google/wiki40b huggingface dataset:
Johannes Yrttiaho

Yleistä

Yrttiaho on valmistunut Turun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineena Suomen historia. Kuntaliitto valitsi hänen pro gradu -tutkielmansa vuoden 2013 parhaaksi kuntagraduksi. Tutkielman aiheena oli Turun sähköhuollon murroskausi vuosina 1919–1929. 
Yrttiaho toimii Teollisuusliiton Suomen suurimman ammattiosaston Turun teollisuustyöväen ammattiosasto 49:n tiedottajana.
Aiemmin Yrttiaho on työskennellyt muun muassa entisen kansanedustajan Esko-Juhani Tennilän eduskunta-avustajana.
Yrttiahon isä on vuosina 2007–2015 kansanedustajana toiminut Jyrki Yrttiaho.

Poliittinen ura

Yrttiaho on ollut aktiivisesti mukana Turun kunnallispolitiikassa vuodesta 2004 ja kaupunginvaltuustoon hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Hän on ollut Turussa kasvatus- ja opetuslautakunnan, joukkoliikennelautakunnan ja tarkastuslautakunnan sekä kaupunginhallituksen jäsen ja Turun ylioppilaskyläsäätiön valtuuskunnassa. Hän on Turun kaupunginhallituksen ja sen konserni- ja kaupunkikehitysjaostojen varajäsen. Maakunnallisessa politiikassa hän on ollut Varsinais-Suomen maakuntavaltuutettu. 
Vasemmistoliitossa Yrttiaho on puoluevaltuuston, Varsinais-Suomen piirihallituksen sekä Turun kunnallistoimikunnan jäsen. 
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Yrttiaho keräsi 2 636 ääntä ja tuli valituksi eduskuntaan. Eduskunnassa Yrttiaho on jäsenenä lakivaliokunnassa ja talousvaliokunnassa.Lisäksi hän on jäsenenä Yleisradion hallintoneuvostossa.
Madeleine Albright

Elämä

Madeleine Albrightin alkuperäinen nimi on Marie Jana Korbelová. Hän sai katolisen kasvatuksen; Albrightin vanhemmat olivat kääntyneet juutalaisuudesta katolilaisuuteen välttääkseen juutalaisvainot. Vuonna 1939 Korbelin perhe pakeni Englantiin sen jälkeen, kun Saksa miehitti Böömin ja Määrin alueet. Monet Albrightin sukulaisista kuolivat holokaustissa, joten pako Englantiin pelasti todennäköisesti tämän hengen. Sodan jälkeen perhe muutti Belgradiin, jossa Madeleinen isä Josef Korbel toimi Tšekkoslovakian Jugoslavian-suurlähettiläänä. 
Vuonna 1948 perhe muutti Yhdysvaltoihin, kun kommunistit ottivat vallan Tšekkoslovakiassa. Madeleine opiskeli Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Albrightistä tuli Yhdysvaltojen kansalainen vuonna 1957. Toukokuussa 1959 hän meni naimisiin chicagolaisen journalistin Joseph Medill Patterson Albrightin kanssa, ja avioliitosta syntyi kolme tytärtä. Madeleine ja Joseph erosivat 1982. Vuonna 1996 Albright sai tietää että hänen isovanhempansa oli murhattu Auschwitzissa ja Theresienstadtissa. Albright on kertonut ettei tiennyt vanhempiensa olleen juutalaisia kuin vasta aikuisiässä.

YK-suurlähettiläänä

Albright tuli Yhdysvaltain YK-suurlähettiläs 9. helmikuuta 1993. YK-uransa aikana hänellä oli kivinen suhde YK:n pääsihteerin Boutros Boutros-Ghalin kanssa. YK:n päätökseen vaikutti voimakkaasti se, että Yhdysvaltain ulkoministerinä Albright pyrki vaikuttamaan muihin turvallisuusneuvoston jäsenmaihin niin, ettei Ruandan tapahtumia julistettaisi kansanmurhaksi, koska silloin kansainvälinen oikeus olisi velvoittanut YK:n jäsenmaat toimimaan.  Tähän oli syynä että Yhdysvaltain asevoimat olivat kärsineet nöyryytyksen Mogadishun taistelussa Somaliassa, ja Valkoisessa talossa oli juuri saatu valmiiksi asiakirja Presidential Decision Directive 25,, jossa esitettiin syitä vähentää Yhdysvaltojen osallistumista YK:n rauhanturvatehtäviin. Tästä syystä Yhdysvallat vastusti YK:n lisäjoukkojen lähettämistä Ruandaan.
Albright on katunut toimintaansa asiassa myöhemmin ja sanonut että YK:n olisi pitänyt puuttua asiaan.

Yhdysvaltain ulkoministerinä

Bill Clinton nimitti Albrightin Yhdysvaltain ulkoministeriksi  5. joulukuuta 1996, ja senaatti vahvisti hänen nimityksensä yksimielisesti 99-0. 
Ulkoministerikautensa aikana Albright joutui käsittelemään Kosovon kriisiä. Hän tapasi ensimmäisenä Yhdysvaltojen edustajana vuonna 2000 Pohjois-Korean johtajan Kim Jong Ilin Pjongjangissa.

Palkinnot

Vuonna 2012 presidentti Barack Obama myönsi Albrightille Vapauden mitalin.
Filippiinienpaariakoira

Ulkonäkö

Rotu on tyypillinen paariakoira. Se on monilta osin samankaltainen mm. borneonkoiran ja balinvuoristokoiran kanssa, mutta siitä tiedetään hyvin vähän.

Alkuperä

Tyypiltään filippiinienpaariakoira on hyvin vanha, mutta kukaan ei tiedä milloin se kehittyi. On melko selvää, että sillä on yhteinen tausta phu quocinkoiran kanssa, mutta se on myös sekoittunut paikallisten filippiiniläisten koirien kanssa. Se elää kotisaarellaan paariakoirana läheisessä yhteydessä ihmisiin. Se liikuskelee vapaana ja syö mielellään heidän ruuanjätteitään. 
Rodusta ei ole tieteellistä tutkimusta, mutta tänäpäivänä sitä kohtaan kasvaneen suuren kiinnostuksen vuoksi voidaan olettaa että sellainen tehdään lähitulevaisuudessa.
Kuljun koulu

Kuljun koulu on ala-aste Lempäälän Kuljussa. Luokka-asteita Kuljun koulussa on esikoulusta kuudenteen luokkaan. Tällä hetkellä Kuljun koulun rehtorina toimii Anneli Kesola.
Kuljun koulu on alun perin ollut Kuljun kartanon omistajan Knut Viktor Palanderin perustama Puskiaisten koulu. Puskiaisten koulu perustettiin vuonna 1881. Vuonna 1889 Puskiaisten koulusta muuttui tavallinen kansakoulu, kun se siirtyi kunnan omistukseen.
Koulu paloi 1899, jonka vuoksi koulutoiminta Kuljussa keskeytyi kahdeksi vuodeksi. Uusi koulurakennus valmistui vuonna 1901. 1950-luvulla oppilasmäärä kasvoi huomattavasti, ja oli aika rakentaa uusi moderni koulurakennus. Uusi, huomattavasti isompi koulurakennus valmistui 1952. Tätä rakennusta alettiin kutsua päätaloksi ja aiempaa, puista koulurakennusta puutaloksi. Kun jälleen 1980-luvulla tilat alkoivat käydä ahtaaksi, alkoivat rakennustyöt. Rakennettiin toinen erillinen tiilirakennus, jota kutsutaan tiitaloksi. Samalla koulun tontille tehtiin myös oma urheilukenttä. Myöhemmin tiitaloon rakennettiin lisäsiipi.
Ravea

Ravea, vanhoissa lähteissä joskus myös Ravijoki on kylä Mynämäen kunnan Mietoisissa, Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee pääosin Laajoen itärannalla.

Historia

Varhaisin tieto Ravean kylästä on vuodelta 1485. Kylässä tiedetään olleen uuden ajan alussa kaksi tilaa, Storgård eli Isotalo ja Lillgård. Molemmat talot siirtyivät vuonna 1630 Lehtisten kartanon Henrik Flemingin omistukseen. Lillgård säilyi rälssitilana, mutta Isotalo siirtyi kruunun omistukseen jo 1600-luvun lopussa ja siitä tehtiin Lemun Toijalan ratsutilan aputila. Isotalo lunastettiin perintötilaksi vuonna 1766.
Molemmat tilat yhdistettiin 1800-luvun puolivälissä Hietamäen kylän Anttila ja Kartano -nimisten tilojen kanssa Ravean kartanoksi. Tässä vaiheessa myös nyt jo purettu Laajoen rannalla sijainnut Kartanon tilan päärakennus laajennettiin kaksikerroksiseksi ja empiretyyliseksi. Kartano muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1930 ja vuonna 1965 siitä tehtiin sokerijuurikkaan viljelyn koetila.
Ravean kylän vanha kylätontti sijaitsee Laajoen itätöyräällä, vastapäätä Hietamäen kylää ja hävinneen Hietamäen kappelin paikkaa. Nimestään huolimatta myös 1920-luvulla rakennettu Hietamäen rautatieasema sijaitsee Ravean kylässä.
St Paulin katedraali

Historia

Paikalla aiemmin olleen Dianan temppelin jälkeen saksit rakensivat ensimmäisen apostoli Paavalille omistetun kirkon puusta. Ensimmäinen kirkko paloi noin vuonna 675, mutta se rakennettiin uudestaan.
Viikinkien hävitettyä ensimmäisen kirkon 962 rakennettiin toinen St Paulin katedraali, tällä kertaa suurelta osin kivestä.
Kolmannen katedraalin rakentamisen aloittivat normannit edellisen vaurioiduttua tulipalossa 1136. Katto oli edelleen puusta, mikä lopulta yli 500 vuotta myöhemmin koitui katedraalin tuhoksi. Kirkko valmistui varsinaisesti 1240, mutta laajentamisprojekti viivytti valmistumista aina vuoteen 1314. Se kuitenkin vihittiin käyttöön 1300, jolloin se oli Euroopan kolmanneksi pisin kirkko (181 metriä) ja sen torni oli Euroopan korkeimpia (149 metriä). Kirkko alkoi raunioitua 1500-luvulla, ja sitä kunnostettiin, mutta se tuhoutui lopullisesti Lontoon suuressa palossa 1666.
Christopher Wren aloitti uuden, nykyisen kirkon suunnittelemisen 1668. Sen harjannostajaiset olivat 1708, Wrenin 76-vuotispäivänä, ja se valmistui 1710.
Johanna Nieminen

Johanna Nieminen (s.23. kesäkuuta 1966) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Hän edusti urallaan Ikaalisten Tarmoa, Turku-Pesistä, Porin Pesäkarhuja ja Rauman Feraa. Uransa viimeisen kauden 2005 Nieminen pelasi suomensarjassa Ikaalisten Tarmon riveissä.
Kaikkiaan Nieminen pelasi Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä 453 ottelua, mikä on 43 ottelua enemmän kuin toisena olevalla Tarja Pöntisellä. He ovat myös ainoat yli 400 pääsarjaottelua pelanneet naispesäpalloilijat.
Nieminen löi urallaan 725 juoksua ja toi 435 juoksua. Yhteensä 1160 tehopisteellä hän on tehotilaston toisena. 725 lyödystä juoksusta 79 oli kunnareita. Kunnaritilastossa Nieminen niin ikään toisena. Molemmissa tilastoissa Niemisen edellä on vain Tuula Rantanen. Etenijätilastossa Nieminen löytyy 15. sijalta.
Pesispörssissä Johanna Nieminen on 2278,3 pisteellään Tuula Rantasen ja Katja Saaren jälkeen kolmannella sijalla
James Hartle

James Hartle (s. 20 elokuuta 1939) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hän on toiminut fysiikan professorina vuodesta 1966 lähtien Kalifornian yliopistossa, Santa Barbarassa.
Hartle opiskeli Princetonissa ja väitteli Caltechissa vuonna 1964 nobelisti Murray Gell-Mannin oppilaana.
Työskennellessään vuonna 1983 Chicagon yliopiston Enrico Fermi Instituutissa hän kehitti Hartle-Hawkingin universumin aaltofunktion yhteistyössä Stephen Hawkingin kanssa. Tämä erikoisratkaisu Wheeler–DeWitt-yhtälöön on tarkoitettu selittämään alkuvaiheen tilat alkuräjähdys-kosmologiassa.
Hartle sai vuonna 2009 Einstein-palkinnon.
Merkitys

Merkitys on sekä arkiajattelun että semiotiikan ja kielifilosofian käyttämä käsite.
Arkiajattelussa merkitys voi viitata jonkin asian arvoon, sisältöön, konkreettiseen tai abstraktimpaan viitattuun kohteeseen eli referenttiin, tai sanan merkitykseen, jota selitetään samaa tarkoittavien sanojen eli synonyymien ja toisinaan myös vastakohtien (antonyymit) sekä käyttöesimerkkien avulla. Jälkimmäisestä merkityksen lajista käytetään myös nimitystä sanakirjamerkitys.
C. S. Peircen mukaan merkitys on ajatussisältö, joka on yhteydessä merkkiin. Gottlob Frege jakoi ilmauksen semanttisen sisällön mieleen ja merkitykseen (Sinn und Bedeutung). Ludwig Wittgensteinin mukaan merkitys on asioiden tila, jonka lause osoittaa. Sana merkitys symboloi kielen ja todellisuuden suhdetta toisiinsa. Sanojen merkitys saadaan selville kun tarkastellaan niiden käyttöä eri tilanteissa, eri kielipelien sääntöjen yhteydessä.
Carolus Andriamatsinoro

Charles Carolus Andriamatsinoro eli Andria (s. 6. heinäkuuta 1989) on madagaskarilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut vuodesta 2018 saudiarabialaista Al-Adalahia. Ennen siirtymistään Saudi-Arabiaan hän pelasi Algeriassa.
Andria pelasi Madagaskarin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 2010 Nigeriaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 28 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia, joista yksi syntyi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 Guineaa vastaan ja yksi samassa turnauksessa Nigeriaa vastaan.
Liisa Tiittula

Elämä

Liisa Tiittula on nelilapsisen perheen ainoa tyttö ja syntyperäinen tamperelainen. Tampereelta Tiittulan perhe muutti Helsinkiin, missä Liisa Tiittula kävi koulunsa ja kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulusta vuonna 1969. Saman vuoden syksyllä Tiittula aloitti kauppatieteen opinnot Helsingin kauppakorkeakoulussa (nykyisin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu). Hän opiskeli pääaineinaan suomea ja saksaa. Valantehneen kielenkääntäjän tutkinnon (nykyisin auktorisoitu kääntäjä) kieliparissa saksa–suomi hän suoritti vuonna 1974 ja valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1975. Tiittula jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1978, filosofian maisteriksi 1984 ja filosofian lisensiaatiksi 1985 yleisen kielitieteen alalta. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi kielitieteestä Akademie der Wissenschaftenissa Berliinissä 1990.

Ura

Liisa Tiittula on työskennellyt saksan kielen assistenttina, lehtorina ja vt. apulaisprofessorina sekä soveltavan kielitieteen, erityisesti talouselämän viestinnän yliassistenttina 1975‒1995 Helsingin kauppakorkeakoulussa. Tiittula on ollut Suomen Akatemian tutkija 1990‒1991, varttunut tutkija 1998‒1999 ja 2005‒2006. Tampereen yliopiston UTACAS-tutkijakollegiumissa hän on ollut tutkijana vuosina 2003‒2004. Vuodesta 1992 Liisa Tiittula on ollut soveltavan kielitieteen dosentti Helsingin kauppakorkeakoulussa ja vuodesta 1994 Tampereen yliopistossa saksan kielen ja kulttuurin dosentti (erityisalana kulttuurienvälinen viestintä).
Liisa Tiittula on työskennellyt saksan kielen professorina Tampereen yliopistossa vuosina 1995–2010, missä hänen opetusalanaan oli kääntämisen teoria ja käytäntö. Tiittula on jatkanut professorin uraansa Helsingin yliopistossa saksan kääntämisen professorina vuodesta 2010 lähtien. Lisäksi Tiittula on työskennellyt vierailevana käännöstieteen professorina Grazin yliopistossa Itävallassa (saks. Karl-Franzens-Universität Graz). 
Tiittula on tehnyt pitkäaikaisesti yhteistyötä Mannheimissa Saksassa sijaitsevan Institut für Deutsche Sprachen (IDS) tutkijoiden kanssa ja osallistunut useisiin IDS:n tutkimusprojekteihin. Kansainvälisissä tutkimus- ja opetustehtävissä Liisa Tiittula on toiminut myös esimerkiksi Bielefeldin ja Würzburgin yliopistoissa Saksassa. 
Liisa Tiittulan tutkimusalueita ovat kaunokirjallisuuden kääntäminen, kirjoitustulkkaus, ohjelmatekstitys, multimodaalinen vuorovaikutus, puheen ja kirjoituksen suhde, talouselämän viestintä ja poliittiset televisiokeskustelut. Tutkimustyössä Tiittula korostaa tieteidenvälisyyttä ja yhteistyötä. 

Kunnianosoituksia ja palkintoja

Liisa Tiittulalle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki 6. joulukuuta 2016.
Antti Mäkinen (urheiluselostaja)

Antti Mäkinen (s. 24. huhtikuuta 1979 Oulu) on suomalainen urheiluselostaja.
Pääasiassa jääkiekko-otteluita selostava Mäkinen siirtyi kesällä 2013 Viasat Urheilun ykkösselostajaksi, Viasatin hankittua NHL-ottelujen televisiointioikeudet. Lisäksi kanava näyttää Itä-Euroopan KHL-liigan otteluita. Aiemmin Mäkinen selosti otteluita kilpailevalla Nelonen Pro -kanavalla. Hän oli Viasatin pääselostaja Jääkiekon World Cupissa 2016.
Mäkinen pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Tapparan junioreissa, mutta joutui kahden A-juniorikauden jälkeen lopettamaan selkävaivojen vuoksi. Hänen isänsä Pekka Mäkinen on kaksinkertainen Suomen mestari, ja pelasi pääsarjatasolla 14 kauden ajan.
Grawemeyer-palkinto

Grawemeyer-palkinto on yhdysvaltalainen, teollisuusmies H. Charles Grawemeyerin (1912–1993) University of Louisvilleen vuonna 1984 perustama palkinto, joita myönnetään maailmanjärjestystä parantavista ideoista, pedagogiikan, psykologian, sävellyksen ja uskonnon aloilta. Vuonna 2015 perustettiin kuudes palkintokategoria innotuksen antamisesta (spirit). Grawemeyer-palkinnot jaetaan ideoista ja ajatuksista eikä koko elämäntyöstä ja julkisista saavutuksista. Taustansa vuoksi palkitsemisessa korostuu englanninkielellä ja Yhdysvalloissa esillä oleva elämänpiiri.
Palkinto summa oli aluksi 150 000 Yhdysvaltain dollaria, mutta se korotettiin 200 000 dollariin vuonna 2000. Sittemmin (2011) - palkinnon taustalla olleen säätiön sijoitustuottojen pienennyttyä - palkintosummaa supistettiin 100 000 dollariin.
Tunnettuja palkinnonsaajia ovat muun muassa Mihail Gorbatšov (1994, maailmanjärjestystä parantavat ideat), Pierre Boulez (2001, sävellys), Aaron T. Beck (2004, psykologia) ja Muhammad Ali (2015, innostaja). Suomalaisista palkinnon ovat saaneet Kaija Saariaho (2003, sävellys), Esa-Pekka Salonen (2012, sävellys) ja Pasi Sahlberg (2013, pedagogiikka).

Grawemeyer-palkinto (innostaja)

Grawemayerpalkinnon 30-vuotisjuhlan yhteydessä vuonna 2015 perustettiin uusi palkintoluokka innostuksen (spirit) antamisesta. Palkinnon ensimmäinen saaja oli Muhammad Ali.
Hannu Ylilehto

Hannu Ylilehto (s. 25. maaliskuuta 1954 Ylivieska) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä.
Euroopan kendoliitto

Euroopan kendoliitto (engl. European Kendo Federation, EKF, (virallinen lyhenne EKF)) toimii läheisessä yhteistyössä Kansainvälisen kendoliiton (engl. International Kendō Federation, (IKF)) ja Japanin kendoliiton (engl. All Japan Kendō Federation, (AJKF)) tai (jap. 全日本剣道連盟, Zen Nihon Kendō Renmei, (ZNKR tai Zen Ken Ren)) kanssa edistääkseen kendoa Euroopassa.

Euroopan kendoliiton tavoitteet

Euroopan kendoliiton tavoitteena on toimia kendon ja siihen läheisesti sukulaisuhteessaolevien jodon, iaidon ja naginatan sekä näihin liittyvien vanhojen koulukuntien koryū harjoittelua Euroopassa järjestäen seminaareja, leirejä, graduointeja, tuomarikoulutusta ja Euroopanmestaruus- sekä muita kisoja. Promotoida sekä edistää edelläminittujen kamppailulajien harjoittelua Euroopassa.
Euroopan kendoliitto on voittoa tavoittelematon järjestö joka pyrkii toimimaan jäsenmaidensa ja jäsenistönsä eduksi. EFK:ssa on jäseninä myös Euroopan "ulkopuolisia" kansallisia kendoliittoja joilla ei ole ollut omassa maanosassaan vastaavaa kendon kattojärjestöä.

Euroopan kendoliiton hallitus

Pekka Nurminen (kendo 5.dan) valittiin 4. toukokuuta 2011 Euroopan kendoliiton hallitusvirkaan, pääsihteeriksi (engl. General Secretary) Gdyniassa EKF:n vuosikokouksessa.
Kumileimasin (politiikka)

Kumileimasin tarkoittaa politiikassa lainsäädäntö- tai toimeenpanovallan omaavaa henkilöä tai instituutiota, joka hyväksyy muodollisesti valtaapitävän tahon puoltamat lait ja/tai säädökset. Yleisesti se tarkoittaa yksipuoluejärjestelmässä olevia parlamentteja, joiden jäsenet ovat jo aiemmin sopineet keskenään lain hyväksymisestä. Yleensä "kumileimasimella" on de jure mahdollisuus hylätä laki, mutta de facto näin ei ikinä tapahdu.
Tämän päivän esimerkki kumileimasinparlamentista on Kiinan kansankongressi, jonka päätökset sovitaan jo ennen äänestystä valtaa pitävän kommunistisen puolueen sisällä. Myös edesmennyt Neuvostoliiton korkein neuvosto toimii hyvänä esimerkkinä kumileimasimesta.
Émile Deville

Émile Deville (1824 – 1853) oli ranskalainen lääkäri ja tutkimusmatkailija.
Deville osallistui vuosina 1843–1847 järjestettyyn Francis de La Porte de Castelnaun johtamaan suureen tutkimusmatkaan Etelä-Amerikkaan. Yhdessä kasvitieteilijä Hugh Algernon Weddellin kanssa he keräsivät huomattavan kokoelman näytteitä Pariisin luonnonhistorialliseen museoon. Deville nimesi harmaapääaratin (Aratinga weddellii) matkatoverinsa kunniaksi.
Elias Kaskinen & Päivän Sankarit

Historia

Elias Kaskinen & Päivän Sankarit sai alkunsa, kun Kaskisen aiempi yhtye Wifetime Experience meni tauolle. Uusi yhtye aloitti toimintansa aluksi nimellä Elias Kaskinen Band, jolloin siinä vaikutti myös Wifetime Experiencessäkin soittanut rumpali Osku Ärilä.
Vuonna 2011 julkaistiin yhtyeen omakustanne-EP Raitiovaununkuljettaja, jonka kappaleet olivat Elias Kaskisen säveltämiä ja sanoittamia. Heinäkuussa 2011 yhtyeen nimi vaihtui nykyiseen muotoonsa ja myöhemmin samana vuonna rumpaliksi Osku Ärilän tilalle vaihtui Niko Koivuhovi.
Vuonna 2012 yhtye solmi levytyssopimuksen Jiffel Recordsin kanssa. Jiffel on julkaissut yhtyeeltä singlet ”Sano se mulle”, ”Pelkään koskea kadulla” ja ”Aina minä jään”. Yhtye solmi uuden levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa 23. tammikuuta 2015. Yhtiö julkaisi yhtyeen esikoisalbumin Elämä lupaa mulle elokuussa 2015.
Yhtye voitti vuoden 2016 Iskelmä Gaalassa vuoden tulokkaan palkinnon.
Yhtyeen solisti Elias Kaskinen tekee lauluja muille artisteille.
Jumalanäidin ennusmerkin kirkko

Jumalanäidin ennusmerkin kirkko (ven. храм Зна́мения Пресвято́й Богоро́дицы, hram Znamenija Presvjatoi Bogoroditsy) on vuosina 1906–1907 rakennettu pomorilaisten vanhauskoisten kirkkorakennus Pietarissa Venäjällä. Dmitri Kryžanovskiin suunnittelema kirkko oli Pietarin ensimmäinen ”uusvenäläistä tyyliä” (neorusski stil) edustava rakennus. Sen rakennuspiirustukset perustuvat Vladimir Pokrovskin luonnoksiin.
1900-luvun alussa Pietarissa asui noin 5 000 vanhauskoisuuden pomorilaisen suuntauksen kannattajaa. Viranomaisten vainon takia he joutuivat harjoittamaan uskontoaan yksityiskoteihin sisustetuissa rukoushuoneissa. Vanhauskoisen kirkon rakentamisen teki mahdolliseksi Venäjällä vuonna 1905 julkaistu uskonnonvapauslaki.
Teräsbetonista pystytetty kirkko on kiinnostava jugendvaikutteisen kansallisromantiikan edustaja. Sen esikuvia ovat Novgorodin ja Pihkovan keskiaikaiset kirkkorakennukset. Neliönmuotoiselle viisikupoliselle kirkolle leimaa antavia piirteitä ovat massiviset ylöspäin kohoavat ”kokošnikit” sekä tyylitelty arkaainen kellotapuli. Yksinkertaista kirkkosalia koristi kolme vanhoista ikoneista koottua ikonostaasia. Sivurakennuksissa toimi koulu, asuntola, ruokasali ja kynttilätehdas.
Kirkko suljettiin ja muutettiin tehdastiloiksi vuonna 1934. Sen alkuperäinen sisustus on kokonaan tuhoutunut. Rakennus palautettiin vanhauskoisille vuonna 2006. Restauroinnin jälkeen siellä on jälleen alettu pitää jumalanpalveluksia.
Taurian palatsin ja Smolnan luostarin lähellä sijaitsevan kirkon osoite on Tverskajakatu 8. Lähin metroasema on Tšernyševskaja.
Hanjin

Historiaa

Hanjin aloitti toimintansa toisen maailmansodan lopulla 1. marraskuuta 1945. Alussa sen suurin asiakas oli Yhdysvaltain armeija, jonka tarvikkeiden kuljettamisesta Koreaan ja Vietnamiin se huolehti. Yhtiö solmi tärkeän sopimuksen Yhdysvaltain kahdeksannen armeijan kanssa marraskuussa 1956. Toisen sopimuksen se allekirjoitti maaliskuussa 1966 kaikkien Vietnamissa olevien yhdysvaltalaisten joukkojen kanssa; sopimus koski sekä maa-, meri- että ilmavoimia. Marraskuussa 1969 Hanjin aloitti konttien kuljettamisen solmien sopimuksen Sea Land Servicen kanssa. Hanjin avasi ensimmäisen konttialueensa alle vuotta myöhemmin, syyskuussa 1970, Pusanin satamassa.
Lähi-itä oli yhtiön laajenemiskohteena 1970-luvun loppupuolella. Yhtiö allekirjoitti sopimuksen kuwaitilaisen Shuwaikin sataman kanssa syyskuussa 1977, saudi-arabialaisen Dammamin sataman kanssa maaliskuussa 1979 ja samassa maassa olevan Jeddan sataman kanssa toukokuussa 1980.
Maaliskuussa 1990 Hanjin laajentui kuorma-autoliikenteeseen ja varastoalalle ostamalla Korea Freight Transport Companyn. Kaksi vuotta myöhemmin, kesäkuussa 1992, yhtiö aloitti pienten pakettien jakelun ja lähettipalvelun perustamalla Hanjin Express -yhtiön. Hanjin aloitti laivojen lastaamisen ja lastien purun Long Beachin ja Seattlen satamissa yhdessä yhteistyökumppaninsa Total Terminals Inc:n kanssa elokuussa 1992. Tammikuussa 1993 yhtiö aloitti konttien junakuljetukset Pusanin ja Uiwangin välillä. Toukokuussa 1995 yhtiö kuljetti viljaa Pohjois-Koreaan.
Bhang

Bhang (hindiksi भांग, bhāṅga, pandžabiksi ਭੰਗ, bhaṅga, bengaliksi ভাং, bhāṁ) on Intian niemimaalla tunnettu, hampun lehdistä ja kukinnosta valmistettava juoma. Kannabiksen kasvatus ja bhangin myyminen vaatii Intiassa hallituksen luvan.
Loppiaiskakku

Loppiaiskakku on vuosisatoja vanha loppiaisperinne. Kakku on nimeltään myös kolmen kuninkaan kakku (ransk. Galettes des rois) Raamatun kertomuksen itämaan tietäjien kunniaksi.
Näiden keskiajalla kuninkaan identiteetin saaneiden tietäjien ympärille syntyi runsas tapakulttuuri, joka on yhä voimissaan. Siihen kuuluu myös tämä kakku. Kakun sisään leivotaan papu, katolisissa maissa jokin esine, ja kakku koristellaan pahvikruunulla. Se joka saa pavun tai esineen, kruunataan pahvikruunulla, ja hän on yhden illan kuninkaallisena, jonka toiveita muut noudattavat.
Kakun aineksina käytetään voita, sokeria ja mantelimassaa.