google/wiki40b huggingface dataset:
Kersantin kunnia

Juoni

Itärajan läheisyydessä sijatsevalle kansakoululle majoitetaan kersantti Korhosen johtaja ryhmä nuoria sotilaita. Ryhmän tehtävänä on tarkkailla Neuvostoliiton puolella tapahtuvaa liikehdintää.
Kansakoululla asuu sotilaiden lisäksi kaksi naista, koulun keittäjätär ja opettaja. Kateus, intohimo ja rakkaus roihahtavat liekkeihin miesjoukon kilpaillessa naisten suosiosta.
Koulu on tarkoitus räjäyttää, jos vihollinen pyrkii läpi. Kersantti Korhonen pitää kunniastaan kiinni ja päättää toteuttaa annetun tehtävän.
Vimma

Vimma on vuonna 2006 toimintansa aloittanut nuorille tarkoitettu taide- ja toimintatalo. Se sijaitsee Aurakadulla Turun keskustassa. Vimmassa järjestetään nuorisotoimintaa kuten erilaisia kursseja, taidepajoja ja konsertteja.
Taide- ja toimintatalo Vimman rakennus suunniteltiin vuonna 1906 Turun suomalaiseksi tyttökouluksi. Se edustaa tyyliltään uusgotiikkaa ja kansallisromantiikkaa keskiaikaisin vivahtein. Tilat kunnostettiin vuosina 2004–2006. Vimma toimii rakennuksen neljään kerrokseen sijoittuvissa tiloissa, jotka ovat kooltaan yhteensä noin 1 700 neliömetriä.
Ernst Moritz Arndt

Ernst Moritz Arndt (26. joulukuuta 1769 – 29. tammikuuta 1860) oli saksalainen kirjailija ja runoilija. Nationalistisen kauden ajattelija Arndt piti oppi-isänään Johann Gottlieb Fichteä. Tämän tavoin hän lietsoi saksalaisissa kansallistunnetta ja saavutti suuren suosion.
Fichtestä poiketen Arndt ihannoi voimaa ja väkivaltaa. Sotaakin hän piti Jumalan säätämyksenä, koska ihminen epätäydellisyydessään ei kestäisi ikuista rauhaa, vaan kaikkinaiset paheet kitkisivät hänestä tällöin viimeisetkin hyveet. Orjamieli oli kirjailijalle paheista suurin. Kansallissosialisteille Ernst Moritz Arndt tarjosi paljon ajattelun apuvälineitä.
Vompelit

Vompelit (The Wombles) on englantilaisen Elisabeth Beresfordin kirjoittama viisiosainen lastenkirjasarja. Kotimaassaan sarja tunnetaan parhaiten BBC:n vuodesta 1973 eteenpäin tuottamasta samannimisestä nukkeanimaatiosarjasta.
Sarja kertoo vompeleista, pörröisistä ja teräväkuonoisista olennoista, jotka elävät maan alla keräten ihmisten poisheittämiä tavaroita ja kierrättäen ne omaan käyttöönsä. Sarjan mukaan vompeleita elää maailman jokaisessa maassa, mutta se keskittyy kertomaan Lontoon Wimbledonissa elävästä vompelisuvusta.
Beresford keksi sanan "womble", kun hän oli eräänä jouluna kävelyllä Wimbledonin yhteismaalla lastensa kanssa, ja yksi hänen lapsistaan kutsui paikkaa nimellä "Wombledonin yhteismaa".

Kulttuurillinen merkitys

Vompelit ovat brittiläinen kulttuuri-ikoni samalla tavalla kuin Muumit Suomessa, ja TV-sarja pysyi suosittuna 80-luvulle asti. Puhekielessä hyvää tarkoittavaan mutta hajamieliseen ja tehottomaan ihmiseen saatetaan Englannissa toisinaan viitata "vompelina".
Useita wimbledonilaisia urheiluseuroja kutsutaan lempinimellä "The Wombles", ja jalkapalloseurat Wimbledon FC ja AFC Wimbledon ovat käyttäneet maskottinaan vompelihahmoja.
Sarjan suosioon vaikutti sen kierrätysteema, joka tuli suosituksi 70-luvulla vihreän liikkeen ja luonnonsuojelun popularisoitumisen myötä.
Jouko Vahtola

Jouko Olavi Vahtola (s. 22. syyskuuta 1949 Taivalkoski) on suomalainen historioitsija ja Suomen ja Skandinavian historian emeritusprofessori Oulun yliopistosta. Hänen tutkimuksensa ovat käsitelleet varsinkin Suomen keskiaikaa ja 1600-lukua, Pohjois-Suomen historiaa ja vuosien 1918–1921 heimosotia. Vahtola tunnetaan onomastiikan eli nimistöntutkimuksen soveltamisesta asutushistoriallisessa tutkimuksessa. Hänen vuonna 1980 valmistunut väitöskirjansa käsitteli Tornion- ja Kemijokilaaksojen myöhäisrautakautista ja keskiaikaista asutushistoriaa. Vuonna 2003 ilmestyi laajalle lukijakunnalle suunnattu Suomen historian yleisesitys Suomen historia jääkaudesta Euroopan unioniin.
Vahtolan vanhemmat ovat Olavi Ilmari Vahtola ja Helvi Sofia Honkanen. Hän tuli ylioppilaaksi Pudasjärven yhteiskoulusta 1969 ja valmistui Oulun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1975, lisensiaatiksi 1980 ja tohtoriksi 1980. Oulun yliopiston assistenttina Vahtola toimi 1974–1978, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1980–1981 ja vt. vanhempana tutkijana 1982,  Oulun yliopiston dosenttina ja vt. apulaisprofessorina 1982–1989 ja Suomen ja Skandinavian historian apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1989. Humanistisen tiedekunnan varadekaanina hän toimi 1991–1994 ja dekaanina 1994–1996. Vahtola sai Elias Lönnrot -palkinnon 1982, Suomen Tiedeseuran Homénin palkinnon 1984, Olaus Magnus -palkinnon 1993 ja Oulun yliopiston professori Pentti Kaiteran palkinnon 1999.  Eläkkeelle Vahtola jäi syksyllä 2013.
Vahtola on sotilasarvioltaan reservin ylikersantti (1981), hänen puolisonsa on Aino Marjatta Iinatti.
Aranc

Aranc on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 275 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Arancin pinta-ala on 22 neliökilometriä.
Lahden suojeluskuntapiiri

Lahden suojeluskuntapiiri oli Suomen suojeluskuntien yksi piiri, joka toimi nykyisessä Päijät-Hämeessä. Lahden suojeluskuntapiiri ja Suur-Saimaan suojeluskuntapiiri muodostivat yhdessä Päijänteen sotilasläänin.

Jatkosodan loppu ja Moskovan välirauha

Monien muiden suojeluskuntapiirien tapaan alettiin Lahden suojeluskuntapiirissä valmistella aseiden hajasijoitusta jatkosodan lopulla. Asekätkennästä pidätettiin useita henkilöitä.

Lahden suojeluskuntapiiri

Lahden suojeluskuntapiiristä löydettiin 23 kätköä, joista pääosa vasta kesällä 1946. Tämä vastasi kolmasosaa kätketyistä aseista, joilla olisi voitu aseistaa 300 sotilasta. Antero Aakkula oli kesällä 1945 valtiollisen poliisin kuulusteluissa, jonne hänet ja muut toiset yleisesikuntaupseerit oli käsketty 5. heinäkuuta 1945. Riihimäellä Aakkula ei vaihtanut Helsinkiin menevään junaan, vaan lähti länteen.
Aakkulan apulaiseksi epäilty majuri Urho Purhonen oli kuulusteluissa kahdeksan kuukautta, mutta kiisti tietävänsä Aakkulan toimista mitään.

Erillinen pataljoona 4

Erillinen pataljoona 4 oli päämajan kaukopartiointiin liittyvä yksikkö, jonka jäsenistä osa oli päijäthämäläisiä.

Pohjois-Uudenmaan ja Pohjois-Kymenlaakson suojeluskuntapiirit

Nykyinen Päijät-Häme ulottui myös Uudellemaalle, jossa Artjärvi kuului Pohjois-Kymenlaakson suojeluskuntapiiriin ja Orimattila Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin.
Prisma (kauppaketju)

Historia

S-ryhmän hypermarketit poikkesivat aiemmin toisistaan paljonkin, koska osuuskaupat saivat valita niiden konseptin itse. Käytössä olivat muun muassa nimet Sokos-market ja Prisma. Ryhmän ensimmäinen hypermarket oli Turun Tampereentien Sokos-market, joka perustettiin vuonna 1971. Seuraavana vuonna seurasi Jyväskylän Seppälän Prisma. Jyväskylän Prisma sai nimensä automarketin yhteyteen rakennetusta maamerkistä, joka näytti prismalta.
Nykyisen muotoinen Prisma-ketju syntyi vuonna 1988, kun S-ryhmä oli ryhtynyt kokoamaan kauppojaan valtakunnallisten ketjujen alle. SOK piti Prismaa onnistuneena nimenä, joten se otettiin käyttöön S-ryhmän kaikissa hypermarketeissa. Myymälöiden tuotevalikoimat ja markkinointi yhtenäistettiin.

Suomen ulkopuolella

Suomen lisäksi Prismoja sijaitsee myös Virossa ja Venäjällä.  Vuonna 2017 Prisma sulki Latviassa ja Liettuassa olevat liikkeet kannattamattomina mutta ilmoitti aikovansa avata uusia liikkeitä Virossa ja Venäjällä.

Kritiikki

Vuonna 2010 Prisma irtisanoi Virossa palkkojen alennusta vastustaneen luottamusmiehen. Viron ay-liike aikoi viedä Prisman oikeuteen, koska irtisanomisella uhkailua ei pidetty laillisena työtaistelumuotona maan työsopimuslain mukaan. Prisma vaati joko irtisanomisia tai 12–15 % palkkojen laskua Virossa yhden vuoden määräajaksi. (Palkat on nostettu jo takaisin edeltävälle tasolle). Ennen irtisanomista palkka oli 560 euroa kuukaudessa. Prisman työntekijöistä noin 10 % kuuluu ay-liikkeeseen. Prisma myös irtisanoi 11 pääluottamusmiestä tukevaa työntekijää ja palkkasi heidän tilalleen matalampipalkkaisia työntekijöihin. Ammattiyhdistys ETKA:n puheenjohtajan mukaan Prisma jätti solmimatta työehtosopimuksen ammattiyhdistyksen kanssa.
Diana Scarwid

Diana Elizabeth Scarwid (s. 27. elokuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt mm. elokuvissa Pretty Baby, Ratkaisu, Äiti kulta, Taistelukala, Psyko III, Rohto, Salaisuus pinnan alla, ja Party Monster. Hän on ollut naimisissa Eric Scheinbartin kanssa, mutta he ovat eronneet. Heillä on kaksi lasta.
Scarwid oli Emmy-palkintoehdokkaana vuonna 1995 televisioelokuvasta Truman.
Swedish House Mafia

Leave The World Behind

Vuonna 2014 ilmestyi Swedish House Mafian ja Christian Larsonin tekemä elokuva "Leave The World Behind", joka näyttää ja kertoo yhtyeen jäsenten elämästä ja heidän viimeisestä One Last Tour maailmankiertueesta. Elokuvassa jäsenet puhuvat mm. siitä, miksi he lopettivat, ja että he eivät enää ole parhaita ystäviä kuten ennen Swedish House Mafiaa.
Malesian Grand Prix 2012

Vapaat harjoitukset

Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla.

Kilpailu

Hamilton piti startissa kärkipaikkansa, mutta sade yltyi voimalliseksi. Kaikki kuljettajat Narain Karthikeyania lukuun ottamatta joutuivat tekemään varikkostopin ja vaihtamaan välikelin renkaat sadekelin renkaiksi. Karthikeyan oli lähtenyt kilpailuun sadekelin renkailla ja onnistui tämän ansiosta nousemaan kymmenenneksi. Toinen olosuhteiden muuttumisesta hyötynyt kuljettaja oli Sergio Pérez, joka teki varikkostopin heti onnistuen nousemaan kolmanneksi. Kierroksella seitsemän turva-auto tuotiin radalle olosuhteiden vaikeuduttua. Kahta kierrosta myöhemmin kilpaileminen kävi mahdottomaksi sään vuoksi, mikä johti kilpailun keskeyttämiseen punaisin lipuin. Kilpailua jatkettiin tuntia myöhemmin turva-auton perässä olosuhteiden kohennuttua. Button pilasi kilpailunsa ajamalla Karthikeyanin perään joutuen tekemään ylimääräisen varikkokäynnin.
Kilpailun voittoon ajoi yllättäen Alonso. Toisen sijan nappasi Sergio Pérez ja kolmannen Lewis Hamilton.
Sumperinjoki

Sumperinjoki on Padasjoella sijaitseva joki. Se on bifurkaatiojärvi Vesijaon laskujoki Kymijoen vesistöön. 
Sumperinjoki laskee vetensä Tohtainlammin ja Välijoen kautta Myllyjärveen. Sieltä reitti jatkuu Kaukilankosken kautta Miestämään, Arrakosken kautta Alajärveen, Tarposeen ja edelleen Ruokolampeen. Ruokolammesta vesi virtaa Yläjärveen ja sieltä Kirkkolammin kautta Padasjoen kirkonkylän läpi Päijänteeseen Padasjoenselälle. Lopulta Vesijaosta lähteneet vedet päätyvät monen vesistön kautta Kymijokeen ja sen kautta Suomenlahteen.
Ihamäki

Ihamäki on kylä Somerolla, Hirsjärven kahden puolen, Someron keskustaajamasta itään. Ihamäen naapurikyliä Somerolla ovat Harju, Lammi ja Joensuu lännessä, Kultela pohjoisessa, Ylenjoki, Kivisoja ja Hirsjärvi idässä sekä Terttilä etelässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 264, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron seitsemänneksi suurimman kylän ja Someron haja-asutusalueen kylistä väkiluvultaan toiseksi suurimman heti Pitkäjärven jälkeen.

Historia

Kylän vanha tontti on sijainnut nykyisen Ihamäentien varressa Hirsjärven ja Virkaanjoen väliin jäävällä harjanteella, missä vanhalla kylänpaikalla ovat vielä Nikulan eli Iso-Riukan sekä Tuomolan talot ja näistä hiukan sivummalla Lampo eli Vähä-Riukka. Hirsjärven etelärannalla, Helsingintien varressa sijaitsee Ihamäen kylään kuuluva Hovilan kartano (historiallisissa lähteissä myös Ihamäen kartano), joka muodostaa maisemallisesti ja kulttuurihistoriallisesti merkittävän, hyvin säilyneen kokonaisuuden. Siitä on vuonna 1929 erotettu kylän etelärajalla sijaitseva Mustjoki. Isossajaossa muodostettuja uudistaloja kylässä ovat Ruostela ja Pälikkö niin ikään kylän eteläosassa, Terttilän kylän rajalla.

Tunnettuja ihamäkeläisiä

Tunnettuihin Ihamäkeläisiin kuuluu kylästä kotoisin oleva seiväshyppääjä Pentti Nikula.
HMS Wachtmeister (1681)

Palvelus

Alus osallistui Suuressa Pohjan sodassa Tanskan ja Liivinmaan sotaretkiin. Se oli vuonna 1704 Suomenlahdelle sijoitetun laivaston lippulaivana. Alus osallistui Kögebuktin meritaisteluun vuonna 1710.
Kommodori Wrangelin komentama laivasto-osasto joutui kuuden Venäjän keisarikunnan laivaston linjalaivan yllättämäksi. HMS Wachtmeisterin seurana olivat fregatti HMS Karlskrona Wapen ja brigantiini HMS Bernhardus. Seuranneessa taistelussa kaikki ruotsalaisalukset vallattiin ja niiden miehistöistä sai surmansa viisikymmentä miestä, 13 haavoittui ja 387 joutui sotavankeuteen.
Hameur Bouazza

Ura

Bouazza on Watfordin kasvatti, mutta ei kyennyt vakiinnuttamaan paikkaansa ykkösjoukkueessa. Kaudella 2005–2006 hyökkääjä jäi Darius Hendersonin, Marlon Kingin Ja Ashley Youngin varjoon, mutta viimeisteli silti kolme maalia yhdeksässätoista pelaamassaan ottelussa. Pääasiassa hän oli vaihtopelaajan roolissa.
Syyskuussa 2009 Bouazza siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Blackpooliin vuoden sopimuksella. Kauden päätyttyä joukkue ei kuitenkaan tehnyt hänen kanssaan jatkosopimusta.
Heinäkuussa 2010 Bouazza allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen kaudeksi 2010-2011 Ranskan pääsarjaan nousseen Arlesin kanssa. Hän teki joukkueen paidassa ensimmäisen maalinsa kotiottelussa Bordeaux'ia vastaan 21. marraskuuta 2010.
28. tammikuuta 2011 Bouazza siirtyi puolen vuoden lainasopimuksella takaisin Englantiin Millwalliin. Hän onnistui tekemään avausottelussaan maalin kotiottelussa Middlesbrough'ta vastaan 19. helmikuuta 2011.

Maajoukkueura

Bouazza sai ensimmäisen maajoukkuekutsunsa 15. marraskuuta 2006 pidettyyn harjoitusotteluun Burkina Fasoa vastaan. Tuolloin hän kieltäytyi kutsusta epäröityään edustaisiko hän Ranskaa vai Algeriaa. Bouazzan unelmana olisi ollut jonain päivänä edustaa Ranskan maajoukkuetta. Bouazza sai toisen kutsun Algerian maajoukkueeseen harjoitusotteluun Libyaa vastaan 5. helmikuuta 2007. Tällä kertaa Bouazza hyväksyi kutsun ja pelasi samalla ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 7. helmikuuta 2007.
Bouazza pelasi kolme vuotta myöhemmin ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan kisoissa Angolassa. Kisojen aikana hän teki uransa toisen maalin puolivälieräottelussa Norsunluurannikkoa vastaan.

Yksityiselämä

Bouazza syntyi viisi lapsiseen perheeseen Évryssa, joka sijaitsee noin 25 kilometriä Pariisista. Hänen vanhempansa muuttivat Ranskaan Algeriasta ja Bouazzan isä on kotoisin Oranista.
Kurmaičiai

Kurmaičiai on kylä Kretingan kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, Länsi-Liettuassa lähellä Itämerta ja Latvian rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 805 asukasta.
Marsilaiset

Elämä Mars-planeetalla

Elämästä Marsissa on aiemmin spekuloitu paljon. Muun muassa Percival Lowell (1855–1916) oli vakuuttunut Marsin kanavien olemassaolosta. Kuitenkaan ei ole olemassa mitään merkkejä siitä, että Marsissa olisi koskaan ollut älyllistä elämää.

Tieteiskirjallisuus

Marsilaiset ovat olleet varsin suosittuja hahmoja tieteistarinoissa. Niitä ovat kuvanneet muun muassa Edgar Rice Burroughs (Mars-kirjat), H. G. Wells, Kurt Vonnegut ja Ray Bradbury. Wellsin romaanissa Maailmojen sota (1898) marsilaiset tekevät hyökkäyksen Maahan. Romaanin pohjalta tehdyssä kuunnelmassaan nuori Orson Welles säikäytti amerikkalaiset radionkuuntelijat vuonna 1938 luulemaan hyökkäystä todeksi.

Viihteessä

DC Comicsin sarjakuvahahmo Metsästäjä Marsista on kuvattu pitkäksi, kaljuksi ja vihreäihoiseksi humanoidiksi. Prätkähiiret ovat samannimisessä sarjassa marsilaisia, jotka tekivät maahan pakkolaskun. Marsilaisia näkyy myös useissa muissa sarjakuvissa, kuten Aku Ankoissa.
Populaarikulttuurissa marsilaiset on usein kuvattu niin sanottuina ”pieninä vihreinä miehinä”.
Thomaskirche

Thomaskirche (suom. Tuomaan kirkko) on kirkkorakennus Saksan Saksin osavaltion suurimmassa kaupungissa Leipzigissa. Kirkko tunnetaan parhaiten paikkana, jossa säveltäjä Johann Sebastian Bach työskenteli kanttorina.

Historia

Thomaskirchen paikalla on sijainnut kirkkorakennuksia jo 1100-luvulta lähtien. Nykyisen goottilaista arkkitehtuuria edustavan rakennuksen vihki katoliseksi kirkoksi 10. huhtikuuta 1496 Merseburgin piispa. Uskonpuhdistaja Martti Luther saarnasi kirkossa vuonna 1539. Nykyisin kirkko on luterilainen.
Kirkon torni on rakennettu 1537. Nykyisen 68 metrin korkeutensa se sai vuoden 1702 korjausrakennustöissä. Vuonna 1950 kirkkoon siirrettiin Johann Sebastian Bachin jäännökset toisessa maailmansodassa tuhoutuneesta Leipzigin Johanneskirchestä eli Johanneksenkirkosta. Kirkon nykyinen, vuonna 1993 asennettu goottilainen alttari, on peräisin kommunistiviranomaisten vuonna 1968 tuhoamasta Leipzigin yliopiston Paulinerkirchestä.

Kuoro

Thomaskirchen kuoro, Thomanerchor, perustettiin vuonna 1212. Se on vanhimpia ja tunnetuimpia saksalaisia poikakuoroja. Kuoroa johtaa kirkon kanttori. Johann Sebastian Bach toimi virassa vuosina 1723–1750.

Urut

Kirkossa on kahdet urut. Vanhemmat on rakennettu 1885–1889. Ne rakensi Wilhelm Sauer. Romanttiset urut eivät kuitenkaan sovi yhteen kirkkoa tunnetuksi tehneen Bachin musiikin kanssa, ja siksi vuosina 1999–2000 kirkkoon asennettiin toiset, Gerard Woehlin urkurakentamon rakentamat urut.
Kuivalahti

Kuivalahti on kylä Eurajoella. Kuivalahdella on kesäteatteri ja noin 30 oppilaan peruskoulu (luokat 1.–6.). Kylässä on myös lihakauppa. Kuivalahdella oli myös kyläkauppa, mutta sen toiminta on loppunut.
Kuivalahdella on myös nuorisoseurantalo, jossa voi järjestää juhlia tai muita tapahtumia. Kuivalahden Kesäteatteri järjestää joka kesä näytelmän, joka on vuosittain tuonut vierailijoita Kuivalahdelle.
Mellilä

Sijainti ja palvelut

Vuonna 1916 itsenäistynyt Mellilä oli maaseutumainen kunta; aiemmin se kuului Loimaaseen. Mellilän keskustaajama kasvoi rautatien myötä, Mellilän rautatieasema Turku–Toijala-radan varteen avattiin vuonna 1885. Asema lakkautettiin vuonna 1990 autoistumisen aiheuttaman matkustajakadon myötä. Tällä hetkellä vanha asema toimii nuorisotilana.
1960-luvulla kunnan läpi rakennettiin uusi valtatie 9 Turusta Tampereelle, joka lyhensi matkaa myös lähiseudun keskukseen Loimaalle.
Mellilän keskustasta on Osuuspankki, K-Market, kirjasto, apteekki sekä Mellilän ylläpitämä uuden sekä vanhan tavaran kirpputori. Keskustan lähettyvillä on myös lounasravintola.

Luonto

Luonnoltaan Mellilä on tyypillistä Loimaan seudun savitasankoa, jossa vain harvakseltaan, lähinnä vedenjakajilla, on soita ja kalliosydämisiä moreenimäkiä ja paikoin harjuja. Alueen suurin suo on Kosken, Someron, Ypäjän ja Loimaan alueille ulottuva Eksyssuo, ja Mellilän länsiosien kautta kulkee Säkylästä Mellilään ja Koskelle johtava harjujakso, johon rajoittuu muutamia pienempiä soita ja jokunen pieni järvi. Merkittävin vesistö on Mellilästä alkunsa saava, entisen Loimaan kunnan alueen halki Loimaan Niinijoella virtaava ja Alastarolla Loimijokeen laskeva Loimijoen sivujoki Niinijoki. Pienistä harjujärvistä suurin on Karinaisten kautta virtaavan Paimionjoen sivujoen Tarvasjoen lähdejärvi Mustajärvi, jonka rannalla sijaitsee SLEY:n omistama Mustajärven leirikeskus. Harjua seuraa myös Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määrittelemä historiallinen Huovintie.

Historia

Mellilä kuului uuden ajan alussa Loimaan hallintopitäjään. Pitäjän Niinijoen neljännes koostui Mellilän, Pesänsuon ja Perälän kylistä, joista viimeksi mainittu jakaantui Isonperän ja Vähänperän kyliksi 1500-luvulla. Vuosisadan loppupuolella alueella oli taloja 21. Vuodesta 1651 aina vuoteen 1680 Mellilä oli emäpitäjänsä mukana osa Loimaan vapaaherrakuntaa, joka oli lahjoitettu Arvid Wittenbergille.
Mellilästä, jota tuolloin nimitettiin Peränkulmaksi, tuli Loimaan rukoushuonekunta vuonna 1825, joskin jo 1805 Turun tuomiokapituli oli määrännyt emäpitäjän pappien pitämät kirkonmenot toimitettavaksi siellä joka neljäs sunnuntai. Oman kirkon rakentamiselle saatiin lupa 1815, ja perustustyöt aloitettiin kaksi vuotta myöhemmin. Riitojen vuoksi työt olivat kuitenkin pysähdyksissä useita vuosia, kunnes rakennustyöt määrättiin vietäväksi päätökseen keisarillisella käskykirjeellä 1823. Nykyinen Mellilän kirkko valmistui 1825, ja siihen lisättiin torni 1888.
Suomen itsenäistyessä kunnan väkiluku oli hieman vajaat 2000 henkeä. Asukasmäärä kasvoi hiljakseen aina 1950-luvulle saakka, suurimpana lisäyksenä luovutetusta Karjalasta tullut Kurkijoen siirtoväki, saavuttaen lähes kolmentuhannen asukkaan rajan. Tämän jälkeen väkiluku kääntyi laskuun.

Kylät

Isoperä, Mellilä, Pesänsuo, Vähäperä.
Mellilän asemanseudun taajamassa on 442 asukasta (31.12.2016).

Ruokakulttuuri

Mellilän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kuoritusta maidosta juoksutettu joppijuusto sekä saletti, pariloitujen suolasilakoiden kanssa tarjottava rosolli.
Frederick L. Schuman

Frederick Lewis Schuman (1904-1981) oli yhdysvaltalainen politologi ja kansainvälisten suhteiden tutkija. Hän toimi professorina Williams College -yliopistossa.
Allan Clayhills

Allan Wilhelm Clayhills (17. lokakuuta 1890 Tampere – 27. syyskuuta 1953 Turku) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat apteekkari Thomas Wilhelm Clayhills ja 
Ellen Maria Indrén, hänen puolisonsa oli Anna-Marie Lundberg.

Opinnot

Clayhills kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1910. Hän kuului Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opiskelujaan Helsingin yliopiston filosofisen  tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla 1910−1911. Hän suoritti insinööritutkinnon alkuosan Darntstadtin teknillisessä korkeakoulussa 25. heinäkuuta 1917. Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssille hän osallistui vuonna 1929. Sotilashallinnollisten kurssien 1. jakson hän suoritti vuosina 1931−1932 ja 2. jakson vuosina 1935−1936.

Jääkäriaika

Allan Clayhills liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 31. joulukuuta 1915. Hänet siirrettiin 19. kesäkuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja takaisin 4. komppaniaan hän palasi 1. lokakuuta 1917.  Clayhills osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla Misse-joen, Riianlahden ja Aa-joella. Hän hoiti 4. komppanian vääpelin tehtäviä 10. lokakuuta 1917 – 11. helmikuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika

Hän palveli Päämajassa 7. kesäkuuta alkaen ja myöhemmin Yleisesikunnan järjestelyosaston päällikkönä, 23. lokakuuta 1918 hänet siirrettiin Suomen senaatin sota-asiaintoimituskunnan H2:n päälliköksi. Hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 Porin rykmenttiin komentajan vt. apulaiseksi. 2. pataljoonan komentajaksi hänet nimitettiin 20. toukokuuta 1920. Rykmentin talouspäällikön tehtävät hän otti vastaan 23. syyskuuta 1921 ja 20. helmikuuta 1925 hän palasi takaisin 2. pataljoonan komentajaksi. Puolustusvoimista hän erosi 22. huhtikuuta 1925. Hän toimi sen jälkeen maanviljelijänä omistamallaan tilalla Ruissalossa, mutta hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen 2. joulukuuta 1926 ja hänet määrättiin 1. kenttätykistörykmentin talouspäälliköksi, josta tehtävästä Clayhills siirrettiin 14. helmikuuta 1938 3. divisioonan intendentiksi.

Talvi- ja jatkosota

Hän toimi talvisodassa ja välirauhan aikana 4. armeijakunnan intendenttinä. Jatkosotaan hän osallistui ensin 7. armeijakunnan huoltopäällikkönä, josta hänet siirrettiin vuonna 1943 päämajan ylitarkastajan esikuntaan, jossa hänet määrättiin päämajoitusmestarin käyttöön. Vuonna 1944 hänet siirrettiin päämajan huollon yhteysosaston päälliköksi ja sotasaaliin luovutusosaston päälliköksi.

Sotien jälkeinen aika

Sotien jälkeen hän hoiti Puolustusvoimain pääesikunnassa sotasaaliin luovutusasiat sen lakkauttamiseen saakka. Tämä toimi oli ns. palkkiotoimi ja sitä kesti vuoteen 1946 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi osastopäälliköksi Oy Mankala Ab:lle, josta hän siirtyi vuonna 1950 Vesijohtoliike Huberin Turun osaston palvelukseen. Tässä tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa saakka. Hänet on haudattu Turkuun.
Lugnaquilla

Lugnaquilla on yksi Irlannin korkeimmista vuorista, sen korkeus on 925 metriä. Sitä korkeampia ovat vain kolme Macgillycuddy’s Reeks -vuoriketjun huippua  ja Mount Brandon. Lugnaquilla on osa Wicklowvuoria ja sijaitsee Wicklown kreivikunnassa maan itäosassa. Hyvällä säällä sieltä näkee Walesin Snowdoniaan asti.