google/wiki40b huggingface dataset:
Kumisaappaat

Kumisaappaat ovat vedenpitäviä jalkineita, jotka yleisimmin valmistetaan kumiseoksesta. Niiden käyttöä muodikkaana jalkineena Britannian aristokraattien piireissä lisäsi Arthur Wellesley, Wellingtonin ensimmäinen herttua 1800-luvun alkupuolella. Nykyisin halvimpia kumisaappaita valmistetaan myös muun muassa PVC-muovista ja polyuretaanista. Yleensä niitä käytetään märissä, sateisissa tai likaisissa oloissa suojaamaan käyttäjää. Niiden pituus vaihtelee, mutta puolisääreen tai lähes polvenkorkeudelle yltävä on yleisin malli.

Wellingtons eli brittiläiset kumisaappaat

Arthur Wellesley, Wellingtonin ensimmäinen herttua, ohjasi lontoolaista kenkävalmistajaansa (Hoby of St. James' Street) muokkaamaan 1700-luvun "Hessian boot" -kenkää. Lopputuloksena oli uusi pehmeänahkainen malli, jossa saumaus oli lähempänä jalkaa. Saappaat ulottuivat puoleen sääreen, ja niiden korot olivat matalat, noin tuuman korkuiset. Malli oli tarpeeksi vahva taistelukäyttöön, mutta samalla mukavuudeltaan myös illalliskutsuihin sopiva. "Rautaherttua" ei tiennyt, että tulisi lopulta mallillaan saamaan saappaan nimiinsä englannin kielessä (Wellington boot).
Saappaat saivat nopeasti huomiota ja kiinnostusta isänmaallisten brittiläisten herrasmiesten keskuudessa, jotka halusivat jäljitellä kuuluisaa sotasankaria. Keikareiden ja muotitietoisten suosimat (mm. Beau Brummellin käyttämät) saappaat pysyivät muodissa aina 1840-luvulle asti. Seuraavalla vuosikymmenellä niistä käytettiin pidempivartista mallia. 1860-luvulle tultaessa ne syrjäytyivät nilkkureiden suosion kasvun takia, ratsastusta lukuun ottamatta.
Ensimmäiset Wellington-saappaat valmistettiin nahasta. Kuitenkin vuonna 1852 Hiram Hutchinson tapasi Charles Goodyearin, joka oli juuri keksinyt vulkanointiprosessin luonnonkumille. Goodyear päätti valmistaa autonrenkaita, mutta Hutchinson osti patentin jalkineiden valmistusta varten ja muutti Ranskaan, jossa perusti vuonna vuonna 1853 "A l'Aigle"-yrityksen ("Kotkalle", joka oli hänen kunnianosoituksensa kotimaataan kohtaan). Hutchinsonin perustama yhtiö on nykyään nimeltään yksinkertaisempi "AIGLE", "Kotka". Koska Ranskassa oli perustusaikaan 95 % väestöstä maatöissä, pelloilla työskentelyyn sopivista saappaista tuli sukupolvien ajan käytössä olleita puukenkiä suositummat. Kumisaappaiden ansiosta maatilalliset ja työläiset saattoivat viimein selvitä työpäivästä kuivin ja puhtain jaloin.

Nokia-saappaat

Kumisaappaita on valmistettu Suomessa jo pitkään. Ennen siirtymistään muilta toimialoilta matkapuhelinalalle Nokia oli tunnettu erityisesti kumisaappaista. Nykyään saappaita valmistuttaa Nokiasta erkautunut Nokian Jalkineet -yhtiö.
Renessanssin kirjallisuus

Synty

Yhteiskunnallinen tilanne muuttui, kun katolisen kirkon jumalakeskeisyyden tilalla alettiin suosia ihmiskeskeisyyttä ja arvostaa yksilön vapautta, persoonallisuutta sekä älyä kirkon ja skolastiikan arvovaltaa vastaan. Maailmankuva laajeni löytöretkien, Kopernikuksen ja Galilein aurinkokeskisen maailmankuvan ja Gutenbergin kehittämän kirjapainotaidon myötä. Tämä mahdollisti humanismin aatteen ja kirjallisuuden leviämisen sekä antiikin kirjoitusten keräämisen talteen.
Renessanssin uudet aatteet johtivat 1500-luvun alussa uskonpuhdistukseen, jolla oli suuri merkitys kansankielisen kirjallisuuden synnylle useissa maissa. Uskonpuhdistus on haluttu nähdä myös renessanssin torjumisena, haluttomuutena korostaa ihmistä yksilönä. Renessanssilla ja uskonpuhdistuksella oli kuitenkin paljon yhteisiä piirteitä keskiajan koulutuksen ja opetuksen virheiden korjaamisessa sekä uuden sisällön antamisessa kirjalliselle sivistykselle. Yhteistä oli myös halu uudistaa ihmisen ja Jumalan suhdetta.

Merkittävimmät henkilöt

Renessanssin isänä pidetään Danten (1265-1321) ohella italialaista runoilijaa, renessanssifilosofia ja humanistia Francesco Petrarcaa (1304-1374), joka nähdään myös ensimmäisenä modernina runoilijana. Nykyaikaisen novellitaiteen luojana puolestaan pidetään italialaista Giovanni Boccacciota (1313-1375), jonka tunnetuin romaani on sadasta novellista koostuva Decamerone.
Kirjallisuudessa uskonpuhdistuksen aikana merkittäviä henkilöitä olivat käännöstyöstään tunnettu Martti Luther (1483]-1546) ja humanisti Erasmus Rotterdamilainen (1466-1536), jonka tunnetuin teos on nimeltään Tyhmyyden ylistys. Erasmus myös käänsi lukuisia antiikin klassisia teoksia latinaksi muun muassa Cicerolta ja Aristoteleeltä.

Italian renessanssi

Italian renessanssi voidaan jakaa kirjallisuuden osalta kahteen vaiheeseen: Petrarcan sekä Boccaccion aikaan firenzeläiseen 1300-luvun varhaisrenessanssiin. Heidän edustamansa humanismi, joka tarkoitti aikanaan antiikin ihanteisiin perehtynyttä oppineisuutta, levisi ensin yläluokan sivistykseksi humanismikoulujen kautta.  
Italian elintavat olivat suotuisat renessanssin kasvulle sekä kehitykselle. Italian pikkuvaltioiden vallan tasapaino syntyi paavin ja keisarin yhteistyöstä. Näin ollen yksipuolisen vallan sijasta pienet valtakeskukset saivat tilaa. Tasainen tilanne edesauttoi renessanssin yksilöllisyyden nousua, koska ylimykset saattoivat vaihtuvan valtapolitiikan keskellä luottaa vain itseensä. Renessanssin keskuksen syntymiseen Italiaan vaikutti eniten kaksi asiaa: taloudellinen vauraus ja tavaranvaihdon keskittymä.

Suomen renessanssi

Suomessa renessanssiaikana ei luotu varsinaista kaunokirjallisuutta, vaan renessanssi loi vain pohjan äidinkielisen kulttuurin kehittymiselle Mikael Agricolan käännöstyön myötä. Euroopassa renessanssin kirjailijat loivat pohjan nykyromaanille ja renessanssin aikana syntyivät ensimmäinen romaani ja novelli.
Uimanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä.Järven tilavuudeksi on saatu 40 100 kuutiometriä eli 0,040 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,9 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Uitamonjärven alueeseen (35.673) se kuuluu.
Aku Ankka päivästä päivään

Aku Ankka päivästä päivään on albumisarja, joka esittelee Bob Karpin käsikirjoittamia ja Alfred ”Al” Taliaferron piirtämiä Aku Ankka -strippejä. Kukin albumi sisältää tiettynä vuonna yhdysvaltalaisissa sanomalehdissä julkaistuja strippejä. Albumit julkaistiin 50 vuotta strippien alkuperäisen julkaisun jälkeen. Esimerkiksi vuoden 1939 strippejä sisältävä albumi on julkaistu 1989. Suomeksi on julkaistu strippikokoelmat vuosilta 1938–53 eli 16 albumia.
Karp ja Taliaferro aloittivat strippien tekemisen vuonna 1938 ja ensimmäinen strippi julkaistiin King Features Syndicaten levittämänä 7. helmikuuta 1938. Parivaljakon yhteistyö jatkui aina vuoteen 1965 saakka. Päivästrippejä julkaistiin parhaimmillaan 322 sanomalehdessä. Päivästrippien lisäksi Karp ja Taliaferro tekivät pidempiä sunnuntaistrippejä, joita on julkaistu Aku Ankan Sunnuntaisarjat -albumeissa, ja 365 ensimmäistä sunnuntaisarjaa 1970-luvulla ilmestyneessä jättikirjassa Aku Ankka joka päivä 365.

Puuttuvat stripit

Albumeissa ei ole julkaistu kaikkia kyseisenä vuonna sanomalehdissä nähtyjä strippejä. Vuoden 1939 stripeistä puuttuvat kaikki joulukuun stripit ja Aku Ankka Päivästä Päivään 1941 -albumista löytyvän huomautuksen mukaan amerikkalainen kustantaja on jälkikäteen päättänyt hyllyttää 2.–7. helmikuuta julkaistut stripit. Hyllyttämisen syy on intiaanien esittäminen stripeissä. Julkaistujen kokoelmien ajanjaksolta jäi kaikkiaan julkaisematta 45 strippiä.
Aku Ankka joka päivä 365 -kirjan sarjakuvat vuosilta 1936–37 julkaistiin alun perin osana Hassunkuriset sinfoniat (Silly Symphonies) -sarjakuvia. Aku Ankka -sarjakuva alkoi ilmestyä vuonna 1938.
Saima Hyökki

Saima Hyökki (o.s. Haapanen, s. 1981) on Espoossa asuva laulaja, laulunopettaja, säveltäjä ja sovittaja. Hyökki on valmistunut pop/jazz-lauluopettajaksi Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta ja suorittanut siellä myös ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon YAMK. Hän opettaa tällä hetkellä Musiikkiopisto Avoniassa.
Hyökki on jäsenenä a cappella -lauluyhtyeessä Viisi. Syksystä 2013 kesään 2014 ja syksystä 2015 syksyyn 2016 Hyökki sijaisti Soila Sariolaa Lauluyhtye Rajattomassa.
Rodrigo Carazo Odio

Rodrigo José Ramón Francisco de Jesús Carazo Odio (27. joulukuuta 1926 – 9. joulukuuta 2009) oli costaricalainen kristillisdemokraattipoliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1978–1982. Näiden vuosien aikana hän muun muassa perusti Rauhanyliopiston. Hänen seuraajakseen presidenttinä nousi Luis Alberto Monge.
Suomen Ekonomien kirjallisuuspalkinto

Suomen Ekonomien kirjallisuuspalkinto jaetaan noin kahden vuoden välein parhaalle suomalaiselle yrityskirjalle. Suomen Ekonomien kirjallisuuspalkinto on tunnustus laadukkaalle ja ajankohtaiselle teokselle, joka edustaa kauppatieteellisten tutkintojen osaamis- ja tutkimusalueita. Se on myös ainut yrityskirjapalkinto Suomessa. Palkintosumma on 30 000 euroa ja se jaetaan apurahana Kaupallisten ja teknillisten tieteiden tukisäätiön (Kaute) SEFE-erikoisrahastosta.

Valinta

Vuonna 2018 kilpailuun ilmoitettiin 21 kirjaa. Niistä esiraati valitsi finaaliin kuusi ja edelleen raati voittajan.
Heli Inkinen

Koulutus ja työura

Inkinen valmistui ylioppilaaksi Puolangan yhteislyseosta vuonna 1976, josta hän jatkoi opintojaan teologia alalla Åbo Akademissa. Hän valmistui teologian maisteriksi vuonna 1982. Sen jälkeen Inkinen on työskennellyt seurakuntalehtorina sekä pappina Turun ja Kaarinan seurakunnissa kaksitoista vuotta vuosina 1982-1994. Hän on toiminut kasvatuksen hiippakuntasihteerinä arkkihiippakunnassa vuosina 1994-2015. Sinä aikana hän toimi myös hiippakuntadekaanin sijaisena ja osallistui tuomiokapitulin työskentelyyn.
Inkinen väitteli teologian tohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 2013 aiheenaan El Salvadorin luterilaisen kirkon suhtautuminen naispappeuteen. Inkinen on toiminut myös tutkijana. Vuodesta 2017 hän opettaa Åbo Akademin ekonomian laitoksella johtamista yliopisto-opettajan sijaisena.

Teologia ja kannanottoja

Inkinen on ilmoittanut olevansa feministi ja on nostanut sukupuoleen liittyviä kysymyksiä esille vaalikampanjassaan. Teologiassaan hän nostaa esille niin sanotun elämän teologian, jossa erityisen huomion kohteeksi nousevat heikommassa asemassa olevat.

Yksityiselämä

Inkinen on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta ja kolme lastenlasta.
Anders Hedberg

Anders Hedberg (s. 25. helmikuuta 1951 Örnsköldsvik, Ruotsi) on entinen jääkiekkoammattilainen ja ensimmäisiä Pohjois-Amerikassa menestyneitä eurooppalaispelaajia. Ruotsissa hänen seuransa olivat MODO Hockey (1967–1972) ja Djurgårdens IF Hockey (1972–1974).
Maanmiehensä Ulf Nilssonin kanssa Hedberg siirtyi vuonna 1974 Winnipeg Jets -seuraan, joka pelasi World Hockey Association -liigassa. Laitahyökkääjä Hedberg oli pian sensaatio WHA:ssa tehtyään 100 tehopistettä vain 65:ssä tulokaskaudella pelaamassaan ottelussa. Hänen ketjunsa keskushyökkääjä oli Ulf Nilsson ja sen toisessa laidassa pelasi jääkiekon supertähti Bobby Hull.
Hedberg oli keskeisessä osassa joukkueensa Jetsin voittaessa WHA-mestaruuden Avco World Trophyn vuosina  1976 ja 1978. Kesällä 1978 Nilsson ja Hedberg allekirjoittivat sopimuksen NHL-seura New York Rangersin kanssa. Hedberg keräsi kaikkiaan 856 pistettä Pohjois-Amerikan ammattisarjoissa pelaamissaan 751 ottelussa. Hän päätti uransa Rangersissa 1985.
Hän pelasi NHL:n tähtijoukkueessa Challenge Cupissa 1979.
Anders Hedberg oli Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen General Manager vuosina 2000–2002.
Artemi Panarin

KHL 2008–2015

Panarin debytoi Vitjaz Podolskin KHL-joukkueessa jo 17-vuotiaana kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin seuran kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa. Kaudella 2009–2010 Panarin pelasi KHL:ssä 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+8=9. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan MHL-joukkue Russkije Vitjazissa, jonka sisäisen tehotilaston voiton Panarin jakoi Aleksandr Vasiljevin kanssa lukemalla +19.
Kaudella 2010–2011 Panarin teki KHL:ssä 40 runkosarjaottelussa tehot 5+16=21. Hän pelasi myös 13 MHL-ottelua Russkije Vitjazissa, jonka sisäisen tehotilaston Panarin voitti lukemalla +15. Kaudella 2011–2012 hän nousi Vitjazin KHL-joukkueen varakapteeniksi. Panarin oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Mihail Anisinin jälkeen tehoilla 12+14=26, vaikka hän siirtyikin tammikuussa 2012 loppukaudeksi Ak Bars Kazaniin. Panarin palasi kaudeksi 2012–2013 Vitjaziin, jonka kolmanneksi paras maalintekijä hän oli 11 osumallaan. Panarinin osoite vaihtui kuitenkin taas kesken kauden, tammikuussa 2013, kun hän siirtyi SKA Pietariin vaihdossa seuraavan kesän viidennen kierroksen varausvuoroon. 
Kaudella 2013–2014 Panarin oli Pietarin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Ilja Kovaltšukin kanssa tehoilla 20+20=40. Panarin sijoittui KHL:n maalipörssissä yhdeksänneksi. Kaudella 2014–2015 hän oli Pietarin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+36=62, joilla Panarin jakoi KHL:n pistepörssin neljännen sijan TsSKA Moskovan Stéphane Da Costan kanssa. Maalipörssissä hän sijoittui viidenneksi. Panarin jakoi myös kevään 2015 pudotuspelien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Vadim Šipatšovin kanssa 15 syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin ja valittiin KHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Panarin pelasi kauden aikana myös KHL:n tähdistöottelussa ja hänet valittiin liigan lokakuun 2014 kuukauden hyökkääjäksi.

NHL 2015–

Huhtikuussa 2015 NHL-varaamaton Panarin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän otti harjoitusleirin päätteeksi paikan joukkueen NHL-kokoonpanosta ja teki NHL-debyyttinsä näin ollen kauden 2015–2016 avauskierroksella 7. lokakuuta 2015 New York Rangersia vastaan. Panarin sai ottelussa jääaikaa 16.50 minuuttia ja hän teki myös NHL-uransa avausmaalin. Panarin valittiin ottelun kolmostähdeksi. Panarin teki ensimmäisellä NHL-kaudellaan 30 maalia ja antoi 47 maaliin johtanutta syöttöä.
Panarin oli ilmoittanut jo kauden 2018–2019 aikana, ettei tee jatkosopimusta Blue Jacketsin kanssa. Hän teki kaudella 28 maalia ja antoi 59 syöttöä. Heinäkuussa 2019 Panarin solmi seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen New York Rangersin kanssa. Sopimuksen arvo on 11 miljoonaa dollaria kaudelta.
Spencer (Beyblade)

Manga

Mangan 4 numerossa Spencer esiintyy yhtenä Venäjän joukkueen pelaajista, joka on aina yhtä vakava ilmeinen. Hän on aika hidas liikkeinen, mutta beyblade otteluissa Spencer on todella hyvä ja pystyykin voittamaan kerralla kokonaisen armeijan hyrriä. Mangassa hän on hivenen puheliaampi kuin animessa ja neljännesa numerossa usein kinasteleekin joukkuetoverinsa Ianin kanssa.
FS Prairial (F731)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 aktiivipalveluksessa Tahitilla.
Young Love (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo 13-vuotiaan Jukan (Joonas Nordman) rakastumisesta malliksi haluavaan 19-vuotiaan Johannaan. Valokuvaamista harrastava Jukka auttaa Johannan mallikilpailun voittoon. Mallimailmassa itsenäisesti toimeentuleva Johanna kuitenkin hylkää Jukan, koska tämä on liian nuori.
Bajat

Bajat eli gbayat on etninen ryhmä keskisessä Afrikassa. Sen jäseniä elää Keski-Afrikan tasavallan lounaisosassa, Kamerunin pohjois- ja keskiosassa, Kongon tasavallan pohjoisosassa ja Kongon demokraattisen tasavallan luoteisosassa. 1900-luvun lopussa bajoja oli yhteensä noin 970 000.
Keski-Afrikan tasavallassa bajat ovat suurin etninen ryhmä. Heitä on noin kolmannes koko väestöstä.
Bajojen perinteen mukan johtajia valitaan vain sotien ajaksi. Rauhanaikana kyläpäälliköt toimivat sovittelijoina ja keulakuvina. Ranskalaiset siirtomaaisännät laittoivat kuitenkin kyläpäälliköt hallinnolliseen vastuuseen.
Paksuhäntägekko

Kuvaus

Paksuhäntägekolla ei ole imukuppivarpaita toisin kuin monilla muilla gekoilla, vaan pienet ja terävät puuhun kiipeilyyn soveltuvat kynnet. Tästä huolimatta ei paksuhäntägekon ruumiinrakenne ole jyrkkien puunrunkojen kanssa taiturointiin soveltuva, vaan kynnet on tarkoitettu enemmänkin tasaisen kiipeilyn varmuudeksi. Paksuhäntägekko on lemmikkinä rauhallinen, sisäsiisti ja lempeä.

Lemmikkinä

Paksuhäntägekko on rauhallinen, sisäsiisti ja lempeä, joten se sopii erinomaisesti lemmikiksi. Terraarion on oltava kooltaan vähintään 50 litraa gekkoa kohti. Paksuhäntägekot elävät luonnossa yksin, mutta se ei tarkoita että niitä ei voi pitää enempää kuin yhtä samassa terraariossa. Urokset alkavat kuitenkin nahistella keskenään. Täysikasvuinen yksilö voi kasvaa 20–30 cm pitkäksi ja elää 30-vuotiaaksi.
Borys Tarasjuk

Borys Ivanovytš Tarasjuk (ukr. Борис Іванович Тарасюк, s. 1. tammikuuta 1949) oli Ukrainan ulkoministeri huhtikuusta 1998 vuoteen 2000 ja uudelleen 4. helmikuuta 2005 – 1. joulukuuta 2006.
Tarasjuk opiskeli kansainvälistä oikeutta ja kansainvälisiä suhteita Kiovan Taras Ševtšenkon yliopistossa.
Ukrainan ulkoministerin nimittää tasavallan presidentti ilman radan esitystä. Tarasjukia pidettiin Ukrainan länsi-integraation edistäjänä hallituksessa. 1. joulukuuta 2006 Verhovna Rada päätti erottaa Tarasjukin asemastaan. Presidentti Juštšenko ei hyväksynyt tätä ja väitti ministerin erottamisen olevan presidentin vastuulla. Hallitus esti Tarasjukia osallistumasta kokouksiinsa, jonka jälkeen Tarasjuk haastoi Alueiden puolueen edustajat oikeuteen huliganismista. Ševtšenkon piirinoikeus kumosi Verhovna Radan päätöksen, mutta parlamentin mukaan alioikeuden päätös ei voi muuttaa sen päätöksiä.
Tarasjukin jälkeen ulkoasiainministerinä jatkoi entinen talousministeri Arseni Jatsenjuk.
Hina

Ulkonäkö ja koko

Hina kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi ja mätästävästi. Lehdet ovat kapeat, 2 millimetriä leveitä ja usein harvakarvaisia. Tähkät ovat ominaisen näköisiä, 4–10 tähkylästä muodostuvia röyhyjä. Yhdessä tähkylässä on 2–5 kukkaa.

Elinympäristö

Hina kasvaa karuilla laidunniityillä, metsänreunoissa, kanervanummilla sekä kallio- ja merenrantaniityillä.

Levinneisyys Suomessa

Hina on Suomessa yleinen Ahvenanmaalla ja lounaisimmassa saaristossa. Manner-Suomen etelärannikolla hina kasvaa melko yleisenä. Paikoin sitä tavataan harvinaisena sisämaassakin. Rannikoiden lähellä hina kasvaa alkuperäisenä, sisämaassa muinais- tai uustulokkaana.
Zoisiitti

Zoisiitti on sorosilikaatteihin kuuluva mineraali, joka sisältää alumiinia ja jonka kemiallinen koostumus on (Ca₂(Al.OH)Al₂(SiO₄)₃. Se kuuluu epidoottiryhmään. Zoisiitti on saanut nimensä itävaltalaisen tiedemiehen paroni Sigmund Zoisin mukaan, joka löysi mineraalin Itävallan Alpeilta vuonna 1805. Zoisiitista esiintyy useita muunnoksia, jotka esiintyvät maantieteellisesti hyvin rajatuilla alueilla ja joita käytetään jalo- ja korukivinä.
Zoisiittia esiintyy prismaattisina, rombisina kiteinä tai massiivisina muodostumina metamorfisissa ja pegmatiittisissa kivilajeissa. Väriltään zoisiitti voi olla sinivioletti, vihreä, ruskea, vaaleanpunainen, keltainen, harmaa tai väritön. Zoisiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6,5 ja ominaispaino 3,10–3,38 muunnoksesta riippuen. Zoisiitin tavallisempi muunnos on monokliininen klinozoisiitti.

Muunnokset

Tansaniitti on zoisiitin läpinäkyvä tai läpikuultava muunnos, jota esiintyy ainoastaan Tansaniassa muutamilla esiintymisalueilla. Se on väriltään usein ruskehtava, mutta kuumakäsittelyn seurauksena sen väri muuttuu siniseksi tai sinivioletiksi, joka parhaimmillaan kilpailee hienoimpien safiirien värin kanssa. Tansaniitista on viime vuosikymmeninä tullut haluttu ja arvokas jalokivi.
Anyoliitti on vihreä ja läpinäkymätön zoisiitti, jota esiintyy Keniassa. Se esiintyy usein yhdessä rubiinin ja biotiitin kanssa muodostaen omalaatuisen ja koristeellisen kiven, jota käytetään runsaasti korukivenä ja koriste-esineissä.
Thuliitti on Norjassa esiintyvä zoisiitin muunnos, joka on väriltään vaaleanpunainen. Myös sen käyttö korukivenä on varsin yleistä. Lisäksi on olemassa kromizoisiitti, joka on väriltään vihreä ja melko harvinainen.
Kenneth Anger

Kenneth Anger (s. 3. helmikuuta 1927) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka työt ovat ohjaajan oman määritelmän mukaan elokuvan muodossa olevia maagisia rituaaleja. Hänen tuotantonsa tärkein kausi keskittyy aikavälille 1947–1972. Angerin elokuvien keskeisiä elementtejä ovat unenomaisuus, toisto ja rituaalinomainen hypnoottinen rytmi. Hän on myös yksi ensimmäisiä elokuvaohjaajista joka on käsitellyt homoseksuaalisuutta, kuten esikoiselokuvassaan Fireworks (1947). Angerin elokuvien vaikutus näkyy (ja kuuluu) muun muassa Martin Scorsesen ja David Lynchin elokuvissa, sekä musiikkivideoissa.
Angerin elämään on liittynyt useita kuuluisia näyttelijöitä, rock-muusikoita ja 1960–luvun julkkiksia, jotka usein myös päätyivät hänen teoksiinsa esiintymään. Näiden joukossa olivat muun muassa Mick Jagger, elokuvaohjaaja Donald Cammell, sekä Charles Mansonin "perheessä" liikkunut Bobby Beausoleil, joka teki vankilassa ollessaan musiikin Angerin elokuvaan Lucifer Rising (1972) . Anger tunnetaan myös Hollywood Babylon -juorukirjojen kirjoittajana.
Kenneth Anger tekee nykyään hyvin vähän elokuvia, mutta on keskittynyt vanhojen elokuviensa arkistointiin ja vierailemaan niiden näytöksissä ympäri maailmaa. Anger kävi myös Suomessa vuonna 1998 Tampereen kansainvälisillä lyhytelokuvafestivaaleilla esittelemässä töitään.
Paksunokkaorneero

Levinneisyys

Paksunokkaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gigan

Gigan on fiktiivinen hahmo Tōhō-yhtiön elokuvissa. Gigan on todella vaarallinen, sillä on pyörösaha vatsassaan, ja kaksi terävää koukkua käsinään. Se pystyy lentämään ja syöksemään punaisia säteitä kidastaan. Gigan on lähes aina esiintyessään taistellut King Ghidorahin rinnalla, tosin kerran se taisteli myös Megalonin kanssa. Alkuperäisessä Heisei-elokuvasarjassa, Gigan oli Nebula-X avaruusrodule kuuluva hirviö, ja Nebula-X käytti Gigania näiden vallatessa planeettoja.
Kattilansilta

Kattilansilta on Mikkelin 12. kaupunginosa. Kaupunginosassa sijaitsee Urpolanlampi.
Olympus (yritys)

Lääketieteelliset tuotteet

Olympus valmistaa endoskooppeja, ultraäänilaitteita sekä puhdistus- ja desinfiointivälineitä.  Maailman ensimmäinen endoskooppi oli Olympuksen suunnitelema ja valmistama.

Tieteelliset kojeet

Olympus on perustamisestaan lähtien valmistanut mikroskooppeja ja muita optisia laitteita esimerkiksi lääketieteellisiin tarkoituksiin.

Kamerat

Olympus on valmistanut pitkään kameroita ja objektiiveja. Olympus esitteli ensimmäisen kameransa, Semi-Olympus I:n, vuonna 1936. PEN-kamerasarja oli Olympuksen ensimmäinen innovatiivinen malli, ja se julkaistiin vuonna 1959. Sillä pystyi kuvaamaan tavalliselle 36 kuvan filmille 72 kuvaa 18 x 24 mm:n koossa.

Digitaaliset järjestelmäkamerat

Olympuksen järjestelmäkamerat perustuvat Four Thirds- ja enenevässä määrin Micro Four Thirds -standardiin. Olympuksen valmistamia kameraobjektiiveja myydään nimellä Zuiko.

Filmikauden järjestelmäkamerat

1970- ja 1980-luvuilla Olympus oli parhaiten tunnettu pienikokoisista ja laadukkaista OM-sarjan järjestelmäkameroista.