google/wiki40b huggingface dataset:
Creswellin kulttuuri

Creswellin kulttuuri oli jääkauden loppuvaiheen kivikautinen suurriistan metsästäjien kulttuuri Britteinsaarilla. Se on saanut nimensä keskienglantilaisesta Cresswell Crags-kalkkikivirotkosta, jonka luolista on tehty monia arkeologisia löytöjä.
Tämä kulttuuri oli ensimmäinen todistettu kulttuuri jääkauden huippuvaiheen mahdollisen Britteinsaarten autioitumisen jälkeen.
Creswellin kulttuurin jäljiltä on löydetty muun muassa kivisiä nuolenkärkiä sekä luuhun tehtyjä kaiverruksia. Sen ihmiset elivät jättiläispeuran, hevosen, mammutin ja muun suurriistan ja myös pienemmän riistan metsästyksellä. Joko liikkumalla laajasti tai kaupan kautta hankittiin yli 100 kilometrin päästä meripihkaa ja piikiveä. Kulttuuri tunnistetaan Creswellin tyyppisistä lehtimäisistä nuolenkärjistä ja tasasivuisen kolmion muotoisista Cheddar-kärjistä. Siitä on löytynyt jäänteitä 28 paikasta Englannissa ja Walesissa.
Ruoantähteiden joukosta on löydetty sekaisin ihmisen ja eläinten luita. Niiden jäljistä on päätelty, että kulttuuriin on voinut kuulua ihmissyöntiä joko ravinnonhankkimiseksi tai rituaalina.

Ajoitus

Ennen Creswellin kulttuuria eteläisessä Britanniassa oli kuitenkin esisolutrealaista asutusta, joka lienee hävinnyt jääkauden kylmässä huippuvaiheessa. Tätä kulttuuria pidetään Madeleinen peuranmetsästyskulttuurin johdannaisena. Kulttuurin aikalaisia olivat muun muassa Hampurin, Federmesserin ja Madeleinen kulttuuri.
Kulttuuri on ajoitettu Creswell Cragsin löydön perusteella aikaan 12500-12000 kalibroimatonta radiohiilivuotta sitten. Tämä vastaa suunnilleen aikaa 14800-13900 kalenterivuotta sitten, koska radiohiilimenetelmä ei anna suoraan oikeita ajoituksia. Creswellin alun aikoihin alkoi lämmin Bölling-jakso eli Dimlington-interstadiaali, jonka aikana jää suli kaikkialla maapallolla nopeasti.
Lämpötila nousi Etelä-Englannissa rajusti 17 C:hen, ja koivua, pensaita ja ruohoja saapui Engantiin. Jossain vaiheessa Creswellin aikana tai jälkeen lämpötila kuitenkin putosi kylmään nuorempaan Dryaskauteen. Creswellin kulttuuri säilyi kuitenkin Britteinsaarilla, ja löytöpaikat jopa lisääntyivät aiemmasta. Kylmän ajan Creswelliä edustavat Hengistbury Headin löydöt ajalta 12500 eaa.
Creswellin kulttuuria ylläpitäneiden ihmisten ravintoa olivat hevoset ja jättiläispeura, villasarvikuono, hyeena, mammutti, napajänis, peura, saiga-antilooppi, villihärkä, ruskeakarhu, ilves, napakettu ja susi.
Myöhäispaleoliittisen ajan lopun Creswellin kulttuurin jälkeen tuli mesoliittinen Maglemosen kulttuuri.
Naselli

Naselli on ilma-aluksen rungosta ja siivistä erillinen osa, johon voidaan asentaa esimerkiksi moottoreita, polttoainesäiliöitä tai muita varusteita. Nasellilla on useita tehtäviä: se suojaa sen sisälle asennettuja osia ja vähentää niistä aiheutuvaa aerodynaamista vastusta. Naselli-nimitystä on käytetty myös joidenkin ilma-alusten, kuten ilmalaivojen ja joidenkin epätyypillisten lentokoneiden matkustamoista ja ohjaamoista.
Moottorinasellit voivat ohjata voimalaitteelle tulevaa ilmavirtaa ja vähentää moottorimelua. Naselleihin voidaan myös asentaa suihkujarru, jota voidaan käyttää lentokoneen hidastamiseen ja ohjaamiseen laskeutumisen yhteydessä.
Nasellin etymologinen alkuperä on muinaisranskan pientä venettä tarkoittavassa nacele-sanassa, joka tulee vulgaarilatinan naucella ja myöhäisantiikin latinan navicella sanoista, jotka tarkoittivat ”pientä laivaa”.
Naselliksi kutsutaan myös tuulivoimalan turbiinin konehuonetta.
Trafalgar-luokka (taistelulaiva)

Suunnittelu

Alukset suunnitteli William Henry White ja ne olivat Admiral- ja Victoria-luokista saatujen kokemusten mukaan paranneltuja aluksia. Niiden uppouma oli suurempi, mikä mahdollisti paremman suojan. Saman aikaisesti niissä kuitenkin pienennettiin panssaroitua aluetta, jotta keskilaivan panssarivyön paksuutta voitiin kasvattaa.
Alusten apuaseiksi piti alkuperäisen suunnitelman mukaan asentaa kahdeksan viiden tuuman tykkiä, mutta ne vaihdettiin paremmin torpedoveneiden torjuntaan soveltuvaan kuuteen 4,7 tuuman pikatykkiin. Apuaseiden vaihto kasvatti uppoumaa 60 tonnilla, minkä syynä oli lähinnä kasvanut ammustarve. Muutokset johtivat lopulta 600 tonnin ylipainoon, mikä kasvatti syväystä jalalla.
Risto Niini

Risto Ilmari Niini (vuoteen 1926 Lind; 16. tammikuuta 1907 Pori – 20. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori sekä Akavan puheenjohtaja. Hän oli 1945–1950 Helsingin Teknillisen Oppilaitoksen matemaattisten aineiden yliopettaja ja vuodesta 1950 Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan ylimääräinen professori. Vuosina 1950–1956 hän oli Akavan hallituksen puheenjohtaja ja vuodesta 1957 Akavan puheenjohtaja.
Jatkosodan aikana Niini tutki ydinasetta. Hänen tiedetään selostaneen ydinpommin periaatetta opiskelijoilleen ja tutkineen atomiräjähdyksen kriittistä massaa jo vuonna 1939.
Suomen laki (kirja)

Suomen Laki on nykyisin kolmena niteenä ilmestyvä Talentum Oyj:n julkaisema lakikokoelma. Aiemmin julkaisuoikeus oli Suomen Lakimiesliitto ry:llä, joka julkaisi teosta yhteistyössä oikeusministeriön kanssa. Teosta on julkaistu vuodesta 1955 alkaen.
1990-luvun puolessa välissä Suomen Laki -teoksesta ryhdyttiin valmistelemaan painetun rinnalle sähköisiä versioita. Suomen Laki -teosta vastaavaa CD-romia on julkaistu vuodesta 1995. Vuodesta 1996 Suomen laki -teosta on ylläpidetty myös online -verkkopalveluna.
Suomen Laki -teoksessa on alusta alkaen lait luokiteltu oikeudenaloittain, ja kirjan toimitus muokkaa säädökset voimassa olevaan muotoon niihin aika ajoin tehtävien muutosten mukaisesti. Toimitustyön yhteydessä säädöksiin lisätään myös viittauksia muihin säädöksiin ja lakia koskevaan hallituksen esitykseen sekä kyseistä säädöstä koskeviin oikeustapauksiin.
Intianpaariakoira

Luonne ja käyttäytyminen

Tyypillisiä luonteenpiirteitä ovat mm. älykkyys, valppaus, aktiivisuus, epäluuloisuus, reviiritietoisuus ja varautuneisuus vieraita kohtaan. Se oppii nopeasti ja on helppo kouluttaa, mutta koulutus vaatii virikkeitä  ja vaihtelua, sillä  se kyllästyy nopeasti toistoihin. Sillä on voimakas vartiointi- ja puolustusvietti perhettään kohtaan ja se vaatii ehdotonta sosiaalistamista pennusta pitäen. Se tulee hyvin toimeen oman perheen lasten kanssa. Sen tapa vartioida on ilmoittaa pihaa lähestyvistä tulokkaista, mikä tekee siitä haukkuherkän sillä se reagoi usein pienimmästäkin epäilyksestä. Jotkut tunnusomaiset piirteet ovat samoja kuin dingolla, basenjilla ja muilla vastaavilla roduilla: sillä on esimerkiksi juoksuaika vain kerran vuodessa, heinä-lokakuun välisenä aikana. Pennut syntyvät normaalisti loka-joulukuun välillä.

Alkuperä

Rotua muistuttavia koiria tavataan kaikkialla Lähi-idän, Etelä-Aasian ja Pohjois-Afrikan alueella, joissa ne tunnetaan eri nimillä maasta riippuen. Nepalissa paariakoiria juhlitaan kerran vuodessa, jolloin hurskaat ihmiset keräävät niitä kaduilta, harjaavat, kylvettävät, seppelöivät ja ruokkivat ne ruhtinaallisesti, sekä maalaavat niiden otsaan punaisen tikamerkin.

Hoito

Intianpaariakoira vaatii paljon liikuntaa ja toimintaa, ja sen tulisi saada hyvin pitkiä ulkoilulenkkejä useita kertoja päivässä. Yleisesti ottaen muut hoitotoimenpiteet ovat helppoja, varsinkin tropiikin ilmastossa elävien yksilöiden kohdalla: turkki vaatii harjausta vain aniharvoin ja ruokinta on taloudellista sillä koira syö melko vähän. Monien muiden vanhojen aasialaisten rotujen, kuten shiban tai akitan tapaan se on luonnostaan siisti: se paitsi pitää itsensä puhtaana, se ei myöskään haise lähes ollenkaan.

Terveys

Rotu on tyypillisenä luonnollisesti jalostuneena maatiaisrotuna erittäin terve ja pitkäikäinen, koska vain vahvimmat ja terveimmät yksilöt pääsivät jatkamaan sukua. Keskimääräinen elinikä on yli 15 vuotta.
Jacques Demy

Jacques Demy (5. kesäkuuta 1931 – 27. lokakuuta 1990) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänen muistetuin elokuvansa on elokuvamusikaali Cherbourgin sateenvarjot (1964), johon Michel Legrand sävelsi musiikin.
Demyn avioliitto elokuvaohjaaja Agnès Vardan kanssa kesti vuodesta 1962 aina hänen aivoverenvuodon aiheuttamaan kuolemaansa asti syksyllä 1990. Demyn kaksi lasta työskentelevät elokuva-alalla.
Agnès Varda teki miehensä elämästä elokuvan Jacquot – poika Nantesista (1990).
Bryan Berard

Ura

Ottawa Senators valitsi Berardin ensimmäisenä vuoden 1995 NHL:n varaustilaisuudessa. Ottawa kuitenkin myi Berardin Martin Strakan kanssa New York Islandersiin, josta se sai vaihdossa Wade Reddenin ja Damian Rhodesin. Berard menestyi Islandersissa ja sai vuonna 1997 Calder Memorial Trophyn vuoden parhaana tulokkaana. Hän pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisissa. Pelattuaan neljä kautta Islandersissa Berard myytiin Toronto Maple Leafsiin.

Silmävamma

Vuonna 2000 Toronton pelatessa Ottawaa vastaan Marián Hossan maila osui Berardia silmään ja aiheutti vakavan silmävamman. Sairaalassa todettiin, että Berard saattaisi menettää silmänsä. Berard sanoi kuitenkin, että pelaisi vielä. Huolimatta lupaavasta urasta, Berard sai 6,5 miljoonaan dollarin vakuutusrahan pysyvästä vammasta. Monet uskoivat tämän olevan Berardin uran loppu.
Berard kuitenkin saavutti piilolinssillä liigan miniminäkövaatimuksen ja alkoi jälleen harjoitella. Hän solmi sopimuksen New York Rangersin kanssa vuonna 2001 ja palautti vakuutusrahansa. Hän pelasi tarpeeksi hyvin kaudella 2002–2003, ja sai 2 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Berard pelasi kauden Boston Bruinsissa ja Chicago Blackhawksissa, ennen kuin solmi Columbus Blue Jacketsin kanssa sopimuksen kaudelle 2005–2006. Berard sai Bill Masterton Trophyn omistautumisestaan jääkiekolle 2004. Kauden 2008–2009 hän pelasi KHL:n Vitjaz Tšehovissa.

Steroidit

Vuonna 2006 paljastui, että Berard oli antanut positiivisen näytteen anabolisten steroidien käytöstä. Hänestä tuli ensimmäinen NHL-pelaaja, joka jäi kiinni steroidien käytöstä. NHL ei antanut mitään rangaistusta kiinnijäämisestä, mutta häneltä kiellettiin kansainväliset ottelut kahdeksi vuodeksi.

Pelaajauran jälkeen

Berard menetti kuusi miljoonaa dollaria sijoitushuijauksessa pelaajauransa jälkeen. Nykyisin hän työskentelee urheilijoiden varainhoitoyrityksessä Rhode Islandissa. Hän muun muassa järjestää NHL:n pelaajayhdistyksen kanssa seminaareja nuorille pelaajille miten jääkiekosta saadut tulot riittävät myös pelaajauran jälkeen.
Carol Burnett

Yksityiselämä

Carol Burnett on ollut kolme kertaa naimisissa, Don Saroyanin, Joe Hamiltonin ja Brian Millerin kanssa. Hän avioitui nykyisen miehensä Millerin kanssa vuonna 2001. Hänellä on kolme lasta toisesta avioliitostaan. Carol Burnettin tytär Carrie kuoli 39-vuotiaana rinta- ja kurkkusyöpään.
San Franciscon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

San Franciscon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (lat. Archidioecesis Sancti Francisci) on katolisen kirkon organisaatio San Franciscon lahden seudulla, johon kuuluu 90 seurakuntaa, 396 pappia ja 553 000 jäsentä. Neitseen Marian taivaaseenottamisen katedraali on hiippakunnan pääkirkko.
OSINT

OSINT (engl. Open Source Intelligence) tarkoittaa julkisiin lähteisiin perustuvaa tiedustelua. Yleensäkin ja aiemminkin tiedustelun lähdeaineiston määrällisestä osasta on suurin osa julkista: lehtiä, kirjoja, radio- ja TV- lähetyksiä jne.
OSINT:n idea on siinä, että yhdistelemällä monesta lähteestä saatua julkista aineistoa usein syntyy kokonaisuus, joka on salaista tai ei ole ainakaan tarkoitettu julkisuuteen.
Internet on muuttanut ja muuttaa edelleen OSINT:n merkitystä. Yhä suurempi osa maailman tiedosta on Internetissä. Uudesta tiedosta 92 % tallentui vuonna 2002 magneettisena, mm. tietokoneiden kiintolevyille ja yhä suurempi osa tietokoneista on kiinni Internetissä.
Tehtaankatu (Helsinki)

Nimi

Tehtaankadun itäpään nimi oli alkujaan Paavalinkatu (ruots. Paulusgatan). Nimi johtui Pyhän Henrikin katedraalin julkisivussa olevasta apostoli Paavalin patsaasta; saman kirkon julkisivussa olevasta Pietarin patsaasta sai nimensä myös viereinen Pietarinkatu. Kun katua vuonna 1887 asemakaavanmuutoksella jatkettiin länteen Telakkakadulle asti, nimi muutettiin Tehtaankaduksi, koska kadun länsiosan varteen (nyk. Eiraan) suunniteltiin tuolloin laajaa tehdasaluetta. Jo vuonna 1900 tämä suunnitelma kuitenkin hylättiin, mutta kadunnimi jäi ennalleen. Ainoastaan Fazerin teollisuusrakennus rakennettiin aivan Tehtaankadun länsipäähän, jossa itse rakennus, nykyiseltä nimeltään Mestaritalo, on yhä paikoillaan, ei kuitenkaan enää Fazerin käytössä.

Tehtaankatu poliittisena terminä

”Tehtaankatu” oli kylmän sodan aikana aina 1990-luvulle asti Suomessa käytössä ollut poliittinen termi, jolla viitattiin Neuvostoliiton vaikutusvaltaan Suomen politiikassa. Käyminen ”Tehtaankadulla” tarkoitti käymistä Neuvostoliiton suurlähetystössä, joka sijaitsi Tehtaankatu 1:ssä, lähellä kadun Kaivopuiston puoleista päätä. Nykyisin samoissa tiloissa toimii Venäjän suurlähetystö. Mahtipontinen, graniittinen lähetystörakennus edustaa Stalinin ajan arkkitehtuuria, ja se rakennettiin sotakorvaustyönä 1952. Myöhemmin lähetystön tonttia on laajennettu liittämällä siihen myös suurin osa vieressä vuoteen 1960 saakka sijainneen Kätilöopiston tontista, jonne on rakennettu konsulaatti ja lähetystön asuinrakennuksia, joten lähetystö nykyisin vie melkein koko Tehtaankadun, Ullankadun, Vuorimiehenkadun ja Neitsytpolun rajaaman korttelin.

Rakennuksia Tehtaankadulla

Aiemmin mainittujen suurlähetystön tilojen lisäksi Tehtaankadun varrella on myös muita huomattavia rakennuksia. Kadun itäpäässä, Venäjän lähetystöä vastapäätä on katolinen Pyhän Henrikin katedraali (1860), Helsingin hiippakunnan katedraaliseurakunnan pääkirkko. Länsipäässään katu sivuaa Eiran huvilakaupunginosaa, ja sen varrelle jäävät jugendtyylinen Eiran sairaala (Lars Sonck, 1905) sekä Tehtaanpuistossa kohoava Mikael Agricolan kirkko (Lars Sonck, 1935), jonka torni korkeine piikkeineen on yksi Helsingin maamerkeistä. Merkittäviä asuinrakennuksia kadulla edustavat mm. Tehtaankatu 13 (Lars Sonck, 1925), sekä Tehtaankatu 6  (Runar Finnilä, 1932).

Kulttuurissa

Tehtaankatu löytyy myös suomenkielisen Monopoly-lautapelin ruuduista.
Ilona Jalava

Ilona Jalava, vuoteen 1906 Almberg, (27. tammikuuta 1878 Helsinki – 21. helmikuuta 1960) oli suomalainen tekstiilitaiteilija. 
Jalavan vanhemmat olivat lehtori Antti Jalava ja Alma Sofia Floman. Jalava kävi tyttökoulun, opiskeli Ateneumissa ja Helsingin käsityöopistossa. Hän työskenteli tekstiilitaiteilijana ja oli Helsingin käsityönopettajaopiston ja Kotiteollisuusliike Tellervon johtokunnan jäsen. Hän julkaisi isänsä elämäkerran.
Tikanhiippasammal

Ulkonäkö

Tikanhiippasammal on löyhiä kasvustoja muodostava ja jopa yli 5 cm pitkä. Se on kellanvihreä ja tyveltä ruskeahuovastoinen. Sen keihäsmäiset lehdet ovat hyvin pitkäkärkiset ja reunoilta taakäänteiset. Sillä on usein itiöpesäkkeitä, jotka ulottuvat puoliksi lehtien yläpuolelle. Ne ovat sylinterimäisiä ja melkein sileäpintaisia. Tyhjentynyt pesäke on tappimainen.

Levinneisyys

Tikanhiippasammal kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä sekä vuoristoissa. Se on yleinen koko Suomessa.

Elinympäristö

Tikanhiippasammal kasvaa yleensä puiden rungoilla.
Suomen Tanssiurheiluliitto

Suomen Tanssiurheiluliitto on suomalaisten tanssiurheiluseurojen keskusjärjestö. Suomen Tanssiurheiluliitolla on harraste-, koulutus-, kilpailu- ja maajoukkuetoimintaa. Liitto on voittoa tavoittelematon, ja sen tarkoituksena on edistää ja ylläpitää tanssiurheilua ja -liikuntaa Suomessa sekä toimia jäsenseurojensa keskusjärjestönä. 
Liitto julkaisee Tanssiurheilija-lehteä, joka ilmestyy sekä painettuna että verkkoversiona.
Tanssiurheiluliitto on World DanceSport federationin (WDSF) ja World Rock 'n' Roll Confederationin (WRRC) jäsen. WDSF on vakio-lattareiden kansainvälinen järjestö, WRRC puolestaan on Rock 'n' Swing tanssien kansainvälinen järjestö.
Suomen Tanssiurheiluliitolla on useita lajeja, kuten vakio- ja latinalaistanssit, Bailatino, Rock'n'Swing-tanssit, sports aerobic sekä jäsenseuransa Finnish Dance Organizationin (FDO) street dance ja performing arts -lajit. Lajivalikoimaan kuuluvat myös disco dance, disco freestyle ja latino show.
Liitto järjestää seura-, alue- ja ranking- eli Grand Prix -kilpailuja jäsenseurojensa avulla. Omissa tanssilajeissaan liitto järjestää SM- sekä ikäkausimestaruuskisat. 
Tanssiurheiluliitto osallistuu liikunnan lajiliittojen yhteistyöhön. Liitolla on noin 80 jäsenseuraa ja 13000 henkilöjäsentä.
Filippiinien vaakuna

Filippiinien vaakuna on Filippiinien kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Vaakunan valkopäämerikotka ja leijona symboloivat Filippiinien entisiä omistajia, Yhdysvaltoja ja Espanjaa. Keskellä oleva aurinko symboloi riippumattomuutta ja sen kahdeksan sädettä symboloivat Batangasis, Bulacanin, Caviten, Manilan, Lagunan, Nueva Ecijan, Pampangan ja Tarlacin maakuntia. Kolme viisikantaista tähteä symboloivat maan kolmea maantieteellistä aluetta Mindanaoa, Visayasia ja Luzonia.
Mustjärvi (Asikkala, Kurhila)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,9 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Äiniönjoen valuma-alueeseen (14.222) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,7 metriä mpy.
Idänkenttämyyrä

Levinneisyys

Idänkenttämyyriä tavataan Baltiassa, Venäjällä, Etelä- ja mahdollisesti myös Kaakkois-Suomessa. Idänkenttämyyrä on levinnyt vahingossa laivojen mukana myös Huippuvuorille, jossa sitä tavataan lähinnä hylätyn venäläisen Grumant-kaivoskaupungin lähistöltä.

Tuntomerkit

Idänkenttämyyrän vartalo on 9–12 cm pitkä, häntä noin nelisenttinen. Painoa sillä on 20–50 grammaa. Karvapeite on tasaisen ruskea. Peltomyyrän voi erottaa kenttämyyristä korvien perusteella.

Ravinto

Idänkenttämyyrä on kasvinsyöjä. Lisääntymiskauden aikana se syö kaksisirkkaisia kasveja, syksyllä heiniä, talvella puiden kuoria.

Lisääntyminen

Kesän aikana syntyy 6–7 poikuetta, joissa yhteensä 35–40 jälkeläistä. Kantoaika vain 20 vuorokautta.
Sheila Reid

Sheila Reid (s. 21. joulukuuta 1937 Bridge of Weir, Glasgow, Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Madge Harveyn roolista komediasarjasta Benidorm. Hän on vuodesta 1963 lähtien näytellyt Kuninkaallisessa Kansallisteatterissa.
Upton Sinclair

Upton Beall Sinclair (20. syyskuuta 1878 Baltimore, Maryland – 25. marraskuuta 1968 Bound Brook, New Jersey) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Sinclair julkaisi yli 90 teosta, jotka kuuluvat eri kirjallisuuden lajeihin ja analysoivat vasemmistolaista ajatusmaailmaa ja sosialismia monesta eri näkökulmasta. Hän sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1943 natseista kertovasta teoksestaan Dragon's Teeth (1942). Se oli osa 11-osaista sarjaa, joka kertoi Lanny Budd -nimisestä antifasistisesta sankarista. Toinen hänen tunnettu teoksensa on The Jungle (WSOY 1906, suom. Chikago). Se kertoo elintarviketeollisuuden työntekijöiden oloista ja ilmestyi ensin jatkokertomuksena sosialistisessa lehdessä Appeal to Reason, jonka toimittajana Sinclair työskenteli.

Chikago-kirjan nostattama kohu

28. helmikuuta 1906 alkoi skandaali, joka johtui Sinclairin romaanista The Jungle (suom. Chikago 1906). Siinä kerrottiin Chicagon teurastamoissa vallinneista lainvastaisista työ- ja hygieniaoloista. Kirjassa kerrotiin, että teurastamot ostavat sairasta karjaa ja sekoitussammioihin pudonneet työntekijät "jalostetaan" lihatuotteiksi. Kirjassa väitettiin teurastamon omistajien lahjoneen terveystarkastajat ja viranomaiset. Sinclair kirjoitti kirjansa sosialistisen aikakauslehti Appeal to Reasonin toimeksiannosta.
Kirjasta noussut kohu oli niin valtava että Yhdysvaltain kongressi teetti selonteon Chicagon teurastamojen oloista. Selonteossa kävi ilmi, että hygeniamääräyksiä oli rikottu ja työntekijöillä on keuhkotuberkuloosia. Sairaat työntekijät yskivät verta työajalla teurastamossa. Kohupaljastuksen myötä lihankulutus väheni Yhdysvalloissa. Myös Euroopan lihatukut menettivät asiakkaita.
Kongressi vastasi kohuun säätämällä kaksi lakia, jotka senaatti hyväksyi 26. toukokuuta 1906. Yhdysvaltoihin perustettiin elintarvike- ja lääkevirasto FDA:n edeltäjä. Myös presidentti Theodore Roosevelt kiinnostui asiasta, kun kirja ilmestyi.
Hymynaama

Hymynaama (engl. smiley tai smiley-face) on kuva tai kuvamerkki, jossa ympyrän sisällä on kaksi pistettä ja ylöspäin kaareva kaari, jotka muodostavat hymyilevän naaman silmiä ja suuta muodostavan kuvan. Hymynaama on yleisimmin keltaisella pohjavärillä.

Tavaramerkki

Kaikki oikeudet Hymynaamaan (Smiley trademark) sadassa valtiossa omistaa Smiley Company.

Alkuperä

Hymynaama-merkin tapaisia kuvia on esiintynyt jo ennen merkin rekisteröimistä SmileyCompanyn taholta. Esimerkiksi hymynaamaa muistuttava kuva esiintyi Lili-elokuvan julisteessa 1953 ja kristillisen WMCA-radioaseman t-paidassa vuonna 1962.

Hymynaama joukkotiedotuksessa

Hymynaama on joskus liitetty myös hippiaikojen huumekulttuurin merkiksi, ja tanssimusiikkisuuntaukseen 80-luvun lopulla. Hymynaama on myös suosittu rintamerkki. 
Hymynaama liitetään usein englanninkieliseen lauseeseen 'Have a nice day!' (suom. Mukavaa päivää sinulle!)

1988-1989

Second Summer of Love (”Toinen rakkauden kesä”) (1988−1989), termillä viitataan acid house -musiikin nousuun ja laittomien huumeiden sävyttämien ravebileiden huippukauteen. Ajanjakson symboliksi nousi ”hymynaama”-symboli, jota oli käytetty eräiden juhlien mainoksissa.
Rajbiraj

Rajbiraj (nepaliksi राजबिराज) on Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeen ja sen Saptarin piirikunnan keskus. Vuonna 2011 Rajbirajin kaupungin väkiluku oli 37 738. Kaupunki sijaitsee Sagarmathan eteläosan alankoalueella, 16 kilometrin etäisyydellä Intian rajasta.
Elisabeth Lounasmaa

Maria Elisabeth (Betty) Lounasmaa, ent. Löfgren (o.s. Avellan, 6. huhtikuuta 1851 Kemiö – 5. helmikuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen opettaja, suomentaja ja naisasialiikkeen pioneeri.
Löfgrenin vanhemmat olivat kamreeri Karl Christian Avellan ja Maria Gustava Ekman. Hän sai kasvatuksensa Ruotsissa Cecilia Fryxellin sisäoppilaitoksessa lähellä Kalmaria, kävi tyttökoulun ja työskenteli sitten senaatin puhtaaksikirjoittajana, Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun suomen kielen ja suomalaisen tyttökoulun ruotsin ja englannin opettajana. Hän myös suomensi kirjallisuutta.
Mentyään naimisiin 1871 Uuden Suomettaren päätoimittajan Viktor Löfgrenin (vuodesta 1906 Lounasmaa) (k. 1909) kanssa hän jatkoi kirjoittamista julkaisten artikkeleita Uudessa Suomettaressa nimimerkillä. Hän suomensi tekstejä myös Suomalaiselle teatterille.
Löfgren oli 1884 mukana perustamassa Suomen Naisyhdistystä ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana 1884–1889, Hän suunnitteli yhdistyksen käytännöllis-aatteellisen ohjelman. Hän osallistui myös Helsingin suomalaisen yhteiskoulun perustamiseen, joka oli alallaan ensimmäinen.
Dupuytrenin kontraktuura

Dupuytrenin kontraktuura, joskus myös kämmenen kalvokutistuma, on yleinen käsien hyvänlaatuinen sidekudossairaus, joka on nimetty sen kuvailleen Napoleon Bonaparten sotakirurgin paroni Guillaume Dupuytrenin mukaan. Se ilmaantuu yleensä miehille aikaisemmin kuin naisille, mutta sen syy on tuntematon, joskin perinnöllinen taipumus on ilmeinen. Vaiva ilmestyy useimmiten molempiin käsiin, ja se on helppo tunnistaa. Kysymyksessä on kämmenpuolen sidekudoksen paksuuntuminen, joka johtaa pikkusormen puoleisten koukistajajänteiden lyhenemisen. Sairaudessa koukistuu ensin tyypillisesti nimetön, sitten pikkusormi ja keskisormi.

Hoito

Vaiva on hyvänlaatuinen eikä aiheuta varsinkaan alkuvaiheessa toimintakyvyn rajoitteita. Sormia on syytä ojennella säännöllisesti esimerkiksi tasaisella pinnalla. Kirurginen korjaus saattaa tulla kyseeseen, joskin kämmenpuolen operaatioissa on rakenteellisista syistä noudatattava erityistä huolellisuutta. Nykyään on tullut käyttöön myös lääkinnällinen hoito, jossa injisoidaan sairastunelle alueelle Clostridium histolyticum -bakteerin tuottamaa kollagenaasientsyymiä.