google/wiki40b huggingface dataset:
Yngve Sjöstedt

Bror Yngve Sjöstedt (3. elokuuta 1866 Hjo, Ruotsi – 28. tammikuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen eläintieteilijä ja professori.
Sjöstedtin vanhemmat olivat kauppias Anders Gustaf Sjöstedt ja Emma Gustafva Forsell. Sjöstedt suoritti ylioppilastutkinnon Jönköpingissä 1886 ja opiskeli sen jälkeen eläintiedettä Uppsalan yliopistossa ja myöhemmin myös Ranskassa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1890, ja osallistui sitten Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian kaksivuotiselle tutkimusmatkalle Kameruniin, josta hänellä oli tuliaisina huomattavat kokoelmat sekä Ruotsin luonnonhistorialliseen museoon että Uppsalan eläintieteen laitokselle. Retken antia olivat myös useat tieteelliset kirjoitukset.
Filosofian tohtoriksi Sjöstedt väitteli 1896 ja työskenteli vuosina 1897–1901 luonnonhistoriallisessa museossa ja Valtion hyönteistieteellisessä laitoksessa (Statens entomologiska anstalt). Vuosina 1901–1910 hän toimitti Entomologisk tidskriftiä. 1902 hänet nimitettiin Ruotsin luonnonhistoriallisen museon professoriksi ja intendentiksi.
Vuosina 1905–1906 osallistui Sjöstedt Afrikan sisäosiin, lähinna Kilimanjaron alueelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle. Matkan tuloksia julkaistiin kolmiosaisessa kirjoituksessa Wissenschaftliche Ergebnisse der Schwedischen zoologischen Expedition nach dem Kilimandjaro, dem Meru und den umgebenden Massaisteppen Deutsch-Ostafrikas 1905–1906 (1910), kuten myös kansantajuisemmissa kirjoituksissa På giraff- och lejonjakt i Ostafrika ja Bland storvildt i Ostafrika (molemmat 1911). Sjöstedt toi mukanaan näytteitä 4 300 eri eläinlajista, joista 1 300 oli tieteelle ennestään tuntemattomia.
Sjöstedt jatkoi julkaisemista vuoteen 1936 saakka, hän kirjoitti muun muassa kolmiosaisen tutkimuksen Abiskon kansallispuiston hyönteisfaunasta (1928–1931). Vuonna 1909 hänet valittiin Tiedeakatemian johtajaksi.
Sjöstedt oli naimisissa operettiprimadonna Rosa Grünbergin kanssa.
Sjöstedt nimesi linnuista ainakin kameruninhunajabulbulin (Baeopogon clamans). Hänen kunniakseen on nimetty linnuista kameruninkyyhky (Columba sjostedti) ja kameruninvarpuspöllö (Glaucidium sjostedti).
Nadia Fanchini

Arvokilpailut

Fanchini voitti Mariborin juniorien MM-kilpailuissa 2004 kultaa supersuurpujottelusta. Bardonecchiasta 2005 hän saavutti kultaa syöksylaskusta ja suurpujottelusta ja hopeaa supersuurpujottelusta. Samana vuonna hän debytoi aikuisten arvokilpailuissa Bormion MM-kilpailuissa, jossa hän sijoittui supersuurpujottelun neljänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui syöksyssä kymmenenneksi ja suurpujottelussa kahdeksanneksi. Seuraavan vuoden Åren MM-kilpailuissa hän oli syöksyn kolmastoista ja Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 syöksyssä pronssilla sekä supersuurpujottelussa yhdeksäs. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sai syöksylaskussa hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa kymmenenneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kahdestoista supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui supersuurpujottelussa 12:nneksi. Ären MM-kilpailuissa 2019 hän oli supersuurpujottelussa viides ja syöksylaskussa neljästoista.

Maailmancup

Fanchini on voittanut maailmancupissa kaksi osakilpailua: yhden syöksylaskussa ja yhden supersuurpujottelussa.
Syöksylaskun maailmancupissa Fanchini on sijoittunut seitsemän kertaa palkintokorokkeelle. Hän oli Lake Louisessa toinen kaudella 2008–2009 ja kolmas kaudella 2006–2007. Kaudella 2007–2008 hän oli kolmas Sestrieressä ja Crans-Montanassa sekä sijoittui syöksycupin kokonaispisteissä kolmanneksitoista. Kaudella 2008–2009 hän oli kolmas Banskon syöksykilpailussa ja sijoittui syöksycupissa viidenneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella yhdeksäs. Kaudella 2015–2016 hän sijoittui La Thuilen ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi ja voitti toisen kilpailun. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Bad Kleinkirchheimin syöksylaskussa.
Supersuurpujottelussa Fanchini voitti Lake Louisen kilpailun kaudella 2008–2009. Hän sijoittui samalla kaudella myös toiseksi Åressa ja kolmanneksi St. Moritzissa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui toiseksi. Kaudella 2009–2010 hän oli kolmas Haus im Ennstalin super-G:ssä.
Fanchini on sijoittunut suurpujottelun maailmancupin osakilpailussa toiseksi Åressa kaudella 2014–2015.

Muuta

Myös Nadia Fanchinin sisaret Elena ja Sabrina ovat alppihiihtäjiä.
Salaperäinen X

Juoni

Luutnantti van Hauenin vaimoa tavoitteleva kreivi Spinelli on vieraan vallan vakooja. Sodan syttyessä Spinelli saa haltuunsa van Hauenille uskotun salaisen määräyksen ja välittää sen viholliselle. Van Haenia luullaan petturiksi ja hänet tuomitaan kuolemaan. Sillä aikaa hänen vaimonsa on keksinyt yhteyden salaperäisen X:n ja vanhan tuulimyllyn välillä. Hän löytää sieltä lukkojen taakse jääneen Spinellin, joka tunnustaa rikoksensa. Tieto van Hauenin syyttömyydestä saapuu viime hetkellä ja vaimoaan uskottomuudesta epäillyt mies vakuuttuu tämän viattomuudesta.

Tuotanto ja vastaanotto

Dansk Biograf Compagnin tuottama Salaperäinen X on Benjamin Christensenin esikoisohjaus. Paitsi ohjaajana ja pääosan esittäjänä, hän toimii myös käsikirjoittajana, tuottajana ja leikkaajana. Elokuvan ansioita ovat sen taidokas lavastus ja valaistus sekä sujuvasti etenevä tarinankerronta. Juoni on nykynäkökulmasta nähtynä auttamattoman vanhanaikainen.
Salaperäinen X oli menestys Tanskassa, mutta sen ulkomaanlevitystä haittasi samaan aikaan syttynyt ensimmäinen maailmansota. Elokuvaa on pidetty yhtenä tanskalaisen mykkäeläkuvan kultakauden mestariteoksista ja sen on nähty vaikuttaneen saksalaisten ekspressionistien teoksiin.
Suomessa Salaperäistä X:ää esitettiin vuodenvaihteessa 1915. Helsingissä elokuva oli jaettu pituutensa vuoksi kahteen viikko-ohjelmaan, kun taas Tampereella sitä esitettiin yhdessä kahden tunnin ohjelmassa. Tampereen Sanomien mukaan elokuva kuului parhaimpiin kaupungissa nähdyistä: ”Huolimatta siitä, että filmi on pisimpiä täällä näytellyistä ja kestää joukon toista tuntia, jaksaa näytelmän jännittävä ja mukaansa tempaava aihe pitää mielenkiinnon vireillä loppuun saakka. Näyttämölle asetuksessa on käytetty kaikkia biografitekniikan saavutuksia ja filmi kuuluukin ammattimiesten mielipiteitten mukaan asetettavan ensi sijalle tähän saakka ilmestyneistä filmiuutuuksista.”

DVD-julkaisu

Salaperäinen X on julkaistu DVD:llä Christensenin seuraavan ohjaustyön Koston yön (Hævnens nat, 1916) kanssa. Elokuvat on varustettu Neil Brandin pianomusiikilla ja englanninkielisellä tekstityksellä.
Hurrygames

Videoversio

Albumista tehtiin myös videoversio, johon kappaleiden musiikkivideot koottiin samassa järjestyksessä kuin itse albumillakin. Videoversio julkaistiin sekä VHS- että Betamax-kasettina ja vuonna 2007 DVD-muodossa Rock 'n' roll All Night Long 1973–1988 -julkaisussa. Hurrygames-videon kuvaaja on lahtelainen Juha Lepistö, joka on LP:n tiedoissa mainittu nimimerkillä Steadyrock. Hurrygamesin kansikuva on myös otettu Juha Lepistön videomateriaalista. 
Videolla ja kannessa näkyvä neljäs henkilö on niissä esiintyvän vuoden 1971 Cadillac Eldoradon omistaja. Remu Aaltosen mukaan hän ei suostunut lainaamaan autoa kuvauksiin, kunnes hänelle tarjottiin videossa paikkaa autonkuljettajana.
Grampiansin kansallispuisto

Grampiansin kansallispuisto on Australiassa, Victorian länsiosassa vuoristossa sijaitseva kansallispuisto. Alue on saanut nimensä alueen vuoristosta, joka on nimeltään Grampiansvuoret. Tämä vuoristo on osa Australian Kordillieerien vuoristoketjua. Vuoristoon kuuluvia vuoria ovat Mount William ja Mount Abrupt. Kansallispuisto on kooltaan 1700 km². Alueen metsissä kasvaa eukalyptuksia ja corymbioita sekä joillakin alueilla subalbiinista kasvillisuutta. Alueella on myös niittyjä ja rämeitä. Alueen eläimistöön kuuluvat koalat, opossumit, pussiliito-oravat, kärsänokkasiilit, emu ja useita kengurulajeja. Alueella on Mackenzien vesiputoukset. Alueella harrastetaan pyöräilyä, kalliokiipeilyä, sekä vesistöissä melontaa ja koskien laskemista.
Melora Walters

Ura

Melora Walters on näytellyt muun muassa elokuvissa Kuolleiden runoilijoiden seura (1989), Boogie Nights (1997), Magnolia (1999), Päämääränä Cold Mountain (2003) ja Perhosvaikutus (2004). Hän näytteli Felicityä televisiosarjassa Kohtaloni Los Angeles vuosina 1998–1999. Vuosina 2006–2010 Walters esitti Wanda Henricksonia HBO:n draamasarjassa Big Love. Hän vieraili televisiosarjassa Täydelliset naiset vuonna 2007.

Yksityiselämä

Walters oli naimisissa Christopher Scotellaron kanssa vuosina 1990–1994. Vuonna 1996 hän meni naimisiin näyttelijäkollegansa Dylan Walshin kanssa. Pari erosi vuonna 2003. Waltersilla ja Walshilla on kaksi lasta, poika Thomas Charles ja tytär Joanna Marie. Walters meni naimisiin Alexander Vendlerin kanssa vuonna 2008, mutta haki avioeroa syksyllä 2010.
Säynejärvi (Kitee)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 6,9 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Järvellä on laaja järvenselkä, joka kerää tuulta hyvin. Itärannasta työntyy länteen pitkä Viitaniemi, jonka pohjoispuolelle jää suojainen 1,7 kilometriä lahti. Lahdenpohjukka on Rutalahden niminen ja lahden suulla on vielä oma Nivanlahti.
Järvessä on laskettu olevan 22 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Saunasaari, Jänissaari ja Iso-Vora ovat yli hehtaarin suuruisia ja loput ovat 19 yli aarin kokoisia. Muita kartassa nimettyjä saaria ovat Punasaari, Palosaari, Sittasaari, Oinassaari, Kertonsaari, Pieni-Vora, Ruohikkoluoto, Pieni- ja Iso Kirrinkallio, Liukunsaari, Suosaari, Kalliosaari, Inkansaari ja Kaksossaaret. Viitaniemen eteläpuolella sijaitsee matala ja leveä Otranlahti ja järven kaakkoispää kapenee sekin lahdenpohjukaksi, jota kutsutaan Suolahdeksi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 59 miljoonaa kuutiometriä eli 0,059 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,7 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Järven pituussuunnassa kulkee pitkä syvänne, jossa on noin kolmen kilometrin matkalla yli 20 metriä syvää. Syvin kohta 25 metriä sijaitsee kartan mukaan kahdessa kohtaa syvännettä.
Järven rantaviivan pituus on 31 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 5 kilometriä. Järven rannat ovat metsämaata, jota soistuminen ja peltotilkut välillä katkaisevat. Järven lounaisrantojen takana on laajat peltoaukeat. Rantojen asutus on harvaa haja-asutusta, mutta vapaa-ajan asuntoja on runsaasti. Kartasta laskien niitä on yli 50. Rannikon ainoa kulmakunta on Rannanpohjukka. Niille johtaa tiet yhdystieltä 4882, joka kiertää järven kauempaa sen eteläpuolelta ylös pohjoiseen. Järven kaakkoispäästöä on matkaa Venäjän rajalle 3,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kiteenjoen–Tohmajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 02) Kiteenjoen valuma-alueella (02.02), jonka Tiekoskenjoen valuma-alueeseen (02.026) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,3 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, koska se on vesistönsä latva-järviä. Tiekoskenjoen valuma-alueella on 9 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista kahdeksan laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Pienijärvi (31 ha), Riihijärvi (34 ha) ja Ryökky (36 ha), jotka laskevat Suonlahteen, Sammallampi (6 ha), joka laskee myös sinne, Tarassi (2 ha) ja Mäntylampi, jotka laskevat Kiviojaa myöten Persepohjukkaan, Pääsimmäinen (8 ha) ja Keskimmäinen (4 ha), jotka laskevat pohjoisrantaan ja vielä Hotari (2 ha), joka laskee Otralahteen.
Järven laskujoki on Tiekoskenjoki, joka lähtee järven Rutalahdesta ja virtaa Tiekosken läpi ja yhtyy 2,5 kilometrin päässä Kiteenjokeen.
Toploader

Toploader oli englantilainen rockyhtye Eastbournesta, joka perustettiin vuonna 1997. Toploader tunnetaan parhaiten King Harvestin "Dancing in the Moonlight" -kappaleen coverista, josta tuli maailmanlaajuinen hitti.
Liina Laasma

Liina Laasma (s. 13. tammikuuta 1992) on virolainen keihäänheittäjä.
Laasma voitti kotiyleisön edessä kultaa vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa, jotka käytiin Tallinnassa Kadrioru staadionilla. Hänen tuloksensa oli 55,99. Hän sijoittui viidenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. 
Hän on karsiutunut loppukilpailusta olympialaisissa 2016, MM-kilpailuissa 2013 sekä EM-kilpailuissa 2016 ja 2018.
Pikkuli

Pikkuli on suomalainen lastenanimaatio vuodelta 2015. Se kertoo pienestä linnunpoikasesta nimeltä Pikkuli. Sarja perustuu Metsämarja Aittokosken lastenkirjaan Lennä Pikkuli, lennä!, joka julkaistiin 2011.

Juoni

Pikkuli elää metsässä pesässä yhdessä äidin, isän, siskon ja veljen kanssa. Hänen parhaita ystäviään ovat Honkkeli-haikara ja pyyperhe, hämähäkki, pöllö ja myyrä. Linnunpoikasen maailmassa on jatkuvasti jotain uutta ja eteen tulee usein vaikeita asioita. Pikkulia auttavat kaikessa hänen perheensä ja ystävänsä. Sarjassa ei ole varsinaista dialogia.
Lesothon loti

Lesothon loti on Lesothon rahayksikkö. Se jakaantuu 100 senteen.
Bandyliigakausi 2008–2009

Suomen mestarit

OLS: Juho-Pekka Airaksinen, Janne Parpala, Vesa Leino, Hannu Simoska, Jarmo Mällinen, Ville-Veikko Angeria, Marko Veittikoski, Markus Kumpuoja, Pertti Virtanen, Matti Immonen, Timo Arjanko, Atte Lämsä, Juha Nousiainen, Kimmo Keränen, Petteri Luomansuu, Sami Harjuoja, Antti Alajoutsijärvi, Ilari Moisala, Hannu Kauttio, Marko Kilpeläinen, Samuli Niskanen.
Taro Tsujimoto

Taro Tsujimoto oli kuvitteellinen japanilainen jääkiekkoilija, jonka Buffalo Sabres väitti varaavansa NHL:n vuoden 1974 varaustilaisuudessa 11. kierroksella varausnumerolla 183.
Tsujimoton väitettiin aikaisemmin pelanneen Tokyo Katanas -nimisessä joukkueessa. Puolet NHL:n joukkueiden toimitusjohtajista ei edes tiennyt, että Japanissa oli jääkiekkoliiga. Nousevan auringon maata pidettiin baseball-maana, mutta edes baseballseurat eivät scoutanneet japanilaisia pelaajia. Tilaisuuden jälkeen media raportoi tapahtuneesta, muun muassa arvostettu kiekkolehti The Hockey News julkaisi Tsujimoton nimen muiden varattujen yhteydessä.
Vasta viikkojen päästä kävi ilmi, että Sabresin omalaatuinen General Manager Punch Imlach oli keksinyt koko nimen päästään. Hän oli kaivanut Taro Tsujimoto -nimisen miehen Buffalon alueen puhelinluettelosta, kyseessä oli ilmeisesti japanilaisen ravintolan kokki. Edes Tokyo Katanas -nimistä joukkueetta ei ole, vaan ”sabre” ja ”katana” tarkoittavat kumpikin miekkaa. Imlach teki varauksen protestina hänen mielestään liian pitkäksi venyneelle varaustilaisuudelle. Varaus mitätöitiin, mutta vasta 15 vuotta myöhemmin NHL muutti tilastoihinsa vuoden 1974 183. varauksen kohdalle tekstin ”invalid claim” – viallinen varaus. Sabres kuitenkin kunnioittaa Imlachin omituisuutta ja seuran omissa tilastoissa, muun muassa mediaoppaassa Tsujimoton nimi komeilee vielä tänäkin päivänä.
Nuori kirkko

Historia

Yhdistys syntyi vuoden 2017 alussa, kun Seurakuntien Lapsityön Keskus, PTK – poikien ja tyttöjen keskus ja Nuorten Keskus yhdistyivät.
Isokeihäsrausku

Ulkonäkö ja koko

Isokeihäsrauskun vartalon halkaisija voi olla kaksi metriä, ja kokonaispituus pyrstö mukaan lukien yli neljä metriä. Isokokoinen yksilö voi painaa 350 kg. Isokeihäsrauskun selkäpuoli on harmaanruskea tai siniharmaa, kummankin kylkievän vieressä on rivi sinisiä pilkkuja ja vatsapuoli on vaalea.

Myrkyllisyys

Lähellä isokeihäsrauskun häntämäisen pyrstön juurta on myrkkypiikki, jolla voi olla pituutta jopa metrin verran. Rausku uusii piikin, jossa on teräviä taaksepäin osoittavia väkäsiä, satunnaisesti pudottamalla sen ja kasvattamalla uuden.
Jos rausku onnistuu iskemään ihmistä, iskukohta turpoaa ja kipu voi kestää kuukausia. Keihäsrausku ei ole aggressiivinen, mutta voi iskeä, jos se tuntee olonsa uhatuksi. Rauskun päälle voi astua vahingossa, koska niillä on tapana maata pohjassa osittain hiekkaan hautautuneena.
Isokeihäsrausku on maailman toiseksi myrkyllisin kala. Myrkyllisin kala on velhokala.
Australialainen televisiojuontaja ja villieläinasiantuntija Steve Irwin kuoli syyskuussa 2006 isokeihäsrauskun pistettyä häntä myrkkypiikillä lähelle sydäntä Isolla valliriutalla Koillis-Australiassa. Hän oli parhaillaan kuvaamassa vaarallisia merieläimiä käsittelevää luontodokumenttia.
Barramundi

Ulkonäkö ja koko

Barramundeilla on hopeiset suomut, jotka saattavat vaihtaa väriä ympäristön mukaan. Barramundi saattaa kasvaa 1,8 metrin mittaiseksi. Suurin tunnettu yksilö painoi 60 kg.

Levinneisyys ja käyttö

Barramundeja tavataan Indopasifisella merialueella. Niiden levinneisyysalue ulottuu Persianlahdelta Kiinaan, Japaniin ja Australian pohjoisrannikolle. Barramundit pystyvät elämään merivedessä tai makeassa vedessä. Niitä kasvatetaan ruokakalaksi Thaimaassa, Indonesiassa ja Australiassa. Barramundit ovat yleisiä urheilukalastuksen kohteita.
Yleisöakvaario

Yleisöakvaario on eläintarhaa vastaava laitos, jossa esitellään vedessä eläviä eläimiä, lähinnä kaloja. Yleisöakvaariossa on yleensä ainakin yksi niin iso allas, että siellä voidaan pitää lajeja, jotka eivät pärjäisi kotiakvaariossa: haita, delfiineitä tai hylkeitä.
Ensimmäinen yleisöakvaario avattiin vuonna 1853 Lontoon eläintarhan yhteydessä. 
Monet varhaiset akvaariot rakennettiin rannikolle ja suunniteltiin käyttämään paikallista merivettä. Nykyisin hyvien suolasekoitusten ja puhtaan vesijohtoveden ansiosta akvaarioita voi olla sisämaassakin.  Suomessa  Maretarium käyttää merestä pumpattua vettä, kun taas Helsingin Sea Life sekoittaa merivetensä hanavedestä ja suolasta.
1980-luvulta alkaen on moniin yleisöakvaarioihin rakennettu akryylinen tunneli, jossa katsojat pääsevät tarkastelemaan haita ja muita isoja kaloja alhaalta päin.
Liu Dehai

Liu Dehai (kiin. 刘德海, Liú Déhǎi; s. 13. elokuuta 1937) on kiinalainen pipansoittaja. Hän aloitti vuonna 1954 opiskelun Lin Shichengin johdolla ja pääsi kolme vuotta myöhemmin Keskusmusiikkikonservatorioon pääaineenaan pipansoitto. Hänen pääasiallisena opettajanaan pysyi Lin Shicheng, mutta hän sai oppia myös Cao Anhelta, Sun Yudelta ja Yang Dajunilta. Valmistuttuaan vuonna 1960 hän ryhtyi itse opettamaan konservatoriossa. Myöhemmin hänestä tuli Kiinan musiikkikonservatorion professori ja varapuheenjohtaja.
Liu on esiintynyt monissa maissa ja popularisoinut sovittamaansa kiinalaista kansanmusiikkia. Hän on myös säveltänyt omia teoksiaan pipalle. Hän on esiintynyt solistina Kiinan keskusfilharmonikkojen kanssa. Hän on tulkinnut muun muassa Seiji Ozawan johdolla pipalle ja orkesterille sävelletyn Little Sisters on the Prairie -konserton (1977), jota oli itse säveltämässä Wu Zuqiangin ja Wang Yanqiaon kanssa.
Liun oppilaiden joukossa on ollut Lingling Yu.
Ilmari Rahola

Ilmari Antero Rahola, vuoteen 1906 Helenius (26. marraskuuta 1899 Mänttä – 26. helmikuuta 1968 Helsinki) oli opetusneuvos, joka teki elämäntyönsä osuustoiminnan parissa.

Henkilöhistoria

Ilmari Raholan vanhemmat olivat kauppias Johan August Helenius ja Anna Kristina Alenius ja puoliso vuodesta 1924 Eeva Kyllikki Marsio. Pääjohtaja, kontra-amiraali Eero Rahola ja professori Jaakko Rahola olivat hänen veljiään. Ilmari Rahola tuli ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Hän toimi Hämeen Sanomien toimitussihteerinä 1918–1920, Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä 1923–1934, Suomen Osuustoimintalehden toimitussihteerinä 1923–1930, Pellervon kirjeopiston johtajana vuodesta 1930 ja Pellervo-seuran sihteerinä vuodesta 1934. Vuonna 1965 Rahkola jäi eläkkeelle Pellervo-seuran pääsihteerinä. Opetusneuvoksen arvonimen hän sai 1959.
Leukin alue

Leukin alue (saks. Bezirk Leuk, ransk. District de Loèche ) on yksi Sveitsin 148:sta ja Wallisin kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. Maantieteellisesti Leukin alue sijaitsee Rhônen laaksossa ja sen rinteillä.

Asukkaat ja kieli

Leukin alue on saksankielinen: vuonna 2000 Leukin alueen vakituista asukkaista 92 % oli saksankielisiä. Ranskankielisiä oli 2 %, italiankielisiä 1 % ja muun kielisiä noin 5 %.
Göran Stenius

Göran Erik Stenius (9. heinäkuuta 1909, Viipuri – 21. kesäkuuta 2000, Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja, ulkoministeriön virkamies ja kirjailija.
Stenius pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1935. Toimittajana hän työskenteli vuosina 1933–1941 ja oli Valtioneuvoston tiedotuskeskuksen palveluksessa 1940–1941 ja Valtion tiedotuslaitoksen edustajana Tukholmassa 1941–1942. Ulkoministeriön palveluksessa Stenius oli Vatikaanin asiainhoitajana 1947–1951, ministeriön jaostosihteerinä 1951–1965 ja jaostopäällikkönä 1965 sekä viimeksi lähetystöneuvoksena Lontoossa 1969–1973. Stenius sai professorin arvonimen 1995.
Monet Steniuksen kirjat sijoittuivat Karjalaan. Näitä teoksia olivat historiallinen romaani Hungergropen, Viipuri-romaani Fästningen ja romaani Brödet och stenarna. Steniuksen esseekokoelmat ja romaani Klockorna i Rom taas liittyivät Roomaan. Vuonna 1937 ilmestynyt Femte akten on kertomus Olavi Paavolaisen kanssa natsi-Saksaan tehdysta vierailusta.
Livechat.fi

Ohjelmisto

Livechat.fi esittää aikuisviihde-elokuvia klo 00.00 alkaen, tämän jälkeen kanavalla jatkaa aamukuuteen asti Kuvalinko. Ulkomaalaisia elokuvia ei ole tekstitetty suomeksi.
Brown Chapel A.M.E. Church

Brown Chapel A.M.E. Church on kirkko joka sijaitsee Martin Luther Kingin kadun varrella Selman kaupungissa Alabaman osavaltiossa Amerikan Yhdysvalloissa. Kirkko valmistui vuonna 1908. Vuonna 1997 kirkko pääsi National Historic Landmark -rekisteriin. Kirkon suunnitteli amerikkalainen arkkitehti A. J. Farley.
Vuonna 1965 Brown Chapelissa kokoontui kansalaisoikeusliikkeen aktivisteja ennen lähtöään Selma–Montgomery-marsseille.
Paljon onnea vaan

Paljon onnea vaan (engl. Happy Birthday to You) on laulu, joka perinteisesti lauletaan henkilölle tämän syntymäpäivän kunniaksi. Kappaleen melodia on peräisin yhdysvaltalaisten siskosten Patty ja Mildred J. Hillin vuonna 1893 säveltämästä laulusta Good Morning to All (suom. Hyvää huomenta kaikille). Sanoittajaa ei tiedetä – nykyiset englanninkieliset sanat ilmestyivät ensimmäisen kerran eräässä laulukirjassa vuonna 1924. Suomenkieliset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila. Laulua lauletaan päivänsankarille usein myös päiväkodeissa ja kouluissa. Joskus päivänsankari saa esittää toivomuksen laulun jälkeen.
Laulun tekijänoikeudet ovat rauenneet viimeistään 1.1.2017. Yhdysvalloissa laulun tekijänoikeudet päätyivät erään yritysoston kautta vuonna 1998 Warner Chappel -yhtiölle, joka on nykyisin osa Time Warner -konsernia. Oikeus totesi myöhemmin ettei yhtiö saanut kaupassa sanoituksen tekijänoikeuksia. Suomennoksen tekijänoikeudet ovat voimassa 1.1.2085 saakka.
Metsämittari

Koko ja ulkonäkö

Metsämittarin sukupuolet eroavat ulkonäöltään jonkin verran. Koiraiden pääväri on tummanruskea ja sekä etu- että takasiivissä tummien poikkivöiden välisillä alueilla on nähtävissä runsaasti kellertäviä pilkkuja, jotka saattavat muodostaa siiville jopa kellertäviä alueita. Tuntosarvet ovat huomiota herättävän sulkamaiset. Naaraat ovat yleisvaikutelmaltaan selvästi koiraita harmaampia, ja niiden siivissä tummanruskeaa väriä rikkoo yleensä lähes valkoinen kuviointi. Tuntosarvet ovat rihmamaiset. Joskus tavataan lähes yksivärisiä yksilöitä. Metsämittarin siipiväli on 22–30 mm, naaraat ovat koiraita pienempiä.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan Euroopasta Siperian poikki Itä-Aasiaan. Suomessa lajia tavataan koko maassa. Lentoaika on toukokuun lopulta kesäkuun loppuun.

Elinympäristö ja elintavat

Yöperhosmaisesta ulkonäöstään huolimatta metsämittari on aktiivinen vain valoisaan aikaan. Se on erittäin yleinen laji, joka viihtyy avoimissa metsissä, soilla ja tienvarsilla.

Ravintokasvi

Toukat syövät laajaa kirjoa eri kasvilajeja, mm. kanervaa, mustikkaa, juolukkaa, suopursua, koivuja sekä saroja.