google/wiki40b huggingface dataset:
Tiikki

Puun ominaisuuksia

Tiikki voi kasvaa 40 metriä korkeaksi ja saavuttaa 90–150 senttimetrin läpimitan. Runko on oksaton suunnilleen 25 metrin korkeuteen saakka. Rungon muoto ei ole täysin säännöllinen. Tiikki on lehtensä pudottava puu.

Puuaines

Tiikin puuaines haisee nahalta ja on puuksi hyvin kovaa ja raskasta. Tiikin manto- ja sydänpuu erottuvat hyvin toisistaan. Mantopuu on kellertävänharmaata. Sydänpuu on tuoreena vaalean kullanruskeaa ja muistuttaa väritykseltään tammea. Sydänpuu tummuu tasaisesti vaalean tai tumman ruskeaksi. Vuosirenkaat erottuvat selvästi.

Esiintyminen

Tiikin alkuperäinen kasvualue ulottuu Intiasta Bangladeshin, Burman, Kiinan (hyvin pieni alue) ja Thaimaan kautta Indokiinaan (Laos, Vietnam, Kambodža). Jaavalla käytössä olevat tiikkimetsät ovat kaikki istutettuja. Enemmän tiikkiä on istutettu Celebesille ja pienempiä alueita on istutettu myös Filippiineille ja Malesiaan. Afrikassa tiikkiä on istutettu Nigeriassa, Ghanassa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sudanissa. Vanhimmista istutuksista korjataan jo puuta. Myös Etelä- ja Väli-Amerikkaan on istutettu tiikkiä (Honduras, Trinidad, Kolumbia, Brasilia). Vanhimpia käytetään jo. Tiikki menestyy alueilla, joilla sade- ja kuivakausi vuorottelevat säännöllisesti.

Käsittely

Tiikki on hyvin työstettävissä asianmukaisilla työvälineillä, esimerkiksi höyläyksessä kannattaa käyttää kovametalliteriä. Jyrsimissä, sorveissa ja sirkkeleissä on terissä yleensä kovametallipalat. Tiikki harmaantuu herkästi auringonvalosta.

Käyttö

Tiikki on arvokas ja monipuolinen käyttöpuu, jota käytetään muun muassa huonekaluissa sekä veneiden kansi- ja sisustusmateriaalina.
Ami Hauhio

Aimo Robert ”Ami” Hauhio (14. kesäkuuta 1912 Viipuri – 16. joulukuuta 1955) oli suomalainen taiteilija, sarjakuvantekijä, kuvittaja, sanomalehti- ja pilapiirtäjä, kartanpiirtäjä ja kivipiirtäjä. Hän oli Viipurin Taiteilijaseuran ja Suomen Taidepiirtäjien Liiton jäsen (myös johtokunnassa). Suomen Taidepiirtäjien Liiton varapuheenjohtajana hän oli 1948. Hauhio muistetaan erityisesti yhtenä oman aikansa merkittävimmistä suomalaisista sarjakuvapiirtäjistä ja suomalaisen science fictionin edelläkävijänä.
Hauhio teki runsaat 300 kirjan- ja lehdenkantta. Yleisradio vanha pyöreä logo, jossa lukee RADIO, on Hauhion piirtämä.

Sarjakuvaura

Sota-aikana Lukemista Kaikille -lehdessä seikkaili Hauhion piirtämä Ismo Lento, rajaseudun poika. Sen oikeudet omisti Tekijätoimisto. ja tämä syndikoitu sarja ilmestyi ilmeisesti myös muissa lehdissä.
Olavi Kanervan ja Reino Helismaan kirjoittama, Hauhion piirtämä suomalaisen science fiction -sarjakuvan klassikko Maan mies Marsissa, jossa kuitenkin huoletta kopioitiin Alex Raymondin sarjaa Flash Gordon, ilmestyi ensi kerran Isku-lehdessä jatkosarjana vuosina 1940–1941. Sen olivat käsikirjoittaneet Olavi Kanerva ja Reino Helismaa. Maan mies Marsissa julkaistiin myös albumina vuonna 1947, mutta julkaisu ei sisältänyt kaikkia sivuja ja sarjakuvan kuvajakoa oli muutettu. Vuonna 2011 Zum Teufel! julkaisi Maan miehen Marsissa alkuperäisen kuvajaon mukaisessa albumimuodossa.
Hauhion sarjakuvia julkaistiin säännöllisesti Pellervo-lehdessä jatkosarjoina. Esimerkiksi 1947–1950 ilmestyi science fiction -seikkailu Koltan perintö, joka oli jatkoa Valojuova-lehdessä vuosina 1944–1946 ilmestyneelle sarjakuvalle. Seinäjoen sarjakuvaseura julkaisi Koltan perinnön albumina vuonna 1984. Pellervossa ja Lasten Maailma -lehdessä julkaistiin Hauhion sarjakuvaversioita nuortenkirjallisuuden tunnetuimmista teoksista (esimerkiksi Aarresaari värillisenä Pellervossa, viimeinen osa 7/1961).
Seura-lehdessä ilmestyi vuonna 1950 jatkosarjana (n:ot 36–47) Hauhion piirtämä Pekka Lipponen ja Kalle-Kustaa Korkki -sarjakuva. Vuonna 1952 Olavi Kanervan päätoimittamassa Seikkailujen maailma -lehdessä ilmestyi myös Hauhion Lentävä lautanen -sarjakuva, jonka Kanerva oli kirjoittanut. Edellä mainittujen teosten ohella Hauhio piirsi monia muitakin seikkailu- tai huumorisarjakuvia.
Hauhion tyyliin vaikutti selvästi Flash Gordonin piirtäjä Alex Raymond ja muuta yhdysvaltalaiset tekijät, mutta hänen tyylinsä oli kulmikkaampaa ja kankeampaa. Hänen alkuperäispiirroksiaan on säilynyt vähän.
Timo Kokkilan kokoama Hauhion elämäntyötä esittelevä näyttely on Tampereella Finlaysonilla TR1-galleriassa kesällä 2014 elokuun loppuun asti.
Črni Kalin maasilta

Črni Kalin maasilta on Slovenian pisin ja korkein maasilta. Se on osa A1-moottoritietä ja kulkee yli Ospin laakson, lähellä Gabrovican kylää, noin 20 kilometriä itään Koperista. Silta on kokonaispituudeltaan 1056 metriä. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 2001 ja se avattiin liikenteelle 23. syyskuuta vuonna 2004.
Jean Ann Kennedy

Jean Kennedy Smith (syntyään Jean Ann Kennedy, s. 20. helmikuuta 1928, Brookline, Massachusetts) on Joseph P. Kennedyn ja Rose Kennedyn kahdeksas lapsi.
Hän on toiminut Yhdysvaltain suurlähettiläänä Irlannissa. Hänen veljensä oli Yhdysvaltain 35. presidentti John F. Kennedy, ja Jean Ann Kennedy osallistui veljensä kampanjaan vuonna 1960.
Maniema

Maniema on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Kindu. Se on yksi viidestä maakunnasta, joiden alue ja pääkaupunki säilyivät ennellaan vuoden 2005 perustuslakiin liittyneessä hallinnonuudistuksessa. Vuonna 2012 arvioitu väkiluku oli runsaat kaksi miljoonaa.
Maniemassa vallitsee kuuma ja kostea ilmasto. Vuoden sademäärä vaihtelee eteläosien 1300 millimetristä pohjoisosien 1200 millimetriin.
Kongojoki kulkee maakunnan halki etelästä pohjoiseen. Se on purjehduskelpoinen Kindun ja Ubundun välisellä osalla eli 308 km matkalla. Myös pienempiä jokia käytetään vesiväylinä, joita pitkin tuodaan esimerkiksi maataloustuotteita markkinoille. Maakunnan tieverkko on suurelta osin päällystämätöntä ja huonokuntoista. Rautatietä pitkin pääsee pääkaupunki Kindusta Katangaan ja Itä-Kasaihin. Kindussa on lentoasema, ja muualla maakunnassa kolme pienempää lentopaikkaa.
Les chrysanthèmes

Juoni

Lahjakas balettitanssija Vera Aleksejevna Nevolina rakastaa Vladimiria (suomalaisessa versiossa Igoria), jonka tunteet viilenevät pian. Velkaantunut Vladimir tarvitsee kipeästi rahaa, eikä Veran korujen myyminen auta pitkään. Vladimir löytää rikkaan leskirouvan ja ryhtyy puuhaamaan avioliittoa tämän kanssa. Rakastettunsa petoksesta masentunut Vera juo myrkkyä ja tanssii viimeisen krysanteemitanssinsa Vladimirin ja tämän morsiamen katseiden alla. Yleisö puhkeaa suosionosoituksiin, mutta Vera makaa jo kuolleena rakastamiensa kukkien keskellä. Muutaman päivän kuluttua katuva Vladimir tuo hänen haudalleen kukkakimpun.

Tuotanto ja vastaanotto

Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama Les chrysanthèmes mainitaan usein Bolšoi-teatterin ensitanssijattaren Vera Karallin ensimmäisenä elokuvaroolina. Päähenkilön yhteyttä kuuluisaan tanssijaan korostavat sama etu- ja isännimi sekä Karallin paljon puhuttu rakkausjuttu laulaja Leonid Sobinovin kanssa, joka päättyi miehen naitua rikkaan seurapiirinaisen.
Aikalaiskriitikot kiittivät tunteisiin vetoavan elokuvan tarinaa, ohjausta ja näyttelijäsuorituksia. Karallista tuli pian yksi 1910-luvun venäläisen mykkäelokuvan suurimmista tähdistä. Viehättävä ja sulavaliikkeinen tanssija sopi erityisen hyvin ohjaaja Jevgeni Bauerin koristeelliseen tyyliin, mutta elokuvatutkija Romil Sobolevin mukaan hän ei ollut kovin syvällinen draamanäyttelijä. Keisarillisten balettiteatterien muita tähtiä kiellettiin pian esiintymästä elokuvissa, mutta Karallin kohdalla säännöstä tehtiin poikkeus, koska hän oli suuriruhtinas Dmitri Pavlovitšin rakastajatar.
”Kauniin ja pehmeäliikkeisen” Karallin ”runollista ja lennokasta” elokuvaa esitettiin Helsingin Esplanad-teatterissa helmikuussa 1915. Tamperelaisen Kansan Lehden mukaan ”mitä mielenkiintoisemmin esitetyn kuvan” näytteleminen oli ”harvinaisen hyvää” .
Husaari

Husaari on kevyen ratsuväen sotilaan nimitys. Husaareja on ollut 1400-luvulta lähtien useissa Euroopan armeijoissa.
Husaarit saivat alkunsa Unkarissa kuningas Matias Corvinuksen aikaan, joka määräsi 1458 joka 20:nnen aatelisen puolustusjoukkoihin turkkilaisia vastaan. Hän oli ottanut mallia mongoleista ja pustan hevosmiehistä. Husaarien pääaseena oli yleensä sapeli. Husaarit olivat Unkarin eliittiratsuväkeä. Heitä pidettiin yleisesti hyvinä ratsastajina ja he niittivät mainetta vastustajan jalkaväessä ja myös raskaassa ratsuväessä. Ajan saatossa sana husaari yleistyi tarkoittamaan muitakin kuin vain Unkarin kevyen ratsuväen sotilaita.
Isopurppuramedestäjä

Tuntomerkit

Isopurppuramedestäjä on 11–12 cm pitkä. Sillä on musta nokka, joka on ohut, terävä ja alaspäin kaareva. Koiras on pesimäpuvussa joulukuusta heinäkuuhun kokomusta, mutta läheltä erottuu vaaleansinistä ja violetinmetallia hohtoa. Naaraan yläpuoli on harmaanruskea. Alapuoli on harmaanvalkoinen ja siinä erottuu heikkoa kellanvihreää sävyä. Siivet ovat selkää tummemmat. Koiras muistuttaa pesimäaikojen ulkopuolella naarasta, mutta joskus sillä voi olla yksittäisiä mustia höyheniä.
Isopurppuramedestäjän kutsuääniä ovat viheltävä ”viju”, nouseva, iloinen ”tvyit” sekä maiskuttava ”tsyt-tsyt-tsyt...”. Laulu on rätisevä trilli, jota edeltää muutama vihellys. Se kuulostaa kaukaa hieman mustaleppälinnun laululta.

Elinympäristö

Isopurppuramedestäjä pesii akaasiaa kasvavilla, kuivilla alueilla ja puistoissa, puutarhoissa sekä muissa paikoissa, joissa kasvaa kukkivia kasveja. Laji on paikkalintu tai lyhyiden matkojen vaeltaja.

Ravinto

Isopurppuramedestäjä käyttää ravinnokseen mettä ja hyönteisiä.
Tammer-Kyykkä

Tammer-Kyykkä on perinteikäs tamperelainen kyykkäseura, joka on voittanut useita Suomen Kyykkäliiton mestaruuksia sekä joukkuekyykässä että yksilöpelissä. Tammer-Kyykän kotikenttänä toimii Tampereen Eteläpuiston kenttä. Seuran toiminta on kaikille kiinnostuneille avointa.
Seuran jäsen Veli-Pekka Ehoniemi on pelannut Suomen kyykkämaajoukkueessa ja voittanut yksilökyykän maailmanmestaruuden vuonna 2004 Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa.
Kalle Kustaa Pykälä

Karl Gustaf (Kalle Kustaa, K.K.) Pykälä (9. joulukuuta 1864 Nastola – 2. lokakuuta 1915 Muolaa) oli maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Pykälän vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Matinpoika ja Erika Sofia Heikintytär. Hän oli uitto- ja metsätöissä ja toimi työnjohtajana ja rakennuspuuseppänä Helsingissä 1881–1894. Vuodesta 1894 Pykälä oli ensin lampuotina ja sitten itsenäisenä maanviljelijänä Muolaassa. Hän toimi myös asioitsijana ja Vuosalmen yhteismetsän osakkaiden asiamiehenä sekä harjoitti mylly- ja sahaliikettä. Sotilasarvoltaan Pykälä oli jefreitteri.
Pykälä oli kansanedustajana 1907–1915 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän edusti Maalaisliitossa populistista herravihaa korostanutta linjaa, joka arvosteli yhteiskunnan epäkohtia ja vallanpitäjiä. Pykälän usein toistama lause oli, että Herroja pittää eppäillä.... Pykälä sai aikanaan kuuluisuutta tultuaan kerran paljain jaloin eduskunnan täysi-istuntoon. Hän saapui sinne Helsinkiin suuntautuneen saunareissun ja ravintola Königin pistäytymisen jälkeen. Eräissä eduskuntavaaleissa 1910-luvulla Pykälän vaalikampanjan tunnuslauseena oli Valitkaa minut, niin lippalakit halpenevat.
Pykälä kuoli salamurhan uhrina 2. lokakuuta 1915 kun hänet ammuttiin ikkunan läpi kotitalonsa saunaan. Teosta syytettiin muolaalaisen valtiopäivämiehen Juho Aataminpoika Poutiaisen (1818–1904) poikaa Matti Poutiaista. Matti Poutiainen onnistui piileskelemään poliisia kotinsa lähellä olleessa metsässä niin että häntä ei saatu pidätettyä ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Poutiainen muutti Yhdysvaltoihin jossa hän myös kuoli. Pykälän murhan motiiviksi arveltiin Vuosalmen lahjoitusmaiden yhteismetsän jaosta syntynyttä riitaa. Pykälän murhan tutkimuksissa murhan motiiviksi osoittautui kosto siitä, että hän oli oikeudessa paljastanut väärän valan vannoneen todistajan.
Pykälä oli naimisissa vuodesta 1890 Karoliina Vanhalan kanssa. Heidän tyttärensä Bertta Leppälä (1891–1966) toimi myös jonkin aikaa Maalaisliiton kansanedustajana ja oli naimisissa Maalaisliiton kansanedustajan Juhani Leppälän kanssa.
Jonathan Urretavizcaya

Seurajoukkueissa

Hänen ensiesiintymisensä oli 2008 uruguaylaisen River Platen joukkueessa, jossa hänelle ei kuitenkaan kertynyt montaakaan ottelua. Sieltä hän siirtyi Benficaan Portugaliin, josta oli 6 kuukautta lainassa uruguaylaisessa Peñarolin-joukkueessa. Kesäkuussa 2010 hän teki sopimuksen Deportivon kanssa

Maajoukkueessa

Pelasi 20-vuotiaiden maajoukkueessa Egyptin 2009 kisoissa neljä ottelua ja teki kaksi maalia.
Rontticomics

Artisti

Juho Maurinen on vuonna 1990 Imatralla syntynyt mies. Lukuun ottamatta omaksi ilokseen piirtämiään sarjakuvia teini-ikäisenä Rontticomics on Maurisen ensimmäinen sarjakuva. Sarjakuvan lisäksi Maurinen opiskelee Lahden Muotoiluinstituutissa ja tekee musiikkia ja muita taideprojekteja.
Dilmun

Bahrain

Persianlahdella saatetiin liikkua laivoilla jo 5. vuosituhannella eaa. Mutta varmemmin kauppa vaikiintui hiemen enen vuotta 3000 eaa, jolloin Sumerin sivilisaatio nousi suurimpaan kukoistukseensa. Dilmun oli välisatama, jonka kautta Mesopotamiasta pääsi  Omanin kuparikaivoksille ja Intiaan ostamaan norsunluuta ja karneolia. Mesopotamia taas tuotti mm tekstiileitä, oliiviöljyä, viljaa ja vei Persianlahdella kautatan mm hopeaa ja tinaa.
Uruk-kautta varhaisemman Ubaidin kulttuurin löytöjä on tehty Bahrainista muun muassa al Markhista ja Persianlahden Arabian rannikolta länteen päin olevalta Al Hasan itäpuoliselta rannikolta nykyisen ad Dammamin kaupungin ympäristöstä muun muassa Dosariyehistä ja Abu Khamisista sekä sisämaasta Ain Qannasista. Ad Dammamista pohjoiseen ollut Tauru oli historiallisella ajalla löydöistä päätellen kauppakeskus. Bahrain ja sen lähellä oleva d dammain seutu olisivat olleet kosketuksessa Mesopotamiaan ehkä jo 6000-5000 eaa. alkaen Lähempänä Dilmunia voisi teoriassa etsiä jo Kuwaitin rannikon löytöpaikasta "H3", joka on As Sabiyah Arabiassa melko lähellä Eufratin ja Tigriin yhtymäkohdan Shatt al Arabin suistoa Bubiyahin ja Failakan saarten lähellä mutta mantereella. Paika on Kuwait Citystä pohjoiseen.
Nykyisessä Bahrainissa oleva, Dilmuniksi uskottu  alue kukoisti varsinkin 2200-1600 eaa. Uus-Sumerin ja Hammurabin valtakunnan ja Induskulttuurin aikoina. Rakennettiin linnoitettuja kaupunkeja, temppeleitä ja vainajia haudattiin tuhansiin hautakumpuihin. Alueelta on löydetty matalia mesopotamialaistyyppisiä porrastemppeleitä, minizikkuratuja.
Kalkoliittisia Bahrainin ja lähistön rannikon löytöpaikkoja ovat Al Markh Bahrainilla, Ain qannas, Dosariyah ja Abu Khamis. Halileh on vastakkaisella Iranin rannikolla.
Raimo Aulis Anttila

Raimo Aulis Anttila  (s. 1935) on suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston yleisen kielitieteen professori vuosina 1971–1976, Kalifornian yliopiston professori Los Angelesissa vuodesta 1976.
Anttila on Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomalainen jäsen vuodesta 1995.
Rieskalammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,1 metriä mpy.
Diane Venora

Diane Venora (s. 10. elokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Connecticutissa syntynyt Diane Venora on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Wolfen (1981), Bird (1988), Heat – ajojahti (1995), Sakaali (1997) ja 13. soturi (1999). Hänellä on kokemusta myös televisiosarjoista. 
Venora oli Golden Globe -ehdokkaana vuonna 1989. Hän oli 1980-luvulla naimisissa Andrzej Bartkowiakin kanssa, mutta erosi.
Shalamar

Shalamar oli yhdysvaltalainen 70- ja 80-luvulla toiminut pop-yhtye. Yhtyeen kasasi tuottaja Dick Griffey vuonna 1978 sessiomuusikot korvanneiden laulajien Jody Watleyn, Jeffrey Danielin ja Howard Hewettin ympärille.
Yhtyeen ensimmäinen hitti tällä kokoonpanolla oli vuoden 1979 'Second Time Around', joka nousi Yhdysvaltain pop-listan kahdeksanneksi ja R&B-listan ykköseksi Leon Silvers III:n tuottamana. Yhtyeen isoin listamenestys Isossa-Britanniassa oli vuoden 1982 singlejulkaisu 'A Night to Remember', joka nousi listalla viidenneksi. Yhtyeen menestys alkoi hiipua vuonna 1983 Watleyn ja Danielin jätettyä yhtyeen.
Valkovatsahemppo

Levinneisyys

Valkovatsahemppoa tavataan Itä-Afrikassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaarle V:n palatsi

Kaarle V:n palatsi (esp. Palacio de Carlos V) on täysrenessanssirakennus Granadan Alhambrassa, Espanjassa. Sen rakennutti Kaarle V. Palatsin rakentaminen aloitettiin 1533.
Juha Kauppinen

Juha Antti Kauppinen (s. 16. elokuuta 1986 Tampere) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kangasalan Kisaa ja häntä valmentavat Jukka Kauppinen ja Harri Huhtala.
Kauppinen putosi karsintakilpailussa 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Grossetossa 2004. Hän sijoittui neljänneksi saman ikäluokan EM-kilpailuissa Kaunasissa 2005 heitettyään 6 kg:n moukaria 73,74 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2008 sijoittuen neljänneksi.
Kauppinen sai pronssia Kalevan kisoissa 2009 sekä Kalevan kisoissa 2012. Hän heitti ennätyksensä 74,38 Helsingissä 24. toukokuuta 2009.
Philipp Lienhart

Seurajoukkueura

Rapid Wienin kasvatti Lienhart siirtyi kaudeksi 2014–2015 lainalle Real Madridin organisaatioon. Hän pelasi seuran C-joukkueen paidassa kolme ottelua viimeistellen yhden maalin. Kaudeksi 2015–2016 Real osti Lienhartin omakseen. Tuolla kaudella hän debytoi seuran kakkosjoukkueen Real Madrid Castillan paidassa Segunda División B:ssä. Real Madridin edustusjoukkueen paidassa Copa del Reyssä Lienhart debytoi joulukuussa 2015 Cádiz CF:ää vastaan.

Maajoukkueura

Lienhart on pelannut Itävallan nuorten maajoukkueissa. Vuodesta 2014 alkaen hän kuului maan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Ainoan ottelunsa Itävallan miesten maajoukkueessa hän on pelannut lokakuussa 2017.
USS Coral Sea (CVB-43)

Palvelus

Alus määrättiin palvelukseen otettaessa Atlantin laivastoon. Se lähti 7. kesäkuuta 1948 Norfolkista Välimerelle ja Karibialle ja se palasi Norfolkiin 11. elokuuta. Huollon ja Karibialla pidetyn koulutuksen jälkeen alus lähti 3. toukokuuta 1949 ensimmäiselle partiomatkalleen Välimerelle osana Yhdysvaltain 6. laivastoa, mistä se palasi 28. syyskuuta. Alus palasi Välimerelle 9. syyskuuta 1950, mistä se palasi 1. helmikuuta 1950.
Aluksen ensimmäiseen lentokalustoon kuuluivat muun muassa Vought F4U-4 Corsair -hävittäjät, viimeiseen muun muassa F/A-18A Hornet -hävittäjät.
Coral Sea poistettiin palveluksesta 24. toukokuuta 1957 telakalle siirtoa varten. Alus palasi muutostöiden päätyttyä palvelukseen 25. tammikuuta 1960. Alus osallistui Vietnamin sotaan. 
Alus poistettiin palveluksesta 26. huhtikuuta 1990. Alusluettelosta poiston jälkeen se myytiin romutettavaksi 7. toukokuuta 1993.
Doom (vuoden 2016 videopeli)

Ennen julkaisua

Doom sai ennen julkaisuaan monet pelaajat varpailleen, kun maaliskuun 31. päivänä julkaistu moninpeliversion beta ei toiminutkaan täysin samalla tavalla, kuin vuoden 1993 Doom.  Steam-arvostelujen mukaan perinteinen areenaräiskintä oli yksinkertaistettu siten, että se miellyttäisi laajempaa yleisöä esimerksi pelaajan hitaammalla liikkumisnopeudella. Lisäksi betassa ei ollut mukana monia PC-pelaajille tärkeitä asioita, kuten graafisia asetuksia tai rajoittamatonta ruudunpäivitysnopetta. Kritiikin määrä sai Bethesdankin vastaamaan ja nämä lupasivat lopullisen version olevan muokattavampi ja tasapainotetumpi.

Tekniikka

Pelin grafiikkamoottori on kehittynyt usein tavoin aikaisemmista versioista ja sisältää useita uusia tekniikoita. Renderöinti suoritetaan useassa vaiheessa useiden välitietojen avulla, jotka yhdistetään lopulliseen kuvaan.
Pietarin moskeija

Pietarin moskeija on Pietarin muslimiyhteisöä palveleva moskeija. Se rakennettiin vuosina 1910-1914. Moskeijan mallina toimi Samarkandin suuri moskeija, mutta seinien materiaaliksi on valittu Pietarin arkkitehtuurin sopiva harmaa graniitti. Kupoli on päällystetty sinisellä keramiikalla, ja sitä kannattelevat rakennuksen sisäpuolella vihreällä marmorilla päällystetyt pylväät.
Jan Myrdal

Jan Myrdal (s. 19. heinäkuuta 1927) on ruotsalainen kirjailija ja toisinajattelija. Maailmankatsomukseltaan hän on maolainen kommunisti. Hänen vanhempansa olivat Alva ja Gunnar Myrdal.
Jan Myrdal on kirjoittanut toistakymmentä romaania ja ainakin saman verran matkareportaaseja. Hän on kääntänyt ruotsiksi  Balzacin, Diderot'in ja Strindbergin teoksia ja avustanut lehtiä. 1960-luvun lopussa hänen elokuvansa Myglaren herätti kohua Ruotsissa. Se oli terävää yhteiskuntasatiiria, joka näytettiin kuusi kertaa televisiossa.
Vuonna 2008 perustettu Jan Myrdal -seura jakaa kahta vuosittaista kirjallisuuspalkintoa, vuonna 2008 aloitettua 100 000 Ruotsin kruunun Lenin-palkintoa ja vuonna 2010 ensi kertaa jaettua 10 000 kruunun Robespierre-palkintoa. Etenkin Lenin-palkinnon nimi on herättänyt pahennusta, ja kirjailija Susanna Alakoski kieltäytyikin vuonna 2013 vastaanottamasta palkintoa, koska ei halunnut nimeään yhdistettävän totalitaristiseen vallankäyttöön. Robespierre-palkinto myönnettiin vuonna 2014 toiselle ruotsinsuomalaiselle kirjailijalle Eija Hetekivi Olssonille.
Hän on puolustellut (kommunistisia) Stalinin diktatuuria, Kambodžan kansanmurhia, Taivaallisen rauhan aukion joukkomurhia. Vuonna 2017 hän osallistui kommunistien, fasistien ja venäläisnationalistin kanssa Venäjä-mielisen Moldovan diktatuurin konferenssiin.
Lords of Acid

Vaiheita

Lords of Acid syntyi 1980-luvun loppupuolella. Aluksi se oli vain yksi Maurice Engelenin alias Praga Khanin musiikillisista sivuprojekteista. Sen ensimmäinen single, new beat -tyylinen "I Sit On Acid", julkaistiin vuonna 1988. Singlen tekemiseen osallistuivat Engelenin lisäksi Nikkie van Lierop, Jos Borremans ja Harry van Oekel. Single myi pitkään varsin hyvin, ja tämän suosion myötä myös Lords of Acid alkoi vakiintua itsenäiseksi yhtyeeksi.
Lords of Acidin ensimmäinen pitkäsoitto, Lust, julkaistiin 1991. Sen sisällöstä vastasivat pääasiassa Engelen, van Lierop ja Oliver Adams. Albumi oli tarkoitettu ensisijaisesti Yhdysvaltain markkinoille, joilla se onkin myynyt hyvin – satojatuhansia kappaleita vuosien kuluessa. Yhtyeen kotimaassa Belgiassa menestys on ollut huomattavasti vaatimattomampaa.
Yhtyeen seuraava albumi, Voodoo-U, julkaistiin 1994. Musiikin sille tekivät Engelen, Adams ja Ludo Camberlin, van Lieropin vastatessa sanoituksesta. Albumilla lauloi Ruth McArdle. Musiikki oli nyt industrial-vaikutteisempaa, vaikkakin edelleen hyvin tanssipitoista. Seksi oli tälläkin julkaisulla olennainen elementti. Albumin alastomia, succubus-tyylisiä demonittaria esittävä kansi aiheutti tiettyä kohua. Kaikki kaupat eivät suostuneet ottamaan levyä myyntiin, joten kannesta tehtiin myös sensuroitu versio. 
Kolmas albumi, Our Little Secret, julkaistiin 1997. Se äänitettiin ensin instrumentaalisena, ja vokaalit lisättiin vasta jälkeenpäin. Albumilla laulaa van Lierop. Tyyliltään levy on edeltäjänsä tapaan industrial-vaikutteista tanssimusiikkia.