google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Triton (15T)

Palvelus

Syyskuussa 1939 alus oli päällikkönään komentajakapteeni H. P. de C. Steel partiomatkalla Norjan rannikolla. Alus kohtasi 10. syyskuuta Stavangerin edustalla sukellusveneen, joka ei vastannut tunnistusviesteihin. Triton upotti torpedoimalla sukellusveneen, joka osoittautui HMS Oxleyksi.
Alus jatkoi vuonna 1940 partiointia Pohjanmerellä osana 2. sukellusvenelaivuetta. Alus laukaisi 10. huhtikuuta Saksan aloittaessa Weserübung operaation kuusi torpedoa Saksan laivaston saattueeseen. Torpedoista kolme osui maaliin upottaen Friedenaun, Wigbertin ja V1507:n (ex-RAU VI). Uppoamisten seurauksena noin 900 saksalaissotilasta sai surmansa.

Alus oli sijoitettuna Aleksandriaan päällikkönään luutnantti E. F. Pizey. Alus upotti Genovan edustalla italialaisaluksia lokakuussa ja osallistui Vadon ja Savonan maakohteiden tulittamiseen.
Alus oli 28. marraskuuta partiomatkalla Otrantonsalmen alueella päällikkönään komentajakapteeni G. C. I. St. B. S. Watkins. Uskotaan, että sukellusvene hyökkäsi 6. joulukuuta kauppalaiva Olimpiaa ja sitä saattanutta alusta vastaan Durazzon edustalla. Sukellusveneen uskotaan tuhoutuneen joko saattajan hyökkäyksessä tai sitten RN Clionn syvyyspommihyökkäyksessä 18. joulukuuta tai miinoituksissa.
Kultakuume (yhtye)

Kultakuume oli suomalainen pop rock -yhtye. Yhtye voitti rockin SM -kilpailun vuonna 1987. Yhtye levytti kaksi pitkäsoittoa. Yhtyeen keulahahmo oli Petri Saarela, joka sävelsi ja sanoitti yhtyeen kaikki kappaleet. Yhtye aloitti triona, mutta laajeni ennen ensimmäistä pitkäsoittoaan nelimiehiseksi.
Esa Isaksson

Esa Isaksson (s. 21. huhtikuuta 1947 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa vuosina 1963–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkuetta hän edusti kolmissa MM-kilpailuissa.
Isaksson edusti SM-sarjaurallaan Rauman Lukkoa ja Helsingfors IFK:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 201 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 83 + 107 = 190 ja jäähymääränsä 136 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuosina 1969 ja 1970 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Isaksson pelasi Suomen maajoukkueessa 46 maaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja sai 12 syöttöpistettä. Hän edusti Suomea kolmissa MM-kilpailuissa: Ljubljanassa 1966, Tukholmassa 1969 sekä Bernissä ja Genevessä 1971.
Prince Far I

Prince Far I (1945 – 15. lokakuuta 1983), oikealta nimeltään Michael James Williams, oli jamaikalainen reggaemuusikko.
Alun perin hän toimi vartijana, mutta 1970-luvun alussa hän meni mukaan jamaikalaiseen levytysteollisuuteen, alun perin nimellä King Cry Cry. Hänen ainutlaatuisen ja matalan lauluäänensä ansiosta hänestä tuli suosittu reggaemuusikko.
Mose Se Sengo

Mose Se Sengo "Fan Fan" (16. lokakuuta 1945 – 3. toukokuuta 2019) oli kongolainen kitaristi ja laulaja.

Elämäkerta

Mose Fan Fan aloitti uransa 1960-luvulla Kinshasassa. Vuonna 1975 hän perusti Youlou Mabalian kanssa yhtyeen Somo Somo. Ennen sitä hän oli soittanut kitaraa yhtyeissä Orchestre Revolution ja O.K. Jazz. Vuonna 1983 Mose Fan Fan muutti Isoon-Britanniaan ja vuonna 1993 Belgiaan. Belgiassa hän perusti yhtyeen Bana O.K..
Mose Fan Fan on julkaissut myös useita sooloalbumeita.
David Louis Walker

David Louis Walker (s. 13. marraskuuta 1938) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan Norman Thomas Gilroy 21. heinäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Broken Bayn hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Bede Clancy, jota avustivat Patrick Laurence Murphy ja Kevin Michael Manning.
Vitalis Pantenburg

Vitalis Peter Joseph Pantenburg (3. kesäkuuta 1901 Wittlich, Rheinland-Pfalz, Saksa – jälkeen 1976) oli saksalainen diplomi-insinööri, talousmaantieteilijä, toimittaja, kirjailija, kääntäjä ja valokuvaaja. Hän oli naimisissa kirjailija ja valokuvaaja Lieselotte Kattwinkelin kanssa. Pantenburg teki useita matkoja Norjaan, Pohjois-Ruotsiin ja Suomen Lappiin sekä Petsamoon ja harjoitti samalla myös tiedustelua Saksan hyväksi.
Pantenburg opiskeli energiataloutta, sähkötekniikkaa ja talousmaantiedettä Hannoverin Gottfried Wilhelm Leibniz-yliopistossa ja Braunschweigin teknillisessä yliopistossa. Vuonna 1935 hänestä tuli Saksan ja Pohjoismaiden välisiä suhteita vahvistamaan pyrkineen Nordische Gesellschaft-yhdistyksen Kölnin-toimiston johtaja. Samana vuonna ilmestyi Pantenburgin laatima artikkeli Beitrag Eine Begegnung mit dem Hakenkreuz im hohen Norden.
Saksan armeijan tiedustelupalvelun Abwehrin päällikkö amiraali Wilhelm Canaris määräsi 1930-luvun lopulla Pantenburgin johtamaan pohjois-Skandinaviaan kohdistuvaa tiedustelua. Näissä tehtävissä Pantenburg teki 1930-luvun lopulla yhteensä kuusi matkaa tälle alueelle. Pantenburg teki muun muassa matkan Norjaan sekä pohjois-Ruotsiin kuvatakseen ja kartoittaakseen linnoituslaitteita Bodenin ja Narvikin ympäristössä. Norjan miehityksen jälkeen Pantenburg työskenteli muun muassa Finsessä Norjassa sijainneessa Saksan valtakunnan ilmailuministeriön alaisessa tutkimuslaitoksessa (Erprobungsstelle Nord (Arktis)) jossa testattiin laitteiden ym. toimintaa äärimmäisen kylmissä napaolosuhteissa.
Sodan jälkeen Pantenburg työskenteli Deutsche Gesellschaft für Polarforschung-tutkimuslaitoksen palveluksessa. Hän teki yhdessä vaimonsa puoli vuotta kestäneen tutkimusmatkan Kanadaan 1949–1950. Retken aikana Pantenburgit matkaisvat 30 000 kilometrin matkan autolla. Pantenburgit asuivat 1950-luvulla Rodenkirchenissä ja 1970-luvulla Hahnwaldissa, 1970-luvun lopulla Pantenburgit muuttivat asumaan Saksasta Baleaareille.
Pantenburg kirjoitti useita matkakirjoja tekemiltään matkoilta ja laati myös kansantajuisia luonnontieteitä käsitteleviä teoksia sekä aikuisille, nuorille että lapsille. Kaksi Pantenburgin kirjoista, 1938 ilmestynyt Rußlands Griff um Nordeuropa ja 1943 ilmestynyt Finnland, joutui sotien jälkeen kiellettyjen kirjojen listalle Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä itäisessä Saksassa. Kirjan Rußlands Griff um Nordeuropa suomennos Venäjä uhkaa Pohjolaa oli niiden kirjojen joukossa jotka Suomen kustannusyhdistys pyysi 1944 ja 1945 kirjakaupoille lähettämissään kirjeissä poistamaan näytteiltä ja myynnistä.
Taylor Beck

Ura

Beck varattiin Nashville Predatorsiin kolmannella kierroksella 70. pelaajana vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Hän teki Nashvillen kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen 25. elokuuta 2010.
Työsulkukaudella 2012–2013 Beck sai ensimmäisen kutsunsa Milwaukee Admiralsista Nashvilleen. Hän teki debyyttinsä 4–3 -tappiossa Columbus Blue Jacketsille 19. maaliskuuta 2013. Kolmannessa pelissään Nashvillessä, jälleen Columbusta vastaan, Beck teki ensimmäisen maalinsa 23. maaliskuuta 2013.
Toronto Maple Leafs teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Beckin kanssa. Hän ei ehtinyt kuitenkaan pelata otteluakaan Maple Leafsissa, sillä hänet kaupattiin vielä ennen kauden alkua New York Islandersiin, joka myi Michael Grabnerin vaihdossa Beckiin, Matthew Finniin, Christopher Gibsoniin, Tom Nilssoniin ja Carter Verhaegheen. Islandersissa Beck pelasi kaksi ottelua ja sen farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa 46 ottelua. Helmikuussa 2016 Colorado Avalanche hankki Beckin vaihdossa Marc-André Clicheen ja lähetti hänet farmijoukkue San Antonio Rampageen.
Avalanchesta Beck siirtyi Edmonton Oilersiin, jonka kanssa hän teki vuoden sopimuksen kesällä 2016. Beck pelasi kolme ottelua Oilersissa ja 40 ottelua farmiseura Bakersfield Condorissa, jossa hän teki 50 pistettä. Maaliskuussa Beck siirtyi New York Rangersin organisaatioon, kun Oilers hankki Justin Fontainen vaihdossa Beckiin.
Olavi Hänninen (sisustusarkkitehti)

Olavi Hänninen (14. joulukuuta 1920 Lapinlahti – 16. kesäkuuta 1992) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja muotoilija. Hänninen oli monipuolinen suunnittelija, jonka töihin kuului muun muassa julkisten tilojen kokonaissisustuksia, huonekaluja, juna- ja raitiovaunuja sekä kirkkohopeita.
Hänninen aloitti uransa Stockmannin piirustuskonttorissa, jonne konttorin päällikkö Werner West kutsui 1940- ja 1950-luvun vaihteessa Taideteollisesta keskuskoulusta useita lahjakkaita oppilaita huonekalujen ja sisustustuotteiden suunnittelutyöhön. 
Hännisen innovatiivinen suunnittelutyö näkyi erityisesti vuonna 1952 valmistuneessa Hotelli Palacessa, jonne hän suunnitteli pöytiä, tuoleja ja sisustuksia. Hänen metallista ja muovista muotoilemansa huonekalut olivat vahvan modernistisia. Hotellin eri tilojen sisustuksia hän suunnitteli yhdessä Antti Nurmesniemen ja Olli Borgin kanssa. Vuonna 1957 Hänninen voitti Milanon XI Triennalessa kultamitalin Suomen osaston asuntonäyttelyn suunnittelusta. 
Hänninen suunnitteli monien ravintoloiden, toimistojen ja pankkien kokonaissisustuksia. Hän toimi myös huonekaluliike Mikko Nupposen pääsuunnittelijana vuosina 1957–1961. Suunnittelutöihin kuuluivat lisäksi Helsingin nivelraitiovaunut 1970-luvulla ja lähiliikenteen junia. Hännisen 1970- ja 80-luvun töissä voidaan nähdä myös tuon ajan postmodernistista henkeä. Hänen viimeiseksi jäänyt suunnittelukohteensa oli Keravan kirkon sisätilat rakennuksen peruskorjauksen yhteydessä.
Oman suunnittelutyönsä ohella Hänninen toimi vuosina 1954–1956 ja 1959–1970 sisustus- ja huonekalusuunnittelun opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa. Vuonna 1977 hän sai taideteollisuuden valtionpalkinnon. Hännisen puoliso oli tekstiilitaiteilija Airi Snellman. Heidän tyttärensä on sisustusarkkitehti ja kalustemuotoilija Tuula Falk.
Carmen Martín Gaite

Carmen Martín Gaite (1925 – 2000) oli espanjalainen kirjailija. Hän oli tärkeimpiä kirjallisuuden uudistajia Francisco Francon jälkeisessä Espanjassa. Hän kirjoitti psykologisia romaaneja, joista löytyi yhteiskunnallisuutta ja realismia. Hän käänsi runsaasti varsinkin ranskalaista kirjallisuutta espanjaksi.
Martín Gaite sai Asturian ruhtinaan palkinnon sekä jota kuinkin kaikki muutkin espanjankieliset kirjallisuuspalkinnot. Hänet valittiin historian toisena naisena Espanjan kuninkaalliseen akatemiaan.
Martín Gaite kuoli syöpään 74-vuotiaana heinäkuussa 2000.
Eerik Klipping

Eerik Klipping (Eerik V Kristoffersson, 1250–1286) oli Jelling-sukuun kuulunut Tanskan kuningas vuosina 1259–1286. Hän joutui ensimmäisenä Tanskan kuninkaana kutsumaan vuonna 1282 koolle maan ylimystön valtakunnankokouksen (danehoffet), mikä oli askel kohti nykyaikaista lainsäädäntöä. Lisänimi Klipping viittaa setelien leikkaamiseen, sillä Eerik joutui devalvoimaan maan valuutan rahoittaakseen sodankäyntiä. Lopulta kuningas pakotti kirkon luovuttamaan varojaan valtiolle. Ylimystö oli kuitenkin tyytymätön ja järjesti Eerik Klippingin murhan 22. marraskuuta 1286 Finderupissa. Kuninkaaksi nousi hänen poikansa Eerik Menved.
Hänen tyttärestään Märta Eerikintyttärestä tuli Ruotsin kuningatar.
Sikimihappo

Muiden yhdisteiden biosynteesi

Kasvit ja bakteerit tuottavat sikimihaposta sikimaattireittiä useita erilaisia biologisesti tärkeitä yhdisteitä. Sikimaattireitissä sikimihappo muutetaan entsymaattisesti katalysoiden usean vaiheen avulla korismiinihapoksi. Korismiinihaposta valmistetaan muun muassa aromaattisia aminohappoja fenyylialaniinia, tryptofaania ja tyrosiinia sekä kinonipohjaisia terpenoideja ja folaatteja.
Sikimihaposta kasvit voivat syntetisoida myös gallushappoa.

Oseltamiviirisynteesi

Kauppanimellä Tamiflu myytävä influenssalääke sisältää vaikuttavana ainesosanaan oseltamiviiriä. Yksi oseltamiviirisynteesin lähtöaineista on sikimihappo. Synteesitarkoitukseen sikimihappoa eristetään rusotähtianiksen (Illicium verum) juurakosta. Yhdistettä tuotetaan uuttamalla kasvinjuurakkoa tai käymisen avulla. On kehitetty myös tekniikoita, joilla synteesiin tarvittava sikimihappo tuotettaisiin Escherichia coli -bakteerien avulla. Sikimihapon sijaan oseltamiviirisynteesin lähtöaineena voidaan käyttää myös kiinihappoa.
Rutajärvi (Kangasala)

Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen pinta-ala on 43 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa Kangasalan, Lempäälän rajalla ja lähellä Valkeakosken rajaa maaston matalassa painaumassa. Siihen on laskee sen koillisrantaan luontaisena Suonijärven laskuoja, jonka kautta järveen laskee suon kuivatusvesiä. Järven oma laskuoja on liitetty osaksi Aukeasuon ojaverkostoa, joka vuorostaan laskee Korenninojaan. Se virtaa Pyörönmaan läpi ja laskee Korentijärveen. Sen lisäksi Rutajärveen laskee kaksi muutakin metsäojaa. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 2,6 vuotta, sillä järven tilavuuteen nähden valuma-alueen pinta-ala on pieni. Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä. Rannat ovat kovaa metsämaata eikä suota ole kuin nimeksi. Rannoille on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa ja Kangasalan puolella sijaitsee retkeilymaja. Niille johtaa tiet seututieltä 130. Järven luoteisosassa vedestä pilkistää kivi, joka on kuntarajan rajapyykkinä. Valkeakosken raja ja sen pyykki sijaitsee järven eteläpäästä 350 metriä kaakkoon.
Retkelymaja toimii Roukkolatujen rastina.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1973, 1978, 1979, 1993, 1995 1996 ja 2009. Vesi on ollut kirkasta (0,89 FNU) ja vedenväri on ruskeaa (väriluku 44–160 mg(Pt)/l), johtuen valuma-alueella olevista soista, jotka nostavat veden humuspitoisuutta. Humuksen takia vesi on hapanta myös kesäisin ja syvänteessä happamuustaso laskee alle pH 6. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko (0,03 mmol/l), joten valumavedet määrittävät järven happamuustason. Veden hitaan vaihtuvuuden takia kovin äkkinäisiä muutoksia ei esiinny. Veden sähkönjohtavuus on pieni. Järvi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin. Vaikka järvi on syvä, ei alusveteen kehity happivajetta edes talvella. Järven happitilanne on hyvä. Veden fosforipitoisuudet ovat vaihdelleet 12–35 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typpipitoisuudet 340–630 µg/l. Fosforipitoisuudet ovat lievästi rehevöityneen järven tasoa ja typpipitoisuudet ovat suojärville luonnollisella tasolla. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.

Historiaa

Vuoden 1959 peruskartassa järvi oli autio lukuun ottamatta pohjoisrannan retkeilymajaa ja lounaisrannan metsästysmajaa. Lähimmät tiet johtivat Kangasalan puolella oleviin maatiloille, jonne oli matkaa yli puoli kilometriä. Järven ympäristössä riskeili runsaasti polkuja. Suonijärven laskuoja oli luontaisen näköinen. Vuoden 1975 kartassa näkyy soiden ja metsien ojitustoiminta, jonka hajakuormitus kohdistuu järveen Suonijärven laskuojan välityksellä. Vasta 1980 peruskartassa on ensimmäinen merkintä vapaa-ajan asunnon rakentamisesta. Tämän jälkeen järven ympäristöön rakennettiin teitä ja rannoille alkaa ilmestyä vapaa-ajan asuntoja.
Stadler KISS

Stadler KISS on sveitsiläisen Stadler Railin valmistama kaksikerroksinen sähkömoottorijuna. Niitä käytetään paikallisessa ja alueellisessa junaliikenteessä useissa Euroopan maissa.
Yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä

Yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä (YHOJ) määrittelee tietyssä maassa toimivien yritysten sidosryhmien suhteita päätöksenteossa ja vastuunkannossa. Tärkeimmät sidosryhmät ovat kunkin yrityksen johto, hallitus, osakkeenomistajat ja työntekijät. Yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä on ympäristö, jossa määräytyy, millainen on eri sidosryhmien vaikutusvalta yritysten asioissa.
Yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä koostuu erilaisista ajan myötä muodostuneista käytänteistä eli tavoista. Niitä voi olla esimerkiksi tapa, jota noudattaen johtokunnan jäseniä yleensä haetaan ja nimitetään tehtäväänsä. Kokonaisuuteen kuuluu myös säädöksiä, jotka koskevat tilinpitoa ja mm. yrityksen tuloksesta annettavia tietoja. Järjestelmän tärkeä osa ovat myös erilaiset valvovat viranomaiset, kuten kilpailuvirasto ja työviranomaiset. Yrityksen perustajan tai johtajan on otettava näiden – ja monien muiden – tahojen vaatimukset huomioon päätöksissään.
Yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä antaa kullekin yritykselle välineet tavoitteiden saavuttamiseen ja saavutusten seurantaan. Hyvä YHOJ antaa yrityksen hallitukselle ja johdolle sellaisia kannustimia, jotka ohjaavat heitä toimimaan yrityksen ja sen osakkeenomistajien edun mukaisesti.
Englanninkielessä yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää kutsutaan ilmauksella corporate governance. Suomenkielessä on puhuttu myös hyvästä hallintotavasta tai jopa hallinnointikoodista. Terminä yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä on vakiintumassa, sillä sitä käytetään esimerkiksi Euroopan Unionin vihreän kirjan suomenkielisessä käännöksessä.

Lisätietoa muualla

Corporate governance (engl. Wikipedian artikkeli).
Mirto (likööri)

Mirto on perinteinen sardinialainen likööri, joka valmistetaan myrtin marjoista. Myrtti kasvaa Sardiniassa villinä, ja likööriä tehdään paljon myös kotioloissa. Se nautitaan usein ateria päätteeksi.
N-metyylimorfoliini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa N-metyylimorfoliini on väritöntä nestettä. Sillä on voimakas ammoniakin kaltainen haju. N-metyylimorfoliini liukenee hyvin veteen ja useimppiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Aine on heikosti emäksinen.

Valmistus ja käyttö

N-metyylimorfoliinia voidaan valmistaa dietyleeniglykolista ja metyyliamiinista. Toinen tapa on formaldehydin ja morfoliinin välinen reaktio. Tämän reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu N-hydroksimetyylimorfoliinia, joka voidaan pelkistää halutuksi tuotteeksi formaldehydin, muurahaishapon tai vedyn ja mangaani- tai kobolttikatalyytin avulla. Yhdistettä muodostuu myös alkyloitaessa morfoliinia metanolilla. Tuote puhdistetaan tislaamalla.
N-metyylimorfoliinia voidaan käyttää korroosionestoaineena ja emulgaattorina vahoissa, kloorattujen liuottimien stabiloijana ja liuottimena uutoissa. Ainetta voidaan käyttää katalyyttinä valmistettaessa polyuretaanivaahtoja sekä dihydroksylaatio, dehydrohalogenoinneissa ja substituutioissa. n-metyylimorfoliinista voidaan valmistaa N-metyylimorfoliini-N-oksidia. Peptidisynteesissä N-metyylimorfoliinia emäksessä syntetisoitaessa peptidejä niin kutsutulla seka-anhydridimenetelmällä.
Pikku enkeli

Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A2 "Laulujen nainen" säv. ja san. Kauko Röyhkä ja Maritta Kuula. Sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu.
Diffraktiotiede

Diffraktiotiede tutkii valon etenemistä.
Debaltseve

Väestö

Vuonna 2013 kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 25 774 ja koko kaupunkipiirin asukasluvuksi 45 983 henkeä. Kaupunkipiiriin kuuluu Debaltseven lisäksi Svitlodarskin kaupunki (ukr. Світлодарськ, 12 164 as.) ja Myronivskyin kaupunkityyppinen taajama (ukr. Миронівський, 8 045 as.). 
Kaupunkipiirin asukasluku on pudonnut runsaasti Neuvostoliiton ajoista. Vuonna 1970 kaupungin asukasluku oli 35 700. Piirin asukasluku oli 57 400 vuonna 1989 ja 52 200 vuonna 2001.

Liikenteen solmupiste

Kaupungin kautta kulkevat ja siellä risteävät tärkeät eurooppatiet E 40 ja E 50, jotka Itä-Ukrainassa muodostuvat valtateistä M03 (Kiova–Harkova-Slovjansk–Debaltseve–Antratsyt–Venäjän raja Luhanskin alueen kaakkoisrajalla) ja M04 (mm. Dnipropetrovsk–Donetsk–Debaltseve–Luhansk–Venäjän raja Luhanskin alueen itäosissa). Kaupunki sijaitsee 84 kilometriä Donetskin kaupungista koilliseen (E50-valtatietä), Donetskista Luhanskin johtavan melko suoran valtatieyhteyden puolivälissä. Kaupungin rautatieasema on  Ukrainan rataverkon risteysasema.
Kaupungissa valmistetaan rautatie- ja kaivoslaitteita, siellä on asfalttiasema, rautateiden huoltovarikko, elintarviketeollisuutta ja rautatieliikenteen oppilaitos.
Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja

Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantaja oli Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 ilmestynyt Suomen kansanvaltuuskunnan virallinen tiedotuslehti ja vallankumouksen pää-äänenkannattaja. Lehti alkoi ilmestyä 1. helmikuuta, ja viimeinen numero julkaistiin 24. huhtikuuta 1918. Sen päätoimittajana toimi työväenliikkeen johtohahmoihin kuulunut Eetu Salin.
Lehden alkuperäinen nimi oli Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantoja, mutta se muuttui vaivihkaa myöhemmin tunnettuun muotoonsa. Lehdessä julkaistiin nimensä mukaisesti punaisen hallituksen tiedonantoja ja sen antamia lakeja ja määräyksiä sekä tavallisia uutisia. Lehdellä oli myös ruotsinkielinen versio, jonka nimi oli alkuun Arbetarnas Notisblad ja sittemmin Finlands Folkkommissariats Notisblad.
Nimen loppuosaa käyttivät myöhemmin kommunistien lehdet Työväenjärjestöjen Tiedonantaja (1923–1930) ja Tiedonantaja (1968–).
Simo Liimatainen

Simo Johannes Liimatainen (21. joulukuuta 1935 Pohjois-Pirkkala – 5. syyskuuta 2018 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1953–1970 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun.
Liimatainen edusti SM-sarjaurallaan Tammerfors Bollklubbia vuosina 1953–1955, TBK:n toimintaa jatkanutta Tampereen Tapparaa vuosina 1955–1963 ja Tampereen Hilparaa yhden ottelun verran kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 112 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 13 = 19 ja jäähymääränsä 62 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1955, 1959 ja 1961 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Hän kuului TBK:n kultaa voittaneeseen joukkueeseen myös kaudella 1953–1954 mutta pelasi tuolloin vain yhden ottelun eikä saanut kultamitalia.
ATEX

ATEX tai vanhemmalta nimeltään Ex-määräys tarkoittaa räjähdysvaarallisissa tiloissa käytettäviä laitteita koskevaa lainsäädäntöä ja standardisointia. EU-alueella nämä perustuvat EU-direktiiviin (94/9/EY). 
Määräykset koskevat pääosin sähkö- ja elektroniikkalaitteita, joille joudutaan hakemaan luokitus. Räjähdysherkkiä tiloja luokitellaan niiden vaarallisuuden suhteen. Samoin ATEX-hyväksyntä annetaan tiettyyn tilaan. Tuotteiden suojauksella pyritään siihen, että ei missään tilanteessa lähtisi kipinää joka voisi sytyttää tulenarkoja kaasuja palamaan.
Esimerkiksi akun joutuessa oikosulkuun, staattisen sähkön vaikutuksesta tai akun irrotessa tuotteesta ei saa tulla pientäkään kipinää tai sähköpurkausta.
ATEX-luokiteltuja tuotteita on pakko käyttää vaarallisiksi luokitelluissa paikoissa, kuten paikoissa,  joissa varastoidaan tai valmistetaan tulenarkoja tuotteita. Näissä pienikin kipinä saattaisi aiheuttaa palo- tai räjähdysvaaran. Tällaisten tilojen luokituksesta ja tarkastuksesta vastaavat paloturvallisuusviranomaiset.
Peräpyörä

Peräpyörä on polkupyörän peräkärry, jossa lapsi kulkee suunnilleen polkupyörän ajoasennossa ja pystyy polkemaan. Peräpyörää voi kuvata polkupyörän takaosaksi. Peräpyörä voi olla myös kaksipyöräinen ja useammalle lapselle. Peräpyörän ajajalla on yleensä polkupyörän satula, ohjaustanko ja polkimet.
Peräpyörän patentoi kanadalainen yrittäjä Delbert Adams.  Adams aloitti ensimmäisenä peräpyörien valmistuksen, Trail-a-Bike, ja alkoi myydä niitä 1990-luvun alussa.

Peräpyörien moninaisuus

Peräpyöriä on useanlaisia.
Peräpyörät voivat olla yksi- tai monivaihteisia. Niissä on hyvin harvoin jarrut. Peräpyörän ajaja pystyy polkemaan kokonaisuudelle lisää vauhtia, mutta ei jarruttamaan kulkua.
Joissakin ajoasento on pysty, joissakin istuva (vrt. nojapyörä). Eräissä nojaperäpyörissä ei ole ohjaustankoa.
Peräpyörä kiinnitetään polkupyörään (vetopyörään) joko satulaputkeen tai erityiseen tavaratelineeseen. Kiinnitysliittimessä on nivel, joka sallii kääntymisen (sivusuunnassa tai sivu- ja pystysuunnassa, mutta ei kiertymistä) tai mekanismilla, joka käyttää satulaputkea nivelenä. Liittimessä voi olla pikakiinnitysmekanismi.  Jotkin peräpyörät voi taittaa pienemmäksi varastointia varten (vrt. Taittopolkupyörä).
Peräpyöriä on sekä yksisatulaisina että tandempyörinä, joissa kaksi lasta ajaa peräkkäin. 
Peräpyörää muistuttaa vetotanko, joka muuttaa lapsen pyörän peräpyöräksi.