google/wiki40b huggingface dataset:
Pikkukultarinta

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11–12,5 cm ja paino 7–9 g, pajulinnun kokoinen. Väritykseltään harmahtava päältä ja vaalea alta. Vaalea silmäkulmanjuova. Laulu on erittäin kiihkeä, parin-kolmen sekunnin mittainen livertely. Kutsuääni, lyhyt maiskahdus, muistuttaa hieman kerttujen ääniä.

Levinneisyys

Keskiaasialainen laji, jonka esiintymisalue on laajenemassa länteen. Muutamia pareja pesii Suomen itäosissa, Karjalassa jo runsaampi. Katso myös aavikkokultarinta. Laji on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa Intian niemimaalla.
Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 10 miljoonaa neliökilometriä, Euroopassa elää 60 000–160 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Erityyppiset metsät ja pensaikot sekä puutarhat.

Lisääntyminen

Pesä on matalalla pensaassa tai kasvillisuuden varassa. Munia on 4–6 ja muna painaa noin 1,27 g. Molemmat emot hautovat 12–14 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin 13 päivän ikäisinä ja itsenäistyvät noin 2 viikkoa myöhemmin. Pesii yleensä vain kerran kesässä.

Ravinto

Hyönteissyöjä.
Χ²-testi

χ²-testi (khiin neliö -testi) on mikä tahansa tilastollinen testi, joka noudattaa χ²-jakaumaa, kun nollahypoteesi on voimassa, tai jossa testisuureen todennäköisyysjakauma voidaan saada noudattamaan χ²-jakaumaa kasvattamalla otoksen kokoa riittävän suureksi. 
χ²-testin suure on riippuvuuden määrän matemaattinen mitta, joka on eniten käytetty tunnusluku tarkasteltaessa riippuvuuden tilastollista merkitsevyyttä. Sen arvo on nolla tarkalleen silloin, kun tarkasteltavat muuttujat ovat tilastollisesti riippumattomia. Khiin-neliö on puhtaasti matemaattisesti perusteltu suure, ja sen jakauman muoto riippuu vain vapausasteista.
Riippumattomuus χ²-testillä voidaan todeta vain osoittamalla, että yhteisjakauma tekijöityy. Tällöin havaitut frekvenssit ovat kaikki yhtä suuria kuin riippumattomuustilanteen mukaiset frekvenssit eli odotetut frekvenssit, sovitteet. Jäännös kullekin havaintoarvolle voidaan laskea vähentämällä sovite alkuperäisestä arvosta. Yksinkertaisin tapa muodostaa standardoitu jäännös on suorittaa standardointi Poisson-jakaumaan liittyvällä tavalla jakaen jäännökset sovitteiden neliöjuurilla. Khin-neliö saadaan laskemalla nämä standardoidut jäännökset yhteen, jonka jälkeen niitä verrataan taulukoituihin arvoihin.
Punalakkiherttu

Levinneisyys

Punalakkiherttua tavataan Angolassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Sitä on kuvattu yleisestä paikallisesti runsaslukuiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vielä vaarassa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Felix Loch

Ura

Loch voitti vuoden 2010 talviolympialaisista Vancouverista kultaa yksiköstä. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa hän uusi olympiavoittonsa ja voitti kultaa myös sekajoukkuekilpailusta. MM-kilpailuista Loch on saavuttanut peräti yhdeksän kultaa ja kaksi hopeaa. Mitaleista neljä kultaa ja molemmat hopeat ovat tulleet yksiköstä. EM-kilpailuista Lochilla on sekajoukkuekulta ja kaksi yksikköpronssia.
Loch työskentelee siviilissä poliisina.
Opel Antara

Opel Antara (2006–2017)

Antaran muotoilu perustuu Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2005 esiteltyyn kaksioviseen Antara GTC -konseptiautoon. Tuotantomallin ensiesittely tapahtui seuraavana vuonna Pariisin autonäyttelyssä. 
Euroopassa Antaran bensiinimoottorit olivat 2,4 Ecotec (140 hv) ja 3,2 V6 Ecotec (227 hv). Ainoa dieselmoottori oli 2,0-litrainen CDTI (150 hv). Mallivuodelle 2008 valikoimaa täydennettiin CDTI-dieselin 127-hevosvoimaisella versiolla. Muilla markkinoilla tarjolla on erilaisia vaihtoehtoja aina 3,6-litraiseen V6-moottoriin asti.
Antara koki kevyen kasvojenkohotuksen vuoden 2010 lopussa. Ulkoasuun tehtiin pieniä muutoksia ja sisällä keskikonsolin säilytystiloja laajennettiin aikaisempaa monikäyttöisemmiksi. Samalla auton keulalle tuli myös uusi Opelin logo. Sähköinen käsijarru ja mäkilähtöavustin tulivat vakiovarusteiksi.

2,0 litran dieselin korvasi uusi Euro 5 -normit täyttävä 2,2-litrainen (160/181 hv) moottori ja 2,4 Ecotecin teho nousi uudistusten myötä 165 hevosvoimaan.
Air Nova

Historia

Air Nova perustettiin kesäkuussa 1986 kahdella DHC Dash 8-100 konella lentäen viiteen eri kohteeseen Kanadan itä-rannikolla. Seuraavina vuosina yhtiön kannattavuuden parantuminen mahdollisti lisätä DCH Dash 8 kalustoa. BAe 146 suihkukoneiden hankinta mahdollisti uusien reittien avaamisen Kanadassa ja Yhdysvaltoihin. Keväällä 1999 Air Alliance ja Air Nova yhdistyivät ja ottivat nimekseen Air Nova.
Air Nova kuului Star Alliance -yhteenliittymään.
Nostalgia

Nostalgia tarkoittaa menneen ikävöintiä, kaihoa ja haikeutta. Nostalgiaan liittyy usein menneen aikakauden ihannointia. Sananmukainen merkitys sanalle nostalgia on koti-ikävä, kotimaan kaipuu. Se on johdettu kreikan kielen sanoista nostos, kotiinpaluu ja algos, tuska.
Nivelkärsäiset

Tunnistaminen

Nivelkärsäiset tunnistaa helposti niiden suuosista, jotka ovat kehittyneet pitkäksi pistäväksi kärsäksi. Kärsän avulla ryhmän hyönteiset nauttivat nestemäistä ravintoa, joka on yleensä kasviperäistä. Luteiden alalahkosta löytyy kuitenkin myös muutamia petoja sekä verta imeviä loisia.
Aikuisten nivelkärsäisten koko vaihtelee välillä 1 mm – 15 cm. Lahkon tieteellinen nimi Hemiptera tarkoittaa puolisiipistä ja viittaa tapaan, jolla monien lajien etusiipien tyviosa on paksuuntunut nahkamaiseksi ja lentämiseen sopimattomaksi. Rakenne on analoginen kovakuoriaisten peitinsiipien kanssa. Takasiivet soveltuvat lentämiseen. Osa lajeista on kokonaan siivettömiä.
Etenkin kirvansukuisten elinkierto on monimutkainen ja siihen kuuluu joukkosiirtymiä ravintokasvista toiseen. Kirvoille on tyypillistä useiden neitseellisesti lisääntyvien sukupolvien esiintyminen kasvukauden aikana. Talvehtiminen voi tapahtua aikuisena, toukkana tai munana. Muodonvaihdos on vaillinainen.
Mustavirta (Janakkala, Kirinmylly)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,1 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Vuolujoen valuma-alueeseen (35.775) se kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 120,7 metriä mpy.
Six Degrees of Inner Turbulence

Kiertue

Albumin julkaisua seurasi World Tourbulence -kiertue, joka vei Dream Theaterin Pohjois-Amerikan lisäksi Eurooppaan ja Aasiaan. Kiertueen aikana yhtye esiintyi yhdessä muun muassa Pain of Salvationin, King’s X:n ja Joe Satrianin kanssa. Kiertueella yhtye soitti entistä pidempiä konsertteja, jotka koostuivat kahdesta väliajan erottamasta osiosta. Yhtye esitti muun muassa albumin nimikappaletta kokonaisuudessaan sekä "Instrumedley"-sikermää, joka koostui yhtyeen levyttämistä instrumentaalikappaleista, sekä muiden kappaleiden instrumentaaliosuuksista. Dream Theater aloitti kiertueella myös uuden perinteen, jossa se konsertoidessaan peräkkäisinä iltoina samassa kaupungissa esittää kokonaisuudessaan cover-version jostain klassikkoalbumista. World Tourbulence -kiertueella tähän käsittelyyn pääsivät Pink Floydin Dark Side of the Moon, Metallican Master of Puppets ja Iron Maidenin The Number of the Beast.
Panimo

Panimoiksi kutsutaan oluita valmistavia yrityksiä ja paikkaa, jossa olutta valmistetaan. Suurimmat panimoalan yritykset ovat monikansallisia suuryrityksiä, jotka ovat viime vuosina laajentuneet voimakkaasti yritysostojen ja -fuusioiden ansiosta.

Panimot Suomessa

Vielä 1700-luvun lopulla Suomessa olutta sai myydä vapaasti lähes kuka tahansa maistraatin luvalla. Tilanne muuttui kun Helsingin maistraatti päätti perustaa oluen ja kaljan panimon. Siltä yksinoikeudet myytävien mallasjuomien valmistukseen osti Nikolai Sinebrychoff vuonna 1819. Hänen nimeään kantava panimo on edelleen toiminnassa (Sinebrychoff siirtyi kokonaan Carlsbergin omistukseen vuonna 1999). Panimoteollisuus kasvoi 1800-luvun jälkeen ja Suomessa oli 114 panimoa vuonna 1882.  Suomen Panimoteollisuus Yhdistys perustettiin Hotelli Kämpissä 1. marraskuuta 1902. Ennen kieltolain voimaantuloa raittiusaate oli voimissaan. Olutpanimoiden toimintamahdollisuuksia kavennettiin veronkorotuksilla. Mallasveroa korotettiin kahdeksankertaiseksi vuosina 1907–1909. Oluen sijaan kaljaa valmistavat kaljapanimot saivat sen sijaan valmistaa mietoja mallasjuomia (2,5 tilavuusprosenttia) verovapaasti ilman viranomaisvalvontaa. Vuonna 1912 Suomessa oli 60 olutpanimoa. Väliaikainen kieltolaki tuli voimaan syyskuussa 1917 ja virallinen kesäkuun alussa 1919.
Kieltolaki kaatui kansanäänestyksellä, joka järjestettiin joukukuussa 1931. Uuden väkijuomalain mukaan äkijuomiksi määriteltiin kaikki aineet, jotka sisälsivät yli 2,25 painoprosenttia alkoholia. Niiden valmistus, maahantuonti ja kauppa oli valtion väkijuomayhtiön Oy Alkoholiliike Ab:n yksinoikeus. Keväällä 1932 Alkoholiliike myönsi oluen valmistusoikeuden 44 panimolle. Lain mukaan alkoholiliike sai harjoittaa vähittäismyyntiä vain kaupungeissa ja kauppaloissa. 1950-luvun alussa verollisia mallasjuomia valmisti 28 tehdasta.
Uusi alkoholi- ja keskiolutlaki tuli voimaan 1969 taaten myyntioikeudet lähes 18000 elintarvikeliikkeelle. Panimoala keskittyi Suomessa ja vuonna 1973 kolme suurinta panimoa valmisti 83 % tuotannosta. Yrityskauppojen seurauksena seuraavan vuosikymmenen vaihteessa jäljellä oli enää Hartwall, Sinebrychoff ja Olvi. Vuoden 1995 alkoholilaissa Alkolta poistettiin monopolioikeudet vähittäismyyntimonopolia lukuun ottamatta. Tämän jälkeen Suomeen on kolmen suuren panimon ohella toiminut pienpanimoita. Niistä vanhin on vuonna 1987 sahdin valmistuksen aloittanut Lammin Sahti. Sadas pienpanimo sai valmistusluvan toukokuussa 2018.
Intialainen elokuva

Intialainen elokuva on yleisnimitys kaikille Intian niemimaalla, nykyisen Intian alueella, tehdylle elokuville. Se jakaantuu edelleen useisiin alahaaroihin mm. kielien perusteella.
Intian elokuvateollisuus on tuotettujen elokuvien lukumäärällä mitattuna maailman suurin (877 pitkää elokuvaa ja 1177 lyhytelokuvaa vuonna 2003). Elokuvaliput Intiassa ovat hyvin halpoja, keskimääräinen hinta on noin 0,24 euroa. 73% kaikista Aasian-Tyynenmeren alueen elokuvalipuista ostetaan Intiassa (yhteisarvo arvioitu 3,6 miljardiksi euroksi). Intiassa on myös maailman suurin elokuvakaupunki, Ramoji Film City. Muita vastaavia ovat Intian elokuvapääkaupungin Mumbain elokuvakaupunki sekä Noida Film City, jossa majaansa pitää 50 satelliittikanavaa sekä kansainvälinen elokuvaoppilaitos Asian Academy of Film & Television. Elokuvateollisuutta pitää yllä suurelta osin maksava yleisö. The Central Board of Film Certification of Indian mukaan jokainen intialainen käy keskimäärin neljä kertaa vuodessa elokuvissa. Hiljattain intialainen elokuva on tullut tunnetummaksi myös muualla maailmassa, etenkin maissa joissa on intialaisperäistä väestöä.

Alueelliset filmiteollisuudet

Virallinen tilastointi jaottelee Intiassa tuotetut elokuvat niiden kielten mukaan. Tämä käytäntö heijastelee osavaltioiden uudelleenjärjestelyä kielirajojen mukaan 1952-1970. Vaikka myös historioitsijat käyttävät tätä järjestelmää , se ei välttämättä kerro elokuvan tai sen ohjaajan maantieteellisestä alkuperästä. Esimerkiksi bengaliohjaaja Mrinal Sen ohjasi elokuvia orijaksi (Orissan osavaltion kieli), teluguksi (Andhra Pradesh) ja hindiksi (mm. Uttar Pradesh, Bihar, Madhya Pradesh). Intiassa tuotetaan elokuvia noin kolmellakymmenellä eri kielellä. Suurimmilla kielillä (hindi, bengali, marathi, kannada, tamili, telugu ja malajalam) on kaikilla oma elokuvateollisuutensa.
Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälinen liike

Punaisen Ristin kansainvälinen komitea

Punaisen Ristin kansainvälisen komitean (ICRC) kotipaikka on Genevessä. Siihen kuuluu 25 jäsentä, jotka ovat Sveitsin kansalaisia. Komitea nimittää uusia jäseniä, jos jäseniä eroaa tai kuolee. Komitea on perustettu 1863 sveitsiläisen liikemiehen ja humanistin Henri Dunantin aloitteesta, johon aihetta antoivat varsinkin kokemukset neljä vuotta aikaisemmin käydystä Solferinon taistelusta  ja hänen kirjoittamansa kirja Solferinon muisto.
Komitea on saanut Nobelin rauhanpalkinnon 1917, 1944 ja IFRC:n kanssa 1963. ICRC on yksi harvoista kansainvälisesti tunnustetuista ei-valtiollisista organisaatioista. Sen asema perustuu Geneven sopimuksiin, jotka ovat yksi kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perusasiakirjoista ja joista käytetään usein myös nimitystä "sodan lait"  (jus in bello).

Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansallisten yhdistysten liitto

Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälinen liitto (IFRC) perustettiin toukokuussa 1919 eri maihin perustettujen Punaisen Ristin kansallisten yhdistysten kattojärjestöksi. Siihen kuuluvat kaikki eri maiden Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansalliset yhdistykset. Suomen Punaisen Ristin kansallinen yhdistys perustettiin 7. toukokuuta 1877 haavoitettujen ja sairaiden sotilaiden hoitoa varten.
Eri maiden kansalliset yhdistykset järjestävät katastrofiapua, kehittävät paikallista auttamisvalmiutta, ylläpitävät veripalvelutoimintaa useissa maissa, huolehtivat pakolaisista, antavat ensiapukoulutusta sekä pyrkivät edistämään yleistä tietoisuutta kansainvälisistä humanitaarisista periaatteista. Punaisen Ristin kansalliset yhdistykset käyttävät tunnuksenaan punaista "Geneven ristiä" valkoisella pohjalla. Ensimmäisen Geneven sopimuksen mukaan sairaanhoitoon tarkoitettuja ajoneuvoja ja rakennuksia vastaan hyökkääminen on kiellettyä.
Punaisen ristin ja punaisen puolikuun tunnusten rinnalle järjestön viralliseksi tunnukseksi hyväksyttiin vuonna 2005 joulukuussa punaisen kristallin merkki. Merkin tarkoitus on olla uskontojen ja kulttuurien kannalta neutraali.
Luxemburgin valtaus

Taustaa

Toisen maailmansodan alkaminen 1. syyskuuta asetti Luxemburgin hallituksen vaikeaan tilanteeseen. Toisaalta kansa sympatisoi länsiliittoutuneita, mutta maan vuoden 1867 Lontoon sopimuksella vahvistettu puolueettomuuspolitiikka vaati hallitusta pysymään riippumattomana muiden maiden riidoista. Radio Luxemburg lopetti 1. syyskuuta lähetyksensä. Keväällä 1940 valmisteltiin asemia Saksan ja Ranskan rajoille. Valmistajansa mukaan nimetty Schuster-linja sisälsi massiivisia betonisia tiesulkuja, joissa oli teräsovet. Niiden tehtävänä hidastaa maahan tunkeutuvan hyökkääjän etenemistä ja mahdollistaa Luxemburgin puolueettomuuden takaajille avun toimittaminen. Tosiasiassa esteet olivat lähinnä nimellisiä ja ne auttoivat lähinnä kansalaisten rauhoittamisessa. Luxemburgin asevoimat koostuivat pienestä vapaaehtoisjoukosta, koska Lontoon sopimuksella oli kielletty varsinaisten asevoimien ylläpito. 
Muutamien väärien hälytysten jälkeen keväällä 1940 todennäköisyys Ranskan ja Saksan väliseen yhteenottoon kasvoi. Saksa lopetti koksin toimittamisen Luxemburgin terästeollisuudelle.

Valtaus

Schusterlinjan teräsovet määrättiin suljettaviksi 10. toukokuuta 1940 kello 03.15 sen jälkeen kuin oli havaittu saksalaisjoukkojen liikkuvan rajan takana Our, Sauer ja Mosel-jokien alueella. Saman aikaisesti siviileiksi pukeutuneet Saksan erikoisjoukot, jotka saivat saksalaissyntyisiltä luxemburgilaisilta apua, yrittivät tuloksetta estää radiolähetyksiä ja varustautumista pitkin Saksan vastaista rajaa. Ruhtinasperhe evakuoitiin asunnostaan Colmar-Bergistä Suurherttuan palatsiin Luxemburgin kaupunkiin.
Saksan 1., 2. ja 10. panssaridivisioona ylittivät rajan kello 04.35 kohtaamatta merkittävää vastarintaa ainoastaan muutama silta tuhoutui ja joitakin miinoituksia purettiin. Luxemburgin vapaaehtoisjoukot eivät poistuneet kasarmeiltaan. Poliisit asettuivat vastarintaan, mutta heidän varusteensa olivat riittämättömät. Pääkaupunki vallattiin ennen puolta päivää. Luxemburgilaisista joutui sotavankeuteen 75 sotilasta ja poliisia, kuusi poliisia ja yksi sotilas haavoittui.
Ranskan 3. kevyt ratsuväkidivisioona (kenraali Petiet), jonka tukena olivat 1. Spahiprikaati (evesti Jouffault) ja 5. panssaripataljoonan 2. komppania, ylitti Luxemburgin etelärajan tehtävään selvittää saksalaisjoukkojen kokoonpano ja sijainti. Ranskalaiset kuitenkin vetäytyivät ensimmäisen kohtaamisen jälkeen Maginot-linjan taakse. Iltaan mennessä pääosa Luxemburgista aivan eteläisintä osaa lukuun ottamatta oli saksalaisten hallinnassa. Yli 90 000 siviiliä evakuoitiin Esch-sur-Alzettesta saksalaisten hyökkäyksen seurauksena. Näistä 47 000 Ranskaan ja loput Luxemburgin keski- ja pohjoisosiin.
Suurherttuatar Charlotte ja pääministeri Pierre Dupong pakenivat Ranskan ja Portugalin kautta Britteinsaarille, josta he siirtyivät edelleen sodan aikana Kanadaan. Charlottesta tuli Lontoossa kansallisen yhtenäisyyden symboli. Hänen vanhin poikansa ja perillisensä Jean liittyi vapaaehtoisena Britannian armeijaan 1942. Ainoa Luxemburgiin jäänyt hallituksen jäsen oli Albert Wehrer sekä 41 varajäsentä.
Colin Greening

Ura

Ottawa Senators varasi Greeningin NHL:ään numerolla 204 varaustilaisuuden 2005 seitsemännellä kierroksella. Varauksensa jälkeen hän pelasi yhden kauden, 2005–2006, Nanaimo Clippersissä juniorisarja BCHL:ssä ja neljä kautta, vuodesta 2006 vuoteen 2010, Cornellin yliopiston joukkueessa Big Redissä yliopistosarja ECAC:ssä. Hän oli voittamassa vuonna 2010 ECAC:n mestaruutta joukkueensa kapteenina.
Greening aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 Ottawa Senatorsin farmijoukkueessa Binghamton Senatorsissa, jossa oli voittamassa vuonna 2011 AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2010–2011 AHL:ssä, mutta myös 24 ottelua NHL:ssä. Hän teki ensiesiintymisensä NHL:ssä 1. helmikuuta 2011, jolloin Ottawa kohtasi vierasottelussa New Jersey Devilsin.  
Greening lopetti uransa 33-vuotiaana heinäkuussa 2019.
Albert R. Broccoli

Ura

Broccoli syntyi Yhdysvalloissa, minne hänen isänsä ja setänsä olivat muuttaneet Calabriasta vuosisadan vaihteessa; hän kasvoi Long Islandilla setänsä omistamalla maatilalla, jolla viljeltiin parsakaalia. Serkkunsa Pat DeCiccan innoittamana Broccoli lähti Hollywoodiin, missä hän tutustui muun muassa Howard Hughesiin. Hughes palkkasi hänet apulaisohjaajaksi elokuvaansa Lainsuojaton. Toisessa maailmansodassa Broccoli palveli laivastossa.
1950-luvulla Broccoli perusti Irving Allenin kanssa Warwick Films -tuotantoyhtiön ja ryhtyi tuottamaan elokuvia Britanniassa, jossa riittävästi paikallista työvoimaa hyödyntävät tuotannot saivat huomattavan määrän valtionapua. Ensimmäinen Broccolin tuottama elokuva oli vuonna 1954 ensi-iltansa saanut Punaiset paholaiset, jonka pääosassa oli Alan Ladd.
James Bond -elokuvia Broccoli alkoi tuottaa yhteistyössä osaan Flemingin teoksista elokuvaoption hankkineen Harry Saltzmanin kanssa. Vuonna 1975 Saltzman myi osuutensa United Artistsille. Vuoden 1968 Chitty Chitty Bang Bangia lukuun ottamatta Broccoli omisti käytännössä koko lopun uransa James Bond -elokuville. Niitä tehtiin hänen kuolemaansa mennessä kaikkiaan 17 kappaletta, mutta vuoden 1995 elokuvan 007 ja kultainen silmä tuottivat jo hänen tyttärensä Barbara Broccoli ja ottopoikansa Michael G. Wilson.
Vuonna 1982 Broccoli sai Yhdysvaltain elokuva-akatemian Irving G. Thalbergin muistopalkinnon ja vuonna 1987 kuningatar Elisabet II nimitti hänet Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE).

Yksityiselämä

Broccoli oli kolmesti naimisissa: ensin Gloria Blondellin kanssa 1940–1945 ja Nedra Clarkin kanssa 1951–1956, sitten Dana Wilsonin kanssa vuodesta 1959 kuolemaansa saakka. Kolmannesta liitostaan hänellä oli kaksi tytärtä, Tina Broccoli-Brewster ja Barbara Broccoli, sekä poika Tony Broccoli. Lisäksi perheeseen kuului Michael G. Wilson, Danan poika aiemmasta liitosta.
Broccolin omaelämäkerta When The Snow Melts julkaistiin postuumisti vuonna 1998.
Bastvikin kartano

Bastvikin kartano on kartano Espoossa, Saunalahden kaupunginosassa. Se on alueen vanhin tunnetuin tila. Kartanon päärakennuksen nykyinen ulkonäkö on peräisin 1920-luvun lopulta, ja se on arkkitehti Väinö Toivion käsialaa. Itse rakennus on kuitenkin huomattavasti vanhempi, oletettavasti 1800-luvun alusta. Sen tarkkaa ikää ei tiedetä. Vuoden 2005 keväällä aloitettiin kartanon kunnostamistyöt.
Oskar Hackman

Walter Oskar Hackman (27. heinäkuuta 1868 Viipuri – 2. elokuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja valtiopäivämies.
Hackmanin vanhemmat olivat konsuli Woldemar Hackman ja Emilia Krohn.. Hän pääsi ylioppilaaksi Leipzigissä 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1904 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1905.
Hackman oli mukana säätyvaltiopäivillä aateliston edustajana.
Aurelianuksen muuri

Aurelianuksen muuri on Rooman kaupunkia ympäröivä antiikin aikainen puolustusmuuri. 
Rooman kaupunki luotti pitkään siihen, että vihollinen torjutaan jossakin kaukana valtakunnan ulkorajoilla. 200-luvun puolivälissä barbaarit alkoivat kuitenkin uhata itse pääkaupunkia, joka oli jo kauan sitten kasvanut vanhan Serviuksen muurin yli. Noin 19 kilometriä pitkä uusi kaupunginmuuri rakennettiin vuosina 270–275 keisari Aurelianuksen käskystä.
Muuri valmistui keisari Probuksen hallintokaudella. Muurista tuli noin 20 kilometriä pitkä, ja se ympäröi kaupunkia joka puolelta. Paikoitellen muurin osina käytettiin tosin rakennusten ja rakennelmien seiniä. Lisäksi Tiberjoen jyrkät rantapengermät korvasivat muurin kaupungin länsipuolella.
Muuri oli noin kahdeksan metriä korkea ja 3,5 metriä paksu. Alkuperäisenä rakennusaineena käytettiin tiiliä, mutta myöhemmin muuria vahvistettiin myös muilla materiaaleilla. Alkuperäiseen muuriin kuului myös noin 380 vartiotornia sekä 14 suurta porttirakennelmaa.
Keisari Honorius vahvisti muuria 400-luvun alussa niin, että sen korkeimmat osat nousivat 11 metriin. Tämän jälkeen muuria hyödynnettiin Rooman puolustuksessa vaihtelevalla menestyksellä. Viimeisen kerran sen edustalla taisteltiin vuonna 1870, kun Italian kuningaskunnan joukot valtasivat Rooman paavilta.
Suurin osa muurista on säilynyt hyvin näihin päiviin asti. Säilyneistä porteista vaikuttavimpia ovat Porta San Sebastiano ja Porta San Paolo. Renessanssiaikana ja myöhemminkin muuriin on rakennettu myös uusia portteja kuten Porta San Giovanni lähellä Lateraanikirkkoa sekä Porta del Popolo keskustasta pohjoiseen johtavan pääkadun Via del Corson pohjoispäässä.
Yoshi’s Universal Gravitation

Juoni

Bowser on suututtanut Hongo-nimisen hengen. Hongo sulkee Bowserin Yoshi-saarelle (Yoshi’s Island) ja muuttaa koko saaren näyttämökirjaksi (pop-up book). Bowserin lisäksi vankina kirjan sisällä ovat myös kaikki muut Yoshi-saaren asukkaat.
Yoshi tapaa yllätyksiä rakastavan hengen, joka antaa hänelle kyvyn kallistaa näyttämökirjan maailmaa. Henki kertoo, että jos Yoshi pystyy vangitsemaan Bowserin kirjan viimeiselle sivulle uuden kykynsä avulla, Hongo vapauttaa varmasti kaikki henkilöt näyttämökirjan sisältä.
Yoshi lähtee etsimään Bowseria. Matkan varrella hän tapaa erilaisia henkiä, jotka antavat Yoshille erilaisia tehtäviä suoritettavaksi. Yoshin tavoitteena on suorittaa henkien tehtäviä ja lopuksi vangita Bowser kirjan viimeiselle sivulle.

Vastaanotto

KonsoliFIN-sivuston arvostelussa peli sai kaksi tähteä viidestä.
Valloni

Historia

Vallonin kieli kehittyi pitkän ajan kuluessa 700-1200-luvuilla. Ensimmäisen kerran kielestä käytettiin nimitystä valloni vuonna 1510 tai 1511 Jean Lemaire de Belgesin kirjoittamassa tekstissä. 1900-luvun puolivälin jälkeen vallonin merkitys Etelä-Belgiassa on vähentynyt huomattavasti samalla kun ranskan kielen asema on vahvistunut. Useimpien vallonin puhujien äidinkieli on ranska. 1600-luvun alussa tulivat käyttöön ranskankieliset aakkoset.
Vuonna 1998 vallonilla oli arviolta 1 120 000 puhujaa, joista pieni osa oli yksikielisiä. Lisäksi kaikki puhujat eivät osaa sitä sujuvasti. Kielen puhujien määrä vähenee jatkuvasti ranskan kielen vallatessa alaa. Vuonna 1990 valloni tunnustettiin virallisesti alueellisena vähemmistökielenä Vallonian alueella. Valloniassa toimii vallonin kielen kulttuuri liike nimeltä Union Culturelle Wallonne, johon kuuluu useita kouluja, kirjailijoita ja yli 200 teatteria.