Jääkäri

Jääkäri (saks. Jäger, ’metsästäjä’) on kevyen jalkaväkiyksikön sotilas.
Jääkäri tarkoittaa nopeasti liikkuvaa jalkaväkisotilasta. Suomessa jääkäreiksi on kutsuttu erityisesti jääkäriliikkeeseen liittyneitä Saksassa 1915–1917 sotilaskoulutuksen saaneita ”Saksan jääkäreitä”. Nykyään Suomen puolustusvoimien jalkaväkiyksiköiden sotamiesten yleinen nimitys on jääkäri.
Suomen sisällissodan jälkeen ne upseerit, jotka osallistuivat jääkäriliikkeeseen, oli oikeus käyttää sotilasarvonsa edessä etuliitettä jääkäri-, kuten esimerkiksi jääkärikapteeni, jääkärimajuri jne. erotukseksi niistä upseereista, jotka nuorempina olivat tulleet sotilasopetetuiksi Suomessa tai jotka olivat aloittaneet Mannerheimin tapaan sotilasuransa Venäjän keisarikunnan armeijassa. 1920-luvulla jääkäriupseereiden halusta edetä uralla syntyi ristiriita Venäjällä palvelleiden kesken. Jälkimmäisiä kutsuttiin ryssänupseereiksi puhekielessä alentuvasti.
Suomessa jääkäri-nimityksen jääkärijoukoissa saivat miehistöarvoisetkin moottoroimattomalla 1920-luvulla nopeasti liikkuvissa polkupyöräjoukoissa. 1936-mallisissa kauluslaatoissa tämä näkyi siten, että kun jalkaväen tavallisella sotamiehellä oli vihreä kauluslaatta valkoisin reunoin, oli jääkärijoukoilla polkupyöräjoukkoyksiköissä vihreä kauluslaatta keltaisin reunoin. Ensimmäiset polkupyöräjoukot tulivat Suomeen, kun Saksa toi joukkoja Suomen sisällissotaan. Esimerkiksi osasto Brandensteinissa oli polkupyöräjoukkoja polkupyöräpataljoona 5:stä komennettuina kapteeni Heinz von Wilamovitz-Moellendorffin osastona. Osasto valtasi muun muassa Orimattilan kirkonkylän ottamatta juurikaan sotavankeja.

Varhainen historia

Ajatus tarkka-ampujien käytöstä taistelukentällä syntyi seitsenvuotisessa sodassa. Yhdysvaltain armeija käytti heitä myös hyvällä menestyksellä Yhdysvaltain vapaussodassa. Tällaiset tarkka-ampujat käyttivät aseinaan rihlattuja kivääreitä, joiden tuli oli perinteisestä muskettitulesta poiketen erittäin tarkkaa pitkänkin matkan päästä. Näistä tarkka-ampujista ei kuitenkaan ollut avoimessa taistelussa vastusta linjajalkaväelle, ja ne tulivatkin käyttöön vain linjataktiikan lisäksi, taistelua valmistelevina sotilaina. Amerikkalaiset käyttivätkin tarkka-ampujia aina taistelun alussa. Ajatus kevyestä jalkaväestä levisi 1700-luvun lopulla Eurooppaan, jossa alettiin koota ja kouluttaa vastaavia osastoja.
Saksassa näitä sotilaita kutsuttiin jääkäreiksi (Jäger), Ranskassa tiraljööreiksi (tiralleur) tai chasseureiksi (chasseur), kun taas Britanniassa puhuttiin yleisemmin kevyestä jalkaväestä (Light Infantry) tai kivääriyksiköistä (Rifles). Osastojen taktiikka ja tehtävä taistelukentällä oli kuitenkin sama kaikkialla.
Aluksi jääkärit värvättiin metsänvartijoiden ja metsästäjien joukosta. Heidän taustansa oli usein keskiluokkainen tai muutoin vähemmän ylhäinen. Kuten kevyttä jalkaväkeä yleensäkin, jääkäreitä käytettiin tiedustelussa, kahakoinnissa tai raskaampien yksiköiden suojana. Poikkeuksellisen tarkan kivääritulen vuoksi kevyt jalkaväki saattoi myös tarjota suojatulta haavoittuvammille yksiköille, kuten pioneereille, jotka työskentelivät juoksuhautojen edustalla. Erinomaisina tarkka-ampujina jääkärit saattoivat myös aiheuttaa suuria menetyksiä vihollisen upseerien keskuudessa.
Jääkärit eivät olleet pelkästään taitavia ampujia. He osasivat myös huoltaa ja ylläpitää tarkkoja kivääreitä aikana, jolloin vain harvoilla oli mitään kokemusta mekaanisista laitteista. Koska nämä joukot omistivat omat aseensa, heillä oli merkittävä puolustuksellinen rooli eräänlaisina kodinturvajoukkoina ennen varsinaista liikekannallepanoa. Lähitaistelua varten jääkärit kantoivat muun muassa pientä suorateräistä metsästysmiekkaa, jonka nimi oli Hirschfänger.

Napoleonin aika

Jääkäreistä  tuli suosittu yksikkötyyppi Napoleonin sotien aikana, kun porvaristaustaiset vapaaehtoiset järjestäytyivät vastustamaan Napoleonin valloitusta Euroopan saksankielisillä alueilla. Aiempia perinteitä jatkaen nämä jääkärit olivat järjestäytyneitä isänmaallisia vapaaehtoisia, jotka omista varoistaan tai naapureiden ja tuttavien avustuksella kustansivat aseensa ja univormunsa. Napoleonia vastaan suoritettu toiminta aiheutti suuren määrän tappioita erityisesti vihollisen upseerien keskuudessa ja monia jääkäreitä ylennettiin. Napoleonin sotien loppupuolella useimmat aliupseerit saksankielisissä maissa olivat juuri ylennyksen saaneita jääkäreitä.

Maailmansodat

Ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana Saksan armeija otti jääkäri-nimen käyttöön useille kevyille yksiköille, kuten vuoristossa toimiville joukoille sekä sotien välissä myös uudenlaisille laskuvarjojääkäreille (Fallschirmjäger).