google/wiki40b huggingface dataset:
Sotilaiden äidit

Sotilaiden äidit (ven. Союз комитетов солдатских матерей России, Sojuz komitetov soldatskih materej Rossii) on venäläinen vuonna 1989 perustettu järjestö, joka on kiinnittänyt huomiota Venäjän asevelvollisten asemaan. Järjestö on herättänyt huomiota avoimella Tšetšenian sodan vastaisella kannallaan. Se myös julisti, että venäläissotilaita kuolee peitetyssä sodassa Itä-Ukrainassa 2014-2015.

1990-luku

Järjestö on tuonut esille sotilaiden pahoinpitelyjä armeija-aikana. Venäjän armeijassa tapahtuu järjestön mukaan myös simputusta, rahan kiristystä ja raiskauksia. Vanhemmat sotilaat myös pistävät nuorempia sotilaita pakkoprostituutioon, suostumattomia kidutetaan. Kun vuonna 1993 Japaninmeren Ruskij-saaren koulutusleirillä kuoli nälkään neljä varusmiestä, Sotilaiden äidit teki tapauksen tunnetuksi. Vaikka Venäjällä on yleinen asevalvollisuus, vain 10% käy armeijan. Niinpä asevelvollisuusikäisiä pidätetään ja häiritään sattumanvaraisesti, kun heiltä kiristetään lahjuksia asepalveluksesta vapautusta vastaan. Kun Venäjä hyökkäsi Tšetšeniaan vuonna 1994, järjestö teki selväksi, ettei Kaukasuksen ongelmia ratkaista sotimalla. Vuonna 2004 Sotilaiden äidit järjestäytyi puolueeksi.

2000-luku

Järjestö, joka oli 15 vuoden ajan osoittanut epäkohtia ja laatinut korjausehdotuksia, leimattiin terrorismin kannattajaksi.

2010-luku

Sotilaiden äitien edustajat ovat julistaneet, että Venäjän armeijan sotilaita sotii salaa Itä-Ukrainassa. Järjestö pyrki saamaan omaisten korvausasiat kuntoon.Vuonna 2014 oikeusministeriö lisäsi Sotilaiden äidit vuoden 2012 lain mukaisten ulkomaisten agenttien listalle, kun järjestön puhemies Ella Poljakova oli sanonut televisiossa, että sata haavoittunutta venäläistä sotilasta oli kuljetettu sairaalaan Pietariin, vihjaten heidän olleen sotimassa Itä-Ukrainan konfliktissa. Järjestön mukaan se ei saa enää ulkomaista rahoitusta, vaan tulee toimeen täysin valtion myöntämillä varoilla.
Projekti 1155 -luokka

Projekti 1155 "Fregat" eli Udaloi-luokka (ven. проект 1155 "Фрегат" ("Удалой")) on venäläinen hävittäjäalusluokka.
Tyypin suunnittelu alkoi 1970-luvulla pienemmäksi ja halvemmaksi vastineeksi Projekti 956:lle (Sovremennyi). Luokan venäläinen nimitys on "suuri sukellusveneentorjunta-alus" ja sen edeltäjä Krivak-luokka. Krivakin merkittävimmän puutteen, helikopterin puuttumisen, paikkaa kaksi hangaaria Ka-27 "Helix" -koptereille. Pieni koko ja keskittyminen sukellusveneentorjuntaan jätti aluksen kyvyn pinta- ja ilmamaalien torjuntakykyyn rajoitetuksi. Heti ensimmäisen aluksen, nimeltään Udaloi, valmistumisen jälkeen 1980 suunnittelijat alkoivat monipuolistaa aseistusta.
Lopullisen muotonsa alus sai loppuvuodesta 1992 valmistuneen Admiral Tšabanenkon myötä, joka lasketaan luokka 1155.1 (Udaloi II) -alukseksi, ja vastineeksi Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokalle. Projekti 1155.1 korvasi URK-5 Rastrub (SS-N-14) -sukellusveneentorjuntaohjuksen pintamaaleja vastaan tarkoitetulla PKR 3M-80 Moskitilla (SS-N-22). Samalla laivaan lisättiin 130 mm AK-130 DP -tykki ja 6×30 mm AK-630 CIWS. Aluksen kokeet aloitettiin rahavaikeuksien vuoksi vasta 1995, ja se liittyi laivaston vahvuuteen 1999.
Aluksista Maršal Šapošnikov on osallistunut merirosvouksen vastaiseen toimintaan Adeninlahdella ja siltä lähetetty erikoisryhmä vapautti 5. toukokuuta 2010 lähellä Jemenin rannikkoa kaapatun tankkerin Moscow Universityn miehistön.
Luther Arkwright

Luther Arkwright on Bryan Talbotin luoma sarjakuvahahmo. Talbot aloitti tieteissarjakuvan The Adventures of Luther Arkwright tekemisen 1978, mutta sai sen loppuun vasta vuosina 1987–1989. Sarjakuvan ensimmäisistä osista koottu albumi ilmestyi suomeksi 1993 nimellä Luther Arkwrightin seikkailut, mutta myöhempiä osia ei ole suomennettu. Vuonna 1999 julkaistiin sarjakuvalle jatko-osa Heart of the Empire.
Luther Arkwright seikkailee vaihtoehtoisessa todellisuudessa, jossa Englanti on 1600-luvulta lähtien ollut Oliver Cromwellin hengessä hallittu uskonnollis-fasistinen diktatuuri. Luther Arkwright on useita vaihtoehtoistodellisuuksia valvovan salaisen järjestön huippuagentti. Hänen tehtävänään on etsiä myyttinen ulkoavaruudesta tullut sotakone ennen sen joutumista entroopeiksi kutsuttujen arvoituksellisten vihollisten käsiin.
Laatokan Karjala

Laatokan Karjala on historiallinen alue luovutetussa Karjalassa. Nykyisin sillä voidaan tarkoittaa myös Venäjän Karjalan osaa (ven.  Ладожская Карелия, Ladožskaja Karelija, Карельское Приладожье, Karelskoje Priladožje tai Северное Приладожье, Severnoje Priladožje) eli aluetta Laatokan pohjoispuolella, joka rajoittuu idässä Aunuksen Karjalaan, lounaassa Leningradin alueeseen ja luoteessa Suomeen. Nykymuotoinen Laatokan Karjalan alue käsittää Lahdenpohjan, Pitkärannan ja Sortavalan kuntapiirit eli Karjalan tasavallan lounaisosan.

Historia

Laatokan Karjala kuului osana Käkisalmen lääniä ensin Novgorodin valtiolle ja sittemmin Venäjälle. Käkisalmen läänin mukana se siirtyi Ruotsille Stolbovan rauhassa 1617. Ruotsi menetti Laatokan Karjalan Uudenkaupungin rauhassa 1721 Venäjälle, jonka jälkeen alue tuli kuulumaan Viipurin kuvernementtiin. Tämä Vanha Suomi yhdistettiin Viipurin lääninä Suomen suuriruhtinaskuntaan 1812. Suomeen kuulunut vanha Laatokan Karjalan alue  jakaantui Keski-Karjalaan ja Raja-Karjalaan.

Toisesta maailmansodasta aiheutuneet muutokset

Talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 suurin osa Suomen aikaista vanhaa Laatokan Karjalaa oli Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja tuli osaksi Karjalais-suomalaista neuvostotasavaltaa. Jatkosodan alussa 1941 suomalaisjoukot valtasivat alueen, mutta joutuivat vetäytymään osin kesällä ja Moskovan välirauhansopimuksen mukaan kokonaan syksyllä 1944.
Suomeen kuuluneesta vanhasta Laatokan Karjalasta nykyisten Suomen rajojen sisäpuolelle jääneet alueet sekä samalla, alueluovutuksista huolimatta, itsenäisenä kuntina toimintaansa jatkaneet kunnat (Parikkala, Saari, Simpele, Uukuniemi) ovat nykyään osa Etelä-Karjalan maakuntaa: entiset Parikkalan, Saaren ja Uukuniemen kunnat osana nykyistä Parikkalan kuntaa (kuntaliitos v. 2005) sekä entinen Simpeleen kunta osana nykyistä Rautjärven kuntaa (kuntaliitos v. 1973). Myös nyky-Suomen puolelle jääneet entisen Korpiselän kunnan alueet, ns. tynkä-Korpiselkä, liitettiin Tuupovaaran kuntaan. Nämä alueet ovat nykyään osa Joensuuta Pohjois-Karjalan maakunnassa.
Laatokan Karjalan suomalaiset asukkaat jouduttiin talvisodan aikana lähes kokonaan evakuoimaan ja jatkosodan jälkeen siirtoväki asettui – erityisesti Raja-Karjalan osalta – pääasiassa Pohjois-Karjalaan (muun muassa Valtimolle) ja Pohjois-Savon pohjoisosiin sekä Kainuun eteläosaan ja Pohjois-Pohjanmaalle.
Laatokan Karjalaan muutti pääasiassa venäläisiä, mutta jonkin verran myös karjalaisia ja muita kansallisuuksia.
Metsäliekosammal

Ulkonäkö ja koko

Metsäliekosammal kasvaa pystyssä ja haaraantuu epäsäännöllisesti. Sen punaruskea varsi tulee 10–20 cm korkeaksi. Heleänvihreät lehdet kapenevat kärkeä kohti, ja niissä voi erottaa kaksi pitkää ja ohutta lehtisuonta.  Lehdet ovat pitkittäispoimuiset ja niiden reunat ovat hampaiset.

Levinneisyys

Metsäliekosammal kasvaa koko Suomessa.

Elinympäristö

Metsäliekosammal viihtyy tuoreissa kangasmetsissä, käenkaali-mustikka-tyypin lehtomaisissa kangasmetsissä.
Borough

Borough on englanninkielinen aluehallintoyksikön nimitys, joka on käytössä Kanadassa Québecin provinssissa, Alaskan, Connecticutin, Minnesotan, New Jerseyn, New Yorkin, Pennsylvanian ja Virginian osavaltioissa Yhdysvalloissa ja aiemmin Uudessa-Seelannissa. Borough-nimellä kutsuttavia alueita on myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, erityisesti Englannissa ja Pohjois-Irlannissa. Australiassa on myös yksi borough. 
New Yorkin viisi kaupunginosaa (the five boroughs) ovat suuria urbaaneja alueita, joista jokainen on väkilukunsa puolesta samassa mittaluokassa suurimpien yhdysvaltalaisten kaupunkien kanssa. Ne ovat samanrajaisia myös viiden New Yorkin osavaltion piirikunnan kanssa, joskin osin eri nimisinä - esimerkiksi Brooklyn on samalla piirikunta nimeltä Kings County. Näillä piirikunnilla ei ole kuitenkaan tavallista piirikunnan hallintoa, vaan erityinen kaupunginosan hallinto. 
Loppuliitteenä -borough (tai -brough) esiintyy monissa englantilaisissa kaupunginnimissä, Etelä-Englannissa se oli yleensä muodossa -bury. Loppuliite -bury on myös käytössä Uuden Englannin alueella Yhdysvalloissa, kun taas muoto -burg (tai -burgh) on yleisempi Skotlannissa ja Yhdysvaltain etelä- ja länsiosissa.
Ali Bongo Ondimba

Yksityiselämä

Bongolla on kolme biologista lasta, ja hän on adoptoinut neljännen lapsen Marokosta.
Ali Bongon tiedetään harrastavan autojen keräilyä. France 24 kertoi että neljä kuukautta presidentiksi valintansa jälkeen hän tilasi 29 luksusautoa sveitsiläisen yhtiön kautta. Vuonna 2012 Librevillen Cité de la Démocratie -kompleksissa, joka käsittää mm. presidentin toimiston ja ministeriöitä, oli parkissa 400 luksusautoa.
Lada Reka

Lada Reka on Lada Nivasta armeijakäyttöön tehty amfibioversio, joka kulkee myös vedessä. Siinä on Lada 1300:sta otettu 1,3 litran moottori, jonka teho on 60 hevosvoimaa. Maalla auto kulkee 115 km/h ja vedessä 9 km/h. Rekaa ei koskaan valmistettu kovin monta kappaletta puna-armeijan, auton pääasialliseksi suunnitellun ostajan, rahakriisin takia.
N. T. Wright

Nicholas Thomas Wright, myös Tom Wright (s. 1. joulukuuta 1948), on brittiläinen teologi ja raamatuntutkija, joka vihittiin vuonna 1975 Englannin kirkon papiksi. Vuonna 2003 hänestä tuli Durhamin piispa, jona hän toimi vuoteen 2010. Häntä seurasi Justin Welby.
Wright on tuottelias kirjoittaja kristinuskon ja erityisesti Uuden testamentin aiheista. Hän on julkisuudessa tuonut esiin kielteisen suhtautumisensa homoliittoihin.
Marvi Jalo

Marvi Jalo (s. 28. maaliskuuta 1949 Turku) on suomentaja, toimittaja ja kirjailija. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen nuorille suunnatuista hevos­kirjoista. Varsinkin varhaisimmissa teoksissa on kuitenkin hevosten ohella muitakin teemoja ja hevosista kerrotaan käytännönläheisesti. Esimerkiksi kirjassa Kahden tytön hevonen kerrotaan, millaisia ongelmia voi syntyä, kun kaverukset hankkivat yhteisen hevosen. Jalon myöhemmässä tuotannossa viihteellisyys on korostunut, eivätkä teemat ole enää niin syvällisiä. Jalo on kirjoittanut kirjoja myös yhdessä sisarensa Merjan kanssa. Marvi Jalo on työskennellyt avustajana harrastus- ja lastenlehdissä Villivarsa, Hevoshullu, Tuikku sekä Lastenmaa.
Stetson

Stetson eli stetsoni on leveälierinen hattu. Se tunnetaan erityisesti yhdysvaltalaisten cowboyiden suosimana lännenhattuna, mutta se on myös yleinen osa americanaa. Stetsoneita valmistaa yhdysvaltalainen John B. Stetson Company, jonka perusti John B. Stetson (1830–1906) vuonna 1865. 1900-luvun alussa Stetsonin hattutehdas oli noussut maailman suurimmaksi.
Superman (vuoden 1979 videopeli)

Juoni

Lex Luthorin tuhottua Metropolisin sillan Clark Kentin täytyy juosta lähimpään puhelinkoppiin vaihtaakseen Teräsmies-asunsa päälle ja pelastaakseen päivän. Matkalla hän kohtaa erilaisia pikkurikollisia, helikopterin, kolme kryptoniittisatelliittia sekä lopuksi Luthorin. Mikäli Teräsmies joutuu matkalla johonkin Luthorin kryptoniittiansaan, hän menettää lentokykynsä lopullisesti, ellei Teräsmies löydä Lois Lanea auttamaan häntä. Tarkoitus on lopuksi myös korjata hajonnut silta ja laittaa rikolliset vankilaan.
Jussi Ristimäki

Pelaajaura

Ristimäen kasvattajaseura pelaajana oli Törnävän Pallo-55. Suurimman osan peliurastaan hän pelasi Seinäjoen Palloseurassa sekä Ilves-Kissoissa. Kissojen paidassa hän pelasi SM-sarjassa 81 ottelua. Maajoukkueessa Ristimäki pelasi kaksi ottelua alle 18-vuotiaiden joukkueessa vuonna 1962.

Valmentajaura

Pelaajauransa loputtua Ristimäki siirtyi heti valmennustehtäviin. Hän toimi neljänä kautena Tampereen Ilveksen apuvalmentajana. Vuonna 1982 hän otti haltuunsa Ilveksen päävalmentajan paikan ja johdatti seuran seuraavalla kaudella mestaruuteen. Vuotta myöhemmin joukkue saavutti SM-pronssia. Kaudeksi 1985 Ristimäki siirtyi Tampereen Pallo-Veikkojen joukkueen peräsimeen II divisioonassa ja saavutti jo ensimmäisellä kaudellaan nousun I divisioonaan. Ristimäki palasi kuitenkin Ilveksen valmentajaksi 1989 ja johdatti seuran sen historian toiseen Suomen Cup -mestaruuteen vuonna 1990. Kausina 1993–1994 hän toimi porilaisen FC Jazzin päävalmentajana johdattaen heti ensimmäisellä kaudella joukkueen Suomen mestaruuteen. Kesken kauden 1995 Ristimäki tuli toiselle kerralleen TPV:n valmentajaksi, tavoitteenaan säilyttää joukkueen sarjapaikka. Hän ei kuitenkaan onnistunut kääntämään joukkueen kurssia ja putoaminen sinetöityi viimeisellä kierroksella. Tämän jälkeen Ristimäki toimi kolme kautta piirijoukkuevalmentajana.
Pidettyään taukoa vastuuvalmentamisesta kolmen vuoden ajan, Ristimäki palkattiin heinäkuussa 2001 mestaruuteen johdattamansa Jazzin valmentajaksi pelastaakseen joukkueen putoamiselta. Hän onnistui tehtävässään ja Jazz säilyi Veikkausliigassa. Ristimäki palkattiin toistamiseen pelastamaan Jazz vuoden 2002 liigakarsintaa varten, jossa porilaisjoukkue säilyi sarjassa viimeisen pelin tasatuloksen ansiosta. Seuraavan kerran valmentajana Ristimäki toimi vuonna 2006, kun hänet palkattiin vahvistamaan Porin Palloilijoiden valmennusryhmää kesken kauden. Toistaiseksi viimeisen kerran päävalmentajana hän on toiminut Ilves-Kissojen peräsimessä, jossa hän saavutti sarjanousun Kakkoseen kaudella 2010.
Pianokonsertto nro 3 (Rautavaara)

Einojuhani Rautavaaran kolmas pianokonsertto Gift of Dreams on säveltäjänsä uudempaan tuotantoon kuuluva teos pianolle ja sinfoniaorkesterille. Konsertto syntyi vuonna 1998 pianisti Vladimir Aškenazyn tilauksesta. Aškenazy halusi teoksen, jota hän voisi klassismin ajan tavan mukaisesti johtaa pianosolistin paikalta käsin, ilman kapellimestaria. Tästä syystä kolmannessa pianokonsertossa ei ole esimerkiksi niin tiheästi tahtilajin vaihdoksia kuin Rautavaaran teoksissa yleensä, koska niitä olisi hankala johtaa vaativan solistitehtävän lomasta. Konserton alaotsikko Gift of Dreams (Unien lahja) on sitaatti eräästä Rautavaaran 1970-luvulla säveltämästä kuorolaulusta Charles Baudelairen runoon. Runo sisältää sanat "les don des rêves", "unien lahja". Motiivi f-es-des-e, jolla mainitut sanat lauletaan esiintyy pitkin konserttoa erilaisina muunnelmina. Aškenazy teki konsertosta levyn Ondine-levymerkille, joka otettiin lämpimästi vastaan sekä kriitikoiden että klassisen musiikin harrastajien keskuudessa. Samalla levyllä on myös Rautavaaran orkesteriteos Autumn Gardens Aškenazyn johtamana.

Musiikki

Ensimmäinen osa alkaa sordinoitujen jousien pitkälinjaisena ja tyynenä mietiskelynä. Piano astuu näyttämölle pehmein impressionistisin soinnuin, jotka tuovat mieleen Claude Debussyn. Musiikki yltyy rauhallisen alun jälkeen vähitellen romanttisen kiihkeään menoon, kunnes loppua kohti vetäytyy takaisin omaan salaperäiseen maailmaansa. Hitaan toisen osan alussa kuullaan yksi muunnelma em. ns. "unimotiivista". Pianon soolokadenssi osan keskivaiheilla johdattaa musiikin hetkeksi dramaattisempaan vaiheeseen, kunnes tunnelma jälleen tyyntyy. Finaali on konserton selkeästi vauhdikkain ja voimakasilmeisin osa. Siinä kuullaan myös groteskimpia sointitehoja vastakohtana kahden ensimmäisen osan unenomaiselle lyyrisyydelle. Teos huipentuu lopulta viulujen intensiivisen teemaan sekä pianon ja gongien massiivisiin sointuihin. Partituurin loppusivuilla musiikki vaimenee "kuin etääntyvä näky, ehkä uni", kuten säveltäjä kirjoitti kantaesityskommentissaan.
Noidantappajat

Juoni

Eletään vuotta 1645, ja Englantia koettelee verinen sisällissota. Aikana, jolloin laki on lähes olematonta, Matthew Hopkins (Vincent Price) ja hänen avustajansa John Stearne (Robert Russell) kiertelevät Itä-Angliaa etsien ja tuomiten epäiltyjä noitia paikallisten kyläläisten avustuksella.
Pariisi–Roubaix 2008

Pariisi–Roubaix 2008 oli järjestyksessään 106. Pariisi–Roubaix-pyöräilykilpailu. Se järjestettiin 13. huhtikuuta 2008 Compiègne'sta Roubaix'hin. 259 kilometrin reitillä oli kaikkiaan 28 mukulakiviosuutta. Tom Boonen voitti kilpailun toisen kerran urallaan.

Kilpailun kulku

Vajaan sadan kilometrin ajon jälkeen, ennen ensimmäisen mukulakiviosuuden alkua, Matthé Pronk (Cycle Collstrop), Jan Kuyckx (Landbouwkrediet) ja Aleksandr Serov (Tinkoff) olivat minuutin pääjoukon edellä. 60 kilometriä myöhemmin kolmikko oli kasvattanut eron 6 minuuttiin. Team CSC lisäsi vauhtia mukulakivisektorilla numero 19 aiheuttaen pääjoukon jakautumisen. Kilpailun ennakkosuosikkeihin kuuluneet Juan Antonio Flecha ja Filippo Pozzato joutuivat kolarisumaan juuri ennen kuuluisaa Arenbergin metsäosuutta pudoten kärkiryhmästä.
Arenbergin jälkeen pääjoukosta irtautui noin 30 ajajan ryhmä, johon kuuluivat muun muassa Tom Boonen, Stuart O'Grady, Fabian Cancellara, George Hincapie ja Roger Hammond. Flecha ja Pozzato olivat 85 kilometriä ennen maalia yli minuutin muita ennakkosuosikkeja perässä. Sektorin 14 jälkeen, 70 kilometriä maalista Flecha kuitenkin saavutti muut suosikit, samoin Pozzato muutamaa kilometriä myöhemmin. George Hincapie putosi 22 miehen kärkiryhmästä takarengasongelmien vuoksi 55 kilometriä ennen maalia.
50 kilometriä ennen maalia kärkeen oli muodostunut kahdeksan ajajan ryhmä, johon kuuluivat kolmen edellisvuoden voittajat Stuart O'Grady, Fabian Cancellara ja Tom Boonen, viikkoa aiemmin Flanderin ympäriajon voittanut Stijn Devolder, Silence-Lotto-tallin kapteeni Leif Hoste ja tallitoverinsa Johan Van Summeren, edellisvuoden Flanderin ympäriajon voittaja Alessandro Ballan sekä yllätysnimi Martijn Maaskant Slipstream-Chipotle -tallista. Mons-en-Pévèle'n mukulakiviosuudella, 47 kilometriä maalista, Devolder irtautui kärkiryhmästä saaden kahta kilometriä myöhemmin seurakseen O'Gradyn. 40 kilometriä ennen maalia Cancellara, Boonen, Hoste, Ballan ja Maaskant tavoittivat heidät – sen sijaan Van Summeren oli pudonnut ryhmästä. Pääjoukko oli puolitoista minuuttia kärkiryhmää jäljessä.
Moulin-de-Vertain'in mukulakivisektorilla 35 kilometriä maalista kärkiryhmään kuuluivat enää Boonen, Cancellara ja Ballan. Kahdeksan kilometriä myöhemmin he olivat jo 55 sekuntia takaa-ajajia edellä. Kärkiryhmä pysyi yhdessä Roubaix'n velodromille saakka, jossa Ballan veti ryhmää ennen Cancellaraa ja Boonenia. Maailman parhaimpiin kirimiehiin kuuluva Boonen irtosi lopussa selvään voittoon ennen Cancellaraa ja Ballania. Kyseessä oli hänen toinen voittonsa Pariisi–Roubaix'ssa. Ensimmäisen vuoden ammattilainen Martijn Maaskant sijoittui yllättäen neljänneksi.
Japanese chin

Luonne

Luonteeltaan japanese chin on lempeä, eloisa, leikkisä, kiltti ja tottelevainen. Chineillä ei varsinaisesti ole miellyttämisenhalua, mutta oikealla motivoinnilla, esimerkiksi makupaloilla saat chinin toimimaan hyvin. Ne oppivat erittäin nopeasti uusia ja erilaisia asioita. Temppuja on helppo opettaa. Myös pienille koirille sopiviin lajeihin kuten TOKOon, DOBOon,aglityyn ja rallytokoon chinit sopeutuvat hyvin. Ne eivät hauku juurikaan eivätkä välitä muista koirista. Chinit rakastavat vapaana juoksemista esimerkiksi omalla pihalla tai metsässä. Ne eivät vaadi erityisen pitkiä hihnalenkkejä, mutta nauttivat niistäkin.

Ulkonäkö

Japanese chin on väriltään mustavalkoinen tai punavalkoinen. Säkäkorkeus on noin 25 cm, naaras on urosta hieman pienempi. Pää on pyöreä, kuono lyhyt, silmät suuret ja ulkonevat. Turkki on tuuhea, pitkä ja silkkinen. Runko on neliömäinen.

Hoito

Japanese chinin turkki on pitkä ja silkkinen, mutta sen turkinhoito ei ole kovin hankalaa. Pysyäkseen kunnossa turkki vaatii kuitenkin säännöllistä ja perusteellista hoitoa. Pesu kuukauden parin välein on tarpeen ja harjaus pari kertaa viikossa. Etenkin korvakarvat täytyy kammata huolellesesti, sillä pitkien karvojen takia korvat takkuuntuvat helposti. Ulkokorvia kannattaa myös putsata säännöllisesti, sillä korvien roikkuessa alaspäin ne myös likaantuvat herkemmin.
Asystole

Asystole (en. Primary Ventricular Standstill tai asystole) on täydellinen sydänpysähdys, jossa sydämessä ei ole ollenkaan mekaanista tai sähköistä toimintaa. Asystole ei yleensä tule itsestään, vaan sitä ennen esiintyy pitkä sykkeetön sähköinen toiminta (PEA) tai kammiovärinä.

Oireet

Lyhyen asystolen oireet ovat hetkellinen huimaus ja tajuttomuus. Lyhyt asystole aiheutuu yleensä sinuspysähdyksestä, jolloin sydämen normaali tahdistin (sinussolmuke) lakkaa toimimasta hetkellisesti. Pitkäkestoisemman asystolen oireet ovat samat kuin muissakin sydänpysähdyksen tyypeissä: nopea tajuttomuus, sykkeen puuttuminen ja lopulta elinten ja erityisesti aivojen vaurioituminen hapenpuutteen takia.

Hoito

Asystolessa tärkeä ensihoito on painelu-puhalluselvytys, jotta sydämeen saataisiin aikaan kammiovärinä, joka voitaisiin defibrilloida (kääntää sähköllä) normaaliksi rytmiksi. Painelu-puhalluselvytyksellä saadaan myös aikaan pientä verenkiertoa, jolla potilas saadaan pidettyä hengissä tarpeeksi kauan ambulanssin saapumiseen asti. Toisin kuin yleensä kuvitellaan, asystolea itseään ei voi defibrilloida, koska kaikki sydämen solut ovat jo repolarisoituneet.

Selviytyminen

Sinuspysähdykset eivät yleensä aiheuta komplikaatioita ja potilaat, joilla niitä esiintyy parantuvat täysin tahdistimien avulla. Tapauksissa, joissa tavataan pitkäkestoista asystolea on sitä usein edeltänyt pitkäkestoinen kammiovärinä, jolloin verenkierto on ollut pysähtynyt yli 10 minuuttia, jopa puoli tuntia, jolloin potilaan aivot ovat yleensä pahasti vaurioituneet tai kokonaan kuolleet.
Tuohtjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 69 hehtaaria, se on 2,2 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 1 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0016 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 6,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,3 metriä mpy.
Henry George

Henry George (2. syyskuuta 1839 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 29. lokakuuta 1897 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä, kirjoittaja ja poliittinen vaikuttaja. George esitti teoksessaan Edistys ja köyhyys (1879, suom. 1906), että maan niin sanottu ansioton arvonnousu tulisi periä verona yhteiskunnan hyväksi.
Tunnustuskirkko

Tunnustuskirkko (saks. Bekennende Kirche) oli toisen maailmansotaa edeltävinä vuosina syntynyt, Saksassa natsihallintoa vastaan kamppaillut protestanttinen kirkkokunta jota on pidetty vastarintaliikkeen teologisena ilmentymänä. Tunnustuskirkon perustajajäsen ja sen merkittävä edustaja oli Dietrich Bonhoeffer, saksalainen teologi, joka toimintansa vuoksi surmattiin keskitysleirillä.

Tutkimus Suomessa

Minnamari Helaseppä väitteli maaliskuussa 2005 Helsingin yliopistossa Tunnustuskirkon kehittymisestä Thüringenin maakirkossa ja sen kamppailusta natsivaikutteisen Deutsche Christen -liikkeen kanssa. Saksan kirkkotaistelua ovat suomalaisteologeista tutkineet myös Eino Murtorinne ja Reijo Heinonen.
Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Nykyhetket (2001–)

Suomessa järjestettiin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut vuonna 2001. Suomen ei tarvinnut Suomi jäi kuitenkin lohkossaan viimeiseksi yhdellä pisteellään. Suomi osallistui myös seuraavan vuoden U19-kisojen karsintoihin, mutta ei päässyt jatkoon lohkokssaan hävittyään Makedonialle ratkaisevassa ottelussa 3–2.
Vuoden 2003 U19 EM-kisojen karsinnassa Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi yhdellä pistellään. Seuraavien kisojen karsinnat sujuivat paremmin, kun Suomi eteni toiselle kierrokselle, jossa maa ei edennyt pidemmälle jääden sarjassa kolmanneksi. Vuoden 2005 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi karsintalohkossaan kolmanneksi. Yllättävää oli se, että Suomi voitti kisoihin päässeen lohkoykkösen Albanian peräti 7–1. Suomen voiton takuumies oli neljä maalia iskenyt Tomi Petrescu.
Vuoden 2006 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi niin ikään kolmanneksi. Vuoden 2007 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi. Vuonna 2008 Suomi jäi karsintalohkon kolmanneksi. Joukkue oli vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-turnauksessa karsinassa ja joukkue jäi toiseksi 12. lohkossa, joten se eteni eliittikierrokselle. Siellä joukkue ei päässyt pitemmälle, kun Serbia eteni jatkoon lopputurnaukseen.