google/wiki40b huggingface dataset:
Turku 1500-luvulla

Kustaa Vaasan matkat Turkuun

Rauhan alettua Kustaa Vaasa tutustui perusteellisesti valtakuntansa eri osiin. Kesällä 1530 oli vuorossa Suomi, joka oli sotien jälkeen pysynyt uskollisena Kustaalle. Kuninkaan ensimmäisen Suomen vierailun keskipisteenä oli Turun linna, jossa hän asui käyntinsä ajan elokuusta syyskuun toiselle viikolle. Kustaalle linnasta näyttää jääneen varsin synkkä kuva, mikä ilmenee hänen myöhemmistä kirjeistään. Turun linna oli 1500-luvun alussa hyvin vanhanaikainen, sen viimeiset laajat korjaukset oli tehty lähes sata vuotta aikaisemmin.
Vanhanaikaisuutta lisäsi Kustaan mielestä myös se, että ruotsalaisia linnoja oli jo tuossa vaiheessa uudistettu renessanssi rakennusihanteita vastaaviksi.

Herttuakunnan synty

4. kesäkuuta 1556 Juhana III sai käskyn isältään Kustaa Vaasalta "että hän kiiruusti lähtee Kuninkaallisen Majesteetin luo", joka tällöin oli vierailulla Turussa. Jo saman kuun lopulla, 27. kesäkuuta, muutamaa päivää ennen paluutaan Tukholmaan, Kustaa antoi Turun linnassa läänityskirjan, jonka mukaan Juhana sai hallittavakseen Suomen herttuakunnan joka sisälsi nykyiset Varsinais-Suomen, Satakunnan ja Ahvenanmaan alueet. Uutta Suomen herttuakuntaa alkoi johtamaan nyt Suomen herttuana vain 18-vuotias Juhana III. Nuori Juhana oli Turun linnassa ajoittain yksinäinen ja turhautunut. Ruotsalainen hovineiti Kaarina Hannuntytär oli nuoren Juhanan vihkimätön vaimo ja synnytti hänelle neljä lasta.
Vuonna 1562 Juhana avioitui Puolan kuninkaan sisaren, Katariina Jagellonican kanssa ja Turun linnassa alkoi loistelias renessanssielämä. Herttuan ja herttuattaren kautta Turkuun tulivat renessanssin ajan uudet ruokailutottumukset, taideharrastukset ja muoti. Turkulaiset saivat nähdä välähdyksiä keskieurooppalaisesta loistosta. Turun linnan salit koristeltiin kuvakudoksilla ja taide-esineillä, ja juhlat seurasivat toisiaan. Juhana III johti Suomea melko itsenäisin ottein, vaikka kyseessä olikin Ruotsin kuninkaan alaisuudessa ollut alue.

Veljessodat

Linnan loistokaudesta ei tullut pitkäaikaista. Kustaa Vaasan kuoleman jälkeen vuonna 1560 valtaistuimelle nousseen Juhanan veljen Eerik XIV:n ja Juhanan välille syntyi erimielisyyksiä Juhanan itsenäisen ulkopolitiikan ja Eerikin epäluuloisuuden vuoksi. Kuningas antoi valloittaa Turun linnan kesällä 1563, ja vain yhdeksän kuukautta Katariina Jagellonican saapumisen jälkeen herttuapari vietiin vangittuna Ruotsiin. Samalla tyhjennettiin Turun linna kalustosta ja sisustuksesta.
Osat vaihtuivat myöhemmin, kun Eerik joutui luopumaan kruunustaan vuonna 1568. Hänet siirrettiin pari vuotta myöhemmin vangiksi Turun linnaan. Kun Eerik kuoli 1577, hänen puolisolleen ja lapsilleen lahjoitettiin Kangasalan Liuksialan kartano, jossa Kaarina Maununtytär vietti elämänsä loppuvuodet.
Kuubansirkkunen

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kuubansirkkunen on noin 12 cm. Selästään lintu on oliivinvihreä. Naama on musta ja pään sivujen ja kaulan höyhenet ovat väriltään keltaiset. Naaraiden pään keltainen alue ei ole yhtä laaja kuin koirailla ja naama on suureksi osaksi kastanjanruskea.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kuubansirkkunen elää Kuubassa, Bahamassa sekä Turks- ja Caicossaarilla. Lajin elinympäristöä ovat pääasiassa pensaikkoiset peltojen reunamaat. Lisäksi lintu voi elää myös mäntymetsissä.

Elintavat

Pesimäkaudella kuubansirkkuset muodostavat vahvan suhteen ja koiraat puolustavat reviiriään hyvin voimakkaasti. Pesimäkausi kestää huhtikuulta kesäkuulle. Pallomainen pesä sijaitsee pensaassa tai puussa. Naaras munii kahdesta kolmeen valkeahkoa pilkullista munaa.
Pesimäkauden ulkopuolella kuubansirkkuset liikkuvat pienissä ryhmissä. Lajin ravinto koostuu siemenistä ja pienistä hedelmistä.
Jaslene Gonzalez

Jaslene Gonzalez (s. 29. toukokuuta 1986 Puerto Rico) on yhdysvaltalainen malli, joka voitti Huippumalli haussa -ohjelman kahdeksannen tuotantokauden.
Gonzalez on syntynyt Puerto Ricossa, mutta hän kasvoi Chicagossa. Hän oli tehnyt hieman mallin töitä jo ennen osallistumistaan Huippumalli haussa -ohjelmaan.
Paul Anka

Yksityiselämä

Anka oli avioliitossa Anne De Zoghebin kanssa 16. helmikuuta 1963 – 28. syyskuuta 2000. De Zoghebin isä oli libanonilainen diplomaatti kreivi Charles de Zogheb. Anka ja De Zogheb tapasivat San Juanissa, Puerto Ricossa vuonna 1962. Anne De Zogheb on ranskalaista ja egyptiläistä taustaa.
Pariskunta avioitui Pariisin  Orlyn lentoasemalla.  Heillä on viisi tytärtä: Amelia, Anthea, Alicia, Amanda (naimisissa Jason Batemanin kanssa) ja Alexandra.
Anka meni uudelleen naimisiin ruotsalaisen Anna Yeagerin kanssa kesällä 2008 ja heillä on yhteinen poika Ethan (syntynyt 2005). Pari erosi vuonna 2010.
Paul Anka on antiokkiittikristitty.

Esiintymiset Suomessa

Suomessa Paul Anka on käynyt esiintymässä Linnanmäellä vuonna 1959, Lappeenrannassa vuonna 1989, Porin jazzfestivaaleilla 19. heinäkuuta 2007 ja vuonna 2012, Tampereella kolmesti 6. elokuuta 2008 sekä 9. ja 10. elokuuta 2009. Hän oli myös mukana Juha Tapanisen ohjaaman elokuvan Iskelmäprinssi (1991) Las Vegas -kohtauksessa. Elokuvan lopussa on arkistokuvaa Ankan esiintymisestä Linnanmäellä. Taustamusiikkina Anka esittää elokuvassa kappaleensa "How Long".
Jukka Nyblom

Jukka Nyblom on suomalainen tilastotieteilijä ja emeritusprofessori. Hän työskenteli Jyväskylän yliopistossa tilastotieteen professorina 2006–2016. Aiemmin hän oli 1998–2006 Joensuun yliopiston tilastotieteen professorina.

Akateeminen ura

Jukka Nyblom opiskeli tilastotiedettä Tampereen yliopistossa ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi. Tohtoriksi hän väitteli tilastotieteen alalta 1984 Joensuun yliopistossa. Väitöskirjassaan (Comparisons of tests for the presence of random walk coefficients in two simple linear models) hän teki vertailuja satunnaiskulkukertoimien (engl. random walk coefficient) esiintymisestä tilastollisissa testeissä kahden yksinkertaisen lineaarimallin avulla. Hän on myöhemminkin tutkinut vastaavanlaisia tilastollisia lineaarimalleja.
Valmistumisen jälkeen Nyblom työskenteli erilaisissa opetus-, hallinto- ja tutkimustehtävissä Vaasan korkeakoulussa sekä Tampereen ja Joensuun yliopistoissa. Vuodesta 1998 hän toimi Joensuun yliopiston tilastotieteen professorina. Tampereen yliopiston tilastotieteen dosentti Nyblom on ollut vuodesta 1989. Sen ohella hän on Turun, Oulun ja Helsingin yliopistojen dosentti. 
Nyblom nimitettiin vuonna 2006 tilastotieteen professoriksi Jyväskylän yliopistoon ja hän aloitti tehtävässään heinäkuun alussa 2006. Professorin tehtävien lisäksi hän on toiminut mm. matematiikan ja tilastotieteen laitoksen varajohtajana. Hän ohjasi uransa aikana useita väitöskirjoja.
Tilastotieteen opetusta varten Nyblom on kirjoittanut oppimateriaalia. Eräs viimeisimmistä hänen laatimistaan luentomonisteista on Yleistetyt lineaariset mallit, joka ilmestyi vuonna 2015. Moniste pohjautuu professori Nyblomin aiemmin luennoimaan materiaaliin. Hän on aiemmin julkaissut myös muita teoksia tilastotieteen alalta. Timo Mäkeläisen kanssa hän kirjoitti ja julkaisi jo vuonna 1981 teoksen Comparisons of tests for the presence of random walk : coefficients in a simple linear model, joka vertailee erilaisia satunnaiskulkua testaavia tilastollisia testejä soveltaen lineaarista tilastollista mallia, jossa on käytetty erilaisia kertoimia (engl. coefficient). Hän laajensi tässä teoksessa esittämiään teemoja myöhemmin (1984) väitöskirjassaan, jossa hän tarkasteli kahta lineaarimallia yhden sijasta.
Nyblom siirtyi jäi toimestaan eläkkeelle 31. elokuuta 2016. Hän jatkaa tilastotieteellistä tutkimustaan emerituksena.

Tutkimustyö

Tilastotieteilijänä Nyblom on tutkinut mm. aikasarja-analyysejä. Lisäksi hän on perehtynyt erilaisiin niin kutsuttuihin robusteihin menetelmiin. Ne liittyvät robustin tilastotieteen nimellä tunnetun tutkimusalan tutkimukseen. Nyblomin tutkimustyön pääpainopiste on ollut tilastotieteen teorian tutkimuksessa. Hän on tehnyt tutkimusyhteistyötä useiden tilastotieteilijöiden kanssa.
Clothing+

Clothing+ oli vuosina 2001–2018 toiminut suomalainen vaatetusalan yritys, joka oli keskittynyt puettavaan teknologiaan ja älyvaatteisiin. Kankaanpäässä toiminut yritys sai alkunsa vuonna 1998 perustetusta Reima Oy:n puettavan teknologian kehitysosastosta, josta 2001 muodostettiin oma yhtiö Clothing+. Vuonna 2008 se siirtyi toimivan johdon haltuun, kunnes Yhdysvaltalainen pörssiyhtiö Jabil Circuit osti yhtiön vuonna 2015 perustaen samalla vastaavan tutkimus- ja kehittämislaboratorion Floridaan. Elokuussa 2018 Jabil ilmoitti sulkevansa Kankaanpään yksikön ja siirtävänsä sen toiminnot Floridaan. Clothing+:lla oli myös toimistot Tampereella ja Shanghaissa. Lisäksi yhtiö omisti tekstiilielektroniikkaa valmistavan tehtaan Kiinan Deqingissä, jossa sillä oli noin 350 työntekijää.
Yrityksellä oli enimmillään Kankaanpäässä noin 40 työntekijää. Se tei myös yhteistyötä Tampereen teknillisen yliopiston sekä Nokian, Suunnon ja Polar Electron kanssa. Kankaanpäässä tehtyihin innovaatioihin lukeutuu muun muassa sykettä mittaava aluspaita.
Suutarinkorvan silta

Suutarinkorvan silta on Rovaniemen Saarenkylässä sijaitseva silta, jonka ali virtaa Kemijoki. Silta on nykyään kaksi siltaa: vanha rautatiesilta, joka oli yhdistetty maantie/rautatiesilta vuoteen 1995 asti ja uusi maantiesilta.

Siltojen historia

Vanhempi silta valmistui 1930 yhdistettynä rautatie/maantiesiltana rataosalle Rovaniemi-Kemijärvi. Saksalaiset tuhosivat sillan illalla 14.10.1944 suomalaisten joukkojen ollessa jo sillan lähistöllä . Silta saatiin uudelleenrakennettua vuoteen 1951 mennessä. Vuonna 1995 valmistui uusi maantiesilta, joka poisti maan viimeisimpiin kuuluneen samassa tasossa liikennettä välittävän yhdistetyn rautatie/maantiesillan. 
Valtatie 4 eli Jäämerentie kulki sillan kautta vuoteen 1967 asti, jolloin Ounasjoen silta valmistui.
Sillan alla on puusilta, joka poltettiin kesällä 2007. Siltaa remontoitiin kesän 2010 aikana.
Sanna Annukka

Sanna Annukka (s. 1983) on suomalais-brittiläinen graafinen suunnittelija ja kuvittaja. Hän on valmistunut 2005 Brightonin yliopistosta ja erikoistunut koulutuksessaan serigrafiaan. 
Annukka on suunnitellut brittiläiselle yhtyeelle Keanelle levyn Under the Iron Sea kannen. Kevääksi 2008 hän on suunnitellut kangaskokoelman Marimekolle. Aiheita hän ammentaa Kalevalasta. Hänen esikuviaan ovat Maija Isola, Kaj Franck, Erik Bruun ja ruotsalainen keraamikko Stig Lindberg. 
Sanna Annukan isä on britti, äiti suomalainen. Hän on asunut lapsuutensa sekä Suomessa että Britanniassa.
Järvistenjärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,8 metriä mpy.
HMS Modeste (U42)

Palvelus

Alus romutettiin maaliskuussa 1961.
Linnalääni

Linnalääni (ruots. slottslän) oli valtion hallintoalue Ruotsissa ja Suomessa keskiajalta uuden ajan alkuun. Sen keskuksena oli linna, ja päällikkönä toimi joko kuninkaan tai aateliston luottamusta nauttiva käskynhaltija. Linnaläänin hallinnoima alue vastasi yleensä maakuntalaitoksen yhtä maakuntaa. Linnalääni jakautui voutikuntiin ja hallintopitäjiin. Kirkolla oli oma hallintojärjestelmänsä.
Länsi-Euroopassa keskiajalla yleisesti vallinnut läänityslaitos vaikutti linnaläänien kehitykseen, mutta Pohjolassa läänityslaitos ei koskaan vakiinnuttanut asemaansa sellaiseksi, kuin se oli muualla Euroopassa. Linnaläänien synty Suomessa liittyy Ruotsin vallan vakiintumiseen ja sen ajoittaminen on hajanaisten vuosilukujen varassa. Linnaläänit korvattiin vuoden 1634 hallitusmuodossa ja sitä seuranneessa maaherrain johtosäännössä luoduilla maaherrakunnilla, jotka olivat myöhemmän läänijaon perusta.
Linnaläänien päälliköt ja heidän alaisensa jakoivat oikeutta, keräsivät veroja ja hoitivat alueen puolustusta. Verot kuuluivat kuninkaalle, mutta linna ja linnanpäällikkö saivat niistä osansa. Linnaläänejä alettiin 1300-luvulta alkaen jakaa hallintopitäjiin, jotta käräjäpiirit ja veroalueet olisivat kohtuullisen kokoisia.
Kustaa Vaasan ollessa kuninkaana 1523–1560 laajat linnaläänit jaettiin pienemmiksi voutikunniksi. Linnanpäälliköt menettivät esimiesasemansa veronkantoa ja varojen käyttöä koskevissa asioissa vouteihin nähden. Kuninkaan valta lisääntyi tällöin merkittävästi, koska voudit olivat suoraan kuninkaalle tilivelvollisia virkamiehiä.
Redi (merenkulku)

Redi (myös reti) on sataman ulkopuolinen suojainen ankkuripaikka. Redillä ollaan monista syistä, esimerksi odotetaan satamaan pääsyä lastin tai matkustajien purkua tai lastausta varten tai laivaa puhdistetaan. Siellä oleminen on myös halvempaa kuin satamassa.
Stadin slangissa redi tarkoittaa myös reilua.
Sarajärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.326) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 160,4 metriä mpy.
Inga-Britt Wik

Inga-Britt Wik, oik. Inga-Britt Amnell, (18. joulukuuta 1930 Vaasa – 31. heinäkuuta 2008 Vaasa) oli suomenruotsalainen opettaja, kirjailija ja runoilija. Hän oli koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.

Henkilöhistoria

Wik toimi Helsingin yliopiston ruotsin kielen lehtorina 1961–1988. Hänen puolisonsa oli vuosina 1954–1962 Jörn Donner. Wik kertoi avioliitostaan kahdessa romaanissaan, Ingen lycklig kärlek (1988) ja Bryta upp (1996).

Kirjallinen tuotanto

Wik julkaisi esikoiskokoelmansa Profil 1952, jolloin ruotsinkielisen Pohjanmaan runous oli vahvoilla. Runojen lisäksi Wik kirjoitti kirjailija Lars Huldénin elämäkerran Strövtåg i ordskogen (2002), romaaneja ja novellikokoelman. Viimeiseksi jäänyt runoteos Skriver i dagarnas bok ilmestyi postuumisti 2008.
Hän laati oppikirjoja nimellä Inga-Britt Amnell.
Karvamansikka

Ulkonäkö ja koko

Karvamansikka kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Rönsyjä on runsaasti, ja ne voivat kasvaa parikin metriä pitkiksi. Varsi, lehtiruodit ja kukkaperät ovat ulospäin tai alaviistoon sirottavien karvojen peitossa. Lehdet ovat kolmesormisia ja alta tiheään lyhytkarvaisia. Lehdykät ovat soikeita tai vinoneliömäisiä ja sahalaitaisia, ja lehdykän kärkihammas selvästi muita pienempi. Kukan valkeat terälehdet ovat 8–10 mm pituisia, vastapuikeita, suippoja ja eivät kosketa toisiaan. Verholehdet ovat marjan myötäisiä. Karvamansikka kukkii touko-kesäkuussa. Marja on karvainen ja vaikeasti irtoava.
Karvamansikka muistuttaa ulkonäöltään ahomansikkaa (F. vesca). Tärkein tuntomerkki on marjan ulkonäkö: karvamansikat ovat usein kypsinäkin osittain vihertäviä, ja niiden siemenet ovat hiukan sisäänpainuneita. Keskimmäisen lehdykän hampaat ovat kärjestä lyhyemmät kuin sivuilta, kun taas ahomansikalla pisimmät hampaat ovat lehdykän kärjessä.
Karvamansikka voi risteytyä ahomansikan kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.

Levinneisyys

Karvamansikkaa tavataan Euroopassa Keski-Ranskasta itään läpi Etelä-, Keski- ja Itä-Euroopan aina Keski-Aasiaan saakka. Pohjoisessa lajin esiintymisalue ulottuu Etelä-Norjaan, -Ruotsiin ja -Suomeen. Lisäksi sitä tavataan Kaukasuksen alueella. Suomessa laji on melko harvinainen, ja sitä tavataan Ahvenanmaalla sekä muutamin paikoin Etelä-Suomessa.

Elinympäristö

Karvamansikkaa tavataan tyypillisesti kedoilla, pientareilla ja kuivilla niittytöyräillä. Laji on kalkinsuosija.
Taifuuni Bess

Taifuuni Bess oli vuoden 1982 taifuunikauden 11. trooppinen myrsky, kuudes taifuuni ja ensimmäinen supertaifuuni. Korkeimman tuulen nopeutensa 260 km/h se saavutti avomerellä. Se aiheutti 59 kuolonuhria Etelä-Japanissa.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1920

Suomen mestarit

Maalivahti: Yngve Stormbom, Puolustajat: Bruno Kling, Ivar Grannas, Tukimiehet: Erik Knutsson, Charles Stormbom, Martin Jansson, Hyökkääjät: Paul Kulves, Torsten Österlund, Einar Grannas, Östen Wikman, Adolf Höglander.
Scania OmniCity

Ensimmäinen sukupolvi (1998-2006)

Ensimmäinen sukupolvi esiteltiin vuonna 1998. Se oli varustettu silloin CN94UA/B-alustalla. Ensimmäisen sukupolven valmistus loppui vuonna 2006.

Toinen sukupolvi (2006-2011)

Toinen sukupolvi esiteltiin vuonna 2006. Siinä on uudempi alusta sekä ympäristöystävällisempi moottori. Toisen sukupolven korvasi vuonna 2011 esitelty Scania Citywide LF jonka alusta on sama.
Robin Hobb

Elämä

Kalifornialaissyntyinen Ogden on viettänyt suuren osan elämästään Alaskassa. Kirjoittamisen hän aloitti vuonna 1971. Aluksi Ogden kirjoitti useisiin alaskalaisiin sanomalehtiin lehtijuttuja ja aikakauslehtiin runoja ja novelleja. Fantasian ja science fictionin kirjoittamisen hän aloitti 1970-luvun loppuun mennessä.
Nykyään Ogden asuu Tacomassa, Washingtonin osavaltiossa. Hän avioitui 18-vuotiaana kalastajasukuisen miehensä kanssa, joka nykyään purjehtii merillä rahtilaivan koneenkäyttäjänä. Heillä on neljä lasta.

Kirjoitustyö

Realm of the Elderlings -sarjanimeä käytetään hänen Kuuteen Herttuakuntaan ja sen naapureihin sijoittuvista tarinoistaan, joihin kuuluvat Näkijän taru -sarja, Liveship Traders -sarja ja Lordi Kultainen -trilogia, kaksi novellia ("Homecoming" ja "The Inheritance") sekä Sadekorpeen sijoittuvat The Rain Wild Chronicles -sarjan teokset The Dragon Keeper, Dragon Haven, City of Dragons ja The Blood of Dragons. 
Näkijän taru kertoo äpäräprinssi Fitz Uljas Näkijän tarinan, hänen kasvunsa mieheksi levottomissa olosuhteissa. Fitzistä koulitaan salamurhaaja, toimimaan varjoissa kuninkaan apuna. Fitzillä on sekä sukunsa perinteinen taikuus, Taito, että pelätty ja halveksittu eläintaikuus, Vaisto. 
Liveship Traders ei jatka Fitzin tarinaa, vaan siirtyy etelämmäksi Kasalan kaupunkiin. Siellä asuvilla kauppiailla on elolaivoja, ihmeellisiä aluksia, jotka puhuvat ja ajattelevat. Mukana on yksi Näkijän tarusta tuttu hahmo. Aikajanalla tämä sijoittuu Fitzistä kertovien sarjojen väliin.
Lordi Kultaisen tapahtumat palaavat jälleen Fitziin ja Kuuteen Herttuakuntaan. Fitz on viitisentoista vuotta vanhempi kuin Salamurhaajan taipaleen lopussa, mutta hänen ei anneta vanheta rauhassa. Hallitsijasuku tarvitsee edelleen hänen apuaan ja erityisiä taitojaan. Liveship Traders -sarjasta tuttuja henkilöitä tulee käymään Kuudessa Herttuakunnassa.
Soldier Son -trilogia sijoittuu uuteen maailmaan, ja sen päähenkilönä on Nevare Burvelle.
Virttoonlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,2 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Pato-ojan valuma-alueeseen (14.134) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,2 metriä mpy.
La Palma

Maantiede ja luonto

La Palman saari on tuliperäinen ja syntynyt vedenalaisen tulivuoren purkauksessa, jonka yhteydessä sen huippu on romahtanut ja muodostanut kalderan, Caldera de Taburienten. Saaren korkein kohta, Roque de los Muchachos, on 2 426 metriä merenpinnan yläpuolella ja on kalderan reunamuodostuman pohjoinen osa. Kalderan alueet muodostavat kansallispuiston. Viimeisin La Palman tulivuorenpurkaus tapahtui vuonna 1971, kun saaren eteläkärjessä oleva Teneguia-tulivuori purkautui.
Saaren useimmat rannat ovat kallioisia, mutta siellä täällä on mustia hiekkarantoja, jotka ovat muodostuneet murentuneesta laavasta. Niitä on mm. Tazacortessa, Puerto Naosissa ja Los Cancajosissa. Saaren luonto on monin paikoin vehreää ja etenkin saaren pohjoisosassa on runsaasti metsiä. Näistä on syntynyt saaren lisänimi La Isla Bonita (kaunis saari).

Matkailu

La Palma on useimmille vielä tuntematon matkailukohde. Upean luonnon ansiosta saari sopii erinomaisesti vaeltajille ja muille aktiivilomailijoille. Saarella voi viettää myös rauhallista lepolomaa laavahiekkaisten rantojen äärellä. Eksoottiset suola-altaat ovat La Palman erikoisuus ja matkailuvaltti.
Monet tähtiharrastajat pitävät saarta yhtenä maailman parhaista tähtientarkkailupaikoista. Roque de los Muchachosin reunalla on useita observatorioita, muun muassa Nordic Optical Telescope, joka on pohjoismaiden yhteinen tähtitorni ja on varustettu 2,5 m peilikaukoputkella.
Saaren pääkaupunki Santa Cruz de La Palma on pieni, tunnelmallinen kaupunki, jossa vaalitaan perinteistä kanarialaista arkkitehtuuria.

Liikenne

La Palman lentoasema sijaitsee noin kahdeksan kilometriä pääkaupunki Santa Cruz de La Palman eteläpuolella. Saaren tieverkosto on hyväkuntoinen, mutta suurten korkeuserojen takia monin paikoin mutkainen ja mäkinen, ja kätevimmin saarella pääsee liikkumaan omalla autolla. Saarella on myös toimiva joukkoliikennejärjestelmä.
Pyhän Patrickin päivä

Pyhän Patrickin päivä (engl. Saint Patrick’s Day, iiriksi Lá Fhéile Pádraig) on Irlannin kansallispäivä, jota vietetään vuosittain 17. maaliskuuta maan suojeluspyhimyksen Pyhän Patrickin muistoksi. Irlannin lisäksi päivää juhlitaan laajalti ympäri maailman esimerkiksi Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Britanniassa.
Juhlaperinteisiin kuuluu muun muassa kolmiapilan kantaminen vaatteissa ja vihreään pukeutuminen. Alkuperältään juhla on kristillinen, vaikka se on nykyään saanut myös monenlaisia maallisia muotoja. Monet päivään liittyvät perinteet ovat varsin tuoreita. Esimerkiksi vihreään pukeutumisen on vanhastaan uskottu tuovan epäonnea, sillä väri on keijujen suosiossa. Pyhän Patrickin tunnusvärinä on ollut vihreän ohella myös sininen. Hartaan katolisessa Irlannissa Pyhän Patrickin päivä oli aikoinaan pitkäperjantain ohella vuoden toinen päivä, jolloin kaikki pubit olivat kiinni.
Biotiitti

Biotiitti (K(Mg,Fe)₃AlSi₃O₁₀(OH,F)₂) eli tumma kiille on silikaattimineraali, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan muskoviittia (vaaleaa kiillettä). Se on väriltään mustaa tai tummanruskeaa ja läpinäkymätöntä, mutta lohkeaa hyvin helposti ohuiksi vaaleanruskeiksi ja läpikuultaviksi liuskoiksi. Se on hyvin yleinen kivimineraali mm. graniitissa, gneississä ja kiilleliuskeissa. Rapautuessaan se muuttuu pronssinruskeaksi, joka usein näyttää kullanväriseltä tai metalliselta.
Yrjö Saastamoinen

Yrjö Herman Saastamoinen (11. heinäkuuta 1888 Kuopio – 1. syyskuuta 1966 Kuopio) oli suomalainen diplomaatti ja toimitusjohtaja.
Saastamoisen vanhemmat olivat kauppaneuvos Herman Saastamoinen ja Alexandra Tengman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja opiskeli useissa ulkomaisissa yliopistoissa 1908–1914.
Saastamoinen oli Suomen Berliinin lähetystön avustajana 1918, ulkoministeriön 2. sihteerinä 1919, vt. valtuutettuna Haagissa 1919,
asiainhoitajana Haagissa ja Brysselissä 1920-1921, Madridissa ja Lissabonissa 1921–1922 sekä Haagissa, Brysselissä ja Luxemburgissa 1923–1926. Hänestä tuli erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri 1927.
Diplomaattitehtävien jälkeen Saastamoinen toimi H. Saastamoinen Oy:n, Saastamoisen Faneri Oy:n ja H. Saastamoinen & Pojat Oy:n johtajana vuodesta 1927 lähtien.
Anna Ängeslevä

Anna Ängeslevä (o.s. Toivonen; 20. helmikuuta 1871 Pyhäjärvi Vpl – 17. kesäkuuta 1939 Ylivieska) oli suomalainen emäntä, kansakoulunopettaja ja kansanedustaja 1908–1909.
Anna Ängeslevä työskenteli kansakoulunopettajana Nivalassa vuoteen 1903 ja Ylivieskassa vuoteen 1938. Hänet valittiin maalaisliiton edustajaksi Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1908.