google/wiki40b huggingface dataset:
Paris, Texas

Juoni

Tie-elokuva kertoo ahdistuneesta, muistinsa menettäneestä miehestä (Stanton), joka löytää seitsenvuotiaan poikansa ja lähtee tämän kanssa etsimään lapsen hylännyttä äitiä (Kinski).

Kritiikki

Ilta-Sanomien Timo Malmin mukaan Robby Müllerin unenomainen kuvaus ja Ry Cooderin erinomainen musiikki tekevät teoksesta yhtä aikaa karun ja lämpimän. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehtii elokuvaa Sam Shepardin hienoja visioita ammentavaksi road-elokuvaksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Arne Skouen

Arne Skouen (18. lokakuuta 1913 Oslo – 24. toukokuuta 2003 Oslo) oli norjalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä toimittaja. Hänen kansainvälisesti tunnetuin työnsä on Me kuolemme yksin (Ni liv, 1957), joka asetettiin Oscar-ehdokkaaksi. 
Skouen oli ehdolla merkittävien palkintojen saajaksi Berliinin ja Cannesin elokuvajuhlilla.
Skouen voitti Amanda-prisenin (1986) ja Norsk kulturråds æresprisin (1988).
La Pazin departementti (Bolivia)

La Pazin departementti (esp. Departamento de La Paz) on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan länsiosassa rajautuen lounaassa Chileen, lännessä Peruun, pohjoisessa Pandon departementtiin, idässä Benin ja Cochabamban departementteihin ja etelässä Oruron departementtiin. Bolivian ja Perun rajalla sijaitseva Titicaca-järvi sijaitsee osittain departementin alueella, samoin matkailukohteena suosittu Copacabanan pikkukaupunki. La Pazin departementti on kooltaan 133 985 neliökilometriä ja se on väkiluvultaan maan suurin departementti. Sen asukasluku oli vuonna 2010 2 839 900. Departementin pääkaupunki on maan hallinnollinen kaupunki La Paz, jonka asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 835 000.
Kutsumuskohtalo

Kutsumuskohtalo (engl. Manifest Destiny) oli 1800-luvun yhdysvaltalainen uskomus, jonka mukaan Yhdysvalloilla oli kohtalona laajeta Pohjois-Amerikan mantereen halki. 
Termin esitti ensimmäisenä journalisti John O'Sullivan vuonna 1845 The United States Magazine and Democratic Review’n julkaisemassa anonyymissa artikkelissa, jossa hän puolusti "sallimuksen" Yhdysvalloille antamaa kohtaloa laajentua yli mantereen ja mahdollistaa kasvavan kansakunnan vapaa kehittyminen. Kyseisessä artikkelissa kutsumuskohtalo mainitaan ensimmäistä kertaa. Nykyään historioitsijat pitävät mahdollisena, että artikkelin todellinen kirjoittaja oli yksi ensimmäisistä amerikkalaisista poliittisista naiskirjoittajista, Jane Eliza McManus.
Helsingin yliopiston Yhdysvaltain tutkimuksen professori Markku Henrikssonin mukaan kutsumuskohtalo on ollut enemmänkin vain oikeutus joka on annettu paljon raadollisempien pyrkimysten saavuttamiseksi tehdyille toimille. Kutsumuskohtalo ei myöskään ollut yhteiskunnan lävistävä todellinen aate, vaan Henriksson katsoo sen olleen voittajien, valkoisten anglosaksien henkistä rekvisiittaa. Maan vähemmistöjen, kuten esimerkiksi intiaanien, mustien ja muiden näkökulmasta katsottuna kansakunnan linja on näyttänyt usein toisenlaiselta.
Bianca Beauchamp

Bianca Beauchamp (s. 14. lokakuuta 1977 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen fetissi- ja glamour malli. Hänen äitinsä on italialainen. Beauchamp on nimetty Bianca Jaggerin mukaan. Seksuaaliselta suuntautumiseltaan Beauchamp on biseksuaali.
Jouni Mölsä

Jouni Mölsä (s. Savonlinna) on toimittaja ja Suomen ulkoasiainministeriön viestintäjohtaja syyskuusta 2012 elokuun loppuun 2019. Hänet valittiin tehtävään viisivuotiskaudelle heinäkuussa 2012. Mölsä toimi nimityshetkellä Suomen Lontoon suurlähetystön lehdistöneuvoksen tehtävässä, johon hän siirtyi vuonna 2010 Helsingin Sanomista. Hän toimi vuosina 1997–2010 Helsingin Sanomissa Suomen EU-politiikkaan perehtyneenä toimittajana ja vietti myös neljä kuukautta HS:n Brysselin kiertävänä kirjeenvaihtajana. Syyskuun 2019 alusta lähtien hän toimii Tasavallan presidentin viestintäpäällikkönä.
Vuosina 1993–1997 Mölsä työskenteli BBC World Servicen radiotuottajana Lontoossa. Vuosina 1991–1992 hän oli Helsingin Sanomien rikos- ja oikeustoimittaja.
Mölsä on työskennellyt myös Radio Helsingin uutistoimittajana, Radio Cityssä sekä HS:n NYT-liitteessä.  Vuosina 2000–2002 hän oli Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtaja. Hän oli käsikirjoittamassa vuonna 2006 esitettyä kahdeksanosaista Rikospoliisi ei laula -tv-sarjaa yhdessä Jarkko Sipilän kanssa. Lisäksi hän on tehnyt kuusi pienoiskuunnelmaa Ylelle.
Koulutukseltaan Mölsä on kauppatieteen maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta (1991). Opiskeluaikanaan hän oli kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtaja ja kauppakorkeakoulun hallituksen jäsen. Hän on opiskellut sellonsoittoa Savonlinnan musiikkiopistossa.
Karhusuo (Säkylä)

Karhusuo on Säkylän kunnassa sijaitseva kyläkeskus. Se sijaitsee seitsemän kilometrin päässä keskustaajamasta ja siellä on alun perin vuonna 1986 perustettu kyläyhdistys. Karhusuolla on kohtalaisesti yritystoimintaa, kuten insinööritoimisto, kuljetuspalvelu, lujitemuovipalvelu ja sähköasennusmyymälä.
Karhusuolla sijaitsee myös vuonna 1913 rakennettu Karhusuon koulu, jossa koulutoiminta lopetettiin kesäkuussa 2011 ja koko koulu lakkautettiin virallisesti seuraavan syksyn aikana. Koulun lakkauttamisesta huolimatta kylässä asuu nykyhetkellä paljon lapsiperheitä, jonka myötä sinne on rakennettu kevyelle liikenteelle valtion ylläpitämää väyläverkostoa.
Henry Folland

Henry Folland (1889-1954) oli englantilainen lentokonesuunnittelija ja Folland Aircraft -lentokonetehtaan omistaja.
Hän työskenteli vuodesta 1912 Royal Aircraft Factoryssä Farnborough'ssa.  Hän johti Royal Aircraft Factory S.E.5 -koneen suunnittelua ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän suunnitteli myös Ruston Proctor Aerial Targetin, joka oli miehittämätön Zeppeliinien tuhoaja. 
Vuonna 1917 hän siirtyi Nieuport & General Aircraft -yhtiön pääsuunnittelijaksi. Hän suunnitteli Nieuport Nighthawkin. Hän siirtyi Gloster Aircraft Companyyn vuonna 1921. Hän toimi Glosterin pääsuunnittelijana monta vuotta, kunnes vuonna 1937 perusti oman yhtiönsä.
Miss America

Miss America on Yhdysvalloissa vuosittain järjestettävä missikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran 1920-luvulla. Vuoteen 2005 asti kilpailu järjestettiin sen kotipaikassa New Jerseyn Atlantic Cityssä. Vuodesta 2006 lähtien kilpailu on pidetty Nevadan Las Vegasissa. Kilpailu mainostaa itseään lauseella ”Muut kauneuskilpailut etsivät mallia, Miss America etsii roolimallia”. Kilpailun pääpalkinto on opiskelustipendi missin itsensä haluamassa oppilaitoksessa. Useat voittajat ovat jo valmiiksi olleet korkeasti koulutettuja ja lahjoittaneet palkintorahat hyväntekeväisyyteen.
Järjestävän Miss America -järjestön pääjohtaja Sam Haskell erosi kun hänen kirjoittamansa alatyyliset sähköpostit vuosivat julkisuuteen. Lisäksi erosivat puheenjohtaja Lynn Weidner sekä järjestön johtaja Josh Randle. Viestit paljasti verkkosivusto Huffington Post. Viestien vuodettua samanlaisesta käytöksestä ovat kertoneet vuoden 2013 missi Mallory Hagan ja monet muut aiemmat kilpailijat.
Vuonna 2018 luovuttiin kokonaan kilpailun uima- ja iltapukukierroksista. Kilpailussa tullaan painottamaan tästä lähtien enemmän lahjakkuutta ja älykkyyttä.
Ceyloninmoringa

Ulkonäkö ja koko

Ceyloninmoringa kasvaa noin 8 metriä korkeaksi. Siihen tulee tuoksuvia valkoisia kukkia ympäri vuoden. Kukista kehittyy 9 cm pitkä 12 mm leveä palkohedelmä.

Levinneisyys

Ceyloninmoringa on alkujaan kotoisin Pohjois-Intiasta, mutta nykyisin sitä kasvatetaan ympäri maailman tropiikissa ja subtropiikissa.

Käyttö

Ceyloninmoringan lehtiä syödään pinaatin tavoin, ja myös nuoret palot ovat syötäviä. Kypsistä paloista saatavaa öljyä käytetään kosmetiikassa. Puuainesta hyödynnetään polttopuuna ja kuoresta punotaan köysiä ja kudotaan mattoja. Ceyloninmoringaa kasvatetaan myös koristepuuna. 
Ceyloninmoringan siemeniä käytetään myös juomaveden puhdistamiseen.
Joseph Ganda

Joseph Henry Ganda (s. 7. maaliskuuta 1932) on sierraleonelainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 9. huhtikuuta 1961, ja hänet nimitettiin Keneman hiippakunnan piispaksi 11. marraskuuta 1970. Piispaksi vihittäessä 21. helmikuuta 1971 pääkonsekraattorina toimi Francis Carroll, jota avustivat Thomas Joseph Brosnahan ja John Kodwo Amissah.
4. syyskuuta 1980 Ganda sai nimityksen Freetownin ja Bon arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 22. maaliskuuta 2007.
Oheislaiteliitännät

Oheislaiteliitännöillä liitetään lisälaitteita tietokonelaitteistoon. Lisälaitteita voivat olla esimerkiksi toiset tietokoneet, kirjoittimet, näytöt, kamerat ja hiiret tai ulkoiset kovalevyt.  
Nykyään lähes kaikki liitäntätyypit voidaan korvata USB-liittimeen hankittavalla sovittimella, joka muuntaa signaalin ja pistokkeen liitäntään sopivaksi. Kannettavien tietokoneiden telakat ovat lisälaitteita jotka mahdollistavat monien erilaisten liitäntäjohtojen helpon käytön, pöytäkoneesta kannettavaksi muuttaminen tapahtuu irrottamalla ainoastaan tietokone telakasta, kaikkien lisälaitteiden johdot ovat kiinni telakassa.
Suzanne Vega

Suzanne Nadine Vega (s. 11. heinäkuuta 1959 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen folkmuusikko ja laulaja-lauluntekijä. Hänen tunnetuimpia hittejään ovat olleet "Tom's Diner" ja "Luka", molemmat vuodelta 1987.

Elämä ja ura

Suzanne Nadine Vega syntyi 11. heinäkuuta 1959 Santa Monicassa Kaliforniassa. Hänen vanhempansa erosivat pian Suzannen synnyttyä ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin puertoricolaisen kirjailijan kanssa, jolta Suzanne sai sukunimensä. Perhe muutti New Yorkin Itä-Harlemiin. Vega luki lapsena paljon ja kirjoitti runoutta. Hän opetteli soittamaan kitaraa 11-vuotiaana ja kirjoitti ensimmäisen laulunsa 14-vuotiaana.
Vega kävi New Yorkissa taidelukiota ja opiskeli siellä modernia tanssia. Koulun jälkeen hän kuitenkin ryhtyi muusikoksi. Hän opiskeli englantia Barnard Collegessa ja esiintyi New Yorkissa pienissä klubeissa. Hän teki ensimmäisen levytyssopimuksensa 1984. Vegan esikoisalbumi Suzanne Vega (1985) poikkesi folk-musiikin silloisen valtavirran tyylistä ja sai hyvät arvostelut. Vegan musiikillinen tyyli kehittyi edelleen hänen seuraavilla levyillään Solitude Standing (1987), jonka kappaleista "Luka" ja "Tom's Diner" tuli hittejä, sekä Days of Open Hand (1990).
Vega on saanut musiikillisia vaikutteita muun muassa Astrud Gilbertolta, Leonard Cohenilta, Lou Reedilta ja Lotte Lenyalta. Hänelle on tyypillistä surumielinen ja mutkaton laulutyyli, jossa ei ole vibraattoa, ja hänen sanoituksensa ovat kirpeän runollisia ja tiiviitä, mutta eivät suoran poliittisia.
Vuonna 1994 Vega  sai ensimmäisen lapsensa Mitchell Froomin kanssa, jonka kanssa hän oli naimisissa 1995–1998.
Vegan kappaletta "Tom's Diner" (1987) käytettiin MP3-pakkauksen ensimmäisenä referenssibiisinä.
Yhdysvaltain 6. laivasto

Organisaatio

Aiemmin laivaston esikunta sijaitsi Gaetassa, mutta vuoden 2004 alusta alkaen laivaston esikunta ja Lontoossa sijainnut Yhdysvaltain Euroopan joukkojen laivastoesikunta yhdistettiin.
YHdistämisen jälkeen raportoitiin ainoastaan yhdelle ylemmälle neljän tähden amiraalille, joka oli saman aikaisesti sekä Euroopan että Afrikan laivasto-alueen komentaja. Apulaiskomentajana on kolmen tähden amiraali, joka on samalla 6. laivaston komentaja. Laivaston lippulaivana on Mount Whitney.
Sukarno

Ennen presidentiksi tuloa

Sukarnon isä oli jaavalainen matalan tason aristokraatti ja äiti balilainen. Sukarno opiskeli nuorena muun muassa Surabayassa. Hän osasi puhua sujuvasti useita kieliä, muun muassa hollantia, saksaa, ranskaa, japania ja indonesian kielistä javaa, sundaa ja balia. Hän meni vuonna 1916 keskikouluun, missä hän tapasi kansallismielisen Tjokroaminoto:n. Vuonna 1921 Sukarno meni teknilliseen korkeakouluun (Technische Hoogeschool) Bandungissa. Hänestä tuli 1927 vasta perustetun puolueen, Partai Nasional Indonesian johtaja. Hänen mielestään Indonesia saattoi hankkia itsenäisyyden Japanin avulla, mikä ajaisi läntiset suurvallat pois Kaakkois-Aasiasta. Vuonna 1929 Hollannin Itä-Intian viranomaiset tuomitsivat Sukarnon kahdeksi vuodeksi vankeuteen, mistä vapauduttuaan hänestä tuli kansallinen kuuluisuus. 1930-luvulla Sukarno pidätettiin muutamia kertoja.
Toisen maailmansodan aikana Japanin Kaakkois-Aasian joukkojen komentaja marsalkka Terauchi saattoi Sukarnon ja Radjiman Wediodiningratin yhteen, minkä jälkeen alkoi yhteistyö japanilaisten kanssa. Sukarnon aikaansaannokseksi luetaan romusha-työvelvollisuus sekä japanilaisia tukeva Peta- ja Heiho-joukot. Sukarno sai 10. marraskuuta 1943 kunniamerkin Japanin keisari Hirohitolta. Sukarto valittiin myös japanilaisten järjestämän Badan Penyelidik Usaha Persiapan Kemerdekaan Indonesia (BPUPKI):n johtajaksi. Elimen tarkoituksena oli valmistella Indonesian itsenäisyyttä Japanin suojeluksessa. Yhdessä Muhammed Hattan kanssa Sukarno julisti Indonesian itsenäiseksi 17. elokuuta 1945 Japanin ilmoitettua antautumisestaan kaksi päivää aiemmin. Koska Sukarno oli hankkiutunut Indonesian itsenäisyyden saamiseksi Hollannista yhteistyöhön Muhammed Hattan tapaan japanilaisten kanssa, piti Hollannin hallitus häntä kollaboraattorina eikä ollut valmis tunnustamaan Indonesian itsenäisyyttä kuin YK:n turvallisuusneuvoston päätöksen edellyttämällä tavalla 27. joulukuuta 1948.
Barlow-linssi

Barlow-linssi (tunnetaan myös nimellä Barlow) on kaukoputken lisälaite, jolla voidaan pidentää kaukoputken tehollista polttoväliä. Barlow-linssi tuplaa, kolmin- tai viisinkertaistaa kaukoputken polttovälin. Se koostuu yleensä yhdestä tai useammasta negatiivisesta linssistä, ja vastaa toimintaperiaatteeltaan kameroissa käytettävää polttovälin muuttajaa. Laadukas Barlow-linssi ei aiheuta valohäviötä, vaan parhaimmillaan parantaa kuvan kontrastia ja laatua. Linssi on nimetty keksijänsä Peter Barlowin mukaan.
Software as a Service

Software as a Service (lyhenne SaaS) tarkoittaa ohjelmiston hankkimista palveluna perinteisen lisenssipohjaisen tavan ja ohjelmiston asentamisen sijaan. Asiakaskohtaisia tuotantoympäristöjä ei ole, vaan sama tuotantoympäristö palvelee useampaa tai kaikkia asiakkaita. Käytöstä maksetaan yleensä käytön laajuuden mukaan. SaaS-palveluja käytetään yleensä verkkoselaimella.
Katajanokan ala-asteen koulu

Historia

Koulunkäynti Katajanokalla alkoi vuonna 1817, kun köyhäinhoidon palkkaama neiti Bernström opetti mökissään lähinnä lukemista ja kristinoppia. Myös perämies Carl Johan Granberg (1787–1868) piti koulua Katajanokalla. Hän perusti koulun vuonna 1820 ja noin kaksikymmentä vuotta myöhemmin lopetti merimiehen työnsä ja ryhtyi täysipäiväiseksi opettajaksi. Granbergin koulu oli nykyisen alakoulun tasoinen ja siellä opetettiin sekä poikia että tyttöjä. Opetusta annettiin lukemisessa, kirjoittamisessa, laskemisessa, katekismuksessa sekä jumalanpelossa ja käytöstavoissa. Granbergin oppilaita olivat Aleksis Kivi ja Katajanokasta kirjoittanut Victor Petterson. Koulu oli yhden huoneen kokoinen pieni puurakennus, joka sijaitsi nykyisen Tove Janssonin puiston alueella. Rakennusta ei ole enää olemassa.
Katajanokalla aloitti kansakoulu vuonna 1949. Se toimi Alanko-nimisessä talossa Kruunuvuorenkadulla. Koulu oli aluksi osa Kaisaniemen koulua. Hallinnollisen itsenäisyyden se sai vuonna 1954.
1980-luvulla Katajanokalle rakennettiin uusi asuinalue ja alueen väkiluku kasvoi. Tämän vuoksi tarvitiin uusi koulurakennus. Katajanokan ala-asteen koulu muutti vuonna 1986 Katajanokan keskellä olevaan Venäjän vallan aikana rakennettuun punatiiliseen rakennusrivistöön. Samaan rakennukseen tuli myös muun muassa päiväkoti. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Vilhelm Helander, Pekka Pakkala ja Mikael Sundman. Se on Carl Ludvig Engelin suunnitteleman Merikasarmin (nykyisin ulkoministeriö) vieressä. Katajanokan ala-asteen koulun rakennuksen vanhimmat osat ovat vuodelta 1844. Liikuntasali on entinen merijalkaväen harjoitussali. Erikoisluokat ja opettajainhuone ovat entisiä asevarastoja sekä purje- ja takilavarastoja. Lasikattoinen keskiaula, jonka ympärillä luokat ovat, on entinen konepajahalli. Hallin keskellä on koulun kirjasto.
Sulkurannan siirtolapuutarha

Sulkurannan siirtolapuutarha on Jyväskylän ainoa siirtolapuutarha. Se perustettiin Jyväsjärven etelärannalle 1948, lähelle nykyistä Kuokkalan keskustaa. Puutarhan vuokrapalstoilla on 136 mökkiä. Mökkejä voivat ostaa vain Jyväskylän kaupungin asukkaat. Alueen yhteisiä asioita hoitaa Sulkurannan siirtolapuutarhayhdistys. Alueella järjestetään muun muassa talkoita, kirpputoreja, rantakirkko, kesämatka ja monia juhlia.
Vuonna 2008 Jyväskylän kaupunki lahjoitti siirtolapuutarhan 60-vuotisjuhlan kunniaksi keskusaukiolle Pertti Karjalaisen teoksen Aurinkoportti.
Jerzy Skolimowski

Jerzy Skolimowski [jɛʐɨ skɔliˈmɔfskʲi] (s. 5. toukokuuta 1938 Łódź, Puola) on puolalainen elokuvaohjaaja, näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Skolimowskin isä kuului toisen maailmansodan aikana Puolan vastarintaliikkeeseen ja joutui natsien teloittamaksi. Hänen äitinsä piilotteli juutalaisperhettä. Sota leimasi Skolimowskin lapsuutta voimakkaasti.
Skolimowski on valmistunut Varsovan yliopistosta 1959, ja sen jälkeen hän on käynyt Łódźin elokuva-akatemian, josta hän valmistui ohjaajaksi 1964.
Läpimurtona elokuva-alalle toimivat Skolimowskin mukanaolo Roman Polanskin elokuvan Veitsi vedessä ja Andrzej Wajdan elokuvan Yön leikit (1960) käsikirjoitustiimissä. Hän ohjasi Puolassa aluksi kolme elokuvaa, joissa jokaisessa sivulliseksi jäävä hahmo etsii itseään: Irrallinen (1964), Walkower (1965) ja Muuri (1966). Godard-tyylisen elokuvan Lähtö (1967) hän ohjasi belgialaisella rahoituksella ja elokuvan Kädet ylös (1967) taas Puolassa. Se kiellettiin rienaavana, ja Skolimowski päätti muuttaa pysyvästi ulkomaille.
Töiden saanti lännessä oli aluksi vaikeata, mutta sitten Skolimowski sai ohjattavakseen brittituotannon Hyväilysi kosketus (1970), josta tuli hänen kansainvälinen läpimurtonsa. Sen jälkeen tehty, Vladimir Nabokovin tarinaan perustuva Kuningas, rouva, sotamies (1971) epäonnistui kaupallisesti, ja seuraavan tilaisuutensa hän sai vasta vuosikymmenen lopussa elokuvalla Huuto (1978), surrealistisella tarinalla miehestä joka kykenee tappamaan huutamalla. Skolimowskin 1980-luvun elokuvista Kuutamokeikka kuvaa Britanniaan laittomasti saapuvaa puolalaista rakennustyömiesporukkaa. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuoden 1984 Menestys on paras kosto on omakohtainen tarina Lontoossa asuvasta puolalaisohjaajasta ja tämän kapinoivasta teinipojasta. Siegfried Lenzin tarinaan perustuva, Yhdysvalloissa tuotettu Majakkalaiva (1985) sai parhaan elokuvan palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla, mutta sitä levitettiin heikosti.
Skolimowski asui pitkään Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja harrasti maalausta. 2000-vuosikymmenellä hän palasi kotimaahansa Puolaan. Vuonna 2016 hän sai elämäntyöpalkinnon Venetsian elokuvajuhlilla.
Skolimowski on ollut naimisissa puolalaisen näyttelijän Elżbieta Czyzewskan kanssa.
Naamiovahanokka

Levinneisyys

Naamiovahanokkaa tavataan Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi . Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Josef Rheinberger

Josef Gabriel Rheinberger (17. maaliskuuta 1839, Vaduz – 25. marraskuuta 1901, München) oli liechtensteinilainen säveltäjä, kapellimestari ja urkuri.
Rheinberger soitti 7-vuotiaana urkuja Vaduzin seurakunnan kirkossa ja seuraavana vuonna esitettiin hänen ensimmäinen sävellyksensä. Vuonna 1851 hän pääsi Münchenin konservatorioon, jossa hän itse myöhemmin toimi pianonsoiton ja sitten sävellyksen professorina.
Vuonna 1867 Rheinberger meni naimisiin entisen oppilaansa Franziska von Hoffnaassin kanssa.
Tulennielentä

Tulennielentä tarkoittaa palavan soihdun viemistä suuhun ja suun sulkemista sen ympärille siten, että liekki tukahtuu ja sammuu. Tulennielentä on suosittu ohjelmanumero sirkuksessa sekä katutaiteilijoiden keskuudessa.
Puhekielessä tulennielentä sekoittuu usein tulenpuhallukseen, jossa luodaan suuria lieskoja puhaltamalla suuhun laitettua sytytysnestettä palavaan soihtuun.

Historia

Tulennielentä oli yleinen osa hindujen, sadhujen ja fakiirien esityksissä todistamassa hengellistä saavutuksia. 1880-luvun loppupuolella tulennielentä alkoi yleistyä sirkuslaisten keskuudessa.
Tulen käsittelyyn liittyvien turvallisuusohjeiden ja fysiikan lakien (kuten "kuuma ilma nousee ylöspäin") lisäksi tulennielennässä on hyvin vähän salaisuuksia. Ei ole olemassa niin sanottua "kylmää liekkiä", eikä esiintyjän suussa ole mitään erityistä ainetta syljen lisäksi. Sirkuslainen Daniel Mannix kirjoitti vuonna 1951 muistelmateoksen Step right up!, jossa hän kertoi tulennielennän "salaisuudeksi" kivun kestämisen; tulennielijän täytyy kestää polttelu kielessään, huulissaan ja kurkussaan.
Unkarilainen mytologia

Unkarilainen mytologia kertoo hunnien ja madjaarien alkuperästä ja ennen kristinuskon tuloa vallinneista uskomuksista. Suuri osa unkarilaisista kastettiin kristinuskoon Tapani I:n valtakaudella vuoden 1000 jälkeen.

Maailmankuva

Unkarilaisessa mytologiassa maailmankaikkeus on jakaantunut kolmeen osaan: ylämaailmaan, jossa jumalat asuvat, keskimaailmaan, joka on ihmisen tuntema maailma, ja alamaailmaan. Maailman keskipisteessä on maailmanpuu, Világfa, jonka latvus kannattelee ylämaailmaa, juuret ovat alamaailmassa ja runko on keskimaailman keskus. Taivas oli suuri teltta jota maailmanpuun oksat kannattelivat, tähdet olivat reikiä telttakankaassa ja Aurinko ja Kuu sijaitsivat ylämaailmassa taivaan teltan sisällä.
Saksinuolikko

Koko ja ulkonäkö

Saksinuolikko kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sen vartalo on edestä vaaleansininen, takaa ruskea. Leveät evät vatsa- ja selkäpuolella ovat myös ruskeat.

Alkuperä

Saksinuolikko elää luonnossa koko Indopasifisella merialueella. Se pysyttelee varsin matalissa vesissä: tyypillisesti noin puolentoista metrin syvyydessä.

Käyttäytyminen

Saksinuolikko on vilkas ja enemmän esillä kuin muut nuolikot. Se voi olla aggressiivinen lajitovereita tai muita suunnilleen saman muotoisia kaloja kohtaan.

Ravinto

Saksinuolikko syö eläinplanktonpitoista ruokaa sekä vedestä että pohjalta.
Alkaios

Alkaios (m.kreik. ᾿Αλκαῖος, n. n. 620-560 eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija Mytilenestä, Lesboksen pääkaupungista. Hän kirjoitti monodista lyriikkaa: sota-, juoma- ja lemmenlauluja. Hellenistisenä aikana hänet luettiin yhdeksi yhdeksästä lyyrisestä runoilijasta. Alkaioksen mukaan on nimetty lyyrinen runosäkeistö Alkaioksen säkeistö sekä lyyrinen runosäe alcaicus.