Ulf Lundell

Lapsuus ja uran alkuvaiheet

Ulf Lundellin isä oli takomotyöntekijä Gerhard Lundell ja hänen äitinsä Ingrid (omaa sukua Lindström), joka työskenteli muun muassa ompelijana ja apulaisena koulun keittiössä. Ensin perhe asui Tukholman Södermalmilla, mutta muutti vuonna 1960 paikkakunnalle Saltsjö-Boo, joka sijaitsee Tukholman itäpuolella. Ensimmäisen kitaransa Lundell sai kymmenvuotiaana.  Ensimmäiset kitarasoinnut Lundellille opetti hänen kaksi vuotta vanhemman siskonsa Ingridin poikaystävä. Vuosina 1967 -1975 Lundell työskenteli monissa eri ammateissa, muun muassa postinkantajana ja sairaalatyöntekijänä. Näinä vuosina Lundell kirjoitti useita kappaleita ja runoja, joita hän tarjosi levy-yhtiöille ja kustantamoille.
Lundell lähetti yhden demon MNW-levy-yhtiölle, joka torjui sen sanoen ”materiaali ei ole tarpeeksi vahvaa”, kaksi muuta demoa päätyi Silence-levy-yhtiölle, menestyksettä.  Vuonna 1974 Lundell kokeili onneaan EMI:n kanssa ja demon kuunneltuaan levy-yhtiö kiinnostui artistista siinä määrin, että halusi tehdä tämän kanssa LP:n nopealla aikataululla. Vuonna 1975 Ulf Lundell julkaisi debyyttialbuminsa Vargmåne. Vuotta myöhemmin, 1976 taiteilija julkaisi suuren suosion saaneen debyyttiromaaninsa Jack. Teos käsittelee ”keskivertosvenssonin” kapinaa rajoitettua elämää kohtaan poliittisen kansannousun jälkimainingeissa 1960-luvun lopulla. Kirjaa painettiin alun perin 3 000 kappaletta, mutta myyntiluvut nousivat myöhemmin yli 200 000 kappaleeseen.
Debyyttiromaanin julkaisun aikoihin Lundell oli jo alkanut nauhoittaa seuraajaa Vargmåne-albumille. Albumin kakkososan nimeksi tuli Törst ja se julkaistiin vain kolme kuukautta Jack-esikoisromaanin jälkeen. Esikoiskirjan menestyksen myötä Lundell sai lisää inspiraatiota kirjoittamiseen ja julkaisi 1970-luvulla kaksi uutta kirjaa. Vuotta myöhemmin Törst-albumia seurasi livealbumi Natten hade varit mild och öm, jossa taustabändinä soitti Nature-yhtye.  Vuonna 1978 ilmestynyt Nådens år oli artistin kolmas studioalbumi, joka sisälsi muun muassa Agnetha Fältskogin kanssa tehdyn dueton Snön faller och vi med den. Vuonna 1979 ilmestyi Lundellin neljäs studioalbumi Ripp rapp, sisältäen muun muassa kappaleet Rom i regnet ja (Oh la la) jag vill ha dej. Tämä levy oli hieman rock-henkisempi kuin artistin aikaisemmat levyt.
1976–78 Mats Ronanderin yhtye Nature toimi Ulf Lundellin taustabändinä.

1980-luku

12. syyskuuta 1980 Lundell julkaisi levyn Längre inåt landet, joka nauhoitettiin Englannissa. Levy sisältää muun muassa kappaleet Glad igen ja Stackars Jack. Viimeksi mainittu oli kommentti Lundellin Jack- esikoiskirjaan kohdistuneeseen kritiikkiin, jonka mukaan ihmiset samastuivat kirjan Jack-hahmon elämäntapaan. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1982 Lundell julkaisi levyn nimeltä Kär och galen. Levyltä löytyi myös hänen kaikkien aikojen suosituin, nelinkertaista platinaa myynyt kappaleensa Öppna landskap, jonka myötä Lundellista tuli kaikkien aikojen suurimpia artisteja Ruotsissa. Muita Lundellin suosittuja kappaleita Kär och galen-albumilta ovat muun muassa albumin nimikkokappale Kär och galen ja När jag kysser havet.
Kär och galen-albumin ja suunnitteilla olevan Den vassa eggen-albumin välissä Lundell nauhoitti kaksi levyä: yhden, jossa hän tulkitsi englantilaisia kappaleita ruotsiksi (Sweethearts) ja yhden kokonaan akustisen levyn (12 sånger). Samaan aikaan taiteilija kärsi vakavasta alkoholiongelmasta, mikä muun muassa johti tulevan levyn nauhoitusten lykkäämiseen useaan otteeseen. Kesäkiertueella 1985 artisti teki katastrofaalisen keikan Bornholmissa vahvasti päihtyneenä, minkä vuoksi hän päätyi myös lööppeihin. Saman vuoden syksynä julkaistiin kriitikoiden ylistämä albumi Den vassa eggen. Levyllä näkyy vahvasti vaikutteita avioerosta, jonka Lundell kävi läpi albumin nauhoituksen aikoihin. Saman vuoden syksyllä artisti teki vielä yhden skandaalinkäryisen kiertueen. Vuoden 1987 aikana julkaistiin albumi Det goda livet sekä kirja Tårpilen, jonka Lundell on tunnustanut kirjoittaneensa päihtyneenä.
Alkoholismista muodostui 1980-luvun puolessa välissä Lundellille merkittävä ongelma niin henkilökohtaisessa elämässä kuin artistinakin. Vuoden 1987 paikkeilla Lundell ymmärsi riippuvuutensa ja lähti mukaan Anonyymit Alkoholistit -ryhmään. Lisäksi hän liittyi vapaakirkkoon ja kastettiin pian tämän jälkeen (1988) Ebeneser-kirkossa. Lundellin löytämä usko väritti myös hänen uutta albumiaan Evangeline, joka julkaistiin samana vuonna (1988). Vuotta myöhemmin Lundell julkaisi elämäkerran En varg söker sin flock, sekä albumin Utanför murarna. Lisäksi Ulf Lundell aloitti uran kuvataiteilijana 1989.

1990-nykyaika

Lundell ei julkaissut uusia kirjoja tai levyjä ennen vuotta 1992, jolloin romaani Saknaden julkaistiin. Teoksesta tuli lopulta trilogian ensimmäinen osa. Vuonna 1993 Lundell julkaisi levyn Måne over Haväng, joka sisältää muun muassa kappaleet Rött ja Isabella. Albumi oli ensimmäinen, jonka Lundell tuotti kokonaan itse. Vuonna 1994 hän perusti oman tuotantoyhtiön nimeltään Rockhead Studios AB, tytäryhtiöt nimeltään Rockhead Productions ja Rockhead Art sekä aputoiminimen Rockhead Music. Samana vuonna hän julkaisi myös akustisen levyn Xavante. Näihin aikoihin Lundell panosti enemmän musiikkiin kuin kirjoittamiseen. 
Vuonna 1995 Lundell vietti 20-vuotistaiteilijajuhlaansa. Seuraavana vuonna julkaistiin tuplalevy På andra sidan drömmarna sekä livelevy Bosnia. 
Lundell inspiroitui näihin aikoihin enemmän Neil Youngista kuin aiemmista vaikuttajistaan Springsteenista ja Dylanista. Tämän voi huomata ennen kaikkea levyllä Fanzine (1999), joka on äänitetty osittain studiossa ja osittain livenä. Vuonna 1999 Lundell julkaisi ensimmäisen romaaninsa seitsemään vuoteen. Teos oli jatko-osa romaanille Saknaden, nimeltään Friheten.
Levystä I ett vinterland (2000) tuli myöhemmin Lundellin toiseksi myydyin albumi. Julkaisua seurasi kaksi vuotta myöhemmin tuplalevy Club Zebra, joka päätyi listaykköseksi Ruotsissa 17. lokakuuta 2002. Vuoteen 2005 mennessä Lundell julkaisi neljä studioalbumia: akustisen levyn En eld ikväll sekä albumitrilogian Ok Baby Ok, Högtryck ja Lazarus. Vuosi 2005 oli Lundellille hyvin tuottelias – hän julkaisi kaksi albumia ja romaanitrilogian viimeisen osan Värmen, joka oli jatko-osa romaaneille Saknaden ja Friheten. Samana vuonna Lundell vietti 30-vuotistaiteilijajuhlaansa.
Syksyllä 2008 Lundell teki ensimmäisen kiertueensa yli kahteen vuoteen ja julkaisi myös ensimmäisen studiolevynsä kolmeen vuoteen. Kiertueen avajaiskonsertissa Gävlessä Lundell kertoi lopettavansa kiertueiden tekemisen. Kiertueet kuitenkin jatkuivat vuonna 2009, niitä oli yksi keväällä ja yksi kesällä. Kiertueiden yhteydessä Lundell myönsi valehdelleensa ja että hän ei aio lopettaa kiertueiden tekemistä. Lundell on myöhemmin selventänyt aikovansa ottaa etäisyyttä laulajanurastaan, mutta että jäähyväiset ovat pitkät. Vuonna 2010 Lundell julkaisi uuden kirjan, En öppen vinter. Teos sisältää myös levyn, jolla on 11 uutta kappaletta. 
Kesällä 2010 Lundell teki vielä yhden uuden kiertueen. Esiintyessään kiertueella Lundell löi ruotsalaisten esiintyjien yleisöennätyksen Gröna Lundissa 30. heinäkuuta, kun yleisön määrä kipusi 22 827 henkilöön. Lukeman ovat peitonneet vain Bob Marley (32 000) sekä Lady Gaga (23 000). Keväälle 2011 kaavailtu konserttikiertue jouduttiin perumaan kokonaan artistin sairauden vuoksi. Syksyllä 2012 Lundell julkaisi albumin Rent förbannat, joka oli hänen ensimmäinen varsinainen studiolevynsä viiteen vuoteen. Pian levyn jälkeen seurasi konserttisalikiertue sekä kesäkiertue 2013. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin myös studiolevy Trunk.

Perhe

Lundell meni naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 1977 Barbro Zackrissonin kanssa. Vuosina 1989-1992 hän oli naimisissa Fredrika Gunnarsdotter Stjärnen kanssa. Lundellilla on kolme lasta ensimmäisestä avioliitosta, joista yksi on journalisti Sanna Lundell. Lundellilla on myös yksi lapsi toisesta avioliitosta. 1990-luvun puolivälissä Lundell seurusteli runoilija Isabella Nermanin kanssa ja oli jonkin aikaa avoliitossa Mikael Rickforsin sisarentyttären Ulrika Rickforsin kanssa 2000-luvulla. Ulf Lundell avioitui Sofia Möllerin kanssa 7. maaliskuuta 2014. Pariskunta erosi 2017.