google/wiki40b huggingface dataset:
Kuinka miljonääri naidaan

Juoni

Elokuva kertoo kolmesta mallista, jotka vuokraavat Manhattanilta ylellisen asunnon. Heidän tavoitteenaan on päästä naimisiin miljonäärien kanssa.
Bacallin esittämä Schatze Page on kolmikon johtohahmo. Kalliin asunnon tuoman pintakiillon avulla Schatze sekä Pola Debevoise (Monroe) ja Loco Dempsey (Grable) yrittävät soluttautua rahapiireihin. Vuokran naiset maksavat panttaamalla kalusteita.
Arkisesti pukeutunut Tom Brookman kiinnostuu Schatzesta, joka luulee tätä huoltoaseman työntekijäksi. Schatze alkaa tapailla vanhempaa ja varakasta J.D. Hanleyta (William Powell) tämän rahojen takia.
Loco taas tapailee tuimaa, naimisissa olevaa liikemiestä. He matkaavat miehen vuoristomajalle, jossa Loco kuitenkin rakastuu metsänvartijaan. He menevät naimisiin.
Pola on likinäköinen, mutta ei suostu käyttämään silmälaseja miesten nähden, sillä "miehet eivät pidä silmälasipäisistä tytöistä". Hän tapailee yksisilmäistä öljypohattaa. Lentokoneessa Pola tapaa silmälasipäisen miehen, jonka mielestä lasit tekevät Polasta entistäkin viehättävämmän. Pola päätyy hänen kanssaan naimisiin.
Samaan aikaan Schatze heilastelee sekä Tomin että Hanleyn kanssa. Hanley kosii Schatzea, joka suostuu. Loco ja Pola palaavat New Yorkiin heidän hääjuhlaansa. Alttarilla Schatze teeskentelee nyrjäyttäneensä nilkkansa ja keskeyttää seremonian. Hän kertoo Hanleylle, ettei voi naida häntä, koska rakastaa toista. Mies perääntyy auliisti ja hakee vieraana olevan Tomin paikalle. Schatze meneekin naimisiin Tomin kanssa.
Lopuksi kolme avioparia istuu hampurilaisbaarissa nauraen suunnitelmalle rikkaista avioliitoista. Kun Schatze kysyy Tomin tuloja, tämä ilmoittaa niiden olevan 200 miljoonaa dollaria, jota kaikki luulevat vitsiksi. Sitten Tom kaivaa käsiinsä setelitukon, asettaa tiskille tuhannen dollarin setelin ja kehottaa baarimikkoa pitämään vaihtorahat. Naiset pyörtyvät järkytyksestä. Miehet juovat maljan vaimoilleen.
Byrokratialoukku

Byrokratialoukku tarkoittaa sosiaaliturvaan liittyvää tilannetta, jossa sosiaalietuuksien maksaminen katkeaa siksi että kansalainen on ottanut vastaan jonkin lyhytkestoisen työn. Byrokratialoukkuun liittyy se, että kansalainen saa useita eri sosiaalietuuksia joilla on eri määräytymisperusteet. Byrokratialoukkujen purkamisella viitataan pyrkimykseen, jossa ihmisen ei tarvitse pelätä tukien katkeavan siksi, että hän ottaa jonkin työurakan vastaan. Byrokratialoukut sopivat huonosti yhteen osa-aikatyön ja tilapäisen työn kanssa, joiden odotetaan tulevaisuudessa yleistyvän.

Ajatuksia etuusbyrokratiasta ja byrokratialoukuista

Byrokratialoukku sisältää sekä objektiivisia että subjektiivisia aika- vaiva- ja rahakustannuksia. Toinen byrokratialoukun osa on sekä objektiivinen että subjektiivinen epävarmuus maksuaikataulusta ja rahamäärästä. Subjektiivisella epävarmuudella tarkoitetaan henkilön omia tietoja, kokemuksia ja luuloja ja siihen vaikuttaa lähipiiristä kuullut tarinat. Työttömänä työskenteleminen edellyttää paljon paperityötä, monimutkainen sosiaaliturvajärjestelmä tekee asioista vaikeampia, lisäksi on tietämättömyyttä siitä kuinka tuet muuttuvat ansiotulojen vaikutuksesta. Monimutkaiseen sosiaaliturvajärjestelmään viitataan myös sanalla tukiviidakko. Lisäksi virkailijan tekemän inhimillisen virheen mahdollisuutta on mahdoton poistaa prosessista.
Yksinkertaistamalla ja automatisoimalla sosiaaliturvaa voi purkaa byrokratialoukkuja.
SAK:n Jarkko Elorannan mielestä byrokratialoukku on sosiaaliturvassa suurempi ongelma kuin kannustinloukku. Kelan työntekijöiden mukaan byrokratialoukkuja on purettava. Tammikuussa 2019 käyttöönotetun kansallisen tulorekisterin avulla on tarkoitus purkaa byrokratialoukkuja siten, että Kela saa ajantasaiset tiedot kansalaisen palkkatiedoista, mikä tarkoittaa että kansalaisen ei tarvitse enää toimittaa palkkatuloistaan liitteitä. Tulorekisteriä voi jatkokehittää. Tutkija Ville-Veikko Pulkan mielestä kansallinen tulorekisteri ei poista byrokratialoukkuja. Se voi myös lisätä niitä.

Byrokratialoukuista ei ole tutkimustietoa

Valtioneuvoston tutkimuspaperissa todetaan, että byrokratialoukkujen vaikutuksista työllisyyspäätöksiin ei ole olemassa kattavaa tutkimustietoa. Lisäksi tutkimuspaperissa todetaan, että tutkijat eivät tiedä kansainvälisestä tutkimuskirjallisuudesta löytyvän yhtään tutkimusta, jossa suoraan tutkittaisiin etuusbyrokratian vaikutusta työntekopäätöksiin.
Bulawayo

Historia

Bulawayoa ympäröivä Matabelemaa on saanut nimensä ndebelekansan vanhasta eurooppalaisesta nimestä. Britit valloittivat alueen ensimmäisessä matabelesodassa. Lähinnä puuvahvisteisista savimajoista rakennettu kaupunki tuhoutui lähes täysin kun kuningas Lobengulan joukot räjäyttivät ammusvarastonsa jotta se ei jäisi hyökkääjien käsiin.
Toisessa matabelesodassa ndebelet piirittivät kaupungin maaliskuussa 1896. Piiritys rikkoutui kuukauden päästä brittien joukkojen saapuessa paikalle Salisburysta ja Fort Victoriasta 300 mailin päästä.
Vuosina 1983--84 Zimbabwen armeija terrorisoi Matabelemaata, josta oli muodostunut Robert Mugaben hallinnon vastustuksen keskus.
Matti Häyry

Matti Johannes Häyry (s. 20. syyskuuta 1956 Turku) on filosofian professori Aalto-yliopiston Kauppakorkeakoulussa. Hän toimi vuosina 2004-2013 bioetiikan ja oikeusfilosofian professorina Manchesterin yliopistossa Englannissa ja ennen sitä moraalifilosofian ja filosofian professorina Keski-Lancashiren ja Kuopion yliopistoissa. Häyry opiskeli käytännöllistä ja teoreettista filosofiaa Helsingin yliopistossa. Hänen tärkeimpiä tutkimuskohteitaan ovat olleet bioetiikka ja moraalifilosofia. Ennen tutkijanuraansa Häyry oli 1975–1981 Puolustusvoimien palveluksessa ja on sotilasarvoltaan majuri evp.
Ūkininkas

Ūkininkas tai Ukinįkas (suom. maanviljelijä) oli kuukausittain ilmestynyt liettualainen sanomalehti, jota julkaistiin Liettuan painokiellon aikana vuodesta 1890 vuoteen 1905. Koska Ūkininkasin julkaiseminen oli kiellettyä Liettuassa, joka oli tuolloin osa Venäjän keisarikuntaa, lehden painotyö tehtiin Tilsitissa (nykyinen Sovetsk) ja Ragnitissa (nykyinen Neman) Itä-Preussissa. Sieltä lehdet salakuljetettiin Liettuaan.
Ūkininkasia julkaisivat samat toimittajat, jotka julkaisivat myös historiallisesti merkittävää sanomalehteä Varpasia. Ūkininkas oli suunnattu vähäisen koulutuksen saanneille talonpojille ja maanviljelijöille.
Kevytjalkine

Kevytjalkine, tai paljasjalkakenkä, on ohutpohjainen jalkine, joka suojaa jalkaa, mutta ei tue sitä. Kevytjalkineilla käveleminen tai juokseminen muistuttaa paljain jaloin liikkumista erityisesti silloin, kun jalkineiden kantapää on samalla tasolla päkiän kanssa.  Kevytjalkineita valmistetaan työ-, vapaa-aika- ja urheilukäyttöön sisällä ja ulkona eri vuodenaikoina. 
Kevytjalkineilla liikkuminen saattaa olla terveellisempää kuin paksupohjaisten ja tuettujen kenkien käyttö, sillä kevytjalkineella käveleminen vahvistaa jalkaa, vähentää polviin kohdistuvaa rasitusta sekä sallii jalkaterän ja varpaiden olla luonnollisessa asennossa.
Savannibulbuli

Levinneisyys

Savannibulbulia tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Malawissa, Ruandassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen ja paikallisesti runsaslukuinenkin, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lexus CT

Moottori

CT:n voimanlähteenä toimii 1.8 –litraisen bensiinimoottorin ja sähkömoottorin yhdistelmä.

Renkaat

Autoon on asennettu 17 tuuman vanteet ja energiaa säästävät renkaat.
Otsavalo

Otsavalo eli otsalamppu tai otsavalaisin on pään ympäri olevaan pantaan kiinnitetty valaisin, jonka avulla on helppo toimia pimeässä kädet vapaina. Otsalamppujen kaksi yleisintä tyyppiä ovat halogeenivalaisin ja LED-valaisin. Otsalamppuja käytetään erityisesti yösuunnistuksessa.

Halogeenivalaisin

Perinteiseen hehkulamppuun verrattuna halogeenivalaisimen etuja ovat kirkkaampi valo, pidempi akkukesto, pidempi kantama ja monipuolisemmat säädöt. Haittana on kuitenkin suurehko valaisimen koko ja suuresta virrankulutuksesta johtuva akkujen suuri koko.

LED-valaisin

LED-valaisimet ovat syrjäyttämässä halogeenivalaimet. Nykyaikaiset LED-valaisimet ovat halogeenivalaisimia valovoimaisempia ja kuluttavat vähemmän virtaa. Pieni LED-valaisin ei tarvitse erillistä akkua ja suuritehoistenkin LED-valaisimien akut ovat huomattavasti halogeenivalaisimien akkuja kevyempiä.

Muut valaisimet

Voimakastehoisina otsalamppuina on tarjolla myös Xenon-teknologiaan perustuvia valaisimia.
Petter Widerholm

Petter Widerholm (k. 1863) oli suomalainen kirjapainonomistaja. Hän oli alkujaan Waseniuksen kirjapainon faktori. Hän perusti 1834 kirjapainon Pietariin, mutta huonon menestyksen vuoksi hän siirtyi Porvooseen, jonne perusti kirjapainon vuonna 1935. Vuonna 1851 hän osti pikapainokoneen ("painettu vikkelä-präntissä" tai "joutu-präntissä") Magnus Ferdinand Lundbergilta, joka oli tuonut sen Kööpenhaminasta, mutta otettuaan liian suuria painoksia kirjoista, joutui luopumaan painosta ja painokoneesta.
Widerholm kustansi 31-osaisen ja 16 000-sivuisen romaanisarjan Läsebibliothek för Finland, jok ilmestyi vuosina 1847-1852. Hän julkaisi Porvoossa toimiessaan Borgå Tidning -lehteä.
Carl-Rudolf Gardberg on kiittänyt Gustaf Otto Waseniuksen kirjapainon palveluksessa olleen Widerholmin valitsemaa typografiaa Runebergin Serviska Folksånger -käännökseen. Askeettisen uusklassisen typografian sijasta hän noudatti ”biedermayerajan makua, jossa käytettiin runsasta koristelua”.
Nir Barkat

Nir Barkat (s. 1959 Jerusalem, Israel) on israelilainen liikemies ja poliitikko. Hänet valittiin Jerusalemin pormestariksi vuonna 2008 ja jatkokaudelle vuonna 2013. Sekulaarinen Barkat seurasi virassa ääriortodoksista Uri Lupolianskia.
Barkat on entinen laskuvarjojääkäri. Hän opiskeli tietojenkäsittelytiedettä sekä liikkeenjohtoa ja perusti ohjelmistoyhtiön BRM Group.
Barkat pyrki Jerusalemin pormestariksi jo vuoden 2003 vaalissa, jonka Lupolianski voitti. Vuodesta 2003 lähtien hän oli oppositiojohtajana kaupunginvaltuustossa, kunnes hän vuonna 2008 voitti pormestarinvaalissa ääriortodoksisen ehdokkaan Meir Porushin, ja vuonna 2013 hänet valittiin virkaan uudelleen.
Helmikuussa 2015 Barkat otti kiinni palestiinalaisen hyökkääjän, joka oli puukottanut israelilaista miestä. Lokakuussa 2015 hän neuvoi kaupungin asukkaita kantamaan asetta terrori-iskujen varalta.
Vuoden 2015 lopulla Barkat ilmoitti liittyvänsä Likud-puolueeseen. Hän on tukenut puolueen puheenjohtajaa Benjamin Netanjahua useissa valtiollisissa vaaleissa.
Barkat vastustaa Jerusalemin jakamista arabi- ja juutalaisväestön kesken.
SMYAL

SMYAL (lyhenne sanoista Sexual Minority Youth Assistance League) on yhdysvaltalainen järjestö, joka tukee seksuaalivähemmistöihin kuuluvien nuorten hyvinvointia. Nuoriksi SMYAL luokittelee 13-21-vuotiaat. Järjestö perustettiin Washington D.C.:ssä vuonna 1984.
Landini (traktori)

Landini on italialainen traktorimerkki. Yhtiön perusti Giovanni Landini vuonna 1884 tuottamaan maatalouskoneita. Vuonna 1925 tuotettiin ensimmäinen traktori, joka oli 30-hevosvoimainen. Yhtiön osti 1959 Massey-Ferguson. 1989 Massey-Ferguson myi yhtiöstä 66%, ja muodostettiin ARGO S.p.a. . 1994 Massey-Ferguson myytiin AGCO:lle.
Raatti

Raatti on kylä Nilsiän kunnassa Pohjois-Savossa samannimisen järven länsipuolella ja Syväri-järven itärannalla, noin 13 kilometriä koilliseen Nilsiän kirkonkylältä.
Kylä on aktiivisesti mukana monenlaisessa toiminnassa, ja tarjoaa erilaisia harraste-mahdollisuuksia niin vanhoille kuin nuorillekin.
Ahmed Wali Karzai

Ahmed Wali Karzai (1961 – 12. heinäkuuta 2011) oli Kandaharin maakunnan edustaja Afganistanin valtiopäivillä loya jirgassa, Kandaharin kuninkaaksi joskus kutsuttu. Hän oli myös popalzai-heimon päällikkö sekä Afganistanin presidentin Hamid Karzain nuorempi veli. Yhdysvallat epäili häntä aiemmin korruptiosta ja huumekaupasta.
Wali Karzai syntyi Kandaharissa, mutta muutti 1982 Yhdysvaltoihin, jossa hän asui Marylandissa ja Virginiassa ennen kuin perusti Chicagoon afganistanilaisen ravintolan. Hän palasi Afganistaniin 1992.
Karzai oli ollut yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa alueen rauhoittamiseksi ja entisten Talibanin taistelijoiden kouluttamiseksi uudelleen jopa siinä määrin, että häntä luonnehdittiin Etelä-Afganistanin rauhoittamisen avainhenkilöksi.
Vuonna 2009 New York Times kertoi hänen epäillystä osallisuudestaan Afganistanin huumekauppaan.
Vuotta myöhemmin NYT kertoi CIA:n maksavan hänelle palveluksistaan, joihin kuului puolisotilaallisen joukon (Kandahar Strike Force) värvääminen toimimaan CIA:n alaisuudessa Kandaharin ympäristössä. Joukon tukikohta oli sijoitettu CIA:n vuokraamaan entiseen Mullah Omarin palatsiin.
Kuollessaan hänen uskottiin kuuluvan Afganistanin kymmenen rikkaimman miehen joukkoon.
Karzai ammuttiin kotonaan. Surmaaja oli Karzain henkivartija ja kuulunut perheen palveluskuntaan kymmenen vuotta. Hänet ammuttiin veriteon jälkeen ja hänen motiiveistaan ei ole selvyyttä. Taliban on ilmoittautunut tekijäksi, mutta surmaajan ei tiedetä kuuluneen siihen. Karzain hautajaisissa räjähti tiukoista turvatoimista huolimatta itsemurhapommi, joka surmasi ainakin viisi ihmistä. Lisäksi hyökkäyksiä tehtiin hautajaisiin matkalla olevia vastaan ja Kandaharissa räjähti hautajaisten jälkeen kaksi pommia.
Yrittäjä

Yrittäjä on henkilö, joka yksin tai yhdessä muiden henkilöiden kanssa organisoi liiketoimintaa hänen itsensä tai jonkun muun havaitseman liiketoimintamahdollisuuden hyödyntämiseksi. Yrittäjä kantaa liiketoimintamahdollisuuteen liittyvän riskin ja pyrkii tekemään liiketoiminnallaan voittoa. Toisinaan myös liiketoimintamahdollisuuden havaitsijaa voidaan pitää yrittäjänä vaikka hän ei liiketoimintaa aloittaisikaan. Tavallisin tapa organisoida liiketoiminta on perustaa yritys tai tehdas. Liiketoimintaan tarvitaan yleensä pääomaa.
Yksilön haluun toimia yrittäjänä vaikuttavat monet tekijät kuten nykyinen työ, palkka, työllisyysnäkymät, omat tavoitteet työelämässä ja vapaa-ajalla, kodista opitut mallit, verot ja kansantalouden rakenne.
Yrittäjän rooli voidaan nähdä monella tapaa. Jean-Baptiste Sayn mukaan yrittäjä on organisoija, joka yhdistää raaka-aineet ja kyvyt tuotteiden ja palveluiden tuottamiseksi. Richard Cantillonin mukaan yrittäjä on riskin kantaja. Hän ottaa riskin muiden puolesta sovitulla hinnalla. Taloustieteilijä Frank Knight näki yrittäjän henkilönä, joka sietää epävarmuutta.  Ilman epävarmuutta ei olisi tappiollista liiketoimintaa. Hänen mukaansa riskille voidaan laskea arvo, mutta epävarmuudelle ei. Yrittäjä on valmis uhrautumaan epävarman liiketoiminnan vuoksi.
Johannes Prinz

Johannes Prinz (s. 1958) on itävaltalainen kuoronjohtaja. Hän toimi lapsena Wiener Sängerknaben -poikakuoron sopraanosolistina ja opiskeli myöhemmin kuoronjohtoa mm. Ferdinand Grossmannin ja Erwin Ortnerin johdolla. 
Prinz toimi sekä laulajana että varajohtajana Arnold Schönberg -kuorossa ja perusti vuonna 1982 Chor der Wiener Wirtschaftsuniversitätin, jonka konserttimatkat ovat ulottuneet Australiaan ja Kaukoitään saakka. Muita merkittäviä Prinzin johtamia kuoroja ovat Kammerchor der Wiener Musikuniversität, Wiener Kammerchor, Wiener Singverein ja World Youth Choir.
Johannes Prinz toimii kuoronjohdon professorina Grazin musiikkikorkeakoulussa Itävallassa. Hän on lisäksi opettanut lukuisilla kuoronjohtokursseilla kotimaansa ulkopuolella.
Jouko Karvinen

Jouko Karvinen (s. 31. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja. Karvinen toimi Stora Enson toimitusjohtajana 29. maaliskuuta 2007 – 31. heinäkuuta 2014. Hän ilmoitti huhtikuussa 2014 luopuvansa tehtävästä kun seuraaja löydetään. Karvisen seuraajaksi nimitettiin ruotsalainen Karl-Henrik Sundström 1. elokuuta 2014 alkaen. Karvinen esiintyy myös ruotsalaisen SKF-yhtiön, Montes del Plata- ja 'Veracel Celulose SA'-yhtiöiden johtoryhmien piirissä, sekä EU-Russia Industrialists’ Round Tablessa (IRT). Vuodesta 2017 Karvinen on toiminut Finnairin hallituksen puheenjohtajana.
Karvinen on valmistunut diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1982. Ennen uraansa Stora Ensolla Jouko Karvinen työskenteli Philipsin Medical Systems -divisioonan toimitusjohtajana kesäkuusta 2002 joulukuuhun 2006. Maaliskuussa 2006 Karvinen nimitettiin Philipsin johtoryhmään. Aikaisemmin Karvinen on ollut ABB Group Ltd:n automaatioteknologia-divisioonassa ja oli sen johtokunnan jäsen vuosina 2000–2002. Karvinen on Metsäteollisuus ry:n ja Nokian hallitusten jäsen ja varapuheenjohtaja 
Karvinen valittiin vuoden 2011 Innovaatiojohtajaksi. Valintaraati kiitteli Karvisen johtaman Stora Enson Rethink -kampanjaa, joka raadin mukaan sai yhtiön haastamaan itseään ja koko toimialaa. Lappeenrannan teknillinen yliopisto promovoi Karvisen tekniikan kunniatohtoriksi kesällä 2012.
Karvinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Adidas Telstar

Adidas Telstar oli virallinen kisapallo jalkapallon MM-kilpailuissa Meksikossa 1970. Vuoden 1974 MM-kisoissa Länsi-Saksassa se oli virallisena ottelupallona nimellä Telstar Durlast yhdessä Chile Durlast -pallon kanssa. Jälkimmäinen oli Telstarista poiketen kokonaan valkoinen.
Pallo perustui Selectin 1960-luvun alussa markkinoille tuomaan malliin, joka koostui 32:sta käsin ommellusta nahkapalasta. Niistä 12 on mustia säännöllisiä viisikulmioita ja 20 valkoisia säännöllisiä kuusikulmioita. Se oli suunniteltu erityisesti mustavalkotelevisiolle. Adidas Telstar sai nimensä vuonna 1962 avaruuteen lähetetystä Telstar-satelliitista, joka muistutti ulkonäöltään jalkapalloa.
Surplex

Perustaminen

Surplex.com AG:n perustivat kaksi veljestä, Bruno ja Florian Schick, vuoden 1999 lopulla. Se oli tyypillinen alkukauden IT-alan yritys. Yrityksen perusajatuksena oli kehittää verkkoalusta, joka helpottaisi käytettyjen koneiden myymistä ja tekisi käytettyjen koneiden pirstaleisista markkinoista selkeämmät. 
Tämä liikemalli veti puoleensa monia sijoittajia niin yksityisistä kuin instituutioistakin. Kansainväliset pääomarahoitusyhteenliittymät, kuten Carlyle Group  ja ranskalainen Vivendi-ryhmä investoivat yhteensä 50 miljoonaa euroa. Merkittäviä yksityissijoittajia, jotka sijoittivat Surplexiin, olivat Lars Schlecker, Lars Windhorst, Marc Schrempp ja Fiat Paolo Frescoen puheenjohtaja.

Kriisi

Kun it-kupla puhkesi, Surplex.com AG joutui kamppailemaan selviytymisestään. Yritys joutui sulkemaan toimistoja. Päätoimisto siirrettiin takaisin Berliinistä Düsseldorfiin. Jopa 140 työpaikkaa menetettiin.  Maaliskuussa 2003 Michael Werkeristä, joka oli tullut töihin Surplexille perinteisestä tekniikanalan yrityksestä, Deutz, tuli yrityksen toiminnanjohtaja.

Käänne parempaan

Yrityksen uudelleenjärjestelyn avulla ja keskittymällä perinteisiin palveluihin Surplex sai vahvistettua taloutensa. Nyt Surplex ei ole enää pelkkä virtuaalinen yritys vaan se tarjoaa myös konkreettisia palveluita, jotka koskevat käytettyjä koneita, kuten tapauskohtaista neuvontaa, arviointeja ja varastointia. Käytettyjä koneita ja tuotantolinjoja markkinoidaan maailmanlaajuisesti. Lisäksi Surplex järjestää isoja verkkohuutokauppatilaisuuksia (suorana ja verkossa) yrityksille, kuten Linde, ABB, ThyssenKrupp jaBayer.

Tuotteet

Surplexin yrityksiltä yrityksille tarkoitettu alusta on Euroopan johtava myyntipaikka käytetyille koneille ja laitteille. Se on myös palkittu parhaana alustana vuonna 2001 Forrester Research toimesta. Huippuhetkinä alustalla on ollut yli 8 000 asiakasta ja yli 12 000 konetta. 
Surplex on myös maailman suurimman käytettyjä koneita ja laitteita koskevan lehden julkaisija. Lehden levikki on 45 000 ja sillä on yli 100 000 lukijaa. Se tavoittaa ihmisiä yli 100 eri maassa.
Aaro Honka

Aaro Honka (7. elokuuta 1913 Helsinki – 22. toukokuuta 2001; oikealta nimeltään Eino Johannes Arohonka, vuoteen 1932 asti Alén) oli suomalainen kirjailija ja Tampereen klassillisen lyseon rehtori. Hän kirjoitti vauhdikkaita poikakirjoja, joissa kannatetaan partioaatetta. Arohonka oli mukana perustamassa hämeenlinnalaista poikalippukuntaa nimeltä Jaarlin Pojat vuonna 1930.

Tietoa kirjailijasta

Arohongan vanhemmat olivat johtaja Juho Emil Alén ja Alma Annikki Häti. Arohongan vaimo oli lastentarhanopettaja Marketta Päivätär Teirilä. Eino Arohonka pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1933 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1937. Hänet muistetaan kuria pitävänä rehtorina Tampereen klassillisesta lyseosta vuosilta 1956–1976. Arohonka toimi myös Pirkkalaiskirjailijoiden sekä Tampereen filatelistiseuran puheenjohtajana.
Karhunvartijan tyhjiö

Karhunvartijan tyhjiö (tai Suuri tyhjiö) on valtava, melko pallomainen alue avaruudessa, joka sisältää hyvin vähän galakseja. Se sijaitsee Karhunvartijan tähdistön lähellä, josta sen nimi juontuu. Sen keskuksen sijainti on rektaskensio 1414ʰ 50ᵐ ja deklinaatio 46°.

Yleiskuva

Huikealla lähes 330 miljoonan valovuoden halkaisijallaan (joka on noin 0,27 prosenttia maailmankaikkeutemme halkaisijasta) ja lähes 236,000 Mpc³:n tilavuudellaan Karhunvartijan tyhjiö on yksi suurimmista tiedossa olevista tyhjiöistä universumissa, ja sitä kutsutaankin supertyhjiöksi (engl. supervoid). Sen löydön raportoivat vuonna 1981 Robert Kirshner ja muut galaktisia punasiirtymiä koskevassa tutkimuksessa. Karhunvartijan tyhjiön keskusta on noin 700 miljoonan valovuoden päässä Maasta.
Muut tähtitieteilijät havaitsivat pian, että tyhjiö sisälsi muutamia galakseja. Vuonna 1987 J. Moody, Robert Kirshner, G. MacAlpine sekä S. Gregory julkaisivat löytönsä tyhjiön sisältämästä kahdeksasta galaksista. M. Strauss ja John Huchra ilmoittivat löytäneensä vielä kolme galaksia vuonna 1988, ja Greg Aldering, G. Bothun, Robert P. Kirshner, ja Ron Marzke ilmoittivat vuonna 1989 löytyneen 15 galaksia. Vuonna 1997 Karhunvartijan tyhjiön tiedettiin sisältävän 60 galaksia.
Tähtitieteilijä Greg Alderingin mukaan tyhjiön mittakaava on sellainen, että "jos Linnunrata olisi Karhunvartijan tyhjiön keskellä, emme olisi saaneet tietää muiden galaksien olemassaolosta ennen 1960-lukua."
Herkuleksen Superjoukko muodostaa osan tyhjiön reunaa.
Toistaiseksi Karhunvartijan tyhjiössä on havaittu vasta 60 galaksia. Käyttämällä karkeaa arviota noin 1 galaksista jokaista 10 miljoonaa valovuotta kohti (joka on 4 kertaa kauempana kuin Andromedan Galaksi on maasta) Karhunvartijan tyhiössä pitäisi olla noin 2 000 galaksia.

Alkuperä

Karhunvartijan tyhjiön ja kosmologisen evoluution Lambda-CDM-mallin yhteydessä ei ole mitään havaittuja epäjohdonmukaisuuksia . On esitetty teoria, että Karhunvartijan tyhjiö muodostui pienempien tyhjiöiden sulautuessa yhteen, aivan kuten pienet saippuakuplat sulautuvat yhteen isommiksi kupliksi. Tämä voisi selittää tyhjiön läpi kulkevan pienestä galaksimäärästä muodostuvan putkimaisen alueen.
Järvenpäänlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Vehkajärven lähialueeseen (35.491) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,1 metriä mpy.
Jouko Brade

Jouko Henry Arthur Brade (1929 Viipuri – 6. syyskuuta 2013 Helsinki) oli menestynyt suomalainen pörssi- ja kiinteistösijoittaja.
Braden perheen omistama pankkiiriliike Lamy Oy toimi välittäjänä Helsingin pörssissä 1968–1990. Ryhmän toinen pankkiiriliike Helsinki Bankers oli myös muutaman vuoden välittäjänä 1980-luvulla. Yritysryhmään kuuluva Medical Investment Trust (MIT) oli jonkin aikaa pörssilistalla 1980-luvulla, samoin kiinteistösijoitusyhtiö Helsinki Investment Trust (HIT). Brade-yhtiöiden hallituksissa vaikutti muun muassa Max Jakobson. Brade toimi lääkeyhtiö Medican hallituksen puheenjohtajana sekä Huhtamäki-Yhtymän hallintoneuvoston jäsenenä.
Brade opiskeli ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulussa ja täydensi opintojaan Yhdysvalloissa (1956–58) (MBA). Hänen isoveljensä Mauno Brade (1925–1986) toimi Lamy Oy:n varatoimitusjohtajana. Perinteisen pankkiiriliikkeen toiminnan ohessa he harjoittivat kiinteistöalan liiketoimintaa, rakennuttaen ja ostaen runsaasti asuinkiinteistöjä lähinnä pääkaupunkiseudulta.
Braden ja hänen yhtiöidensä kaksi tärkeintä sijoitusta olivat Orion ja Instrumentarium.