google/wiki40b huggingface dataset:
Sannakji

Sannakji (koreaksi 산낙지) on perinteinen korealainen ruokalaji. Elävistä nakji-mustekaloista (Octopus minor) leikataan irti lonkerot, jotka paloitellaan ja tarjoillaan välittömästi. Sannakji nautitaan tavallisesti välipalan tapaan seesamiöljyn kera, ja sen nauttimisessa tulee noudattaa varovaisuutta, sillä lonkerot voivat imukupeillaan tarttua kurkkuun tai ruokatorveen ja aiheuttaa tukehtumisen.
Ed Jovanovski

Ura

Jovanovski aloitti jääkiekon vasta 14-vuotiaana, ja oli OHL:n tähtipelaajistoa vähäisestä kokemuksestaan huolimatta. Hänet valittiin tulokaskaudellaan OHL:n tulokkaiden All Stars -joukkueeseen, ja samana vuonna Florida Panthers varasi hänet ensimmäisenä NHL:n varaustilaisuudessa.
Jovanovski aloitti ammattilaisuransa heti kaudella 1995–1996 ja vakiinnutti paikkaansa Panthersin kokoonpanossa. Keskinkertaisten näyttöjensä vuoksi hänet myytiin vuonna 1998 Vancouver Canucksiin, jossa hänestä kehittyi yksi liigan parhaista puolustajista. Kaupassa Vancouveriin siirtyivät Jovanovskin ohella Dave Gagner, Kevin Weekes, Mike Brown ja ehdollinen varausvuoro. Panthers sai puolestaan Pavel Buren, Brett Hedicanin, Brad Ferencen ja ehdollisen varausvuoron. Canucksin kanssa solmitun sopimuksen päätyttyä vuonna 2006 hän siirtyi vapaana pelaajana Phoenix Coyotesiin.
Jovanovski pelasi Arizonassa viisi vuotta. Heinäkuussa 2011 hän teki neljän vuoden ja 16,5 miljoonan dollarin sopimuksen Florida Panthersin kanssa, jossa hän aloitti NHL-uransa vuonna 1995. Jovanovski pelasi Floridassa kuitenkin vain yhden täyden ja kaksi tynkää kautta. Hän lopetti uransa keväällä 2014.

Muuta

Jovanovskin vanhemmat ovat makedonialaisia, jotka ovat muuttaneet Jugoslaviasta Kanadaan.
Piippola

Kyliä

Kirkonkylä, Kangaskylä, Lamu, Leskelä
Meschac Gaba

Elämä

Meschac Gaba toimi aluksi itseoppineena ja opiskeli myöhemmin taidemaalariksi Zossou Gratienin työpajassa. Beninissä järjestettyjen ensimmäisten näyttelyiden jälkeen eräs säätiö Ranskassa kutsui hänet vuonna 1990 Ranskaan, jonka jälkeen hän teki matkoja Senegaliin ja Norsunluurannikolle. Vuonna 1996 hänet hyväksyttiin lopulta opiskelemaan Amsterdamin Rijksakademie van Beeldende kunsteniin ja hän möi ensimmäiset teoksensa Stichting Beeldende Kunsti -säätiön ja muihin kokoelmiin. 
1990-luvun lopusta lähtien Gaba osallistui lukuisiin kansainvälisiin näyttelyihin, muun muassa kuraattori Okwui Enwezorin järjestämään Mirror's Edge -näyttelyyn. Enwezor esitteli Gaban teoksia myös Documenta 11:ssa ja Africa Remixissä vuosina 2004-2007. Vuonna 2003 Gaba oli yksi viidestä taiteilijasta, jotka edustivat Alankomaita Venetsian biennaalissa. Hänen teoksiaan on myös ollut esillä useissa muissa biennaaleissa, muun muassa vuonna 2006   Kuuban Havanan biennaalissa, São Paulon biennaalissa Brasiliassa ja Sydneyn biennaalissa Australiassa. 
Vuonna 2000 Gaba meni naimisiin hollantilaisen kuraattorin Alexandra van Dongenin kanssa. Heidät vihittiin näyttelyssä For Real Stedelijk Museumissa Amsterdamissa, joka dokumentointiin samaan aikaan kuin teos Häähuone taideperformanssina.

Tuotanto

Meschac Gaban teokset liittyvät pääasiassa kolonialismin ja globalisaation vaikutuksiin. Hän yhdistää teoksensa monimutkaisiin talous-, kulttuuri- ja yhteiskuntasuhteisiin, sekä ilmiöihin, jotka liittyvät suoraan yksilön elämän todellisuuteen. Hänen teoksensa Boulangerie Africaine (2004, Afrikkalainen leipomo) teemana oli patonki, jonka Ranskan siirtomaaisännät ottivat käyttöön Gaban kotimassa Beninissä ja josta on tullut osa paikallista ruokakulttuuria, vaikka vehnän viljelylle ei ole todellisia paikallisia perusteita.
Keskeinen aihe Gaban töissä on seteli. Hän saattaa käyttää sitä joko itsenäisenä motiivina tai usein manipuloituna, tai se on usein suoraan materiaalina installatioissa ja taide-esineissä. Manipuloidut setelit viittaavat kysymyksiin markkinoista ja (siirtomaan) representaatioon. Teokseen "Money Tree" (Rahapuu), joka on sarjassa Afrikan nykytaiteen museo, Gaba kokosi  muotokuvia taiteilijoista kuten Pablo Picasso, jotka - primitivismin näkökulmasta - liittyvät "afrikkalaiseen" taiteeseen Afrikan maiden seteleissä, kun taas toinen samassa sarjassa oleva työ yhdistää eri maiden todelliset setelit, jotka kuvaavat taiteilijoita kansallisten kulttuurien edustajina.

Kirjallisuus

Gaba, Meschac, Steevensz, Bert, Stork, Gijs: Library of the Museum of Contemporary African Art.    , 2001.  ISBN 9075380208.
Věci veřejné

Věci veřejné (VV, suom. julkiset/yleiset asiat, vrt. latinan rēs publica) oli tšekkiläinen puolue. Vuonna 2001 perustetun puolueen puheenjohtajana oli sisäministeri Radek John. John toimi ennen poliitikon uraansa kirjailijana ja toimittajana ja hänen tunnettavuutensa edisti puolueen suosiota.
Puolue toimi aluksi Prahan paikallispolitiikassa ja nousi valtakunnalliseksi vaikuttajaksi vasta sen jälkeen. Sen ohjelmaa on luonnehdittu oikeistopopulistiseksi. Puolue korostaa suoraa demokratiaa. Jäsenet voivat äänestää puolueen verkkosivulla sen ohjelman eri kohdista. Puolueen taustalla tiedetään kuitenkin toimivan myös joukon prahalaisia liikemiehiä.
Puolue ehti perustaa ns. VV-partioita, jotka alkoivat puhdistaa Prahan puistoja sopeutumattomista aineksista, kuten kodittomista ja romaneista. Toiminta loppui lyhyeen, kun sitä verrattiin Unkarin Magyar Gárdaan.
Puolue osallistui vuoden 2009 eurovaaleihin, joissa se sai 2,4 % äänistä. Toukokuun 2010 vaaleissa se keräsi 10,88 % ja nousi pääministeri Petr Nečasin kolmen puolueen oikeistohallitukseen.
Osa puolueen jäsenistä syytti huhtikuussa 2011 liikenneministerinä toiminutta VV:n Vít Bártaa korruptiosta. Bárta sai myöhemmin syytteet, mutta syytöksiä esittäneet edustajat oli erotettu puolueesta.
Puolue ilmoitti ettei se osallistu lainkaan vuoden 2013 vaaleihin. Puolue lakkautettiin 2015.
Valgjärv (Otepää)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 66 ha (hehtaaria) ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Saaria on 3, joiden yhteinen pinta-ala on 0,77 ha. Länsipäässä sijaitsevia Mustasaaria, jotka ovat 110 ja 60 metriä pitkät, yhdistää kävelysilta. Luoteisrannan läheisyydessä sijaitsee 40 metriä pitkä pajusaar. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 177,0 m meren pinnan yläpuolella. Järveen laskee viisi ojaa, joista huomattavimmat ovat lounaasta tuleva Roodevikukraav, etelästä tuleva Põdrajärve oja ja kaakosta Mikumõtsa oja. Sen laskujoki on Elva jõgi (Tamme jõgi), joka lähtee Pajusaaren takaa virtaamaan kohti luodetta. Järven valuma-alueen laajuus on 4,9 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys 5,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0021 km³ (kuutiokilometriä) eli 2,1 miljoonaa m³ .
Järven rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata. Järven itärannalla sijaitsee valgjärven kylä, jonka asutus on levinnyt rantaan. Etelässä on kylän puisto..

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu (viroksi keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (viroksi kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.
Ted Allan

Ted Allan (alk. Alan Herman; 25. tammikuuta 1916 Montreal, Kanada – 29. kesäkuuta 1995 Toronto, Kanada) oli kanadalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän kirjoitti uransa aikana useita näytelmiä, novelleja, romaaneja sekä elokuva-, radio ja televisiokäsikirjoituksia. Hänet palkittiin Kanadassa sekä kirjoistaan että televisiourastaan. Lisäksi Allan oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan elokuvaan Isäni valheet.

Elämä

Ted Allan syntyi Montrealissa, ja hänen alkuperäinen nimensä oli Alan Herman. Hän kiinnostui jo nuorena kommunismista ja kirjoitti kommunistisille sanomalehdille The Workerille ja Daily Clarionille. Allan tapasi 18-vuotiaana lääkärin ja tunnollisen kommunistin Norman Bethunen, jonka apulaisena hän toimi Espanjan sisällissodassa. Sitten Allan oli Kiinassa lehdistöupseerina Bethunen yksikössä, joka taisteli Mao Zedongin puolella Tšiang Kai-šekia vastaan.
Bethunen kuoltua vuonna 1939 Allan palasi Pohjois-Amerikkaan haaveenaan työstää Bethunen elämää valkokankaalle. Sydney Gordonin kanssa Allan kirjoitti Bethunen ensimmäisen elämäkerran The Scalpel, The Sword: The Story of Dr. Norman Bethune. Vuonna 1952 julkaistu teos käännettiin 19 kielelle ja sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Kanadassa Allan käsikirjoitti yli sata radionäytelmää CBC:lle. Kanadan ratsupoliisi alkoi tutkia 1950-luvulla Allanin yhteyksiä kommunismiin, ja Allan päätti lähteä vuonna 1954 Britanniaan. Hän kirjoitti Britanniassa useita näytelmiä ja käsikirjoitti ohjelmia televisioon.
Allan käsikirjoitti oman novellinsa pohjalta Ján Kadárin ohjaaman vuoden 1975 elokuvan Isäni valheet, josta Allan sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Allan muutti 1970-luvulla Los Angelesiin, jossa hän ystävystyi John Cassavetesin kanssa. Allan käsikirjoitti Cassavetesin kanssa vuoden 1984 elokuvan Tunteiden virrat, joka sai Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun.
Allanin melkein 50 vuotta kestänyt haave Bethunesta kertovasta elokuvasta tuli lopulta toteen vuoden 1990 elokuvassa Bethune – sankarin synty. Elokuva kärsi kuitenkin tuotantovaikeuksista, ja sen tuotanto kesti viisi vuotta. Elokuvan budjetti paisui, ja lisäksi Allan ja pääosanesittäjä Donald Sutherland joutuivat ilmiriitoihin siitä, miten Bethunea pitäisi esittää. Monien lehdistössäkin huomattujen ongelmien jälkeen elokuva menestyi todella huonosti. Elokuvan Chester Rice -niminen hahmo, jota esitti Colm Feore, perustui Allaniin itseensä.
Allan kärsi viimeisten vuosiensa aikana sydänongelmista, ja hän kuoli 79-vuotiaana hengitysvajaukseen. Hän kirjoitti elokuvien ja näytelmien lisäksi novelleja The New Yorkeriin ja Harper’siin ja lastenkirjan Ville Hiirava pankkiirina. Hän sai uransa aikana kanadalaisen Stephen Leacock -kirjallisuuspalkinnon ja Gemini-palkinnon pitkästä urastaan Kanadan televisiossa.
Paul Muni

Paul Muni (oik. Meshilem Meier Weisenfreund 22. syyskuuta 1895 Lviv, Ukraina – 25. elokuuta 1967 Montecito, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Hän voitti parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta Tri Louis Pasteur (The Story of Louis Pasteur, 1936). Hän on saanut myös urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Varhaiset vaiheet

Muni syntyi juutalaisperheeseen Lvivin kaupungissa silloisessa Itävalta-Unkarissa nykyisen Ukrainan alueella. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin Paulin ollessa vasta lapsi vuonna 1902.

Ura

Paul Munin elokuvadebyytti oli vuonna 1929. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat mm. Olen vainottu kahlekarkuri (I Am a Fugitive from a Chain Gang, 1932), Arpinaama (Scarface, 1932), Tri Louis Pasteur (The Story of Louis Pasteur, 1936), Hyvä maa (The Good Earth, 1937), Emile Zolan elämä (The Life of Emile Zola, 1937) ja Elämän liekki (The Last Angry Man, 1959).

Yksityiselämässä

Muni oli naimisissa Bella Finkelin kanssa vuodesta 1921 lähtien aina kuolemaansa saakka. Hänellä ei tiettävästi ollut lapsia. Paul Muni kuoli sydänsairauteen 71-vuotiaana.
Punapyy

Ulkonäkö

Punapyylle on tunnusomaista vaalea leukalappu, jota ympäröi musta reunus. Rinnassa ja kyljissä on mustia poikittaisviiruja. Linnun selkäpuoli on harmaanruskehtava ja jalat sekä nokka punaiset. Vaaran uhatessa punapyy mieluummin pakenee juosten kuin lähtee lentoon. Punapyy on 33–34 cm pitkä ja painaa 500–700 grammaa.

Sukulaiset

Punapyyllä on Euroopassa lähisukulaisia lajeja, joilla kaikilla on pystyviiruinen kylkikuvio. Kivikkopyy asustaa Apenniinien niemimaan vuoristoissa, Alpeilla ja Balkanin niemimaalla. Vuoripyytä tavataan puolestaan Balkanin koillisosissa ja Turkissa. Koska punapyy ja sen lähisukulaiset ovat tyypillisiä paikkalintuja, on luonnollista, että lajeja ei ole tavattu Suomessa.

Lisääntyminen

Naaras munii 10–17 munaa ja hautoo niitä noin 25 vuorokautta. Poikaset oppivat nopeasti ottamaan lentopyrähdyksiä.

Ravinto

Punapyyt syövät siemeniä, silmuja ja maassa eläviä selkärangattomia.
Pääsykoe

Pääsykoe on oppilaitoksen järjestämä koe, jolla valitaan uusia opiskelijoita. Tyypillisesti pääsykokeita järjestävät korkeakoulut keväisin. Pääsykokeita on monia erilaisia, esimerkiksi Taideteollinen korkeakoulu antaa ennakkotehtäviä tehtäväksi, kun taas monet muut yliopistot järjestävät kirjallisia tai matemaattisia pääsykokeita. Useat tahot, kuten oppilaitosten opiskelijajärjestöt, järjestävät maksua vastaan valmennuskursseja, joilla valmistaudutaan nimenomaan pääsykoetta varten. Tarjolla on myös ilmaisia pääsykoeoppaita.
Pääsykokeen lisäksi oppilaita voidaan karsia muilla tavoin, esimerkiksi haastatteluilla tai soveltuvuuskokeilla. Pääsykokeen rinnalla yleensä myös ylioppilastodistuksen arvosanoilla on painoarvoa opiskelijavalinnoissa.
Hilary Haag

Elämäkerta

Haag syntyi pienessä kylässä Mount Horebilla, Wisconsinissa. Haagista oli tulla aluksi lakimies, mutta työskentelikin hetken aikaa tarjoilijana Texasissa ennen kuin hän muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi. Tämä ei kuitenkaan tuottanut tulosta ja Haag palasi takaisin Texasiin, jossa hän alkoi työskentelemään tietokoneiden myymisen ohella ääninäyttelemistä ADV Filmsillä vuodesta 1999 lähtien.

Ääninäyttelijänä

Haagin ensimmäinen merkittävä rooli oli Nene Romonova animessa Bubble Gum Crisis 2040, joka oli myös yksi hänen ainoa äänirooli, jossa Haag menetti hetkellisesti äänensä huutamisen vuoksi, jota esiintyi sarjan aikana useaan otteeseen. Hän on myös harvoja ääninäyttelijöitä, jotka kykenevät dubbaamaan japanilaisten ääninäyttelijöiden todella kimeitä ääniä. Haag ei ollut aluksi mikään suuri animen ystävä, ennen kuin hän ryhtyi dubbaamaan sarjoja englanniksi. Haag pitää animesarjoja saippuasarjoina, joiden seuraavaa jaksoa ei malta odottaa. Haag palkittiin ensimmäisen kerran työstään vuonna 2002 ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä animesarjasta Princess Nine.
Hän tehnyt urallaan yli 130 dubbausroolia, joiden ohella Haag on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa My Gym Partner's a Monkey -animaatiosarjaan.
Tähtipallokala

Koko ja ulkonäkö

Tähtipallokala voi kasvaa 120 cm pitkäksi. Aikuisen kalan vartalossa on valkoisella pohjalla lukuisia pieniä mustia pisteitä,jotka lisääntyvät ja pienenevät kalan ikääntyessä. Nuoret kalat ovat oransseja, niiden selässä on mustia pilkkuja ja vatsapuolella mustia vinojuovia, joista kehittyy vähitellen pilkkuja. Nuoret ovat niin erinäköisiä, että niitä pidettiin aiemmin omana lajinaan Arothron aerostaticus.

Alkuperä ja elinympäristö

Tähtipallokalat ovat peräisin Indopasifiselta merialueelta. Niitä tavataan myös Etelä-Afrikan Atlantinpuoleisella rannikolla. Nuoret yksilöt pysyttelevät hiekkapohjaisilla, kasvullisuuden peittämillä alueilla laguuneissa ja riuttojen sisäosissa. Aikuiset siirtyvät usein riuttojen ulkoreunoille.

Ravinto

Tähtipallokala syö koralleja, nilviäisiä ja muita selkärangattomia. Se saalistaa lähinnä öisin.
Annie-gaala 1984

Annie-gaala 1984 oli 13. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1984 parhaille animaatioiden tekijöille.

Voittajat

Voittajat lihavoituna:
Risingshadow

Historia

Sivusto sai alkunsa vuonna 1996, kun sivuston ylläpitäjä Mika Salovaara loi sivuston, jossa hän listasi ilmestyviä fantasiakirjoja. Vuonna 2001 sivusto sai nimen ja osoitteen Risingshadow.net. Myöhemmin palstan käyttäjiin tuli mukaan myös kirjailijoita, kustantamoiden edustajia sekä aihepiirin lehtien, seurojen ja tapahtumien väkeä. 
Risingshadow on Suomen suurin tieteis- ja fantasiakirjallisuuteen keskittynyt sivusto. Vuoden 2003 jälkeen sivustolla on vierailtu yli viisitoista miljoonaa kertaa. Sivusto on englanninkielisestä nimestään huolimatta suomenkielinen. Vuonna 2007 Risingshadow laajeni kahdeksi itsenäiseksi sivustoksi, suomen- ja englanninkieliseksi. Englanninkielisellä puolella noin 1600 rekisteröitynyttä käyttäjää, tietokanta kattaa yli 8 400 kirjailijaa, yli 45 000 kirjaa. 
Kirjailijatietokannassa on yli 2000 kirjailijaa ja yli 5000 kirjaa. Keskustelupalstalla on noin 4800 rekisteröitynyttä käyttäjää. Kirjatietokannassa on rekisteröityneille käyttäjille mahdollisuus omistettujen ja luettujen kirjojen listaukseen. Uutis- ja artikkeliosiossa on muun muassa kirjailijoiden haastatteluja ja toimitettuja kirja-arvosteluja. Sivuston keskustelupalstalla keskustellaan kirjallisuudesta ja muista aiheista. Harrastajakirjoittajien osiossa saa vertaispalautetta novelleista ja runoista. Käyttäjät järjestävät toimintaa keskenään, kuten kuukausitapaamisia eri kaupungeissa ja jokakesäisen tapaamisen Suomenlinnassa.
Risingshadow on tehnyt yhteistyötä muiden suomalaisen sf-fandomin edustajien kanssa, tavoitteena kasvattaa ihmisten tietoisuutta aihepiiriin kuuluvista julkaisuista ja tapahtumista. Risingshadow'lla on ollut edustus sf-seurojen yhteistyökokouksissa ja se on pitänyt tapaamisia Finnconissa. Vuodesta 2007 Risingshadow’n käyttäjät ovat muodostaneet oman Atorox-palkintoraadin. Risingshadow’lla on ollut oma edustajansa myös Helsingin kirjamessuilla 2005 ja 2007. Vuosina 2006 ja 2008 sivusto on järjestänyt novellikilpailun ja vuonna 2012 Risingshadow järjesti novellikilpailun yhdessä Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajat ry:n kanssa. Vuoden 2012 kilpailuun osallistui yli 140 tekstiä ja siihen osallistui paljon myös nuoria kirjoittajia.
Risingshadow on ollut merkittävässä asemassa internetin tulossa osaksi suomalaisen fandomin toimintaa. Sivuston syntymä oli aluksi erillinen aikaisemmasta fandomista ja mahdollisti harrastajien kokoontumisen myös isojen asutuskeskusten ulkopuolelta.
Juutalainen hautausmaa

Juutalainen hautausmaa on hautausmaa, jonne on haudattu vain juutalaisia uskontoon liittyvien seremonioiden mukaisesti.
Hepreaksi hautausmaata kutsutaan nimillä bet kevarot, hautojen paikka ja bet olam, ikuisuuden talo. Hautausmaan perustaminen on yksi ensimmäisistä ja tärkeimmistä tehtävistä uutta juutalaista yhteisöä perustettaessa. Hautausmaa vihitään käyttöön perinteisin menoin. Mikäli hautausmaa on samalla alueella kuin muihin uskontokuntiin kuuluvien hautausmaiden kanssa, juutalaisten ja ei-juutalaisten tilat tulee olla erillään toisistaan ja hautojen alueet erotettu muurein, joissa on erilliset sisäänkäynnit. Juutalaisen kulttuurin mukaan juutalaiset hautausmaat ovat ikuisia, eli niitä ei saa hävittää, eikä kerran käyttöön otettuun hautaan saa haudata uudelleen.
Joissakin Euroopan kaupungeissa vanhat juutalaisen hautausmaat toimivat nähtävyyksinä. Näihin kuuluvat muun muassa Praha ja Budapest. Holokaustin aikana natsi-Saksa tuhosi lukuisia juutalaisia hautausmaita eripuolilla Eurooppaa ja joistakin hautausmaista on tullut sen vuoksi myös holokaustin muistomerkkejä, kuten Varsovan getossa sijainneesta hautausmaasta.
Kivien laittaminen haudoille on juutalainen perinne, joka vastaa kukkien tai seppeleiden viemistä haudoille. Kukkia, mausteita ja oksia on käytetty joskus, mutta kiveä suositaan, sillä juutalaisen uskonnon keskuudessa se koetaan nimenomaan juutalaiseksi tavaksi. Tapa juontaa vanhasta perinteestä, israelilaisten erämaavaelluksen ajoilta, jolloin haudat peitettiin kivillä. Nykyisin myös kukat ovat yleistyneet.
Juutalaiset hautakivet tunnistaa yleensä Daavidin tähdestä ja hepreankielisestä kirjoituksesta. Naisten haudoilla on menora eli seitsenhaarainen kynttilänjalka.
Vanhoja kirjakääröjä ei polteta, vaan nekin haudataan juutalaiselle hautausmaalle.
Käytettävyys

Käytettävyys (engl. usability) on apuvälineen tai muun valmistetun esineen, palvelun tai ympäristön helppokäyttöisyyttä tietyn tavoitteen saavuttamiseksi. Käytettävyydellä voidaan myös viitata helppokäyttöisyyttä mittaaviin menetelmiin sekä oppiin niistä periaatteista joita soveltamalla tuotteesta, palvelusta tai ympäristöstä saadaan helppokäyttöisempi.
Ihmisen ja koneen välisessä vuorovaikutuksessa käytettävyydellä viitataan yleensä tietokoneohjelmiston tai verkkosivun helppokäyttöisyyteen.
Käytettävyydellä (engl. availability) voidaan myös viitata aikaan, jonka laitteet kuten palvelimet ja paperikoneet ovat käytössä.

Käytettävyys (availability)

Tuotantoympäristöissä käytettävyydellä tarkoitetaan yleensä järjestelmien teknistä toimivuutta ja toimivuusastetta. Toinen tästä yleisesti käytetty termi on saatavuus. Monissa organisaatioissa käytettävyys-termin käyttöä saatavuudesta on alettu välttää, jottei se sekoittuisi käyttäjäkokemuksen yhteydessä käytettyyn termiin, ks. artikkelin alku.
Saatavuudella viitataan siihen, kuinka suuren osan vuorokaudesta järjestelmä on toiminnassa ja käyttäjien saatavilla. Esimerkiksi jonkun järjestelmän saatavuus voi olla 99%, jolla tarkoitetaan sitä, että järjestelmä on ollut toimintakykyinen 99% ajasta. ITIL-sanaston suomenkielinen versio  liittää saatavuuteen myös luotettavuuden, ylläpidettävyyden, huoltovarmuuden, suorituskyvyn ja turvallisuuden.
Teknisissä standardeissa (esimerkiksi PSK 6201) käytettävyydellä (availability) tarkoitetaan vain käytettävyyttä ajan suhteen. Saatavuus-termin käyttäminen esimerkiksi paperikoneen tai robottijärjestelmän toiminta-asteen suhteen johtaa väärinkäsityksiin, koska robottijärjestelmän saatavuus käsitetään kuvaamaan kyseisen järjestelmän hankinnan vaikeutta. Käytettävyys-termi käsitettynä toimintakuntona ajan suhteen on tuhansissa tuotantokapasiteetin kauppasopimuksissa määritelty laskukaavojen tarkkuudella, koska monet sopimussakot ovat perustuneet siihen. 
Käytettävyyden toisen merkityksen (usability), tullessa yhä merkittävämmäksi on ehdotettu otettavaksi käyttöön myös termi aikakäytettävyys kuvaamaan käytettävyyttä ajan suhteen. Olennaista tässä terminologiaviidakossa olisikin olla sekoittamatta merkityksiä keskenään. Jos sekoittumisen vaara on ilmeinen, kannattaa englanninkieliset vastineet liittää mukaan kuvaukseen tai käyttää termiselityksiä.
Naukjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 42 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 136 metriä mpy.
Bryant Park

Bryant Park on New Yorkiin kuuluvan Manhattanin saaren keskellä oleva puisto. Puistossa on mahdollista pelata erilaisia puistopelejä. Lisäksi siellä on lapsille karuselli ja talvisin luistinrata. Puistossa on myös ajoittain elokuvanäytöksiä. Puisto sijaitsee aivan New Yorkin kaupunginkirjaston, New York Public Libraryn vieressä, mikä tekee puistosta kirjastossa vieraileville suositun lukupaikan. Lounasaikaan puiston ruokapisteet täyttyvät lounastajista. 
Bryant Park on muodoltaan suorakulmainen. Puisto ja sen vieressä olevaa kirjastoa rajoittavat idässä Fifth Avenue, lännessä Sixth Avenue sekä etelässä ja pohjoisessa 40. ja 42. katu.

Historia

Puiston paikalla sijaitsi 1840-luvun alussa rakennettu massiivinen tekoallas Croton Distributing Reservoir, jonka muurit olivat 15 metriä korkeat ja 7,5 metriä paksut. Vesialtaan viereen rakennettiin vuoden 1853 maailmannäyttelyyn suuri lasipalatsi Crystal Palace sekä näkötorni Latting Observatory. Näkötorni paloi vuonna 1854, ja kun Crystal Palace tuhoutui tulipalossa vuonna 1858, niiden paikalle rakennettiin puisto; Reservoir Square. Vuonna 1884 puisto nimettiin yhdysvaltalaisen runoilijan William Cullen Bryantin mukaan. 1900-luvun alussa tekoallas purettiin ja sen paikalle rakennettiin nykyinen kirjasto.