google/wiki40b huggingface dataset:
Mirza Teletović

Seurajoukkueet

Teletović aloitti koripallon jablanicalaisessa Turbinassa. Hänen lahjakkuutensa huomattiin pian ja hänet kutsuttiin 15-vuotiaana Bosnian juniorimaajoukkueeseen. Myöhemmin Teletović siirtyi KK Sloboda Tuzlaan, joka oli maan huippuseuroja.
Kun Teletović oli 17 vuotta vanha, hänet siirrettiin KK Sloboda Tuzlan edustusjoukkueeseen. Hänen kehityksensä lähti kovaan kasvuun, jonka jälkeen hänet valittiin Bosnian parhaaksi juniorikoripalloilijaksi. Kaudella 2003–2004 Teletović teki seuran paidassa 26,4 pistettä ottelua kohden.
Vuonna 2004 Teletović siirtyi Base Oostenden joukkueseen, jossa hän voitti Belgian-mestaruuden kaudella 2005–2006. Saman kauden päätteeksi hän siirtyi Saski Baskonian riveihin Espanjan pääsarjaan. Kaudella 2007–2008 hän voitti Espanjan-mestaruuden ja hänet palkittiin samalla Nouseva tähti -palkinnolla. Vuonna 2009 Teletović solmi Saski Baskonian kanssa jatkosopimuksenvuoteen 2014 saakka. Samana vuonna hänet valittiin Copa del Reyn arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2009–2010 hän voitti toista kertaa Espanjan-mestaruuden. Kausi 2011–2012 oli tilastollisesti Teletovićin paras Euroliigassa, sillä hän teki 21,7 pistettä ottelua kohden.
Heinäkuussa 2012, kuuden Espanjan liigassa pelatun kauden jälkeen, Teletović siirtyi NBA-seura Brooklyn Netsiin. Siirron mahdollistamiseksi hän oli ostanut aiemmin ulos sopimuksensa Saski Baskonian (Caja Laboral) kanssa.
Heinäkuussa 2015 Teletović siirtyi Phoenix Sunsiin arviolta 5,5 miljoonan dollarin yksivuotisella sopimuksella. Seuraavana kesänä hän siirtyi Milwaukee Bucksiin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Syyskuussa 2018 hän ilmoitti lopettavansa pelaajuransa.

Maajoukkue

Teletović oli ensimmäistä kertaa mukana maajoukkueessa vuonna 2003, jolloin joukkue pelasi Ruotsin EM-kilpailuissa. Lisäksi hän on ollut mukana vuosien 2005 sekä 2011 EM-kilpailuissa. Vuoden 2015 EM-kilpailut jäivät Teletovićilta väliin tämän tuoreen seuran Sunsin käskettyä bosnialaista varovaisuuteen tämän sairastaman veritulpan vuoksi.
Tauno-Olavi Huotari

Tauno-Olavi Huotari (16. huhtikuuta 1942 Helsinki – 20. kesäkuuta 2011 Tampere) oli suomalainen historiantutkija, erikoisalanaan Kiinan, Korean ja Japanin kulttuurit. Hän työskenteli uransa pääosan Helsingin yliopiston Renvall-instituutissa.
Huotarin merkittävimmät teokset ovat Kiinan nähtävyyksiä (1988), Pertti Seppälän kanssa yhdessä kirjoitettu Kiinan kulttuuri (1990) ja hänen yhdessä Juha Janhusen ja Ilmari Vesterisen kanssa kirjoittama Korea – kolme ovea tiikerin valtakuntaan (2000).
Erityisesti 1960-1970-luvulla aktiivinen Huotari oli Sadankomitean perustajajäsen ja osallistui mm. Vietnamin sodan vastaisiin mielenosoituksiin. Hän kuului yli 40 vuotta Suomi−Kiina-seuran johtoelimiin ja oli sen puheenjohtaja 1996−2002. Kiina Sanoin ja kuvin -lehden päätoimittaja hän oli 1986−1994.
Huotari toimi aktiivisesti Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisessa Liitossa (TPSL).
Huotarin puoliso oli antiikin historian tutkija, Suomen Rooman-instituutin johtaja Katariina Mustakallio.
Savela (Jyväskylä)

Pienalueet

Kaupunginosa jaukautuu Savelan ja Syrjälän pienalueisiin. Savelan pienalue kuuluu Kypärämäki-Kortepohjan suuralueeseen ja sijaitsee kaupunginosan länsipuolella, jonne kaupunginosan liikerakennukset sijoittuvat. Pienalueella on myös 2000–2010-luvuilla rakennettuja kerrostaloja. Kaupunginosan itäosassa sijaitseva Syrjälän pienalue tunnetaan myös nimellä Palokunnanmäki, mikä johtuu alueella aiemmin sijainneesta paloasemasta. Pienalueen rakennuskanta koostuu enimmäkseen 1990-luvulla rakennetuista kerrostaloista, mutta siellä on myös 2010-luvulla valmistunut kerrostalokortteli. Syrjälä on myös osa Mäki-Matin tilastoaluetta ja kuuluu Kantakaupungin suuralueeseen.
Pauleta

Seurajoukkueura

Pauleta aloitti jalkapallouransa pienistä paikallisista seuroista, joista hän vähitellen siirtyi ammattilaisseuroihin. Hän pelasi yhden kauden Portugalin toiseksi ylimmällä sarjatasolla ja kaksi kautta Espanjan toiseksi ylimmällä sarjatasolla, kunnes hän siirtyi espanjalaiseen suurseuraan Deportivo de La Coruñaan. Siellä hän teki 18 maalia 58:ssa ottelussa. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi Ranskaan FC Girondins de Bordeaux'hon, jossa hänen ensimmäinen kautensa oli huikea. Hän voitti liigan maalipörssin 21:llä osumallaan, ja pelaajat ja valmentajat palkitsivat hänet kauden jälkeen liigan parhaana pelaajana. Vuonna 2003 hän siirtyi toiseen ranskalaisseuraan, Paris Saint-Germainiin, jonka pelaajana hän on voittanut Ranskan cupin kahdesti. 
Pauleta päätti pitkän uransa PSG:ssä kauden 2007-2008 jälkeen. Hän pelasi urallaan pariisilaisseurassa 167 liigaottelua, teki 106 maalia ja on seuran historian paras maalintekijä. Kaudeksi 2008-2009 Pauletalle tarjottiin sopimusta muun muassa AS Monacosta, mutta hän kieltäytyi.

Maajoukkueura

Portugalin maajoukkueessa Pauleta pelasi ensi kerran Armeniaa vastaan vuonna 1997. Ensimmäisen pelin avauskokoonpanossa hän pelasi kuitenkin vasta vuonna 1999 Alankomaita vastaan, ja ensimmäisen maalinsa hän teki samana vuonna Azerbaidžania vastaan. Vuodesta 2000 lähtien hän oli vakiokalustoa aloituskokoonpanossa. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2000, MM-kilpailuissa 2002, joissa hän teki hattutempun Puolaa vastaan, EM-kilpailuissa 2004 ja MM-kilpailuissa 2006, joihin lopetti maajoukkueuransa.
Pauleta oli Portugalin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 47 maalilla, kunnes Cristiano Ronaldo ohitti hänet vuonna 2014. Maaotteluita hän pelasi 89.
Martin Luther Kingin päivä

Martin Luther King Day on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä, joka on omistettu kansalaisoikeustaistelija Martin Luther King, Jr. muistolle. Päivää vietetään tammikuun kolmas maanantai, koska se on maanantai joka sattuu lähimmäksi Kingin syntymäpäivää (15. tammikuuta). Ronald Reagan allekirjoitti muistopäivän laiksi vuonna 1983 ja sitä vietettiin ensimmäisen kerran 20. tammikuuta 1986.
Francisco Xavier de Luna Pizarro

Francisco Xavier de Luna Pizarro (1780 Arequipa – 1855 Lima) oli perulainen pappi ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä lyhyen aikaa kahteen otteeseen vuosina 1822 ja 1833.

Varhainen elämä

Pizarro opiskeli nuoruudessaan Cuzcon yliopistossa teologiaa ja lakitiedettä. Hän matkusti Espanjaan seuraamaan espanjalaisten kapinaa Napoleonia vastaan. Kun hän palasi Peruun, hänet nimitettiin San Fernandon lääketieteellisen korkeakoulun rehtoriksi.

Itsenäisyyssota

Pizarro osallistui Perun itsenäisyystaisteluihin ja hänestä tuli maan kongressin ylähuoneen pääministeri 1822, ja hän kirjoitti perustuslain 1823. José de San Martínin luovuttua vallasta, Pizarrosta tuli väliaikainen presidentti, kunnes José de La Mar valittiin uudeksi presidentiksi.
Pizarro tuki La Marin hallitusta mutta poliittisen selkkauksen jälkeen, johon La Mar oli sekaantunut, Pizarro jättäytyi politiikasta. Kuitenkin 1827 hänestä tuli jälleen pääministeri ja toimi 1833 hetkellisesti taas valtionpäämiehenä, kunnes kenraali Luis José de Orbegoso y Moncada nousi valtaan.
1846 Pizarro nimettiin Liman arkkipiispaksi.
Salvatore Riina

Salvatore "Totò" Riina (16. marraskuuta 1930 Corleone, Italia – 17. marraskuuta 2017 Parma, Italia) oli sisilialainen mafioso, joka toimi Cosa Nostran ja sen neuvoston johtajana vuosina 1982–1993. Ennen tätä hän johti Corleonesin ("corleonelaiset") mafiaperhettä.
Lisänimillä "La Bestia" (Peto, Elukka), Totò û curtu (sisil.) (Lyhyt-Toto) ja "La Belva" (ital.) (Peto) tunnettua Riinaa pidetään koko maailman italialaisen mafian yhtenä verisimpänä johtajana, capona. Omakätisesti hänen arvellaan surmanneen 40 henkilöä, mutta hänen määräämänsä murhat lasketaan sadoissa.
Riina oli ensimmäinen Cosa Nostran johtaja, joka hyökkäsi avoimesti ja rajusti Italian valtiota ja sen järjestelmää vastaan. Hän toteutti muun muassa mafian vastaisten syyttäjien Giovanni Falconen ja Paolo Borsellinon sekä Sisilian prefektin, kenraali Carlo Alberto dalla Chiesan murhat.

Elämä

Pienen corleonelaisen perheen mafian huipulle nostanut Riina kävi 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa verisen kamppailun sekä muita mafiosoja että viranomaisia vastaan. Rikollisuransa aikana hänen on uskottu murhanneen noin 40 ihmistä itse ja murhauttaneen tuhatkunta ihmistä. Tunnetuimpiin Riinan murhauttamiin henkilöihin kuuluvat Punaiset prikaatit kukistanut karabinieerikenraali Carlo Alberto dalla Chiesa 1982 sekä mafiaa tutkineet tuomarit Giovanni Falcone ja Paolo Borsellino vuonna 1992. Murhattuihin mafiosoihin kuului muun muassa vaikutusvaltainen päällikkö Stefano Bontade sekä Salvatore Inzerillo. 
Riina pidätettiin Palermossa 15. tammikuuta 1993. Hänet tuomittiin samana vuonna 1993 elinkautiseen yli sadasta murhasta. Riinalta takavarikoitiin yli sata miljoonaa dollaria, jotka lienevät kuitenkin vain pieni osa hänen koko omaisuudestaan. Cosa Nostran seuraava päälliköiden päällikkö oli Riinan ystävä Bernardo Provenzano, joka pidätettiin 2006. 
Salvatore Riinasta on tehty kuusiosainen minisarja nimeltä Corleone (Il capo dei capi). Suomessa sarjan on esittänyt MTV3 12-osaisena.
Riinan puoliso oli mafiaperheen tytär opettaja Antonietta Bagarella, ja heillä on neljä lasta. Yksi lapsi oli tuomittu neljästä murhasta vankilaan.
Riina kuoli vankilasairaalassa syöpään marraskuussa 2017.
Adenohypofyysi

Adenohypofyysi eli aivolisäkkeen etulohko (lat. lobus anterior hypophyseos / adenohypophysis) on elimistön hormonitoiminnan kannalta keskeinen rauhanen. Aivolisäkkeen etulohko ja takalohko muodostavat yhdessä aivolisäkkeen, joka kuuluu elimistön umpieritysjärjestelmäään. Adenohypofyysi erittää verenkiertoon lukuisia hormoneja, jotka säätelevät muun muassa kasvua, aineenvaihduntaa, stressiä ja seksuaalitoimintoja.
Etulohkon kasvaimet voivat saada aikaan liiallista etulohkon hormonien eritystä. Esimerkiksi liiallinen kasvuhormonin eritys voi johtaa lapsella gigantismiin tai aikuisella akromegaliaan. Adenohypofyysin heikentynyt toiminta puolestaan voi johtaa lyhytkasvuisuuteen.

Rakenne

Adenohypofyysi on muodostunut sikiökaudella suuontelon katosta ja se on siis epiteelikudosta. Siinä on runsaasti verisuonia ja endokriinisia soluja, mutta vain vähän hermosyitä. Etulohko voidaan jaotella kolmeen osaan: etuosaan (pars distalis), takalohkoa vasten jäävään väliosaan (pars intermedia) sekä aivolisäkkeen rungon peittävään osaan (pars tuberalis). Näistä etuosa on suurin, solukannaltaan monipuolisin ja hormonitoiminnan kannalta merkittävin. Pars tuberalis koostuu enimmäkseen gonadotrofeista. Väliosan merkitys on suurelta osin epäselvä.
Etulohkon hormonien tuotantoa ja eritystä verenkiertoon säätelee hypotalamus. Hypotalamuksen hormonit kulkevat aivolisäkkeen etulohkoon hypotalamuksen ja aivolisäkkeen yhteisen porttilaskimojärjestelmän kautta. Hypotalamuksen soluista statiinit ja liberiinit siirtyvät hiussuoniverkostoon, josta ne kulkevat pieniä laskimoita pitkin aivolisäkkeen soluja ympäröiviin hiussuoniin. Tämä porttilaskimojärjestelmä mahdollistaa sen, että hypotalamuksen erittämät statiinit ja liberiinit pääsevät nopeasti vaikuttamaan aivolisäkkeen eritykseen. Lisäksi porttilaskimojärjestelmän ansiosta hypotalamuksen neurohormonit eivät tuhoudu isossa verenkierrossa tai joudu munuaisten eritettäväksi ennen aivolisäkkeeseen pääsyään. Etulohkoon ei tule hermosyitä suoraan hypotalamuksesta.
Cahulin piiri

Cahulin piiri (romaniaksi Raionul Glodeni) on hallintopiiri (raion) Moldovan eteläosassa. Piirin hallintokeskus on Cahul, joka on eteläisen Moldovan tärkeimpiä kaupunkeja.
Piirin eteläreunalla, Romanian ja Ukrainan rajojen välisellä alueella Tonavan ja Prutjoen haarassa, sijaitsee Giurgiulești, Moldovan tärkein satamapaikkakunta.
Piirin pinta-ala on 800 km², ja arvioitu väkiluku vuoden 2011 alussa oli 124 800.
Sym

Sanyang motors eli Sym on taiwanilainen moottoriajoneuvoja valmistava yhtiö. Firma valmistaa suurimmaksi osaksi moposkoottereita ja moottoripyöriä.
Glazovin piiri

Glazovin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Piirissä on 11 maalaiskuntaa ja yhteensä 17 132 asukasta (vuonna 2010). Sen hallinnollinen keskus on piirin rajojen sisäpuolella sijaitseva Glazovin vaan kaupunki (95 854 as., 2010), joka ei kuitenkaan itse kuulu piiriin vaan muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.
Schaffhausen

Historia

Schaffhausen oli keskiajalla kaupunkivaltio. Kirjallisten lähteiden mukaan kaupunki aloitti oman rahanlyönnin vuonna 1045. Myöhemmin kaupunki oli jonkin aikaa Habsburgien hallinnassa, mutta se sai taas itsenäisyyden vuonna 1415. Vuonna 1457 kaupungista tuli Zürichin liittolainen, ja vuonna 1501 siitä tuli Sveitsin konfederaation täysjäsen. Ensimmäinen rautatieyhteys Schaffhauseniin valmistui vuonna 1857.
Vuoden 1944 huhtikuun 1. päivänä kaupunki kärsi suuria vaurioita, kun Saksan ilmatilasta Sveitsin ilmatilaan päätyneet yhdysvaltalaispommikoneet pommittivat kaupunkia epähuomiossa. Yhdysvallat tarjosi välittömästi miljoona dollaria hyvitystä vaurioiden korjaamista varten.
BAP Antofagasta (SS-32)

Palvelus

Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuonna 1981. Oltuaan palveluksessa vuosikymmenen SIMA modernisoi aluksen Callaossa vuonna 1996.
Marano sul Panaro

Historia

Ensimmäiset kirjalliset merkinnät linnan ympärille rakennetusta kylästä ovat 1100-luvulta. Marano kuului vuorotellen Modena ja Bolognan hallintaan. Vuonna 1326 paavin joukot valtasivat Maranon, ja siitä tuli osa Kirkkovaltiota. Tämän jälkeen Maranossa ovat pitäneet valtaa Esten, Viscontin, Rangonin ja Pio di Carpin suvut. Itsenäinen kunta Maranosta tuli vuonna 1860.

Nähtävyyksiä

Maranossa sijaitsee Sassi di Roccamalatina puisto (Parco regionale dei Sassi di Roccamalatina), jonka kolmihuippuisen kallion päällä pesii muuttohaukkoja.
Hewa Bora Airwaysin lento 952

Lentokone

Onnettomuuskone oli Boeing 727-030 -tyyppinen matkustajakone, rekisteriltään 9Q-COP. Kone luovutettiin alun perin saksalaiselle Lufthansalle 29. syyskuuta 1965. Myöhemmin kone oli muun muassa Jet Aviationin palveluksessa ennen kuin Hewa Bora Airways otti sen käytöönsä huhtikuussa 2010.

Onnettomuus

Onnettomuus tapahtui noin kello 15.00 paikallista aikaa (14:00 UTC), kun lentäjät olivat laskeutumassa erittäin sateisissa ja huonoissa olosuhteissa Bangokan kansainväliselle lentoasemalle. Kone syöksyi maahan noin 200 metriä ennen kiitotien kynnystä. Pelastustyöt aloitettiin mahdollisimman pian, mutta niitä haittasi vaikea kulku onnettomuusalueella. Myös tiedot onnettomuuden uhrien todellisesta määrästä vaihtelivat.
Hjalmar Georg Palin

Hjalmar Georg Palin (12. heinäkuuta 1848 Heinola – 21. marraskuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, salaneuvos ja Uudenmaan läänin kuvernööri.

Elämäkerta

Palinin vanhemmat olivat apulaispiirilääkäri, lääketieteen tohtori Carl Henrik Palin (1808–1851) ja Sofia Lovisa Elisabet von Essen (1826–1893). Hän kävi Haminan kadettikoulun 1860–1867 ja palveli sitten vänrikkinä Henkivartioväen suomenmaalaisessa rykmentissä vuodesta 1867 alkaen. Palin opiskeli Nikolain yleisesikunta-akatemiassa 1871–1874 ja yleni siellä alikapteeniksi. Hän palveli sitten Harkovan sotilaspiirin esikunnassa ja sitten marraskuusta 1874 alkaen kapteeniksi ylennettynä 31. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhempana adjutanttina. Vuonna 1877 Palin ylennettiin everstiluutnantiksi ja hän sai siirron erikoistehtäviin 4. armeijakunnan esikuntaan.
Palin osallistui Venäjän-Turkin sotaan 1877–1878 ja kunnostautui Plevnan kaupungin piirityksen aikana kesällä ja syksyllä 1877. Sodan päätyttyä Palin ylennettiin everstiksi 1878 ja hän toimi sitten 16. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkönä 1878–1880. Tämän jälkeen Palin oli Suomen sotilaspiirin (Suomen kenraalikuvernöörin) viraston Suomen sotaväen esikunnan esikuntapäällikkönä vuodesta 1880 alkaen ja Suomen Ylisotaoikeuden puheenjohtajana vuodesta 1883 alkaen aina vuoteen 1889 saakka. Palinista tuli kenraalimajuri 1888 ja hän oli Turun ja Porin läänin va. kuvernöörinä kolmen kuukauden ajan kesällä 1888 ja sen jälkeen Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1888–1896. Erottuaan kuvernöörin virasta 1896 Palin sai todellisen valtioneuvoksen arvon ja hän oli sitten Keisarillisen Suomen Senaatin talousosaston jäsenenä ja siviilitoimituskunnan päällikkönä 1897–1899. Palinista tuli salaneuvos 1899.
Palin oli naimisissa 1875–1884 Julia Lukashevitšin (1855–1884) kanssa ja vuodesta 1889 vapaaherratar Eugenia Linnea Hisingerin (1867–1947) kanssa. Suurlähettiläs Eduard Palin oli Palinin poika hänen toisesta avioliitostaan.
Hasan Ruhani

Elämä

Ruhani syntyi Iranin pohjoisosassa. Hän alkoi opiskella uskonasioita jo nuorella iällä, ja kävi kuuntelemassa merkittävien šiiaopettajien luentoja. Vuosina 1969–1972 hän opiskeli oikeustiedettä Teheranin yliopistossa ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Hän jatkoi opintojaan 1990-luvulla Skotlannissa. Ruhani valmistui filosofian maisteriksi 1995 ja väitteli filosofian tohtoriksi Glasgow Caledonian Universityssä 1999.
Ruhani kuului Ruhollah Khomeinin kannattajiin, minkä takia hän joutui olemaan maanpaossa šaahin aikana. Šaahin syrjäyttämisen jälkeen hän palasi Khomeinin kanssa Ranskasta Iraniin. Hänellä on ollut useita merkittäviä tehtäviä valtionhallinnossa.
Syrakusan amfiteatteri

Historia

Syrakusan amfiteatteri oli rakennettu myöhemmällä roomalaisella kaudella, oletettavasti 200-luvulla jaa. Eri arviot ovat vaihdelleet ensimmäisen vuosisadan jaa. ja 300-luvun jaa. välillä. Antiikin lähteiden mukaan kaupungissa järjestettiin gladiaattorinäytäntöjä jo ensimmäisellä vuosisadalla jaa. On mahdollista, että ne järjestettiin kaupungin kreikkalaisella teatterilla, joka oli roomalaisella kaudella muokattu roomalaisille huvituksille (ludi circenses) sopivaksi. Amfiteatteri saatettiin rakentaa teatterin käytyä liian pieneksi kyseiseen tarkoitukseen. Toinen mahdollisuus on, että amfiteatterissa olisi useampia rakennusvaiheita, ja se olisi rakennettu alun perin ensimmäisellä vuosisadalla ja nykyisessä muodossaan 200-luvulla.
1500-luvulla amfiteatterin samoin kuin useiden muiden alueen rakennusten kiviä käytettiin Ortigian saaren linnoittamiseen. Paikan arkeologiset kaivaukset aloitti Domenico Lo Faso Pietrasanta vuonna 1839. Amfiteatteria on tutkittu enemmän suhteellisen vähän ja myöhään, ja se oli vielä vuonna 2012 paljolti kasvillisuuden kätköissä. Se onkin usein jäänyt tunnetumman kreikkalaisen teatterin varjoon. Nykyisin amfiteatteri on turistien nähtävissä, mutta ainoastaan rajoitetuilta osin turvallisuussyistä.

Rakennus

Amfiteatteri sijaitsi Neapoliin eli Syrakusan ”Uuden kaupungin” alueella Hieron II:n alttarin itäpuolella, kaakkoon kreikkalaisesta teatterista. Rakennus oli ellipsin muotoinen. Sen pituus jotakuinkin pohjois-eteläsuunnassa oli 140 metriä ja leveys itä-länsisuunnassa 119 metriä. Keskellä olleen areenan pituus oli noin 69,3 metriä ja leveys noin 39,2 metriä. Amfiteatteri on yksi suurimmista tunnetuista roomalaisista amfiteattereista, ja esimerkiksi Veronan amfiteatteri on vain hieman suurempi. Amfiteatterin katsomon itäpuoli oli kaiverrettu kallioon ja länsipuoli rakennettu läheisistä latomioista eli louhoksista otetusta kalkkikivestä. Katsomo oli jaettu kolmeen osaan, joista ensimmäinen oli tarkoitettu Rooman kansalaisuuden omaaville, toinen varakkaille suvuille ja kolmas rahvaalle. Istuimiin oli kirjoitettu piirtokirjoituksina, kenelle ne oli tarkoitettu.
Sisäänkäynnit alas areenalle olivat pohjoisesta ja etelästä. Areenan keskellä oli suuri kaivanto, joka oli alun perin peitetty ja johon johti sivuilta kaksi käytävää. Se oli tarkoitettu joitakin esityksessä käytettyjä koneistoja varten. Ulkosivua kiersi tukimuuri, johon yhdistyivät katsojien sisäänkäynnit sekä joukko erilaisia huoneita ja vesisäiliöitä.
Mustarintakotinga

Levinneisyys

Mustarintakotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vääntöjousi

Vääntöjousi on tyypillinen jousityyppi. Vääntöjousia ovat esimerkiksi pyykkipoikien jouset. Vääntöjousen etuna on sen vähäinen tilantarve. Jouset tehdään yleensä teräksestä.
Autojen eturenkaiden pyöräntuennassa käytetty kallistuksenvakaaja (tanko, joka kulkee toiselta sivulta toiselle sivulle) on käytännössä vääntöjousi. Tangon tarkoitus on vastustaa vain toisen puolen renkaan pystysuoraa liikettä, eli kallistelua.
Brooklyn Brewery

Brooklyn Brewery on yhdysvaltalainen panimo. Sen perusti, vuonna 1987, Steve Hindy ja Tom Potter Brooklyniin, New Yorkiin. Tällä hetkellä panimolla valmistetaan n. 30 eri laatuista olutlaatua . Pääpaino on ale-, lager- sekä stout-oluissa. Suomeen Alko tuo maahan ainakin Brooklyn Lageria ja vahvaa Brooklyn Local 1:stä.

Historia

Stephen Hindy oppi oluen panemisen jo työskennellessään uutistoimisto AP:lle Lähi-Idässä. Vuonna 1987 Hindy ja hänen alakerran naapurinsa Tom Potter irtisanoituivat töistään ja perustivat Brooklyn Breweryn. Panimon ensimmäinen tuote oli Brooklyn Lager. Brooklyn Lager on valittu Suomessa vuoden olueksi Helsinki Beer Festivalissa vuonna 2006 ja saman kilpailun parhaaksi alle 6% pohjahiivaolueksi se valittiin vuonna 2010 . Yrityksen logon ja pullojen etiketit suunnitteli Milton Glaser, jonka käsialaa on myös I Love NY -logo. Glaser sai vastineeksi pienen osuuden yrityksestä.
Ensimmäiset kahdeksan vuotta toiminnasta olut tuotettiin Uticassa ja kuljetettiin Brooklyniin. Vuonna 1996 Hindy ja Potter olivat valmiit investoimaan miljoonia rakentaakseen panimon Brooklynin Williamsburgiin. Alkuvaiheessa kuitenkin Brooklyn Lager sekä kaikki pullotetut tuotteet tuotettiin edelleen Uticassa, koska Williamsburgin tiloissa ei ollu riittävästi kapasiteettia.
Vuosien ajan Williamsburgissa oli liian kallista laajentaa, mutta vuoden 2009 lama ja kiinteistöjen hintojen lasku toi mahdollisuuden 6,5$ miljoonan dollarin laajennokseen ja 15 lisätyöntekijän palkkaamiseen jo olleiden 35 työntekijän lisäksi.
Vuodesta 1994 asti Brooklyn Breweryn panimomestarina on toiminut Garret Oliver, joka on tunnettu olutasiantuntija ja -arvostelija. Hän on kirjoittanut mm. kirjan The Brewmaster's Table ja toiminut 11 vuotta Great American Beer Festivalin tuomarina.
Brooklyn Brewery tekee myös yhteistyötä suomalaisen Sinebrychoff panimon kanssa. Sinebrychoffin panimomestari Tapio Kangas-Heiska ja Brooklyn Breweryn panimomestari Garret Oliver kehittivät yhdessä Sinebrychoff Brooklyn Two Tree Porter -oluen vuonna 2013 .
Kim Simonsson

Kim Simonsson (s. 1974 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2000. Simonsson toteuttaa figuratiivisia veistoksia keramiikasta. Hänet valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 2004. Vuonna 2009 hän sai Pro Arte -palkinnon tunnustuksena teknisestä osaamisesta ja omaperäisestä ilmaisusta.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Simonsson piti Kluuvin galleriassa Helsingissä vuonna 2003. Yhteisnäyttelyihin hän on osallistunut vuodesta 1997 alkaen. Simonsson oli kesän 2009 Retretin luolaston päätaiteilija. Syksyllä 2009 hän piti Didrichsenin taidemuseossa Pro Arte -palkintonäyttelyn. 
Simonsson yhdistelee teoksissaan japanilaista mangaa ja länsimaisen kuvataiteen traditiota. Hänen dekoratiivisissa veistoksissaan, joiden lähtökohtana on pidetty vanhanajan posliinikoristeveistoksia, esiintyy muun muassa eläimiä, ihmisiä ja avaruusolioita. 

»Useissa teoksissani vallitsee eräänlainen viattomuuden ja rajuuden jännite, joka ilmentää muun muassa manga-kulttuuria.» 
Simonsson sanoo, että hänestä piti tulla taidemaalari. Kuvataideakatemiaan oli kuitenkin vaikea päästä, joten hän kokeili vaihtoehtoista reittiä Taideteollisen kautta, jossa piti valita joko tekstiili- tai keramiikkalinja. Hän valitsi jälkimmäisen ja huomasi pian sen omaksi alakseen.
Simonsson on luovuttanut Helsingin lentoasemalle Finavian Art Gallery -sarjaan pitkäaikaislainaan teoksensa White Rabbit. Teoksen rikkoi elokuussa 2015 joku Delhiin matkalla olleen ryhmän jäsenistä. Simonsson uskoo saavansa teoksen korjatuksi.