google/wiki40b huggingface dataset:
Vapaa-ajanpuku

Vapaa-ajanpuku (engl. leisure suit) on perinteistä pukua tai arkipukua epämuodollisempi yhtenäinen asu, joka ei noudata totuttuja etikettisääntöjä materiaalin, värien, leikkauksen, yksityiskohtien tai asusteyhdistelmien osalta. 
Vapaa-ajanpuvut olivat erityisen suosittuja 1970-luvun puolivälissä etenkin miesten pukeutumisessa. Myös naisten housupukuja kutsuttiin tuolloin usein vapaa-ajanpuvuiksi. Toisinaan miehet ja naiset pukeutuivat samanlaisiin pukuihin unisex-periaatteen mukaisesti. Vapaa-ajanpuvuissa ei yleensä ollut kovikkeita tai muita perinteisen puvun tukirakenteita, ja materiaalina käytettiin konepestäviä kankaita. Housut olivat ajan tyyliin matalavyötäröisiä ja leveälahkeisia. Vapaa-ajanpuku saattoi olla myös yksiosainen, haalarimainen jump suit, jonka tyyli-ikonina toimi Elvis Presley, tai denimkankaasta ommeltu farkkupuku.

Tyylejä ja materiaaleja

Puvuntakin käännekaulusten sijaan vapaa-ajanpuvuissa on usein kauluspaidan kaltainen kaulus, jolloin puvun alla pidetään ylhäältä napittamatonta kauluspaitaa, t-paitaa tai poolopaitaa. Suosituin vapaa-ajanpuku 1970-luvun puolessavälissä perustui khakinväriseen safaripukuun paljetaskuineen, epoletteineen, vöineen tai tamppeineen ja joskus lyhyine hihoineen. Toinen suosittu malli perustui toisen maailmansodan aikaiseen vyötäröpituiseen pusakkaan, niin sanottuun ’’Eisenhower jacketiin’’ tai samantapaiseen lentäjänpusakkaan. Kevein vapaa-ajanpuku on niin sanottu ’’paitapuku’’, jossa sekä yläosa että housut on tehty ohuehkosta paitakankaasta. 
Miesten vapaa-ajanpuku saattoi leikkaukseltaan muistuttaa myös varsinaista miestenpukua, mutta olla materiaaliltaan ja rakenteeltaan kevyempi, voimakkaammin leikattu ja kuvioitu sekä värikkäämpi. Tällaiset puvut liittyivät usein diskokulttuuriin, esimerkkinä John Travoltan käyttämä valkoinen puku elokuvassa Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa.
Vapaa-ajanpukujen materiaaleina käytettiin etenkin 1970-luvulla muun muassa polyesterikankaita, denimiä ja vakosamettia sekä muita puuvillakankaita, pellavaa sekä erilaisia nahkalaatuja, jopa säämiskää. Nykyisin vapaa-ajanpukuja pidetään usein malliesimerkkinä 1970-luvun mauttomasta pukeutumisesta.

Vapaa-ajanpuku Suomessa

Suomessa tunnetuimpia vapaa-ajanpukuja oli Marimekon vuonna 1972 esittelemä, Pentti Rinnan suunnittelema vakosamettinen Kuski-puku, joka oli alun perin tarkoitettu miehille mutta sai pian oman naisille tarkoitetun muunnelmansa. Pystykauluksisesta Kuski-puvusta ja sen kanssa käytetystä Marimekon Jokapoika-paidasta tuli Suomessa erityisesti vasemmistoälykköjen tunnusmerkki. Myös muunlaiset vakosamettipuvut olivat 1970-luvulla suosittuja , samoin kuin farmarihousuista ja samasta kankaasta ommellusta denim-pusakasta muodostuva farkkupuku. Matti Seppänen suunnitteli Tiklakselle 1970-luvun alussa jersey-neulekudoksesta ommeltuja miesten vapaa-ajanpukuja vyöllä varustettuine jakkuineen.
NRP Centauro (P1130)

Palvelus

Alus on poistettu palveluksesta ja luovutettu Angolalle 1975.
Toimeenpanovalta

Toimeenpanovalta on yksi perustuslaillisen vallankäytön kolmesta osa-alueesta, jolla vallankäytön kolmijakoa noudattavan valtion hallitus tai presidentti toimeenpanee käytäntöön esim. parlamentin säätämiä lakeja. Se on peräisin Montesquieun vallanjakoa koskevasta opista.
Haapajärvi (Kangasala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen etelärinteet ovat jyrkkiä ja pohjoiset rannat alavaa mata. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lännessä sijaitsee maatila, mutta muuten järven rannat ovat autiot..

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,6 metriä mpy. Siihen laske entisiä pelto-ojia metsämaalta. Järven itäpäästä alkaa laskujoki, joka virtaa alajuoksulla peltomaiden läpi Roineen Haapalahden Eteläistenperään.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Haapajärvi oli autio, mutta sen pohjoisrannat oli raivattu niityksi. Vuoden 1953 peruskartassa järven länsipuoli oli laajaa yhtenäistä peltomaata, joka on nykyään osittain metsitetty.
Sophia Dorothea (Preussi)

Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburg (1687–1757) oli englantilainen prinsessa, josta tuli Fredrik Vilhelm I:n puolisona Preussin kuningatar.
Sofia Dorothea oli Ison-Britannian kuninkaan Yrjö I:n ja Sophia Dorothean ainoa tytär. Hänen molemmat vanhempansa kuuluivat Hannover-sukuun.
Hän meni naimisiin kruununprinssi Fredrik Vilhelmin kanssa vuonna 1706. He saivat neljätoista lasta, joista viisi kuoli aivan nuorina. Lapsista Fredrik (Friedrich) nousi myöhemmin Preussin valtaistuimelle Fredrik II:na ja Loviisa Ulriika (Luise Ulrike) Ruotsin valtaistuimelle kuningas Aadolf Fredrikin puolisona. Yksi lapsista, prinsessa Anna Amalia, oli säveltäjä.
Sophia Dorothea pyrki pitämään hyviä suhteita Englannin kuningashuoneeseen, ja järjestämään veljensä Yrjö II:n lasten avioliitot omien perheenjäsentensä kanssa, mutta Fredrik Vilhelm piti tällaista toimintaa maanpetturuutena.
Sophia Dorothea eli 16 vuotta pitempään kuin miehensä, ja hänestä tuli ylpeä ja rakastettu kuningataräiti poikansa Fredrik II Suuren hallituskaudella.
André Silva

Seurajoukkueura

Silva teki ensiesiintymisensä kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa 29. joulukuuta 2015 Taça da Ligan ottelussa CS Marítimoa vastaan. Hän pelasi myös ensimmäisen sarjaottelunsa neljä päivää myöhemmin ottelussa Sporting Clube de Portugalia vastaan.
Silva aloitti kauden 2015–2016 neljäntenä hyökkääjänä ja tilanne vaikeutui ennestään tammikuussa 2016, kun Suk Hyun-jun ja Moussa Marega liittyivät seuraan. Päävalmentaja Julen Lopeteguin saatua potkut tammikuussa 2016 ja uuden käskyttäjä José Peseiron myötä, Silvalle tarjoutui enemmän vastuuta. Kauden viimeisessä ottelussa Boavistaa vastaan hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa joukkueessa.
Kauden 2016–2017 Silva aloitti vakuuttavasti tehden kauden kahdessa ensimmäisessä ottelussa kaksi maalia. 21. elokuuta 2016 hän solmi seuran kanssa viisivuotisen sopimuksen, johon kirjattiin 60 miljoonan euron purkupykälä.

Maajoukkueura

Silva teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 1. syyskuuta 2016 ystävyysottelussa Gibraltaria vastaan. 7. lokakuuta 2016 hän teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa vuoden 2018 MM-karsintaottelussa Andorraa vastaan.
Jüri Lossmann

Urheilu-ura

Lossman aloitti urheilu-uransa jalkapalloilijana seurananaan Tallinnan Merkur. Hän haavoittui Venäjän armeijassa ensimmäisen maailmansodassa. Hän kuitenkin kuntoutui niin, että voitti vuonna 1916 Tallinnassa juostun maratonin ja samana vuonna Venäjän 5 000 metrin mestaruuden. 
Hän saavutti hopeaa Antwerpenin olympiamaratonilta vuonna 1920 edustaen juuri itsenäistynyttä Viroa. Hän juoksi ajan 2.32.48,6 ja hävisi voittaja Hannes Kolehmaiselle 12,8 sekunnilla. Lossmann osallistui myös 10 000 metrille, jossa keskeytti alkuerissä. Lossmann osallistui seuraaviin Pariisin olympialaisiin, jossa hän oli Viron joukkueessa lipunkantajana. Pariisissa 1924 hän juoksi maratonin sijoittuen kymmenenneksi.
Vuonna 1923 Lossmann voitti Göteporin maratonin. Vuonna 1929 hän juoksi tunnin juoksussa Viron ennätyksen.

Urheilu-uran jälkeinen aika

Urheilu-uran aikana hän työskenteli Makeistehdas Kawen palveluksessa vuosina 1922-36. Lisäksi hän toimi 1930-luvulla Viron pitkän matkan juoksijoiden valmentajana. Toisen maailmansodan aikana Saksan miehittämässä Virossa vuosina 1942-44 hän toimi silloisen Viron urheiluhallinnon palveluksessa. Syksyllä 1944 Neuvostoliiton joukkojen tunkeutuessa Viroon Lossmann pakeni monien muiden virolaisten tavoin Ruotsiin.
Lossmann oli aiemmin ollut kultaseppäharjoittelijana. Ninpä hän Ruotsiin siirryttyään toimi kulta- ja hopeaseppänä. Vuonna 1964 hän teki Ruotsin silloiselle kuninkaalle Kustaa VI Aadolfille Ruotsin virolaisen siirtolaisyhteisön kiitoksena hopeapokaalin.
Vuonna 1991 Viron uuden itsenäistymisen aikaan käynnistettiin Jüri Lossmannin nimeä kantava puolimaratonjuoksu Lossmannin syntymmäseudulla Viljandissa.
Lasse Jaakkola

Lasse Viljam Jaakkola (23. huhtikuuta 1916, Luvia – 31. maaliskuuta 1966, Lappeenranta) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Lauri Jaalas, Ossi Merto ja Ola Selas.
Jaakkola opiskeli Helsingin yliopistossa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän oli toimittajana Uusi Aika-lehdessä, toimitussihteerinä Työn Voima- ja Kansan Voima-lehdissä sekä päätoimittajana Työväen sanomalehtien tietotoimistossa. Jaakkola oli myös Kansan Elokuva-yhtiön toimitusjohtajana.
Baulet

Baulet ovat baulen kieltä puhuva, akaneihin kuuluva kansa Norsunluurannikolla ja Ghanassa. He ovat läheistä sukua anjeille. Baulet ovat Norsunluurannikon suurin etninen ryhmä (23 % vuonna 1998). Heitä arvoidaan olevan lähes kaksi miljoonaa henkeä.
Baulet olivat legendan mukaan ašantiryhmä, joka muutti kunigatar Awura Pokun johdolla Bandama- ja Nzijokien väliselle alueelle 1700-luvun puolivälissä. Nykykäsityksen mukaan he ovat saaneet alkunsa nykyisen Ghanan länsiosista 1600–1700-luvuilla muuttaneista akaniryhmistä. Ranskalaiset kukistivat baulejen vastarinnan lopullisesti vuonna 1915.
Kansan perinteinen elinkeino on trooppinen kuokka- ja kaskiviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, taaro, banaanit, maniokki, hirssi, durra, fonio ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmua, kaakaota, sokeriruokoa, ananasta ja kautsua.
Baulet ovat kuuluisia puisista ihmis- ja eläinhahmoisista veistoksista ja naamioistaan. Heillä on rikas musiikkiperinne. Sukujärjestelmä on pääosin matrilineaarinen. Suuri osa bauleista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on katolisia ja protestantteja tai kaupungeissa muslimeja.
Samuil Maršak

Samuil Jakovlevitš Maršak (1887 Voronež – 1964 Moskova) oli venäläinen, juutalaisperheestä kotoisin oleva runoilija, joka toimi myös kielenkääntäjänä. Hän tutustui nuoruudessaan  Maksim Gorkiin ja Hän on monipuolisena taiteilijana kirjoittanut myös kirjan "Детки в клетке" (suom. Lapsoset häkissä) vuonna 1923. Hän on kirjoittanut myös satuja ja laulujen sanoja erityisesti lapsille Detskaja literatura -kustantamon kautta. Hän on myös kääntänyt muun muassa William Shakespearea venäjäksi. Maršak oli kirjailija Mihail Iljinin veli.
Maršak sai töistään runsaasti palkintoja, muun muassa neljä aikoinaan arvostettua Stalinin palkintoa; näistä ensi palkinnon runokokoelmastaan Стихи для детей (Runoja lapsille) vuonna 1951, sekä Leninin kunniamerkkejä.
Carbon Based Lifeforms

Historia

Hedberg ja Segerstad perustivat CBL:n alun perin sivuprojektiksi Notch-yhtyeelleen vuonna 1996. Notch-nimellä kaksikko julkaisi The Path -levyn vuonna 1998. Ajan kuluessa CBL:stä tuli tuottajakaksikon pääprojekti. Ensimmäiset julkaisut Carbon Based Lifeformsina tehtiin MP3.com-palvelussa vuonna 1998.
Carbon Based Lifeforms solmi levytyssopimuksen Ultimae Recordsin kanssa vuonna 2002. Yhtye on julkaissut sittemmin yhteensä kahdeksan albumia sekä yhden EP:n.
Yhtye on pitänyt avointa linjaa muiden säveltäjien ja muusikoiden kanssa työskentelyn osalta. Heillä on TSR-niminen yhteisprojekti muun muassa Solar Fieldsin eli Magnus Birgerssonin kanssa.
James Bond 007: Everything or Nothing

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.
Onuray Köse

Onuray Köse (s. 11. helmikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Ensimmäisen kerran hän pääsi pelaamaan aikuisten tasolla liigaottelun kaudella 2013 ja saman kauden aikana hän oli pelaavassa kokoonpanossa kahdessa ottelussa. Pelipaikaltaan Köse on keskikenttäpelaaja ja hänen pelinumeronsa on 8. Myös hänen isoveljensä Ibrahim Köse on jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Ilvestä.
Anárion

Anárion on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.

Elämäkerta

Anárion (T.A.3119-3440) oli Elendilin toinen poika ja Isildurin veli. Hänen poikansa Meneldil oli viimeinen mies, joka syntyi Númenorissa. Yhdessä isänsä ja veljensä kanssa hän oli elendilin johtaja, eli niiden Númenorlaisten jotka vastustivat kuningas Ar-Pharazônin päätöstä hyökätä Valinoriin.
Númenorin uppoamisen jälkeen Elendil nousi maihin pohjoisessa, Lindonin lähellä, ja perusti sinne Arnorin valtakunnan, mutta Isildur ja Anárion laskivat maihin etelämpänä Keski-Maassa, perustaen Gondorin valtakunnan. Kumpikin valtakunta lähti kasvamaan jo tunnetuista Númenorlaisista kaupungeista, Pelarginista ja Belfalastista (myöhemmin tunnettu nimellä Dol Amroth).
Anárion oli aluksi vastuussa Gondorin johtamisesta: hän perusti Minas Anorin ja Minas Ithilin kaupungit, kuten myös Osgiliathin sillan ja kaupungin. Minas Anor nimettiin auringon mukaan, mutta myös Anárionin oman nimen mukaan. Minas Ithil ja Ithilienin maakunta nimettiin kuun ja Isildurin mukaan.
Sauron hyökkäsi jo aikaisin Gondoriin. Viimeisen Liiton Sodan aikana Anárion puolusti Gondoria, sillä aikaa kun hänen veljensä pakeni pohjoiseen isänsä ja haltioiden luo. Anárion puolusti Gondoria hyvin, siihen asti että Isildur, Elendil ja Gil-galad saapuivat joukkoineen. Anárion taisteli kunniakkaasti Dagorladin Taistelussa ja Barad-dûrin piirityksessä, mutta kaatui 3440 Toista Aikaa, kun suuri kivi putosi hänen päälleen Mustasta Tornista. Anárionilla oli neljä lasta: kolme ensimmäistä olivat tyttäriä, mutta neljäs oli poika, Meneldil.
Lopulta Isildur antoi Meneldillin hallita Gondoria sillä välin kun hän oli pohjoisessa. Kun Isildur ja hänen vanhimmat poikansa olivat kuolleet, nuorin poika ei halunnut Gondorin kruunua, joten Meneldilistä tuli Gondorin hallitsija.
Anárionin linja hitaasti haipui ja katosi ajan saatossa, kunnes hallitsevat Käskynhaltiat tulivat valtaan, jolloin yksikin Anárionin jälkeläinen saattoi vaatia kruunua itselleen. Tämä tapahtuma päästi Aragorn II:n sekä Arnorin että Gondorin kuninkaaksi.
Yön ammattilaiset

Juoni

Lehtireportteri Jonathan Fisher (Christopher Reeve) janoaa arvostusta ja isoa palkkaa, joten hän julkaisee artikkelin nimettömän parittajan elämästä. Jutusta tulee kuitenkin niin uskottava, että henkirikoksesta tuomiota odottava herra Fast Black (Morgan Freeman) päätyy käyttämään sitä alibinaan.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Yön ammattilaiset saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Shōtōkan

Alkuperä

Shōtōkan oli Funakoshin ensimmäisen virallisen dojon nimi, joka valmistui vuonna 1939 Mejiroon, Tokion lähettyville. Se kuitenkin tuhoutui vuonna 1945 ilmapommituksessa. Funakoshin käytti kirjoittaessaan nimimerkkinä Shōtō (松濤), jota hän käytti runollisissa ja filosofisissa kirjoituksissaan oppilailleen. Lopulta Funakoshin oppilaat loivat opettajaansa kunnioittaen kyltin, jossa luki ”Shōtōkan” ja asettivat sen Funakoshin opettaman salin sisäänkäynnin yläpuolelle. Funakoshi itse ei koskaan antanut tyylisuunnalleen nimeä, vaan kutsui sitä pelkästään karateksi.

Piirteet

Maailmansodan jälkeen Shōtōkanin tekniikat ovat olleet suhteellisen syviä ja tukevia seisontoja, jotka mahdollistavat voimakkaita liikkeitä ja vahvistavat jalkoja. Käsitekniikat painottuvat hivenen enemmän alkeisopetuksessa samoin suuret liikeradat perustekniikassa.

Kata

Shōtōkanissa harjoiteltavat katat pohjautuvat vanhoihin okinawalaisiin liikesarjoihin. Tyylissä harjoitellaan yleisesti 26 kataa. Heian shodan, Heian nidan, Heian sandan, Heian yondan, Heian godan, Bassai dai, Jion, Empi, Kanku dai, Hangetsu, Jitte, Gankaku, Tekki shodan, Tekki nidan, Tekki sandan, Nijūshiho, Chinte, Sōchin, Meikyō, Unsu, Bassai shō, Kanku shō, Wankan, Gojūshiho shō, Gojūshiho dai ja Jiin.

Kuuluisia Shōtōkanin harjoittajia

Toimintaelokuvien näyttelijöillä Jean-Claude Van Dammella, Wesley Snipesilla ja Michael Jai Whitellä on musta vyö Shōtōkanissa. Urheilumaailmassa vapaaottelussa ottelevilla Lyoto Machidalla, Antonio Silvalla, Vitor Belfortilla, Antonio Carvalholla, Mark Holstilla ja Assuerio Silvalla on myös Shōtōkan-tausta.
Äinäjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 46 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Äiniönjoen valuma-alueeseen (14.222) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,7 metriä mpy.
Emergency (pelisarja)

Emergency: Fighters for Life

Emergency: Fighters for Life on ensimmäinen peli Emergency sarjassa. Se julkaistiin 31. heinäkuuta 1998. Pelissä on 30 skenaarioita, jotka vaikeutuvat asteittain. Esimerkkejä skenaarioista ovat, onnettomuus raviradalla, lentokoneonnettomuus, tulva, liikenneonnettomuus ja pommiuhka, sekä tositapahtumiin perustuvia, kuten Ramsteinin lentonäytösonnettomuus. Pelissä on 20 erilaista hälytysajoneuvoa.

Emergency 2: The Ultimate Fight for Life

Emergency 2: The Ultimate Fight for Life julkaistiin 11. marraskuuta 2002. Sen kampaniassa on 25 skenaarioita. Tehtävät vaihtelevat juna-onnettomuuksista lentokoneonnetomuuksiin tai jopa alien-hyökkäykseen. Ensimmäiseen peliin verrattuna grafiikat ovat parantunee. Lisäksi hätäyksiköt voivat liikkua ensimmäistä kertaa rakennusten sisällä. Lisäksi hälytysajoneuvojen määrä on kasvanut yli 25.
24. heinäkuuta 2003 deluxe-versio julkaistiin, jossa on kaksi uutta tehtävää ja ääniohjaus ominaisuuksia.

Emergency 3: Mission Life

Emergency 3 on pelisarjan kolmas osa. Se julkaistiin 21. tammikuuta 2005 ja on ensimmäinen, joka käyttää 3D-moottoria ja vapaasti liikkuvaa kamerakulmaa. Pelissä on 20 tehtävää, sekä kaksi uutta peli-tilaa; Freemode Endless ja Freemode Challenge.
Emergency 3 esittelee mahdollisuuden käyttää editoriohjelmistoa, mikä antaa pelaajalle mahdollisuuden luoda omia karttoja, hätätilanteita, tehtäviä, ajoneuvoja, henkilöstöä ja jopa mukautettuja pelin ominaisuuksia. Ralph Stock totesi haastattelussa, että Sixteen Tons Entertainment ei ajatellut editoria käytettävän näin luovasti.

Ajoneuvot ja yksiköt

Erilaisia hälytysajoneuvoja on yli 25. Uutena peli lisää insinöörit, jotka korjaavat liikennevaloja sekä tasoristeyksiä.

Emergency 4: Global Fighters for Life

Emergency 4, toiselta nimeltään 911: First Responders® on Emergencyn neljäs osa. Se julkaistiin 13. huhtikuuta 2006. Peli sisältää 20 eri skenaariota sekä edellisestä pelistä tutun freemoden. Uutena pelissä on dynaaminen päivä/yö vaihto sekä muuttuva sää.
Emergency 4 tuo lisää käyttäjäystävällisyyttä. Esimerkiksi on mahdollista lähettää useita ajoneuvoja samanaikaisesti, käskeä ne saapumaan tiettyyn paikkaan, yksinkertainen laskuri loukkaantuneille ja vapaat lääkärit automaattisesti etsivät loukkaantuneita.
Deluxe-julkaisu sisältää kolme ylimääräistä tehtävää ja tuen äänikomennoille.

Emergency 5

Emrgency 5 julkaistiin marraskuussa 2014. Peli sekoittaa kampanjan ja freemoden joustavammaksi kokemukseksi. Vaikka peliin tehtiinkin monia parannuksia, sai se huonot arvostelut huonosta optimoinnista ja modituen poistamisesta.
Hänen siskonsa Pariisista

Juoni

Helen Weyringer (Constance Talmadge) on hieman epäsiisti kotirouva, jolla on huonomaineinen tanssijana työskentelevä Lola-sisar (Constance Talmadge). Kun Helenille ja hänen aviomiehelleen Josephille (Ronald Colman) tulee riitaa, Helen lähtee sisarelleen. Siskokset suunnittelevat juonen antaakseen Josephille opetuksen. Helen ottaa Lolan henkilöllisyyden ja flirttailee Lolana röyhkeästi Josephin kanssa. Viimein Joseph antaa periksi hänen luuleman Lolan viehätysvoimalle. Myös Josephin ystävä Robert (George K. Arthur) ihastuu ”Lolaan”. Tämä juoni juontaa siihen, että Helen Lolana suostuttelee Josephin karkaamaan hänen kanssaan. Vasta tällöin Joseph saa selville, että hän ollut koko ajan oman Helen-vaimonsa kanssa.
Victor Manuel Maldonado Barreno

Victor Manuel Maldonado Barreno (s. 14. helmikuuta 1927 Alausí) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Guayaquilin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ceramussan titulaaripiispaksi 2. helmikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Ignacio Larrea Holguín, jota avustivat Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz ja Luigi Conti.
Maldonado Barreno jäi eläkkeelle vihkipiispan tehtävistä 4. lokakuuta 2003.
Henkilöoikeus

Henkilöoikeus on yksityisoikeuteen kuuluva oikeudenala, jonka piiriin kuuluu kansalaisten oikeustoimikelpoisuuden ja henkilökohtaisten oikeussuhteiden järjestäminen. Toisin sanoen henkilöoikeus tutkii yksilön asemaa oikeusjärjestyksessä ja hänen itsemääräämisoikeuttaan tukevia ja rajoittavia säännöstöjä. Tämä oikeudenala jaetaan kahteen osaan: muodolliseen ja materiaaliseen henkilöoikeuteen. Henkilöoikeutta nimitetään myös persoonallisuusoikeudeksi, vaikka samaa nimitystä käytetään henkilöoikeuden osa-alueesta materiaalisesta henkilöoikeudesta.
Muodollisen henkilöoikeuden keskeisiä tutkimuskohteita ovat oikeuskelpoisuuden ja oikeustoimikelpoisuuden teoriat, oikeushenkilöteoriat ja nimioikeus. Se ottaa kantaa oikeussubjektien syntyyn, olemassaoloon, niiden keskinäisiin suhteisiin, tunnistamiseen ja lakkaamiseen. Oikeussubjekteille osoitetuin kielloin, käskyin, ohjein ja sanktioin taataan oikeusjärjestyksen toimivuus.
Materiaalinen henkilöoikeus on uudempi oikeudenala, jonka perustana on käsitys ihmisen itsemääräämisoikeudesta, sen laajuudesta ja suojaamisesta. Sen keskeisiä tutkimuskohteita ovat yksityisyys, tasa-arvo, tietosuoja, potilaan oikeudet ja holhous (holhousoikeus). Yksilön itsemääräämisoikeus on yksi pohjoismaisen oikeusvaltioajattelun peruspilareista. Ajattelun lähtökohtana on jokaisen yksilön vapaus. Tätä vapautta rajoittavat kuitenkin toisten yksilöiden vapaudet. Vapauksien ollessa vastakkaisia tarvitaan oikeudellisia ratkaisujärjestelmiä. Demokratian luonteeseen kuuluu, että ihmisen itsemääräämisoikeus jonkin verran kaventuu. Itsemääräämisoikeuteen liittyvät säännökset ovat suhteellisia ja ne eritellään neljäksi oikeudeksi. Yksilön sisäinen ja ulkoinen vapaus tarkoittaa oikeutta fyysiseen ja henkiseen koskemattomuuteen. Oikeus kompetenssiin tarkoittaa, että yksilöllä tulee olla riittävä harkintakyky ja tiedot itseään koskevan päätöksenteon pohjaksi. Oikeus valtaan merkitsee oikeutta tehdä itseään koskevia päätöksiä ja saada ne myös toteutetuiksi. Itsemääräämisoikeus on lähinnä oikeustieteellinen käsite, joskin se esiintyy laissa potilaan asemasta ja oikeuksista (785/1992) ja mielenterveyslaissa (1116/1990).
Henkilöoikeudelliseen lainsäädäntöön katsottiin aiemmin kuuluviksi holhouslainsäädäntö, kuolleeksi julistaminen, nimilainsäädäntö sekä yhdistys- ja säätiölait. Yhteisölainsäädäntöön (yhteisöoikeus) kuuluvat oikeussubjekteja koskevat säännökset on luettu osaksi kauppaoikeutta ja julkisoikeutta. Yhteiskunnan muutosten myötä on syntynyt uutta lainsäädäntöä suojaamaan kansalaisen itsemääräämisoikeutta. Moderneja henkilöoikeuteen liittyviä lakeja ovat henkilörekisterilait (556/1989, 1116/1995 ja 57/2005), potilaslaki (785/1992) ja tasa-arvolaki (609/1986). Henkilöoikeuteen liittyvät läheisesti myös ihmisoikeudet ja perusoikeudet.
Reining

Reining on vauhdikas lännenratsastuksen kilpailulaji, jossa ratsukko suorittaa tarkasti määritellyn ohjelman. Reining-ohjelmaan kuuluvat esimerkiksi erilaiset pysähdykset, voltit ja tiukat käännökset. Ohjelma suoritetaan rennossa työskentelylaukassa (lope) tai nelissä. Reiningiä voidaan kutsua lännenperinteen kouluratsastukseksi, koska lajin päämääränä on määrätyn ohjelman täsmällisesti suorittava ratsukko, jossa hevonen on kuuliainen ratsastajan mahdollisimman huomaamattomille avuille. Kouluratsastuksen tavoin reining-suorituksissa arvostellaan myös hevosen yhteistyöhalua, ja näkyvästä protestimielialasta kuten ärsyytyneestä hännän viuhtomisesta, kieltäytymisestä edetä, pukittelusta tai muusta tottelemattomuudesta vähennetään pisteitä.
Oskari Partanen

Seth Oskari Partanen (31. elokuuta 1878 Sotkamo – 17. toukokuuta 1970 Sotkamo) oli Maalaisliiton kansanedustaja Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuonna 1914.
Partanen syntyi Sotkamossa maanviljelijä Matti Partasen ja Reeta Vilhelmiina Heikkisen pojaksi. Hän oli vuodesta 1912 naimisissa Anna Kaisa Korhosen kanssa. Hän työskenteli maanviljelijänä Sotkamossa sekä Sotkamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Partanen kuoli Sotkamossa 91-vuotiaana.