google/wiki40b huggingface dataset:
Kanai

Maantiede

Kanai oli rakennettu Argennusan saarelle lähelle kallioniemeä, josta on käytetty nimiä Kanevuori (Κάνη, Kanē), Aiga (Αἰγᾶ) ja Argennon (Ἄργεννον). Nimi Kanai tarkoittaa ”Kanaivuoren (kaupunki)”. Argennusa oli yksi Arginusain saarista nykyisin nimillä Garip ja Kalem tunnettujen pienempien saarten ohella. Saarten sekä läheisen mantereen puolen muodostamaa aluetta kutsuttiin nimellä Kanaia. Argennusa on nykyisin yhteydessä mantereeseen ja osa Dikilin niemimaaksi kutsuttua niemeä, joka sijaitsee vastapäätä Lesboksen saarta.

Historia

Kanain mainitsevat antiikin kirjailijat Herodotos, Strabon, Plinius, Livius, Ptolemaios, Sapfo, Thukydides ja Mela. Ensimmäisellä vuosisadalla eläneen kreikkalaisen maantieteilijä Strabonin mukaan Kanain perustivat itäisestä Manner-Kreikasta tulleet lokrislaiset. Kaupunki oli pieni, mutta sijaitsi merkittävällä kauppareitillä.
400-luvulla eaa. eläneen historioitsija Herodotoksen mukaan Kserkseen persialainen armeija kulki persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa. alueen kautta matkalla Sardeesta Kreikkaan ja Thermopylain taisteluun. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 406 eaa. kahdeksan strategoksen komentama Ateenan laivasto yllättäen voitti Kallikratidaan komennossa olleen Spartan laivaston Arginusain taistelussa.
Rooman-Syyrian sodan aikana, jossa olivat vastakkain Rooman tasavalta ja Antiokhos III Suuri vuosina 192–188 eaa., Rooman laivasto talvehti Kanaissa matkalla Khiokseen. Livius kirjoittaa, että ”laivat kiskottiin rannalle ja ne ympäröitiin taisteluhaudalla ja suojavallilla”. Plinius vanhemman aikana ensimmäisellä vuosisadalla jaa. kaupunki oli raunioina.

Arkeologia ja löydökset

Saarta, jolla kaupunki sijaitsi, etsittiin pitkään, sillä se vaikutti kadonneen. Lopulta arkeologit havaitsivat, että saari oli kytkeytynyt niemeksi mannermaahan saaren ja mantereen välisen kapean salmen täytyttyä maalla keskiajan aikana. Samalla oletettiin kaupungin paikan löytyneen. Tieto julkaistiin marraskuussa 2015. Paikalta on tunnistettu muun muassa hellenistisellä kaudella käytössä olleen sataman jäänteet, mikä vahvistaa oletuksen kaupungin sijainnista paikalla.
Pimeä metsä

Pimeä metsä (Into the Woods) on James Lapinen librettoon perustuva, Stephen Sondheimin säveltämä ja sanoittama musikaali, joka tuli ensi-iltaan New Yorkin Broadwayllä 1987. Sitä ennen se kantaesitettiin San Diegon Old Globe Theaterissa edellisenä vuonna. Se sai Tony-palkinnot parhaasta käsikirjoituksesta, musiikista ja naisroolista musikaalissa (Joanna Gleason).
Tarina sekoittaa ja yhdistelee monia Grimmin veljesten satuja, etenkin Punahilkkaa, Tuhkimoa, Tähkäpäätä sekä Jaakkoa ja pavunvartta. Lapine ja Sondheim sanovat saaneensa innoitusta teokseen myös Bruno Bettelheimin tietoteoksesta Satujen lumous: Merkitys ja arvo (1975).

Tuotantoja

Musikaalia on esitetty erityisesti englanninkielisinä versioina (Into the Woods) eri puolilla maailmaa. Musikaali toteutettiin Turun kaupunginteatterissa vuonna 2003 nimellä Pimeä metsä Mikko Koivusalon suomentamana ja Tiina Brännaren ohjaamana. Rooleissa nähtiin muiden muassa Sinikka Sokka (noita), Jaana Järvinen (äiti), Anu Hälvä (Tuhkimo), Kirsi Tarvainen (leipurin vaimo) ja Juha-Pekka Mikkola (Jaakko). Tammikuussa 2012 Pimeän metsän toteutti Tiirismaan lukio Lahdessa.

Musikaalista julkaistuja tallenteita

RCA julkaisi vuoden 1987 alkuperäisen Broadway-tuotannon musiikkialbumina 1990 ja vuoden 1991 Lontoon-tuotannon vuonna 1991. Vuoden 1991 Broadway-tuotanto tallennettiin DVD-levylle, jonka julkaisi Image Entertainment. Vuoden 2002 uusintatuotannosta Broadwayllä julkaisi musiikkialbumin Nonesuch-levymerkki samana vuonna.
Vuonna 2014 sai ensi-iltansa musikaalin elokuvasovitus Into the Woods, jonka ohjasi Rob Marshall James Lapinen käsikirjoituksesta.
Christiaan Barnard

Nuoruus ja uran alkuvaihe

Barnard syntyi ja kasvoi Beaufort Westissä Etelä-Afrikassa, ja hänen äidinkielensä oli afrikaans. Hän opiskeli lääketiedettä Kapkaupungin yliopistossa, teki harjoittelunsa Groote Schuurin sairaalassa ja lähti yleislääkäriksi Ceresiin, maalaiskaupunkiin Western Capen provinssissa. Vuonna 1948 hän avioitui sairaanhoitaja Aletta Louwin kanssa. 1951 Barnard palasi Kapkaupunkiin työskentelemään kahteen sairaalaan ja suorittamaan loppuun maisterintutkintonsa, jonka hänelle luovutti 1953 Kapkaupungin yliopisto. Vuodesta 1956 lähtien hän opiskeli kirurgiaa Minnesotan yliopistossa. Siellä hän joutui kosketuksiin kardiologisen kirurgian kanssa, ja myöhemmin hän erikoistui siihen.
Barnard valittiin kardiologiseksi kirurgiksi Groote Schuurin sairaalan ensimmäiselle sydänosastolle vuonna 1958. Vuonna 1959 Barnard suoritti Etelä-Afrikan ensimmäisen munuaisensiirtoleikkauksen. Hän myös luennoi Kapkaupungin yliopistossa, ja vuonna 1961 hän sai ylennyksen yliopiston kardiologisen kirurgian esimieheksi.

Sydämensiirto

Maailman ensimmäinen sydämensiirtoleikkaus suoritettiin 3. joulukuuta 1967 Etelä-Afrikassa. Toimenpide kesti yhdeksän tuntia, ja työryhmässä oli 30 henkeä. Potilas, Louis Washkansky, oli 55-vuotias ja kärsi diabeteksesta sekä sydänsairaudesta. Hänelle siirretty sydän oli peräisin nuorelta naiselta, Denise Darvallilta, joka oli kuollut auto-onnettomuudessa. Washkansky selviytyi leikkauksesta ja eli 18 päivää, kunnes menehtyi keuhkokuumeeseen, jonka aiheuttivat hänen nauttimansa lääkkeet.
Barnard oli melko valokuvauksellinen ja nautti median huomiosta, joka seurasi hänet tunnetuksi tehneestä operaatiosta. Barnard jatkoi elinsiirtoleikkauksien tekemistä: hänen 2. tammikuuta 1968 tekemänsä elinsiirtoleikkauksen potilas, Philip Blaiberg, eli leikkauksen jälkeen 19 kuukautta. Barnardin viimeinen potilas eli 24 vuotta leikkauksesta selviydyttyään. Vuonna 1969 Barnard erosi vaimostaan ja avioitui vuonna 1970 Barbara Zoellnerin kanssa.
Barnard myös raivasi tietä uusille ja riskejä sisältäville tekniikoille, muun muassa kaksoiselinsiirroille (1974), keinotekoisille läpille ja eläinten sydänten käyttämiselle hoitotarkoituksiin.

Viimeiset vaiheet

Barnard erosi Zoellnerista vuonna 1982 ja vetäytyi eläkkeelle 1983.
Hän oli kiinnostunut ikääntymisen hidastamista koskevasta tutkimuksesta, ja hänen maineensa kärsi, kun hän vuonna 1986 toi markkinoille Glycelin, tuotteen, jonka Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkintäviranomainen Food and Drug Administration FDA veti nopeasti pois markkinoilta.
Hän avioitui kolmannen kerran 1988  Karin Setzkornin kanssa ja erosi tästä vuonna 2000. Christiaan Barnard menehtyi akuuttiin astmakohtaukseen lomaillessaan Páfoksessa Kyproksella. Häneltä jäi viisi lasta.
Olavi Martikainen (taidemaalari)

Olavi Martikainen (7. lokakuuta 1920 Kiihtelysvaara – 26. maaliskuuta 1979 Espoo) oli suomalainen taidemaalari.
Martikaisen vanhemmat olivat maatyömies Erkki Martikainen ja Stiina Turunen. Martikaisen perhe muutti 1925 Lieksan maalaiskuntaan, ja käytyään kansakoulun hän oli työssä paimenena ja renkinä. Vuonna 1939 Martikainen pääsi aloittamaan opiskelun Oriveden opistossa, mutta hän joutui keskeyttämään opintonsa sodan alettua. Jatkosodan vuosina Martikainen palveli Rukajärven suunnalla ja aloitti siellä ensimmäiset maalausyrityksensä.
Sodan jälkeen Martikainen oli ensin hevosmiehenä Lieksassa 1945–1947 ja sen jälkeen puutarhaharjoittelijana Tapanilassa 1947–1948. Hän kävi Suomen taideakatemian koulun vuosina 1948–1951 ja opiskeli samaan aikaan myös Vapaan taidekoulun iltakursseilla. Martikainen jatkoi vielä opintojaan työväen taidekerhossa Helsingissä 1951–1953. Vuosina 1949–1953 Martikaisen teoksia oli jo esillä useissa eri näyttelyissä.
Martikainen kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään 1952–1962, ja hän asuikin Brondan vintillä vuoteen 1960 saakka. Vuonna 1960 Martikainen siirtyi vuodeksi Lohjan Lemijärvelle, jossa hän työskenteli koirienhoitajana tuomari Rautsin metsästysmajalla. Hän palasi Brondalle vielä joksikin aikaa vuonna 1962, kunnes Bronda lopetti toimintansa saman vuoden heinäkuussa. Tämän jälkeen Martikainen palasi Lohjalle koirienhoitajaksi ja jatkoi maalaamista siellä. Vuosina 1964–1967 hän asui Asikkalan Kalkkisissa Urpo Salmisen maatilalla ja työskenteli siellä maa- ja ruoppaustöissä. Martikainen muutti 1967 Espooseen ja asui ensin kaksi vuotta "Söba" Sjöblomin piharakennuksessa lähellä Mankkaan kaatopaikkaa. Viimeiset elinvuotensa 1969–1979 hän kuului Mankkaan kaatopaikan alkoholistiyhteisöön, mutta vielä täälläkin Martikainen jatkoi maalaamista. Martikainen kuoli Mankkaansuolla kevättalvella 1979.
Vuonna 1994 valmistui Pirkko Vallinojan ohjaama tv-elokuva Olavi Martikainen – elokuva ehdottomuudesta jossa Martikaista esitti Paavo Pentikäinen.
Adamsin piirikunta (Ohio)

Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Adamsin piirikunnassa oli 28 550 asukasta, Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (97,7%), mustiin (0,3%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (0,1%). Alle 5-vuotiaita oli 6,8 %, 5–17-vuotiaita 18,2 %, 18–24 -vuotiaita 7,8 %, 25–44 -vuotiaita 26,6 %, 45–64 -vuotiaita 26,5 % ja 14,0 % oli 65 vuotta tai vanhempia.
Karjalanpohja

Karjalanpohja (muinaisnorjaksi Karjálabotnar tai Kirjálabotnar) on tarunhohtoisen skandinaavikuningas Ívarr Laajamielisen (isl. Ívarr inn víðfaðmi) kuolinpaikaksi muinaisislanninkielisessä tekstissä Sögubrot af nokkrum fornkonungum mainittu paikka. Kyseinen vain osittaisena säilynyt saagateksti on kirjoitettu todennäköisesti 1200-luvulla (varhaisimman käsikirjoituksen AM 1 e β I fol. ajoitus n. 1280-1320), mutta se perustuu nyt jo kadonneelle teokselle Skjöldunga saga, joka laadittiin vuoden 1200 tietämillä. Sögubrotin on katsottu kuvaavan aikaa 600-luvun lopusta 700-luvun alkupuolelle. Ívarr Laajamielisen on tämän perusteella arveltu kuolleen heti 700-luvun alussa. Karjalanpohjan on arveltu viittaavan Kurkijokeen. 
Nimellä Hálfdan Eysteinninpojan saaga tunnettu muinaissaaga, joka on yhdistelmä suullista tarinaperinnettä, kansansatumaisia piirteitä ja keskiajan kirjallisuudesta, kuten ritariromaaneista saatuja vaikutteita, kertoo puolestaan viikinkien Kirjálabotnar-nimisessä paikassa käymistä taisteluista. Kyseisen saagan mukaan alue sijaitsi itään Aldeigjuborgista eli Laatokanlinnasta (Staraja Ladoga).
Valkonaamamesikko

Levinneisyys

Valkonaamamesikkoa tavataan Indonesiassa Uuden-Guinean saarella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Palio di Siena

Palio di Siena on laukkakilpailu, joka järjestetään kaksi kertaa vuodessa, 2. heinäkuuta ja 16. elokuuta, Piazza del Campo -aukiolla Sienassa Italiassa. Siinä kilpailevat Sienan 17 kaupunginosaa, contradaa, joista kutakin edustaa yksi osallistuja.
Laukkakilpailuun liittyy paljon oheistoimintaa, kuten esimerkiksi kirkollisia tapahtumia, ulkona pidettäviä juhlapäivällisiä ja paraateja.
Goiânia

Sijainti

Goiásin osavaltio sijaitsee lähes keskellä Brasilian valtiota. Lähellä sijaitsee muun muassa Brasilian pääkaupunki Brasília. Pienempiä kaupunkeja, joissa goiânialaisilla on tapana käydä loma-aikana, on mm. Pirenópolis, Goiás Velho sekä Caldas Novas. Rio de Janeiro sijaitsee 1 338 kilometrin päässä ja São Paulo 926 kilometrin päässä Goiâniasta.

Kaupunki

Goiânia on Suomen mittakaavassa suuri kaupunki, mutta Brasiliassa se jää isompien kaupunkien varjoon ja on siten melko tuntematon kaupunki maailmalla. Goiâniassa on paljon vapaa-ajanviettomahdollisuuksia. Setor Buenon alueella sijaitseva puisto Vaca Brava on nuorten yleinen kokoontumis- ja ajanviettopaikka. Pikku baareja ja pubeja on satoja ympäri kaupunkia. Kaupungissa on useita kauppakeskuksia, joista suurin on nimeltään Flamboyant. Brasilialaiselle kulttuurille ominaisesti kaupungin katujen varsilla on monia ravintoloita, joissa paikalliset käyvät syömässä usein.

Ilmasto

Ilmasto on kuuma ympäri vuoden. Talvella on kuivaa ja kesällä kosteaa ja sateista.

Sertanejo

Brasiliasta kotoisin oleva musiikin laji sertanejo on kotoisin Goiâniasta. Sertanejo vastannee tyyliltään country-musiikkia. Sen suuria tähtiä ovat mm. Zezé Di Camargo & Luciano sekä Bruno & Marrone.
Cobh

Väestö

Vuonna 2011 Cobhissa oli noin 6500 asukasta.
Entistä viljelysmaata on laajakantoisesti kehitetty viime vuosina rakentamalla asuinalueita Rushbrookiin ja Carrignafoyhin. Cobhista on hiljalleen tulossa satelliittikaupunki Corkin kaupungin edustalle.

Liikenneyhteydet

Kaupunki on eteläinen pääteasema Dublin-Cork-linjalla. Säännöllinen lippupalvelu toimii Corkin ja Cobhin välillä mm. Fotan rautatieasemalla, Carrigaloen rautatieasemalla ja Rushbrooken rautatieasemalla. Linja päättyy Cobhin rautatieasemalle. Lähin lentoasema on Corkin kansainvälinen lentokenttä.

Urheilu

Cobhin menestyin jalkapalloseura on Cobh Ramblers, jossa yksi Irlannin menestyneimmistä jalkapalloilijoista, Roy Keane, tuli tunnetuksi ja josta tämä pääsi pelaamaan Englantiin Nottingham Forestiin. Cobh on myös Irlannin menestyneimmän yleisurheilijan, Sonia O’Sullivanin, kotikaupunki.
IQ (yhtye)

IQ on progressiivista rockia soittava brittiläinen yhtye. IQ:n tyylissä on vaikutteita 1970-luvun perinteisestä progesta kuten Genesiksestä, mutta yhtye on perustettu 1970-luvun jälkeen.
Heikki Jalonen

Heikki Herman Jalonen (11. helmikuuta 1865 Tyrvää – 22. lokakuuta 1932 Neuvostoliitto) oli suomalainen piirisihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Jalonen syntyi torppari Isak Heikki Heikinpojan ja Johanna Isakintyttären lapsena vuonna 1865 Tyrväällä. Nuoruudessaan hän työskenteli työmiehenä Tyrväällä ja Jääskessä. Myöhemmin hän työskenteli ensin vuosina 1913–1918 Hämeen läänin eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattien piirisihteerinä ja sittemmin vuosina 1913–1918 samassa tehtävässä Kuopion läänin itäisessä vaalipiirissä.
Kansanedustajana Jalonen toimi kahteen otteeseen. Ensin vuosina 1911–1917 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja myöhemmin vuosina 1917–1918 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Rautatievaliokunnassa, Suuressa valiokunnassa ja Valtiovarainvaliokunnassa. Lisäksi hän oli jäsenenä Torpparien keskustoimikunnassa.
Suomen sisällissodan taisteluiden tauottua vuonna 1918 Jalonen pakeni valkoista terroria Venäjälle, jossa hän asui loppuelämänsä toimien muun muassa Inkerin Lempaalan kylän vahtimestarina.
Jalonen oli naimisissa vuodesta 1899 lähtien Iida Wilhelmina Ahlin kanssa.
Fyysinen aktiivisuus

Fyysinen aktiivisuus määritellään luurankolihasten tuottamaksi kehonliikkeeksi, joka vaatii energiankulutusta.  Fyysinen aktiivisuus kattaa kaikki aktiviteetit millä tahansa intensiteetillä, joka suoritetaan päivällä tai yöllä.  Se sisältää liikunnan ja satunnaisen toiminnan, joka on integroitu päivittäiseen toimintaan. Tämä integroitu toiminta ei välttämättä ole suunniteltu, jäsennelty, toistuva tai tarkoituksenmukainen kuntoilun parantamiseksi, ja se voi sisältää toimintaa, kuten kävely paikalliseen myymälään, siivous, työ, aktiivinen kuljetus jne. 
Harjoittelua ja fyysistä aktiivisuutta käytetään usein keskenään vaihtelevasti ja ne viittaavat yleensä vapaa-aikana harjoitettuun fyysiseen aktiivisuuteen, jonka ensisijaisena tarkoituksena on parantaa tai ylläpitää fyysistä kuntoa, fyysistä suorituskykyä tai terveyttä.  Fyysinen aktiivisuus ei ole aivan sama käsite kuin harjoittelu. Harjoittelu määritellään fyysisen aktiivisuuden alaryhmäksi, joka on suunniteltu, jäsennelty, toistuva ja tarkoituksenmukainen siinä mielessä, että liikunna yhden tai useamman komponentin parantaminen tai ylläpito on tavoite.

Intensiteetti

Fyysinen aktiivisuus voi olla intensiteetiltään monenlaista, yksinkertaisesta lihaksen nipistymisestä maratonjuoksuun asti. Käytännöllisyyden vuoksi fyysistä aktiivisuutta voidaan pitää jatkumona istuvasta käyttäytymisestä voimakkaaseen aktiivisuuteen.  Intensiivisyydet luokitellaan suurelta osin energiankulutuksen mukaan käyttäen vakiointensiteettiä, aineenvaihdunnan ekvivalentteja (MET).  Kategoriat ovat  istuva käyttäytyminen, kevyt aktiivisuus, kohtalainen aktiivisuus ja voimakas aktiivisuus.

Fyysinen passiivisuus ja istuva käyttäytyminen

Fyysinen passiivisuus on fyysisen aktiivisuuden puuttumista, joka on käsitteellisesti erilainen kuin istuva käyttäytyminen (ei istumaton elämäntapa ).  Paikallinen käyttäytyminen määritellään mikä tahansa heräämiskäyttäytyminen, jolle on ominaista energiankulutus ≤1,5 aineenvaihdunnan ekvivalenttia (MET), kun istuu, makuuasennossa tai makaa asennossa.  Yleensä tämä tarkoittaa sitä, että kun henkilö istuu passiivisesti tai makaa alas, on kyse istuvasta käyttäytymisestä.

Yleiset suositukset

Maailman terveysjärjestö suosittelee seuraavaa: 
1.  18–64-vuotiaiden aikuisten tulee tehdä vähintään 150 minuuttia kohtalaisen voimakasta aerobista fyysistä aktiivisuutta koko viikon ajan tai tehdä vähintään 75 minuuttia voimakasta aerobista fyysistä aktiivisuutta koko viikon ajan tai vastaavan yhdistelmän maltillista ja voimakasta intensiteettiä. 
2.  Aerobinen aktiivisuus on suoritettava vähintään 10 minuutin kestävissä jaksoissa. 
3.  Terveyshyötyjen lisäämiseksi aikuisten tulisi kasvattaa keskitasoista aerobista fyysistä aktiivisuuttaan 300 minuuttiin viikossa tai osallistua 150 minuutin voimakkaan aerobisen fyysisen aktiivisuuteen viikossa tai vastaavan yhdistelmän maltillista ja voimakasta intensiteettiä. 
4.  Lihaksia lujittavia aktiviteettejä tulisi tehdä suurten lihasryhmien kanssa kahtena tai useampana päivänä viikossa.
Shareef Abdur-Rahim

Julius Shareef Abdur-Rahim (s. 11. joulukuuta 1976) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän aloitti NBA-uransa vuonna 1996 ja lopetti 12 kauden jälkeen syksyllä 2008.
Abdur-Rahim edusti NBA:ssa Vancouver Grizzliesia, Atlanta Hawksia, Portland Trail Blazersia ja Sacramento Kingsiä. Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana hän voitti olympiakultaa Sydneyn 2000 olympialaisissa.
Abdur-Rahim on Aminah ja William Abdur-Rahimin kahdestatoista lapsesta toiseksi vanhin. Hän on muslimi, naimisissa ja kahden lapsen isä. Televisiossa hän on esiintynyt The Jamie Foxx Show'ssa.
John Linsén

John Linsén (19. syyskuuta 1864 Alavus – 4. elokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen lehtimies ja liikemies.
Linsénin vanhemmat olivat piirilääkäri Adolf Leopold Linsén (1840–1881) ja Johanna Matilda Elisabet Montin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Kuopion yksityislyseosta ja toimi sitten lehtimiehenä ja liikemiehenä. 
Linsén oli vuosina 1893–1895 ruotsinkielisen vuonna 1881 perustetun urheilulehti Sportenin toimittajana. Lehden levikki laski nopeasti Linsénin vähennettyä metsästyksen ja purjehduksen osuutta. Aluksi kerran ja Linsénin aikana kahdesti kuukaudessa ilmestynyt lehti jouduttiin lopettamaan taloudellisista syistä keväällä 1895. Osasyynä sen vaikeuksiin oli ruotsalaisen Tidning för idrott -lehden leviäminen Suomeen. Linsén oli sitten Nya Pressen-lehden aputoimittajana ja vuodesta 1898 Porissa ilmestyneen Björneborgs Tidning-lehden päätoimittajana aina vuoteen 1905 saakka. Hän oli mukana myös Voima-liiton toiminnassa.
Kivikirkon kalliomaalaus

Siirtolohkare ja sen sijainti

Saimaalla, Enonveden ja Haapaselän yhdistävässä kapeassa Lajunvirran salmessa, makaa Partalansaaren länsiosassa Karjulanmäen Kiviniemen itäpuolella suuri siirtolohkare, jota kutsutaan Kivikirkoksi. Lohkareen mitat ovat 17 metriä pitkä, 5−6 metriä pitkä ja noin 10 metriäkorkea. Sen pohjoissivulla avautuu sen alle luolamainen syvennys, minkä takia kivi on yleisesti tunnettu. Nykyinen järvenranta sijaitsee 170 metriä lännessä.

Maalaus

Maalaus löytyy kiven itäsivulta metrin korkeudelta ja sen koko on noin 1 neliömetri. Punaväriä on levitetty halkeaman ympärille, mutta kiven pinnan rapautuminen alueen keskeltä on tuhonnut maalauksen. Mitään selviä kuvioita ei enää erotu.
Kiven eteläkyljellä on myös punaväriä, mutta se lienee luonnon omaa värjäytymää.
Callum Ilott

Callum Ilott (s. 11. marraskuuta 1998 Cambridge, Cambridgeshire, Englanti) on brittiläinen moottoriurheilija. Hän kuului vuonna 2015 Red Bullin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan ja on ollut vuodesta 2017 lähtien Ferrarin nuorten kuljettajien kehitysohjelmassa.

Ura

Ilott on ajanut Karting-sarjoissa menestyksekkäästi ja voittanut useita mestaruuksia. Hän aloitti uran vuonna 2008 ja voitti vuonna 2011 ensimmäisen mestaruutensa Formula Kart Stars KF3-luokassa. Samana vuonna hän oli Saksan Kartingin mestaruussarjassa kolmas. Vuonna 2012 Ilott voitti KF3-luokassa WSK Master Series -luokan mestaruuden ja vuosina 2012-2013 WSK Final Cup -luokan mestaruuden. Vuonna 2014 hän voitti WSK Super Master Series ja Euroopan KF Championship -luokkien mestaruudet.
Vuonna 2015 Ilott aloitti kilpauransa Euroopan Formula 3 -sarjassa Red Bullin tukemana kuljettajana. Hän saavutti kauden aikana yhden palkintosijan ja 65.5 pistettä sijoittuen sarjan 12:ksi. Samana vuonna hän ajoi Toyota Racing Series -sarjassa, sekä ajanut perinteiset Formula 3 Masters ja Macaon Grand Prix -kilpailut. Vuonna 2016 Ilott jatkoi Euroopan F3 -sarjassa kilpailemista. Vuonna 2017 hän liittyi Ferrarin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan ja ajoi pari vuotta myöhemmin ensimmäisen Formula 1–testinsä Alfa Romeo Racingin autolla Barcelonan radalla, joka päättyi kolariin.
Erkki Heinonen (purjehtija)

Erkki Tapani Heinonen (s. 8. heinäkuuta 1967 Vaasa) on suomalainen, olympialaisissa kilpaillut purjehtija.
Heinonen sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Jali Mäkilän ja Sami Tammisen kanssa 15:nneksi Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui ensimmäiseksi vuonna 2007 5.5mR luokassa, vuonna 2011 X-41 luokassa toiseksi, Soling-luokassa 
kolmanneksi vuonna 2019, neljänneksi vuonna 2017, kuudenneksi vuonna 2000 ja kymmenenneksi vuonna 1998. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän on ottanut Soling-luokassa kultaa vuonna 2019, oli viides vuosina 2018 ja 1999, kuudes vuonna 1998 ja yhdeksäs vuonna 1997.
"Eki" Heinonen edustaa seuratasolla Turun Pursiseuraa, Helsingfors Segelsällskapia sekä Helsingfors Segelklubia. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden mm. Solingilla vuonna 1995 ja H-veneiden luokassa vuonna 2000 sekä useassa muussa luokassa kuten avomeriluokassa, parikilpailussa, Star-luokassa sekä 606-luokassa.
Maltan ritarikunta

Maltan ritarikunta (virallisesti Jerusalemin Pyhän Johanneksen suvereeni sotilaallinen ja hospitaliittaritarikunta, Rodoksen ja Maltan ritarikunnaksi sanottu, ital. Sovrano Militare Ordine Ospedaliero di San Giovanni di Gerusalemme di Rodi e di Malta, lyh. SMOM) on suvereeni, valtion kaltainen kansainvälisoikeudellinen toimija ilman omaa valtiollista aluetta. Maltan ritarikunnan hallussa on ekstraterritoriaalialueet Roomassa sekä Maltalla. Nykyään sillä on noin 13 500 jäsentä ja 80 000 vapaaehtoista avustajaa. Ritarikunnan päämaja, jossa myös suurmestari asuu, sijaitsee Roomassa. Ritarikunnalla on omat autojen rekisterikilvet ja postimerkit. Roomassa sijaitsee ritarikunnan omistuksessa oleva kirkko, palatsi ja huvila. Helmikuun 2013 alussa järjestö, joka on edelleen yksi maailman suurimmista humanitaarisista organisaatioista (auttaa mm. pakolaisia ja kodittomia) ja toimii 120 maassa, juhlisti 900 vuotta sitten saamaansa tunnustusta paavilta, joka takasi järjestölle itsenäisen valtion statuksen.
Maltan ritarikunnalla on diplomaattisuhteet 108 valtion kanssa, ja se on Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsen. Ritarikunnan suvereniteetti on kuitenkin kiistanalainen käsite, eikä esimerkiksi Suomi ole tunnustanut ritarikuntaa, kuten eivät muutkaan Pohjoismaat.
Maltan ritarikunta katsoo olevansa alkuperäisen Johanniittain ritarikunnan laillinen jatkaja, vaikka Maltan ritarikunta on lakkautettu jo useita kertoja. Alkuperäisestä ritarikunnasta on reformaation yhteydessä erkaantunut yhä toiminnassa oleva evankelis-luterilainen haara, Balley Brandenburg (Johanniittain ritarikunta).
Lisäksi on perustettu lukuisa määrä niin sanottuja epäaitoja johanniittain ritarikuntia, sekä Yhdysvalloissa, Euroopassa että muualla. Näihin luetaan myös niin sanottu ortodoksinen haara, joka perustettiin 1960-luvulla. Epäaitoina pidetään niitä ritarikuntia, jotka eivät ole osa alkuperäistä Johanniittain ritarikuntaa.
Ritarikunnan motto on Tuitio Fidei et Obsequium Pauperum (Uskon puolustamiseksi ja hädänalaisten auttamiseksi).