google/wiki40b huggingface dataset:
Vesipallon SM-sarja

Vesipallon SM-sarja on miesten vesipallon korkein sarjataso Suomessa. Sarjan järjestää Suomen Uimaliitto. Vesipallon Suomen mestaruudesta on pelattu vuodesta 1908 lähtien. Ensimmäisinä vuosina mestaruus ratkaistiin uinnin Suomen-mestaruuskilpailujen yhteydessä käydyssä turnauksessa.
Mestaruus ratkaistiin cup-muotoisena aina vuoteen 1959 asti, jonka jälkeen siirryttiin nykymuotoiseen sarjaan. Mestaruuden on voittanut kahdeksan eri seuraa. Eniten mestaruuksia on Helsingfors Simsällskapilla, joka on voittanut 47 kertaa. Helsingin Uimareilla on 23, Uimaseura Kuhilla 12 ja Kuopion Uimaseuralla sekä Turun Uimareilla 10 Suomen mestaruutta.
Vuosina 1958-1973 pelattiin erillinen SM-hallisarja.
Ahuitzotl

Ahuitzotl oli asteekkien kahdeksas hallitsija (tlatoani) vuosina 1486–1502. Hän nousi hallitsijaksi veljensä Tizocin kuoltua. Ahuitzotl oli julma ja tehokas sotapäällikkö, jonka onnistui tukahduttaa asteekkien valloittamien alueiden kapinat ja laajentaa Asteekkivaltakuntaa kauas etenkin länteen ja etelään. Voittojensa kunniaksi Ahuitzotl järjesti vuonna 1487 Tenochtitlánin suuren pyramidin uusimman rakennusvaiheen vihkiäiset, joiden aikana uhrattiin valtavat määrät sotavankeja kauhistuneiden ulkomaisten lähettiläiden edessä. Valloittaessaan asteekkien alle uusia alueita Ahuitzotl toteutti julmia kansanmurhia. Hän myös rakennutti paljon.
Kalliojärvi (järvi Valtimon Kalliojärvellä)

Järven linnusto

Kalliojärvellä on pesinyt mm. härkälintu, mustakurkku-uikku, laulujoutsen, jouhisorsa, heinätavi, luhtahuitti, luhtakana, suokukko, ruokosirkkalintu ja pikkulokki. Järvellä on pesinyt myös yksi Ylä-Karjalan suurimmista naurulokkikolonioista (v. 1993 126 paria), jonka joukossa on pesinyt mm. jopa 20 paria pikkulokkeja.  Alueella on myös merkitystä lintujen muutonaikaisena levähdyspaikkana. V. 1993 Kallio- ja viereisestä Sorsajärvestä tehtiin yhteinen linnustoselvitys, jolloin alueella todettiin pesivän yhteensä 41 eri lintulajia ja 432 lintuparia.
Tyyni Vahter

Tyyni Ilta Vahter  (19. maaliskuuta 1886 Iitti – 2. kesäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen historioitsija, kansatieteilijä, museonhoitaja ja tietokirjailija.

Henkilöhistoria

Tyyni Vahterin vanhemmat olivat sahanhoitaja David Vahter ja Maria Taavetintytär. Vahter tuli ylioppilaaksi Kotkan yhteiskoulusta 1906 ja valmistui filosofian maisteriksi 1914. Hän työskenteli Muinaistieteellisen toimikunnan kansatieteellisen osaston amanuenssina 1924–1935 ja osaston intendenttinä sekä Seurasaaren ulkomuseon hoitajana 1935–1953. Vahter teki useita kymmeniä tutkimusmatkoja eri puolille Suomea, jatkosodan aikana myös Aunukseen, joiden yhteydessä hän keräsi aineistoa, samoin kuin valokuvasi. Hän erikoistui käsityötutkimukseen. Vahter oli tuottelias kirjoittaja, joka julkaisi useita tutkielmia ja tietoteoksia, mutta myös muun muassa museo-oppaita ja yleistajuisia kirjoituksia aikakauslehdissä.
Jussi Lepistö

Seuraura

Lepistö on Jokereiden kasvatti. Hän voitti seurassa D-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1973 ja C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1976. Lepistö pelasi juniorina myös hyökkääjänä, mutta lopulta Jokereiden juniorivalmentaja Pentti Katainen teki hänestä puolustajan. Lepistö nousi seuran SM-liigajoukkueeseen kaudella 1978–1979, jolloin hänen tulokaskautensa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8. Sekä kauden 1979–1980 että kauden 1980–1981 päätteeksi Jokerit ajautui liigakarsintoihin, mutta joukkue onnistui säilyttämään sarjapaikkansa.
Kauden 1981–1982 Lepistö toimi vain 21-vuotiaana Jokereiden kapteenina. Kauden 1982–1983 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Kaudella 1983–1984 Lepistö pelasi Jokereiden ohella SM-liigaa myös seitsemän ottelun verran Suomen olympialaisiin valmistauneessa maajoukkueessa.
Kaudeksi 1984–1985 Lepistö siirtyi Ruotsin Elitserienin Leksands IF:ään. Kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen hän palasi kaudeksi 1986–1987 Jokereihin, joiden kapteenina Lepistö toimi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+11=18. Kaudeksi 1987–1988 Lepistö vaihtoi Jokereiden paikallisvastustaja Helsingin IFK:hon. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Tony Ariman kanssa lukemalla +3.
Kolmen HIFK:ssa vietetyn vuoden jälkeen Lepistö siirtyi kaudeksi 1990–1991 I-divisioonajoukkue Vantaa HT:n riveihin. Hän pelasi siellä kaksi täyttä kautta ja esiintyi joukkueessa vielä yhden ottelun verran kaudella 1992–1993, jonka jälkeen Lepistö lopetti pelaajauransa.

Muuta

Lepistön poika Sami pelaa puolustajana Jokereiden KHL-joukkueessa. Hän on pelannut urallaan pudotuspelit mukaan lukien 186 NHL-ottelua, kuului vuoden 2011 maailmanmestarijoukkueeseen sekä voitti olympiapronssia vuosina 2010 ja 2014. Jussi Lepistön nuorempi poika Tommi on pelaa jääkiekkoa harrastepohjalta hyökkääjänä IV-divisioonan Kallio Gladiatorsissa.
Jussi Lepistö harrasti nuorempana myös yleisurheilua ja juoksi Vuosaaren Viikinkien pikaviestijoukkueessa.
Seminghundran kihlakunta

Seminghundran kihlakunta (ruots. Seminghundra härad) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 230,92 neliökilometriä ja asukasluku 3 132 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Vidbo, Skepptuna, Lunda, Frösunda, Orkesta, Markin ja Skånela.
Kihlakunnan tuolloista kunnista Markim, Orkesta ja Frösunda kuuluvat nykyään Vallentunan kuntaan ja muut Sigtunan kuntaan.
Kap Verden historia

Portugalilaiset löysivät asumattomat Kap Verden saaret vuonna 1456 ja alkoivat asuttaa niitä kuusi vuotta myöhemmin. He toivat maahan afrikkalaisia orjia työskentelemään plantaaseille. Hyvän sijaintinsa vuoksi Afrikan rannikolla Kap Verdestä tuli tärkeä keskus Portugalin orjakaupalle.
Vuonna 1961 PAIGC (”Afrikkalainen puolue Guinea-Bissaun ja Kap Verden itsenäisyyden puolesta”) aloitti aseellisen vastarinnan emämaata vastaan Portugalin Guineassa. Portugalin Guinea julistautui itsenäiseksi vuonna 1973, mutta Kap Verde pysyi Portugalin alusmaana. Neilikkavallankumouksen jälkeen PAIGC ja Portugali sopivat siirtymävaiheen hallinnosta ja Kap Verde itsenäistyi vuonna 1975. Koska sama puolue johti molempia maita itsenäistymisen jälkeen, Guinea-Bissau ja Kap Verde oli tarkoitus yhdistää yhdeksi valtioksi. Projekti kuitenkin päättyi vallankaappaukseen Guinea-Bissaussa vuonna 1980. Kap Verdessä muodostettiin uusi puolue PAICV (”Afrikkalainen puolue Kap Verden itsenäisyyden puolesta”), joka johti maata yksin vuoteen 1990 asti. Vuonna 1991 järjestettiin ensimmäiset monipuoluevaalit.
Gavin Menzies väittää, etteivät portugalilaiset kuitenkaan olisi olleet ensimmäisiä Kap Verdellä. Menzies sanoo, että hänellä on todisteita kiinalaisen Ming-dynastian aikaisen tutkimusmatkailija Zheng Hen purjehtineen Hyväntoivonniemen ohitse ja käyneen Kap Verdellä saakka 1420-luvulla. Asiantuntijat eivät vielä ole päässeet yksimielisyyteen Menziesin väitteiden uskottavuudesta.
Echo (satelliitti)

Echo 1

Alkuperäinen Echo 1 räjähti Delta-kantoraketin mukana 13. toukokuuta 1960. Seuraava, Echo 1A saatiin onnistuneesti maan kiertoradalle 12. elokuuta 1960 – satelliitista käytetään yleensä nimitystä "Echo 1". Satelliitin rungon, halkaisijaltaan 30,5-metrisen pallon ulkokuori tehtiin 0,127 millimetriä paksusta metallisoidusta Mylar-polyesterikalvosta. Echo 1A onnistui heijastamaan puhelin-, radio- ja televisiosignaaleja takaisin maahan, ja auttoi myös ilmakehän tiheyden mittauksessa. Kiiltävän ja suuren ulkokuoren ansiosta satelliitin pystyi näkemään paljaalla silmällä lähes joka puolella maailmaa. Echo 1A palasi maan ilmakehään ja paloi 7. kesäkuuta 1968.

Echo 2

Echo 2 oli halkaisijaltaan 41,1 metriä ja siinä käytettiin samoja materiaaleja kuin Echo 1:ssa. Thor-Agena kantoraketti vei Echo 2:sen kiertoradalle 25. tammikuuta 1964. Echo 2:n avulla testattiin lähinnä passiivista tiedonvälitystä. Echo 2:n jälkeen NASA hylkäsi ajatuksen passiivisista tietoliikennesatelliiteista ja siirtyi suunnittelemaan aktiivisia satelliitteja. Echo 2 palasi ilmakehään 7. kesäkuuta 1969 ja tuhoutui.

Sotilaallinen käyttö

Echo-ohjelman avulla pystyttiin esimerkiksi Moskovan sijainti määrittelemään tarkasti, jonka vuoksi Yhdysvaltain armeija olisi voinut käyttää ballistisia ohjuksia tehokkaammin Neuvostoliittoa vastaan.
Big L

Murha

Helmikuun 15. päivän iltana vuonna 1999 Big L:ää ammuttiin yhdeksän kertaa päähän ja rintakehään vain muutaman korttelin päässä kodistaan. Tutkinnan varhaisessa vaiheessa alettiin epäillä, että murhan kohteeksi joutuneen Big L:n vankilassa istuva veli Lee Coleman olisi ollut velkaa joillekin tahoille, minkä takia Big L joutui murhatuksi. Erään teorian mukaan murhaaja erehtyi henkilöstä tappaessaan Lee Colemaniksi luulemansa Big L:n.

Kuoleman jälkeen

Big L:n kuoleman jälkeen hänen maineensa teräväkielisenä sanoittajana ja spontaanina artistina on vain kasvanut. Jay-Z on sanonut, että Big L:n piti ennen kuolemaansa allekirjoittaa sopimus levy-yhtiö Roc-A-Fellan kanssa. Big L:n entinen manageri Rich King Flamboyant Recordsissa julkaisi Big L:n tuotantoa postuumisti vuonna 2000.
Warrant

Yhtyeen historia

Jani Lane oli liittynyt juuri Warrantiin ja kun yhtye saavutti tuplaplatinaan jo ensimmäisellä levyllään. Suuret listahitit olivatkin osaltaan Janin useita vuosia vanhat kappaleet. Toinen levy oli jättimenestys ja löi tuplaplatinan rikki erittäin nopeasti. Albumin tunnetuin hitti Cherry Pie oli kiivaassa radiosoitossa. Yhtye oli tähän mennessä lyönyt itsensä läpi ainakin Japanissa, Yhdysvalloissa ja joissakin osissa Eurooppaa.  
Kolmas levy Dog Eat Dog ei menestynyt yhtä hyvin kuin aikaisemmat. Levy oli rankempi ja synkempi kuin aikaisemmat ja löi kultalevyrajan.  Warrant alkoi siirtyä areenoilta klubeille. Vuosi albumin julkaisun jälkeen Jani jätti Warrantin, mutta palasi vuoden päästä. Seuraavaksi Steven Sweet ja Joey Allen lähtivät yhtyeestä. Vuoden 1995 albumi Ultraphobic ei tuottanut tulosta.  Sama linja kesti vuoden 1996 albumi Belly to Bellyyn, joka jatkoi rankempaa linjaa mutta menestyi edellistäkin huonommin. Albumin yksikään single ei enää päässyt listoille. Tämä jäi Janin viimeiseksi Warrantin studioalbumiksi.  
Yhtye vaihtoi myös väliaikaisesti Pop Punk-linjalle 2000-luvun alussa, mutta palasi perinteiselle Hard Rock-pohjalle myöhemmin. Kymmenen vuoden kuluttua julkaistu Born Again oli bändin paluu juurille. Seuraava albumi Rockaholic ilmestyi Euroopassa 13. toukokuuta ja yhdysvalloissa 17. toukokuuta 2011. Yhtye teki samalla kokoonpanolla levyn Louder Harder Faster (2017).
Sanna Nielsen

Sanna Nielsen (s. 27. marraskuuta 1984) on ruotsalainen laulaja. Hän on kotoisin Bromöllasta, Skånesta.

Melodifestivalen

Sanna Nielsen on osallistunut useita kertoja Melodifestivaleniin. Huomioitavaa on, että hän on osallistuessaan aina päässyt finaaliin asti, vaikkakaan voittoa ei tullut ennen vuotta 2014.
Sanna debytoi Ruotsin euroviisukarsinnassa vuonna 2001 kappaleella I går, i dag sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2003 hän sijoittui viidenneksi kappaleella Hela världen för mig, joka keikkui Ruotsin radion Svensktoppen-listalla peräti 35 viikkoa. Kolmannen kerran Sanna Nielsen nähtiin Melodifestivalen-lavalla laulamassa vuonna 2005 Fredrik Kempen kanssa Du och jag mot världen -duettoa. Tuolloin sijoitukseksi tuli kahdeksas. 2007 Sannan saaliina oli seitsemäs sija kappaleella Vågar du, vågar jag.
Vuonna 2008 Sanna Nielsen kyynelehti lavalla laulaessaan Empty room-balladia. Tämä oli hänen ensimmäinen osallistumisensa englanninkielisellä laululla. Juryt jättivät kappaleen kolmanneksi 74 pisteellä, mutta puhelinäänestäjien mielestä laulu oli illan paras ansaiten heiltä 132 pistettä. Yhteispistemäärällä 206 Empty room sijoittui kuitenkin vasta toiseksi Charlotte Perrellin viedessä voiton.
Vuonna 2011 Sanna Nielsen oli jälleen Melodifestivalen-finaalissa kamppailemassa edustuspaikasta Düsseldorfissa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun. Kappaleen nimi oli I'm in love ja se sijoittui neljänneksi. Vuoden 2014 Melodifestivalenin Nielsen voitti kappaleella Undo ja edusti Ruotsia Eurovision laulukilpailussa Kööpenhaminassa. Nielsen sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Stefan Kuntz

Ura pelaajana

Kuntz pelasi vuosina 1983–1999. Hän pelasi Bundesliigassa 499 ottelua ja teki 179 maalia. Kuntz oli kausina 1985–1986 ja 1993–1994 sarjan paras maalintekijä. Hän oli mukana vuonna 1996 voittamassa Saksalle EM-pronssia. Lisäksi hän pelasi vuoden 1994 MM-kisoissa. Kuntz pelasi maajoukkueessa 25 ottelua ja teki kuusi maalia.
Stefanin isä Günter Kuntz pelasi Borussia Neunkirchenissä vuosina 1964–1968, ja hänen serkkunsa Andy Kuntz on laulaja Vanden Plas -yhtyeessä.

Ura valmentajana ja managerina

Kuntz toimi kasvattajaseuransa Borussia Neunkirchenin valmentaja vuosina 1999–2000. Karsruher SC:n valmentajana hän oli 2000–2002. Vuosina 2006–2008 hän toimi VfL Bochumin puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Vuosina 2008–2016 Kuntz työskenteli 1. FC Kaiserslauternin puheenjohtajana.
Elokuussa 2016 Kuntz palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Chris Wondolowski

Seurajoukkueura

Kalifornian Chicon osavaltionyliopiston Wildcats-joukkueessa pelannut Wondolowski aloitti aikuisten uransa vuonna 2004 Chico Rooksin paidassa. Vuonna 2005 San Jose Earthquakes varasi Wondolowskin MLS:n varaustilaisuudessa numerolla 41 ja Wondolowski teki Major League Soccer -debyyttinsä samana vuonna. Kaudeksi 2006 Wondolowski siirtyi saman sarjan Houston Dynamoon. Hän voitti seuran paidassa MLS Cupin avauskaudellaan ja kaudella 2007. Yhteensä hän pelasi seuran paidassa vuosina 2006–2009 37 ottelua tehden niissä neljä maalia.
Kesken kauden 2009 Wondolowski siirtyi takaisin vanhaan seuraansa Earthquakesiin. Hän voitti liigan maalikuninkuuden kausilla 2010 ja 2012 ja kaudella 2012 hänet valittiin myös sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Wondolowski on myös Earthquakesin historian paras maalintekijä.

Maajoukkueura

Wondolowski debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2011 ystävyysottelussa Chileä vastaan. Hän on kuulunut Yhdysvaltain joukkueeseen vuosien 2011, 2013 ja 2015 Gold Cupeissa, joista hänellä on kultaa vuodelta 2013 ja hopeaa vuodelta 2011. Vuonna 2013 Wondolowski oli turnauksen paras maalintekijä yhdessä Landon Donovanin ja Gabriel Torresin kanssa viidellä maalillaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Wondolowski teki heinäkuussa 2013 ystävyysottelussa Guatemalaa vastaan. 
Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Wondolowski pelasi kahdessa ottelussa. Hänet valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2016 Copa América Centenarioon.
Wondolowski on pelannut 35 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia vuosina 2011–2016.

Muuta

Myös Wondolowskin pikkuveli Stephan Wondolowski on pelannut jalkapalloa ammatikseen. Wondolowskin isoisä muutti lapsena Yhdysvaltoihin Puolasta. Wondolowskin äiti kuuluu kiowa-heimoon, jonka jäsen Wondolowski on myös itse.
Mobilen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Mobilen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (lat. Archidioecesis Mobiliensis) on katolisen kirkon arkkihiippakunta Alabamassa Yhdysvalloissa. Siihen kuuluvat Biloxin, Birminghamin ja Jacksonin hiippakunnat.
Näkkälän seita

Näkkälän seita on Enontekiön Näkkälän kylässä, Näkkäläjärven länsirannalla oleva seitakivi. Se on nelikulmainen suippoharjainen noin 2,5 metriä korkea vaaleanharmaa siirtolohkare joka sijaitsee koivua kasvavalla moreenikumpareella. Näkkälän seita kuuluu muinaismuistolailla suojeltuihin muinaismuistoihin. Se on ollut poromiesten, metsäpeuranpyytäjien ja kalastajien palvontapaikkana, mutta erityisesti se on ollut tunnettu peuraseitana. Seidalle on uhrattu myös rahakolikoita joita löytyy edelleen kivenkoloista ja syvennyksistä.
Perimätiedon mukaan Näkkälän seita otettiin palvontapaikaksi sen jälkeen kun sen luota oli kerran saatu pyydystettyä kaksi isoa peurahirvasta jotka olivat takertuneet toisiinsa sarvistaan ns. metsänsolkeen. 
Lapin yliopiston professori Juha Pentikäinen sanoo elokuussa 2018, että hän on veljensä kanssa löytänyt siitä muinaisen kalliomaalauksen. Tutkijat ovat kuitenkin jo aiemmin tutustuneet kiveen ja todenneet, että kyseessä on mitä todennäköisimmin luonnonmuodostuma eikä ihmiskäden maalaus. Geologien käsityksen mukaan kivi on granitoidikivi, joissa punaväri on kiven ominaisuus. Saamelaisalueelta ei ole Suomesta löydetty kalliomaalauksia.
Hiukkasfysiikka

Hiukkasfysiikka on fysiikan osa-alue, joka tutkii aineen ja säteilyn hienorakennetta ja niiden välisiä vuorovaikutuksia. Sitä kutsutaan myös suurenergiafysiikaksi, koska monet alkeishiukkaset eivät esiinny normaaleissa olosuhteissa. Niitä voidaan kuitenkin keinotekoisesti luoda ja tutkia hiukkaskiihdyttimillä.

Teoreettinen hiukkasfysiikka

Hiukkasfysiikan teoreettinen käsittely rakentuu kvanttimekaniikan ja suppean suhteellisuusteorian pohjalle. Perustyökaluna on kvanttikenttäteoria, josta eri vuorovaikutuksille on rakennettu omat versionsa. Kvanttikenttäteoriassa ainetta kuvataan fermionikentillä ja niiden välisiä vuorovaikutuksia välittävät bosonit.
Tyypillisin laskentamenetelmä on niin sanottu häiriöteoria, missä kunkin prosessin amplitudi lasketaan Feynmanin graafien avulla tuotetusta sarjakehitelmästä. Mitä useampia solmuja graafissa on, sitä pienempi on kyseisen graafin merkitys. Häiriöteorian laskut tuottavat hyvän arvion hiukkasreaktion todennäköisyydelle, jos vuorovaikutuksen kytkentävakio on pieni. Näin on sähkömagneettisissa ja heikoissa vuorovaikutuksissa. Vahvan vuorovaikutuksen osalta häiriöteoriaa voi käyttää suurilla energioilla, jotka vastaavat pientä etäisyyttä, mutta pienillä energioilla sarja hajaantuu  eikä sitä voi käyttää.
Joutjärvi (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähi-alueeseen (14.131) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,4 metriä mpy.
Branimir Hrgota

Seurajoukkueura

Hrgota on ruotsalaisen Jönköpings Södran kasvatti. Hän pelasi seuran ykkösjoukkueessa Superettanissa vuodet 2011-2012, jolloin 39 pelissä syntyi 28 maalia. Vuonna 2012 Hrgota siirtyi Bundesliigaseura Borussia Mönchengladbachin organisaatioon. Aluksi hän edusti seuran kakkosjoukkuetta. Toukokuussa 2013 Hrgota debytoi avauskokoonpanossa Mainzia vastaan ja teki hattutempun. Hän on saanut hyvin vastuuta joukkueessa kaudella 2014-15.

Maajoukkueura

Hrgota olisi saanut edustaa joko Ruotsia, Kroatiaa tai Bosnia-Hertsegovinaa. Kroatian alle 21-vuotiaiden valmentaja Ivo Šušak yritti saada Hrgotan joukkueeseensa syksyllä 2012, mutta tämä kieltäytyi. Ruotsin jalkapallomaajoukkueen valmentaja Erik Hamrén valitsi Hrgotan mukaan EM-karsintaotteluun Itävaltaa vastaan syyskuussa 2014. Hrgota teki tuossa ottelussa maajoukkuedebyyttinsä.
Vähä Savijärvi

Maantietoa

Järvi on 450 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Siihen laskee Savijärvenrahkalta kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja on kolmas siihen kaivamalla oikastu oja. Laskuoja laskee metrin pudotuksen ja yli 500 metrin jälkeen Iso Savijärven Tuomisenlahteen. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja se on pääosin suota. Isokallion ja Vähäkallion seudut ovat kovaa metsämaata niillä sijaitseekin viisi vapaa-ajan asuntoa, pohjoisrannalla on vielä yksi lisää. Niille johtaa tiet seututieltä 130 Pispantallin seudulta.

Historiaa

Vuoden 1959 ja 1976 peruskartoilla järvi oli autio ja sen laskuoja oli koneellisesti kaivettu auki Iso Savijärveen asti. Vuoden 1981 karttaan oli jo merkitty neljä mökkiä ja niille kulkevat tiet, joita oli täydennetty vuoden 1992 karttaan kuudeksi mökiksi. Soille oli nyt kaivettu lisää suo-ojia.
Zacharia Maidjida

Zacharia Maidjida (s. 5. kesäkuuta 1969) on keskiafrikkalainen entinen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja putosi sekä miesten 800 että 1 500 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella. Maidjidan henkilökohtainen ennätysaika 800 metrin juoksussa on 1:50.41 ja 1 500 metrin juoksussa 3:54.0.
Maidjida toimi Barcelonan olympialaisissa maansa lipunkantajana.
Škoda Favorit (1936)

Moottori

Ensimmäisessä mallissa, tyyppi 904:ssä, oli voimanlähteenä iskutilavuudeltaan 1 802-kuutioinen, nelisylinterinen sivuventtiilimoottori jonka sylinterin halkaisija oli 75 mm ja iskun pituus 102 mm. Kampiakseli oli laakeroitu kuudella runkolaakerilla. Moottorin teho oli 28 kW ja siinä oli Zenith 30 VEI -kaasutin. Moottorin sähköosat olivat Boschin ja Scintillan valmistamia. Auton huippunopeus oli 95 km/h.
Jälkimmäinen muunnelma oli varustettu 2 091-kuutioisella kansiventtiilimoottorilla, jonka sylinterin halkaisija oli 80 mm ja iskun pituus 104 mm. Kaasuttimena oli Solex 30 FJ tai 32 USIP. Auton huippunopeus oli 110 km/h.

Voimansiirto ja alusta

Voimansiirrossa oli kuiva yksilevykytkin ja nelivaihteinen vaihteisto, jonka kolmas ja neljäs vaihde oli synkronoitu. Voimansiirtoakseli kulki runkoputken läpi putken takaosaan kiinnitettyyn vetopyörästöön. Taka-akselilla oli heilurityyppinen erillisjousitus ja kaksi poikittaista lehtijousta. Etuakselilla oli yläpuoliset kolmiotuet ja alapuolella poikittainen lehtijousi. Käyttöjarruina oli hydraulitoimiset rumpujarrut edessä ja takana; seisontajarru vaikutti takajarruihin mekaanisen välityksen kautta. Ohjausvaihde oli kierukkatyyppinen.
Juvankosken paperitehdas

Juvankosken paperitehdas toimi Uskelan, sittemmin Perttelin alueella nykyisessä Salon kaupungissa noin vuosina 1820–1902. Tehdas valmisti pahvia ja paperia käsin käyttäen raaka-aineena lumppuja sekä yhdellä paperikoneella paperia vuodesta 1876-1902. Tehdas tuhoutui tulipalossa vuonna 1902.
Tehtaan rakennuksista on säilynyt nykypäivään vain yksi työväenasunto. Alueella ovat toimineet myös saha ja voimala, joista sahan toiminta loppui vuonna 1965 ja voimalan vuonna 1970. Museovirasto on määritellyt Juvankosken historiallisen teollisuusympäristön yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
June Whitfield

Nuoruus

Whitfield syntyi Streathamissa, Etelä-Lontoossa vuonna 1925. Hänen isänsä Jack oli toimitusjohtajana Dictograph Internal Telephones -nimisessä yhtiössä. Kolmivuotiaana Whitfield alkoi käydä Robinsonin tanssikoulua ja 12-vuotiaana hän esiintyi amatöörinäytelmässä Love's Labours Lost. Vuonna 1942 hän aloitti opinnot Royal Academy of Dramatic Artissa, josta hän valmistui kaksi vuotta myöhemmin.

Ura

Whitfield aloitti ammatillisen uransa 1940-luvun puolivälissä, jolloin hän esiintyi useissa näytelmissä ympäri Britanniaa. 1950-luvulla Whitfieldillä oli Jean Websterin novelliin perustuvassa musikaalissa Love from Judy. Roolin seurauksena käsikirjoittajat Denis Norden ja Frank Muir pyysivät häntä koe-esiintymiseen radio-ohjelmaansa Take It From Here vuonna 1953. Whitfield sai työn, ja ohjelma teki hänestä tunnetun.
1950- ja 1960-luvulla Whitfield esiintyi useissa komediaelokuvissa ja -sarjoissa, kuten esimerkiksi kahdessa Arthur Askeyn tähdittämässä komediasarjassa. Vuonna 1968 hän esiintyi komedianäyttelijä Terry Scottin ohjelmassa Scott on.... Kuusi vuotta myöhemmin Whitfield ja Scott saivat oman komediasarjan Happily Ever After (myöhemmin sarjan nimeksi vaihtui Terry and June). Sarjaa tehtiin kolmentoista vuoden ajan ja Whitfieldiä ja Scottia luultiin sarjan perusteella jopa aviopariksi.
Vuonna 1992 Whitfield valittiin Jennifer Saundersin esittämän päähenkilön Edinan äidin rooliin komediasarjaan Todella upeeta. Sarjaa tehtiin viiden tuotantokauden ajan. Vuosina 1993–2001 Whitfield esitti neiti Marplea BBC Radio 4:n kuunnelmasarjassa.
2000-luvulla Whitfield esitti Nellyä komediasarjassa Vielä virtaa. Hän vieraili myös televisiosarjoissa Doctor Who, Coronation Street ja EastEnders. Vuonna 2016 hän palasi Edinan äidin rooliin Todella upeeta -sarjaan perustuvassa elokuvassa, mikä jäi hänen viimeiseksi roolikseen.

Yksityiselämä

Whitfield oli naimisissa maanmittaaja Tim Aitchinsonin kanssa vuodesta 1955 tämän kuolemaan 2001 asti. Pariskunnan tytär Suzy on myös näyttelijä.
Vuonna 1994 Whifield sai elämäntyöpalkinnon British Comedy Awardsissa. Vuonna 1985 hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE), vuonna 1998 komentajaksi (CBE) ja vuonna 2017 ritarikomentajaksi (DBE).
Whitfield kuoli 93-vuotiaana 29. joulukuuta 2018.