google/wiki40b huggingface dataset:
Maiju Hirvonen

Maiju Hirvonen (s. 25. joulukuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Naisten Liigan PK-35 Vantaata ja on pelannut pääsarjatasolla myös Ilveksessä ja NiceFutiksessa.
Hirvonen on pelannut runsaasti otteluita myös Suomen tyttömaajoukkueissa. Palloliitto valitsi hänet lupaavimmaksi nuoreksi naispelaajaksi vuonna 2008. Hän nousi naisten maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2009 EM-kilpailuihin korvattuaan loukkaantuneen Heini Tiilikaisen vain päivä ennen turnauksen alkua.
Inga Guttorm

Inga Guttorm on utsjokelainen luokanopettaja.
Inga Guttorm on kääntänyt 1980-luvulla useita oppikirjoja saamenkielisen opetuksen tarpeisiin. Hänellä on myös omaa oppikirjatuotantoa. Inga Guttorm on yhdessä sisarensa kanssa toimittanut tunnetun saamelaisen kirjailijaisänsä Hans Aslak Guttormin tuotantoa.
Lapin aluehallintovirasto nimesi yhdessä OAJ:n Lapin alueyhdistyksen kanssa Inga Guttormin vuoden lappilaiseksi opettajaksi vuonna 2012.
Raul Meireles

Maajoukkueura

Portugalin maajoukkueessa Meireles on pelannut 76 ottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 2008 EM-kisojen lohkovaiheen ensimmäisen kierroksen ottelussa Turkkia vastaan.
Jalmari Lankinen

Jalmari Arvi Lankinen (1. helmikuuta 1894 Antrea – 18. toukokuuta 1970 Lahti) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Lankisen vanhemmat olivat muurari Matti Lankinen ja Sohvi Tilli. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1923 oli opettaja Elina ja toinen vuodesta 1933 Siiri Jäppinen. Lankinen pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta realilyseosta 1916 ja valmistui arkkitehdiksi 1921 Teknillisestä korkeakoulusta.  Lankinen oli aluksi apulaisena Uno Ullbergin arkkitehtitoimistossa Viipurissa 1921–1925 ja Viipurin kaupungin rakennustoimistossa 1925–1927. Oman toimistonsa Lankinen perusti Viipuriin 1927. Sotien jälkeen toimisto siirtyi Lahteen. Lankinen opetti myös Viipurin teollisuuskoulussa ja Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa.
Lankisen poika toisesta avioliitosta, arkkitehti Juha Lankinen tutki Viipurin rakennushistoriaa ja toteutti työryhmineen Etelä-Karjalan museossa sijaitsevan Viipurin kaupungin pienoismallin.
Erkki Aurejärvi

Erkki Ilmari Aurejärvi (s. 8. joulukuuta 1941 Helsinki) on suomalainen siviilioikeuden emeritusprofesori.
Aurejärvi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1960, oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1966 ja lisensiaatiksi vuonna 1969. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1976 Helsingin yliopistosta. Aurejärvi sai varatuomarin arvon vuonna 1983. Hän työskenteli lakimiehenä Eero Apajalahden asianajotoimistossa 1966–1968, Helsingin yliopiston assistenttina 1968–1982, apulaisprofessorina 1982–1983 ja professorina 1983–2006. Aurejärven tuotanto kohdistuu erityisesti luotto- ja sopimusoikeuteen sekä tupakkateollisuuteen.
Aurejärvi tuli tunnetuksi niin sanotuissa tupakkaoikeudenkäynneissä. Hän edusti Pentti Ahon tupakkaoikeudenkäynnissä vuonna 1992 kuollutta päämiestään näissä oikeudenkäynneissä vuosina 1988–2001, jolloin korkein oikeus hylkäsi kanteen äänin 4–1. Perusteena prosessiin Aurejärvellä oli, että tupakkateollisuus on järjestelmällisesti salannut tietoja tupakan vaaroista ja peittänyt niitä markkinoinnilla. Niin sanottu kevytsavukeoikeudenkäynti päättyi sopimukseen sen jälkeen, kun käräjä- ja hovioikeus olivat hylänneet Arajärven edustamien naisten kanteet, joissa he olivat vaatineet korvauksia.
Kokoomusta, aiemmin vihreitä, edustava Aurejärvi oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–2008. Hän toimi Stadion-säätiön hallituksen puheenjohtajana vuosina 1993–2009 ja edustajiston puheenjohtajana 2009–2013.
Rami Rusinen

Rami Rusinen (s. 1976 Mäntyharju, Suomi) on lahtelainen näyttelijä. Hän on näytellyt 2012 syksyllä ensi-iltaan tulleen 3 Simoa -elokuvan pääroolin, Rendel elokuvassa Rotikan roolin jonka ensi-ilta oli 2017. Lisäksi Rusinen on näytellyt useita sivurooleja elokuvissa kuten Armomurhaaja, Lovemilla, ja televisiosarjoissa kuten Donna, Helppo elämä, Ihon alla, Sekasin, Lovemilla, Salatut elämät ja Syke.
STS-51-L

Tavoite

Lennon päätavoitteena oli TRDS-2-satelliitin laukaiseminen ja SPARTAN-203-koe, jonka tarkoituksena oli tutkia Halleyn komeettaa. Muita tavoitteita olivat Fluid Dynamics Experiment (FDE); Comet Halley Active Monitoring Program (CHAMP); Phase Partitioning Experiment (PPE); ja kolme Shuttle Student Involvement Program (SSIP)-koetta.
Lähtö televisioitiin laajalti, ja Yhdysvalloissa sitä seurattiin mm. kouluissa, koska Christa McAuliffe oli valittu "opettaja avaruudessa" ("Teacher in Space")-ohjelmaan. Tähän ohjelmaan liittyen McAuliffen oli tarkoitus tehdä televisioitavia oppitunteja sukkulan kyydissä. Tämä ohjelma toteutettiin myöhemmin lennolla STS-118 elokuussa 2007.
Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö

Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö oli 1940-luvulta 1980-luvulle saakka toiminut Suomen sisällissodan punakaartilaisten etujärjestö. Järjestö oli kommunistien hallinnassa, eli se ei edustanut kaikkia entisiä punakaartilaisia.

Historia

Vasemmistolaisten entisten punakaartilaisten julkinen yhteistoiminta alkoi jatkosodan päätyttyä. Aluksi aktivistit vaikuttivat Entisten Sotilaiden Toverikuntien Liitossa yhdessä sotilaiden, metsäkaartilaisten ja työvelvollisten kanssa. ESTL:n punakaartilaisten ensimmäinen erillinen valtakunnallinen edustajakokous järjestettiin Helsingissä elokuussa 1945. Kokous muun muassa asetti "V. 1918 Punakaartilaisten korvauskomitean", jonka tehtävänä oli edistää korvausten saamista sotilaille ja näiden omaisille. Lisäksi kaksi vuotta toiminut komitea keräsi tietoja sisällissodan tapahtumista.
Toukokuun 1947 edustajakokouksessa perustettiin "Entisten Punakaartilaisten maatakäsittävä Keskustoimikunta", jolle punakaartiasiat siirtyivät ESTL:ltä. Toiminta virallistettiin 1952, jolloin rekisteröitiin Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö. EPK:lla oli paikallisosastoja Helsingissä, Inkeroisessa, Järvenpäässä, Karkkilassa, Lahdessa, Laviassa, Lohjalla, Loimaalla, Oulussa, Perniössä, Porissa, Raumalla, Tampereella ja Turussa.

Helsingin Entiset Punakaartilaiset

Helsingin Entiset Punakaartilaiset erosi keskusjärjestöstä 1953. Se jatkoi toimintaansa vuoteen 1984, jolloin yhdistys luovutti varansa ja sekä hallussaan olleiden muistomerkkien hoitovastuun SKP:n Helsingin piirijärjestölle. Ne siirtyivät 1990 edelleen Helsingin Vasemmistoliitolle.
Yhdistyksellä oli hoidossaan Santahaminan ja Tammisaaren vankileirien muistomerkit.
Bakar (kaupunki)

Bakar on Primorje-Gorski Kotarissa Kroatiassa sijaitseva kaupunki. Osa Bakarin asukkaista on turkkilaisia. Myös Bakarin lähistöltä on löytynyt kuparia.

Historia

Mainintojen mukaan roomalaiset saapuivat Bakariin 129 eaa.. Ensimmäisessä maailmansodassa Gabriele D'Annunzio osallistui sotilaalliseen ratsiaan Bakarin satamassa vuonna 1918. Toisessa maailmansodassa Bakarissa oli italialainen keskitysleiri. Suurin osa siviili-väestöstä pakeni Bakarista Ljubljanaan, mutta sodan päätyttyä asukkaat palasivat takaisin Bakariin.
Teerijärvi (Parkano)

Maantietoa

Järven pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa suuren Teerinevan länsilaidalla kallioisten mäkien välissä. Teerinevan laidat ovat ojitettuja ja viisi näistä suo-ojista laskee järveen. Kaakkoon johtava suo-oja toimii samalla laskuojana. Vedet virtaavat suo-ojia myöten etelään ja Ojajärven pohjoispuolelle Soininkallion eteen, missä ojat yhtyvat Ojajärven laskuojaan pari sataa metriä luusuasta. Rantaviivan pituus on 750 metriä. Rannat ovat suota lukuun ottamatta eteläistä kallioista mäkeä, jonka jykkä rinne kohoaa yli seitsemän metriä korkealle. Järvi on autio eikä sinne johda teitä. Metsäautotie loppuu perin sadan metrin päähän. Ikaalisten ja Parkanon välinen raja ohittaa järven sadan metrin päästä.
Bååtin palatsi

Bååtin palatsi (ruots. Bååtska palatset) on palatsimainen rakennus Tukholman Blasieholmenilla, Norrmalmin kaupunginosa-alueella. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Nicodemus Tessin vanhempi ja se valmistui vuonna 1669. Barokkityylisen H-kirjaimen muotoisen palatsin rakennutti valtakunnan veromestari Seved Bååth. Komean pääporraskäytävän esikuvaksi on mainittu Rooman Palazzo Barberini. Bååtin palatsi on ollut vuodesta 1874 lähtien Ruotsin vapaamuurareiden (Svenska Frimurare Orden) hallussa.
Täystyrmäys

Juoni

Vaatesuunnittelija Marcus Ray on aikaisemmin myynyt Hongkongissa piraattitekstiilejä nimekkäistä vaatemerkeistä. Nykyisin hän yrittää olla laillinen myyjä ja tietämättään hän on työskennellyt neljä vuotta CIA agentin Tommy Hendricksin kanssa, joka on lähetetty tutkimaan laittomia kaupantekoja. Tilanne muuttuu huonoon suuntaan, kun laittomat kopiot farkuista leviävät laajemmille markkinoille ja he joutuvat emoyhtiön pomon Karen Leen epäillyiksi piraattien levittämisestä. Marcus päättää yrittää Tommyn kanssa etsiä käsiinsä piraattien valmistajat. Samalla he sotkeutuvat Hongkongissa vaikuttavan venäjän mafian kanssa tekemisiin, jotka suunnittelevat levittävänsä pienimuotoisia pommeja tekstiilien ja lelujen seassa.
Valkeajärvi (Mänttä-Vilppula, Kuoreniemi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Viinistu

Viinistu on kylä Kuusalun kunnassa Harjumaan maakunnassa Viron pohjoisosassa. Viinistu sijaitsee Suomenlahden rannalla Pärispean niemellä noin 7 kilometriä pohjoiseen Loksasta. Viinistussa oli vuoden 2019 alussa 119 asukasta. Vuonna 2012 asukkaita oli 148 (1.1.2012).

Palvelut ja nähtävyydet

Viinistussa toimii nykyisin taidemuseo, hotelli-ravintola ja satama.

Historia

Viinistu mainitaan ensi kerran vuonna 1372 nimellä Wynest.

Tunnettuja kyläläisiä

Laivaston jäsen, diplomaatti ja taidemaalari Aleksander Warma (1890–1970) syntyi Viinistussa. Warma oli Viron lähettiläs Suomessa vuosina 1939–1940 ja pakolaishallituksen johtaja 1963–1970. Aleksander Warma oli muuttanut Suomeen, Kabböleen Johannes Warman poikana vuonna 1906.
Yrittäjä Jaan Manitski on syntynyt Viinistussa ja on nykyisin merkittävä työllistäjä kylässä. Manitski omistaa Viinistun taidemuseon ja hotellin.

Viinistun taidemuseo

Viinistun taidemuseossa on kokoelma Viron taidetta ja vaihtuvia näyttelyitä.
Delta Motor Group

Delta Motor Group Oy on Kia- ja Mitsubishi-autoja ja -varaosia maahantuova yritys. Se työllistää yhteensä noin 70 työntekijää Suomessa. Yritys on perustettu vuonna 1937. Delta aloitti Kian maahantuonnin Suomeen vuonna 2004 ja Mitsubishin maahantuonnin vuoden 2011 alussa.
Delta-konserniin kuuluu autoliikeketju Delta Auto, joka myy ja huoltaa Kia-, Mitsubishi-, Mazda- ja Opel-autoja paikkakuntakohtaisesti 26 toimipisteessään ympäri Suomen.  Lisäksi Delta on käynnistänyt BMW:n myynnin huhtikuussa 2013 Lahdessa, lokakuussa 2013 Kouvolassa ja tammikuussa 2014 Lappeenrannassa avatuissa Delta Bavaria -autoliikkeissä .
Delta tarjoaa myös merkkihuoltopalveluja Chevrolet- ja Saab-merkkisille autoille sekä Helsingin Konalassa Jaguar- ja Land Rover-merkkisille autoille. Delta tarjoaa huoltopalveluja kaikille muillekin merkeille. Yhteensä noin 480 henkilöä työllistävä Delta Auto on myös Suomen suurimpia käytettyjen autojen myyjiä.
Delta Motor Group Oy:n omistaa 100 %:n omistusosuudella brittiläinen pääomasijoitusyhtiö Delta Auto Group Ltd.
Delta-konsernin liikevaihto vuonna 2014 oli 528,8 miljoonaa euroa, jossa oli kasvua 6 % edellisvuoteen verrattuna. Vuonna 2014 automyynnin osuus liikevaihdosta oli 90,5 %, jälkimarkkinoinnin 8,3 % ja asiakasrahoituksen 1,2 %.

Johto ja hallitus

Delta-konsernin toimitusjohtajan tehtäviä on toukokuusta 2014 hoitanut talousjohtaja Mari Onkamo.  Kian ja Mitsubishin maahantuontia johtaa Miska Tammelin ja Delta Autoa Jari Lepistö. 
Deltan hallituksen puheenjohtajana toimii Jukka Härmälä, joka on aiemmin ollut Stora Enso Oyj:n toimitusjohtaja ja toiminut useissa luottamustehtävissä. Yhtiön hallitukseen kuuluu niin ikään David Herman, joka on toiminut johtotehtävissä useissa autoalan organisaatioissa muun muassa Opel AG:n puheenjohtajana ja Saabin toimitusjohtajana. Hallitukseen kuuluvat myös Rudy Amirkhanian, nykyisin mm. VneshEkonomBankin puheenjohtajan neuvonantajana toimiva Yuri Zektser sekä Eläkeyhtiö Varman entinen toimitusjohtaja Matti Vuoria.

Historia

Delta Motor Group Oy aloitti toimintansa 2.11.1937 alun perin nimellä Lauttasaaren Autokorjaamo Oy, jonka jälkeen yhtiö tunnettiin Oy Löfström Ab:na vuosina 1940-1948. Tämän jälkeen yhtiöstä tuli Oy Konela Ab (1948-2003). Vuodesta 2003 lähtien yhtiö on toiminut nimellä Delta Motor Group Oy.
Konela-aikaan, 1940-luvun lopulta alkaen, yhtiö toimi neuvostoliittolaisten autojen maahantuojana. Yhtiö toimi myös Lada-automerkin maahantuojana vuosina 1971-2012. Fiat, Alfa Romeo ja Lancia kuuluivat yhtiön maahantuomiin automerkkeihin vuosina 1991-2009. Konsernin tytäryhtiö Delta Trucks harjoitti Ivecon ajoneuvojen maahantuontia vuodesta 2002 vuoteen 2010. Yhtiö aloitti Kian maahantuonnin vuonna 2004 ja Mitsubishin maahantuonnin vuonna 2011.
Maija Silvennoinen

Maija Sisko Silvennoinen (s. 28. helmikuuta 1961 Tarvaala, Saarijärvi) on suomalainen keittiömestari, ravintoloitsija, ruokatoimittaja ja televisiokokki. Hän on toiminut muun muassa vuosina 1993–2002 esitetyn Bon Appétit -ruokaohjelman juontajana ja toimittajana sekä juontanut MTV3:lla Huomenta Suomen Makuja-osiota, jossa hän valmisti erilaisia ruokia. Silvennoinen on toiminut myös muun muassa Me Naiset -lehden ja Ilta-Sanomien ruokatoimittajana.
Silvennoinen on kirjoittanut yli 20 keittokirjaa. Hän osallistui Top Chef Suomen ensimmäiselle tuotantokaudelle kevättalvella 2011.
Silvennoinen on työskennellyt ravintolapäällikkönä lukuisissa suomalaisissa ravintoloissa, mukaan lukien Savoy, GW Sundmans, Havis Amanda ja Nevski. Nykyisin Silvennoinen omistaa Jyväskylässä kasvisravintola Katriinan. Silvennoinen oli Maa- ja kotitalousnaisten Keskus ry:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2016-2017.
Naisen päivä

Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa 8.1.1980 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvan esittäminen ja levittäminen Suomessa oli lainvastaista.
Nauha

Nauha on tekstiilituote, joka on litteä ja enintään 20 cm leveä. Se on kudottu tai punottu tai myös voitu liimata tekstiilimateriaalista. Nauhoja käytetään tukemiseen ja kiinnitykseen, ja myös koristeina vaatetuksessa ja sisustuksessa sekä monenlaisessa muussa käytössä. Ne ovat vanhimpia kutomalla valmistettavia tuotteita. Erikoiskäyttöön tarkoitettuja nauhoja ovat muun muassa vaatetuksessa käytettävät sukkanauha, hiusnauha ja kengännauhat, mittavälineenä käytettävä mittanauha ja kirjoituskoneiden mustenauha.
Walesin arkkipiispa

Walesin arkkipiispa on Englannin kirkosta itsenäisen anglikaaniseen kirkkoyhteisöön kuuluvan Walesin kirkon päämies, jonka Walesin piispat valitsevat joukostaan. Arkkipiispan virka luotiin, kun Walesin hiippakunnan erotettiin omaksi kirkkoprovinssikseen. Viran nykyinen haltija on Barry Morgan.
Toisin kuin Canterburyn ja Yorkin arkkipiispat, jotka nimittää kuningatar pääministerin suosituksesta, Walesin arkkipiispan valitsevat keskuudestaan hoitamaan tehtävää oman hiippakuntansa lisäksi.
Harmaahankakarve

Käyttö

Harmaahankakarve on ilmanlaadun indikaattori, ja melko herkkä saasteille.
Harmaahankakarvetta käytetään hajuvesiteollisuudessa tuoksujen kiinnittymisen vaikuttavana aineosana. Harmaahankakarvetta on kerätty Kreikassa balsamointiaineiden ainesosaksi. Sillä on antibioottinen vaikutus.
Virpi Vairinen

Virpi Vairinen (s. 1986) on turkulainen runoilija, jolta on ilmestynyt kolme runoteosta. Vairinen päätoimittaa runoussivusto Nokturnoa. Hän on ollut mukana kaksi ensimmäistä teosta julkaisseessa Kolera-kollektiivissa ja toisena päätoimittajana vuoden 2017 Nuori Voima -lehden runousnumerossa. Vairinen on tehnyt myös useita yhteisteoksia eri alojen taiteilijoiden kanssa.

Tuotanto

Esikoisteos Kuten avata äkisti ilmestyi turkulaisen Kolera-kollektiivin kustantamana vuonna 2015 ja oli Tanssiva karhu -ehdokkaana.  
Toinen runokokoelma Ilmanala ilmestyi vuonna 2017 Kolera-kollektiivin kustantamana.  
Kolmas teos Maisemia joihin pelot sopivat ilmestyi Poesian Poesiavihkot-sarjassa syksyllä 2018.
Nicanor Parra

Nicanor Parra (5. syyskuuta 1914 San Fabián de Alico – 23. tammikuuta 2018 Santiago de Chile) oli chileläinen runoilija.
Parran ensimmäinen kokoelma Poemas y Antipoemas (1954) on latinalaisamerikkalaisen kirjallisuuden klassikkoja. Se on myös 1900-luvun tunnetuimpia espanjankielisiä runoteoksia, ja sen tekijä oli useasti ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi. Parra sai vuonna 2011 espanjankielisen maailman arvostetuimman Premio Cervantes -kirjallisuuspalkinnon.
Parra pyrki tuotannossaan ulos runouden perinteisistä kaavoista ja nimitti itseään antipoetaksi. Hänen sisarensa Violeta Parra (k. 1967) on lauluntekijänä maailmankuulu.
Parra valmistui vuonna 1938 Chilen yliopistosta matematiikan- ja fysiikanopettajaksi. Hän jatkoi vuonna 1943 fysiikanopintojaan Brown Universityssä Yhdysvalloissa ja toimi sittemmin kotimaassaan teoreettisen fysiikan professorina.
Pentti Oinonen

Politiikka

Eduskunnassa Oinonen on toiminut liikenne- ja viestintävaliokunnan puheenjohtajana toukokuusta 2015 lähtien. Aikaisemmin on toiminut jäsenenä puolustusvaliokunnassa 2011–2015, maa- ja metsätalousvaliokunnassa 2007–2011 sekä liikenne- ja viestintävaliokunnassa 2007–2011. Hän oli Vapon hallintoneuvoston puheenjohtaja vuosina 2012–2014 kunnes ilmoitti marraskuussa 2014 jättävänsä tehtävän solidaarisuuden osoituksena yrityksen yt-neuvottelujen vuoksi.
Toukokuussa 2009 Oinonen herätti huomiota ja paheksuntaa rinnastettuaan eduskunnassa homoparien perheensisäistä adoptiota käsiteltäessä puheessaan homoseksuaalit eläimiin sekaantumiseen. Oinonen kertoi vain kysyneensä pohdiskelevasti, missä menevät vapaamielisyyden rajat. Oinonen korosti, ettei hänen tarkoituksenaan ollut loukata.
Marraskuussa 2011 Oinonen ilmoitti boikotoivansa tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanottoa ja kertoi toivovansa kutsuvieraiden joukkoon enemmän sotaveteraaneja ja ”tavallista kansaa”. Lisäksi hän kritisoi homoparien tanssimista Linnan juhlissa.
Vuonna 2016 Oinonen aiheutti sekaannusta toimieassaan kolmannen kauden kansanedustajana kirjoittamalla lehteen tekaistun väitteen maahanmuuttajan tekemästä 15-vuotiaan tytön raiskauksesta Kuopiossa. Poliisin mukaan ilmoitusta raiskauksesta ei oltu koskaan tehty . Kirjoituksen jälkeen Oinonen väitti, että "poliisit ovat viemässä häntä poliisiautoon", mutta poliisin mukaan Oinosta ei kuitenkaan ollut tultu hakemaan poliisin toimesta. 
Kesäkuussa 2017 Oinonen ilmoitti, että jättää eduskunnan kuluvan kauden jälkeen. Hän mainitsi syyksi Jussi Halla-ahon valinnan perussuomalaisten puheenjohtajaksi, mikä hänen mielestään muutti puolueen arvomaailmaa.
Maaliskuussa 2018 Oinonen ilmoitti jättäytyvänsä pois kaikesta politiikasta, eikä näin ollen olisi ehdolla tulevissa vaaleissa.

Yksityiselämä

Oinosen vanhemmat olivat maanviljelijä Veikko Johannes Oinonen (1919–1963) ja emäntä Kerttu Annikki Oinonen (o.s. Soikkeli) (1923–1995). Oinonen on neljäs vanhempiensa kymmenestä lapsesta. Presidentti Mauno Koivisto myönsi Kerttu Oinoselle äitienpäivämitalin vuonna 1993. Pentti Oinosen puoliso on lähihoitaja Anneli Oinonen ja heillä on neljä poikaa.
Oinonen on tuomittu kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen vuonna 1989 törkeästä rattijuopumuksesta ja liikenteen vaarantamisesta. Lisäksi hänet on tuomittu ampuma-aserikoksesta vuonna 1992. Oinonen on kertonut tulleensa sittemmin uskoon ja laittaneensa asiat uuteen tärkeysjärjestykseen.
Edmond Roudnitska

Edmond Roudnitska (s. 26. kesäkuuta 1931 Argenteuil, Val-d'Oise, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu.
Roudnitska osallistui neljiin arvokilpailuihin 110 metrin aitajuoksussa mutta ei selviytynyt kertaakaan loppukilpailuun. Helsingin 1952 olympialaisissa hän karsiutui välierissä ajalla 14,9 s. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän karsiutui alkuerissä ajalla 14,9 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sivusi alkukierroksilla nimissään ollutta Ranskan ennätystä 14,3 s mutta jäi välierissä aikaan 14,9 s ja karsiutui loppukilpailusta. Rooman 1960 olympialaisissa hän juoksi alkuerissä ajan 14,4 s ja toisissa alkuerissä ajan 14,5 s eikä selviytynyt välieriin.
Roudnitska juoksi syyskuussa 1956 uuden Ranskan ennätyksen 14,3 s. Lisäksi hän sivusi Ranskan ennätystä seitsemän kertaa, viimeisen kerran lokakuussa 1960 ajallaan 14,2 s. Ranskan mestaruutta hän ei voittanut kertaakaan. Seuratasolla hän edusti Nice UC:tä. Hän on pituudeltaan 185-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 76 kiloa.
Monty Python

Monty Python oli brittiläinen komediaryhmä, joka tuli tunnetuksi BBC:lle tehdystä TV-sarjasta Monty Pythonin lentävä sirkus (1969–1974). Ryhmä on tehnyt lisäksi neljä elokuvaa sekä lukemattoman määrän oheistuotteita äänitteistä ja kirjoista videopeleihin. 
Pythoneita olivat Graham Chapman, John Cleese, Terry Gilliam, Eric Idle, Terry Jones ja Michael Palin. Ryhmän kirjoittamat sketsit luotiin lähinnä työpareina Cleese–Chapman ja Palin–Jones. Eric Idle kirjoitti yksin. Terry Gilliam loi sketsejä yhteen nivoneet animaatiot.
Yhdysvaltalaista Gilliamia lukuun ottamatta ryhmän jäsenet olivat opiskelleet joko Oxfordin tai Cambridgen yliopistossa.
Monty Pythonin televisiosarjan ja elokuvien tekoon osallistuivat myös Neil Innes, joka kirjoitti lauluja Lentävään sirkukseen, sekä näyttelijät Carol Cleveland ja Connie Booth.

Historia

Cleese ja Chapman tekivät vuonna 1967 sarjaa At Last the 1948 Show ja Idle, Jones ja Palin sarjaa Do Not Adjust Your Set. Tiimit ryhtyivät yhteistyöhön vuonna 1969.

Nimi

Ryhmä joutui miettimään itselleen ja sarjalleen nimeä kirjoittaessaan sketsejä Monty Pythonin Lentävän Sirkuksen ensimmäiselle kaudelle kesällä 1969. Ensimmäisiä esille nousseita ehdotuksia olivat Michael Palinin mukaan muun muassa "Megapode", "Arthur Megapoden mitätön show", "Arthur Megapoden eläintarha", "E. L. Moistin lentävä sirkus", "Kauhea, totinen Megapode", "Megapoden atomisirkus", "Vaseliiniparaati", "Milon Venuksen paniikkishow", "Pupu, kahelo, hiirihaukka, sänki ja saapas", "Pöllönvenytystunti", "Hevonen, lusikka ja kulho", "Rupikonnanylennyshetki" ja "Paroni van Tookin lentävä sirkus". Eric Idlen mukaan jossain vaiheessa kaikkein todennäköisin nimiehdokas oli "Gwen Dibley". BBC kuitenkin hylkäsi nämä kaikki nimet "kaameina". Lopulta John Cleese ehdotti nimeä "Python", ja Idle yhdisti siihen pubituttunsa nimen "Monty". Nimi "Monty Python" toi ryhmälle mieleen jonkun "iljettävän teatteriagentin", joten se hyväksyttiin. BBC halusi sarjan nimeen mukaan myös "Lentävän sirkuksen", joten sarjan lopullinen nimi oli kompromissi.