google/wiki40b huggingface dataset:
Demokraattinen puolue (Italia)

Tausta

Italian poliittinen kenttä meni uusiksi 1990-luvun alussa ns. Tangentopoli-lahjusjutun vuoksi, jolloin maata puoli vuosisataa hallinnut kristillisdemokraattinen puolue hajotettiin. Samaan aikaan Italian kommunistinen puolue hajosi vuonna 1991 ja sen kannattajat muodostivat Demokraattisen vasemmistopuolueen, joka muodosti myöhemmin Vasemmistodemokraatit (DS).
Taloustieteen professori ja entinen kristillisdemokraattien jäsen Romano Prodi kokosi laajan Oliivipuukoalition (L'Ulivo), joka voitti vuoden 1996 vaalit. Oliivipuu elvytettiin vuoden 2004 europarlamenttivaaleihin neljän puolueen voimin ja vuoden 2006 vaaleihin, jossa Prodi nousi pääministeriksi. Vasemmistodemokraatit (DS) ja Democrazia è Libertà – La Margherita (DL) pitivät huhtikuussa 2007 viimeisen puoluekokouksensa, jossa hyväksyivät yhdistymisen. Puolueelle valittiin johto jäsenäänestyksessä 14. lokakuuta 2007. Äänestykseen osallistui kolmisen miljoonaa kannattajaa, joista kolme neljäsosaa kannatti puheenjohtajaksi Walter Veltronia. Helmikuussa 2009 Veltroni kuitenkin erosi puolueen hävittyä Sardinian paikallisvaalit.
Marcelino García Toral

Pelaajaura

Toral pelasi yhteensä kuusi kautta Espanjan eri sarjatasoilla. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 22. joulukuuta 1985 ottelussa Celta Vigoa vastaan. Hän edusti suurimman osan pelaajaurastaan Sporting Gijónia.

Valmentajaura

Vuonna 2003 Toral siirtyi valmentamaan Sportingia, jota hän valmensi kaksi kautta. Seuraavaksi Toral siirtyi Recreativoon valmentajaksi ja kauden 2005–2006 jälkeen joukkue nousi Espanjan pääsarjaan. Seuraavana kautena hän valmensi Recreativon pääsarjan kärki kymmenikköön. Kauden jälkeen hän erosi Recreativossa päävalmentajan tehtävistä, ja siirtyi Racingin peräsimeen. Toral valmensi myös Racingissa menestyksellä ja joukkue sijoittuikin kauden päättytyä pääsarjan kuudennelle sijalle, joka oikeutti pääsyn UEFA Cupiin.
29. toukokuuta 2008 Toral siirtyi heikosti pelanneen Zaragozan valmentajaksi. Hän otti tavoitteekseen nostaa joukkue takaisin pääsarjaan. Hän onnistui tavoitteessaan ja Zaragoza palasi kaudeksi 2009–2010 takaisin pääsarjaan. Vauhti pääsarjassa osoittautui kuitenkin kovaksi Toralin suojateille ja lopulta fanien hylkäämä valmentaja sai potkut joulukuun puolivälissä seuran hävittyä Athletic Bilbaolle 1–2. 
9. helmikuuta 2011 Toral palasi valmennustehtäviin, kun hänet nimettiin heikohkosti esiintyneen Racing Santanderin päävalmentajaksi. Kauden päätteeksi hän siirtyi andalusialaisseura Sevillan päävalmentajaksi. Marcelinon johdolla 2000-luvun aikana paikkansa La Ligan kärkikahinoissa vakiinnuttanut Sevilla pelasi vaisusti läpi syyskauden. Kun uusi vuosi ei alkanut sen paremmin, sai Marcelino potkut helmikuun alkupuolella 2012 Sevillan majaillessa liigassa vasta sijalla 11.
Tammikuussa 2013 Marcelinosta tuli Segunda Divisiónissa pelaavan Villarrealin päävalmentaja. Marcelinon johdolla Villarreal sijoittui sarjassa kakkoseksi ja nousi näin takaisin pääsarjaan. Kaudella 2013/14 menestys liigassa oli odotuksia parempaa ja seura sijoittui kuudenneksi. Sama hyvä menestys jatkui myös 2014/15, kun Marcelino luotsasi Villarrealin toistamiseen kuudenneksi. Copa del Reyssä joukkue taisteli tiensä välieriin saakka, kunnes hävisi FC Barcelonalle yhteismaalein 6–2.  Kaudella 2015/16 Villarreal jatkoi hyvää menestystään Marcelinon alaisuudessa ja sijoittui lopulta neljänneksi. Sijoitus oli seuran paras sitten kauden 2007/08 kakkossijan. Sijoituksen myötä Villarreal selvisi Mestarien liigan karsintoihin 2016/17. Seurajohto erotti Marcelinon yllättäen 10. elokuuta 2016 vain viikkoa ennen Mestarien liigan karsintojen alkua.
Toukokuun lopulla 2017 Marcelino allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Valencian kanssa. Marcelinon johdolla Valencia palasi kahden heikomman kauden jälkeen Espanjan pääsarjan kärkitaisteluun ja sijoittui kaudella 2017/18 neljänneksi. Sama sijoitus toteutui myös kaudella 2018/19. Espanjan cupin loppuottelussa 2019 Marcelino luotsasi Valencian 11 vuoden tauon jälkeen mestariksi, kun FC Barcelona kaatui 2–1. Marcelino sai yllättäen potkut Valenciasta syyskuussa 2019, kun La Ligan kautta oli pelattu vain kolme ottelua.
Francis Picabia

Francis-Marie Martinez de Picabia (22. tammikuuta 1879 Pariisi, Ranska – 30. marraskuuta 1953 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen avantgardetaidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti yhtenä dadan keskeisenä taiteilijana.

Ura

Uransa alkuaikoina hän maalasi sekä impressionismia että pointillismia. Tämän jälkeen hänen taidesuuntansa oli kubismi. 1920-luvulla hänestä tuli yksi dadan keskeisistä taiteilijoista, minkä jälkeen hän kokeili jonkin aikaa surrealismia.
Kuollut mies kummittelee

Juoni

Elokuvassa eversti evp. Sarmo (Joel Rinne) selvittelee kuolleen miehen Helsinkiin toimittaman sormuksen arvoitusta, kun sormuksen saajiksi osoitetut eteläamerikkalaisten valtioiden ”Bindoran”, ”Bolivarin”, ”Punta Negran” ja ”Costa Rosan” konsulit alkavat saada murhauhkauksia. Arvokasta maapalaa tavoittelevat konnat epäonnistuvat yrityksessään.

Tuotanto

Ohjaaja Nortimo esiintyy elokuvan alkupuolella pienessä roolissa. Atomipommin valmistusaine uraani saa repliikeissä ajankohtaan sopivia viittauksia. Samoin mainitaan euroopanmestaruuden voittanut Elis Ask. Elokuvan yleisömenestys oli vaatimaton.

Arviot

Arvioijat eivät juuri innostuneet elokuvasta, joskin käsikirjoitusta kiitettiin melko yleisesti paremmaksi kuin itse elokuvaa. Esimerkiksi Olavi Veistäjän (Aamulehti) mielestä sitä ei ollut osattu hyödyntää riittävästi: ”Tavallisestihan juuri käsikirjoitus on suomalaisen filmin heikko kohta, mutta tässä tapauksessa asia on päinvastainen: aiheesta olisi saanut paljon paremman elokuvan.”
Pertti Avola (Helsingin Sanomat) pitää Nortimon ohjausta löysänä. Hän pitää kuitenkin sarjan elokuvia kiinnostavina ”vanhan kotimaisen jännitysviihteen huipaisasti vanhentuneina edustajina”.
Amerikkalainen perhe

Amerikkalainen perhe (An American Family) on yhdysvaltalainen vuonna 1973 ensiesitetty televisiosarja, joka dokumentoi kalifornialaisen Loudin perheen elämää kesäkuun alusta joulukuun loppuun vuonna 1971. Sarjaa pidetään nykyisin maailman ensimmäisenä tosi-tv-ohjelmana.
Sarjan 12 jaksoa editoitiin yhteensä 300 tunnin kuvausmateriaalista. Sen ensiesitys Yhdysvalloissa tapahtui julkisella rahoituksella toimivalla PBS-kanavalla vuoden 1973 alussa. Suomessa sarja esitettiin 1974.
Sarja kuvasi ylempää keskiluokkaa edustavan Loudin perheen elämää Kalifornian Santa Barbarassa. Sen kiinnostavimmiksi teemoiksi muodostuivat tuotantoryhmällekin yllätyksenä tullut perheen vanhempien avioero ja heidän esikoispoikansa homoseksuaalisuus. Perheen poikaa Lance Loudia pidetään televisiohistorian ensimmäisenä avoimesti homona henkilönä.
The New York Times -sanomalehti kuvasi sarjaa vuonna 2011 ”medialukutaidon peruskurssina”. Kuvauskohteena ollut Loudin perhe kritisoi sarjan nähtyään sen keskittymistä perheen kielteisiin tapahtumiin myönteisten sijasta. Monien kriitikoiden mielestä sarja ei kuvannut todellisuutta, vaan perheen jäsenet ryhtyivät ”esiintyjiksi” kameroiden seurassa. Tästä keskustelu laajeni pohtimaan kaiken dokumenttielokuvan totuudellisuutta, koska joka tapauksessa valintoja on aina tehtävä ja kameran läsnäolo muuttaa ihmisten käyttäytymistä.
Vuonna 2002 amerikkalainen TV Guide -aikakauslehti listasi Amerikkalaisen perheen yhdeksi kaikkien aikojen 50 merkittävimmästä televisio-ohjelmasta.
Vuonna 1974 brittiläinen BBC tuotti vastaavan 12-osaisen tv-sarjan työväenluokkaan kuuluvasta Wilkinsin perheestä.

Sarjan käsittely jälkeenpäin

Vuonna 1983 perheen myöhempiä vaiheita seurattiin dokumenttiohjelmassa An American Family Revisited: The Louds 10 Years Later. Huhtikuussa 2011 PBS uusintaesitti koko sarjan yhtenä maratonlähetyksenä. Tämä pohjusti sen jälkeen lähetettyä HBO-elokuvaa Cinéma Vérité (2011), joka on fiktiivinen kertomus Amerikkalaiseen perheen tuotantoprosessista, pääosissa James Gandolfini, Diane Lane ja Tim Robbins. Cinéma Vérité lähetettiin Yle Teemalla toukokuussa 2015. Heinäkuussa 2011 PBS-kanava ensiesitti tv-sarjan materiaalista lyhennetyn kaksituntisen dokumentin An American Family: Anniversary Edition, joka julkaistiin myös dvd-tallenteena.
Sarjan luoja ja yksi tuottajista oli Craig Gilbert. Pääkuvaajana toimi Alan Raymond ja äänittäjänä Susan Raymond. Materiaalin leikkasi Ken Werner.
Marinera

Marinera on paritanssi, joka on suosittua erityisesti Perun rannikolla. Tanssissa mies ja nainen kiertävät toisiaan ja yrittävät hurmata ja kiusoitella toisiaan vauhdikkaan musiikin säestämänä. Esiintymistilanteissa ja kilpailuissa miehellä on yleensä kädessään leveälierinen olkihattu ja naisella huivi; niiden tanssillinen käyttö on tärkeä osa marineraa. Tanssin leimallisia askeleita ovat rytmikkäät, nopeat polut (zapateo). Nainen tanssii yleensä avojaloin. Myös mies voi olla avojaloin. Värikkäät asut ja huolitellut kampaukset kuuluvat tanssiin. Seuratanssina, esimerkiksi katukarnevaaleissa, tanssittavassa marinerassa molemmilla tanssijoilla on rekvisiittanaan yleensä huivi.
Trujillossa Perussa pidetään tammikuussa kansainvälinen marinera-kilpailu Concurso Nacional de Marinera, joka on kaupungin tärkeimpiä kulttuuritapahtumia.  Kilpailussa on sarjoja eri ikäryhmille, ja parit etenevät karsintojen kautta finaaliin. Kilpailuviikon lopulla on kaupungin keskustassa suuri tanssijoiden ja soittajien paraati.
Emilija Kokić

Emilija Kokić (s. 10. toukokuuta 1968 Zadar) on kroatialainen popmuusikko. Hän aloitti laulajan uransa yhtyeessä Riva, joka voitti Eurovision laulukilpailun 1989. Riva hajosi vuonna 1991, jolloin Kokić lähti soolouralle.
NukeZone

NukeZone on selaimella pelattava reaaliaikainen strategiapeli. Peli aloitti toimintansa vuonna 2001. Peliin on rekisteröitynyt 35 000 pelaajaa. Yhtäjaksoisesti selaimella pelaa keskimäärin noin 800 henkilöä.

Pelin aloittaminen

Jotta pääsee pelaamaan NukeZonea, täytyy ensiksi rekisteröityä, eli luoda käyttäjätunnus peliin. Rekisteröityminen on ilmaista. Tunnuksen luotuaan voit kirjautua itse peliin. Kun kirjautuu sisään, saa valita (joko ensimmäisellä tai toisella kirjautumiskerralla) ”pelibonuksen” josta on paljon hyötyä etenkin pelin alussa. Bonuksia on useita, mutta yksi suosituimmista on rahabonus, jonka avulla saa pelin alussa reilusti enemmän rahaa käyttöön, kuin normaalisti. Bonuksen valittuaan voi alkaa rakentaa armeijaa sekä kasvattamaan maanperää rakentamalla erilaisia rakennuksia ym.

Armeija

Jotta pystyy rakentamaan esimerkiksi panssarivaunuja, kouluttamaan sotilaita tai hankkimaan ilma-aluksia, tulee rakentaa erilaisia rakennuksia. Aina kun rakentaa, ”networth ” kasvaa. Ylivoimaisesti hyödyllisin ja suosituin ase on ydinpommi, joka aiheuttaa osuessaan suurta tuhoa hyökkäyksen kohteelle.

Networth

Pelin päätarkoitus on hankkia erilaisia mitaleita. Networth ei oikeastaan liity peliin muuten kuin sillä tavalla, että siitäkin on mahdollisuus saada mitali, yksin tai klaanin kanssa. Aina kun rakentaa uusia rakennuksia, kouluttaa yksiköitä ynnä muuta, networth kasvaa. Networth kertoo siis, miten suuri esimerkiksi armeija on.

Klaani

Klaani on myös erittäin tärkeässä roolissa pelissä. Jokainen pelaaja voi itse tehdä oman klaaninsa, ja esimerkiksi pyytää siihen ystäviään. Samassa klaanissa olevat pelaajat eivät voi hyökätä toistensa kimppuun. Jokaisella klaanilla on johtaja jolla on merkittävästi enemmän määräysvaltaa kuin normaaleilla jäsenillä. Klaaneilla on myös pisteet, joita saa ”sotimalla” toisia klaaneja vastaan. Pisteitä saa vain, jos jompikumpi klaaneista on kirjaimellisesti julistanut sodan. Klaani on yleensä myös merkittävässä roolissa mitaleita hankkiessa.

Round (Kierros)

NukeZonessa vaihtuu yksijaksoisesti myös Round, eli puhekielellä ”kierros”. Kierros tarkoittaa pelijaksoa, joka kestää muutaman kuukauden ennen kuin se vaihtuu. Kun uusi kierros vaihtuu, alkaa peli ikään kuin alusta; pelaajien networth tippuu nollaan. Muuttumattomia tekijöitä on klaani, historia sekä kunniamitalit ym.
Boma

Historia

Alun perin Boman seutua asuttivat kongoihin kuuluvan mboma-heimon jäsenet. Kaupungin nimi oli alkujaan Mbanza Mboma ja sitä hallitsi kuningas, ntinu, jota kutsuttiin nimellä mani-mboma, Boman valtias. Mani-mboma maksoi veroa Kongon kuningaskuntaa hallitsevalle mani-kongolle, mutta muuten hän hallitsi ruhtinaskuntaansa itsenäisesti. Tämä järjestely oli vielä voimassa vuonna 1848, kun unkarilainen tutkimusmatkailija Laszló Magyar vieraili Bomassa.
Bomasta tuli jo varhain monikansallinen kaupunki. 1800-luvun alkupuolella Bomassa asui vain noin 500 ihmistä. Seutu oli harvaan asuttua, koska orjakauppiaat ottivat alueen asukkaita orjikseen ja väkeä pakeni sisämaahan turvaan. Kun länsivaltojen mielenkiinto siirtyi orjakaupasta luonnonvaroihin, he tarvitsivat enemmän työvoimaa kuin mitä alueella oli saatavilla. Työläisiä piti värvätä Länsi-Afrikasta ja naapuriheimoista (mm. yombet, woyot ja solongot). Lisäksi kaupungissa toimi siirtomaavirkailijoita ja lähetystyöntekijöitä useista Euroopan maista ja Yhdysvalloista. Tällaiset olosuhteet olivat suotuisat kauppakielenä käytetyn kituban leviämiselle. Siirtomaa-aikana väestö kasvoi nopeasti tuhansiin asukkaisiin. Varsinainen väestöräjähdys tapahtui kuitenkin vasta 1960-luvulta alkaen, Kongon itsenäistymisen jälkeen.
Vuonna 1886 Bomasta tuli Kongon vapaavaltion toinen pääkaupunki. Sitä ennen pääkaupunkina toimi vuoden verran Matadin läheisyydessä sijaitseva Vivi. Vuonna 1908 Bomasta tuli Belgian Kongon pääkaupunki, kun siirtomaan hallinta siirtyi kuningas Leopold II:lta Belgian valtiolle.

Liikenneyhteydet

Boma on satamakaupunki, josta kuljetetaan muun muassa puutavaraa, banaaneja, kaakaota ja palmutuotteita.
Boma on Mayomben rautatien eteläinen pääteasema. Pohjoinen pääteasema on 140 kilometrin päässä Tshelassa. Kaupungista on maantieyhteys itään Matadiin ja länteen Muandaan.
Laura Gimmler

Laura Gimmler (s. 5. joulukuuta 1993) on saksalainen maastohiihtäjä.
Gimmler saavutti pronssia Liberecin nuorten MM-kilpailuissa 2013 Saksan viestijoukkueessa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 13:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Gimmler kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2015 Oberstdorfin prologissa, joka oli osa Tour de Skitä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2017 oltuaan Pyeongchangin perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenes. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Cognen vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2019.
Z29

Valmistus

Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1938 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä. Sen köli laskettiin 21. maaliskuuta 1940 ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 15. lokakuuta. Alus valmistui 9. heinäkuuta 1941.

Palvelus

Aluksen miehistö upotti aluksensa 16. joulukuuta 1946.
Tabio

Tabio on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Cundinamarcan departementissa Andeilla. Bogotá sijaitsee 45 kilometrin päässä Tabiosta. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Zipaquirá, Cajicá, Subachoque ja Tenjo. Tabio perustettiin 8.4.1603. Tabion (alkuperäiskielellä "Teib") nimen alkuperä viittaa muiscan kieleen ja sen on sanottu liittyneen maanviljelykseen. Siitä tuli kunta vuonna 1761. Vuoden 2005 virallisten laskelmien mukaan Tabion asukasluku on 20.714. Enemmistö asukkaista on alle 40-vuotiaita.

Talous

Tabiossa elinkeino on pääasiassa maatalous. Alueella viljellään esimerkiksi maissia, perunaa ja virnaa. Alueella on myös paljon floristiikkaa. Kaivosteollisuutta on jonkin verran. Sen on todettu olevan haitallista alueen lähiympäristölle. Monet työskentelevät myyjinä.

Ilmasto

Tabio kuuluu lauhkeaan vyöhykkeeseen. Keskimääräinen lämpötila on 13,7 lämpöastetta. Tabiossa sataa paljon läpi vuoden. Vuosittainen sademäärä on 825 millimetriä.

Nähtävyydet

Tabiossa on paljon vanhoja kirkkoja. Siellä sijaitsee myös 3100-metriä korkea Peña de Juaica -vuori (osa jatkuu naapurikunnan Tenjon puolelle) ja kuumalähdealtaita (Piscinas de aguas termales).
Ashihara kaikan

Alkuperä

Ashihara oli harjoitellut Kyokushinia Masutatsu Oyaman opissa. Ashihara kehitti sittemmin oman tyylisuuntansa 1970-luvun lopulla ja varsinaisesti ensimmäinen dojo perustettiin 1980 Matsuyamaan. Sitä ennen hän perusti oman liiton NIKO:n eli New International Karate Organization. Ashihara kehitti edelleen vuosien varrella kehittämäänsä sabakia eli liikkumista hyökkäyksen alta itselle turvallisempaan suuntaan. Hän suosi tekniikoita, joista oli ollut hänelle itselleen hyötyä otteluissa, kuten voimakkaat alapotkut ja polvien sekä kyynerpäiden lyönnit. Ashiharalle tyypillisesti harjoiteltavien tekniikoiden määrä pidetään harjoituksissa pienenä, vaikka sen perustekniikka on samankaltaista kuin Kyokushinissa.

Katat

Ashihara jätti tyylistään perinteiset okinawalaiset katat ja kehitti niiden tilalle omat katansa, jotka tehdään parin kanssa. Niissä käytetään hyökkäys, torjunta ja vastaisku periaatetta, sekä lopetustekniikka. Ashiharassa katoja on 27 ja ne jakautuvat kuuteen luokkaan alkeis-, perus-, kaato-, sparraus-, taistelu- ja itsepuolustuskata.
Jou jou

Taustaa

Levyn taustalla vaikuttaa myös Uusi Fantasia-yhtyeestä tuttu DJPP. Albumin ensimmäinen kappale "Hip hop hurraa" julkaistiin tammikuun lopulla 2011. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. Albumi sijoittui ilmestyttyään Suomen virallisen listan toiselle sijalle (9/2011). Rumban listalla sijoitus oli ensimmäinen sija. Kesäkuun alussa 2011 julkaistiin albumilta toinen musiikkivideo kappaleesta "Iso Pete".
Soukous

Soukous on Kongon tasavallassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa 1900-luvun alussa syntynyt afrikkalaisen musiikin tyylilaji. Se tunnetaan myös nimillä "lingala" ja "congo". Soukousia esitetään kitarasta, likembestä ja afrikkalaisista lyömäsoittimista koostuvilla yhtyeillä. Soukous-muusikoita ovat muun muassa Koffi Olomide, Papa Wemba, Pepe Kalle ja Diblo Dibala.
1960-luvulta lähtien soukousiin on tullut vaikutteita rumbasta.
Šatura

Šatura (ven. Шату́ра) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangolla Muromskoje-, Svetloje- ja Tšornoje-järvien lähellä 124 kilometriä Moskovasta itään. Kaupunki on Šaturan piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie (Šaturan asema). Asukkaita on 32 885 henkeä, koko piirissä 72 087 (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa paikallista turvetta polttoaineenaan käyttävästä sähkövoimalasta, jota ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1918. Voimalan työläisasutukset yhdistettiin vuonna 1928 Šaturan taajamaksi, josta vuonna 1936 tuli kaupunki. Nykyään kaupungissa toimii sähkövoimala, turvetuotantoyritys, huonekalutehdas, elintarviketeollisuutta sekä kaksi Venäjän tiedeakatemian tutkimuslaitosta.
Vääräjärvi (Kuhmoinen, Isojärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,9 metriä mpy.
Alfred Joki

Alfred Joki (s. 4. helmikuuta 1952 Karunki, Ruotsi) on entinen ruotsalainen ampumahiihtäjä.
Joen ura alkoi hiihtäjänä kaudella 1967–1968 ja edusti kotikylänsä Ruotsin Ylitornion Hietaniemen tällöin SK Gränsen-seuraa. Hiihto kuului Joen kilpailumuotona aina armeijakauteen eli vuoteen 1971 asti. Armeijassa hän tutustui ampumahiihtoon, josta tulikin hänen pääkilpailulajinsa. Vuonna 1973 hän oli mukana Ruotsin nuorten ampumahiihtojoukkueessa Lake Placidin MM-kisoissa. 
Joki nousi Ruotsin miesten maajoukkueeseen kaudella 1975 ja edusti Ruotsia aina vuoteen 1982 asti. Tänä aikana hän oli Ruotsin joukkueessa varamiehenä vuoden 1976 olympiakisoissa Innsbruckissa ja 1980 olympiakisoissa Lake Placidissa. vuoden 1981 MM-kisoissa Lahdessa hän oli mukana viidenneksi sijoittuneessa Ruotsin viestijoukkueessa. Seuraavan vuoden MM-kisoissa Minskissa hän oli vielä Ruotsin joukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi. Ampumahiihdossa hänellä oli ammunta vahvempi osa, joka näkyi siinä, että hänet valittiin tyypillisesti silloiselle sprinttimatkalle eli 10 kilometrille ja viestiin, jossa osuus oli 7,5 km. Parhaaksi henkilökohtaiseksi saavutukseksi MM-kisoissa tuli Lahden MM-kisojen pikamatkan eli 10 km:n 34. sija. Kaikkiaan hän osallistui viisiin MM-kisoihin.
Hänen uransa aikaan, joka oli ennen maailmancup-aikakautta, hän saavutti lisäksi kaksi hopeaa ja viisi pronssia Pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa.
Alfred Joen seuraajana Hietaniemen SK Gränsen-seurassa oli 10 vuotta nuorempi Kalle Grenemark, joka nousi myös Ruotsin ampumahiihtomaajoukkueeseen 1980-luvulla. 
Alfred Joki on asunut aikuisikänsä Ruotsin Ylitorniolla Hietaniemen kylässä ja toiminut talonmiehenä 43 vuotta kotikunnassaan ennen eläkkeelle jäämistään.
Guanako

Ulkonäkö ja koko

Guanakon säkäkorkeus on noin metrin ja paino 80-120 kg. Kuten laamalla, guanakonkin turkki muodostuu alus- ja päällyskarvasta. Turkki on selästä punertavankeltainen, alempaa vaaleampi ja jalat ovat osin lähes valkoiset.

Levinneisyys

Guanako elää Etelä-Amerikan länsiosan vuoristoissa ja tasangoilla. Levinneisyysalue ulottuu mantereen eteläkärjestä Tulimaasta Argentiinan ja Chilen kautta aina Perun Andien rinteille asti.
Guanakon elinalue on supistunut ja pirstoutunut, mutta niiden kokonaismäärä on kuitenkin yli puoli miljoonaa yksilöä, Noin 90 % populaatiosta elää Argentiinassa.

Ravinto ja elintavat

Guanakon elinalue ulottuu merenpinnan tasosta aina 4 000 metrin korkeuteen asti. Ravinto vaihtelee asuinpaikan korkeuden mukaan. Andeilla guanako syö pääasiassa ruohoa, mutta alempana tasankoalueella myös puiden ja pensaiden lehtiä. Kuivilla seuduilla guanako selviää juomatta pitkiä aikoja, sillä se saa tarvitsemansa veden ravinnostaan.
Guanako synnyttää joka vuosi, ja se imettää vasaansa noin puoli vuotta. Guanakon vasa on melkein heti syntymänsä jälkeen ihmistä nopeampi.
Guanakon karvasta valmistetaan korkealuokkaisia neuleita sekä päällystakki- ja peitekankaita.
Turun sinappi

Historia

Säilyketehdas Jalostaja Oy ryhtyi valmistamaan Turussa Linna-sinappia vuonna 1948. Ruotsalainen Slotts-sinapin valmistaja vaati kuitenkin Jalostajaa vaihtamaan nimen oikeustoimien uhalla (ruotsiksi slott tarkoittaa linnaa). Niin sinappi nimettiin Turun Sinapiksi. Linnan kuva jäi tuotteen tunnukseksi.
Sinappia valmisti 1990-luvun alkuun asti Huhtamäki-konserniin kuulunut Jalostaja. Unilever osti Jalostajan liiketoiminnan vuonna 1992 ja myi sen loppuvuodesta 1997 Nestlélle, joka alkoi valmistaa Turun Sinappia alihankintana Unileverille Turussa. Nestlé myi puolet Jalostajan kiinteistöistä Oy Lunden & Co Ab:lle vuonna 1998, minkä yhteydessä Turun Sinapin alihankintasopimus siirtyi Lundenille. Lunden valmisti sinappia vuoteen 2003 asti, jolloin valmistus siirrettiin Ruotsin Uppsalaan. 
Ennen Ruotsiin siirtämistä Turun Sinappi oli Suomen suosituin sinappimerkki noin 60 prosentin markkinaosuudella. Lunden jatkoi sinapin tekoa Suomessa nimellä Auran Sinappi, joka saavutti alle kolmessa vuodessa lähes 20 prosentin markkinaosuuden Turun sinapin markkinaosuuden laskiessa 47 prosenttiin.
Vuonna 2008 Slottsin sinappitehdas suljettiin, ja Turun sinapin valmistus siirrettiin muun tuotannon mukana Puolaan.
Toukokuussa 2014 Unilever ilmoitti Turun sinapin valmistuksen siirtyvän takaisin Suomeen. Tuotetta alkoi valmistaa pyhäntäläinen Maustaja Oy. Siirron yhteydessä myös resepti muuttui. Sinapin ainesosaluettelon mukaan glukoosi-fruktoosisiirappi korvautui oikealla sokerilla.

Slogan

Turun sinapin slogan eli mainoslause on ”kahta en vaihda”. Tämä lause on esiintynyt monissa tuotteen mainoksissa, ja ihmiset ovat myös vääntäneet siitä omia versioitaan.
Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi

Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi eli asetyyli-KoA-karboksylaasi on ligaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi malonyylikoentsyymi-A:n muodostumista asetyylikoentsyymi-A:sta, vetykarbonaatti-ioneista ja ATP:stä. Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasia tavataan niin esi- kuin aitotumaisista eliöistä ja se on tärkeä entsyymi rasvahappojen biosynteesissä. Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasin EC-numero on EC 6.4.1.2.