google/wiki40b huggingface dataset:
Seinäjoen lentoasema

Lentoyhtiöt ja kohteet

Seinäjoelta ei tällä hetkellä lennetä lainkaan reittilentoja, ainoastaan tilauslentoja yleisilmailun lisäksi. Seinäjokea lähin lentoasema, jossa on säännöllistä reittiliikennettä on Vaasan lentoasemaa, joka sijaitsee 74 kilometrin päässä. Keväästä 2020 alkaen lomalennot Rengonharjusta Portugalin Algarveen jatkuvat.

Liikenneyhteydet

Lentoasema sijaitsee valtatie 19:n varressa. Lentoasemalta Seinäjoelle pääsee valtatietä pitkin kulkevilla Jalasjärven vakiovuoroilla tai taksilla.

Kiitotie

Seinäjoen lentoasemalla on yksi 2 000 metriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie, 14/32. Kiitotietä jatkettiin ja levennettiin vuosina 2006–2008 suihkukoneliikenteen mahdollistamiseksi. Pidennetty kiitotie otettiin käyttöön 31. heinäkuuta 2008.
Amandla Stenberg

Ura

Stenberg toimi Disneyn mallina  kuusivuotiaana. Vuonna 2011 hän esitti elokuvassa Colombiana Zoë Saldañan hahmoa nuorempana. Läpimurtonsa hän teki saatuaan Ruen roolin Nälkäpeli–romaaniin perustuvassa samannimisessä elokuvassa vuonna 2012 ja sen jatko-osassa vuonna 2013.
Vuonna 2014 Stenberg antoi äänensä Bialle animaatioelokuvassa Rio 2.
Vuonna 2015 Stenberg ja Stranger Comics alkoi työstämään sarjakuvaa nimeltä NIOBE: She is Life.

Yksityiselämä

Stenberg auttaa toimillaan Share Our Strength -organisaatiota taistelussa yhdysvaltalaisten lasten nälkiintymistä vastaan. Stenberg on kertonut olevansa sukupuoleltaan ei-binäärinen ja seksualisuudeltaan homoseksuaalinen.
Jevgeni Kohanski

Viaporin kapina

Kohanski oli Jemeljanovin tavoin valmistunut Pietarissa toimivasta Mihailovskin tykistöakatemiasta vuotta ennen Viaporin kapinaa ja aloittanut sen jälkeen palveluksen Suomenlinnan merilinnoituksessa. Molemmat kuuluivat Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen enemmistöryhmän eli bolševikkien Suomenlinnassa toimineeseen salaiseen vallankumoukselliseen sotilasorganisaatioon. Sen toimeenpanevan komitean johdossa oli Jemeljanov apulaisenaan Kohanski. Epäonnistuneen kapinayrityksen jälkeen heidät pidätettiin ja ammuttiin yhdessä kuuden tykkimiehen kanssa ensimmäisinä Viaporin kapinan johdosta teloitettuina.
Harmaakuukkeli

Tuntomerkit

Harmaakuukkeli on 29 cm pitkä, se painaa keskimäärin 70 grammaa ja sen siipiväli on 45 cm. Harmaakuukkeli on vaaleanharmaa, pitkäpyrstöinen ja lyhytnokkainen lintu. Ulkonäössä on suurta vaihtelua populaatioiden välillä. Kaikien populaatioiden aikuisilla yksilöillä on kuitenkin mustat silmät, nokka ja jalat sekä valkoinen korvalaikku ja kurkku.

Levinneisyys

Harmaakuukkelia tavataan Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

Elinympäristö

Harmaakuukkelit elävät tavallisimmin kuusi- ja pihtametsissä. Ne ovat syrjäisten metsien lintuja, eivätkä elä vakituisen ihmisasutuksen läheisyydessä.

Ravinto

Harmaakuukkeli on kaikkiruokainen ja käyttää ravinnokseen esimerkiksi niveljalkaisia, marjoja, raatoja, linnunmunia ja -poikasia sekä sieniä.
Helsingin Kullervo

Helsingin Kullervo on vuonna 1919 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seuran lajeja ovat olleet muun muassa jalkapallo, jääpallo, pesäpallo ja yleisurheilu, joissa kaikissa se on saavuttanut useita Suomen Työväen Urheiluliiton mestaruuksia.

Historia

Kullervo perustettiin helmikuussa 1919, kun sisällissodan jälkeen entiset punakaartilaiset joutuivat eroamaan Hermannin Kiistasta. Seura liittyi samoihin aikoihin perustettuun Suomen Työväen Urheiluliittoon (TUL).
Kullervo aloitti jalkapallon Palloliiton sarjassa 1919, mutta pian TUL kielsi yhteistoiminnan ja perusti oman sarjan. Kullervo voitti ensimmäisen TUL:n mestaruuden 1920 ja sen jälkeen viisi seuraavaakin peräkkäin. Lisäksi seura oli mestari myös vuosina 1928 ja 1945. TUL:n ja Palloliiton sarjojen yhdistyttyä Kullervo pelasi mestaruussarjassa 1948 ja 1950. Nykyään seuran edustusjoukkue pelaa piirin sarjoissa, kaudella 2014 Kullervo pelasi Helsingin piirin Kutosessa.
Yleisurheilussa Kullervo oli aktiivinen ja menestyksekäs vuosina 1919-1953. Seuran urheilijat voittivat 131 TUL:n mestaruutta. Yleisurheilutoiminta loppui 1953, kun Kullervon toimijat riitautuivat liiton johdon kanssa ja päättivät lopettaa koko lajin seurassa.
Kullervo voitti myös TUL:n mestaruuden pesäpallossa 1930, 1931 ja 1933 sekä jääpallossa 1926, 1931 ja 1933.
P-K Keränen

Hannu Paavo ”P-K” Keränen (s. 1964) on suomalainen rockmuusikko, kitaristi ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen.
Waltteri Vinkanharju

Kansalliset kilpailut

Vinkanharju saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa Imatralla 2016, kun hän hiihti kolmanneksi viestissä sijoittuneessa Vantaan Hiihtoseuran ykkösjoukkueessa. Vinkanharju hiihti kolmannen osuuden, jolla hän oli toiseksi nopein. Viestijoukkueeseen kuuluivat myös Janne Stenbäck, Anssi Pentsinen ja Matti Heikkinen. Vinkanharju hiihti avausosuuden Vantaan Hiihtoseuran voittaessa viestin Suomen-mestaruuden Kontiolahdella 2017. Hän saavutti Anssi Pentsisen kanssa parisprintin SM-hopea Vantaalla 2018.
Vinkanharju on sijoittunut SM-kilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan yhdeksänneksi vapaan hiihtotavan sprintissä Keuruulla 2017.

Kansainväliset kilpailut

Vinkanharju kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran Vuokatissa 17. joulukuuta 2011. Parhaimmillaan hän on ollut 39:s Vuokatissa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 13. joulukuuta 2015.
Vinkanharju oli mukana juniorien MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 ja Almatyssä 2015. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa juniorien MM-tasolla oli 23. sija kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015.
Ewald von Kleist

Upseerikokelaasta ensimmäiseen maailmansotaan

Kleist aloitti vuonna 1900 sotilasuransa upseerikokelaana 3. kuninkaallisessa kenttätykistörykmentissä, ja hänet ylennettiin seuraavana vuonna luutnantiksi.
Kleist liittyi vuonna 1910 Hannoverin ratsuväenkouluun ja meni samana vuonna naimisiin Gisela Wachtelin kanssa. Kleist jatkoi opintojaan sittemmin Preussin sotakorkeakoulussa Berliinissä.
Kleist siirrettiin maaliskuussa 1914 ratsumestariksi 1. husaarirykmenttiin. Ensimmäisen maailmansodan alussa hän oli mukana itärintamalla Tannenbergin taistelussa. Kleist palveli 1915–1918 upseerina länsirintamalla.

Ylennyksiä sotien välisenä aikana

Saksan asevoimat nimettiin vuonna 1920 Reichswehriksi. Kleistasti tuli 1923 Hannoverissa sijaineen ratsuväenkoulun opettaja. Hänet siirrettiin 1928 Breslauun 2. ratsuväkidivisioonaan. Kleist ylennettiin 1931 everstiksi, ja hänet nimettiin 9. jalkaväkirykmentin komentajaksi. Hänet ylennettiin 1932 edelleen kenraalimajuriksi ja 1936 ratsuväenkenraaliksi, jolloin hän sai komennettavakseen VIII armeijakunnan.
Hänet painostettiin eläkkeelle vuonna 1938 natsivastaisten mielipiteidensä vuoksi. Hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin palvelukseen toisen maailmansotan syttymisen takia.

Toinen maailmansota

Kleist oli salamasotataktiikan asiantuntija ja osallistui vuonna 1939 Puolan offensiiviin. Hän komensi moottoroitua XXII armeijakuntaa. Kleistin alaisuudessa panssariryhmään kuului vuonna 1940 kaikki Saksan panssaroidut divisioonat, kun Saksa hyökkäsi länteen. Samana vuonna hänet ylennettiin kenraalieverstiksi.
Kleist johti 1941 panssaroitua joukkoa, joka otti haltuunsa Belgradin. Operaatio Barbarossan alkuvaiheessa hän johti saksalaisten hyökkäystä Kiovaan ja edelleen läpi Ukrainan. Kleistin joukot valtasivat marraskuussa 1941 Rostov-na-Donun, mutta viikkoa myöhemmin Semjon Timošenko onnistui saamaan takaisin kaupungin hallinnan vastahyökkäyksensä ansiosta.
Kleist sai 1942 johtavakseen vastaperustetun 1. panssariarmeijan. Kleist vei joukkonsa Kaukasuksen esivuoriston halki, mutta joutui perääntymään selvittyään täpärästi motituksesta.
Kleist ylennettiin sotamarsalkaksi vuonna 1943. Hänet vapautettiin tehtävistään maaliskuussa 1944 määrättyään Adolf Hitlerin käskyjen vastaisesti 8. armeijan perääntymään tilanteessa, jossa oli ollut vaara, että se joutuisi venäläisten tuhoamaksi.
Yhdysvaltalaiset joukot vangitsivat Kleistin vuonna 1945 ja lähettivät hänet Jugoslaviaan. Siellä hänet tuomittiin seuraavana vuonna sotarikoksista 15 vuoden vankeusrangaistukseen. Vuonna 1948 hänet luovutettiin Neuvostoliittoon, jossa hänet tuomittiin elinkautiseen. Hän kuoli Vladimirovkan vankilassa vuonna 1954.
Leo Normet

Leo Normet (17. syyskuuta 1922 Pärnu – 27. joulukuuta 1995 Tallinna) oli virolainen säveltäjä, musiikintutkija ja musiikkipedagogi. Viron musiikin grand old maniksi kutsuttu tunnetaan etenkin Edgar Arron kanssa tekemistään pienoisoopperoista Rummu Jüri ja Tuled kodusadamas. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös kamarimusiikkia ja oopperat Valgus Koordis (1955) ja Pirnipuu (1973). Hänen suosituimpia yksittäisiä laulujaan ovat ”Puhkuse veedame kõik Viljandis” pienoisoopperasta Hermese kannul sekä lastenlaulu ”Tere, päike!”. 
Leo Normet opiskeli säveltämistä aluksi Eugen Kappin johdolla Jaroslavlissa toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1950 Normet valmistui säveltäjäksi Tallinnan konservatoriosta, jossa hätä opetti Heino Eller. Vuosina 1948–1957 Normet toimi Tallinnan musiikkiopiston opettajana ja sitten luennoijana, apulaisprofessorina ja professorina Tallinnan konservatoriossa 1950-luvun puolivälistä 1990-luvulle. Hän luennoi myös Helsingissä, Wienissä, Torontossa ja Pariisin Sorbonnessa.
Normet väitteli tohtoriksi Sibeliuksen sinfonioista Moskovassa 1969. Sen lisäksi hän tutki virolaista taidemusiikkia ja 1900-luvun sävellyksiä sekä osoitti mielenkiintoa itämaiseen musiikkiin.
Normet oli yksi Viron musiikkineuvoston perustajista 1992 ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Monipuolisesta urastaan hänet palkittiin 1989 Viron neuvostotasavallan kulttuurityöntekijöiden palkinnolla. Vuodesta 1984 kuolemaansa 1995 asti Normet asui Viljandissa, ja vuonna 2004 hänen talonsa seinään kiinnitettiin siellä muistolaatta.
Leo Normet oli naimisissa kirjailija Dagmar Normetin kanssa. Heidän poikansa on teatteri- ja elokuvaohjaaja Ingo Normet.
Repco

Repco (Replacement Parts Ltd) oli australialainen yhtiö, joka viritti ja huolsi kilpa-autojen moottoreita. Se toimitti Formula 1:ssä Brabhamille moottoreita kausilla 1966-1969 virittämällä Coventry Climaxin moottoreita. Repcon moottoreilla voitettiin ajajien mestaruus 1966 ja 1967. Repco jatkoi vielä sen jälkeen toimintaansa muissa autoluokissa.

Formula 1

Brabhamin lisäksi Repco toimitti myös LDS:lle moottorit kaudella 1968. Vaikka kolmilitraisessa moottorissa oli vain 300 hevosvoimaa, siinä oli laajempi vääntöalue. Jack Brabham voitti sillä neljä osakilpailua ja kauden 1966 mestaruuden. Seuraavalla kaudella tehoja oli jo 330 hv, ja Brabham uusi mestaruutensa. Kaudelle 1968 Repco toi uuden, itserakentamansa V8-moottorin, jossa oli yläpuolinen nokka-akseli. Moottori oli epäonnistunut, ja Repco alkoi vetäytyä Formula 1:stä. Kesken kauden 1969 Brabham luopui moottoreiden käytöstä, ja siirtyi käyttämään Fordia.
Emanuel Kolkki

Emanuel Kolkki (22. marraskuuta 1869 Kuru – 17. maaliskuuta 1940 Juuka) oli suomalainen pappi ja poliitikko.
Kolkki toimi kansanedustajana kahteen otteeseen, toukokuusta 1907 toukokuuhun 1909, jolloin hän edusti Suomalaista puoluetta, ja lokakuusta 1930 elokuuhun 1933, jolloin hän edusti Kansallista Kokoomusta. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1907, 1908 ja 1930, Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä ja hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa, talousvaliokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Kolkki toimi poliittisella urallaan myös kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä, Pielisjärven kunnanvaltuuston jäsenenä ja presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925 ja 1937.
Kolkki oli varsinaiselta ammatiltaan pappi. Hän suoritti teologian erotutkinnon vuonna 1894, neljä vuotta ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen, ja pastoraalitutkinnon vuonna 1899. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1895. Kolkki toimi pappisuransa alussa kirkkoherran apulaisena ja virkaa tekevänä kappalaisena Kesälahdella vuosina 1895–1896, saarnaajana ja kansakoulunopettajana Lavansaarella vuosina 1897–1901 ja Seiskarin seurakunnan ylimääräisenä pappina vuosina 1899–1901. Vuodesta 1901 vuoteen 1940 hän työskenteli toisena kappalaisena Pielisjärvellä. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1926.
Kolkki oli naimisissa Hildur Augusta Rosalie Vallen kanssa. He avioituivat vuonna 1897. Hän kuoli maaliskuussa 1940, 70 vuoden iässä.
Tim Mikkelson

Seurat

Mikkelson on edustanut Waikatoa vuosina 2008–2013. Lisäksi hän on pelannut Super Rugby-joukkueessa Chiefs vuosina 2008–2010.

Maajoukkue

Mikkelson on pelannut Uuden-Seelannin rugby-7-maajoukkueessa vuodesta 2008. Vuonna 2016 hänet valittiin joukkueen kapteeniksi.

Palkinnot ja saavutukset

Mikkelson valittiin Rugby World Cup Sevensin turnauksen parhaaksi pelaajaksi vuonna 2013 ja samana vuonna IRB:n vuoden parhaaksi rugby-7-pelaajaksi.
Honda VFR750F RC24

Honda VFR750F RC24 tai Honda VFR 750 F RC24 on Hondan vuosina 1986–1989 valmistama moottoripyörämalli, jossa on nelisylinterinen, nelitahtinen V-moottori. RC24 on ensimmäinen VFR750F-malli, jonka korvasi vuonna 1990 esitelty RC36-malli. Vuonna 1986 uuden VFR750F:n hinta oli 50 350mk.
Alkuperäinen VFR750F esiteltiin vuonna 1986 Hondan VF-sarjan seuraajaksi. Uudessa VFR750F:ssä oli uusi moottori tehtaan Endurance- ja USA:n Superbike-kilpailuissa käytetyistä moottoripyöristä lähes sellaisenaan. Verrattuna vanhempaan VF750F-malliin VFR750F:ssä oli lähes 12 kilowattia enemmän tehoa, 18 kg vähemmän painoa sekä matalampi painopiste.
RC24-mallia on kahta eri versiota, vuosina 1986 ja 1987 valmistettu VFR750FG/H ja vuosina 1988 ja 1989 valmistettu VFR750FJ/K. Uudempaan malliin muutettiin rengaskokojen lisäksi paksumpi etuhaarukka, väritys. Uusi malli sai lisäksi luotettavamman sytysjärjestelmän.

Moottori

VFR750F-mallissa on käytetty 748-kuutioista (poraus ja isku 70,0x48,6 mm), 16 venttiilistä, nestejäähdytettyä 90° V4 DOHC-moottoria, jossa on transistoroitu sytytysjärjestelmä. Moottorissa on rattailla toteutettu nokka-akselien voimansiirto. Siinä on neljällä Keihin VD34 kaasuttimella toteutettu polttoaineen syöttö. Voimansiirtona on 6-vaihteinen vaihteisto ja hydraulikäyttöinen märkä monilevykytkin. Toisioveto on toteutettu ketjulla.

Alusta

VFR750F:ssä on alumiininen palkkirunko, jossa on irrotettava takaosa, ja moottori toimii kantavana tekijänä. Etujarruna on kaksi hydraulisesti toimivaa levyjarrua ja TRAC-järjestemä, joka Hondan mukaan hillitsee etupään nyökkäämista jarrutuksissa. Takajarruna yksi hydraulisesti toimiva levyjarru. Etujousituksessa käytetään 140 mm joustavaa teleskooppia. Takajousen liikkumavara on 105 mm.
Sisäperämoottori

Sisäperämoottori on venekäyttöön tarkoitettu propulsiojärjestelmä.

Rakenne

Sisäperämoottori koostuu veneen sisätiloissa aivan perässä sijaitsevasta moottorista ja moottorin takaa perälaidan läpi menevästä perävetolaitteesta, jonka päässä on potkuri. Potkureita voi olla joko yksi tai kaksi. Perävetolaite muistuttaa perämoottorin alaosaa. Peräsintä ei tarvita, koska venettä ohjataan perävetolaitetta kääntämällä. Vetolaite voidaan kipata kuten perämoottori veneen ollessa kiinnitettynä laituriin, mutta se ei yleensä nouse vedestä kokonaan kuten perämoottori. Moottorit ovat yleensä samoja kuin akselivetoisissa veneissä. Moottori voi olla ottomoottori tai dieselmoottori.
Perinteiset sisäperämoottorit ovat moottoriveneiden ratkaisuja, purjeveneissä on käytössä kuitenkin ”saildrive”-tyyppisiä sisämoottoreita, joissa perävetolaitetta muistuttava voimansiirto menee pohjan läpi perän sijaan.

Historia

Sisäperämoottori on uusin veneiden potkuripropulsiojärjestelmistä. Se kehitettiin Yhdysvalloissa 1950-luvulla ja alkoi saavuttaa suosiota 60-luvulla. Markkinoilla oli alkujaan lukuisia toimijoita, mutta nykyään kaksi merkkiä hallitsevat markkinoita: Mercruiser ja Volvo Penta. Suomessa sisäperämoottori on ollut vähemmän suosittu kuin Yhdysvalloissa, ja eniten sisäperämoottoreita Suomen vesillä onkin ollut Yhdysvalloissa rakennetuissa veneissä. Moottoriteknisesti sisäperämoottoreissa käytettävät bensiinimoottorit eivät ole seuranneet muuta moottorikehitystä, vaan moottoreita on pidetty vanhanaikaisina verrattuna uusiin perämoottoreihin. Dieselsisäperämoottorit ovat kuitenkin kehittyneet voimakkaasti muun dieseltekniikan tahdissa.

Käyttö ja ominaisuudet

Sisäperämoottori on keskikokoisten ja kookkaiden veneiden vetojärjestelmä, joskin aivan kookkaimmat veneet ovat yleensä akselivetoisia. Sisäperämoottorilla varustetut veneet ovat yleensä liukuvalla rungolla varustettuja nopeita veneitä, ja täten sisäperämoottorien tehot ovat alkaneet luokasta yli 120 hv. Pienissä veneissä painon ja rakenteen yksinkertaisuuden takia käytetään yksinomaan perämoottoreita. Mercruiser julkaisi kuitenkin vuonna 2007 Vazer-sisäperämoottorin, jossa on tehoa vain 100 hv, yrittäen näin pääsyä perämoottorien hallitsemille markkinoille. Retkeilyyn tarkoitetuissa veneissä sisäperämoottorin sijainti veneen takaosassa jättää keskelle enemmän tilaa muulle varustukselle kuin akselivetoisissa ratkaisuissa. Toisaalta veneen perä voidaan muotoilla helppoa veneeseen astumista silmällä pitäen toisin kuin perämoottoriveneissä. Sisäperämoottorit ovat yleisiä ajelukäyttöön tarkoitetuissa huviveneissä, ja kalastuskäyttöön tarkoitetuissa käytetään joko perämoottoria tai akselivetoa. Akseliveto hukkaa osan moottorin tehosta potkurinakselin viistossa olon takia, kun taas perävetolaite on vaakasuorassa, joten tehoa ei mene hukkaan.
Juominen

Juominen on nestemäisen aineen nauttimista suun kautta. Ihmisen juodessa juotava neste eli juoma nostetaan tavallisesti mukilla, juomalasilla tai muulla astialla suuhun, minkä jälkeen juoma nielaistaan. Joitakin juomia voidaan nauttia myös pillillä. Luonnonvaraiset eläimet juovat yleensä suoraan vedestä, kotieläimet myös astioista tai karja ja siipikarja myös juomakupeista tai muista juomalaitteista.
Juomiin sisältyvän veden saanti on välttämätöntä elämän kannalta. Veden lisäksi on lukuisia eri juomia. Tilaa, jolloin ihmiselle tulee pakollinen tarve saada vettä tai jotain muuta juomaa, kutsutaan janoksi. Nälkä tappaa ihmisen paljon hitaammin kuin jano. Siksi säännöllinen juominen on erittäin tärkeää.
Eräät juomat, kuten virvoitusjuomat ja alkoholijuomat, ovat suurina määrinä ja jatkuvasti nautittuina terveydelle vaarallisia.

Juomisen tärkeys

Ihminen on noin 62-prosenttisesti vettä, ja jo muutaman prosentin nestehukka heikentää työkykyä merkittävästi. Kahdenkymmenen prosentin vajaus johtaa kuolemaan. Ilman vettä ei voida tuottaa ruokaa eikä ylläpitää teollisuutta tai energiantuotantoa. Koska vettä poistuu ihmisestä monella tavalla, ihminen tarvitsee elääkseen jatkuvasti merkittäviä määriä vettä. Päivittäinen nesteen tarve on lähes kolme litraa.
Liiallinen veden juominen voi olla hengenvaarallista, sillä se voi äärimmäisissä tilanteissa johtaa aivojen turpoamiseen, välttämättömien elintoimintojen päättymiseen ja kuolemaan.
Wilho Rewell

Wilho Rewell (13. huhtikuuta 1871 Porin mlk. – 12. kesäkuuta 1951 Pori ) oli suomalainen toimittaja, juristi ja pormestari.
Oikeustiedettä Helsingin yliopistossa opiskellut Rewell työskenteli toimittajana porilaisessa Satakunta-sanomalehdessa vuosina 1891–1904, jonka jälkeen hän toimi muun muassa oikeusneuvosmiehenä. Porin pormestariksi Rewell valittiin vuonna 1919 ja hän oli virassa aina vuoteen 1941 saakka. Wilho Rewellin poika oli kauppaneuvos Arvi Raikkala.
Moulins-lès-Metz

Nähtävyyksiä

Kunnan alueella sijaitsee useita linnoja, joita ovat alkujaan 1300-luvulla rakennettu Château Fabert, Château de l'ermitage Saint-Jean sekä nykyään kaupungintalona toimiva Château Grignan. Kunnan erikoisin nähtävyys on vanha silta (Vieux Pont). Se rakennettiin ylittämään Moseljoki, mutta vuonna 1614 joki muutti uomaansa ja silta jäi kuivalle maalle. Nykyään sillan kaaret ovat puoliksi maahan hautautuneina.
Chíos (kaupunki)

Myöhempi historia

Bysanttilaisella kaudella kaupungin merkitys kasvoi jälleen. Vuonna 1346 kaupungin saivat haltuunsa genovalaiset. Osmanit valtasivat kaupungin vuonna 1566 ja pitivät sen hallussaan vuoteen 1912, jolloin Chíoksesta tuli osa Kreikkaa.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Chíoksen arkeologinen museo, bysanttilainen museo, genovalaisaikainen linna (vuodelta 1433) sekä katedraali. Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva bysanttilaisaikainen Néa Monín luostari sijaitsee noin 15 kilometriä kaupungista länteen. Kaupungissa toimii yksi Egean yliopiston yksiköistä ja sen kauppatieteellinen tiedekunta. Kaupunki on saaren pääsatama, ja sieltä on yhteydet Pireukseen ja lähisaarille. Chíoksen lentoasema sijaitsee noin kolme kilometriä kaupungista etelään.
Chíos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä uudeksi Chíoksen kunnaksi yhdessä Ágios Mináksen, Amanín, Ionían, Kampóchoran, Kardámylan, Mastichochórian ja Omiroúpolin kanssa.
Nahuel Guzmán

Seurajoukkueura

Guzmán aloitti uransa kotikaupunkinsa Newell's Old Boysissa, jonka edustusjoukkueessa Primera División de Argentinassa hän pelasi vuodet 2005-2014. Vuonna 2013 hän voitti Primera Divisiónin Torneo Finalin joukkueensa kanssa. Vuosina 2008-2009 Guzmán kävi lainalla Primera B Nacionalin Independiente Rivadaviassa. Yhteensä hän pelasi Old Boysissa 81 ottelua liigassa ja 17 Copa Libertadoresissa.
Heinäkuussa 2014 Guzmán siirtyi Primera División de Méxicon Tigres de la UANL:in riveihin. Myös Tigresin paidassa Guzmán on esiintynyt Copa Libertadoresissa.

Maajoukkueura

Argentiinaa alle 17-vuotiaissa ja alle 20-vuotiaissa edustanut Guzmán oli mukana vuoden 2003 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa Suomessa, josta Argentiina saavutti MM-pronssia. Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa Guzmán debytoi lokakuussa 2014 ystävyysottelussa Hong Kongia vastaan.
Ben 10: Secret of the Omnitrix

Juoni

Viimeisin taistelu tohtori Animoa vastaan on saanut Omnitrixin itsetuholaskentaan. Benin täytyy matkustaa läpi galaksien yhdessä Tetraxin kanssa löytääkseen Omnitrixin luojan Azmuthin, sillä hän on ainoa, joka kykenee korjaamaan ongelman. Vilgax seuraa kuitenkin heitä koko matkan ajan yrittäen samalla kaapata Omnitrixin itselleen.
Matkan edetessä Ben tapaa Azmuthin assistentin Myaxxin, joka on Vilgaxin näköinen ja kertoo, että luojan voi löytää Xenon-planeetalta. Siellä he joutuvat Floraunojen (Wildvinejen) kohteeksi ja ne vievät Gwenin mukanaan. Kun he pääsevät luojan luo, Azmuth ei suostu auttamaan. Ben on raivoissaan, hän menetti serkkunsa ja nyt Omnitrix tuhoaisi koko universumin! Ben ei sulata sitä, joten hän käy toimeen. Kun Vilgax hyökkää SixSixin kanssa Xenonille, Azmuthin on pakko auttaa. Azmuth deaktivoi ja korjaa Omnitrixin, ja tällä kertaa siinä on Jättimäinen yllätys...