google/wiki40b huggingface dataset:
Ermanno Wolf-Ferrari

Ermanno Wolf-Ferrari (synt. Ermanno Wolf, 12. tammikuuta 1876, Venetsia – 21. tammikuuta 1948, Venetsia) oli italialainen säveltäjä, jonka tunnetuimpia teoksia ovat koomiset oopperat I quattro rusteghi (suom. 'Neljä mänttiä') (1906) ja Il segreto di Susanna (suom. 'Susannan salaisuus') (1909). Monet hänen suosituimmista teoksistaan pohjautuivat Goldonin ja Molièren näytelmiin. Ermanno Wolf syntyi Venetsiassa saksalaissyntyisen isän ja italialaisen äidin perheeseen. Hän liitti äitinsä tyttönimen – Ferrari – omaan sukunimeensä vuonna 1895. Wolf-Ferrarin taidemaalari-isä lähetti poikansa Roomaan opiskelemaan kuvataiteita. Sieltä Ermanno matkusti Müncheniin, jossa hän päätti keskittyä musiikkiin Josef Rheinbergerin oppilaana. Hän kirjoitti ensimmäiset teoksensa Münchenissä 1890-luvulla.
Wolf-Ferrarin oopperat ovat italiankielisiä lukuun ottamatta saksankielistä oopperaa Das Himmelskleid. Hänen teoksissaan on kuultavissa italialaisten mestarien lisäksi saksalaisen romantiikan ja Wagnerin vaikutusta.
The Garden of Love

"The Garden of Love" on William Blaken runo. Se kuuluu hänen kokoelmaansa Songs of Experience.
Runon "The Garden of Love" Blake kirjoitti ilmaistakseen ajatuksiaan seksuaalisuuden luonnollisuudesta ja siitä miten järjestynyt uskonto, etenkin Blaken ajan puhdasoppinen kristillinen kirkko aiheutti saarnojensa ja sääntöjensä kautta luonnollisten halujen tukahtumisen.
Hänen aikanaan tuollaisen ilmaiseminen oli hyvin rohkeaa, ja sanat "Chapel" ja "priests" olivat suorasukainen hyökkäys anglikaanista kirkkoa vastaan. Blaken närkästys aiheestaan käy ilmi toisesta rivistä, jossa hän puhuu sen näkemisestä "mitä en ole koskaan nähnyt" ("what I had never seen"). On kiinnostavaa, että hän sanoo ettei ole "koskaan" nähnyt sitä, vaikka hän on koko ikänsä ollut varsin hyvin selvillä kirkon suhtautumisesta seksuaalisuuteen. Se voikin ehkä ilmaista, että hän puhuu sellaisen viattoman näkökulmasta, joka on juuri astunut kokemuksen piiriin ja on järkyttynyt ja surullinen siitä, miten kirkko on kirjaimellisesti murskannut ja tehnyt tyhjäksi hänen aiemmat vapautensa. "A chapel was built in the midst/ Where I used to play on the green" ("Sinne on noussut kappeli,/ missä ennen leikin viheriöllä"): ja siinä sanalla "green" (viheriö) on erityistä merkittävyyttä, sillä se heijastaa viattomuuden vastarunoa "The Echoing Green" jossa "green" edustaa aiempaa viatonta vapautta, kuten myös ilmeisempi sana "play" (leikkiä).
Runon on suomentanut Risto Ahti nimellä "Rakkauden puutarha", ja se on julkaistu kokoelmassa William Blake & vimmainen genius (Sanasato, 2001. ISBN 952-5086-44-5).

Runo

I went to the Garden of Love,

And saw what I never had seen;

A Chapel was built in the midst,

Where I used to play on the green.

And the gates of this Chapel were shut,

And ‘Thou shalt not’ writ over the door;

So I turned to the Garden of Love

That so many sweet flowers bore.

And I saw it was filled with graves,

And tombstones where flowers should be;

And Priests in black gowns were walking their rounds,

And binding with briars my joys & desires.
Ammoniumbromidi

Kiderakenne

Huoneenlämpötilassa ammoniumbromidi on α-kiteinä, joiden rakenne muistuttaa cesiumkloridin rakennetta. Kun yhdistettä kuumennetaan sen kiderakenne muuttuu 184,3 °C:n lämpötilassa natriumkloridin kiderakennetta muistuttavaksi. Näitä kiteitä kutsutaan β-kiteiksi.

Käyttö

Ammoniumbromidia on käytetty lääketieteessä epilepsian hoidossa ehkäisemään kohtauksia. Lisäksi sitä on käytetty rauhoittavana aineena. Yhdistettä käytetään myös valmistettaessa valokuvauksessa tarvittavaa hopeabromidia, paloa hillitsevänä aineena ja kankaiden käsittelyssä.
Tranquility

Tranquility eli Node 3 (liitososa 3) on Kansainväliseen avaruusaseman apumoduuli.

Tausta

Tranquility, kuten Node 2:kin, on ESAn rahoittama ja Thales Alenia Spacen italialaisen tehtaan rakentama. Vuonna 1997 ESA ja NASA solmivat sopimuksen, jossa NASA vaati näiden kahden moduulin toteutusta Euroopassa maksuna ESAn Columbus-moduulin laukaisulle sukkulalla. Moduuli siirtyi NASAn omistukseen vuonna 2009, kun se toimitettiin avaruuteen ja asennettiin avaruussukkulalennolla STS-130. Italialainen moduuli Cupola kiinnitettiin Tranquilityyn.
Moduuli sisältää laitteita elämän ylläpitoon avaruusasemalla, kuten hengitysilman muodostamiseen, kierrättämiseen ja laaduntarkkailuun käytettäviä laitteita ja avaruus-WC:n.

Nimikilpa

Tranquility nimettiin yleisöäänestyksen seurauksena. Tranquility oli NASAn ehdottamista nimistä suosituin, mutta Stephen Colbert kampanjoi nimen ”Colbert” puolesta, ja tämä ehdotus sai kaikista eniten ääniä. 14. huhtikuuta 2009 Sunita Williams esiintyi The Colbert Report -ohjelmassa ja paljasti voittajat. Kompromissina moduulin juoksumatto sai nimen "C.O.L.B.E.R.T." (Combined Operational Load Bearing External Resistance Treadmill).
Topias Huttari

Topias Huttari, kirjailijanimi Lea Helo (29. tammikuuta 1907 Muju, Inkerinmaa – joulukuu 1953) oli inkeriläinen Neuvostoliitossa asunut opettaja ja runoilija.
Huttari opetti suomen kieltä ja kirjallisuutta Petroskoin kouluissa 1926-1928 ja samoihin aikoihin 1927 hänen ensimmäiset runonsa julkaistiin Soihtu- ja Punainen Karjala-lehdissä. Huttari oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1934.
Huttari suomensi myös useita venäläisten klassikkojen ja neuvostokirjailijoiden teoksia.
Carl Valeri

Seurajoukkueura

Valeri aloitti ammattilaisuransa Italian suurseurassa Inter Milanissa, jossa hän ei tosin pelannut otteluakaan, vaan oli koko ajan lainalla toisessa italialaisseurassa, SPALissa. Vuonna 2005 hän siirtyi Grossetoon, jossa vietetyn viiden vuoden aikana hän pelasi yli 130 ottelua. Vuonna 2010 tie kävi jälleen italialaisseuraan, US Sassuolo Calcioon, joka voitti Serie B:n 2013 ja nousi Serie A:han. Valeri ei kuitenkaan saanut Serie A:ssa paljoa peliaikaa, joten hän siirtyi 2014 talvella takaisin Serie B:hen, Ternanaan. Vuonna 2014 hän siirtyi kotimaansa Melbourne Victoryyn.

Maajoukkueura

Valeri kuului Australian joukkueeseen vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Maajoukkuedebyyttinsä Valeri teki Australian paidassa 2007 ja on siitä asti kuulunut maan vakiokokoonpanoon. Hän edusti maataan myös vuoden 2010 MM-kisoissa, joissa hän pelasi Australian jokaisessa kolmessa ottelussa.
Henriod et Cie

Historia

Vuonna 1890 sveitsiläinen 24-vuotias Charles Edouard Henriod avioitui Marie-Louise Baehnin kanssa. Marie-Louise tuli perheestä joka omisti hiusjousia valmistavan tehtaan. Henriod'n perhe taasen oli touhunnut sekä höyrykoneisten että nestemäisiä polttoaineita käyttävien ajoneuvojen ja moottoreiden parissa jo vuosia. Nestemäisillä polttoaineilla tarkoitetaan, että Henriod'n moottorit kykenivät käyttämään polttoaineenaan bensiinin lisäksi alkoholia. Vuonna 1896 Charles perusti vanhemman veljensä Fritzin kanssa Sveitsin Biel/Biennen kaupunkiin moottoroituja ajoneuvoja valmistaneen yrityksen nimeltä Henriod Frères.
Yritys toimi Sveitsissä ainoastaan parin vuoden ajan. Vuonna 1898 Charles Henriod siirtyi Ranskaan ja perusti Henriod-autoja valmistavan yrityksen Pariisin esikaupunki Neuilly-sur-Seinen alueelle.
Yritys valmisti autoja Neuillyssa vuoteen 1908 asti, mutta Charles muutoin jatkoi työtään ajoneuvotekniikan parissa. Hän patentoi ensimmäisen automaattivaihteiston vuonna 1909. Lisäksi hän suunnitteli rotaatioventtiilijärjestelmän ensimmäisen version. Ranskan aloittaessa sotatoimet Ranskaa vastaan vuonna 1914, Charles palasi takaisin Sveitsiin.

Mallit

Ensimmäinen malli oli 4 CV. Vuonna 1902 sitä seurasivat yksisylinterinen 6 CV Simplon ja kaksisylinterinen 12 CV. Vuonna 1903 myyntiin saatiin jo nelisylinterinen 24 CV. Vuonna 1903 kolme Henriod 12 CV- ja 24 CV -autoa osallistui Pariisi-Madrid-autokilpailuun. Vimmeiseksi malliksi jäi vuoden 1906 32 CV, joka oli varustettu ilmajäähdytteisellä nelisylinterisellä moottorilla.
Deathlok

Luther Manning

Eversti Luther Manning oli "ensimmäinen" Deathlok, sotilas, joka vammauduttuaan kuolettavasti, pelastettiin kokeellisen Deathlok-kyborgin sisälle. Kaikki tämä tapahtui apokalyptisessa tulevaisuudessa, jossa Manning taisteli uuden ruumiinsa avulla ilkeitä suuryrityksiä ja sotilasjohtajia vastaan samalla yrittäen epätoivoisesti säilyttää ihmisyytensä.
Tämä Deathlok tapasi Hämähäkkimiehen ja Kapteeni Amerikan lukuisia kertoja. Lopulta Manning sai kukistettua tulevaisuuden tyrannit ja jatkoi oman elämänsä tarkoituksen etsimistä.

Deathlok-robotti

Prototyyppi, jonka loi tiedemies Harlan Stryker. Robotin tuhosi myöhemmin Möykky.

John Kelly

Tutkittuaan pitkään käsiinsä saamaa Luther Manningin kyborgiruumista Harlan Ryker loi uuden kyborgin USA:n armeijalle. Hän käytti tarkoitukseen John Kellyn ruumista (tunnetaan nykyään Siegenä).

Michael Collins

Professori Michael Collins oli järjestyksessä toinen luotu Deathlok. Collins oli pasifisti, joka työskenteli Roxxonille ja saatuaan selville avittaneensa asejärjestelmien luomisessa, lopetti yhteistyönsä. Collins surmattiin tämän vuoksi ja hänen aivonsa siirrettiin Deathlokiin. Collinsin onnistui kuitenkin kumota tietokoneohjelmat ja hän sai ruumiin haltuunsa.

Jack Truman

Jack Truman oli YPKVV:n agentti, joka muutettiin Deathlokiksi taistelussa superroisto Punakalloa vastaan. Myöhemmin Truman vaihtoi mieliä toisen YPKVV:n agentin, Larry Youngin kanssa. Truman elää nykyään oletettavasti tavallista elämää Youngin kehossa Youngin ollessa edelleen vankina Deathlokiin.
Uli Forte

Ura

Forten pelaajaura kului Sveitsin alasarjojen joukkueissa. Hän pelasi pisimpään Red Star Zürichissä, jota edusti kahteen otteeseen vuosina 1994–1999 ja 2002–2006. Hän aloitti valmennusuransa Red Starin pelaajavalmentajana maaliskuussa 2002. Lopetettuaan aktiiviuransa pelaajana Forte siirtyi vuonna 2006 FC Wilin peräsimeen. Kauden 2008/09 alussa hän aloitti FC St. Gallenin päävalmentajana. Nuori valmentaja johdatti seuran Challenge Leaguen voittoon debyyttikaudellaan ja seura nousi Sveitsin pääsarjaan. Kaudella 2009/10 St. Gallen säilytti Forten johdolla liigapaikkansa sijoittuen kuudenneksi. Seuraavalla kaudella vauhti liigassa oli joukkueelle liikaa ja St. Gallen juuttui sarjan hännille. Forte sai potkut tehtävistään maaliskuussa 2011.
Maaliskuussa 2012 Forte palasi valmennustehtäviin Grasshoppersin päävalmentajana. Forte luotsasi seuran Sveitsin cupin mestariksi 19 vuoden tauon jälkeen keväällä 2013, kun Grasshoppers kukisti finaalissa FC Baselin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kauden jälkeen Forte siirtyi BSC Young Boysin päävalmentajaksi. Forte johdatti Young Boysin parhaimmillaan Sveitsin liigassa toiseksi kaudella 2014/15. Joukkueen pudottua Mestarien liigan karsinnoissa AS Monacolle, erotti seurajohto Forten elokuussa 2015.
Toukokuun puolivälissä 2016 Fortesta tuli Sveitsin liigassa putoamista vastaan taistelleen FC Zürichin päävalmentaja. Forte ei onnistunut nostamaan seuraa pois putoamisviivan alapuolelta, vaan FCZ:n kohtalona oli putoaminen liigasta. Kausi päättyi kuitenkin voitonjuhliin, kun FCZ kukisti Sveitsin cupin finaalissa FC Luganon, joka oli säilyttänyt sarjapaikkansa juuri FCZ:n edellä. Kauden jälkeen FCZ teki Forten kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016/17 Forte luotsasi Zürichin Challenge Leaguen mestariksi ja joukkue nousi takaisin pääsarjaan.
Helmikuussa 2018 Forte sai yllätyspotkut Zürichistä, kun joukkue oli vuodenvaihteen tauon jälkeen saavuttanut kolmesta ottelusta vain neljä pistettä.
Koskelan vanhustenkeskus

Koskelan vanhustenkeskus on Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveysviraston ylläpitämä vanhusten palveluasuntoalue ja vanhainkoti. Se toimii entisen Koskelan sairaalan alueella Helsingin Koskelassa. Sen puistomainen tontti on noin 10 hehtaarin laajuinen, ja sitä rajoittavat Koskelan­tie, Kullervon­kadun jatke, Käpylän­tie ja Kunnallis­kodin­tie. 
Koskelan vanhustenkeskuksen nykyisenä toiminta­peri­aatteena on ”oman näköinen vanhuus”, jolla varmistetaan iäkkäille ihmisille turvallinen ja arvokas elämä.

Historia

Sairaala-alue on saanut alkunsa työ- ja vaivaistalosta, joka 1800-luvulla sijaitsi Töölössä nykyisen Kivelän sairaalan alueella. Vuonna 1912 uusi Forsbyn vaivais­talo ja työ­laitos päätettiin rakentaa Koskelaan, joka vielä silloin oli selvästi kaupunki­alueen ulko­puolella.  Vaivais­taloon sijoitettiin köyhäin­hoidon varassa eläneitä aikuisia. Vuonna 1914 laitoksen nimi muutettiin Helsingin kaupungin kunnallis­kodiksi.
Alueelle rakennettiin muun muassa asuin- ja talous­rakennuksia sekä kirkko. Sen pää­rakennuksen suunnittelivat Knut Wasastjerna sekä Karl Hård af Segerstad. Oulun­kylän asemalta kunnalliskodin alueelle rakennettiin myös kapea­raiteinen Koskelan rata. Vuoteen 1952 saakka siellä harjoitettiin myös maan­viljelystä, puu­tarhan­hoitoa vielä muutama vuosi myöhemminkin, ja siellä oli pitkään myös sikala.
Vuonna 1953 Helsingin kaupunginvaltuusto päätti, että kunnallis­koti oli vähitellen muutettava 
sairaalaksi pitkä­aikaisia tauteja sairastavia potilaita varten. Seuraavina vuosina useat alueen rakennukset kunnostetiin ja sinne rakennettiin uusiakin, ja vuonna 1957 laitoksen nimi muutettiin Koskelan sairas­kodiksi. Se toimi kuitenkin edelleen kaupungin huolto­toimen alaisuudessa, kunnes se 1970-luvun lopulla siirrettiin terveyden­huollon alaiseksi. Vuodesta 1982 lähtien se oli nimeltään Koskelan sairaala. Siitä tuli keskisen ja pohjoisen suur­piirin tuki­sairaala, vuonna 1986 terveyskeskussairaala. Vuonna 2010 se siirtyi Sosiaali­viraston alaisuuteen, jolloin se samalla sai nykyisen nimensä.
Vuosina 2003–2013 alueella toimi myös Koskelan terveysasema. Sen nimi oli alun perin Käpylän terveysasema, ja sille valmistui vuonna 1983 uusi punatiilinen rakennus Käpylän­tien ja Kullervon­kadun kulmaan. Koskelan sairaala-alueelle se siirrettiin vuonna 2003, jolloin sen nimi samalla muutettiin Koskelan terveys­asemaksi. Vuonna 2013 Koskelan terveys­aseman pavelutarjonta kuitenkin vietiin Oulunkylän terveysaseman yhteyteen.

Sairaalapuistosta tulee asuinalue

Koskelan sairaalan alue muuttuu 2020-luvun alkuvuosina noin 3 000 asukkaan asuntoalueeksi. Sairaalapuiston reunoille nousee Hitas-asuntoja, asumisoikeusasuntoja, vuokra-asuntoja, asumisosuuskunta-asuntoja ja senioriasuntoja. Myös asemakaavassa suojellut vanhat sairaalarakennukset remontoidaan myöhemmin asuinkäyttöön, ja yhteen niistä tulee tiloja päiväkodeille.
Tonkininlahti

Tonkininlahti (vietn. Vịnh Bắc Bộ, kiin. yksinkertaistetut merkit: 北部湾; perinteiset merkit: 北部灣; pinyin: Běibù Wān) on merenlahti Etelä-Kiinan merellä. Lahti rajoittuu lännestä Vietnamiin, pohjoisesta Kiinan kansantasavaltaan ja idästä Hainaniin. 
Punainenjoki on suurin lahteen virtaava joki. Lahti on noin 500 kilometriä pitkä ja 250 kilometriä leveä. Merialue on suhteellisen matala, enimmillään noin 70 metriä.
Tonkininlahden tärkeimmät satamat ovat Hải Phòngissa Vietnamissa ja Beihaissa Kiinassa. Lahdella tapahtui vuonna 1964 nk. Tonkininlahden tapaus, jonka myötä Yhdysvallat osallistui avoimesti Vietnamin sotaan.
Lenna

Lenna on miestenlehti Playboyn vuoden 1972 marraskuun numeron keskiaukeamakuvasta rajattu kuva, jota on käytetty yleisesti vuodesta 1973 kuvankäsittelyalgoritmien, kuten erilaisten kuvanpakkausmenetelmien, testikuvana.
Kuva esittää ruotsalaista Lena Söderbergiä, joka poseeraa kuvassa alasti.
Kuvan käyttö on aiheuttanut jonkin verran kiistelyä siksi, että se on otettu luvatta Playboy-lehdestä, joka aikoinaan uhkasi kuvan käyttäjiä oikeustoimilla. Lehti on sittemmin perunut uhkauksensa ja päinvastoin yrittänyt edistää kuvan käyttöä, koska se tuo lehdelle julkisuutta.
David C. Munson perustelee kuvan suosiota seuraavasti:
»Ensinnäkin kuva sisältää sopivasti erilaisia elementtejä, kuten tasasävyisiä alueita, varjostuksia ja röpelöisempiä alueita, jotka tekevät kuvasta hyvän testikohteen eri kuvankäsittelyalgoritmeille. Toiseksi kuva esittää viehättävää naista, joten ei ole yllättävää, että miesvaltaisella alalla pidetään tästä kuvasta.» 
Kuvan käyttöä pidetään seksisminä, ja kuvan käytön katsotaan häiritsevän naisopiskelijoita siten, etteivät he pysty keskittymään opiskeluun. Playboyn mukaan numero, jossa kyseinen kuva esiintyy, on lehden kaikkien aikojen myydyin, sitä on myyty 7 161 561 kappaletta.
Skuoritsa

Skuoritsa eli Kuoritsa (ruots. Skvorits, saks. Skworitz, ven. Скворицы, Skvoritsy) on luterilainen seurakunta Inkerissä. Skuoritsa sijaitsee noin 30 kilometriä Pietarista lounaaseen, Tervolan (ven. Терволово) lähellä.

Historia

Ruotsin vallan aikana v. 1640 Skuoritsaan perustettiin luterilainen seurakunta. Seurakunnan väkiluku v. 1928 oli 9 000 henkeä. Skuoritsan pappilassa oli Inkerinmaan suurin kirjasto. Vuonna 1839 rakennettiin kivikirkko, johon mahtui 1 300 henkeä. Uusien asukkaiden klubina käyttämä kirkko raunioitui tulipalossa v. 1956. Tämän Pyhän Katariinan kirkon rauniot on nykyään korjattu kirkoksi, arkkitehtina Pekka Wesamaa. Seurakunta perustettiin uudelleen vuonna 1990. Skuoritsa on Vantaankosken seurakunnan ystävyysseurakunta.

Skuoritsan kylät

Ahmosi, Ahokas, Akkala, Ala-Purskova, Aropakkasi, Autio-Tukenitsa, Hatsinanmylly, Huittula, Ihalaisi, Iistinä, Ikatla, Juvaisi, Kaijasi, Kainolaisi, Karhunkylä, Kemppilä, Kesälä, Kiurula, Kolmikanta, Kolmola, Korpikylä, Koskelaisi, Kouhia, Kuitusi, Kämärä, Laitisi, Lusikkala, Malkkila (Tynilä), Metiäisi, Motsina, Multia, Mutakylä, Muttala, Myllykylä, Niisnova, Nikreuksenkylä, Nousiaisi, Näppilä, Ontrova, Orava, Pekkala, Pellilä, Peräjärvi, Petrova, Peussala, Pieni Iistinä, Pieni Reisinä, Pietilä, Pitkälä, Pokkisen Purskova, Punakkala, Pöllä (Sepänkylä), Pöyhölä, Riepposi, Ruotsila, Rähmösi, Rätönkylä, Saalisi, Skuoritsa, Sokkala, Suo-Tukenitsa, Suuri Puutosti, Suuri Reisinä, Suuri Taaitsa, Tehvinä, Tervola, Tervola (Sämpsänpalo), Turtia, Tyyskälä, Uusi Purskova, Uusi Puutosti, Veikkola, Vohkana, Voutila (Foutila), Vuitti, Väisälä, Ylä-Purskova.
Thomas Dossevi

Seurajoukkueura

Dossevi aloitti jalkapalloilun Ranskassa ASOA Valencessa Championnat National tasolla. Hän pelasi kauden aikana 26 ottelua ja onnistui maalinteossa seitsemän kertaa.
Kesällä 2001 Dossevi siirtyi Ligue 2 tasolla pelanneeseen Châteauroux'n riveihin, jossa hän pelasi aikaisemmin nuorten tasolla vuosina 1998–2001. Avauskaudellaan Dossevi pelasi kuusi ottelua, mutta ei onnistunut kertaakaan maalinteossa. Toisella kaudellaan hän sai runsaammin peliaikaa pelattuaan 22 sarjaottelua ja onnistui maalinteossa kolmesti. Dossevi pelasi vielä yhden kauden Châteauroux'ssa, kunnes siirtyi sarjatasoa alemmaksi pelanneeseen Stade de Reimsiin vuonna 2003.
Avauskaudellaan Reimsissa Dossevi teki neljä maalia seitsemässätoista ottelussa. Joukkue nousi kauden päätteeksi Ligue 2:een kaudeksi 2004–2005. Samaisella kaudella Dossevi pelasi parhaan kautensa tehtyään kauden aikana yhdeksän maalia pelaamissaan 35 sarjaottelussa.
Kesällä 2005 Dossevi siirtyi toiseen Ligue 2:ssa pelanneeseen joukkueeseen Valenciennesiin, jossa hän onnistui kuudesti maalinteossa. Kauden päätteeksi he nousivat Ranskan pääsarjaan Ligue 1:een. Ensimmäinen kausi Ranskan pääsarjassa ei kuitenkaan ollut kovin tehokasta, Dossevi pelasi pääosin vaihtopelaajan roolissa ja onnistui maalinteossa vain kahdesti pelaamissaan 20 sarjaottelussa. Ensimmäisen maalinsa Ranskan pääsarjassa hän teki 21. lokakuuta 2006 Troyesia vastaan.
Elokuussa 2007 Dossevi siirtyi kesken alkukauden Nantesiin. Hän nousi joukkueen vakiohyökkääjäksi pelattuaan 24 sarjaottelua Ligue 2:ssa. Maalinteossa hän onnistui yhdeksän kertaa ja teki muun muassa kaksi maalia kotiottelussa Stade Brestoisia vastaan 24. elokuuta 2007. Joukkue nousi kauden päätteeksi Ranskan pääsarjaan. Dossevin peliaika jäi kuitenkin vähälle ja hän pelasi vaihtopelaajan roolissa seuraavat kaksi kautta.
3. elokuuta 2010 Dossevi allekirjoitti vuoden sopimuksen Englannin ykkösliigassa pelaavan Swindon Townin kanssa. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueen paidassa 14. elokuuta 2010 vierasottelussa Hartlepoolia vastaan. Huhtikuussa 2011 Dossevi jätti seuran yhteisymmärryksessä.

Maajoukkueura

Dossevi on pelannut Togon maajoukkueessa vuodesta 2001 alkaen. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Togon paidassa 30. joulukuuta 2001 Beniniä vastaan.
Dossevi pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2002 Afrikan kisoissa, jossa Togo jäi alkulohkoon. Hän pelasi myös 2006 MM-kisoissa, jossa Togo jäi myös alkulohkoon. Dossevin oli tarkoitus pelata kolmannet arvokisansa vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta Togo vetäytyi turnauksesta ennen turnausta sattuneessa ampumaväijytyksessä, jossa joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja kuolivat sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui.
Riimukivi G 319

Riimukivi G 319 on Gotlannissa, Ruten kirkossa sijaitseva, kalkkikivestä tehty riimukivi. Riimukivi on ajoitettu vuosien 1200-1250 vaiheille. Se on Gotlannin ainoa riimukivi jossa Suomi mainitaan. Sana Aglia on käännöksen kannalta ongelmallinen, mutta sen on tulkittu mahdollisesti tarkentavan Audvaldsin kuolinpaikkaa.

Kirjoitus

Kiven alkuperäinen kirjoitus:
si[h]tris : aruar[r] : litu : giera : st[a]en : yfir : auþu-l- : broþur : sin : a : finlandi : do : aglia...
Käännös muinaisnorjaksi:
Sigtryggs(?) arfar létu gera stein yfir Auðv[a]l[d](?), bróður sinn, á Finnlandi dó 〈aglia...〉.
Käännös suomeksi:
Sigtryggrin(?) perilliset teettivät kiven Auðvaldille(?), heidän veljelleen, joka kuoli Suomessa (aglia... )
Nordahl Grieg

Nordahl Grieg (1. marraskuuta 1902, Bergen – 2. joulukuuta 1943) oli norjalainen kirjailija ja lehtimies. Hänellä oli 1930-luvulta lähtien marxilainen maailmankatsomus, ja hän kirjoitti poliittisia näytelmiä. Saksan miehittäessä Norjaa Grieg kannusti norjalaisia tulisin taistelurunoin. Hänen teoksistaan on suomennettu Laiva kulkee eteenpäin (romaani, suom. Eino Tikkanen, Schildt 1926) ja Voimamme ja kunniamme (näytelmä). Hän kuoli sotakirjeenvaihtajana liittoutuneiden pommikoneessa Berliinin yllä.
Henna Peltokangas

Henna Peltokangas (s. 22. elokuuta 1991 Ylihärmä) on suomalainen pesäpalloilija. Peltokangas on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2008 lähtien. Kausina 2008–2017 hän on pelannut 200 Superpesiksen runkosarjaottelua Ylihärmän Pesis-Junkkareiden, Mansen Räpsän, Lapuan Virkiän ja Manse PP:n joukkueissa. Peltokankaan kasvattajaseura on Ylihärmän Pesis-Junkkarit.
London Aquatics Centre

London Aquatics Centre on vesiurheilukeskus Lontoon olympiapuistossa Stratfordissa. Keskuksessa järjestettiin vuoden 2012 kesäolympialaisten kilpailuja. Keskuksen suunnitteli Pritzker-palkittu arkkitehti Zaha Hadid. Olympialaisissa siellä kilpailtiin uinnin, uimahyppyjen, taitouinnin ja vesipallon mestaruuksista.