google/wiki40b huggingface dataset:
SOL

Yritysrakenne

SOL Palvelut Oy, SOL Pesulapalvelut Oy, SOL Henkilöstöpalvelut Oy sekä tytäryhtiöt Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Venäjällä kuuluvat SOLEMO-konserniin.

Historia

SOLin juuret ovat Lindström Oy:ssä, joka on vanhimpia Suomessa yhä toimivia liikeyrityksiä. Vuonna 1848 värjärimestari C. A. Lindström perusti kaunovärjäämön nykyisen eduskuntatalon paikalle. Vuonna 1922 Lindströmin osti nykyisen omistajasuvun kantaisä yli-insinööri Johan Roiha, joka oli vuonna 1913 perustanut valkopesulan.
Vuonna 1991 Johan Roihan pojantytär Liisa Joronen osti perheyrityksestä siivous- ja jätepalvelut, jotka vuoden 1992 alussa saivat uuden ilmeen ja nimen SOL Siivouspalvelu Oy emonaan SOL Jätepalvelu Oy. Nimi valittiin henkilöstön nimiehdotusten perusteella.
Liisa Joronen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1993 aiheella "Ammatillisen kasvun edellytykset organisaatiossa". Kasvatustieteen ja sosiologian opiskelun tutkimuskohteena ja koekenttänä toimi oma yritys.
Vuosina 1991 ja 1993 SOL voitti Suomen Laatupalkinnon, sai vuorineuvosten Nestor Partners Oy:n Tiennäyttäjän lyhdyn sekä vuonna 1992 Vuoden tuloksentekijä -palkinnon.
SOL Jätepalvelu Oy:hyn ostettiin vuonna 1996 Helsingin kaupungin yhtiöittämä Rikaton Oy, josta muodostettiin SOL Ympäristöpalvelut Oy. Tämä yritys myytiin vuonna 1999 saksalaiselle toimijalle. Vuosina 1999-2001 SOL toimi myös tekstiilien ja mattojen vuokraajana. SOL Tekstiilipalvelut Oy:n myytiin Lindströmille. Lindströmille jääneet kuluttajapesulapalvelut ovat kuuluneet SOL-konserniin vuodesta 2001 lähtien ja toimivat SOL Pesulapalvelut Oy:nä. Kiinteistöpalveluita SOL on tarjonnut 1990-luvulta lähtien.
SOLin liikevaihto vuonna 1993 oli noin 30 milj. euroa ja henkilöstömäärä noin 2 300. SOLin alusta lähtien hallituksen puheenjohtajana on toiminut Liisa Joronen ja toimitusjohtajana Anu Eronen.
Toiminnan monipuolistuttua siivous-, toimitila- ja kiinteistöpalveluissa toimivan yrityksen nimi muutettiin SOL Palvelut Oy:ksi, jonka emoyhtiönä vuoden 2008 alusta lähtien on toiminut SOLEMO Oy. SOLin kansainvälinen toiminta käynnistyi Virossa vuonna 2001 ja on laajentunut Baltian maihin, Tanskaan, Ruotsiin ja Venäjälle, joissa kaikissa on oma tytäryhtiö.

Linnan Vartijat Oy

SOL Palvelut Oy osti Linnan Vartijat Oy:n osakekannan vuoden 2014 vaihteessa. SOL vahvisti kaupan myötä asemiaan Hämeenlinnan, Riihimäen, Forssan ja Hyvinkään alueella.
Slovakialaiset eurokolikot

Slovakialaiset eurokolikot ovat Slovakialle suunniteltuja eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Slovakia siirtyi käyttämään euroa vuoden 2009 alusta alkaen.
Yhden, kahden ja viiden sentin kolikoissa on kuvattuna Kriváňin vuori. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin kolikoissa on kuvattuna Bratislavan linna. Yhden ja kahden euron kolikoissa on kuvattuna Slovakian vaakuna. Kaikista Slovakian eurokolikoista löytyy kääntöpuolelta lisäksi EU:n kaksitoista tähteä sekä kolikon valmistusvuosi.
William Carvalho

Seurajoukkueura

Carvalho on syntynyt Angolan pääkaupungissa Luandassa, josta hän muutti jo lapsena perheensä kanssa Portugaliin. Hän liittyi 13-vuotiaana Sporting Clube de Portugalin junioriakatemiaan. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 3. huhtikuuta 2011 Vitória de Guimarãesia vastaan. Kauden 2011–2012 ensimmäisen puoliskon hän pelasi lainasopimuksella Fátimassa.
Seuraavat puolitoista kautta 2012–2013 välisenä aikana hän pelasi lainalla belgialaisessa Cercle Bruggessa. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi takaisin omistajaseuraansa ja kuului kauden aikana uuden päävalmentaja Leonardo Jardimin luottopelaajiin.
Carvalho teki ensimmäisen maalinsa Sportingissa 27. lokakuuta 2013 ottelussa Portoa vastaan. Hän pelasi kausien 2013–2017 aikana Primeira Ligassa 27–32 ottelua kaudessa. Mestarien liigassa hän debytoi NK Mariboria vastaan syyskuussa 2014, ja on pelannut kaikkiaan seitsemäntoista, eli yhtä vaille kaikki, Sportingin Mestarien liigan ottelut tuon jälkeen. Hän voitti Portugalin cupin ja supercupin 2015.

Maajoukkueura

Carvalho pelasi Portugalin kaikissa ikäkausimaajoukkueissa 16-vuotiaista alkaen. Hän kuului EM-hopeaa saaneeseen Portugalin joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän pelasi turnauksessa täydet minuutit. 
Carvalho sai ensimmäisen kutsunsa Portugalin maajoukkueeseen marraskuussa 2013 Ruotsia vastaan käytyihin pudotuspeliotteluihin paikasta vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maajoukkueessa 19. marraskuuta 2013 toisessa osaottelussa, joka päättyi Portugalin 2–3-vierasvoittoon.
Carvalho valittiin Portugalin 23 pelaajasta koostuvaan lopulliseen kokoonpanoon vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän pelasi toisen puoliajan Yhdysvaltoja ja koko ottelun Ghanaa vastaan. 
Carvalho kuului Euroopan-mestaruuden voittaneeseen Portugalin joukkueeseen Ranskassa 2016. Avausottelun Islantia vastaan hän katseli vaihtopenkiltä ja välierästä Walesia vastaan hän oli sivussa varoitustilin täyttymisen vuoksi. Muissa viidessä ottelussa hän oli avauskokoonpanossa, mukaan lukien loppuottelu Ranskaa vastaan.
Alexander Sulzer

Uran alku Saksassa (2002–2007)

Sulzer pelasi juniorina kotikaupungissaan ESV Kaufbeurenin joukkueessa, joka pelasi Oberligassa kaudella 2000–2001. Seuraavaksi kaudeksi Sulzer siirtyi Saksan pääsarjaan Hamburg Freezersiin, jossa hän ei kuitenkaan saanut vakiinnettua pelipaikkaansa, joten hän pelasi 2. Bundesligaan nousseessa Kaufbeurenissä. Nashville Predators varasi Sulzerin NHL:n vuoden 2003 varaustilaisuudessa vuorolla 92. Kaudeksi 2003–2004 Sulzer siirtyi pääsarjaan DEG Metro Starsiin. Kolmannella kaudellaan DEG Metro Starsissa Sulzer oli joukkueen avainpelaajia ja pelasi isossa roolissa. Hänet valittiin myös DELin tähdistöotteluun, ja hän teki uransa piste-ennätyksen. Kaudella 2006–2007 Sulzer oli sarjan tähtipelaajia, ja hänet valittiin toistamiseen tähdistöotteluun.

Siirto Pohjois-Amerikkaan ja NHL-ura (2007–2014)

Vuonna 2007 Sulzer teki kahden vuoden pelaajasopimuksen hänet NHL:ään varanneen Nashvillen kanssa. Kauden 2007–2008 Sulzer pelasi kokonaan Nashvillen farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa, jossa hän teki 32 pistettä. Seuraavan kauden Sulzer pelasi lähes kokonaan AHL:ssä, mutta lisäksi hän pelasi kaksi ensimmäistä NHL-otteluaan. Ensimmäisen pelinsä hän pelasi tammikuussa 2009 Montreal Canadiensia vastaan. Tammikuussa Sulzer teki Nashvillen kanssa uuden kahden vuoden pelaajasopimuksen. Seuraavalla kaudella Sulzer valittiin Nashvillen NHL-kokoonpanoon harjoitusleirin kautta. Hän pelasi NHL:ssä 20 ottelua, joissa teki kaksi tehopistettä. Farmijoukkue Milwaukeessa Sulzer teki 36 ottelussa tehopisteet 7+23=30.
Sulzer aloitti kauden 2010–2011 pelaamalla Nashvillessä 31 ottelua. Hän teki otteluissa yhden maalin ja antoi kolme maalisyöttöä. Helmikuussa 2011 Nashville myi Sulzerin Florida Panthersiin, josta se sai vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoron NHL:n vuoden 2012 varaustilaisuuteen. Loppukauden aikana Sulzer pelasi Floridassa yhdeksän NHL-ottelua.
Heinäkuussa 2011 Sulzer siirtyi Vancouver Canucksiin. Hän teki Vancouverin kanssa kahdensuunnan sopimuksen, jonka arvo on noin 700 000 dollaria, jos hän pelaa NHL:ssä. Sulzer pelasi Canucksissa vain 12 ottelua ja oli pääosan kaudesta kokoonpanon ulkopuolella. Hän siirtyi helmikuun lopussa Buffalo Sabresiin Cody Hodgsonin kanssa vaihtokaupassa, jossa Canucks sai Zack Kassianin ja Marc-André Gragnanin.

Maajoukkueura

Sulzer kuuluu Saksan maajoukkueen runkopelaajiin. Hän pelasi vuonna 2003 nuorten MM-kilpailuissa, joissa Saksa putosi alkulohkoissa ja myöhemmin 1. divisioonaan. Seuraavana vuonna 1. divisioonan kilpailuissa Sulzer oli mukana nostamassa Saksaa takaisin A-tasolle voittamalla puolustajien pistepörssin. Sulzer teki debyyttinsä miesten arvoturnauksissa Itävallan MM-kisoissa vuonna 2005 pelaamalla kolme ottelua. Vuonna 2006 Sulzer valittiin Saksan joukkueeseen vuoden 2006 Torinon olympialaisiin. Samana vuonna hän edusti Saksaa 1. divisioonan MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna Sulzer oli Skasan joukkueessa, kun MM-kisat pelattiin Venäjällä. Hänet valittiin Saksan olympiajoukkueeseen toisen kerran Vancouverin olympialaisiin 2010. Samana vuonna hän pelasi Saksan MM-kotikisoissa.
Aisha Tyler

Aisha N. Tyler (s. 18. syyskuuta 1970 San Francisco) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi San Franciscossa ja opiskeli Dartmouth Collegessa. 
Afroamerikkalainen Tyler on esiintynyt vakituisissa rooleissa muiden muassa televisiosarjoissa Frendit, CSI, 24 ja Aavekuiskaaja. Lisäksi hän on tehnyt useita vierailevia esiintymisiä.
Hän toimi juontajana yhdeksännellä kaudella yhdysvaltain versiossa Whose Line Is It Anyway? -televisio-ohjelmassa.
Tyler tunnetaan myös elokuvista, joiden joukossa on .45 (2006).
Jorma Piisinen

Jorma Piisinen eli Remontti-Reiska (s. 1. maaliskuuta 1960 Varkaus) on suomalainen juontaja, toimittaja ja itseoppinut rakennus- ja remonttimies. Hänet tunnetaan parhaiten remonttimiesjuontajana käytännön kodinkorjausohjeita tarjoavasta makasiiniohjelmasta Joka kodin asuntomarkkinat. Ohjelmaa esitettiin MTV3:lla vuosina 1991–2010, ja Piisinen siirtyi sen päähahmoksi vuonna 1993. Ohjelmasta saamansa julkisuuden johdosta hän ollut esillä kertomassa remontointiasioista useilla messuilla.
Piisinen toimittaa TM Rakennusmaailma -lehteen omaa "Remontti-Reiska" osiota, jossa Piisinen testaa erilaisia rakennustyökaluja ja -menetelmiä. 
Joka kodin asuntomarkkinat päättyi vuonna 2010, mutta Remontti-Reiska sai MTV3 MAX -kanavalla oman ohjelman Remontti-Reiska, joka alkoi 29. lokakuuta 2010.
Piisinen harrastaa moottoripyöräilyä ja hän toimi mm. Tekniikan maailman testausryhmässä 2010, jossa testattiin suuria matkamoottoripyöriä.
Nuorempana Piisinen pelasi jääkiekkoa ja harrasti moottoripyöräilyä sekä kehonrakennusta. 1970-luvulla vielä juniori-ikäisenä ollessaan hän edusti puolustajana Helsingin Jokereita SM-liigassa. Piisinen on Helsingin Jokereiden historian nuorin SM-liigassa ottelun pelannut kenttäpelaaja .
Apollonin temppeli (Syrakusa)

Historia

Apollonin temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 565 eaa. Temppelistä löydetyn piirtokirjoituksen mukaan sen arkkitehti oli Kleomenes Knidieidaksen poika. Toisena nimenä kirjoituksessa saattaa esiintyä nimi Epikles, mutta tämä on kiistanalaista. Rakennuksen uskotaan saaneen vaikutteita Samoksen Heraionin varhaisemmasta vaiheesta, niin kutsutusta Rhoikoksen temppelistä, joka rakennettiin noin kymmenen vuotta aikaisemmin. Apollonin temppeli on varhaisin esimerkki monumentaalisesta kiviarkkitehtuurista Sisiliassa, ja sillä oli suuri vaikutus temppeliarkkitehtuurin kehitykseen läntisillä kreikkalaisalueilla. Temppeliä muutettiin sen historian aikana usein.
Temppelin jäänteet löydettiin vuonna 1862 ja niiden järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1943.

Rakennus

Temppeli sijaitsi Ortygian saaren sisäänkäynnin lähellä. Se edusti doorilaista tyyliä. Temppeli oli pitkänomainen, ja sen koko oli noin 21,6 x 55,3 metriä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 17 pylvästä. Pylväissä oli 16 pystyuraa. Sisäänkäynti oli tyypilliseen tapaan itäpäästä. Itäpään pylväikön ja pronaoksen välissä oli toinen kuuden pylvään rivi. Pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Sen takana olivat naos eli cella ja sen länsipuolella adyton. Kaksi seitsemän pylvään riviä jakoi naoksen kolmeen laivaan.
Temppelin varhaisuus näkyy sen mittasuhteiden massiivisen ja arkaaisen vaikutelman antavissa yksityiskohdissa. Pylväiden välit olivat suhteellisen pieniä suhteessa niiden paksuuteen. Pylväiden päällä oli poikkeuksellisen korkea arkkitraavi. Temppeli oli koristeltu triglyfeillä ja metoopeilla, joiden sijoittelu ei seurannut pylväiden sijainteja.
Dietyyliaminorikkitrifluoridi

Valmistus ja käyttö

Dietyyliaminorikkitrifluoridin kehittivät DuPontin tutkijat 1970-luvun puolivälissä. Yhdistettä valmistetaan dietyyliaminotrimetyylisilaanin ja rikkitetrafluoridin välisellä reaktiolla.
Dietyyliaminorikkifluoridia käytetään fluoraavana reagenssina. Se reagoi huoneenlämpötilassa alkoholien kanssa muodostaen alkyylifluorideja. Tätä reaktiota käytetään hyväksi valmistettaessa fluorisokereita. Fluorisokereita voidaan valmistaa dietyyliaminorikkitrifluoridin avulla fenyylitiosokereista. Reaktiossa voidaan käyttää myös dietyyliaminorikkitrifluoridin ja N-bromisukkinimidin seosta. Yhdiste reagoi myös aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen difluorideja. Aldehydit reagoivat huoneenlämpötilassa, mutta ketonit vaativat lämmitystä. Dietyyliaminorikkitrifluoridi reagoi myös karboksyylihappojen kanssa, jolloin tuotteina muodostuu happofluorideja eli asyylifluorideja.
Loputon Gehennan liekki

Loputon Gehennan liekki on Sami Kettusen ohjaama dokumenttielokuva, joka käsittelee suomalaista black metal -musiikkia. Se sai ensi-iltansa lokakuussa 2011 järjestetyllä Night Visions -kauhuelokuvafestivaalilla. Elokuvassa haastatellaan mm. Azazel-, Barathrum-, Beherit-, Clandestine Blaze-, Goatmoon- ja Satanic Warmaster -yhtyeiden jäseniä.
Elokuva on kattava katsaus suomalaisen black metal -musiikin historiaan ja nykytilaan, jossa poraudutaan black metaliin elämäntapana alakulttuurin keskeisten vaikuttajien haastattelujen kautta. Dokumentti sisältää humoristisia elementtejä, ja jo elokuvan traileri sai ristiriitaisen vastaanoton black metal -piireistä.
Loputon Gehennan liekki julkaistiin DVD:llä 29. tammikuuta 2014. Sen bonusmateriaalina on Kettusen ohjaama noise-dokumentti Romua, ruisketta ja rutinaa.
Arnaud Cormier

Ura

Cormier aloitti valmennusuransa Le Mans UC:n organisaatiossa juniorivalmentajana. Vuonna 2004 hän johdatti seuran 18-vuotiaiden joukkueen Coupe Gambardellan voittajaksi. Tammikuussa 2005 hän siirtyi seuran edustusjoukkueen apulaisvalmentajaksi Frédéric Hantzin tultua päävalmentajaksi. Hän toimi kakkosvalmentajana myös Rudi Garcian, Yves Bertuccin ja Daniel Jeandupeux'n valmennusaikoina.
Huhtikuussa 2009 Cormieristä tuli Le Mansin päävalmentaja Jeandupeux'n erottua tehtävistään. Hän toimi seuran päävalmentaja kauden neljässä viimeisessä ottelussa ja siirtyi takaisin apuvalmentajaksi Paulo Duarten tultua päävalmentajaksi kesällä 2009.
Joulukuussa 2009 Cormier nousi jälleen Le Mansin päävalmentajaksi, kun seura purki Duarten sopimuksen. Sopimus on kauden loppuun ja Cormierin tehtävänä olisi seuran nostaminen pois putoamisviivan alapuolelta. Cormierin johdolla Le Mans pelasi vaihtelevalla menestyksellä, eikä lopulta kyennyt nousemaan putoamisviivan yläpuolelle. Lopullisesti Le Mansin putoamisen ratkaisi 1–1 tasapeli AS Monacoa vastaan kolme kierrosta ennen liigan loppua. Putoamisesta huolimatta Le Mansin seurajohto luottaa Cormieriin, joka jatkaa päävalmentajana kaudella 2010/11. Le Mans taisteli pikaisesta paluusta liigaan, mutta joutui lopulta pettymään jäätyään Ligue 2:ssa neljänneksi. Dijon FCO vei kolmossijan ja nousi liigaan paremman maalieronsa turvin. Karvaasta pettymyksestä huolimatta Cormier jatkoi valmentajana myös kaudella 2011/12. Syksy sujui kuitenkin surkeasti ja lopulta Cormier sai potkut joulun alla 2011 seuran majaillessa putoamisviivan alapuolella syyskauden jälkeen.
Isa Mustafa

Isa Mustafa (s. 15. toukokuuta 1951) on kosovolainen poliitikko. Hän on maan pääministeri joulukuusta 2014 alkaen. Hallituksen muodostaminen kesti viisi kuukautaa parlamenttivaalien jälkeen.
Mustafa on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hänellä on professorin virka Pristinan yliopistossa ja hän kuuluu maansa tiedeakatemiaan. Hän toimi Pristinan pormestarina 2008-2013.
Mustakaijat

Lajit

Sukuun kuuluu 3 lajia: isomustakaija (Coracopsis vasa), pikkumustakaija (Coracopsis nigra) ja seychellienmustakaija (Coracopsis barklyi).
Marienfelde

Marienfelde on kaupunginosa (saks. Ortsteil) Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen (Bezirk). Marienfelde sijaitsee eteläisen Berliinin alueella. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosan asukasluku oli 30 338. Kaupunginosan pinta-ala on 9,15 km² ja väestötiheys 3316 as./km².

Historia

Varhaisin tunnettu maininta Marienfeldestä on peräisin vuodelta 1344. Tuolloin se tunnettiin nimellä Merghenvelde. Marienfelden alue kuului Temppeliherrain ritarikunnalle, kunnes sen hallinta siirtyi vuonna 1312 Johanniittain ritarikunnalle. Vuonna 1435 Marienfelde siirtyi Berliinin maistraatin haltuun.
1800-luvulle saakka Marienfelde oli pieni, noin 200 asukkaan paikkakunta. Marienfelden rautatieaseman avauduttua vuonna 1875 alkoi alue kehittyä ja teollistua. Ensimmäisen maailmansodan aikoina Marienfelden asukasluku oli jo noin 4 000.
Vuonna 1920 Berliinin seudulla toteutettiin laaja kuntaliitos, jonka myötä myös Marienfeldestä tuli Berliinin kaupunginosa ja osa silloista Tempelhofin hallintoaluetta. Toinen maailmansota pommituksineen vaurioitti Marienfelden aluetta ja pudotti sen asukaslukua parilla tuhannella. Sodan jälkeen kehitys kuitenkin lähti taas nousuun, ja vuonna 1970 alueen asukasluku oli noin 18 000.
Corinne Schmidhauser

Corinne Schmidhauser (s. 30. toukokuuta 1964 Zollikofen, Bern) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edusti Skiclub Bern -seuraa. Hän on pituudeltaan 173 cm.
Schmidhauser voitti pujottelun maailmancupin kaudella 1986–1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kahdestoista. Kaudella 1987–1988 hän oli pujottelucupissa kuudes. Hän voitti neljä maailmancupin pujottelukilpailua, oli kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas.
Schmidhauser sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 1985 pujottelussa kahdeksanneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän keskeytti sekä pujottelun että suurpujottelun.
Palais Esterházy

Palais Esterházy on palatsimainen rakennus Wienissä, Itävallan pääkaupungissa. Se sijaitsee Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Rakennus edustaa arkkitehtooniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Palatsi on saanut nykyisen ulkoasunsa vuosina 1806–1820. Nimensä se on saanut maineikkaan unkarilaisen Esterházyn aatelissuvun mukaan.
Kvanttimekaaninen tila

Kvanttimekaniikassa kvanttimekaaninen tila sisältää kaiken havaittavissa olevan tiedon systeemin tilasta. Tiloja voidaan kuvailla tiheysmatriisin avulla. Tiloja on karkeasti jakaen kahdenlaisia: puhtaita ja sekoitettuja tiloja.
Puhdas tila on tila joka voidaan esittää yhdellä yksittäisellä aaltofunktiolla. Aaltofunktio voi tällöin olla superpositiossa jonkin valitun kannan kantavektoreista. Esimerkiksi bra-ket merkintätavan avulla lausuttuna aaltofunktio voi olla tilassa
jossa  ovat valitun kannan kantavektoreita. Tällöin kyseisen puhtaan tilan tiheysmatriisi on muotoa
Tiheysmatriisin matriisiesityksessä komponentti  on tällöin muotoa
Sekoitettu tila on summa puhtaista tiloista eli sen tiheysmatriisi on muotoa
Puhtaan ja sekoitetun tilan käsitteitä käytetään mm. dekoherenssin kuvaamiseen. Suljetun kvanttisysteemin puhtaan tilan kvanttimekaaninen aikakehitys säilyttää tilan puhtauden. Sen sijaan vuorovaikutus ympäristöön voi aikaansaada puhtaasta tilasta sekoitetun.
Praia das Bananas

Praia das Bananas (suom. ”banaaniranta”) on hiekkaranta Guineanlahdella sijaitsevan ja São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvalla Príncipen saarella. Banaaninmuotoinen Praia das Bananas sijaitsee Príncipen pohjoisosassa ja on yksi São Tomé ja Príncipen tunnetuimmista rannoista.
Ranta sijaitsee noin 15 minuutin kävelymatkan päässä roça Belo Monten plantaasilta. Príncipen pohjoisosassa niin ikään sijaitsevaan Bom Bomin lomakeskukseen on 25 minuutin venematka. Rannalla on kuvattu Bacardin rommimainos.
Ladislaus I Pyhä

Ladislaus I (László) oli Unkarin kuningas vuosina 1077–1095. Hänen isänsä, kuningas Béla I:n jälkeen valtaan nousi serkku Salamon. Yhdessä veljensä Géza I:n kanssa Ladislaus pakotti serkkunsa antamaan veljesten haltuun saman herttuakunnan, jonka Salamonin isä Andreas I oli antanut Béla I:n haltuun. Myöhemmin Salamon syrjäytettiin kokonaan, Gézasta tuli kuningas, ja tämän kuoltua Ladislaus otti vallan. Koska Saksan kuningas Henrik IV oli Salamonin puolella, Ladislaus haki liittolaisekseen Schwabenin Rudolfin. Ladislaus haki vallalleen myös kirkollista oikeutusta, ja aloitti prosessin Tapani I:n julistamiseksi pyhäksi. Vastaavasti Ladislaus itse kanonisoitiin vuonna 1192 Béla III:n aloitteesta.
Ladislaus pyrki laajentamaan valtakuntaansa määrätietoisilla valloitusretkillä; niiden pysyvimmäksi tulokseksi jäi Kroatian liittäminen Unkariin vuodesta 1091 alkaen, mikä antoi Unkarille yhteyden Adrianmerelle.
Henrik Kosonen

Henrik Kosonen (s. 29. kesäkuuta 1969) on suomalainen lentopallovalmentaja ja entinen lentopalloilija.
Pelaajana Kosonen voitti kaksi Suomen-mestaruutta, vuonna 1991 KuPS-Volleyssä ja vuonna 1999 Keski-Savon Paterissa. Kaudet 1993–1994 ja 1994–1995 ”Here” pelasi Pallavolo Kuopion/Pielavesi joukkueessa. Kaudella 1995–1996 hän pelasi Sveitsissä ja kaudella 1996–1997 Ranskassa. Maajoukkueessa hän pelasi 161 A-maaottelua vuosina 1990–1998.
Kosonen valmensi vuosina 2002–2009 Keski-Savon Pateria. Vuosina 2009–2011 hän toimi Saimaa Volleyn urheilutoimenjohtaja. Helmikuussa 2011 hän nousi Saimaa Volleyn päävalmentajaksi. 
Henrik Kososen isä on lentopalloilija ja lentopallovalmentaja Reino Kosonen.
Raimo Hudd

Ura jalkapalloilijana

Raimo Hudd aloitti uransa Vaasan Palloseuran mestaruussarjajoukkueessa kaudella 1958, jolloin hän teki 10 SM-sarjapelissä neljä maalia VPS:n pudotessa kuitenkin Suomisarjaan. Se jälkeen Hudd pelasi VPS:n edustusjoukkueessa aina vuoteen 1970 asti. Mestaruussarjapelejä kertyi kaikkiaan 119 ja maaleja 14. VPS-kausia kertyi kaikkiaan 13, joista SM-sarjassa kuusi kautta. Kaudella 1971 Hudd esiintyi vielä Suomensarjassa Närpes Kraftin riveissä, 
Pelaajauransa jälkeen Hudd aloitti VPS:n valmentajana yhdessä Pekka Mäkelän kanssa kaudella 1973 joukkueen pelatessa uudessa I divisioonassa. Työesteiden vuoksi Hudd joutui luopumaan valmennustehtävistä yhden kauden jälkeen. Uudelleen Hudd palasi VPS:n valmentajaksi seuran pelatessa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli II Divisioonassa. 
Pitkäaikaisesta VPS:n toimijana niin pelaajana kuin valmentajana Raimo Hudd nimettiin vuonna 2013 seuran kunniajäseneksi.
Ramo Hudd on myöhemmin tullut kuvataitelijana.
Raimo Huddin poika Jari Hudd on myös jalkapalloilija. Hänen pelasi urallaan 1980- ja 90-luvuilla niin Ruotsin kuin Suomen pääsarjoissa.
Surbahar

Surbahar on näppäiltävä kielisoitin, jota käytetään etupäässä pohjoisen Intian hindustanimusiikissa. Se muistuttaa sitaria, mutta on äänialaltaan matalampi. Surbahar tunnetaankin toisinaan myös bassositarina.
Surbaharissa on neljä rytmikieltä, joita kutsutaan nimellä cikari. Varsinaisia soittokieliä on neljä, ja lisäksi soittimeen kuuluu viidestätoista seitsemääntoista resonanssikieltä.
Useimpien lähteiden mukaan surbahar lienee kehittynyt noin vuoden 1825 paikkeilla. Joskus kunnia soittimen keksimisestä menee Ustad Sahebdad Khanille, mutta nykyisten tutkimusten mukaan sen kehittäjä on todennäköisesti ollut lucknowilainen sitaristi Ustad Ghulam Mohammed.
Surbaharia käytetään Satyajit Rayn elokuvassa Musiikkihuone (Jalsaghar, 1958). Soittimen kaula on noin 130 cm:n mittainen.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1962

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1962 pelasi yhdeksän joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi yksi joukkue. Mestaruuden voitti Lahden Kimmo puhtaalla pelillä.

Suomen Lentopalloliiton mestaruus

Suomen Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Lahden Kimmo ennen Kuopion NMKY:tä ja Helsingin Tarmoa.
Basil van Rooyen

Basil van Rooyen (s. 19. huhtikuuta 1939 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on entinen eteläafrikkalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1968–1969. Hän keskeytti molemmissa eikä saavuttanut pisteitä.
Rooyen kilpaili myös saloon races ja Formula Atlantic -sarjoissa. Hän asuu nykyään St Ivesissä Sydneyssä.