehtaalla. Vuonna 1956 hän siirtyi työhön TUL:iin jaostosihteeriksi, ja 1966 hänestä tuli osastopäällikkö. Hän oli Suomen olympiakomitean valmennustoimikunnan jäsen ja vuodet 1972–1976 sen puheenjohtaja.
Pöyhönen kannatti TUL:n kriisiaikoina 1975 puheenjohtajaksi Niilo Hämäläistä, mutta valituksi tuli Osmo Kaipainen, joka sitten järjesti 1976 Pöyhösen eläkkeelle. Jukka Kemppinen on luonnehtinut Pöyhöstä sanoin: ”Tappari on epätavallisen viisas mies”.
Johan Browallius

Johan Browallius (1707–1755) toimi Turun piispana vuosina 1749–1755. Sen lisäksi, että hän oli Turun akatemian teologian professori, hän toimi myös fysiikan ja kasvitieteen professorina. Browallius toimi myös Hämäläis-Osakunnan inspehtorina vuosina 1740–1751. Hän edusti pappissäätyä valtiopäivillä, ja oli politiikassa kiivas vapauden ajan valtiomuodon kannattaja.
Browallia-suvun kukat on nimetty hänen mukaansa.
Somalianlepinkäinen

Levinneisyys

Somalianlepinkäistä tavataan Djiboutissa, Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Etelä-Sudanissa. Lajia on kuvattu yleisestä epätavalliseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kreikan parlamenttivaalit 1989 (kesäkuu)

Tulokset

Vaalien tulokset olivat:
I. Grekova

I. Grekova (ven. И. Гре́кова, oikealta nimeltään Jelena Sergejevna Venttsel, Еле́на Серге́евна Ве́нтцель; 21. maaliskuuta 1907 Tallinna – 14. huhtikuuta 2002 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja matemaatikko.
Jelena Venttsel syntyi opettajaperheeseen. Hän valmistui Leningradin yliopiston fysiikan ja matematiikan tiedekunnasta vuonna 1929 ja työskenteli vuodesta 1935 lähtien Žukovskin lentosota-akatemiassa Moskovassa ja vuosina 1968–1986 Moskovan rautatieinsinööri-instituutissa. Venttselin tieteelliset tutkimukset käsittelevät soveltavaa matematiikkaa. Hänestä tuli tekniikan tohtori vuonna 1954 ja professori vuonna 1955.
”Matemaattisella” salanimellä I. Grekova (venäjän igrek – tuntematonta tarkoittava y) esiintyneen Venttselin kirjailijanura alkoi vuonna 1957. Hän tuli tunnetuksi Novyi mir -lehdessä ilmestyneistä kertomuksistaan Za prohodnoi (”Portin takana”, 1962) ja Damski master (”Kampaaja”, 1963). Niitä seurasivat muun muassa pienoisromaanit Na ispytanijah (”Kokeissa”, 1965), Malenki Garusov (”Pikku-Garusov”, 1970), Kafedra (”Oppituoli”, 1978) ja Leskien laiva (Vdovi parohod, 1981) sekä romaani Porogi (”Kynnykset”, 1984). 1960–1970-lukujen ”kaupunkilaisproosaan” liittyvä kirjailija tunnetaan neuvostoliittolaisen sivistyneistön ja arkielämän tarkkanäköisenä ja myötätuntoisena kuvaajana, joka Natalja Baranskajan tavoin tuo esille aikansa kirjallisuudessa harvinaisen naisnäkökulman. Grekova kirjoitti myös runo- ja proosamuotoisia lastenkirjoja.
Suur-Savon museo

Historiaa

Mikkeliin avattiin museo maaliskuussa 1912, mutta tilanpuute tuli nopeasti esteeksi: jo kuukautta myöhemmin museo suljettiin. Vuonna 1929 perustettu Suur-Savon museoyhdistys täydensi kokoelmaa ja käynnisti museotoiminnan uudelleen. Vuosina 1930-1947 museon osoite oli Porrassalmenkatu 26, mutta taas tilat loppuivat kesken. Juhannuksesta 1960 lähtien museo on toiminut nykyisessä, alkujaan vuonna 1848 Mikkelin pitäjän lainajyvästöksi rakennetussa, ja sittemmin museotiloiksi kunnostetussa viljamakasiinissa.
Iwate (1900)

Palvelus

Venäjän–Japanin sodassa Iwate kuului Kamimuran 2. viirikköön. Ulsanin taistelussa yksi aluksen kuusituumaisista kasemateista sai kahdeksan tuuman kranaatin osuman, joka aiheutti tulipalon sekä runsaasti uhreja. Aluksella sai surmansa 40 ja haavoittui 37 miehistönjäsentä.
Tsushiman meritaistelussa alus oli kontra-amiraali Shimamuran lippulaivana ollen taistelulinjan viimeinen alus. Alukseen osui vesilinjan alapuolelle kaikkiaan 16 kranaattia. Siitä huolimatta se oli linjansa ainoa alus, jolla ei ollut kuolleita ja ainoastaan 14 haavoittunutta. Taistelun jälkeisenä aamuna 29. toukokuuta alus kohtasi Yakumon kanssa Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijä Admiral Ušakovin, joka upotettiin.
Ensimmäisessä maailmansodassa Iwate osallistui Qingdaon piiritykseen ja valtaukseen. Sataman valtauksen jälkeen marraskuussa 1914 alus liittyi amiraali Yamayan 1. Etelämeren laivueeseen. Muiden panssariristeilijöiden tapaan alus luokiteltiin ensimmäisen luokan rannikkopuolustusalukseksi 1. syyskuuta 1921. Se osallistui kadettien koulutukseen vuodesta 1923 alkaen.
Aluksen kattilat vaihdettiin vuonna 1931 kuuteen Yarrow-kattilaan, mikä laski sen tehoa ja siten nopeuden 16 solmuun. Alus luokiteltiin ensimmäisen luokan risteilijäksi 1. heinäkuuta 1942 ja edelleen koululaivaksi vuonna 1943. Vuotta myöhemmin alukselta poistettiin tykit lukuun ottamatta neljää kuuden tuuman tykkiä. Sille asennettiin poistettujen tykkien tilalle kaksi kaksiputkista 127 mm/40 type 89, yksi kolmen tuuman sekä joitakin keveämpiä ilmatorjntatykkejä.
Liittoutuneiden pommittaessa Kurea 24. heinäkuuta 1945 alus upposi hyvin matalaan veteen. Aluksen pohja laski pohjaan ja se kallistui hieman vasemmalle, mutta kansi oli edelleen pinnalla. Aluksen vauriot eivät olleet pahoja, ja Iwate nostettiin sodan päätyttyä. Alus romutettiin vuonna 1947.
Exe (joki Englannissa)

Historia

Roomalaiset rakensivat vuonna 50 Exeterin paikalle linnakkeen, sillä se oli joen viimeinen ylityspaikka ennen merta. Seuraavien vuosisatojen aikana Exeteristä muodostui tärkeä kauppapaikka, jonka toiminta keskittyi sen sataman ympärille. Devonin kreivitär Isabella de Fortibus rakennutti joelle padon 1270- tai 1280-luvulla ohjatakseen vettä omistamiinsa myllyihin. Pato esti suuria laivoja pääsemästä Exeteriin, minkä seurauksena satama siirtyi siitä alavirtaan sijaitsevaan Topshamiin.
Vuonna 1566 vihittiin käyttöön Exeterin kanava, Englannin ensimmäinen laivakanava, jota pitkin laivat pääsivät jälleen kaupungin satamaan Turfin sulun kautta. Ylävirralla sijaitsevassa Tivertonin kaupungissa joesta saatiin vesivoimaa villateollisuuden käyttöön.
Historian aikana Exe on tulvinut yli äyräidensä useita kertoja. Tulvat ovat tuhonneet kirkkoja ja muita rakennuksia Exeterissä ja aiheuttaneet tuhoja myös Tivertonissa ja muissa kaupungeissa sekä maaseudulla. Tulviin joudutaan yhä varautumaan paikoitellen joen varrella. Exeteriin rakennettiin 1970-luvulla valleja ja kanavia tulvantorjuntaa varten.

Luonto

Exejoen suulla sijaitsevat Exmouth ja Dawlish Warrenin luonnonsuojelualue ovat arvokkaita lintuvesiä. Niiden alueella voi nähdä muun muassa avosettejä, kuoveja, sorsia, sepelhanhia, meriharakoita, suosirrejä, punajalkavikloja, tundrakurmitsoja ja kuireja.
Exestä on perinteisesti kalastettu lohta – vuonna 1924 joesta pyydettiin peräti 29 kilogramman painoinen yksilö. Lohikannat ovat kuitenkin taantuneet kaikissa Devonin joissa, ja viranomaiset yrittävät palauttaa niitä entiselleen.
Yläjuoksullaan Exe virtaa soisilla nummilla, metsissä ja syvissä laaksoissa. Siellä sijaitsee myös Wimbleballin tekojärvi, johon johdetaan vettä joesta.
Tiki

Tiki on polynesialaisessa mytologiassa joko jumala, joka loi ihmisen tai ensimmäinen ihminen. Havaijilla hänen nimensä on Ki’i. Myös ihimishahmoisia puusta tai kivestä veistettyjä jumalankuvia kutsutaan nimellä tiki.
BTR-152

BTR-152 (ven. БТР-152) on ensimmäinen Neuvostoliitossa rakennettu panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Lyhenne BTR tulee sanasta Бронетранспортер; Bronetransporter. BTR-152 otettiin käyttöön Neuvostoliiton armeijassa 1950-luvulla.
Vaunu perustui ZiS-151-kuorma-auton alustaan, johon oli lisätty viisi tonnia panssarointia. Tästä seurasi erittäin rajoitettu liikkuvuus. Ajoneuvossa oli kuusi pyörää, joista neljä vetää. Runko on kokonaan hitsattu, moottori ja vaihteisto olivat edessä. Miehistöön kuulu ajajan ja kartanlukijan lisäksi jopa 17 jalkaväkimiestä jotka nousivat vaunuun takaa.
Uudempi versio, BTR-152B tuli palvelukseen 1951. Uusi malli korjasi edellisen epäkohtia, kuten avoimen katon ja huonon liikkuvuuden. Uudessa mallissa oli vinssi edessä ja renkaiden paineita voitiin säätää maastoliikkuvuuden parantamiseksi.
Parannuksista huolimatta BTR-152 oli vain halpa ajoneuvo armeijan liikkuvuuden parantamiseksi kunnes sopivampi ajoneuvo saataisiin kehitettyä. Muunnoksiin kuuluvat komentoajoneuvo ja versiot aseistettuina kahdella 14,5 mm konekiväärillä ja kahdella 23 mm ilmatorjuntatykillä.
Tuotanto loppui 1962 alussa ja Neuvostoliitossa vaunun korvasi BTR-60-sarja. Komentovaunuina ajoneuvo jäi kuitenkin käyttöön 1980-luvulle asti. Sitä ovat myös käyttäneet useat Varsovan liiton ja muut maat, kuten Afganistan, Albania, Algeria, Bulgaria, Kamputsia, Kiina (tyyppi 56 miehistönkuljetusvaunu), Kongo, Kuuba, Egypti, Intia, Iran, Irak, Pohjois-Korea, Syyria ja muut. Myös Israel käytti sotasaaliiksi saamiaan vaunuja.
Dirk Schlächter

Nuoruus

Schlächter aloitti musiikkiharrastuksen kahdeksanvuotiaana kun hän aloitti musiikkikoulun. Kitaransoiton hän aloitti 11-vuotiaana, kun hän sai ensimmäisen akustisen kitaransa. 19 vuoden iässä hän kuitenkin vaihtoi kitaran soittamisen bassoon.

Gamma Ray

Schlächter palasi soittamaan kitaraa 25 vuoden iässä liittyessään power metal -yhtye Gamma Rayhin. Vuonna 1989 ilmestyneessä Heading for Tomorrow -albumissa Dirk soitti vierailijana kahteen kappaleeseen kitaraosuudet ja vuonna 1991 tehdyllä toisella albumilla Sigh No More hän liittyi virallisesti yhtyeeseen.
Vuonna 1996 Land of the Free -kiertueen jälkeen yhtyeessä tapahtui muutoksia. Jan Rubach lähti yhtyeestä ja Schlächter siirtyi soittamaan bassoa. Schlächter on Kai Hansenin lisäksi yhtyeen ainut jäsen, joka on soittanut kaikilla albumeilla.

Neopera ja Avalanch

Gamma Rayn lisäksi Schlächter soittaa saksalaisessa sinfonista metallia soittavassa yhtyeessä Neopera. Yhtye on julkaissut albumin Destined Ways vuonna 2014. Syksyllä 2018 hän liittyi myös yhtyeeseen Avalanch, jonka kanssa hän on levyttänyt albumin El secreto (2019).
Antonio Fuoco

Antonio Fuoco (s. 20. toukokuuta 1996 Cosenza, Italia) on italialainen rata-autoilija.
Fuoco kuuluu Ferrarin nuorten kuljettajien akatemiaan.

Ura

Fuoco aloitti karting-uransa nelivuotiaana ja kilpaili eri Euroopan mestaruuskilpailuissa. Hän pääsi KF2-luokkaan vuonna 2012, jossa hän sijoittui kolmanneksi WSK Euro Series- ja neljänneksi CIK-FIA European KF2 Championship -luokissa.
Vuonna 2013 Fuoco aloitti kilpauransa siirtyen Formula Renault Alps -sarjaan. Hän saavutti kuusi voittoa, viisi paalupaikkaa, viisi nopeinta kierrosta ja yhdeksän palkintokorokesijoitusta voittaen koko sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa, jossa hän saavutti yllättäen yhden paalupaikan. Vuonna 2014 Fuoco siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan. Hän voitti kauden aikana kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi.
Vuonna 2015 Fuoco kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallin autolla. Hän saavutti kaksi kakkossijaa ja 88 pistettä sijoittuen sarjan loppupisteissä kuudenneksi. Fuoco jatkoi sarjassa kaudella 2016 vaihtaen Trident-talliin. Toisella kaudellaan hän voitti kilpailut Iso-Britanniassa ja Saksassa. Hän keräsi kaiken kaikkiaan 157 pistettä ja sijoittui pisteissä kolmanneksi.
Kaudeksi 2017 Fuoco siirtyi Formula 2 -sarjaan. Hän ajoi Prema Racing -tallissa.
Sydämen ääni (elokuva)

Juoni

Sydämen ääni kertoo nuoresta miehestä, jonka täytyy valita kahden naisen väliltä, jotka ovat molemmat rakastuneet häneen. Toinen naisista on köyhä katujen kasvatti ja toinen hienostunut seurapiirikaunotar.
Pöytätuppi

Korttien jakaminen

Pelissä on käytössä kaikki pakan 52 korttia kuten tavallisessakin tupessa. Tässä pelissä jaetaan ensin molemmille pelaajille yksitellen kymmenen korttia arvopuoli alaspäin viiden kortin riveinä, joiden päälle jaetaan kortit arvopuoli ylöspäin. Sen jälkeen molemmille pelaajille jaetaan kuusi nk. käsikorttia, joita ei tarvitse näyttää vastapelaajalle. Käsikortit saa katsoa vasta kun on pelattu ensimmäinen kierros pöytään avoimiksi jaetuista korteista.

Pelintavan valinta (rami/nolo)

Pelitavaksi valitaan pöytään jaettujen avoimien korttien perusteella suullisesti joko rami tai nolo. Noloa pelataan jos molemmat ovat niin valinneet ja ramia jos toinen pelaajista niin valitsee.

Pelin aloitus

Aloitussääntö on sama kuin tupessa, ramissa aloittaa ramaajan vastapelaaja ja nolossa se pelaaja, joka ei jakanut kortteja.

Pelin säännöt

Pelaaja voi pelata joko näkyvän kortin pöydästä tai käsikortin. Ensimmäisellä kierroksella kortti on kuitenkin pelattava pöydässä olevista avoimista korteista. Maata on tunnustettava. Jos kysyttyä maata ei ole pöydässä eikä käsikorteissa, on pelaajan sakattava pois jokin näkyvistä korteista tai käsikorteista. Kun pelaaja pelaa kortin pöydästä, sen alla oleva kortti käännetään oikein päin, jonka jälkeen tämäkin kortti on pelattavissa. Peli päättyy, kun kaikki kortit on pelattu.

Pisteiden laskeminen

Pisteet lasketaan, kun kaikki kortit on pelattu. Vain toisella pelaajalla voi olla pisteitä kerrallaan. Jos ylhäällä oleva pelaaja ei saa väh. 26 korttia, hän putoaa nollille ts. tasatuloksessa pisteet säilyvät. Jos molemmat ovat nollilla tai toinen ylhäällä, niin se pelaaja nousee joka saa yli 26 korttia. Pistelasku tapahtuu siten, että enemmän pisteitä saaneen pelaajan korttimäärästä(rami) vähennetään vastapuolen korttien määrä. Noloa pelattaessa vähennys tapahtuu toisin päin. Se pelaaja, joka saa ensiksi 52 pistettä voittaa kuten tavallisessa tupessa.
Uskon että uskon

Sisältö

Vattimo näkee uskontojen aseman nykyaikana jopa entisestään vahvistuneen tieteellisen todellisuuskäsityksen leviämisestä huolimatta. Esimerkiksi paavin ja islamilaisten johtajien poliittinen valta on kasvanut.
Vattimo pohtii ristiriitaa kristinuskon luomiskertomuksen tapaisten tarujen sekä tieteen, järjen ja valistuksen arvojen välillä. Katolinen kirkko kieltää ehkäisyn, mikä vaikuttaa väestöräjähdykseen ja aidsin leviämiseen sekä suhtautuu kielteisesti naispappeuteen vedoten todellisuuskäsitykseen, jossa naisella nähdään olevan ”luonnollinen” asema. Vattimon mukaan katolisen kirkon itsepäisesti julistama oppi perheestä ja seksuaalisuudesta, jota edes uskovaiset katolisen kirkon jäsenet eivät ota tosissaan, hakee oikeutusta usein naurettavalta näyttävien opillisten perustelujen sijaan pikemminkin tarpeesta puolustaa tosiuskovaista. Tosiuskovaisen täytyy erottautua tapojen avulla, joita mikään järkevä moraalikäsitys ei vaadi, mutta jotka ovat hyödyllisiä vahvistaessaan kirkon yhtenäisyyttä. Kyse on yrityksestä välttää vaikutelma kristillisen opin heikentymisestä, siitä että kristinusko antaisi liian ystävällisen kuvan suhteestaan ihmiseen ja elämän säilymiseen maapallolla.
Vattimo korostaa uskovaisen vapautta tulkita kristinuskoa. Vattimon oma käsitys kristinuskosta perustuu väkivallattomuuteen ja lähimmäisenrakkauteen. Maallistumisen Vattimo näkee mahdollisuutena päästä eroon uhkailusta ja järjettömyydestä, joihin hän lukee muun muassa kirkon ehkäisykiellon ja suhtautumisen homoseksuaaleihin. 
Vattimo kirjoittaa tiiviisti ja teos vaatii edeltäviä tietoja filosofiasta. Tämän vuoksi suomentaja on laatinut kirjan loppuun Vattimon mainitsemia henkilöitä ja käsitteitä selittävän sanaston.
Formula 2 -kausi 2011

Formula 2 -kausi 2011 oli Formula 2 -luokan kolmas kausi.
Sarjan mestaruuden vei italialainen Mirko Bortolotti. Toiseksi sijoittui sveitsiläinen Christopher Zanella ja kolmanneksi sijoittui espanjalainen Ramón Piñeiro.
Hikinen iltapäivä

Juoni

Elokuva pohjautuu brooklyniläisen pankin ryöstöyritykseen. Se kertoo pieleen menevästä pankkiryöstöstä, jonka aviomies teki saadakseen rahat  transsukupuoliselle vaimolleen sukupuolenkorjausleikkaukseen. Päähenkilöt Sonny (Pacino) ja Sal (Cazale) ovat molemmat surkimuksia. Toinen elää mielikuvitusmaailmassa, toinen on muuten vain yksinkertainen. Media ryntää ryöstöpaikalle ja mullistaa rikoskuvion.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
The Reflecting Skin – lapsuuden loppu

Tarina

Seth Dove -niminen 8-vuotias poika on kiinnostunut vampyyreistä ja ottaa pakkomielteekseen naisen nimeltä Dolphin Blue. Kun hänen isänsä tekee itsemurhan, Sethin vanhempi veli Cameron palaa armeijasta kotiin. Cameron alkaa seurustelemaan Dolphinin kanssa ja Seth uskoo, että hänen veljensä on vaarassa. Lisäksi Seth joutuu mieleltään epävakaan äitinsä ja lapsia piinaavan miesjoukon armoille.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaa The Reflecting Skiniä harvinaisen persoonalliseksi elokuvaksi, joka ei jätä ketään kylmäksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Dagmar Parmas

Dagmar Viktoria Parmas (o.s. Lahtinen, myöh. Parmas-Saarnio, 21. syyskuuta 1886 Helsinki – 7. heinäkuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen sanoittaja, laulaja ja näyttelijä. Parmas oli tiettävästi ensimmäisiä suomalaisia naispuolisia iskelmäsanoittajia.

Elämäkerta

Dagmar Parmas opiskeli tyttökoulun jälkeen laulua Pietarissa sekä Suomessa, etenkin Vera Baranovin ja Maikki Järnefeltin johdolla. Alun perin Parmas työskenteli konserttilaulajana ja näyttelijänä.
Dagmar Parmas sanoitti ja suomensi yli 140 kappaletta. Hän käytti nimimerkkejä Ari Saarni ja Timo Teräste. Tunnetuimpia Parmaksen sanoituksia ovat ”Ruusuja hopeamaljassa” (jonka Lauri Jauhiainen täydensi myöhemmin loppuun), ”Hopeahiukset”, ”Romantiikkaa ruusutarhassa”, ”Vanha merimies muistelee” ja ”Tappavat suudelmat”.
Parmas suomensi tekstejä ainakin ruotsista ja englannista. Hänellä oli useita kollegoita, etenkin Arvo Koskimaa, Valto Tynnilä, Harry Bergström, Robert von Essen, Hannes Konno, Kauko Käyhkö, Usko Kemppi, Aatos Palin ja Kaarlo Valkama. Kappaleita ovat levyttäneet myöhemmin muun muassa Erkki Eirto, Arvi Hänninen, Eugen Malmstén ja Olavi Virta. Hän ei tiettävästi ollut niin lahjakas kielenkäyttäjä kuin aikalaistoverinsa R. R. Ryynänen.
Dagmar Parmas oli myös elokuvanäyttelijä. Hän esiintyi kuitenkin vain pienissä elokuvarooleissa, muun muassa rättärin äitinä vuoden 1937 elokuvassa Tukkijoella. Dagmar Parmas oli naimisissa näyttelijä Yrjö Saarnion kanssa vuosina 1916–1933. Avioliitto päättyi Saarnion kuolemaan.
Dagmar Parmas kuoli vain 53-vuotiaana vuonna 1940.
Miroslav Nemec

Miroslav Nemec (s. 26. kesäkuuta 1954 Zagreb, Kroatia Jugoslavia) on kroatialaissyntyinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Tatort, jossa hänellä on ollut iso rooli rikosylikomisario Ivo Baticina. Nemec on näytellyt myös sarjoissa Kettu, Derrick ja SOKO 5113. Hän on näyttelee vuonna 2010 valmistuvassa elokuvassa Liebe ist nur ein Wort.
Nemec muutti Saksaan 12-vuotiaana ja sai Saksan kansalaisuuden vuonna 1973. Nemec on opiskellut musiikkia yliopistossa ja näyttelemistä Salzburgissa.
Niemikylä (Oulu)

Niemikylä on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Kiiminkijoen ja Nuorittajoen yhtymäkohdassa 5,5 kilometriä koilliseen Ylikiimingin taajamasta, ja noin kaksi kilometriä koilliseen Kääriänperän kylältä.
Niemikylä muodostuu joen etelärannalla niemen kärjessä sijaitsevasta Niemikylästä sekä joen vastarannalla sijaitsevasta Niemiharjusta. Kylän osien välillä ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Niemikylässä toimii aktiivinen kylätoimikunta. Se järjestää esim. kalastuskilpailuja ja joulupuuron. Toimikuntaan kuuluvat henkilöt vastaavat toiminnasta.
Niemikylässä kulkee myöskin talvisin latu. Ladun varrella on lista,johon ohi hiihtäessään voi laittaa nimen.