google/wiki40b huggingface dataset:
Polkuyhtenäisyys

Polkuyhtenäisyys on matemaattinen termi. Se on topologinen käsite vastaavasti kuin yhtenäisyyskin on. Polkuyhtenäinen avaruus
 on sellainen topologinen avaruus, jossa avaruuden mitä tahansa pistepareja voidaan yhdistää polulla kyseisessä avaruudessa . Matematiikassa polku on jatkuva kuvaus suljetulta väliltä  avaruuteen .

Polkuyhtenäisyyden määritelmä

Polku  yhdistää  pisteet  ja , joita sanotaan maaliavaruudessa polun  päätepisteiksi.
Topologinen avaruus  on polkuyhtenäinen, jos sen jokainen pistepari  voidaan yhdistää polulla avaruudessa .

Polkuyhtenäisyys vs. yhtenäisyys

Polkuyhtenäinen avaruus on yhtenäinen. Yhtenäistä avaruutta ei voida jakaa kahteen erilliseen, epätyhjään, avoimeen osajoukkoon. Polkuyhtenäisyys on vahvempi avaruuden ominaisuus kuin yhtenäisyys. Polkuyhtenäisyydestä välttämättä seuraa heti yhtenäisyys.
Yhtenäinen avaruus ei aina ole polkuyhtenäinen. On avaruuksia, jotka ovat kyllä yhtenäisiä, mutta eivät ole kuitenkaan polkuyhtenäisiä. Sellainen on esimerkiksi topologin sinikäyrä, jonka muodostavat origo sekä funktion  kuvaajan y-akselin oikealla puolella oleva osa.

Jatkuva kuvaus

Polkuyhtenäisyys on topologinen ominaisuus, joka säilyy jatkuvissa kuvauksissa. Jotkut avaruuksien ominaisuuksista eivät muutu lainkaan jatkuvassa kuvauksessa.

Polkuyhtenäinen ympäristö

Polkuyhtenäisessä avaruudessa  on sellainen ominaisuus, että sen jokaisella pisteellä on polkuyhtenäinen ympäristö .
Väli  on polkuyhtenäinen. Silloin jokaisella kyseisen välin pisteellä  on olemassa polkuyhtenäinen ympäristö . Ympäristö on topologiassa määritelty avoimeksi joukoksi.

Lisäesimerkkejä

Polkuyhtenäinen avaruus "Kampa" koostuu seuraavista osajoukoista: y-akselilta väli , x-akselilta väli  sekä x-akselin suuntaiset janat , kun n on luonnollinen luku ja 
Suljettu väli  on polkuyhtenäinen  osajoukko.
Yksiö  ei ole polkuyhtenäinen. Se on yhtenäinen avaruuden  osajoukko.
 ei ole polkuyhtenäinen, eikä yhtenäinen. Se on epäyhtenäinen avaruuden  osajoukko.
Avaruus  on yhtenäinen, mutta ei ole polkuyhtenäinen.
Muutetaan vähän äskeisen esimerkin avaruutta :
Avaruus  on yhtenäinen ja erityisesti se on polkuyhtenäinen.
Sovelluskirjanmerkki

Sovelluskirjanmerkki (eli kirjanmerkkisovelma eli toimintokirjanmerkki, engl. bookmarklet) on selaimen kirjanmerkkeihin tallennettava pieni sovelma, jonka toiminta on tallennettuna kirjanmerkin URI-osoitteeseen. Tavallisesti sovelluskirjanmerkki on JavaScript-sovellus.
Sovelluskirjanmerkin englanninkielinen nimi, bookmarklet, on sanojen bookmark ja applet sulauma eli suomeksi kirjanmerkki ja sovelma. Tällä menetelmällä se olisi suomeksi kirjanmerkelmä.
Sovelluskirjanmerkin avulla voidaan selaimeen tai verkkosivuun lisätä kertanapsautuksen toiminnallisuutta joko kirjanmerkitse tai verkkosivun linkitse. Sovelluskirjanmerkkiä napsauttaen suoritetaan tietty toiminto, esimerkiksi Etsi-toiminto tai sivun tiedon poiminto.

Toiminnallisuus

URI-osoitetta käytetään verkkoselaimessa A-tunnisteen href-määreessä sekä niin ikään kirjanmerkeissä. URI-osoitteen ensimmäinen osa, kuten http:, file: tai ftp:, valitsee käytettävän yhteyskäytännön sekä määrittää rajoitteet lopulle merkkijonoa. Selaimet toteuttavat myös javascript:-liitteen, joka on selaimen jäsentimen silmissä kuin mikä tahansa muu URI-osoite. Sisäisesti selain näkee kyseessä olevan javascript-yhteyskäytäntö, ja kohtelee merkkijonoa JavaScript-koodina. Suoritettuaan koodin selain käyttää sen jätöksiä uuden sivun sisältönä.
Suoritettavalla komentojonolla on käsillä olevaan sivuun täysi pääsy ja se voi lukea ja muokata sitä. Mikäli komentojono palauttaa merkkijonon asemesta määrittelemättömän tyypin, selain ei lataakaan uutta sivua, vaan komentojono suoritetaan käsillä olevan sivun sisällölle.
Tämä mahdollistaa sivua uudelleenlataamatta esimerkiksi salaman nopeat kirjasinkoon ja -värin muutokset.

Esimerkki

Tämä esimerkinomainen sovelluskirjanmerkki suorittaa Wikipedia-haun minkä tahansa selainikkunassa valittuna olevan tekstin pohjalta. Normaalikäytössä seuraava JavaScript-koodi asennettaisiin kirjanmerkiksi selaimen kirjanmerkkipalkkiin. Siitä lähtien sovelluskirjanmerkin napsauttaminen minkä tahansa tekstinpätkän valitsemisen jälkeen suorittaa haun.
javascript:s=document.getSelection();for(i=0;i<frames.length;i++){if(s)break;s=frames[i].document.getSelection();}if(!s)void(s=prompt('Anna%20hakusanat%20Wikipedia-hakua%20varten',''));if(!s=="")wikiw=open('http://fi.wikipedia.org/'+(s?'w/wiki.phtml?search='+escape(s):''));wikiw.focus();
TiHKAL

TiHKAL (ISBN 0-9630096-9-9) on vuonna 1997 julkaistu tryptamiineja käsittelevä kirja, jonka on kirjoittanut tohtori Alexander Shulgin ja hänen vaimonsa Ann Shulgin. Se on jatkoa PiHKAL:ille, jonka aiheena olivat fenetyyliamiinit.
Kirjan nimi on lyhenne sanoista Tryptamines I Have Known And Loved: The Continuation.
Davor Džombić

Ura

Džombić hankittiin Muurameen näytille elokuussa 2007. Joukkue kiinnostui serbialaisesta hakkurista videonauhojen kautta, ja halusi lentopallon suurmaasta kotoisin olevan Džombićin näytille Keski-Suomeen. Viikon Suomessa oltuaan Džombić vakuutti taidoillaan seuranjohdon ja sopimus syntyi. Allekirjoitettu sopimus oli yksivuotinen.
Džombić aloitti neljännen ammattilaiskautensa Muuramessa 2007–2008. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Strasbourgissa Ranskan kovatasoisessa pääsarjassa ja kaksi edeltävää kautta Obilić Belgradissa Serbiassa Pro-liigassa. Lentopallo-oppinsa hän on saanut Borac Banja Lukassa Bosnia ja Hertsegovinassa.

Muurle

Muuramessa pelattu 2008 kausi oli Džombićille hyvä. Džombić hankittiin Muurameen korvaamaan kaudella 2007 Muurlessa pelannutta Pekka Kortteista, joka oli valittu SM-liigan parhaimmaksi pelaajaksi edelliskaudella. Džombić onnistui loistavasti Kortteisen korvaamisessa, sillä hän sijoittui pistepörssissä viidenneksi, ja oli pistekeskiarvoltaan liigan toiseksi paras. Hyökkäyspisteissä Džombić oli liigan neljänneksi paras. Kauden jälkeen Džombić teki Muurlen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen.
Iltapuku (elokuva)

Juoni

Hienostoasuntoja tyhjentävä biseksuaalinen murtomies Bob (Depardieu) tutustuu naimisissa olevaan laitapuolen kulkijapariskuntaan Antoineen ja Moniqueen (Leblanc ja Miou-Miou) ja houkuttelee heidät rikoskumppaneikseen.

Vastaanotto

Iltapuku oli ehdolla parhaan elokuvan César-palkinnon saajaksi. Vuonna 2004 The New York Timesin kriitikot valitsivat sen yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. 
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelussa 1988 Mikael Fränti ei pitänyt elokuvasta, vaan kutsui sitä kylmäksi, luonnosmaiseksi ja valheelliseksi.
Betty Comden

Betty Comden, alk. Elizabeth Bazya Cohen (3. toukokuuta 1917 New York – 23. marraskuuta 2006 New York) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, teatterikäsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pitkästä yhteistyöstään Adolph Greenin kanssa. Comden ja Green käsikirjoittivat ja sanoittivat Broadway-näytelmiä näytellen itse useissa niistä. He olivat tunnettuja komedioistaan ja erityisesti satiirin käytöstään.

Elämä ja ura

Elizabeth Cohen syntyi New Yorkin Brooklynissä vuonna 1919. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa. 1930-luvun lopulla hän tutustui Adolph Greeniin, joka oli Comdenin tavoin etsimässä itselleen agenttia teatteriuransa aloittamiseksi.
Uransa alkuaikana Comden ja Green esiintyivät yökerhokoomikoina The Revuers -nimisessä ryhmässä, johon kuului myös muun muassa Judy Holliday. Ensimmäisen Broadway-näytelmänsä he kirjoittivat vuonna 1944 yhdessä Leonard Bernsteinin ja Jerome Robbinsin kanssa; tuotannon nimeksi tuli On the Town ja se oli kaikkien neljän laulunkirjoittajan Broadway-debyytti. Comden ja Green toimivat näytelmässä käsikirjoittajina, sanoittajina ja näyttelijöinä.
Vuonna 1945 he osallistuivat Gordon Mouldin musikaalin Million Dollar Baby kirjoittamiseen. Heidän ensimmäinen elokuvamusikaalinsa Good News syntyi vuonna 1947. Comdenin ja Greenin tunnetuin elokuva on vuoden 1952 Laulavat sadepisarat, johon he kirjoittivat käsikirjoituksen. Elokuva ei ollut menestys ilmestymisvuonnaan, mutta siitä on myöhemmin tullut yksi musikaalielokuvan klassikoista. Muita elokuvamusikaaleja, joihin Comden ja Green tekivät käsikirjoituksen tai musiikkia, ovat muun muassa Me tanssimme taas (1947), Ilo irti (1949), Iskelmäkaruselli (1953), Kuin paistetta päivän (1955) ja Langat kuumina (1960).
1950-luvulla Comden ja Green palasivat Broadwaylle ja tekivät sarjan musikaaleja säveltäjä Jule Stynen kanssa. 1960-luvulla Comdenin ja Greenin ura kääntyi tilapäiseen laskuun eivätkä heidän musikaalinsa saavuttaneet suurta suosiota. Heidän seuraava menestynyt näytelmänsä oli säveltäjä Cy Colemanin kanssa kirjoitettu On the Twentieth Century vuonna 1978. Vuonna 1991 he kirjoittivat Tony-palkitun musikaalin The Will Rogers Follies ja samana vuonna heidät palkittiin Kennedy Center -palkinnolla urastaan teatteri- ja elokuvamusikaalien parissa.
Comdenin ja Greenin työskentelytapa oli tavata joka päivä kello yhdestä kello viiteen iltapäivällä. He työskentelivät erikseen vain harvoin. Heidän yhteistyönsä jatkui Greenin kuolemaan asti vuonna 2002, mikä tekee heidän yhteistyökumppanuudestaan musikaaliteatterin historian pitkäikäisimmän.
Comden ja Green voittivat urallaan viisi Tony-palkintoa yhteensä neljästä näytelmästä: Applause, Wonderful Town, On the Twentieth Century ja Hallelujah, Baby. Sekä Comden että Green on valittu Songwriters Hall of Fameen ja Theatre Hall of Fameen. New Yorkin yliopiston alumnijärjestö on myöntänyt Comdenille vuoden nainen -palkinnon.
Villa Maija

Villa Maija on asemakaavalla suojeltu puurakenteinen huvila Hangossa. Vuonna 1888 valmistunut talo oli alkuaan hovineuvos Frans von Haartmanin yksityishuvila. Villa Maijan arkkitehtuuri edusti alun perin kertaustyyliä; myöhemmin se on saanut myös jugendvaikutteita. Talo on kolmikerroksinen.
Puolanjahtikoira

Ulkonäkö

Puolanjahtikoira muistuttaa paljon unkarilaista kopoa ja itävaltalaista tirolinajokoiraa. Se on matala ja kohtuullisen roteva- ja tiivisrakenteinen, mutta kuitenkin siro ajokoira. Rakenteesta käy ilmi kuinka hyvin se kykenee liikkumaan ja kuinka se tulee hyvin toimeen vuoristojen vaikeissa olosuhteissa. Luusto on vahva muttei raskas. Uroksen säkäkorkeus on 55-59 cm ja nartun 50-55 cm. Karvapeite voi olla: a) yksivärinen punainen b) ruskea tan-merkein c) black and tan.

Luonne ja käyttäytyminen

Tämä tasapainoinen ja lempeä koira on todella rohkea ja voi helposti todistaa sen. Se on älykäs ja helppo kouluttaa. Sen ei tule olla aggressiivinen, mutta kuitenkin vieraita kohtaan varautunut. Metsästyskoirana se on erinomainen.

Alkuperä

Rotu on kotoisin Puolan eteläosista. Ajokoirilla metsästystä kuvailtiin puolalaisessa kirjallisuudessa jo 13. vuosisadalla. Puola on aina ollut syvien metsien peittämä ja kookkaan riistan asuttama maa, missä ajokoira oli metsästäjän arvokas apuri. Ajokoirilla metsästys oli erittäin arvostettua puolalaisen aateliston keskuudessa, mikä todistetaan 14. vuosisadan kirjoituksissa.
16. vuosisadalla puolalaisia ajokoiria oli jo selkeästi kahta eri tyyppiä. 19. vuosisadan metsästyskirjallisuudessa on niistä yksityiskohtaisia kuvauksia: vuonna 1819 Jan Szytier (Poradnik Mysliwych) mainitsi raskaamman puolanajokoiran (bracke) ja kevyemmän puolalaisen vainukoiran; vuonna 1821 W. Kozlowski kuvaili Sylwan-lehdessä molempia tyyppejä; Ignacy Bogatynskin erittäin yksityiskohtaista kuvausta voidaan pitää ensimmäisenä rotumääritelmänä. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vainukoira-tyyppiä eli puolanjahtikoiraa käytettiin yhä kotimaassaan metsästykseen itäisillä alueilla, mutta erityisesti huomattavan vaikeakulkuisten maastojen vuoristoissa. Podkarpaclen alueella kuuluisa puolalainen kynologi, Jozef Pawuslewicz metsästi sen avulla ja omistautui sen jalostamiselle. Hän kirjoitti ensimmäisen rotumääritelmän ja on hänen ansiotaan että Puolan kennelliitto virallisti rodun.
Patrikki

Patrikki (ven. Озерки, Ozerki) oli kylä, joka sijaitsi Kivennavan pitäjän lounaislaidalla kahden pienen järven rantamilla. Patrikki oli aika lailla eristettynä muusta pitäjästä. Koulu oli Ikolassa, noin neljän kilometrin päässä. Lähimpään kauppaan oli matkaa saman verran, samoin lähimpään puhelimeen. Maakirjoissa ja henkikirjoissa Patrikki luetaan Ikolan kylään kuuluvaksi, vaikka oli siitä selvästi erillään. Ennen talvisotaa Patrikissa oli 15 taloa.
Nykyisin Patrikissa eli Ozerkissa on runsaasti huvila-asutusta järvien rannoilla.
Stephan Andersen

Seurajoukkueura

Andersen aloitti ammattilaisuransa Hvidovre IF:n juniorijoukkueessa ja siirtyi sieltä Brøndby IF:ään. Hän kuitenkin lähti Brøndbystä talvella 1999, koska hänelle ei luvattu pitkäaikaista sopimusta. Andersen siirtyi takaisin Tanskan 1-divisioonaan, jossa hänen lahjakkuutensa huomattiin.
Maaliskuussa 2002 Hvidovren omistaja, ammattilaismaalivahti Peter Schmeichel päätti purkaa Andersenin sopimuksen joukkueessa. Hän alkoi saamaan tarjouksia muutamilta englantilaisilta joukkueilta, muun muassa Aston Villalta ja Sunderland AFC:ltä. Jälkimmäinen kuitenkin päätti ostaa norjalaisen Thomas Myhren eikä huomioinut Andersenia, joka lopulta siirtyi Akademisk Boldklubiin, Tanskan SAS-Liigan mestarijoukkueeseen 2002.
Kesäkuussa 2004 Andersen muutti Englantiin liittyäkseen Charlton Athleticiin. Siirtosumma oli tuolloin kahdeksan miljoonaa tanskan kruunua. Ensimmäisenä vuonna hän ei kuitenkaan saanut paljoa peliaikaa, mutta kaudella 2005–2006 joukkueen ykkösmaalivahdin Dean Kielyn loukkaannuttua hän sai mahdollisuuden pelata.
Marraskuussa 2006 Andersen päätti palata Tanskan Superliigaan, Brøndby IF:ään ja sopimus astuikin voimaan tammikuussa 2007. Hän auttoi joukkueen voittamaan Tanskan cupin 2008 sekä valittiin parhaaksi tanskalaiseksi maalivahdiksi 2008. Sittemmin hän on pelannut muun muassa ranskalaisessa Evian TGFC:ssä.

Kansainvälinen ura

Andersen kutsuttiin Tanskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen kesäkuussa 2001, jossa hän syrjäytti kaksi vuotta vanhemman Rune Pedersenin. Joukkueessa Andersen ehti pelata 21 ottelua ja vuonna 2003 hänet valittiin Tanskan vuoden lahjakkaimmaksi alle 21-vuotiaaksi pelaajaksi.
Maajoukkuedebyyttinsä hän teki maaliskuussa 2004 ystävyysottelussa Espanjaa vastaan. Hänet valittiin myös Tanskan joukkueeseen vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuihin. Kaikkiaan hän on pelannut 30 maaottelua.
Yasutaka Matsudaira

Yasutaka Matsudaira (22. tammikuuta 1930 – 31. joulukuuta 2011) oli japanilainen lentopalloilija, lentopallovalmentaja ja lentopallovaikuttaja. Hän luotsasi Japanin miesten lentopallomaajoukkueen kolme kertaa olympiamitaleille vuosina 1964–1972.

Pelaajaura

Yasutaka Matsudaira aloitti lentopalloilijana vuonna 1942. Hän pelasi läpi uransa passarina. Matsudaira oli Japanin lentopallomaajoukkueen kapteeni, kun joukkue voitti kultaa Aasian kisoissa vuonna 1961.

Valmennusura

Parhaiten Matsudaira tunnetaan kuitenkin valmentajana. Hän valmensi Japanin maajoukkueen pronssille vuoden 1964 Tokion kisoissa, kun lentopallo oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmistossa. Neljä vuotta myöhemmin Meksikon olympialaisissa Japani oli hopealla ja Münchenissä 1968 Matsudaira luotsasi Japanin olympiakultaan. Valmentajana Matsudaira kehitti uudenlaisia hyökkäyskuvioita. Hän muun muassa kehitti niin sanotun kutospaikanhyökkäyksen.

Lentopallovaikuttaja

Valmennustehtävien jälkeen Matsudaira teki pitkän uran lentopallovaikuttajana. Hän oli Japanin lentopalloliiton presidentti vuosina 1989–1995 ja Kansainvälisen lentopalloliiton (FIVB) varapresidentti vuosina 1994–1996. Matsudaira toimi myös Aasian lentopalloliitossa ja Japanin olympiakomitean varapresidenttinä.
Matsudaira valittiin Lentopallon Hall of fameen vuonna 1998 ensimmäisenä japanilaisena. Vuonna 2000 Kansainvälinen lentopalloliitto valitsi Yasutaka Matsudairan vuosisadan parhaaksi miesten joukkueen valmentajaksi.

Muuta

Japanin maajoukkue kävi vuosina 1968–1972 vuosittain Suomessa harjoitusleirillä. Vuonna 1972 Yasutaka Matsudaira lahjoitti Suomen lentopalloliitolle Matsudaira Cupin, joka annetaan vuosittain Suomen parhaalle lentopalloilijalle.
Matias Ojala (jalkapalloilija)

Ura seurajoukkueissa

Matias Ojalan pelaajaura ylimmillä sarjatasoilla alkoi kaudella 2010, kun hän nousi Tervareiden junioreista AC Oulun liigajoukkueeseen. Ojala debytoi AC Oulun paidassa 12. elokuuta 2010 Veikkausliigan ottelussa AC Oulu - MYPA. Samalla 15-vuotiaasta Ojalasta tuli nuorin Veikkausliigassa pelannut pelaaja. AC Oulun vakiokokoonpanoon Ojala murtautui kaudella 2011, jolloin hän pelasi 19 ottelua Ykkösessä.
Ojala teki huhtikuussa 2011 AC Oulun kanssa kauteen 2015 kestävän jatkosopimuksen. Lopullisen läpimurron avainpelaajaksi Ojala teki AC Oulun paidassa kaudella 2013, kun 21 Ykkösen ottelussa syntyi kuusi maalia. Ojala nostettiin myös joukkueen kapteeniksi elokuun alusta alkaen.
Elokuun 19. 2013 Ojala ilmoitti Twitter-tilillään siirtyvänsä pelaamaan Saksaan Hamburger SV:n joukkueeseen. Ojala pelasi HSV:n Regionalliigassa pelanneessa kakkosjoukkueesa kaikkiaan 14 ottelua tehden yhden maalin.
Saksasta paluun jälkeen Ojala jatkoi syyskesällä 2014 Ykkösessä pelanneen AC Oulun riveissä. Seuraavana talvikautena Ojala kävi Veikkausliigassa pelanneiden SJK:n ja Jaron testeissä, mutta Ojalan ja seurojen välillä ei päädytty sopimukseen. Näin Ojala jatkoi Ykkösessä pelanneen AC Oulun riveissä kauden 2015.  Veikkausliigan ovet aukenivat Ojalalle kaudella 2016, kun hän siirtyi Veikkausliigaan nousseen PS Kemin riiveihin. Onnistuneen kauden jälkeen hän jatkoi sopimusta kemiläisseuran kanssa myös kaudeksi 2017.
Kaudeksi 2018 Ojala siirtyi Tampereen Ilvekseen kaksivuotisella pelaajasopimuksella.

Ura majoukkueessa

Matias Ojala on pelannut yhteensä 32 poikien maaottelua. Ojala debytoi maajoukkueessa 1. maaliskuuta 2010 U16-maajoukkueen ottelussa Belgia–Suomi.
A-maajoukkueen päävalmentaja Mixu Paatelainen nimesi Ojalan helmikuussa 2012 Komia-turnauksen Suomi XI -joukkueeseen.
Pinnasänky

Pinnasänky on pieniä lapsia varten suunniteltu vuode. Pinnasängyssä on putoamisen ja uloskiipeämisen estämiseksi pystypuista rakennetut kalterimaiset seinät. Samantapaisia vuoteita käytetään muun muassa levottomien vanhusten hoidossa putoamisen ehkäisemiseksi.
Timo Jurkka

Ura

Jurkka valmistui teatteritaiteen kandidaatiksi 1990. Hänen ensimmäinen ammattiteatterinsa oli Tampereen Työväen Teatteri, jossa hän aloitti 1988. Siellä hän näytteli muun muassa nimiroolin Tommina draamassa Turmiolan Tommi, joka sai ensi-iltansa syyskuussa 1991. Esityskertoja Turmiolan Tommille kertyi 125 ja katsojia yli 13 000. Sittemmin Jurkka on näytellyt muun muassa Espoon kaupunginteatterissa klassikoissa Othello ja Kirsikkapuisto.
1990-luvun alussa Jurkka näytteli Pyynikin kesäteatterissa näytelmissä Kilpakosijat ja Kesäillan valssi.
Jurkka sanoittaa, säveltää ja esittää laulujaan kitaran säestyksellä.
Jurkka asuu Lopella.

Suku

Timo Jurkka kuuluu kuuluisaan Jurkan näyttelijäsukuun. Hänen isänsä oli näyttelijä Sakari Jurkka ja äitinsä on näyttelijä Helen Elde. Jurkan veli Mikko on myös näyttelijä. Jussi Jurkka oli Timon setä ja Vappu Jurkka täti. Suvun kantavanhemmat olivat näyttelijäpariskunta Emmi ja Eino Jurkka. Heidän lapsenlapsiaan, eli Timon serkkuja, ovat näyttelijät Laura Jurkka ja Ville Sandqvist.
Chunlan

Chunlan konserni on kiinalainen vuonna 1986 perustettu yritys, joka valmistaa ilmalämpöpumppuja. Suomessa on vain muutama Chunlan-merkkistä ilmalämpöpumppuja.
Vineta (Swakopmund)

Historiaa

Vinetan rakentaminen alkoi vuonna 1952. Maisteri Marja Väisälä, Swakopmundin suomalaisen koulun opettaja, kävi ensimmäistä kertaa katsomassa Vinetan paikkaa toukokuussa 1952. Hän kirjoitti vaikutelmistaan seuraavasti:
»Vinetalle vahvistettiin asemakaava, joka näyttää aika hauskalta. Tontit ovat kolmessa linjassa, jotka noudattavat rantaviivan suuntaa. Kaupungintalossa oli kartta halukkaitten nähtävillä. Ensimmäisen linjan tontit maksoivat eniten, kolmannen linjan tontit olivat halvimpia. Muistaakseni maaliskuussa 1952 kävimme ensimmäisen kerran Vinetaa katsomassa. Näkemistä ei ollut paljoa. Pienet kivet läjissä osoittivat tonttien paikkoja. Tonttien numerot oli maalattu pieniin sementtilaattoihin. Yhdessä paikassa oli jo tiiliä ja työmiehille oli pystytetty käymälä. Muuten oli koko ‘kaupunki’ yhtä autiota aavikkoa kuin sen ympäristökin, jossa ei silmänkantamattomiin näy yhtään puuta tai pensasta, saati asumusta.» 
Kun Vineta rakennettiin 1950-luvulla, se sijaitsi noin kilometrin kaupungin keskustan reunasta pohjoiseen. Vain hiekkaa oli näiden kaupunginosien välissä. 1960-luvulla tällä alueella oli myös värillisten aaltopelleistä kyhäämiä hökkeleitä, mutta 1970-luvun alussa heidät asutettiin Tamariskian uuteen kaupunginosaan hieman hökkelikylästä itään. Nykyään kaupungin keskusta, Vineta ja Tamariskia ovat kasvaneet kiinni toisiinsa.
1960-luvun lopussa Vineta laajeni hieman pohjoiseen päin. Uuden kaupunginosan nimi oli Vineta North.
Useimmat talot Vinetassa kuuluivat sisämaan valkoiselle väestölle, ja niitä käytettiin loma-asuntoina kuumana vuodenaikana, ts. vuodenvaihteen tienoilla. Nykyään Vinetassa asuu kaikkiin etnisiin ryhmiin kuuluvia ihmisiä, joskin he ovat lähinnä keskiluokkaan tai varakkaimpaan väestönosaan kuuluvia ihmisiä. Rakennusten joukossa on myös rivitaloja, kouluja ja harrastustiloja.

Swakopmundin Waterfront-kaupunginosa

Waterfront-nimistä osaa on kaavailtu v. 2002 lähtien rakennettavaksi Vinetaan. Vuonna 2004 Waterfrontista tehtiin oma kaupunginosansa, kun se oli aikaisemmin ollut osa Vinetaa. Taloudelliset vaikeudet kuitenkin siirsivät rakennustöitä vuoteen 2007 saakka. Lopulta hyväksyttiin suunnitelmat rakentaa uudisrakennuksia 16,000 m² verran. Rakennustyöt suorittaa eteläafrikkalainen Safari Developments –yhtiö, ja töiden arvo on 400–500 miljoonaa Namibian dollaria.

Suomalainen yksityiskoulu

Suomalaisia lähetystyöntekijöiden lapsia alkoi käydä koulua Swakopmundissa vuodesta 1945 lähtien, ja vuodesta 1950 lähtien heillä oli kaupungissa oma suomalainen koulunsa. Heti kun Vinetaa alettiin rakentaa, sinne alkoi myös nousta uusi rakennus tätä suomalaista koulua varten. Koulu toimi tuossa koulu/koulukoti-rakennuksessa vuodesta 1953 aina vuoteen 1989 saakka, pois lukien kouluvuosi 1986–87. Tässä koulussa oli mahdollista suorittaa kansakoulun ja keskikoulun oppimäärä ja vuodesta 1971 alkaen peruskoulun oppimäärä. Yhtä poikkeusta lukuun ottamatta kaikki oppilaat olivat Suomen lähetysseuran työntekijöiden lapsia, joiden vanhemmat työskentelivät pääasiassa Ambomaalla ja Kavangolla.
Agderin yliopisto

Historia

Ensimmäinen ajatus yliopiston perustamisesta Agderiin esitettiin jo vuonna 1771, jolloin Tanska-Norjan virkamies Johann Struensee antoi Trondheimin piispa Johan Ernst Gunnerukselle tehtäväksi suunnitella Norjaan perustettavaa yliopistoa. Samana vuonna Gunnerus tekikin ehdotuksen perustettavasta Norjan ensimmäisestä yliopistosta, sijoituspaikkanaan Kristiansand. Ajatus ei kuitenkaan toteutunut.
Agderiin perustettiin kuitenkin ajan myötä eri alojen korkeakouluja, joista kuusi yhdistyi Høgskolen i Agderiksi 1994. Vanhin oli Kristiansandin opettajakorkeakoulu (per. 1839). Muut korkeakoulut olivat (per. vuosi suluissa) Arendalin sairaanhoitajakorkeakoulu (Arendal sykepleierhøgskole, 1920), Agderin konservatorio (Agder musikkonservatorium, 1965), Agderin insinöörioppilaitos ja alueellinen korkeakoulu (Agder ingeniør- og distriktshøgskole, Grimstad, 1967), Agderin alueellinen korkeakoulu (Agder distriktshøgskole, Kristiansand, 1969) ja Kristiansandin sairaanhoitajakorkeakoulu (Kristiansand sykepleierhøgskole, 1976). Arendalin kampus ja sairaanhoitajaopetus päätettiin siirtää Grimstadiin 2006.
14. toukokuuta 2007 Norjan opetusministeriön asettama NOKUT-komitea päätti suosittaa korkeakoululle yliopistostatusta, jolloin siitä tulisi Norjan seitsemäs yliopisto ja koulun nimi muuttuisi Agderin yliopistoksi (Universitetet i Agder). Lopullinen asian käsittely tapahtui 19. kesäkuuta, jolloin komitea totesi korkeakoulun yliopistotasoiseksi,  Virallisesti yliopistostatus astui voimaan 1. syyskuuta 2007, jolloin oppilaitoksen nimi vaihtui Høgskolen i Agderista Universitetet i Agderiksi.
Thomas McBroom

Thomas McBroom (myös Tom McBroom, s. 17. syyskuuta 1952 Kanada) on kanadalainen golfkenttäsuunnittelija, joka perusti vuonna 1978 Thomas McBroom Associatesin, jonka johtajana hän toimii.
Suomalaisille McBroom on tullut tutuksi Kytäjän kenttien suunnittelijana, mutta hän on Kytäjän lisäksi suunnitellut kenttiä eri puolille maailmaa. Suurin osa kentistä kuitenkin sijaitsee Kanadassa.
McBroom on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.