google/wiki40b huggingface dataset:
Warp Records

Gift Records

Gift Records perustettiin 1990-luvun alkupuolelle julkaisemaan indie rock -musiikkia erotuksena Warp Recordsin elektronisemmalle materiaalille. Merkille levytti esimerkiksi Pulp ennen läpimurtoaan Island Recordsilla. Alamerkki ei ole enää nykyään toiminnassa.

Lex Records

Lex Recordsin perusti Tom Brown Warpin avustuksella vuonna 2001 julkaisemaan hip-hop -tyylistä materiaalia. Aluksi Lex profiloitui julkaisemaan ainoastaan 12-tuumaisia vinyyli-EP:itä, mutta siirtyi myöhemmin tavanomaisempiinkin levyjulkaisuihin. Merkille levytti muun muassa Danger Mouse, joka on tunnettu esimerkiksi Gorillazin Demon Days -levyn tuottajana.
Vuonna 2005 Lex irrottautui Warp Recordsista erilliseksi yhtiökseen.

Arcola

Arcola perustettiin vuonna 2003 ja profiloituu tanssittavampaan techno-tyyliseen materiaaliin. Kaikki Arcola-julkaisut ovat 12-tuumaisia vinyylilevyjä.
Murati järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 66 ha (hehtaaria) ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä.  
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 171,9 m meren pinnan yläpuolella. Sen laskujoki on Vaidava jõgi ja tulo-ojina ovat Allumäe oja, joka laskee Majori järvestä, ja Kuura jõgi, joka laskee Palojärvestä. Allumäe oja toimii hetken Latvian rajajokena samoin kuin tekee Vaidava jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen . Pieni osa (11,2 ha ) järven eteläpäästä kuuluu Latvialle. Järven valuma-alueen laajuus on 84,3 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00139 km³ (kuutiokilometriä) eli 1,39 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai suota lukuun ottamatta järven pohjoispään peltomaita. Riian ja Pihkvan välinen maantie ohittaa järven luoteispuolelta ennen rajan ylittämistä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Luontoarvoja

Järvessä viihtyvät hauki, suutari, ahven, särki ja lahna.
Pallas-Yllästunturin kansallispuisto

Retkeilymahdollisuudet

Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa on merkittyjä kävelyreittejä yhteensä noin 350 kilometriä. Kansallispuistossa on useita luontopolkuja, jotka ovat helppokulkuisia ja joiden kohdeopasteista saa tietoa alueen luonnosta ja kulttuurista. Alueella on lukuisia vaihtoehtoisia reittejä päiväretkeilyyn. 
Kansallispuiston alueella on neljä pitkää vaellusreittiä: Hetta–Pallas (55 kilometriä), Ylläs–Olos (54 kilometriä), Ylläs–Pallas (72 kilometriä) ja Ylläs–Levi (50 kilometriä).
Pallas-Yllästunturin kansallispuiston alueella on yhteensä 19 luontopolkua, joista 13 Ylläksen, 3 Pallaksen ja 3 Ounastunturien ympäristössä.
Vuonna 2018 Pallas-Yllästunturin kansallispuisto oli kävijämäärältään Suomen suosituin kansallispuisto.
Tony Bill

Gerard Anthony "Tony" Bill (s. 23. elokuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta Puhallus (1973), jonka hän tuotti yhteistyössä Michael Phillipsin ja Julia Phillipsin kanssa. Kyseinen elokuva toi kolmikolle Oscar-palkinnon.
Elokuvanäyttelijän uransa Bill aloitti vuonna 1963, ja ensimmäisen ohjauksensa (My Bodyguard) hän teki vuonna 1980.
Bill valmistui vuonna 1962 Notre Damen yliopistosta humanististen tieteiden kandidaattina. Hän on pitänyt elokuvatyönsä ohella ravintolaa Kaliforniassa.
Night of the Hunter

Night of the Hunter on yhdysvaltalaisen rock-bändi 30 Seconds to Marsin viides single albumilta This Is War.
Il leone di Tebe

Juoni

Troijan sodan jälkeen Spartaan palaava Helene haaksirikkoutuu ja päätyy henkivartijansa Arionin kanssa Ylä-Egyptin pääkaupunkiin Thebaan. Faarao Ramses ihastuu Heleneen ja ”Herkuleen voimat omaava” Arion saa ”Theban leijonan” arvonimen voitettuaan painiottelussa voimamies Gaorin. Helene ja Arion rakastuvat toisiinsa. Ala-Egyptin faarao Amenoenofis uhkaa sodalla Ramsesta, joka saa surmansa neuvonantajansa Tumesin kädestä. Ramsesin morsian Nais auttaa murhasta syytetyn Arionin pakoon Helenen jäädessä Tutmesin vangiksi. Amenofisin joukkoja komentava Helenen puoliso Menelaos valtaa Theban, mutta menehtyy ahneutensa takia. Arion pelastaa kuolemaan tuomitun Helenen ja pari saa toisensa.

Tuotanto

Euroscope-tekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu Il leone di Tebe on tyylipuhdas peplum-elokuva, jonka ansioita ovat tavallista parempi käsikirjoitus, näyttävät lavasteet ja ammattitaitoinen näyttelijäkunta. Miinuspuolelle jäävät alussa hitaasti kehittyvä juoni, De Paolisin studiolla tehdyt ”ulkokuvaukset” ja arkistomateriaalin runsas käyttö. Mark Forestin rintalihakset esittävät yhtä elokuvan pääosista ja hänen sijaisnäyttelijänsa Giovanni Cianfriglia tekee joukon hienoja toimintakohtauksia. Forest esiintyi samana vuonna viidessä peplum-elokuvassa, joista tämä on selvästi paras.

DVD-julkaisut

Yhdysvaltalaisen Trimark Home Videon DVD-julkaisu on laadultaan välttävä TV-kopio. Alkuperäinen kuvasuhde löytyy espanjalaisen Impulson DVD:ltä, joka sisältää vain espanjankielisen ääniraidan.
Gareth McAuley

Gareth McAuley  (s. 5. joulukuuta 1979 Larne, County Antrim, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa skotlantilaista Rangersia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
McAuley edusti englantilaista West Bromwich Albionia vuosina 2011–2018. Hänen aiempia seurojaan olivat Ipswich, Leicester ja Lincoln. West Bromwichissa McAuley pelasi 203 Valioliigan ottelua, joissa hän teki 15 maalia.
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa McAuley on pelannut 79 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. McAuley kuului Pohjois-Irlannin joukkueeseen myös Ranskan EM-kilpailuissa 2016.
Tuulipuku

Tuulipuku tai ulkoilupuku on sananmukaisesti puku, joka ei päästä tuulta lävitseen. Useimmiten tuulipuvut ovat varsin keveitä. Myös vedenpitäviä, kalvolla varustettuja tuulipukuja valmistetaan.

Imagokäyttö

Tuulipuvut on Suomessa yhdistetty tavalliseen kansaan, joten tuulipukuun pukeutumalla esimerkiksi poliitikot tai muut kansanomaista imagoa tavoittelevat toimijat ovat tuulipuvussa kansan keskuudessa liikkuen viestittäneet kuuluvansa joukkoon. Toisaalta humoristit ovat hyödyntäneet tämän kolikon toisesta puolesta ammentavia karikatyyrejä, joissa tuulipuku on esiintynyt helppona rahvaanomaisuuden tunnusmerkkinä. Kansansuosiota on nauttinut Lasse Kämärin aforismi-runo kulttuurilehti Parnasson numerossa 4/2002: on köyhälläkin kahisevaa: tuulipuku

Historia

Suomessa tuulipukujen suosio kasvoi merkittävästi 1960- ja 1970-luvun taitteessa, jolloin jyväskyläläinen juoksija sekä Suomen Urheiluliiton kestävyysjuoksijoiden lajivalmentaja Mauri Jormakka toi niitä markkinoille. Tuulipukujen suosio on vuosien aikana vähentynyt.
Yliopistopedagogiikka

Yliopistopedagogiikka on yliopistojen ja korkeakoulujen opetusta, oppimista, opiskelua ja arviointia tutkiva kasvatustieteen tutkimusala. Se on monitieteinen tieteenala, joka tutkii yliopistokontekstissa tapahtuvaa pedagogista toimintaa. Yliopistopedagogiikassa hyödynnetään käyttäytymis- ja sosiaalitieteistä varsinkin psykologiaa, kasvatustieteitä ja sosiaalipsykologiaa. Sen keskeisiin kysymyksiin kuuluu, miten voidaan ohjata opiskelijoiden kehittymistä tieteenalansa asiantuntijoiksi ja tutkijoiksi.
Yliopistopedagogiikka-käsitteen käyttöönoton aiheuttivat suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä 1990-luvun alussa tapahtuneet muutokset. Suomalainen korkeakoulutusjärjestelmään valittiin tuolloin duaalimalli, jossa korkeakoulutus jakautuu ammattikorkeakouluihin ja tiedeyliopistoihin. Aikaisemman korkeakoulupedagogiikan sijaan alettiin käyttämään käsitettä yliopistopedagogiikka silloin. kun tarkoitettiin nimenomaan tiedeyliopistoissa opetus- ja tutkimushenkilökunnalle tarjottavaa pedagogista koulutusta sekä tiedeyliopistojen opetukseen, oppimiseen ja opiskeluun kohdistuvaa monitieteistä tutkimusalaa. Vastaavasti käsitettä ammattikorkeakoulupedagogiikka alettiin käyttämään ammattikorkeakoulujen opetukseen liittyvästä pedagogisesta koulutuksesta ja tutkimuksesta.

Yliopistopedagoginen koulutus

Suomessa yliopistopedagogista koulutusta on tarjottu yliopistojen opetus- ja tutkimushenkilökunnalle jo 1960–1970-luvuilta alkaen, jolloin järjestettiin korkeakoulupedagogisia koulutuksia suomalaisissa yliopistoissa. Annikki Järvinen oli yksi keskeisistä yliopistopedagogiikan kehitykseen vaikuttaneista henkilöistä. Hänen toimestaan järjestettiin Tampereen yliopistoon korkeakoulupedagoginen eli kope-työryhmä, joka on toiminut 1980-luvun alusta alkaen. Yliopistopedagogista koulutusta oli 1970–1980-luvuilla henkilöstökoulutuksena, jota järjestettiin korkeakoulupedagogiikan lyhytkursseina tai temaattisina työpajoina. 1990-luvun puolivälistä alkaen yliopistopedagogiikan koulutusta tarjottiin Helsingin yliopistossa laajempana opintokokonaisuutena eli 15 opintoviikon laajuisina yliopistopedagogiikan approbatur-opintoina.

Yliopistopedagogiikka kansainvälisessä tutkimuskirjallisuudessa

Yliopistopedagogiikka käsitettä vastaa ruotsinkielessä termi universitetspedagogik ja englanninkielisessä kirjallisuudessa joko university pedagogy tai scholarship of teaching and learning.
Antoninuksen valli

Antoninuksen valli eli Antoninuksen muuri oli roomalainen rajavalli, joka erotti Britannian provinssin sen pohjoispuolelle jääneestä kelttiläisten alueesta. Valli rakennettiin vuosina 142−144 jaa. keisari Antoninus Piuksen aikana. Antoninuksen valli oli noin 60 kilometrin pituinen ja kulki Skotlannin poikki suunnilleen nykyisellä Glasgow−Edinburgh-linjalla, Old Kilpatrickista Borrowstounnessiin.
Suurimman osan roomalaishallinnon aikaa Britannian pohjoisrajana oli Hadrianuksen valli. Antoninuksen valli rakennettiin noin 20 vuotta Hadrianuksen vallin jälkeen, kun Rooma pääsi lyhyeksi ajanjaksoksi laajenemaan pohjoisemmaksi. Antoninuksen valli sijaitsee noin 160 kilometriä Hadrianuksen vallista pohjoiseen. Ulompi valli hylättiin kuitenkin noin vuonna 164, sillä joukkoja tarvittiin muualla.
Pro-tukipiste

Pro-tukipiste ry on vuodesta 1990 lähtien toiminut voittoa tavoittelematon rekisteröity yhdistys. Yhdistys edistää ja tukee seksi- ja muulla erotiikka-alalla toimivien ihmisten ja ihmiskaupparikoksen kohteeksi joutuneiden yhdenvertaisen kohtelun toteutumista tarjoamalla matalan kynnyksen sosiaali- ja terveyspalveluita ja tekemällä edunvalvontatyötä.
Pro-tukipiste ry:n asiakastyötä tehdään kolmessa palveluyksikössä Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Palvelutarjonta vakiintui Helsingissä 1990-luvulla. Tampereella työ käynnistyi vuonna 2006 ja Turussa elokuussa 2016.
Pro-tukipisteen palveluihin ovat oikeutettuja sekä suomalaiset että ulkomaalaiset sukupuolesta riippumatta. Kaikki Pro-tukipisteen palvelut ovat maksuttomia ja luottamuksellisia. Halutessaan voi asioidan nimettömänä. Palveluja voi saada englannin, suomen, thain, venäjän ja viron kielillä. Sosiaali- ja terveyspalveluita tarjotaan sekä päivystyspalveluina että ajanvarauksella. 
Pro-tukipisteen työmuotoihin kuuluvat myös ammatillinen etsivä työ katualueella, baareissa, hierontapaikoissa ja netissä sekä vertaistyö. Lisäksi Pro-tukipiste ry arvioi asiakaskuntansa ihmisoikeuksien toteutumista Suomessa ja pyrkii vaikuttamaan asiakkaidensa tasavertaisen kohtelun toteutumiseen ja syrjäytymisen riskien vähentämiseen.
Pro-tukipiste ry tekee verkostoyhteistyötä Pohjoismaissa, lähialueilla ja muualla Euroopassa.

Rahoitus

Toiminnan rahoitus koostuu pääosin julkisista avustuksista. Vuonna 2016 rahoituslähteet olivat: Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEA (75 %), Sosiaali- ja terveysministeriö (tartuntatautien leviämisen ehkäisemiseen) (13 %) EU:n sisäisen turvallisuuden rahasto (ISF) (6 %), Helsingin ja Tampereen kaupunkien järjestöavustukset (5 %) ja muu rahoitus (esimerkiksi jäsenmaksut ja lahjoitukset) (1 %).
Lauri Merimaa

Lauri Johannes Merimaa ent. Huisko (käytti Saksassa peitenimeä Meermann) (27. maaliskuuta 1889 Rautalampi – 5. syyskuuta 1936) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Riianlahdella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan prikaatin esikunnassa Valkoisessa armeijassa. Sisällissodan jälkeen hän osallistui myös heimosotiin Aunuksessa. Viimeisenä tehtävänään hän oli osallisena Jääkärien elämäkerraston toimittamisessa.

Perhetaustat

Merimaan vanhemmat olivat puuseppä Matti Huisko ja Henrika Kovanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ellen Maria Salosen kanssa, josta hän erosi vuonna 1932.

Opinnot ja nuoruusvuodet

Merimaa kävi seitsemän luokkaa Helsingin suomalaista normaalilyseota ja kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen yhteiskoulusta vuonna 1907 ja liittyi Etelänsuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1907 - 1914 Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa ja suoritti lainopilliset alkututkinnot, koekirjoituksen sekä joitakin ylempään oikeustutkintoon kuuluvia tutkintoja.
Opintoihinsa liittyen hän seurasi noin vuoden ajan käräjiä Hollolan tuomiokunnassa. Opintojaan hän rahoitti opintojensa lomassa työskentelemällä asianajotoimistoissa Helsingissä ja Lahdessa sekä olemalla Rautatiehallituksen virkaatekevänä kirjanpitäjänä ja virkaatekevänä kruununnimismiehenä Koiviston ja Johanneksen piireissä ja opettajana Reform School of lauguages-kieliopistossa Helsingissä.

Jääkärikausi

Merimaa toimi mukana Voimaliitossa, missä hän muun muassa levitti kiellettyä kirjallisuutta ja säilytti aseita ja osallistui vuonna 1907 maisteri Mexmontanin yliopiston voimistelusalissa pitämiin sotilaallisiin harjoituksiin. Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan.
Merimaa komennettiin jo marraskuussa 1915 Tukholmaan, missä hän toimi kapteeni Heldtin toimistossa. Tukholmassa hänen tehtävänään oli kuljettaa Tukholmaan saapuneet jääkärit Saksaan ja toimia kuriirina Tukholman ja Berliinin välillä. Takaisin pataljoonaan Saksaan Lockstedtin leirille Merimaa komennettiin elokuussa vuonna 1916. Hänet sijoitettiin hänelle tuttuun 1. komppaniaan. Leiriltä hänet lähetettiin rintamalle ja hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hän pääsi 1. marraskuuta 1917 alkaen siviililomalle Saksaan.

Suomen sisällissota

Merimaa palasi takaisin Suomeen Ruotsin kantta maaliskuun alussa vuonna 1918 ja astui palattuaan Valkoisen armeijan palvelukseen 10. maaliskuuta 1918 vääpeliksi ylennettynä. Hän palveli sisällissodan aikana 3. jääkäriprikaatin esikunnassa ja osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella Raivolassa.
Chris Wolstenholme

Varhaisvuodet

Chris Wolstenholme asui lapsuutensa Rotherhamissa, ennen kuin muutti Teignmouthiin, Devoniin vuonna 1989. Siellä asuessaan hän soitti rumpuja erinäisissä kokoonpanoissa. Siellä hän tapasi myös ensimmäistä kertaa tulevat bändikaverinsa Matthew Bellamyn ja Dominic Howardin.
Kahden vuoden epäonnistuneiden basistietsintöjen jälkeen Matthewn ja Dominicin yhtyeellä ei ollut basistia, joten Wolstenholme luopui rummuista ja alkoi soittaa bassoa
ensimmäisen kerran elämässään. Yhtye tunnettiin aluksi mm. nimellä The Rocket Baby Dolls. Sittemmin yhtye vaihtoi nimeään useaan otteeseen, kunnes päätyi nimeen Muse.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2004

Le Mansin 24 tunnin ajo 2004 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 12.–13. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Seiji Ara, Rinaldo Capello ja Tom Kristensen.
Kaletonlampi (Laukaa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,8 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,1 metriä mpy.
Puolitaso

Puolitaso on eräs geometrian käsite. Jos tasossa on annettu suora l, niin ne tason T pisteet, jotka eivät kuuluu l:ään voidaan jakaa kahteen joukkoon A ja B siten, että kaksi T:n pistettä x ja y kuuluvat samaan osajoukkoon jos ja vain jos jana xy ei leikkaa suoraa l. Tällöin A ja B ovat avoimia puolitasoja. Joukkoja A\cup l ja B\cup l sanotaan puolitasoiksi.
Inferno (vuoden 1999 elokuva)

Juoni

Eddie Lomax on veteraanisotilas, joka on kyllästynyt elämäänsä. Hän päättää mennä vanhan ystävänsä luokse läpi aavikon, aikomuksenaan antaa moottoripyörän ystävälleen lahjaksi. Bensan loppuessa kesken Eddie alkaa juopuneena ammuskella ympäriinsä ja osuu vahingossa Hoganin veljesten autoon. He hakkaavat Eddien lähes kuoliaaksi ja varastavat hänen moottoripyöränsä. Eddie päättää kostaa tapahtuman ja saa apua muutamilta lähellä olevan kylän asukkailta.
Gustaf Banér

Gustaf Axelsson Banér, myös Kustaa Banér (1547–1600) oli ruotsalainen valtiomies. Hän osallistui Erik XIV:n syöksemiseen vallasta ja oli alkuun Juhana III:n suosiossa. Hän oli silloin muun muassa hovimarsalkka. Kun Juhana kuoli, Banér oli hallituksessa, jonka muodostivat Kaarle-herttua ja valtaneuvosto. Kun herttuan ja valtaneuvoston välit rikkoutuivat, hän siirtyi herttuan vastustajaksi. Hänet mestattiin Stångebron taistelun jälkeen.
Hänen isänsä oli valtaneuvos Axel Banér.
Koomikon lapsuus

Juoni

Suomalaisäidin ja ruotsalaisisän poika Juha on varttunut 1970-luvun lapsesta 1990-luvun koomikoksi, joka kiertää esiintymässä ravintoloissa ja tekee pilaa myös omasta lapsuudestaan. Takaumien kautta alkaa selvitä, että seitsemäsluokkalainen Juha oli jo lapsena luokan pelle, joka halusi saada kaikki pitämään itsestään. Koulun ulkopuolella hän viettää aikaa samanluokkalaisen nätin naapurintytön Jennyn kanssa, mutta koulussa hän haluaa olla yksi koulun koviksista. Vähitellen esiin nousee Juhan lapsuudentrauma, hänen aiheuttamansa koulukiusaaminen luokan erilaista poikaoppilasta kohtaan, joka päätyy tekemään itsemurhan hirttäytymällä. Eräällä keikalla Juha tapaa uudelleen Jennyn, joka ei muista Juhaa hyvällä.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Leena Virtanen kirjoitti elokuvaversion tv-esityksen alla 1995 tarinan kehittyvän alun lempeästä nostalgiasta yllättävänkin rajuksi ja kyyniseksi kuvaukseksi lasten julmuudesta ja vanhempien ymmärtämättömyydestä.

Uusintaversio tulossa

Syksyllä 2018 kerrottiin, että kirjan pohjalta ollaan tekemässä uutta elokuvaa, jonka ohjaa Rojda Sekersöz.
Saint-Genis-Laval

Saint-Genis-Laval on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 19 221 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Genis-Lavalin pinta-ala on 13 neliökilometriä. Saint-Genis-Laval kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen Communauté urbaine de Lyon.
Puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut

Puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut ovat kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n alaisuudessa kilpailtavat maailmanmestaruuskilpailut puolimaratonin (21,0975 km) matkalla. Kilpailusarjoja ovat miesten ja naisten henkilökohtaiset matkat sekä joukkuekilpailut. Vuosina 1992 ja 1993 järjestettiin lisäksi juniorien vastaavat kilpailut. Joukkuekilpailussa maan kolmen parhaiten sijoittuneen juoksijan ajat laskettiin yhteen. Vuosina 2006–2007 tapahtuma tunnettiin nimellä maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailut, mutta vuodeksi 2008 IAAF palautti kilpailun nimeksi puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut.
Kari Haakana

Kari Haakana (s. 8. marraskuuta 1973 Outokumpu) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Haakana on Kiekko-Espoon kasvatti, mutta SM-liigassa mies debytoi kuitenkin Rauman Lukon paidassa. Tämän lisäksi hän ehti pelata Suomessa Espoo Bluesissa, Jokereissa, Oulun Kärpissä ja Pelicansissa. Vuonna 2001 Haakana pelasi muutaman ottelun NHL:ssä Edmonton Oilersissa. Lisäksi hän edusti urallaan Saksan DEL-liigan Sportbund DJK Rosenheimia ja EV Duisburgia, Ruotsin Elitserienin MODOa ja Skellefteåå, NLA:n Kloten Flyersia, Italian Serie A:n HC Valpellicea sekä Itävallan pääsarjassa pelannutta slovenialaista HDD Olimpija Ljubljanaa.
Uransa jälkeen hän on valmentanut mm. Jokereiden ja Bluesin juniorijoukkueita.
Mathew Ryan

Seurajoukkueura

Blacktown Cityssä ammattilaisuransa vuonna 2010 aloittanut Ryan siirtyi vain 11 ottelun jälkeen maan pääsarjan Central Coast Marinersiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Ryan pelasi yhteensä Marinersin riveissä 80 ottelua ja voitti maan mestaruuden kaksi kertaa. Kesällä 2013 hän siirtyi Belgian pääsarjassa pelaavaan Club Bruggeen. Hän pelasi loistavan kauden 2013–2014, torjuttuaan muun muassa viisi nollapeliä putkeen ja näin hänet valittiinkin sarjan parhaaksi maalivahdiksi kauden päätyttyä. Sittemmin hän on pelannut muun muassa espanjalaisseura Valenciassa.

Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa pelannut Ryan teki debyyttinsä maajoukkueessa vuonna 2012 Pohjois-Koreaa vastaan. Maajoukkueen päävalmentaja Ange Postecoglou valitsi hänet mukaan vuoden 2014 MM-kisoihin, jossa hän pelasi Australian jokaisessa kolmessa ottelussa. Australia hävisi nuo kaikki ja putosi jatkosta. Ryan oli Australian ykkösmaalivahti myös mestaruuteen päättyneissä Aasian-mestaruuskilpailuissa alkuvuodesta 2015.
Helsingin poliisisoittokunta

Helsingin Poliisisoittokunta on helsinkiläinen puhallinorkesteri.
Helsingin poliisisoittokunta on poliisin tärkein suhdetoimintatyökalu ja edustaa poliisia musiikin välityksellä eri tapahtumissa niin valtakunnallisesti kuin kansainvälisestikin.
Poliisisoittokunta on jo vuosikymmeniä nauttinut kestävää ja jakamatonta kansansuosiota. Alun perin soittokunta perustettiin vuonna 1947 parantamaan yleisön ja poliisin suhteita. Soittokunnassa on 40 soittajaa, joiden työajasta noin puolet käytetään liikennepoliisin työhön.
Toimintansa alusta lähtien poliisisoittokunta on esiintynyt siellä missä ihmisetkin ovat: suurissa yleisötapahtumissa, lastenklinikalla, vankiloissa, olympiastadionilla maaotteluiden avajaisissa, joulukadun avajaisissa, kirkoissa, paraateissa, konserttisaleissa ja poliisin omissa tilaisuuksissa. Helsingin poliisisoittokunta on esiintynyt myös ulkomailla: Saksassa, Tanskassa, Puolassa, Virossa, Venäjällä ja Ranskassa.
Helsingin poliisisoittokunta on konsertoinut lukuisten kuuluisien artistien kanssa - tänä vuonna solisteina ovat muun muassa Saara Aalto, Paula Koivuniemi ja Jorma Hynninen. 
Soittokunnalla on tärkeä rooli lasten ja nuorten parissa esiintyessään - musisoinnin ohella puhutaan koulukiusaamisesta, huumeiden ja muiden päihteiden vaaroista sekä liikennekäyttäytymisestä. 
Poliisisoittokunnalla on aina ollut maineikkaita kapellimestareita: Georg Malmstén, Arthur Fuhrmann, Petri Juutilainen, Esko Heikkinen ja marraskuusta 2012 lähtien Sami Ruusuvuori. Uuden kapellimestarin myöstä soittokunta aloitti myös viihdekonserttien sarjan Savoy-teatterissa.

Historia

Orkesteri perustettiin vuonna 1946 harrastuspohjalta, mutta jo 1947 sen soittajiksi alettiin hakea puolustusvoimien kouluttamia sotilassoittajia, jotka koulutettiin poliisitehtäviin. Soittokunnan tehtäväksi muodostui järjestää henkilöstölle "kipeästi kaivattuja viihdytys- ja valistustilaisuuksia".
Ensimmäisessä kokoonpanossa oli 14 soittajaa, ja se soitti muun muassa wieniläisvalsseja, oopperamusiikkia ja suomalaista konserttimusiikkia sekä marsseja.
Lapin komitea

Lapin komitea on vuonna 1901 perustettu ja vuonna 1904 toimintansa lopettanut komitea. Komitea sijaitsi Lapissa.

Tehtävä

Komitean tehtävä oli toimittaa Lapin kihlakunnalle selvitys asukkaiden viljelyssuhteista ja muun muassa taloudellisesta tilasta.