Bamako

Maantiede

Bamako on alun perin muodostunut Niger-joen pohjoisrannalle, mutta kaupungin kasvaessa on rakennettu joen yli etelärannalle kulkevat sillat Pont des Martyrs ja Pont du Roi Fahd. Tulvavaaran vuoksi lähelle joen rantaa ei ole voitu rakentaa mitään. Esimerkiksi vanhin joen yli kulkeva silta on nykyään veden peitossa suurimman osan vuodesta. Maasto Bamakossa matalaa ja tasaista lukuun ottamatta kaupungin pohjoispuolella sijaitsevia tulivuoren jäännöksiä, joiden lähellä sijaitsevat myös presidentin palatsi ja keskussairaala.
Aikaisemmin kaupungin länsipuolella sijaitsi sotilaslentokenttä, mutta sen sulkemisen jälkeen alueelle kehittyi edelleen vilkkaasti kasvava ja kehittyvä teollisuus- ja kauppa-alue nimeltään ACI 2000. Alkuperäinen kaupallinen keskusta sijaitsi joen pohjoispuolella Avenue du Fleuve-, Rue Baba Diarra- ja Boulevard du Peuple -katujen reunustamalla alueella.
Keskusta on usein erittäin täynnä ihmisiä, ilmanlaatu on heikko ja hintataso on ympäristöä merkittävästi korkeampi. Bamakossa sijaitsevat Malin kansalliskirjasto, kansainvälinen lentokenttä, kansallismuseo, eläintarha ja useita muita nähtävyyksiä sekä kansallisesti merkittäviä kohteita. Dakarin–Nigerin rautatie yhdistää Bamakon Senegalin pääkaupunkiin Dakariin ja idässä Koulikoroon. 
Malin itsenäisyyden aikana Saudi-Arabia ja Kiina ovat investoineet kaupunkiin ja parantaneet sen infrastruktuuria.

Ilmasto

Bamakossa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden ympäri on kuumaa, kesäisin on sateista ja talvisin erittäin kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 28 °C ja keskimääräinen sademäärä 950 millimetriä. Toukokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 32 °C. Viilein kuukausi on joulukuu, jolloin keskilämpötila on noin 25 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 290 millimetriä. Tammi- ja helmikuu puolestaan ovat kuivimmat kuukaudet. Silloin keskimääräinen sadanta on 0 millimetriä.

Historia

Kaupungin nimi on peräisin bambarankielisistä sanoista bama (suom. krokotiili) ja Ko (suom. selkä). 
Bamako on ollut asutettuna paleoliittiselta kaudelta lähtien, mutta varsinainen Bamakon perustaminen tapahtui 1600-luvulla. Kaupunki oli tärkeä markkinapaikka ja Malin imperiumin tärkein islamilaisuuden tutkimus- ja opintokeskus, kunnes alkoi 1800-luvulla rappeutua. Vuonna 1883 ranskalaiset joukot valloittivat alueen ja vuonna 1908 Bamakosta tuli Ranskan Sudanin pääkaupunki. 
Malin itsenäisyyden koittaessa 1960 kaupungissa asui vain noin 160 000 asukasta. 1960-luvulla Mali noudatti sosialistista talousjärjestelmää ja Neuvostoliitto teki sinne investointeja. Valtiollistetut yritykset eivät kuitenkaan olleet kannattavia ja kaupungin infrastruktuuri alkoi heiketä.
Vuonna 1991 Bamakossa järjestettiin suuri protestimarssi, jonka tukahduttaminen johti satojen henkilöiden kuolemaan. Seuraavana vuonna sotilashallitus luopui vallasta. 
Vuonna 2015 ainakin kymmenen aseistautunutta miestä hyökkäsi kaupungissa sijaitsevaan Radisson Blu Hotel -hotelliin. Hyökkäyksessä otettiin panttivangeiksi 170 ihmistä, joista 30 oli hotellin työntekijöitä. Hotelli-iskussa kuoli yli 20 ihmistä.
Nykyään Bamakossa asuu arviolta kaksi miljoonaa ihmistä. Kaupunki kärsii pahenevista liikenneruuhkista ja puhtaasta vedestä on puutetta.

Kulttuuri

Bamakon musiikkielämä on saavuttanut kuuluisuutta. Malin musiikki eli 1990-luvulla nousukauttaan. Bamakosta tuli myös Malin musiikkielämän keskus ja kuuluisat muusikot kuten Salif Keita ja Ali Farka Touré houkuttelivat myös muita soittajia kaupunkiin. Vilkas musiikkielämä on houkutellut myös turisteja ja sitä esitetään ravintoloissa. Länsimaiset muusikot, kuten Robert Plant ja Manu Chao ovat käyneet esiintymässä Bamakossa. 
Suurin osa Bamakon asukkaista on muslimeja, mutta kaupungissa on myös uskonnollisina vähemmistöinä kristittyjä ja animisteja.