Intel Core 2

Intel Core 2 on Intelin yhdeksännen sukupolven x86-suoritinarkkitehtuuri.
Intel Core 2 -arkkitehtuuriin pohjautuvia suorittimia ovat Intel Core 2 Duo ja Intel Core 2 Solo sekä palvelinkäyttöön tarkoitettu Xeon. Duo viittaa kaksiytimiseen ja Solo yksiytimiseen suorittimeen. Uusimmat versiot näistä ovat vastaavasti Extreme ja Quad (neliytiminen) -suorittimet. Core-arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet ovat syrjäyttäneet aiemmat Pentium-suorittimet.

Uuden arkkitehtuurin ominaisuudet

Toisin kuin vanhaan NetBurst-arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet, kuten Pentium 4 ja Pentium D, Core 2 -suorittimia ei ole suunniteltu toimimaan korkeilla kellotaajuuksilla, vaan ne on suunniteltu käsittelemään enemmän tietoja yhdellä kellojaksolla tuoden lisää tehoa ja säästäen energiaa. Tämän mahdollistaa Core-arkkitehtuurin 14-vaiheiset liukuhihnat, jotka pystyvät suorittamaan neljää käskyä rinnakkain. Liukuhihnat ovat pituudeltaan vain puolet viimeisten Pentium 4 -suorittimien hihnoista. Uutena tekniikkana tuli myös makrofuusio. Makrofuusiossa yhteiset käskyparit kyetään yhdistämään yhdeksi sisäiseksi käskyksi tämän jälkeen ne kyetään suorittamaan yhdellä mikro-operaatiolla. Core arkkitehtuurissa on myös kehitetty Arithmetic Logic Unit joka auttaa makrofuusioiden toimintaa. ALU myös auttaa säästämään energiaa sisältäen mikro-operaatiofuusion joka on energiansäästötekniikka.
Advanded Smart Cache on moniytimisille suorittimille optimoitu välimuistitekniikka. Tekniikka parantaa suorituskykyä kasvattamalla ytimien mahdollisuutta päästä välimuistissa olevaan dataan käsiksi. Tekniikka mahdollistaa saman välimuistin jakamisen Core 2 duo suorittimien tapauksessa molemmille ytimille. Tekniikka osaa jakaa välimuistin ytimien välillä niiden tarpeellisuuden perusteella. Etuna jaetusta välimuistista on että se vähentää suoritinväylän ja muistin työmäärää. 
Smart Memory Access optimoi laitteiston suorituskykyä optimoimalla saatavan kaistanleveyden käyttöä muistien välillä. Tekniikalla pyritään varmistamaan, että data kyetään käsittelemään niin nopeasti kuin mahdollista ja data on mahdollisimman lähellä tarvittavaa paikkaa. Smart Memory Accessin memory disambiguation -algoritmi arvioi kyetäänkö jokin tietty latauskäsky suorittamaan ennen tallennusoperaatiota. Mikäli ohittaminen on mahdollista, suoritin käyttää vähemmän aikaa odottamiseen ja kykenee prosessoimaan tietoa. Mikäli ohittaminen epäonnistuu, memory disambiguation havaitsee epäonnistumisen, jonka jälkeen se lataa datan uudelleen ja suorittaa käskyn. 
L1-välimuistissa on 2 ennakoivaa noutoyksikköä, jotka pyrkivät varmistamaan että data on tarvittavassa paikassa. Noutoyksiköt tunnistavat tulevia käskyjä ja noutavat datan valmiiksi välimuistiin. L2-välimuistissa on kaksi vastaavaa yksikköä, jotka analysoivat ytimien datahakuja ja varmistavat että muistissa on tarvittavaa dataa. 
Lisää tehoa ja virransäästöä tuovat SSE-käskyjen 128-bittiset väylät. Näiden ansiosta suoritin suoriutuu useimmista SSE-käskyistä yhdessä kellojaksossa. Intelin aikaisemmat suorittimet jakoivat 128-bittisiä tietoja käsittelevät SSE-käskyt kahteen 64-bittiseen osaan ja käsittelivät ne erikseen.
Suoritin osaa järjestää latauskäskyt suoriutumaan ennen tallennuskäskyjä, jolloin selvitään virhetilanteesta, jossa tallennuskäsky olisikin muuttanut latauskäskyn tulosta. Mahdollisuus siirtää latauskäskyjä tallennuskäskyjen edelle lisää huomattavasti suorittimen tehoa.
Intel Core -arkkitehtuuri pohjautuu osittain vanhaan P6-arkkitehtuuriin, vaikka onkin kokonaan uudelleensuunniteltu. Core-arkkitehtuuri tukee muun muassa 64-bittistä käskykantaa EM64T.

Julkaistut mallit

Yleisin Core 2 -ydin eli Conroe on tarkoitettu työpöytätietokoneisiin ja Merom-kannettaviin.
Kentsfield (neliytiminen Conroe) ja Penryn (45 nm Merom) ovat Conroe-ytimen muunnelmia. Woodcrest-ydin on tarkoitettu palvelinsuorittimen ytimeksi, ja vaikka sekin perustuu Core-arkkitehtuuriin, on sillä jo ennestään tuttu nimi Xeon.
Ensimmäinen Core 2 Duo -suoritinydin Conroe julkaistiin 27. helmikuuta 2006 Fragapaloozassa. Nämä ytimet valmistettiin 65 nm:n SOI-valmistustekniikalla (Silicon on insulator) ja niiden tarkoituksena oli syrjäyttää Pentium 4- ja Pentium D -suorittimet. Julkaisussa uusien suorittimien väitettiin olevan 40 prosenttia tehokkaampia ja kuluttavan virtaa 40 prosenttia vähemmän kuin edeltäjänsä. Conroe-ytimiset suorittimet sisältävät 4 megatavua L2-muistia lukuun ottamatta E6300- ja E6400 -suorittimia, joiden L2-muistin koko on 2 megatavua. L2-muisti on yhteinen kummallekin ytimelle, toisin kuin edellisissä kaksiydinsuorittimissa.
Intel Core 2 Duo -suorittimia on markkinoilla pöytäkoneisiin 1,66–3,33 gigahertsin ja
kannettaviin 1,66–2,33 gigahertsin kellotaajuuksilla. Ensimmäinen neliytiminen työpöytäsuoritin, Intel QX6700 julkaistiin marraskuussa 2006. Tämän jälkeen alkuvuodesta 2007 julkaistiin uusi Core 2 Extreme -neliydinmalli, QX6800 ja samalla uudet Core 2 Quad -neliydinmallit Q6600 ja Q6700. Ensimmäinen 1333 megahertsin FSB-neliydinsuoritin, QX6850 julkaistiin kesällä 2007; siinä oli neljä 3GHz:n ydintä. Marraskuussa 2007 julkaistiin ensimmäinen 45 nanometrin työpöytäsuoritin, QX9650; siinä on jo peräti 12 megatavua L2-välimuistia ja uutena ominaisuutena SSE 4.1 -käskykanta. QX suorittimet ovat 2 + 2 ytimellisiä eli niissä käytetään  front side bus -väylää tiedon siirtämiseen eri ytimien välillä.
Alkuvuodesta 2008 julkaistiin muut 45 nm työpöytäsuorittimet Extreme-mallin, QX9650:n rinnalle ja samalla tuli uusi Extreme-malli, joka korvasi QX9650-suorittimen. Uusi Extreme-malli on Yorkfield-koodinimeen perustuva työpöytäsuoritin QX9770, jossa on myös 12 megatavua L2-välimuistia, mutta uutena ominaisuutena 1600 MHz väylä ja nopeampi kellotaajuus, 4 x 3,2GHz.
Penryn-koodinimellisissä suorittimissa on pienemmän valmistustekniikan lisäksi 47 uutta SSE 4 -lisäkäskyä 128-bittisten SSE-käskyjen suorittamiseen kykenevä Super Shuffle Engine ja Fast Radix-16 -jakaja jonka tehtävänä on nopeuttaa jakolaskuja kokonais- ja liukuluvuilla.

Seuraava sukupolvi

Core 2 -suoritinten seuraajia ovat Intel Nehalem -suorittimet, jotka julkaistiin vuoden 2008 loppupuolella. Suorittimet perustuvat Core i7 -mikroarkkitehtuuriin ja ne valmistetaan 45 nm -prosessilla. Merkittävänä uudistuksena Front Side Bus-väylä on korvattu QuickPath-väylällä.