google/wiki40b huggingface dataset:
Daimon

Daimon oli suomalainen kustannusliike, jonka perusti antikvaariaatin pitäjä L. A. Salava. Lyhytikäinen kustannusliike Daimon julkaisi kulttuurilehti Ultran kaikki seitsemän numeroa. Lisäksi se julkaisi kirjallisuutta, esimerkiksi Elmer Diktoniuksen kokoelman Hårda sånger ja Gunnar Björlingin esikoiskokoelman Vilande dag.
Kušnarenkovon piiri

Kušnarenkovon piiri (ven. Кушнаренковский район, Kušnarenkovski raion, baškiiriksi Кушнарен районы, Kušnaren raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanissa tasavallan pääkaupungin Ufan lähellä. Piiri on perustettu vuonna 1930, Siihen kuuluu nyt 13 maalaiskuntaa, ja sen hallintokeskus on Kušnarenkovon kylä (Кушнаренковo). Piirin pinta-ala on 1 748 km².
Kušnarenkovon piirissä on noin 27 000 asukasta ja sen asukastiheys on 15,6 as./km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset, tataarit ja baškiirit.
.pe

.pe on Perun Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa NIC PE ja sponsoroinnista Red Científica Peruana. Rekisteröintirajoituksia ei ole lukuun ottamatta joitakin nimirajoituksia toisen asteen tunnuksille. Tunnus otettiin käyttöön 25. marraskuuta 1991.
Antonio José López Castillo

Antonio José López Castillo (s. 9. heinäkuuta 1945) on venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. heinäkuuta 1970 ja nimitettiin Maracaibon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Theuzin titulaaripiispaksi 26. helmikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Domingo Roa Pérez, jota avustivat Medardo Luis Luzardo Romero ja Roberto Lückert León.
1. elokuuta 1992 López Castillo sai nimityksen Barinasin piispaksi. 27. joulukuuta 2001 hänet nimitettiin Calabozon ja 22. joulukuuta 2007 Barquisimeton arkkipiispaksi.
Newport News

Historia

Kaupungin perusti Daniel Gookin, joka toi alueelle 50 uudisasukasta Irlannista vuonna 1621. Newport News -nimen alkuperä on epäselvä, mutta se liitetään perinteisesti kapteeni Christopher Newportiin, joka teki viisi tutkimusmatkaa Jamestowniin 1606–1612, sekä Sir William Newceen, joka saapui Irlannista 1621.
Kaupungin kehitys pääsi vauhtiin 1870, jolloin paikka valittiin Chesapeake–Ohio-rautatien hiilisatamaksi. Satama aloitti 1882 ja sen menestys varmistui Newport News Shipbuilding and Dry Dock Company -telakan perustamisen myötä 1886. Telakka on eräs maailman suurimmista ja se on tuottanut muun muassa loistoristeilijät America ja United States, lentotukialukset Forrestal ja Enterprise sekä ydinsukellusveneitä. Satamalla oli tärkeä rooli myös molempien maailmansotien logistiikassa.
Kaupungi itsenäistyi Warwickin piirikunnasta 1952. Samana vuonna Warwickin piirikunnasta tuli Warwick-niminen kaupunki, joka yhdistyi jälleen Newport Newsin kaupunkiin vuonna 1958.

Elinkeinoelämä

Satamansa lisäksi kaupungissa on useita teollisuuslaitoksia, esimerkiksi tekstiili-, paperi-, ilmailu-, elektroniikka- sekä kemianteollisuutta.

Kulttuuri

Kaupungissa sijaitsee Virginian sotamuseo (Virginia War Museum) ja Virginia Living Museum, jossa on suuri akvaario ja planetaario. Christopher Newport University -yliopisto perustettiin vuonna 1960.
Markku Envall

Markku Sakari Envall (s. 28. heinäkuuta 1944 Hämeenlinna) on suomalainen kirjallisuuden tutkija ja kirjailija. Hän on julkaissut tutkimuksia, esseitä, runoja, kuunnelmia, aforismeja sekä romaanin.
Envall sai vuoden 1990 Finlandia-palkinnon aforismikokoelmasta Samurai nukkuu (1989). Hänen teoksensa Ja Job antaa anteeksi valittiin Vuoden aforismikirjaksi 2005. Vuonna 2009 Envall palkittiin Samuli Paronen -palkinnolla ansioista aforistiikan alalla.

Elämä ja ura

Envall valmistui ylioppilaaksi vuonna 1964, humanististen tieteiden kandidaatiksi 1968, filosofian kandidaatiksi 1971 ja lisensiaatiksi 1976. Hän väitteli filosofian tohtoriksi yleisestä kirjallisuustieteestä Helsingin yliopistossa vuonna 1987.
Envall työskenteli Helsingin yliopistossa yleisen kirjallisuustieteen vt. assistenttina 1970–1978 ja kotimaisen kirjallisuuden assistenttina 1982–1992. Hän oli Suomen Akatemian tutkimusapulainen 1978–1980 ja vanhempi tutkija 1991–1994.
Vuosina 1980–1990 Envall työskenteli Helsingin Sanomien vakinaisena avustajana. Hän oli Eino Leinon seuran johtokunnan jäsen 1984–1989, valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen 1989–1991 ja WSOY:n kirjallisuussäätiön hallituksessa 1999–2009.
Envall asuu Helsingissä. Hänellä on neljä lasta entisen puolisonsa kirjailija Tittamari Marttisen kanssa.
Karl Hassel

Karl Johan Markus Hassel (27. helmikuuta 1895 Kalajoki – 15. joulukuuta 1972) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat koneenkäyttäjä John William Hassel ja Mathilda Lindroos.

Opinnot

Hassel kävi seitsemän luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteiskoulua.

Jääkäriaika

Hassel liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan 23. syyskuuta 1917.

Sisällissodan jälkeinen aika

Hassel palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta hänet siirrettiin 18. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, missä toimi sen 4. komppaniassa muun muassa varusmestarina ja komppanianvääpelinä. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta sitoumusajan loputtua 15. helmikuuta 1919 ja siirtyi konttoristiksi ja työnjohtajaksi eri puutavaraliikkeisiin vuoteen 1928 saakka, jonka jälkeen hän toimi työnjohtajana Kokkolan kaupungin palveluksessa. Siviilitöidensä ohella hän toi vuodesta 1919 alkaen myös joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä Kokkolan suojeluskunnassa.

Talvi- ja Jatkosota

Talvisotaan Hassel osallistui Kokkolan suojeluskunnan paikallispäällikkönä ja välirauhan aikana hän palasi Kokkolan kaupungin palvelukseen. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Kokkolan päävartion rahastonhoitajaksi, mistä hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi 981. Ilmasuojelukomppaniaan ja osallistui sotatoimiin Vienan Karjalassa. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Ammuslataamo 7:ään varastotöihin ja edelleen samoihin töihin Keskusvarikko 8:aan vuonna 1944.

Sotien jälkeinen aika

Sotien jälkeen hän toimi lehdenjakajana Kokkolassa ja toimi Kokkolan kotiseutuyhdistyksen hallituksen jäsenenä. Hänet haudattiin Kokkolaan.
Vaasan lyseon lukio

Vaasan lyseon lukio on Vaasan keskustassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Koulussa on noin 800 opiskelijaa ja 50 opettajaa.

Vaasan lyseon lukion vaiheita

Vuonna 1880 Vaasan suomalainen poikalyseo aloitti toimintansa Etelä-Pohjanmaan ensimmäisenä suomenkielisenä oppikouluna rehtorinaan Eliel Levón. Kouluun perustettiin iltalinja vuonna 1973. Onkilahden lukio (Onkilahden yhteiskoulu per. 1957) liitettiin Vaasan lyseon lukioon vuonna 1994. Samana vuonna iltalinjan nimeksi tuli Vaasan lyseon lukion aikuislinja. Vaasan yhteiskoulun lukio (Vaasan yhteiskoulu per. 1923) ja Kirkkopuistikon lukio (Vaasan suomalainen tyttökoulu per. 1891) yhdistettiin ja sen nimeksi tuli Vaasan yhteislukio.
Vaasan lyseon lukio ja Vaasan yhteislukio yhdistettiin vuonna 2006 Vaasan lyseon lukioksi. Koulu toimii kahdessa kiinteistössä: Vaasanpuistikko 8 (arkkitehtina J. Ahrenberg 1898) ja Kirkkopuistikko 27 (arkkitehtina A. W. Stenfors 1909).

Kansainvälisyys

Vaasan lyseon lukio on UNESCO-kouluna sitoutunut kansainvälisyyskasvatukseen. Koulussa järjestetään useita kansainvälisiä projekteja, muun muassa taide- ja kulttuurimatkoja Italiaan, Englantiin, Kreikkaan, Ranskaan, Sveitsiin ja Ranskaan sekä ystävyyskoulutoimintaa Saksan Kielin kanssa.

Yhteistyö

Vaasan lyseon lukion opiskelijat voivat halutessaan ottaa opinto-ohjelmaansa myös kursseja muista oppilaitoksista: Vaasan yliopistosta, kesäyliopistosta, Vaasan ammattikorkeakoulusta, Vaasan työväenopistosta ja muista toisen asteen oppilaitoksista. Vaasan lyseon lukio, Vaasan ammattikorkeakoulu ja Vaasan yliopisto ovat solmineet yhteistyösopimuksen, joka takaa lyseon opiskelijoille entistä paremmat mahdollisuudet suorittaa yliopiston kursseja jo lukioaikana. Yliopisto tarjoaa lukiolaisille kursseja, jotka tukevat matemaattis-luonnontieteellistä ja kieli-reaalipainotusta.
Fredrik Wilhelm Knoblock

Fredrik Vilhelm Knoblock (23. toukokuuta 1806 Kristiansund, Norja – 17. heinäkuuta 1874 Muoniovaara, Ruotsi) oli Lapin ensimmäisiä ornitologeja ja Muoniovaaran ensimmäisen talon rakentaja. Knoblockin vaimo oli muoniolaissyntyinen Mathilda Adolfina, omaa sukua Kolström (16. elokuuta 1798 - 22. joulukuuta 1874).
Knoblock toimi englantilaisen ornitologi John Wolleyn apulaisena neljän vuoden ajan auttaen tätä linnunmunien keräilyssä. Hän maalasi myös Muonion kirkon ensimmäisen alttaritaulun, joka nykyään on restauroituna esillä kirkossa.
Knoblockin poika Ludvig Matias (1836 Muoniovaara – 1893 Tornio) toimi nuorena John Wolleyn oppaana ja asiamiehenä.
Alan Paton

Alan Stewart Paton (11. tammikuuta 1903 Pietermaritzburg, Natal, Etelä-Afrikka – 12. huhtikuuta 1988 Durban, Natal, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija ja vuodesta 1955 perustamansa liberaalipuolueen johtaja.
Patonin isä oli pikkuvirkamies. Valmistuttuaan Natalin yliopistosta Paton toimi opettajana ja rehtorina ja tapasi tulevan vaimonsa Dorrie Francis Lustedin. He avioituivat vuonna 1928 ja olivat yhdessä Dorrien kuolemaan saakka vuonna 1967. Paton meni uudelleen naimisiin samana vuonna.
Paton toimi kristillis-liberaalilta pohjalta aktiivisesti politiikassa rotuerottelua vastaan ja perusti 1953 puolueen South African Liberal Party. Vuonna 1960 puolue ryhtyi ajamaan yleisen äänioikeuden asiaa.
Hänen kunniakseen on perustettu eteläafrikkalaista tietokirjallisuutta esiin nostava Alan Paton -palkinto.
Hävittäjälentolaivue 41

Perinteet

Laivueen laivuetunnuksessa (mm. hihamerkissä) esiintyy villisikasymboli.

Muuta

Midnight Hawks -ryhmä on esiintynyt useasti Kauhavalla järjestetyssä Lentäjien Juhannus -juhannustapahtumassa, joka loppui vuonna 2012.
KSOY Stadion

Historia

Stadion valmistui vuonna 1995, ja sitä on hiljalleen paranneltu edustuskelpoisemmaksi avaamisensa jälkeen. Valaistus (800 luksia) stadionille asennettiin vuonna 1996. Suurin uudistus oli puisen A-katsomon rakentaminen Finnforestin katsomosuunnitelmien mukaan sekä C-katsomon kuppi-istuinten asennus vuonna 2000. B-katsomoon asennettiin erilliset istuimet vuonna 2007. D-katsomo on niin sanottu putkikatsomo (ja lisäksi ilman erillisistuimia), joten se on UEFA-otteluissa käyttökiellossa. D-katsomon istumapaikat (laudat) uusittiin 2011. Valvontajärjestelmä sekä valaistuksen uusiminen saatettiin loppuun 2006. Stadionin valojen, joita lisättiin, valaistusvoimakkuus on nyt 1 200 luksia ja nurmella on lämmitysjärjestelmä.
Stadionin vanhan luonnonnurmen tilalle asennettiin tekonurmi kesällä 2012. Remontin vuoksi MYPA pelasi yhden kotiottelunsa Kouvolan keskusurheilukentällä. MYPAn ja Kymenlaakson Sähkön maaliskuussa 2013 solmiman kolmevuotisen sponsorisopimuksen myötä stadion sai nimen Kymenlaakson Sähkö Stadion.

Ominaisuudet

Pelikentän koko on Euroopan jalkapalloliiton suosittelema 105 × 68 metriä. Stadionin kokonaiskapasiteetti on 4 167 paikkaa, joista 3 004 on katettuja.

Ennätykset

Stadionin yleisöennätys on 5 200 katsojaa sen nykyisin tuhatkunta paikkaa pienemmästä kapasiteetista huolimatta. Tämä määrä yleisöä saapui paikalle 12. lokakuuta 1996 pelattuun Cup-voittajien cupin otteluun MYPA–Liverpool. Tulos 0–1.
Kotimaisissa otteluissa stadionin yleisöennätys on 4 395 katsojaa vuoden 2005 MYPA–TamU-ottelussa, jossa MYPA varmisti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa voittamalla tuon ottelun lukemin 3–0.
Purjemolli

Koko ja ulkonäkö

Purjemolli on isompi kuin useimmat hammaskarpit, se kasvaa 10–15 senttimetriä pitkäksi. Varsinkin koiraan selkäevä kohoaa komeana purjeena. Purjemollista on useita värimuotoja, kuten vihreä, keltainen, musta ja pilkullinen — osa näistä on risteymiä.

Alkuperä

Purjemolleja tavataan makeassa ja murtovedessä Keski-Amerikassa ja Jukatanin niemimaan rannikoilla.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kala on rauhallinen ja sopii muidenkin lajien seuraan, kunhan nekin kestävät kovaa, emäksistä vettä. Purjemolleja suositellaan pidettäväksi haaremeissa, joissa on yhtä koirasta kohti muutamia naaraita. Liian pienessä altaassa kala jää pieneksi eikä koiraalle kehity purjetta. Lisääntyminen kotiakvaariossa ei onnistu yhtä usein kuin muilla molleilla.

Vesiolot ja ravinto

Purjemolli syö sekaruokaa johon pitää kuulua myös kasviksia. Veden pitää olla kovaa, ja vaikka aikuisia kaloja voidaan pitää makeassa vedessä, poikasten syntyminen vaatii usein murtovettä.
Lämpötilaksi suositellaan 24–28 °C, veden kovuudeksi 20–30 °dH ja happamuudeksi pH 7,5–8,5.
Älli ja Tälli

Sammakkojahti

(1985) Koostuu yhdestä tarinasta: Sammakkojahti

Konnien kantapäillä

(1986) Koostuu yhdestä tarinasta: Konnien kantapäillä

Kaikki vinksin vonksin

(1987) Koostuu yhdestä tarinasta: Kaikki vinksin vonksin

Kovat piipussa

(1987) Koostuu yhdestä tarinasta: Kovat piipussa

Salaperäinen voima

Koostuu yhdestä tarinasta: Salaperäinen voima

Sirkusta koko elämä

Koostuu yhdestä tarinasta: Sirkusta koko elämä
Leptobunus parvulus

Levinneisyys

Lajia tavataan Pohjois-Amerikassa.
Azim Isabekov

Azim Isabekov (Azïm Beyşenbaeviç Ïsabekov, ven. Азимбек Бейшембаевич Исабеков s. 4. huhtikuuta 1960) oli Kirgisian pääministerinä lyhyen aikaa  29. tammikuuta 2007 – 29. maaliskuuta 2007. 
Isabekov syntyi Arashanissa, Tšyin alueella. Hän on opiskellut taloustieteitä Kirgisian yliopistossa valmistuen vuonna 1986.
Isabekov oli aiemmin Kurmanbek Bakijevin hallintopäällikkönä hänen toimiessaan kuvernöörinä, pääministerinä ja presidenttinä. Kun pääministeri Feliks Kulov erosi, presidentti Bakijev nimitti maatalousministerinä toimineen Isabekovin virkaa tekeväksi pääministeriksi. Isabekov erotti suuren määrän ministereitä uudistaakseen hallitusta, mitä presidentti ei hyväksynyt, joten Isabekovin ura jäi lyhyeksi.
Karsasjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Doug Ingle

Douglas Lloyd ”Doug” Ingle (s. 9. syyskuuta 1946 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan Iron Butterfly -yhtyeen perustajajäsenenä, urkuri-laulajana ja pääsäveltäjänä. Ingle sävelsi muun muassa yhtyeen suurimman hitin, samannimisellä albumilla vuonna 1968 julkaistun kappaleen ”In-A-Gadda-Da-Vida”. Hän oli mukana yhtyeessä sen hajoamiseen vuonna 1971 asti. Sen jälkeenkin hän on ollut silloin tällöin mukana yhtyeen uudelleenkokoontumisissa.
Protaktinium(V)oksidi

Käyttö

Koska protaktinium on erittäin harvinaista, myrkyllistä ja radioaktiivista, myöskään sen yhdisteillä ei ole juuri mitään käyttötarkoituksia.
Alkuaineiden Nb, Mg, Ga ja Mn oksidien seosta, johon on lisätty 0,005–0,52 % Pa₂O₅, on käytetty korkean lämpötilan (jopa 1 300 °C) eristemateriaalina keraamisissa kondensaattoreissa.
Eldar Skamo

Pelaajaura

Kasvattajaseurastaan Espoo Basket Teamista Skamo siirtyi Espoon Honkaan, jossa hän pelasi aluksi juniorisarjoja siirtyen myöhemmin Hongan Korisliiga-joukkueeseen. Kausien 2004–2005 ja 2005–2006 ajalta Skamolla on jo muutama merkintä Korisliiga-ottelun kokoonpanoon, mutta käytännössä hänen tulokaskautensa liigassa oli kuitenkin vasta kausi 2006–2007, jolloin hän oli SM-kultaa voittaneen Hongan kokoonpanossa 28 runkosarjan ottelussa. Suomenmestaruutta hän oli Hongan mukana voittamassa myös kaudella 2007–2008. Skamon pistekeskiarvo 18 runkosarjan ottelussa oli 4,1 ja levypallokeskiarvo 2,8. Kausien 2006–2007 ja 2007–2008 aikana Skamo pelasi Espoon Hongan liigajoukkueen lisäksi rinnakkaislisenssillä koripallon I-divisioonaa Tapiolan Hongassa, jossa peliaikaa kertyi huomattavasti liigajoukkuetta enemmän. Kaudella 2008–2009 Skamon peliaika lisääntyi aikaisemmista kausista, mutta tehot jäivät silti edelliskausien tasolle.
Kaudeksi 2009–2010 Skamo siirtyi Korisliigaan nousseeseen Kauhajoen Karhuun, jossa vastuuta luvattiin Hongan vuosiin nähden enemmän. Hän olikin lähes kaikissa pelaamissaan otteluissa joukkueen avauskokoonpanossa. Skamo oli joukkueen paras kotimainen pisteidentekijä 11,5 keskiarvollaan. Koripalloliiton kauden päätösgaalassa hänet valittiin Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi.
Huhtikuussa 2010 Skamo teki vuoden jatkosopimuksen Kauhajoen Karhun kanssa. Skamo pelasi Kauhajoella heinäkuuhun 2013 saakka, jolloin siirtyi Namika Lahteen.
Syyskuussa 2014 Skamo siirtyi I-divisioonaa pelanneen BC Nokian riveihin. Kesäkuussa 2015 hän solmi liigatasolle nousseen nokialaisseuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Toukokuussa 2016 hän teki jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2018 Skamo teki sopimuksen kaarinalaiseen Ura Basketiin, joka nousi kaudeksi 2018–2019 Korisliigaan.
Vladimir de Pachmann

Vladimir de Pachmann (27. heinäkuuta 1848 Odessa, Venäjä – 6. tammikuuta 1933 Rooma, Italia) oli venäläinen pianisti, joka tunnettiin Chopinin musiikin tulkinnoistaan ja erikoisista tempuistaan konserttilavalla.
Vladimir de Pachmannin merkittävin opettaja oli Joseph Dachs Wienissä. Kierrettyään nuorena Venäjän konserttilavoja hän keskeytti 1869 esiintymisensä kahdeksaksi vuodeksi oltuaan tyytymätön edistymiseensä. Intensiivisen opiskelun jälkeen de Pachmann palasi Euroopan konserttilavoille ja saavutti ilmiömäistä menestystä. Hän keskittyi alusta alkaen esittämään Frédéric Chopinin teoksia, ja aikalaiskuvaukset kertovat hänen äärimmäisen hienostuneesta kosketuksestaan, samettisista pianissimoistaan ja soittonsa poikkeuksellisesta persoonallisesta vetovoimasta. Elämänsä loppupuolella de Pachmann teki useita levytyksiä, joissa kuitenkin esiintyy runsaasti vääriä ääniä, helpotuksia ja ylettömiä vapauksia. Parhaimmillaan hän on levytyksissään helpoissa pikkukappaleissa, kuten Chopinin masurkoissa.
De Pachmann oli myös kuuluisa ulkomusiikillisista tempuistaan konserteissaan. Soittonsa ohessa hän puhui, mutisi, irvisteli ja luennoi. Hän saattoi keskeyttää kappaleen kysyäkseen kuulijoilta, mitä nämä pitivät hänen tulkinnastaan. Kun yleisö sitten osoitti suosiotaan, de Pachmann haukkui kuulijoita kuuroiksi ja julisti nyt soittavansa niin kuin vain de Pachmann osaa. Hänellä oli tapana säätää loputtomiin pianotuolin korkeutta. Joskus hän haki tuolille paksun kirjan, ja kun korkeus ei häntä vieläkään tyydyttänyt, hän repäisi kirjasta yhden ainoan sivun, asetti sen tuolille ja istui itse vihdoin tyytyväisenä sen päälle. Kollegansa Leopold Godowskyn konsertissa de Pachmann ryntäsi yleisöstä lavalle ja ryhtyi opettamaan Godowskya, miten kappale kuului soittaa. Demonstraationsa päätyttyä de Pachmann valisti yleisöä, ettei olisi tehnyt tätä kenelle tahansa pianistille, mutta Godowsky oli "toiseksi suurin elävä pianisti". Ennen konserttejaan de Pachmannilla oli tapana kastaa jokainen sormi juhlallisesti brandylasiin. Hänen mielestään lehmien lypsäminen oli paras sormiharjoitus, mikä on keksitty.
Richard Ayoade

Henkilöhistoria

Richard Ayoade syntyi Lontoossa Whipps Crossissa. Hänen sukujuurensa ovat kansainväliset: isä Layide Ade Laditi Ayoade on nigerialainen ja äiti Dagny Amalie o.s. Baassuik on norjalainen. Perhe muutti Ipswichiin, kun Richard oli nuori.
Ayoade kävi koulunsa Ipswichissä ja opiskeli sen jälkeen Cambridgen yliopiston St Catharine’s Collegessa oikeustiedettä vuosina 1995–1998. Hän aloitti näyttelemisen jo opiskeluaikanaan Footlights-harrastelijateatterissa ja kirjoitti teatterille näytelmiä.
Richard Ayoaden puoliso on ollut Lydia Fox vuodesta 2007, ja heillä on yksi tytär.

Näyttelijänä

Televisiouransa Ayoade aloitti vuonna 2004, kun hänen ja Matthew Holnessin kauhukomediasarja Garth Marenghi’s Darkplace pääsi Channel 4:n ohjelmistoon. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa Peter Sellersin elämä. Vuonna 2006 alkanut tilannekomedia IT-porukka teki hänestä kuuluisan. Hänen roolinsa Maurice Mossina palkittiin Monte Carlossa vuonna 2008, ja vuonna 2013 roolityö palkittiin Baftalla.
Vuonna 2012 Ayoade esiintyi valkokankaalla toimintakomediassa Korttelivahdit. Syksyllä 2013 hän ryhtyi toiseksi kapteeniksi komedialliseen paneelikeskusteluohjelmaan Was It Something I Said?

Ohjaajana

Ayoade on ohjannut kaksi näytelmäelokuvaa. Esikoisohjaus Submarine (2010) perustuu Joe Dunthornen samannimiseen romaaniin, walesilaisen nuorukaisen kasvukertomukseen. Elokuvan The Double (2013) päärooleissa esiintyvät Jesse Eisenberg ja Mia Wasikowska, ja elokuvassa nähdään Dannyn lauluesitys kohtauksessa, joka parodioi Aki Kaurismäen elokuvatyyliä.
Lepinkäiskotinga

Levinneisyys

Lepinkäiskotingaa tavataan Brasilian rannikkosademetsissä Bahiasta São Paulaan ja Paranáan. Lajin kokonaismäärää ei tunneta, mutta sen määrän arvioidaan laskevan nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, minkä takia laji luokitellaan silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö

Lepinkäiskotinga elää ikivihreissä metsissä pääasiassa 400–1 800 metrin korkeudella merenpinnasta.

Ravinto

Lepinkäiskotinga käyttää ravinnokseen pääasiassa pieniä hyönteisiä, mutta myös hedelmiä.
Musta helmi

Historia

Mustat helmet olivat polynesialaisille oiva kauppaväline eurooppalaisille tuotteille, koska saarien asukkaat arvostivat helmiä tuottavia simpukan kuoria enemmän kuin niiden sisällä kasvavia helmiä. Nykyään helmien arvostus on toinen ja niistä on tullut Polynesian saariryhmän suurin vientituote ja pääelinkeino, turismin lisäksi. 98% helmistä viljellään Tuamotun saariryhmän viljelmillä, mutta viljelmiä löytyy myös Tahitilta ja Bora Boralta. Valtio kontrolloi tarkasti helmien viljelyä, myyntiä ja vientiä.

Värit

Vaikka puhutaan Tahitin mustista helmistä, helmien värit vaihtelevat. Helmien kerrotaan heijastavan saarien omia värejä, meren turkoosin sävyjä, kasvien vihreyttä ja taivaan sinistä. Jos helmessä on valkoisia pisteitä, ne kertovat rantojen valkoisesta hiekasta. Osa helmistä voi myös olla väriltään pelkästään harmaita, vihreitä, turkooseja tai jopa pinkkejä helmiä, joskin mustan puhuvat helmet ovat yleisimpiä. Asukkaiden mukaan mustia helmiä ei ole olemassa, vaan ne kaikki heijastavat edellä mainittuja värejä. Helmen väri ei vaikuta sen arvoon, vaan värin arvostus on katsojan silmässä.

Helmien hinnan muodostuminen

Helmen arvoon vaikuttavat sen koko, muoto ja pinta. Helmien koko mitataan millimetreissä. Myytävät mustat helmet ovat normaalisti halkaisijaltaan 7–13-millisiä , mutta suurimmat voivat olla halkaisijaltaan jopa 20 mm. Suurin täydellisen pyöreä ja kiiltävä musta helmi, Robert Wan Pearl, on halkaisijaltaan 20,92 mm. Pienin myytäväksi sallittu musta helmi saa olla halkaisijaltaan 0,8 mm. Tämän kokoinen helmi on kasvanut simpukassa vähintään 18 kuukautta. Helmien kasvatus yli 10 millin halkaisijaan kestää vuosia.

Muodot

Mustien helmien perusmuotoja on neljä. Täysin pyöreän (R) helmen halkaisija saa vaihdella enintään 2% mistä kohtaa tahansa mitattuna. Melko pyöreässä (SR) helmessä tämä vaihtelu saa olla enintään 5%, suurimman ja pienimmän halkaisijan välillä. Helmet voivat olla myös pisaran (DR) tai ovaalin (OV) muotoisia. Neljäs kategoria on nappihelmet (BT) Muitakin muotoja luokitellaan, mutta edellä mainitut ovat yleisimpiä. Barokkihelmistä (BQ) saa tehtyä ainutlaatuisia koruja, helmien ollessa epäsymmetrisiä ja värikkäitä.

Laatu

Helmen pinnan laatua tarkastellaan silmämääräisesti. Olennaista helmen arvokkuudessa on pinnan kunto ja helmen kiilto. Mitä parempi pinta on sitä täydellisemmin helmi kiiltää ja sitä arvokkaampi helmi on. Kategorioita on neljä. A-kategoriassa vähintään 90% pinnasta pitää olla täydellinen. Yksi pieni epätäydellisyys hyväksytään, joskin helmen pitää olla erittäin kiiltävä. B-kategoriassa pinta pitää olla 70% täydellinen ja kaksi epätäydellisyyttä hyväksytään ja riittää, että helmi on kiiltävä. C-kategoriassa enää 40% pinnasta pitää olla täydellistä ja helmen kiilto on keskivertoa. Viimeisessä D kategoriassa hyväksytään jo huomattavat epätäydellisyydet ja jopa valkoiset pisteet, eikä helmen tarvitse juurikaan kiiltää. Osa helmiä myyvistä Tahitin liikkeistä käyttävät myös omia luokituksiaan, varsinkin parhaille, täydellisille helmilleen.