google/wiki40b huggingface dataset:
Aarno Maliniemi

Aarno Henrik Maliniemi, vuoteen 1930 Malin, (9. toukokuuta 1892 Oulu – 9. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kirkkohistorioitsija ja Helsingin yliopiston kirkkohistorian professori.
Maliniemi väitteli filosofian tohtoriksi 1925. Hän toimi Helsingin yliopiston kirjaston kirjastonhoitajana 1927–1945, kirkkohistorian professorina 1945–1960. Hän sai teologian kunniatohtorin arvon Helsingistä 1942, Uppsalasta 1952 ja skotlantilaisesta St Andrewsin yliopistosta 1960. Hän erikoistui Suomen keskiaikaisen latinankielisen kirjallisuuden tutkimukseen. Hän oli keskiajan kirkon suuri tuntija, ja on tutkinut myös vanhaa suomalaista kirjallisuutta.
Hänen puolisonsa oli filosofian tohtori ja lehtori Irja Maliniemi, joka oli vuodesta 1962 Helsingin yliopiston vertailevan kirjallisuudenhistorian dosentti.
Top, bottom ja versatile

Ihmisen seksuaalisuudessa top, bottom ja versatile ovat seksiasentoja ja -rooleja, etenkin miesten kesken. "Top" on yleensä penetroiva osapuoli, "bottom" penetraation vastaanottava osapuoli. Versatile on avoin harjoittamaan kumpaakin toimintaa. Tämä toimintatyyppi voi olla myös henkilön identiteetin osa, joka osoittaa preferenssiä tai laajemmin henkilön seksuaalista identiteettiä.
Sanoja top, bottom ja versatile käytetään myös BDSM:ssä mutta erilaisessa merkityksessä.

Top

Top on yleensä henkilö, joka suorittaa penetraation seksin aikana. Miestenvälisessä seksissä tähän usein liittyy penetraatio peniksellä anaali- tai oraaliseksissä. 
Trevor Hart Centers for Disease Control and Prevention (CDC) -laitoksesta selvitti, että itseään toppeinä pitävät penetroivat todennäköisemmin myös muissa aktiviteeteissa, kuten suuseksissä ja seksileluilla.

Versatile

Versatiilisuus on yleinen teema taiteilijalla Tom of Finland.

Rooli ja asema

Top, bottom ja versatile viittaavat miesten kesken penetraatioon riippumatta siitä, kumpi on päällä. Penetroiva osapuoli eli top voi maata selälläänkin. Hetero- ja lesboseksissä top, bottom ja versatile viittaavat yleensä fyysiseen asemaan eivätkä penetraatiorooliin.

Sosiaaliset roolit ja ominaisuudet

Eräässä kiinalaisia miehiä koskevassa tutkimuksessa top-miehet olivat luonteeltaan keskimäärin miestyypillisempiä kuin bottom-miehet, kun mittareina käytettiin omaa arviota siitä, oliko kiinnostunut asioista vai ihmisistä, tai oliko assertatiivinen ja dominoiva vai sosiaalinen ja lämmin. Sen sijaan Big Five -persoonallisuustyypeissä mitatut erot, esimerkiksi bottom-miesten hieman suurempi neuroottisuus, eivät olleet tilastollisesti merkitseviä. Versatile-miehet olivat top- ja bottom-miesten väliltä. Aiemmissakin tutkimuksissa oli havaittu seksuaalikäyttäytymisen ja luonteen yhteys ja se, että vähemmän koulutetut ja aasialaiset olivat muita todennäköisemmin bottomeja.

Yleisyys

Tieteellistä tutkimusta homo- ja bimiesten rooleista ei ole. Yleensä enemmistöllä uskotaan olevan bottom-preferenssi. Gay.comin 55 464 yhdysvaltalaisen henkilön käyttäjätilien mukaan toppeja oli 26 %, bottomeja 32 % ja versatileja 42 %. Mieltymykset kuitenkin vaihtelivat  suuresti eri osavaltioiden välillä.
Suomubarbi

Levinneisyys ja elinympäristö

Suomubarbin luonnolliset elinympäristöt ovat Intiassa. Lajia ei ole tavattu kertaakaan vuoden 1941 jälkeen, joten se on mahdollisesti hävinnyt. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) luokittelee suomubarbin puutteellisesti tunnetuksi lajiksi.

Koko ja ulkonäkö

Suomubarbi voi kasvaa korkeintaan 60 senttimetrin mittaiseksi. Sen suomut ovat hopeiset ja evät harmaat.
Goffredo Alessandrini

Goffredo Alessandrini (9. syyskuuta 1904 Kairo – 16. toukokuuta 1978 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.
Ennen elokuvauraansa Alessandrini opiskeli tekniikkaa Cambridgen yliopistossa. Hän työskenteli Alessandro Blasettin avustajana ja teki vaikuttavan dokumenttielokuvan La diga di Nag Hamadi (”Nag Hamadin pato”, 1929). Alessandrinin ensimmäinen näytelmäelokuva oli La segretaria privata (”Yksityissihteeri”, 1931).
Työskenneltyään useita vuosia Hollywoodissa Alessandrini palasi Italiaan, jossa hän ohjasi elokuvat Seconda B (”Toinen B”, 1934), Cavalleria (”Ratsuväki”, 1936), Lentäjä Luciano Serra (Luciano Serra pilota, 1938), Abuna Messias (1939), Giarabub (1941) ja Noi vivi (”Me elävät”, 1942). Yhteistyö fasistien kanssa johti siihen, että ohjaaja toimi toisen maailmansodan jälkeen etupäässä ulkomailla. Hänen italialaisesta myöhäistuotannostaan merkittävin on Giuseppe Garibaldista ja tämän ystävättärestä Anitasta kertova elokuva Camicie Rosse (”Punapaidat”, 1952), jonka viimeisteli Francesco Rosi. Sen naispääosaa näytteli Alessandrinin entinen vaimo Anna Magnani. Alessandrini ja Magnani avioituivat 1935. Aviolitto oli täysin epäonnistunut ja käytännössä, joskaan ei virallisesti, päättynyt jo 1942.
Gullkronanselkä

Gullkronanselkä (ruots. Gullkrona fjärd) on noin 30 kilometrin pituinen merenselkä Saaristomerellä Turunmaan saariston länsiosassa, lähellä Gullkronan saarta. Alue kuuluu Paraisten ja Kemiönsaaren kuntiin. Se muodostaa luontorajan Turunmaan läntisen ja itäisen osan välillä.
Riikinkukko

Koko ja ulkonäkö

Riikinkukkokoiraat voivat kasvaa 2,3 metriä pitkiksi ja pidentyneiden pyrstösulkien pituus on yli puolet linnun kokonaispituudesta. Koiraan pyrstö voi kasvaa noin 1,5 metrin mittaiseksi. Täysikasvuinen koiras painaa 4–6 kg. Naaras kasvaa harvoin yli metrin mittaiseksi ja painaa 2,75–4 kg. Koiraan pyrstön pidentyneet sulat ovat väriltään vihreät ja niissä on pronssinväriset ja siniset silmäkuviot. Koiraan pitkä kaula on väriltään kiiltävän sininen ja päälaella on sininen töyhtö. Ulkonäöltään riikinkukkokoiras muistuttaa viherriikinkukkokoirasta (Pavo muticus), joka eroaa siitä esimerkiksi vihreän kaulan ja erilaisen töyhdön perusteella. Koiraasta tunnetaan erilaisia mutaatioita, esimerkiksi valkoisia tai tummasiipisiä yksilöitä. Naaras on väriltään selästään ruskea ja vatsastaan valkoinen. Niskan höyhenet ja päälaen töyhtö ovat naaraalla vihreät.

Levinneisyys ja elinympäristö

Luonnonvaraisena riikinkukkoa tavataan Intiasta, Pakistanista, Nepalista, Bhutanista, Bangladeshista ja Sri Lankasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteiden metsien pohjakerrokset erityisesti jokien läheisyydessä. Lajia tavataan myös kylistä ja kaupunkien puistoista.
Foinikialaiset toivat riikinkukkoja Syyriaan noin 1000 eaa. ja Aleksanteri Suuri toi lintuja matkoiltaan hallitsemilleen Välimeren alueille. Riikinkukkoja pidettiin myös arvossa Rooman valtakunnan aikana ja keskiajalla, jolloin niitä siirrettiin muuallekin Eurooppaan.

Elintavat

Riikinkukot ovat kaikkiruokaisia ja syövät siemeniä, hedelmiä, hyönteisiä ja pieniä matelijoita sekä nisäkkäitä. Ravintonsa lintu etsii aamuvarhaisella ja hieman ennen auringonlaskua.
Riikinkukot eivät ole kovin hyviä lentämään ja pakenevat saalistajia mieluummin juoksemalla kuin lentämällä. Ne kuitenkin lentävät yöpymään korkealle puihin ja ylittävät jokia lentämällä. 
Riikinkukot elävät pienissä ryhmissä, joissa on yksi koiras ja kolmesta viiteen naarasta. Pesimäaikana linnut kokoontuvat yhteen ja koiraat esiintyvät naaraille levittelemällä pyrstöjään. Jokaisella koiraalla on oma reviirinsä ja reviirit sijaitsevat hyvin lähellä toisiaan. Naaraat kulkevat reviiriltä toiselle ja valitsevat sopivan koiraan. Yksi koiras pariutuu yleensä kahden naaraan kanssa. Riikinkukon pesä sijaitsee maassa tai jopa rakennuksessa. Naaras munii kolmesta kuuteen munaa, joiden haudonta kestää noin kuukauden ajan. Poikaset kykenevät seuraamaan emoaan noin kahden tunnin kuluttua kuoriutumisestaan.

Riikinkukko mytologiassa

Riikinkukko esiintyy useassa intialaisessa kansantarussa. Hindut pitävät lintua pyhänä, koska Shivan poika Kartikeya ratsastaa sillä. Riikinkukon uskotaan myös kykenevän lumoamaan käärmeitä ja estävän niiden lisääntymisen. 
Kreikkalaisessa tarustossa Heralla oli kaunis papitar Io, jota Zeus ihaili. Zeus muutti Ion hiehoksi suojellakseen häntä Heran mustasukkaisuudelta. Hera onnistui suostuttelemaan Zeuksen antamaan hiehon hänelle lahjaksi ja asetti monisilmäisen Argoksen hiehon vartijaksi. Zeus lähetti Hermeen tappamaan Argoksen ja vapauttamaan Ion. Argoksen palveluksesta kiitollisena Hera asetti kuolleen jättiläisen silmät riikinkukon pyrstöön.
Christabel Pankhurst

Dame Christabel Harriette Pankhurst DBE (22. syyskuuta, 1880 Manchester, Britannia – 13. helmikuuta, 1958 Los Angeles, Yhdysvallat) oli englantilainen suffragetti, joka vuonna 1936 sai brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajan arvon.
Christabel Pankhurst oli asianajaja Richard Pankhurstin ja suffragetti Emmeline Pankhurstin tytär. Yhdessä äitinsä ja muutaman muun naisten liikkeen jäsenen kanssa hän vuonna 1903 perusti Women’s Social and Political Unionin, naisten sosiaalisen ja poliittisen liiton, joka tunnettiin myös lyhenteellä WSPU. Pankhurst tuli kuuluisaksi myös lukuisista pidätyksistään. Ensimmäisen kerran hänet pidätettiin vuonna 1905 sen jälkeen kun hän oli häirinnyt Yhdistyneiden kuningaskuntien liberaalipuolueen kokousta vaatimalla huutaen naisten äänioikeutta. Pankhurst pidätettiin ja tuomittiin sakkoihin. Koska hän kieltäytyi maksamasta, hänet vangittiin. 
Vuotta myöhemmin Pankhurst valmistui asianajajaksi Manchesterin yliopistosta ja muutti Lontooseen työskennelläkseen WSPU:n sihteerinä. Toisen kerran hänet pidätettiin häiriköinnistä vuonna 1907 parlamenttitalon edustalla, ja kolmannen kerran hänet pidätettiin kaksi vuotta myöhemmin Lontoon Bow Streetilla. Vuosina 1912–1913 Pankhurst asui Ranskan Pariisissa välttääkseen Englannissa voimaan astuneen niin kutsutun kissa-ja-hiiri–säädöksen, jonka mukaan syömälakkoon ruvenneita vankeja oli lupa pakkosyöttää. Säädöksen oli tarkoitus olla vastaisku suffrageteille, jotka vankilassa ollessaan usein harjoittivat syömälakkoa ja jotka siten oli pakko vapauttaa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Pankhurst joutui palaamaan takaisin kotimaahansa, missä hänet jälleen kerran pidätettiin ja tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Hän kärsi tuomiostaan vain 30 päivää, sillä huolimatta uudesta säädöksestä hänet vapautettiin syömälakkonsa takia.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen osa naisista sai äänioikeuden. Pankhurst toimi vuoden 1918 vaalien Naisten puolueen ehdokkaana. Hän hävisi 775 äänellä Työväenpuolueen ehdokkaalle John Davisonille. Pian Pankhurst muutti Yhdysvaltoihin, missä hän alkoi toimia evankelistana. Vuonna 1936 hän sai brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajan arvon ja oikeuden käyttää arvonimeä dame. Pankhurst kuoli Kalifornian Los Angelesissa 77-vuotiaana vuonna 1958, ja hänet haudattiin Santa Monicaan.
Pyraminx

Pyraminx (joskus virheellisesti myös Rubikin pyramidi tai Pyramix) on Uwe Mèffertin kehittämä, vuonna 1981 markkinoille tullut pulmapeli. Pyraminx muistuttaa hiukan Rubikin kuutiota ja siksi usein luullaan Ernő Rubikin tuotteeksi. Pyraminx on kuitenkin muodoltaan tetraedri, toisin kuin pääosin kuution ja pallon muotoiset Rubikin pulmapelit. Pyraminx on myös huomattavasti helpompi ratkaista kuin normaali Rubikin kuutio. Pyraminx on yli 90 miljoonan kappaleen myynnillään maailman toiseksi myydyin pulmapeli heti Rubikin kuution jälkeen.
Rubikin kuution tapaan myös Pyraminxin nopeusratkaisusta kilpaillaan. Pyraminxin maailmanennätys on 0,91 sekuntia, jonka teki Dominik Górny kesäkuussa 2018. Suomen ennätystä pitää hallussaan Kim Jokinen tuloksella 1,82 sekuntia.
Arno Albert von Hellens

Arno Albert von Hellens (6. marraskuuta 1909 Turku – 12. marraskuuta 1984 Turku) oli suomalainen kirurgi ja vapaaherra, joka sai professorin arvonimen. 
Von Hellensin vanhemmat olivat maaherra ja oikeuskansleri Albert von Hellens ja Maja Oihonna af Ursin ja puoliso vuodesta 1933 sairaanhoitaja Inkeri Astrid Bohm. Von Hellens tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan suomalaisesta yhteiskoulusta 1928 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937. Tohtoriksi von Hellens väitteli 1947, edellisenä vuonna hän sai kirurgian erikoislääkärin pätevyyden. Turun yliopiston kirurgian dosentti von Hellensistä tuli 1954 ja Vaasan keskussairaalan kirurgian osaston ylilääkäri 1956. Tätä ennen von Hellens oli toiminut lääkärinä useissa eri sairaaloissa Länsi-Suomessa.  Sodissa von Hellens palveli kenttäsairaalan kirurgina, lääkintämajuriksi hänet ylennettiin 1942. Von Hellens oli Oulun yliopiston kirurgian vt. professori vuonna 1962 ja 1963, mutta siirtyi sitten Turun kirurgisen sairaalan ylilääkäriksi vuoteen 1974 saakka, minkä jälkeen hän toimi vielä pari vuotta lääkärinä kahdella eri aluksella. Vuonna 1966 vielä urologian erikoislääkärin pätevyyden saaneelle von Hellensille myönnettiin professorin arvonimi 1973.
Avalon Beach

Historia

Avalon nimettiin myyttisen Avalon-saaren mukaan. Legendojen mukaan, Avalon oli maanpäällinen paratiisi ja Kuningas Arthurin viimeinen leposija.

Urheilu ja ajanviete

Avalon Beach on surffausranta ja sillä on yli 25 metrinmittainen suolavesiallas eteläpäädyssään. Avalon Beach Surf Life Saving Clubin jäsenet vahtivat Avalon Beachilla uimassa olevia. Useat entiset surffauksen maailmanmestarit asuvat tai ovat asuneet Avalonin alueella.
Avalon Soccer Clubilla, joka perustettiin vuonna 1982 on yli 80 joukkuetta ja 1000 rekisteröityä pelaajaa.
Velkajarru

Velkajarru on useissa maissa perustuslakiin kirjoitettu sääntö, joka pitkällä tähtäimellä kieltää valtion kuluttamasta tulojaan enemmän.
Ensimmäisenä velkajarrun kaavan kirjasi perustuslakiinsa Sveitsi vuonna 2001.
Velkajarru on käytössä myös Saksassa (vuodesta 2009), Itävallassa (vuodesta 2011), Italiassa (vuodesta 2012) ja Espanjassa (vuodesta 2011). Puola asetti perustuslakiinsa velkakaton, joka on 60% bruttokansantuotteesta jo vuonna 1997.

Sveitsin malli, joka toimi mallina usealle maalle näyttää yksinkertaistettuna tältä:
Menot = Tulot * Suhdannekerroin
Suhdannekerroin = Bruttokansantuotteen suuntaus (pitkäaikainen trendi) / Käypä (ajankohtainen) bruttokansantuote
Korkeasuhdanteen aikana suhdannekerroin on siis alle yhden, jolloin menojen on oltava pienempiä kuin tulojen. Taantuman aikana taas suhdannekerroin on yli yhden, jolloin menot saavat ylittää tulot. Suhdannekierron kokonaisaikana talous pysyy siten tasapainossa.
Chip Kelly

Charles "Chip" Kelly (s. 25. marraskuuta 1963, Dover, New Hampshire) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka toimii UCLA Bruins-yliopistojoukkueen päävalmentajana. Aiemmin hän on toiminut NFL:n San Francisco 49ersin ja Philadelphia Eaglesin sekä Oregon Ducks-yliopistojoukkueen päävalmentajana.
Pyrofilia

Pyrofilia on parafilia, jossa seksuaalinen kiihottuminen liittyy tuleen tai tulen sytyttämiseen. Pyrofiliaa ei ole tutkittu juurikaan.
Shellshock 2: Blood Trails

Tarina

Peli sijoittuu Vietnamin sodan ajalle. Pelaajan tehtävänä on selvittää kuka tai mikä on White Knight. Heti pelin alussa pelin päähahmon veli Cal joka on saanut jonkinlaisen tartunnan karkaa sotilastukikohdasta jolloin pelaaja lähtee etsimään häntä. Peli eroaa edeltäjästään siten että nyt pelaajalla on vastassaan normaaleiden sotilaiden lisäksi kemiallisen aseen takia tartunnan saaneita sotilaita mitä ei pelin aikaisemmassa osassa ollut. Pelissä on 10 kenttää.
Comédie-Française

Comédie-Française eli Théâtre-Français on ainoa Ranskan valtion omistama teatteri, ja yksi harvoista laitoksista, joilla on jatkuvilla sopimuksilla palkattu henkilökunta. Teatteri sijaitsee Pariisin 1. kaupunginosassa Palais Royalen rakennuskompleksissa.
Teatterin kuuluisin dramaturgi on ollut Molière. Häntä pidetään nykyäänkin eräänlaisena teatterin suojelijana. Hän kuoli kuitenkin seitsemän vuotta ennen kuin teatteri, Maison de Molière, syntyi.

Alkuperä

Comédie-Française perustettiin Ludvig XIV:n kirjeellä 21. lokakuuta 1680 ja siinä yhdistettiin kaksi Pariisissa toiminutta erillistä teatteriseuruetta: Guénégaudin ja Burgundin palatsien seurueet. 25. elokuuta näyttelijät olivat jo kokoontuneet yhteen antaakseen yhteisesityksenä näytelmän Phèdre, jonka Jean Racine oli kirjoittanut, sekä Jean de La Chapellen näytelmän Orléansin vaunut (Carosses d'Orléans). Comédiens-Français kokosi yhteen nämä kaksi seuruetta 5. tammikuuta 1681. Teatterin ohjelma koostui tuolloin Molièren ja Jean Racinen näytelmistä, mutta joukossa oli myös joitakin Pierre Corneillen, Paul Scarron ja Jean Rotroun teoksia.
Vuonna 1782 teatterin näyttelijät sijoittuivat tilapäisesti Théâtre de l'Odéoniin. Teatteriryhmä hajosi kuitenkin Ranskan vallankumouksen tiimellyksessä ja teatterista tuli yksityinen yritys. Vallankumouksen aikana 3. syyskuuta 1793 Comédie-Française oli suljettuna Kansallisen pelastuksen komitean (Comité de salut public) määräyksestä, ja näyttelijät vangittiin. Uusi hallitus antoi 31. toukokuuta 1799 teatterin käyttöön Richelieu-salin, jossa esitettiin Recinen Talma, ja tarkoituksena oli tämän avulla saada muodostettua uusi teatteriryhmä.
Comédie-Françaisella on nykyisin lähes 3 000 näytelmän ohjelmisto kolmessa Pariisissa sijaitsevassa salissaan: Richelieu-sali (Palais Royal-rakennuksessa), Théâtre du Vieux-Colombier sekä Studio-Théâtre.

Teatterin sisustus

Comédie-Françaisen sisätiloja uudistusta ovat 1900-luvulla toteuttaneet useat tunnetut maalarit. He olivat Marie Laurencin, Valentine Hugo, Christian Bérard, Jean Carzou, Cassandre, Raoul Dufy, Richard Peduzzi sekä ohjaaja ja kuvanveistäjä Bob Wilson. Sisustuksen valmistumisesta vastasi yhteensä parikymmentä taiteilijaa.
Plusenergiatalo

Plusenergiatalo on rakennus, joka tuottaa energiaa yli oman tarpeen. Ylijäämä voidaan esimerkiksi myydä valtakunnanverkkoon. Kokonaiskulutuksen vuosisumma on positiivinen. Plusenergiatalolle ei kuitenkaan ole tarkkaa vakiintunutta määritelmää. Periaatteiltaan plusenergiatalo on nollaenergiatalon kaltainen, mutta tuotetun energian määrä ylittää kulutetun energian määrän.
Shōya Tomizawa

Shōya Tomizawa (10. joulukuuta 1990 – 5. syyskuuta 2010) oli japanilainen ratamoottoripyöräilijä, joka kuoli vuonna 2010 San Marinon Moto2-kilpailussa. Tomizawa kaatui kilpailussa, jonka seurauksena Alex de Angelis ja Scott Redding ajoivat hänen ylitseen. Hän menehtyi kallon, rintalastan ja muun yläruumiin vammoihin. Redding ja De Angelis eivät saaneet suurempia vammoja.
Cyrielle Clair

Cyrielle Clair (syntyjään Cyrielle Claire Besnard; s. 1. joulukuuta 1955 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.  
Cyrielle Clair on esiintynyt yli 50 elokuvaroolissa alkaen vuoden 1978 elokuvasta Playmate - leikkitoveri (Le dernier amant romantique, 1978). Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat filmeissä Rohkea ritari (Sword of the Valiant: The Legend of Sir Gawain and the Green Knight, 1984), À la vie, à l'amour (1991), Éric Rohmerin ohjaama Kolmoisagentti (Triple agent, 2004) ja Frantz (2016).
Matti Pietinen

Matti Pietinen (aiemmin Pitkänen, 3. maaliskuuta 1859 Sumiainen – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli viipurilainen kansakoulunopettaja ja tehtailija, joka toimi nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1910-luvulla.
Pietisen vanhemmat olivat torppari Matts Pitkänen ja Johanna Charlotta Sorri. Hän kävi kansakoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1881. Pietinen oli kansankoulunopettajana Säkkijärvellä 1882–1892. Hänellä oli puusepänverstas Säkkijärvellä 1886–1892 ja vuodesta 1891 Pietisen puusepäntehdas toimi Viipurissa. Pietisen liikkeen nimeksi tuli 1917 Matti Pietinen Oy ja Pietinen toimi yhtiön johtokunnan puheenjohtajana. Pietinen teki myös talonkauppoja näiden liiketoimiensa ohella. Pietinen oli naimisissa vuodesta 1893 Ida Maria Virtasen kanssa.
Pietinen oli porvarissäädyn jäsenenä vuosien 1904–1906 valtiopäivillä ja myöhemmin nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1910–1914 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli myös  Säkkijärven kuntakokouksen puheenjohtajana ja Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Pietinen murhattiin Suomen sisällissodan loppuvaiheessa 27. huhtikuuta 1918 Viipurin lääninvankilan joukkomurhassa, kun Hjalmar Kaipiaisen johtama punaisten joukko tunkeutui lääninvankilaan ja surmasi humalapäissään noin 30 vankia, mukaan lukien toisen kansanedustajan Leander Ikosen ja vankilanjohtajan.
Clarence Goodson

Seurajoukkueura

Goodson aloitti ammattilaisuransa, kun hänet varattiin Major League Soccerin varaustilaisuudessa 2004, kun silloinen Dallas Burn varasi hänet. Tulokaskaudellaan hän sai pelata vain 247 minuuttia viidessä ottelussaan. Goodson pääsi avauskokoonpanoon vuonna 2005, jolloin joukkueen nimeksi vaihtui FC Dallas.
Marraskuussa 2007 hänet olisi valittu San Jose Earthquakesin joukkueeseen, mutta Goodson päätti ettei solmi enää uutta sopimusta MLS:ssä. Sen sijaan hän solmi sopimuksen norjalaisen IK Startin kanssa. Mikäli Goodson haluaa myöhemmin palata MLS:ään, on Earthquakesilla täydet oikeudet häneen.

Maajoukkueura

Goodson teki maajoukkuedebyyttinsä Yhdysvaltain joukkueessa tammikuussa 2008 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän pelasi myös CONCACAF Gold Cupissa vuonna 2009 ja teki maalin välierissä Hondurasia vastaan. Toukokuussa 2010 Goodson valittiin edustamaan Yhdysvaltoja MM-kisoihin 2010.
Goodson on pelannut kaikkiaan 46 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Drew Doughty

Juniorivuodet

Ennen ammattilaisuraansa Doughty pelasi vuodet 2005–2008 Guelph Stormin riveissä OHL-junioriliigassa. Hän pelasi yhteensä 190 OHL:n runkosarjaottelua ja teki 157 tehopistettä, 39 maalia ja 118 syöttöpistettä, sekä 28 pudotuspeliottelua, joissa teki 27 tehopistettä, viisi maalia ja 22 syöttöpistettä. Hän oli kaikilla kolmella kaudella Stormin eniten pisteitä tehnyt puolustaja ja kaudella 2006–2007, jolla hän teki OHL-vuosiensa parhaat tehot, joukkueensa paras pistemies. Hän oli 2006–2007 toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja OHL:ssä Ryan Wilsonin jälkeen tehtyään 67:ssä runkosarjaottelussa 21 maalia ja annettuaan 53 maalisyöttöä. Kauden 2007–2008 jälkeen Doughty palkittiin OHL:n parhaan puolustajan palkinnolla Max Kaminsky Trophylla.
Doughty valittiin vuosina 2007 ja 2008 OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Jälkimmäisenä vuonna hänet valittiin myös Canadian Hockey Leaguen ensimmäiseen tähdistökentälliseen.

Ammattilaisura

Doughty sai NHL-varauksen, kun Los Angeles Kings varasi hänet numerolla kaksi varaustilaisuuden 2008 ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa samana vuonna. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 11. lokakuuta 2008, jolloin Kings kohtasi vierasottelussa San Jose Sharksin. NHL-uransa ensimmäisen maalin hän teki 20. lokakuuta 2008 Kingsin kotiottelussa Colorado Avalanchea vastaan. Doughty teki joukkueensa 3–4-kavennusmaalin, joka jäi samalla ottelun viimeiseksi maaliksi.
Doughty pelasi NHL-tulokaskaudellaan, kaudella 2008–2009, 81 runkosarjaottelua ja teki 27 tehopistettä, kuusi maalia ja 21 syöttöpistettä. Jääaikaa hän sai tuolloin keskimäärin 23 minuuttia ja 49 sekuntia ottelua kohden, eniten tulokkaista ja joukkueensa pelaajista. Kauden jälkeen hänet nimettiin NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. 
Doughty nimettiin vuonna 2010, toisen NHL-kautensa päätteeksi, NHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Hän oli myös ehdolla parhaan puolustajan palkinnon James Norris Memorial Trophyn saajaksi. Doughty sijoittui runkosarjakaudella 2009–2010 puolustajien pistepörssin kolmanneksi, puolustajien maalipörssin jaetulle sijalle kaksi sekä puolustajien syöttöpörssin jaetulle sijalle viisi.
Kaudella 2011–2012 Doughty oli voittamassa Los Angeles Kingsin seurahistorian ensimmäistä Stanley Cupia. Kings kohtasi NHL:n loppuottelusarjassa New Jersey Devilsin ja voitti mestaruuden otteluvoitoin 4–2. Doughty oli pudotuspelien 2012 eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehtyään 16 tehopistettä, neljä maalia ja 12 syöttöpistettä, 20:ssä ottelussa.
Honkalampi (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 85 500 kuutiometriä eli 0,0001 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 4,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171,1 metriä mpy.