google/wiki40b huggingface dataset:
Rikosuhripäivystys

Rikosuhripäivystys (ruots. Brottsofferjouren) on palvelu, jonka tarkoituksena on parantaa rikoksen uhrin, hänen läheisensä ja rikosasian todistajan asemaa vaikuttamalla ja tuottamalla tukipalveluita kaikille rikoksen uhreille. Rikosuhripäivystyksen tukipalveluissa tarjotaan käytännön neuvoja ja henkistä tukea rikoksen tai rikosyrityksen kohteeksi joutuneille, heidän läheisilleen ja rikosasiassa todistaville. Rikosuhripäivystyksen palveluita ovat muun muassa Auttava puhelin, Juristin puhelineuvonta, henkilökohtaiset tukihenkilöt ja chat. Rikosuhripäivystyksen toiminta perustuu ammatillisesti ohjattuun vapaaehtoistyöhön. 
Tyypillisiä rikoksia, joiden vuoksi Rikosuhripäivystykseen hakeudutaan, ovat lähisuhdeväkivalta, muut pahoinpitelyt, seksuaalirikokset, ryöstöt, henkirikokset, omaisuusrikokset, kunniaan kohdistuvat rikokset, häirintä, vainoaminen ja erilaiset yksilöön kohdistuvat omaisuusrikokset. Vuonna 2018 Rikosuhripäivystyksellä oli noin 14 300 asiakakasta. Rikosuhripäivystyksellä on keskustoimiston lisäksi 7 aluetoimistoa ja 31 palvelupistettä eri puolilla Suomea.
Rikosuhripäivystyksen päärahoitus siirtyi vuoden 2016 alusta valtiolle (oikeusministeriö), koska vuonna 2015 voimaan tullut rikosuhridirektiivi edellyttää jäsenvaltioiden huolehtivan rikoksen uhrien yleisistä tukipalveluista. Myös Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus tukee Rikosuhripäivystyksen toimintaa. Toimintaa koordinoi MIELI Suomen Mielenterveys ry, joka yhdessä muiden toteuttajatahojen kanssa vastaa Rikosuhripäivystyksen toiminnasta. MIELI Suomen Mielenterveys ry:n lisäksi toteuttajatahoja ovat Suomen Punainen Risti, Ensi- ja turvakotien liitto,  Suomen Setlementtiliitto, Mannerheimin Lastensuojeluliitto, ja Kirkkohallitus. Rikosuhripäivystys on aloitti toimintansa vuonna 1994 toteuttajatahojensa yhteistyösopimuksella.
Rikosuhripäivystys kuuluu jäsenenä eurooppalaiseen rikosuhrityön kattojärjestöön Victim Support Europeen (VSE). Järjestössä on yli 20 jäsenmaata ja sen keskustoimisto sijaitsee Brysselissä.
Sudoc

Sudoc (ransk. Système universitaire de documentation eli vapaasti suomennettuna "Dokumentoinnin yleisjärjestelmä", myös muodossa SUDOC) on vuonna 2001 yleisökäyttöön avattu luettelointijärjestelmä, joka luotiin alkujaan Ranskan ylempää koulutusta palvelevien kirjastojen yhteisluettelointia varten.  Järjestelmä saavutti suuren suosion, ja käyttäjien joukkoon on liittynyt noin 3 400 kirjastoa. Sudoc-luettelo sisältää tiedot yli 12 miljoonasta bibliografisesta julkaisusta, kuten kirjoista, opinnäytetöistä, kartoista, äänitteistä, elektronisista teoksista, käsikirjoituksista tai muusta vastaavasta.

Sudocin IdRef-tunniste

Vuonna 2011 avattiin ranskalainen Sudoc-järjestelmään liittyvä toimijoita (kirjoittajia, organisaatioita yms) yksilöivä eli Sudocin nimiaktorisointia edustava IdRef-tietokantapalvelu. IdRef-haulla voi etsiä järjestelmään luetteloitujen henkilöiden, organisaatioiden, maantieteellisten paikkojen tai julkaisujen yksilöintitunnisteen. Wikidatassa Sudoc/IdRef-tunnusta vastaa oma muuttuja (ID P269).
Sudoc osallistuu virtuaalisten auktoriteettitunnisteiden eli VIAF-tunnisteiden muodostamiseen.

Esimerkkejä IdRef-nimitunnisteesta

Sudocin IdRef-nimiautoriteettitunnuste presidentti Martti Ahtisaarelle on 034851992 (kuva). Kirjailija Sofi Oksasen tunnistenumero on puolestaan 142960888.
Esimerkkinä organisaatiotunnisteesta voisi olla Itä-Suomen yliopisto, jonka IdRef/SUDOC-tunniste on 158692438.
Lau Nau

Lau Nau (oikealta nimeltään Laura Naukkarinen, s. 1980) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, säveltäjä ja tuottaja. Hän soittaa myös artistinimellä Subatlantti, yhtyeessä IAX ja vierailevana jäsenenä The Matti Bye Ensemblessä. Hän on ollut aikaisemmin jäsenenä yhtyeissä Kiila, Päivänsäde, the Anaksimandros, Avarus sekä Hertta Lussu Ässä -trio, ja soittanut esimerkiksi Kemiallisten Ystävien levyillä.
Lau Nau käyttää musiikissaan oman äänensä ja laajan soitinvalikoiman lisäksi esineiden tuottamia ääniä sekä kenttänauhoituksia. Hänen ensimmäinen kokopitkä levynsä Kuutarha (Locust, 2005) on saavuttanut laajaa kulttisuosiota varsinkin Yhdysvalloissa.
Levytystensä ja konserttiensa lisäksi Laura Naukkarinen säveltää ja tuottaa musiikkia elokuviin, teatteri- ja tanssiesityksiin sekä ääni-installaatioihin. Lau Nau -konserttien lisäksi hän konsertoi usein mykkäelokuvia säestäen.
Neljäs albumi Hem. Någonstans sisältää 12 instrumentaalikappaletta, jotka ovat alun perin ääniraita saaristoaiheiseen Lotta Petronellan ohjaamaan dokumenttielokuvaan Home. Somewhere (Fisher King Productions 2015). Se on tehty yhteistyössä jouhikonsoittaja Pekko Käpin kanssa.
Viides Lau Nau -albumi Poseidon pirskottelee elektronisen kamariorkesterin sointia folkmusiikkiin. Levyllä soittavat Laura Naukkarisen lisäksi sellisti Helena Espvall, kosketinsoittaja Matti Bye, perkussionisti Samuli Kosminen, joka on myös levyn osatuottaja, jouhikonsoittaja Pekko Käppi sekä puhallinsoittaja Antti Tolvi. Poseidon on ehdokas vuoden 2018 Emma-gaalassa.
Lothringen (suku)

Lothringen (ransk. Lorraine) on eurooppalainen hallitsijasuku, joka hallitsi Lothringenin herttuakuntaa vuosina 1473–1738. Se yhdistyi 1700-luvulla Habsburgin keisarisukuun, ja sitä myöhemmät Habsburgit ovat olleet Habsburg-Lothringen-sukua, joka on todellisuudessa Lothringenin suvun haara. Lothringenit taas ovat alkujaan keskiaikaisen Châtenois-suvun haara.
Châtenois’n suku (tunnettu myös Elsass- tai Metz-sukuna) hallitsi Lothringenin herttuakuntaa vuosina 1048–1431, ja sen sivuhaarat vuodesta 1070 lisäksi läheistä Vaudémontin kreivikuntaa. Lothringenin herttuan Kaarle II:n kuoltua vuonna 1431 ilman poikaa kruunu periytyi hänen tyttärelleen Isabellalle ja tämän puolisolle René I Anjoulaiselle. René I naitti tyttärensä Jolanden Vaudémontin kreivi Antonin pojalle Ferrylle. Kun René I:n suku sammui mieslinjalta vuonna 1473, Lothringenin herttuakunta periytyi Jolanden ja Ferryn pojalle René II:lle, josta tuli Lothringenin suvun kantaisä. Ranskan politiikassa uskonsotien aikana vaikuttanut Guise-suku oli Lothringenin suvun haara, joka sai alkunsa, kun René II:n nuorempi poika Claude vuonna 1527 sai Guisen herttuan arvon. Guisen suvun päälinja sammui mieslinjalta vuonna 1675. Sivuhaara Elbeuf sammui vuonna 1825.
Lothringenin herttuasta Frans III Stefanista tuli Habsburgien perillinen hänen naituaan Maria Teresian, joka oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan viimeisen Habsburg-sukuisen keisarin Kaarle VI:n tytär, sillä Kaarle VI oli vuoden 1713 pragmaattisella sanktiolla määrännyt valtakuntansa periytymään naislinjan kautta. Frans Stefan nostettiin ensin vuonna 1737 Toscanan suurherttuaksi, sillä kyseinen valtaistuin oli jäänyt tyhjäksi Medicin suvun sammuttua. Puolan perimyssodan päättäneessä Wienin rauhassa vuonna 1738 Lothringenin herttuakunta luovutettiin Puolan valtaistuimelta syrjäytetylle Stanisław Leszczyńskille. Kaarle VI:n kuolemasta seuranneen Itävallan perimyssodan jälkeen Frans Stefan valittiin keisariksi nimellä Frans I. Maria Teresia jäi viimeiseksi aidoksi Habsburgiksi, ja hänen jälkeensä suku jatkui Frans I:stä polveutuneena Habsburg-Lothringenin sukuna. Suku hallitsi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa vuoteen 1806, Toscanan suurherttuakuntaa vuoteen 1860 ja Itävalta-Unkarin keisarikuntaa vuoteen 1918.
Positioastronomia

Positioastronomia on tähtitieteellisten kohteiden, erityisesti tähtien suhteellisia ja absoluuttisia paikkoja tutkiva tähtitieteen haara. Se on tähtitieteen alalajeista vanhin ja sen historia ulottuu aina muinaiseen Babyloniaan asti.
Joey Bosa

Muuta

Bosan isä John Bosa oli myös ykköskierroksen varaus, ja pelasi NFL:n Miami Dolphinsissa kolme kautta vuosina 1987–1989. Bosan iso-isoisä Tony Accardo oli yksi Chicagon mafian tunnetuimpia johtohahmoja.
Suihkujarru

Suihkujarru on lentokoneen moottorin toiminto, jolla sen tuottama työntövoima saadaan käännettyä lentokoneen hidastamiseksi koneen laskeuduttua. Se toimii niin, että moottorista ulos tulevat kaasut ohjataan esimerkiksi erilaisten levyjen avulla eteenpäin, lentokoneen kulkusuuntaa vastaan. Tällöin ne tuottavat negatiivisen työntövoiman tai vähintään kumoavat moottorin tuottaman työntövoiman, jolloin myös moottorin tuottama ilmanvastus hidastaa konetta.
Matterhorn

Nimeäminen

Vuoren saksankielinen nimi on lähtöisin sanoista Matte (suomeksi niitty) ja Horn (huippu). Italian- ja ranskankieliset nimet Cervin ja Cervino ovat lähtöisin latinankielisestä sanasta Silva (suomeksi metsä).

Maantiede

Matterhornilla on pyramidinen muoto. Sen neljä seinämää ovat eri kompassisuuntiin. Itäseinämä erottuu Zermattin kaupungista, mutta pohjoisseinämä on helpompi nähdä Zmuttin kylästä, Zermattin länsipuolella. Myös länsiseinämä on Sveitsin puolella kohti Dent d’Herens -vuorta. Eteläseinämä on Italian puolella. Sen alapuolella on Breuil-Cervinian laskettelukeskus.
Matterhornilla on kaksi huippua, joista toinen on nimetty Sveitsin huipuksi ja toinen Italian huipuksi. Huippuja yhdistää 100 m pitkä harjanne. Huipuista korkeampi on Sveitsin huippu, joka on 4 477,5 m korkea. Italian huipulla on korkeutta 4 476,4 m. Huiput sijaitsevat rajalla. Huiput on nimetty niiden ensikiipeämisen perusteella, ei maantieteellisistä syistä. Italian huipulla on metallista rakennettu risti, mikä on hyvin yleistä roomalaiskatolisten maiden vuorten huipuilla. Sveitsin huipulle on pystytetty metallista tehty kiipeilijää esittävä patsas kohtaan, jossa kiipeilijät saavuttavat Hörnli-harjanteen.

Vuorikiipeily

Ensimmäisen nousun teki Matterhornille teki Edward Whymper seurueineen 14. heinäkuuta 1865. Matterhornin pohjoisseinämä kiivettiin ensi kerran vasta vuonna 1931, ja se kuuluu myös Alppien kuuteen mainittavimpaan pohjoisseinämään.
Matterhornille kiivetään useimmiten jonkun kolmen harjanteen kautta. Suosituin on Hörnli-harjanne Sveitsin puolella. Muut kaksi ovat Zmutt-harjanne vuoren länsipuolella sekä Lion-harjanne, joka alkaa Italian puolelta. Neljättä harjannetta Furggenia pitkin kiivetään hyvin harvoin. Matterhornille voi kiivetä myös sen neljää eri seinämää pitkin. Niillä on erittäin vaativia kiipeilyosuuksia, ja seinämiä pitkin kiivetään erittäin harvoin.
Kiipeilyretken suosituin aloituspaikka on Zermatt, kylä vuoren itäpuolella. Zermattista matka jatkuu kohti Zmuttin kylää, joka on Zermattin länsipuolella. Sieltä reitti jatkuu polkuja pitkin Hörnli-vuoristomajalle, jossa on myös ryhmämajoitusta sekä mahdollisuus ostaa ruokaa sekä vettä. Majan kunnossapidosta huolehtii sveitsiläinen kiipeilijäjärjestö Schweizer Alpen-Club/ Swiss Alpine Club SAC. Majan läheisyydessä voi myös telttailla.
Kiipeäminen Hörnli-harjanteelle aloitetaan yleensä jo aamukahdelta otsalamppujen kera, sillä varsinaiseen kiipeämiseen menee koko päivä. 4000 metrin korkeudessa Hörnli-harjanteella on Solvay-vuoristomaja, jota käytetään hätätapauksissa, esimerkiksi sään huonotessa. Matterhornin korkea pilarimainen muoto kerää myrskypilviä huipun läheisyyteen. Matterhorn on kuuluisa iltapäivämyrskyistä, joita ennen kiipeilijöiden on lähdettävä kiipeämään alaspäin.
Adolph Bolm

Adolph Bolm (25. syyskuuta 1884 – 16. huhtikuuta 1951) oli venäläinen balettitanssija, joka asui uransa loppupuolen Yhdysvalloissa.
Bolm opiskeli Pietarissa ja liittyi Mariinski-teatterin Corps de balletiin vuonna 1903. Vuosina 1908–1909 hän tanssi usein Anna Pavlovan parina. Bolm osallistui Sergei Djagilevin Ballets russes -seurueen Pariisin näytäntökauteen 1909 sen ensitanssijana. Seuraavan kauden hän jätti väliin, mutta vuonna 1911 hän lähti Mariinskista liittyäkseen Djagilevin seurueeseen.
Seurueen Amerikan-kiertueella 1916 hän päätti jäädä Yhdysvaltoihin.
Yhdysvalloissa Bolmista tuli menestyvä koreografi. Hän loi jazz-pantomiimin Krazy Kat samannimisen sarjakuvan pohjalta vuonna 1922. Vuonna 1928 Bolm suunnitteli Igor Stravinskyn baletin Apollon Musagète maailmanensi-illan Washingtonissa.
Bolm työskenteli Yhdysvalloissa New Yorkissa, Chicagossa ja San Franciscossa. Hän kuoli Hollywoodissa vuonna 1951.
Qarun-järvi

Qarun-järvi on järvi Egyptissä Faiyumin laaksossa. Järvi oli tuhansia vuosia sitten osa Niilin tulva-allasta.

Lustojärvi

Niili toi vuosittain liejua järveen tulviessaan. Liejun painuessa järven pohjaan sedimenteiksi, se muodosti kerrostumia, jotka näyttävät hieman samalta kuin puiden vuosilustot. Qarun-järven sedimenttikerrostumia tutkimalla on saatu paljon uutta tietoa muun muassa Vanhan valtakunnan aikaisista ilmastonmuutoksista.
Depok

Depok on kaupunki Jaavan saarella, Indonesiassa. Se sijaitsee juuri Jakartan eteläpuolella. Depokissa sijaitsee muun muassa Indonesian yliopisto (Universitas Indonesia).
Interlaken Ost

Bussiyhteydet

Interlaken Ostin asemalta on paikallisliikenteen lisäksi säännöllinen bussiliikenne Thuninjärven pohjoispuolitse Beatenbuchtin kautta Thuniin sekä Brienzjärven pohjoispuolelle Ringgenbergiin ja eteläpuolelle Iseltwaldiin.

Laivaliikenne

Interlaken Ostin aseman läheisyydestä, Aarejoelta, on BLS:n laivayhteys Brienziin.
Alpo Pohja

Alpo Einari Pohja (31. lokakuuta 1941 Korpilahti) on suomalainen harmonikkataiteilija ja -pedagogi.

Koulutus

Alpo Pohja on opiskellut harmonikansoittoa Eino Lajusen ja Jukka Ollilan johdolla.

Palkinnot

Pohja saavutti harmonikansoiton suomenmestaruuden 1966 ja 2. palkinnon pohjoismaisessa kilpailussa 1971.

Ura

Pohja on arvostettu instrumenttinsa pedagogi, jonka johdolla harmonikansoitto korkeakoulutasolla Suomessa alkoi vuonna 1974 silloisessa Jyväskylän Konservatoriossa. Hän aloitti konservatorion opettajana samana vuonna, toimi lehtorina vuosina 1976–1989 ja yliopettajana vuodesta 1989.
Pohja on myös yhteistyössä muun muassa Matti Rantasen kanssa kehittänyt instrumentin tutkintovaatimuksia musiikkiopistoille ja julkaissut harmonikansoiton oppimateriaalia. 
Alpo Pohjan oppilaina on ollut monta kansallista ja kansainvälistä huomiota saavuttanutta viihde- ja konserttiharmonikansoittajaa, esimerkiksi Erkki Friman, Seppo Leino ja Trio Fratresin jäsenet Raimo Vertainen, Heikki Jokiaho ja Toni Hämäläinen.
Harmaakruunukerttuli

Levinneisyys

Harmaakruunukerttulia tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Se ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Leviathan (kirja)

Sisältö

Kirja on jaettu neljään osaan, joista ensimmäisessä Hobbes etsii ihmisen toiminnasta lainalaisuuksia sekä selittää materialismiaan. Toisessa osassa hän selittää, miksi ihmiset haluavat yhteisen hyvän vuoksi solmia yhteiskuntasopimuksen ja antaa valistuneelle yksinvaltiaalle jakamattoman oikeuden pakkovallan käyttöön. Kolmas osa koskee Hobbesin materialistisen ontologian pohjalta selitettyä teologista kuvausta kristinuskosta. Neljäs osa käsittelee pimeyden valtakuntaa, jolla Hobbes tarkoittaa tietämättömyyttä vastakohtana todelliselle tiedolle.
Hobbesin mukaan vallan on oltava jakamaton, koska jaettu valta johtaa osien väliseen valtakamppailuun. Vallankumous taas on oikeutettu onnistuessaan, koska onnistunut vallankumous osoittaa syrjäytetyn suvereenin heikkouden ja näin ollen kyvyttömyyden tehtäväänsä. Lait ovat Hobbesin mukaan reaalisesti ottaen vain voimassa olevia lakeja, jotka on sanktioitu. Pelkkä lain kirjain ei ole mitään.
Hobbesilaista ihmiskuvaa on pidetty kohtalaisen synkkänä hänen rousseaulaista jaloa villiä muistuttavalla kuvauksellaan luonnontilasta ja kaikkien sodasta kaikkia vastaan. Hobbes ei kuitenkaan ajattele, että kaikki ihmiset ovat taipuvaisia pahaan, vaan hänen mukaansa luonnontilassa ainoastaan joidenkin yksilöiden haitallinen käytös estää rauhallisen yhteiselon. Hobbesin filosofia herättää tutkijoiden parissa edelleen suurta kiinnostusta, ja esimerkiksi hänen sopimusoikeudellisia näkökulmiaan on pidetty esillä.
Rasmus Windingstad

Rasmus Windingstad (s. 31. lokakuuta 1993) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Bærums Skiklubia.
Nuorten MM-kilpailuissa Jasnassa 2014 Windingstad saavutti pronssia suurpujottelussa. Vuonna 2015 hän osallistui Vailin/Beaver Creekin MM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui suurpujottelussa 31:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä kolmastoista. 
Alppihiihdon maailmancupissa Windingstad kilpaili ensimmäisen kerran Sankt Moritzissa helmikuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti niin ikään Kranjska Goran suurpujottelussa oltuaan toinen  maaliskuussa 2019.
Aromilasi

Aromilasin vetoisuus vaihtelee 12–50 senttilitran välillä. Aromilasin ominaispiirteisiin kuuluu lyhyt kaula ja päädyistä (ylhäältä ja alhaalta) keskelle laajeneva lasi. Muotonsa ansiosta juomaa voidaan ’pyörittää’ lasissa vapauttaen juoman aromeja samalla kun lasin kapeampi suuaukko pitää aromit pidempään juoman pinnalla.
Kari Turunen (kuoronjohtaja)

Kari Antero Turunen (s. 5. syyskuuta 1962 Joensuu) on suomalainen kuoronjohtaja, tenori ja musiikin tohtori.
Turunen on opiskellut kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa professori Matti Hyökin johdolla. Kuoronjohdon diplomin hän suoritti vuonna 1998, ja vuonna 2000 hän valmistui musiikin maisteriksi. Musiikin tohtorin tutkinnon Turunen suoritti 1500-luvun kirkkomusiikin esittämiskäytännöistä Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa vuonna 2014. Hänellä on opintoja myös Helsingin yliopistosta.
Turunen on johtanut Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajia vuosina 1990–2002, Akademiska Damkören Lyrania vuosina 1998–2009, Akademiska Sångföreningeniä vuodesta 2009 alkaen, Kampin Laulua vuodesta 2011 alkaen sekä Spira Ensembleä sen perustamisesta, vuodesta 2013 alkaen. Hän on vuonna 1993 perustetun lauluyhtye Lumen Valon perustajajäsen.
Turunen toimi Sulasolin toiminnanjohtajana vuosina 1990–1996 ja Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1997–2018.
Maaliskuussa 2019 Turunen nimitettiin kanadalaisen Vancouver Chamber Choirin taiteelliseksi johtajaksi syyskuusta 2019 alkaen.
Ossi Lehtinen

Ossi Lehtinen on suomalainen iskelmälaulaja, joka tuli tunnetuksi Dallapé-orkesterin solistina 1960-luvulla. Ossi Lehtinen oli mukana Dallapén vuoden 1964 singlellä ”Tanja”/”Kultani nimen minä kirjoitan” (Odeon 45 PLD 228). 
Nuoruudessaan Lehtinen oli ottanut laulutunteja kuuluisalta laulupedagogilta Olavi Nybergiltä ja oopperalaulaja Jorma Huttuselta. Martti Jäppilä pestasi hänet Dallapén solistiksi A. Aimon jouduttua sydänvaivojen vuoksi jäämään pois orkesterin kiertueilta keväällä 1963. Lehtinen työskenteli tuolloin huoltomiehenä lentoyhtiö Aerolla. Dallapén solistina Lehtinen joutui kokemaan myös suursuosion negatiivisen puolen orastavan juorulehdistön uudenlaisen juttutyylin myötä. Lehtinen lauloi Dallapéssa syksyyn 1964 saakka, jolloin hän perusti oman yhtyeen ja hänen tilalleen Dallapéhen tuli Mikko Järvinen. Lehtinen palasi Dallapén laulusolistiksi vielä tammikuussa 1968, kunnes orkesterin uudeksi vakituiseksi solistiksi tuli saman vuoden kesäkuussa Kalevi Korpi.
Nykyisin Lehtinen esittää hengellistä musiikkia.
Itä-Sepik

Itä-Sepik (engl. East Sepik) on Uuden-Guinean pohjoisrannikolla sijaitseva maakunta, joka kuuluu Papua-Uuden-Guinean valtioon. Maakunnan halkaisee merkittävä joki Sepik, jonka suulta länteen on maakunnan pääkaupunki Wewak. Maakunnan pinta-ala on 43 426 km² ja väkiluku vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan noin 450 000.
Lamminjärvi (Laitilan Lausti)

Maantiede

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siihen laskee kaksi metsäojaa ja laskuoja laskee Särkijärveen. Järvellä on 1,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Keskellä järveä on halkaisijaltaan 50 metriä suuri kallioinen saari. Järveen rajautuu myös kaksi pelto ja laskuojaa ympäröi Lamminsuo, joka ulottuu Särkijärvelle asti. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Laitilasta.

Luonnontila

Järven veden tilaa on tutkittu vuosina talvella 1990 ja syksyllä 1995. Niiden tuloksien mukaan järven tila vaihteli rehevästä lievästi rehevään. Talvella 1990 veden happitilanteessa oli lievästi vajausta.

Historia

Järven itärannan tuntumassa sijaitsee pronssikautinen hautaröykkiö eli hiidenkiuas. Se on mitoiltansa 7×6 metriä ja se on vajaan metrin koruinen.
Männäisten ruukin tarvitseman vesivoiman turvaamiseksi Sirppujoessa Särkijärven laskuvedet päätettiin ohjata Hankeranjärven kautta Sirppujokeen. Tätä varten rakennettiin vuosina 1787−1788 Taminanojaan sellainen pato, joka nosti Lukujärven vedenpintaa noin 1,5 metriä korkeammalle. Lukujärven vedet saatiin tulvimaan Särkijärven yli Lamminjärveen, jonka itäpäähän oli kaivettu lasku-uoma Hankeranjärveen. Hankkeen vastustajat purkivat padon vuonna 1817 eikä sitä enää rakennettu uudelleen. Silloin itäinen lasku-uoma tyrehtyi ja vesi virtasi taas Särkijärveen.
James Iha

James Yoshinobu Iha (s. 26. maaliskuuta 1968 Chicago, Illinois, USA) on yhdysvaltalainen rockmuusikko, joka nousi kuuluisuuteen The Smashing Pumpkins -yhtyeen kitaristina. Smashing Pumpkinsien vuoden 2000 hajoamisen jälkeen Iha on soittanut sekä Tinted Windows -nimisessä yhtyeessä että saanut vakiojäsenen paikan A Perfect Circlesta. James Iha liittyi uudestaan The Smashing Pumpkinsiin vuonna 2018.
Mukormykoosi

Mukormykoosi on opportunistinen infektio, jonka on aiheuttanut Mucorales-lahkoon kuuluva sieni. Yleisin taudin aiheuttaja on laji nimeltä rhizopus, mutta sen takana voi olla myös esimerkiksi rhizomucor, cunninghamella, apophysomyces, saksenaea, absidia, mucor, syncephalastrum, cokeromyces tai mortierella. Mukormykoosia tavataan pääasiassa immuunipuolustussysteemiltään heikentyneillä henkilöillä. Taudin kulku on usein nopeaa, ja sen kuolleisuus on korkea, jopa 50–85 %. Riskiä tartunnan saamiseen kohottaa syöpä, aliravitsemus sekä sokeritauti ja siitä mahdollisesti seurannut hiilihydraattiaineenvaihdunnan häiriö.
Taudin ilmenemismuodot ja fyysiset oireet ovat riippuvaisia infektion kohteena olevasta alueesta. Kraniofasiaalinen eli rinoserebraalinen mukormykoosi alkaa nenän sivuonteloista ja leviää sieltä silmäkuoppaan, kasvoihin ja aivoihin. Sen oireita ovat toispuoleinen päänsärky, kipu kasvoissa, kuume sekä nenän tukkoisuus. Myöhemmässä vaiheessa ilmenee myös tajunnan heikkenemistä, kaksoiskuvien näkemistä tai näön katoamista. Keuhkojen mukormykoosilla ei ole ominaisia ulkoisia ilmentymiä, vaan sen oireita ovat kuume, hengenahdistus ja yskä. Erityisesti palovammapotilailla esiintyvä ihon mukomykroosi ilmenee selluliittina, tartunnan saaneen ihoalueen kuolioina sekä tummina rupikudoksina. Muita oireita voivat olla kuume, turvotus ja värimuutokset. Mahalaukkuun ja suoleen liittyvässä mukomykroosissa ei keuhkojen mukomykroosin tapaan ole ominaisia fyysisiä ilmentymismuotoja. Se voi kuitenkin aiheuttaa alavatsan kipua, pahoinvointia ja oksentamista sekä joissain tapauksissa veriulostetta.
Valter Sipiläinen

Valter Sipiläinen (29. tammikuuta 1923 Muolaa – 29. joulukuuta 1995 Kauniainen) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 178. Jalkaväkirykmentti 2:ssa taistelulähettinä palvellut sotamies Sipiläinen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Siviiliammatiltaan Sipiläinen oli koneenhoitaja. Hänet ylennettiin korpraaliksi 6. joulukuuta 1968.
La Amistadin suojelualue

La Amistadin suojelualue (esp. Parque Internacional La Amistad) on Costa Rican ja Panaman yhteinen luonnonsuojelualue Keski-Amerikassa. Alueen pinta-ala on 221 000 hehtaaria. Suojelualue on UNESCOn maailmanperintökohde.
Suurin osa puistosta on Costa Rican alueella, missä siihen kuuluu osia Talamanca-vuorista ja rantaviivaa sekä Karibianmeren että Tyynenmeren puolella. Puisto on pääosin vaikeakulkuista, ja sinne pääsee helpoimmin Panamasta käsin.
Alueen ytimessä on noin 6 000 neliökilometriä trooppista sademetsää, jossa elää monia endeemisiä ja harvinaisia kasvilajeja. Puistossa on tavattu seitsemän erilaista tammilajia, noin 400 lintulajia, noin 260 matelija- ja sammakkoeläinlajia. Harvinaisten nisäkäslajien joukossa ovat Länsi-Panaman viimeiset isot kissaeläimet kuten puuma, oselotti, jaguarundi, tiikerikissa ja jaguaari.
Costa Rican ja Panaman korkeimmat vuoret, 3 819 metrin korkuinen Cerro Chirripó ja 3 475 metriä korkea Volcán Barú sijaitsevan alueella. Parun tulivuoren läheltä on löytynyt jäänteitä esihistoriallisesta ihmisasutuksesta.