google/wiki40b huggingface dataset:
Jeff Fisher

Jeff Fisher (s. 25. helmikuuta 1958 Culver City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi NFL-seura Los Angeles Ramsin päävalmentajana vuosina 2012-2016 ja Tennessee Titansin päävalmentajana vuosina 1994-2010.

Ura pelaajana

Fisher pelasi yliopistossa kulmapuolustajana USC:n joukkueessa ja oli voittamassa yliopistomestaruutta vuonna 1978. Hänet varattiin NFL:ään Chicago Bearsin joukkueeseen, jossa hän oli mukana voittamassa Super Bowlia vuonna 1985. Loukkaantumiset lopettivat kuitenkin Fisherin uran lyhyeen.

Ura valmentajana

Fisher aloitti valmentajana loukkaannuttuaan pahasti. Hän toimi apuvalmentajana Chicago Bearsissa, Philadelphia Eaglesissa, Los Angeles Ramsissa sekä San Francisco 49ersissa. Vuonna 1994 silloinen Houston Oilers palkkasi hänet päävalmentajakseen kesken kauden ja hänet vakinaistettiin kauden jälkeen. Joukkue on sen jälkeen muuttanut nimeään Tennessee Oilersiksi ja siitä Tennessee Titansiksi vuonna 1999. Fisher johdatti joukkueensa Super Bowliin vuonna 2000, mutta joukkue hävisi St. Louis Ramsille. Fisherin ja Titansien tiet erosivat kauden 2010 päätteeksi.
Fisher oli sivussa NFL:stä vain yhden kauden, sillä St. Louis Rams palkkasi hänet päävalmentajakseen kaudelle 2012. Fisher ei pystynyt luotsaamaan Ramsia menestykseen, sillä joukkue ei päässyt kertaakaan pudotuspeleihin Fisherin päävalmentajakaudella. Hän sai potkut kesken kauden joulukuussa 2016.
Harutsuki (1944)

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseenotettaessa koulutettavaksi yhdistetyn laivaston 11. hävittäjälaivueeseen päällikkönään aiemmin Hatsushimon päällikkönä ollut komentaja Kohama Satoru. Se liitettiin 20. tammikuuta 1945 1. saattajalaivaston 103. saattajalaivueen lippulaivaksi, mistä se siirrettiin koulutettavaksi Japaninmerelle. Alus lähti 8. maaliskuuta Japaninmereltä aloittaen saattajatehtävät. Alus  siirrettiin 10. heinäkuuta laivueensa mukana 7. laivastoon ja se saapui 15. elokuuta Sasebosta Kureen, mistä se jatkoi palvelustaan Japaninmerellä sodan päättymiseen.
Alus poistettiin palveluksesta 5. lokakuuta 1945, minkä jälkeen se kuljetti kotiutettavia sotilaita Japaniin. Se luovutettiin 28. elokuuta 1947 Neuvostoliiton laivastolle, joka nimesi sen Pospeschnyksi.
Tony Crook

Anthony Crook (16. helmikuuta 1920 Manchester – 21. tammikuuta 2014) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1952–1953. Hän oli 21. Britannian GP:ssä 1952, tosin 10 kierrosta kärjen takana. Toisessa kilpailussaan hän keskeytti. Hän osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Crook osti Bristol-autonvalmistajayrityksen vuonna 1960 ja omisti sen vuoteen 2001 saakka, mutta jatkoi yhä yrityksen leivissä vuoteen 2007.
Dwight H. Little

Dwight H. Little (s. 13. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvaohjaaja. 
Little on kotoisin Clevelandista, Ohiosta. Hän on opiskellut Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa. Hänen ensimmäinen isompi elokuvansa oli vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Halloween 4. Muita hänen elokuviaan ovat esimerkiksi Oopperan kummitus (1989), Kuoleman merkki (1990), Murha Valkoisessa talossa (1997) ja Tekken (2009). Television puolella Little on ohjannut jaksoja muun muassa televisiosarjoihin Castle, Pako, Bones ja 24.
Mehmet Aktuğ

Mehmet Aktuğ (30. toukokuuta 1959 Istanbul – 30. marraskuuta 2009 Essen) oli turkkilainen säveltäjä.
Aktuğ opiskeli vuodesta 1970 viulunsoittoa Dokuz Eylül -yliopiston valtionkonservatoriossa, jossa hän sitten vuosina 1976–80 sai sävellysopetusta Muammer Sunilta. Hän täydensi sävellysopintojaan Günther Beckerin johdolla Düsseldorfissa, Saksassa vuosina 1980–87. Hän itse opetti musiikin teoriaa ja solmisaatiota Dokuz Eylül -yliopiston valtionkonservatoriossa vuodesta 1987 lähtien. Aktuğ edusti neljään otteeseen Turkkia UNESCO:n Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa (1989-91, 2003). Hänen teoksiaan on esitetty Turkin ja Saksan lisäksi myös Kuubassa, Ecuadorissa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa.
Märkäpuku

Märkäpuku on yleisin sukelluspukutyyppi. Sitä käytetään vaatetuksena myös monissa vesiurheilulajeissa sekä purjehduksessa. Märkäpukuja on erilaisia: sekä yksi- että kaksiosaisia, sekä lyhyt- että pitkähihaisia ja -lahkeisia ja eri mallisia sekä miehille että naisille. Märkäpukuja voi hankkia myös omien mittojen mukaan valmistettuna. Märkäpuku valmistetaan neopreenivaahdosta, joka päällystetään nylonilla. 
Märkäpuku vähentää lämmönhukkaa ihoa vasten tulevalla eristävällä solukumilla, neopreenikerroksella ja vähentämällä ihoa vasten olevan kylmän veden määrää. Vähäinen puvun ja ihon väliin jäävä vesi lämpenee, ja niin kauan kuin vesi puvussa ei vaihdu, puku suojaa kylmältä.
Märkäpuvun pääominaisuus on sen paksuus, joka on yleensä 3 - 7 mm välillä, mutta löytyy myös 1,5 ja 9 mm paksuja pukuja. Mitä paksumpi puku on, sitä paremmin se pitää kantajansa lämpimänä ja sitä enemmän se aiheuttaa nostetta vedessä. Paksumpi puku vaikeuttaa käyttäjänsä liikkumista enemmän kuin ohut. 
Märkäpuvut jaetaan tavallisiin märkäpukuihin ja puolikuiviin märkäpukuihin. Puolikuivassa märkäpuvussa on tiivisteet hihoissa ja lahkeissa.
Märkäpuvussa on kuitenkin helpompi liikkua kuin kuivapuvussa ja sen vastus veden alla on pienempi. Märkäpuku ei myöskään mene niin helposti rikki ja pienet reiät eivät juuri vaikuta sen toimivuuteen toisin kuin kuivapuvun tapauksessa.

Märkäpuku sukelluskäytössä

Ohuempia kuin 7 millin märkäpukuja käytetään sukellukseen lämpimissä maissa. 7 millin märkäpuku sopii suojaamaan lämmönhukalta vesissä, joiden lämpötila on 10–25 °C. Pohjoismaisissa olosuhteissa harppauskerroksen alapuolella tulee märkäpuvulla sukellettaessa kylmä viimeistään 20 minuutin kuluessa.

Märkäpuku muussa käytössä

Kolmen millimetrin märkäpuku on suositeltavin purjehdukseen, mutta niin purjehduksessa kuin muussakin vesiurheilussa, pukeutumista voidaan säädellä säätilan ja veden lämpötilan mukaan käyttämällä erilaisia tai eri paksuisia märkäpukuja.
Päijät-Hämeen Reservipiiri

Päijät-Hämeen Reserviläispiiri ry

Päijät-Hämeen Reserviläispiiri ry koostuu reserviläisyhdistyksistä ja Artjärven Reservinaliupseerit ry:stä. Se on Reserviläisliitto ry:n jäsenyhdistys. Päijät-Hämeen Reserviläispiiri ry:n suurin jäsenyhdistys on Lahden Reserviläiset ry, johon 2014 yhdistettiin Tiirismaan Reserviläiset ry, joka oli yhdistys, johon oli koottu muiden useissa kunnissa tapahtunutta toimintaa.
Lapinjärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kupanjoen yläosan aeseen (35.662) se kuuluu.
Riian linna

Riian linna (latv. Rīgas pils) on Latvian pääkaupungin Riian päälinna Väinäjoen varrella. Linnan on perustanut Saksalainen ritarikunta vuonna 1330, mutta sen rakennukset ovat lähinnä 1600-luvulta. Linnan omistajat ovat yleensä hallinneet koko maata. Historian saatossa Baltian omistuksesta ovat sotineet monet maat: ensin Puola, jolle linna kuului vuoteen 1621, jolloin Ruotsi valloitti Riian ja suuren osan Liivinmaata, kunnes vuonna 1710 Venäjän tsaari Pietari Suuren armeija sai sen haltuunsa suuren Pohjan sodan yhteydessä.
Linna sijaitsee Riian Kaapelisillan kupeessa osoitteessa Pils laukums 3.
Nykyisin linnassa on Latvian presidentin kanslia sekä Latvian historiallinen museo.
Linnassa syttyi 20. kesäkuuta 2013 tulipalo, joka tuhosi rakennuksen historiallista irtaimistoa sekä katto- ja lattiarakenteita.
Lens-Lestang

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyys on Saint-Jean-Baptisten kirkko. Se rakennettiin vuosina 1892 – 1907. Kirkon kellotorni, jonka päällä on risti, kohoaa 48 metrin korkeuteen. Kirkon kolmesta kellosta suurin painaa 1500 kg.
Munjärvenlahti

Historia

Munjärvenlahti on vanha lyydiläiskylä. Venäjän keisarikunnassa se oli Munjärven volostin eli kunnan keskus. Vuonna 1905 kylässä oli koulu, 29 taloa ja 304 asukasta.
1920-luvulta lähtien Munjärvenlahti toimi Petrovskin piirin ja Munjärven kyläneuvoston keskuksena. Vuonna 1933 kyläneuvostoon kuului 17 kylää: Jekunniemi (ven. Deknavolok), Kenjakka (Kenjaki), Kurhananselkä (Kurganova Selga), Kurinoja (Kuri Rutšei), Lumbiinen (Lumbina), Mellitsä (Melnitsa), Motora (Motorino), Munjärven pogosta (Munozero), Munjärvenlahti, Pesträinkylä (Pestrjakovskaja), Puikniemi (Paiguba), Suontakuinen (Zaboloto), Törökkä (Tereki), Ulkoinen (Ulkojeva), Ulnojeva, Varhomia (Gotnavolok) ja Vasjukka (Vasjuki). Niissä oli yhteensä lähes 1 800 asukasta, joista 1 569 oli karjalaisia, 173 venäläisiä ja 19 suomalaisia. Munjärvenlahden kylässä asukkaita oli 527. Jatkosodan aikana väestö evakuoitiin Uralille ja vetäytyvät neuvostojoukot polttivat lähes kaikki kylän talot.
Petrovskin piiri lakkautettiin 1957 ja Munjärven kyläneuvosto liitettiin Kontupohjan piiriin. Vuonna 1962 kyläneuvosto sai nimen Petrovski. Munjärvenlahden asukasluku oli 1960-luvulla suurimmillaan lähes 1 800. Kylässä toimi metsätalous, saha ja tielaitos. Vuoteen 1979 mennessä väkiluku oli laskenut alle yhdeksansadan.

Nykypäivä

Munjärvenlahden kautta kulkee Suojun aseman ja Hirvaan välinen kestopäällystetty maantie, josta haarautuu tie Vuohtjärvelle. Kylästä on linja-autoyhteydet Petroskoihin, Kontupohjaan, Hirvaaseen ja Vuohtjärvelle.
Kylässä toimii kaksi puunjalostuslaitosta. Palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, apteekki, posti, ruokala ja kaksi kauppaa.
Munjärvenlahti tunnetaan Ivan Ljovkinin perustamasta Petrovskin karjalaisesta kansankuorosta. Kylässä on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka ja vuonna 2001 rakennettu tsasouna. Lähistöllä sijaitsee laskettelukeskus ja lomakylä.
Michael Kremer

Koulutus ja ura

Kremer suoritti yhteiskuntatieteiden kandidaatintutkinnon Harvardin yliopistossa vuonna 1985. Tohtorinarvon hän sai taloustieteestä vuonna 1992 Harvardin yliopistosta. Hän on ollut Gates Professor of Developing Societies -professuurin haltija Harvardin yliopistossa vuodesta 2003 alkaen.
Kremer on tullut tunnetuksi empiiristen tutkimusmenetelmien käytöstä köyhyyden tutkimisessa. Hän on muun muassa selvittänyt 1990-luvun puolivälissä Kenian koululaisten oppimistuloksien parantamistapoja. Hän on tehnyt vastaavia kokeita erilaisten ongelmien parissa myös muissa maissa yhdessä Abhijit Banerjeen ja Esther Duflon kanssa. Kremer, Banerjee ja Duflo saivat Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon vuonna 2019.
Pesäpallon suomensarja 1960

Pesäpallon suomensarja pelattiin kuudennentoista kerran kaudella 1960. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Puurtilan Kisa-Pojat, Loimaan Palloilijat, Puna-Mustat ja Halsuan Toivo nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1961.
Putoajien ja maakuntasarjasta tilalle nousevien määrä riippui siitä, minkä lohkojen alueelta SM-sarjasta putoavat joukkueet tulevat. Koska tällä kertaa putoajia tuli yksi kuhunkin lohkoon, putosi maakuntasarjaan lohkojen kolme viimeistä ja tilalle nousi niin ikään kolme joukkuetta.

Karsinta Etelälohkoon

Karsinta käytiin 24. - 25. syyskuuta Hyvinkäällä. Kuusankosken Veto , Helsingin Pallonlyöjät ja Hyvinkään Tahko nousivat Suomensarjaan. Orimattilan Jymy ja Lappeenrannan Urheilumiehet jäivät karsintojen häntäpäähän ja pysyivät maakuntasarjassa.

Karsinta Länsilohkoon

Länsilohkoon karsittiin Kankaanpäässä, jossa olivat mukana Hämeen, Etelä-Pohjanmaan, Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakuntasarjojen voittajat. Loimaan Palloilijoiden 2-joukkueella ei kuitenkaan ollut oikeutta nousuun (vaikka seuran edustusjoukkue nousikin mestaruussarjaan), joten sen tilalla pelasi Laitilan Laaka, joka neljän joukkueen karsinnassa jäi viimeiseksi pysyen edelleen maakuntasarjassa. Nousun Suomensarjaan lunastivat Kankaanpään Maila, Toijalan Pallo-Veikot ja Laihian Liitto.

Karsinta Pohjoislohkoon

Rantsilan Raikas, Kuhmon Kiva ja Kemin Kunnan Urheilijat nousivat. Neljäs joukkue karsinnoissa oli Toholammin Urheilijat, joka säilyi maakuntasarjassa.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2020 – miesten maantieajo

Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistuu 130 pyöräilijää. Näistä 122 valitaan UCIn olympiakarsintarankingin perusteella. Maat, jotka ovat rankingin sijalla 1. – 6. saavat kilpailuun viisi urheilijaa, sijoilla 7. – 13. saavat neljä urheilijaa, 14. – 21. kolme urheilijaa, 22. – 32. kaksi urheilijaa ja 33. – 50. yhden pyöräilijän. Jos maalla yksilörankingissa 200 parhaan joukossa urheilija eikä maa päässyt joukkuerankingin perusteella kilpailuun, saa maa urheilijan olympialaisiin. Tämä paikka otetaan pois sijalla 32. olevalta maalta (yksi paikka). Afrikasta, Amerikasta ja Aasiasta pääsee kaksi maata mukaan olympialaisiin yhdellä urheilijalla maanosien omien mestaruusturnausten kautta. Maa ei ole kuitenkaan voinut saada paikkaa joukkuerankingin perusteella. Jos isäntämaa Japani ei ole pyöräilijää olympialaisiin, myönnetään sille kaksi kiintiöpaikkaa.
Ruostelinnaorneero

Levinneisyys

Ruostelinnaorneeroa tavataan laajalla alueella Boliviassa, Brasilian lounaisosissa ja Pohjois-Paraguayssa. Lajin on kuvattu olevan yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Chōkai (1887)

Palvelus

Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan partioiden Korean, Dairenin ja Weihaiwein välistä aluetta liitettynä Japanin 2. laivaston reserviksi. Se luokiteltiin 2. luokan tykkiveneeksi 21. maaliskuuta 1898, minkä jälkeen alus oli rannikkovesien tutkimus- ja partioaluksena. boksarikapinan aikana alus liitettiin Takun linnaketta valvovaan osastoon. Venäjän–Japanin sodassa alus avusti Port Arthurin piirityksessä sekä sodan lopulla Sahalinin maihinnousussa.
Alus siirrettiin reserviin 1. huhtikuuta 1908, minkä jälkeen se oli koululaivana Sasebon laivastoalueella. Alus poistettiin alusluettelosta ja siirrettiin sisäasianministeriölle 1. joulukuuta 1911 poliisialukseksi Kōben satamaan. Aluksen aseistus riisuttiin, ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1912.
Kōmei Abe

Kōmei Abe (jap. 安部幸明, Abe Kōmei; 1. syyskuuta 1911 Hiroshima – 28. joulukuuta 2006 Tokio) oli japanilainen säveltäjä, jonka tuotantoon kuuluu mm. sinfonioita, konserttoja ja 15 jousikvartettoa.
Kōmei Abe jatkoi sävellysuraansa melko iäkkääksi asti, ja 15. jousikvartetto on peräisin vuodelta 1993. 
Kōmei Abe kuoli 95-vuotiaana. Muun muassa Naxos on levyttänyt hänen musiikkiaan.
Trio Tetris

Trio Tetris on yhtye Helsingistä. Yhtyeeseen kuuluu Pelle Huuhtanen (syntetisaattori), Joonas Kuittinen (basso ja syntetisaattori) sekä Toni Tarvainen (rummut). Yhteinen musiikillinen taival alkoi vuonna 1999. Sitä ennen yhtyeen jäsenet ovat soittaneet lukuisissa eri kokoonpanoissa. Toni Tarvainen soittaa myös yhtyeessä Tukkanuotta taiteilijanimellä Fla-Fla-Mone.
Trio Tetris soittaa elektronista tanssimusiikkia, jossa on runsaasti vaikutteita myös muista musiikkityyleistä. Yhtyeen musiikkivideo Tattarmosshen (ohjannut Anu Liikkanen) voitti vuonna 2005 Oulun musiikkivideofestivaaleilla Teinipumpeli-palkinnon.
Kroatian laivasto

Historia

Kroatian laivasto syntyi 1991 Kroatian itsenäisyystaisteluiden aikana. Kuitenkin laivaston juuret lähtevät 10. vuosisadalta, jolloin keskiaikaisella Kroatialla oli Adrianmeren itäosia hallitseva  laivasto. Herttua Branimirin johtaman Kroatian laivaston taistelu 18. syyskuuta 887 Venetsian laivastoa vastaan on valittu laivaston vuosipäiväksi.
Ossian Grotenfelt

Karl Herman Ossian Grotenfelt (10. marraskuuta 1848 Viipuri – 14. kesäkuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori.
Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Ottiliana Johanna Crusell. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1879. Grotenfelt toimi Mikkelin lyseon vt. lehtorina 1877, Kuopion lyseon latinankielen lehtorina 1881–1884 sekä Porvoon lyseon lehtorina 1884–1910. Hän oli lisäksi Porvoon kansakoulujen tarkastajana 1885–1890. Grotenfelt oli Kuopion kaupunginvaltuutettuna 1883–1884 ja Porvoon kaupunginvaltuutettuna 1891–1910.
Grotenfelt oli naimisissa vuodesta 1874 Anna von Wrightin kanssa.
Lohjankylä

Lohjankylä on historiallinen kylä Lohjalla, alun perin Kiviniemen kylä. Se sijaitsi suurin piirtein nykyisen Lohjan keskustan eli Anttilan ja Ahtsalmen kaupunginosien kohdalla.
Vuodesta 1911 vuoteen 1925 Lohjankylä oli taajaväkinen yhdyskunta nimellä Lohjannummi - Lojobacken. Kylä yhdessä Pappilan, Moision ja Ojamon kylien kanssa erotettiin Lohjan kunnasta ja ne muodostivat Lohjan kauppalan 1926. Lohjan kylässä toimi myös Lohjan reservikomppania.

Aikaisemmat vaiheet

Lohjalle perustettiin 1659 suomenkielisen maaseudun ensimmäinen koulu. Vuodesta 1914 aina 1930-luvun lopulle kylässä toimi Suomen ensimmäinen kouluparantola.

Populaarikulttuurissa

Eeva Joenpelto on kuvannut Lohja-sarjassa Lohjan kehittyvää kylää kirjoissaan Vetää kaikista ovista, Sataa suolaista vettä sekä Eteisiin ja kynnyksille.
Hurmejuuri

Levinneisyys

Hurmejuuri esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa, Yhdysvaltojen itäpuolella ja Kanadan Ontariossa.
4 × 1 500 metrin viestijuoksu

4 × 1 500 metrin viestijuoksu on yleisurheilun viestikilpailu, jossa neljän juoksijan muodostaman joukkueen kukin jäsen juoksee kerrallaan kolme ja ¾ kierrosta eli 1 500 metriä.
Matkaa ei juosta MM-kilpailuissa tai olympialaisissa, mutta IAAF pitää kirjaa maailmanennätyksistä. Miesten ennätys on 14.22,22, ja sen juoksi Kenian joukkue (Collins Sheboi, Silas Kiplagat, James Kiplagat Magut, Asbel Kiprop) Nassaussa 25. toukokuuta 2014. Naisten ennätyksen 16.33,58 teki niin ikään Kenian joukkue (Mercy Cherono, Faith Chepngetich Kipyegon, Irene Jelagat ja Hellen Onsando Obiri) Nassaussa 24. toukokuuta 2014.
Mianna Meskus

Mianna Meskus on suomalainen sosiologi, joka on erikoistunut terveyssosiologiaan ja modernin lääketieteen historiaan. Meskus väitteli tohtoriksi Helsingin yliopiston sosiaalitieteiden laitokselta vuonna 2009. Meskus työskentelee Suomen akatemian tutkijatohtorina Helsingin yliopistossa ja vierailevana tutkijana London School of Economics and Political Sciencessa, Iso-Britanniassa. Hänen väitöskirjansa Elämän tiede (2009) on julkaistu kirjana. Siinä käsitellään perinnöllisyyslääketieteen historiaa Suomessa, erityisesti sikiötutkimuksen kehitystä ja käyttöönottoa ja sitä, miten tämä on vaikuttanut vanhemmuuteen. Väitöskirja sai Suomalaisen tiedeakatemian laatupalkinnon sekä Laadullisen terveystutkimuksen tutkijaverkoston (LATE) Laatua terveyteen-tunnustuspalkinnon.
Juhani Ollila

Juhani Ollila (s. 8. heinäkuuta 1936) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Ollila edusti urallaan Vaasan Palloseuraa vuosina 1953–1958. Kaikkiaan hän pelasi viiden kauden aikana 83 pääsarjatason ottelua. Lisäksi Ollila pelasi Suomen maajoukkueessa yhden A-maaottelun 1957.
Natasha St-Pier

Nuoruusvuodet

Natasha St-Pier aloitti kansainvälisen uransa kahdeksantoistavuotiaana tulkitsemalla roolihahmon Fleur-de-Lys tunnetussa ja arvostetussa ranskalaisessa musikaalissa Notre-Dame de Paris vuonna 1999. Jo vuonna 1996 Natasha St-Pier julkaisi ensimmäisen albuminsa, Émergence (Syntyminen). Albumi menestyi kohtalaisen hyvin Kanadassa, laulujen Sans le savoir ja Portés par la vague johdosta.

Eurovision laulukilpailu

Vuonna 2000 julkaistiin laulajattaren toinen albumi, À chacun son histoire (Jokaisella oma tarinansa). Sitä myytiin Ranskassa yli 145 000 kappaletta ja antoi näin ollen Natashalle ensimmäisen kultalevyn. Levy sisältää uuden version hänen Euroviisukappaleestaan, Je n’ai que mon âme, jonka on kirjoittanut ja säveltänyt J. Kapler (Robert Goldman), tunnetun ranskalaismuusikon Jean-Jacques Goldmanin veli. Kyseinen kappale oli kannattajien suosikki voittaa Euroviisut.
Hänen valintansa edustaa Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2001 ja erityisesti hänen neljäs sijansa sinetöi yhteistyön Pascal Obispon kanssa, joka jatkuu edelleen. Obispon ollessa yksi Ranskan suosituimpia artisteja Natashan ura sai uuden käänteen. 
Laulajatar löi itsensä läpi koko Ranskassa mutta myös useissa frankofonisissa maissa, sekä mm. Puolassa ja Venäjällä.

Uran kehitys, menestys

Hänen levynsä De l’amour le mieux (Parasta rakkautta) on myynyt yli 680 000 kappaletta (tuplaplatina), L’Instant d’après (Hetki jälkeenpäin) yli 440 000 kappaletta (platina) ja edellinen albumi Longeur d’ondes (Aaltojen pituus), joka julkaistiin tammikuussa 2006, on myynyt yli 190 000 kappaletta (kultalevy). Singlet kuten Tu trouveras, Nos rendez-vous, Mourir demain ja Un ange frappe à ma porte kokivat myös suuren suosion.

Aikuistuminen

Vuonna 2006 suuren menestyksen jälkeen Natasha St-Pier lähti vuoden keikalle Ranskan suurimpiin saleihin. Kiertuetta pidennettiin vuoden 2007 alkupuolelle asti.
Kiertueen jälkeen laulaja otti vuoden loman ja ilmoitti palaavansa lavalle vasta vuonna 2009.
Hänen seitsemäs levynsä, Natasha St-Pier, julkaistiin 17. marraskuuta 2008, joka oli edelleen Pascal Obispon tuottama. Laulaja oli kiertueilla kesällä 2009 eri festivaaleilla jonka jälkeen seurasi salikiertue. Tammikuussa 2009 laulaja oli myös näkyvissä uudessa TV-sarjassa Second Chance.
27. marraskuuta 2009 ilmestyy Natasha St-Pier'in kahdeksas levy, joka on Best of, mutta levyltä löytyy myös uusia lauluja, kuten esimmäinen singlejulkaisu L'instant T. Heti alkuvuodesta 2010 seuraa yli puolen vuoden kiertue.
Vihutjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,4 metriä mpy.
Mara Salvatrucha

Mara Salvatrucha (tunnetaan myös nimellä MS-13) on Keski-Amerikassa ja Yhdysvalloissa vaikuttava rikollisjengi, mara. Se oli yksi 2000-luvun vaarallisimmista jengeistä ja se tunnetaan vaikutusvaltaisena ja väkivaltaisena katujenginä. Tunnusomaisia piirteitä sille ovat jäsenten tatuoidut jengisymbolit ja oma viittomakieli. Tatuoinneista yleisimpiä ovat merkinnät "MS", "Salvatrucha" ja "Devil Horns".
Sinaloan kartelli on käyttänyt väkivallastaan tunnettuja MS-13-jäseniä omassa huumesodassaan Los Zetasia vastaan.
»“Ensin on Jumala, sitten äiti, sitten jengi.

Elämme Jumalan vuoksi, elämme äidin vuoksi, kuolemme jengin vuoksi.”»
(Brenda Paz, entinen MS-13 jäsen.)

Historia

Mara Salvatrucha syntyi 1980-luvulla Los Angelesissa El Salvadorista tulleiden maahanmuuttajien perustamana. Jengi levisi nopeasti Los Angelesista ympäri Yhdysvaltoja, Kanadaa, Meksikoa ja Keski-Amerikkaa.

Taistelu viranomaisia vastaan

Vuonna 2009 Yhdysvaltain oikeusministeriö arvioi Maralla olevan noin 50 000 jäsentä Keski-Amerikassa ja noin 10 000 jäsentä Yhdysvalloissa. Nykyään jäsenten määräksi arvoidaan 70 000.
FBI perusti MS-13 National Gang Task Forcen taistelemaan jengiä vastaan vuonna 2004. He työskentelevät yhdessä El Salvadorin, Guatemalan ja Meksikon viranomaisten kanssa.
Yhdysvalloissa Department of Homeland Securityn alainen osasto perusti Operation Community Shield ryhmän vuonna 2005. Vuoteen 2011 mennessä he ovat pidättäneet yli 20 000 ihmistä, joista reilut 3 000 ovat Maran jäseniä.
Vuonna 2012 Yhdysvaltain valtiovarainministeriö listasi MS-13:n kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden piiriin, jonka myötä he saavat jäädyttää jengin Yhdysvalloissa olevia varoja.
Lokakuussa 2017 Guatemalan poliisi tiedoitti pidättäneensä MS-13:n johtajaksi epäillyn Blancon, eli Angel Gabriel Reyes Marroquinin.

Jengisuhteet

Yhdysvalloissa ja Meksikossa Maran suurin kilpailija on 18th Street gang, eli Barrio 18. Amerikan ulkopuolella he ovat liittoutuneet Los Zetasin ja Sinaloan kartellin kanssa.
Halsuan seurakunta

Historia

Halsuasta tuli vuonna 1826 Kokkolan maaseurakunnan rukoushuonekunta. Se sai oman papin, kun Kokkolan emäseurakunnan papiston apulainen sijoitettiin sinne vuonna 1838. Siitä tuli vuonna 1856 Kokkolan kappeliseurakunta, ja se yhdistettiin vuonna 1860 uuteen Vetelin seurakuntaan sen kappeliseurakuntana. Lestijärven Kanalan kylä liitettiin vuonna 1865 Halsuaan. Itsenäinen seurakunta Halsuasta tuli vuonna 1906 senaatin päätöksellä.