google/wiki40b huggingface dataset:
Vatsahuuhtelu

Vatsahuuhtelu on lääkintähenkilökunnan suorittama mahalaukun tyhjentäminen. Se suoritetaan työntämällä yhden senttimetrin paksuinen liukkaalla materiaalilla päällystetty letku sisään potilaan nenästä edelleen nielun kautta mahaan.
Letkun kautta lasketaan mahaan steriiliä suolaliuosta, johon mahalaukun sisältö sekaantuu ohueksi liuokseksi, joka voidaan imeä letkun kautta pois. Nesteen lisäys ja poisto tehdään niin monesti, että mahaan tulee vain puhtaisiin ruuansulatusnesteisiin sekoittunutta suolaliuosta.
Menettelyä voidaan käyttää, kun maha täytyy tyhjentää esimerkiksi alkoholin ja lääkeaineiden sekoituksesta, jota on nielty joko itsemurha- tai huumaantumistarkoituksessa. Vatsahuuhtelua voidaan käyttää yliannostustapauksissa.
Kystationiini

Ominaisuudet ja biosynteesi

Huoneenlämpötilassa kystationiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky 1M suolahappoliuoksessa on +23,7.
Kystationiinin biosynteesi ja metabolia poikkeaa toisistaan aitotumaisten eliöiden ja esitumaisten eliöiden välillä ja toisaalta myös eläinten ja kasvien välillä. Eläimet tuottavat kystationiinia homokysteiinistä ja seriinistä kondensaatioreaktiolla, jota katalysoiva entsyymi on kystationiini-β-syntaasi. Kystationiinista muodostuu edelleen kysteiiniä ja α-ketovoihappoa kystationiini-γ-lyaasin eli γ-kystationaasin kanssa. Kasvit sen sijaan muodostavat kystationiinia fosfohomoseriinistä ja kysteiinistä kystationiini-γ-syntaasientsyymin katalysoimana. Myös bakteereilla on tämä sama entsyymi, mutta se hyödyntää fosfohomoseriinin sijaan joko asetyylihomoseriiniä tai sukkinyylihomoseriiniä. Kasveilla ja bakteereilla esiintyy entsyymiä nimeltä kystationiini-β-lyaasi eli β-kystationaasi, joka hajottaa kystationiinin homokysteiiniksi ja palorypälehapoksi.
Höyläsjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy.
Antiikin Kreikan arkkitehtuuri

Antiikin Kreikan arkkitehtuuri on rakennuskulttuuri, joka kukoisti antiikin Kreikan klassisella kaudella 480–330 eaa. Kreikkalainen arkkitehtuuri sai paljon vaikutteita egyptiläisestä ja minolais-mykeneläisestä kulttuurista. Kreikkalaisen rakennustaiteen huomattavimpia näytteitä ovat kreikkalaiset temppelit, joiden kaikkia sivuja kiersivät pylväät. Pylväiden pylväänpäänmuodon eli kapiteelin mukaan voidaan erottaa kolme tyylisuuntaa: doorilainen, joonialainen ja korinttilainen.
Antiikin kreikkalainen arkkitehtuuri pyrki yksinkertaisuuteen, harmoniaan ja tasapainoisiin mittasuhteisiin. Se on määrittänyt klassisen arkkitehtuurin muotokielen, ja vaikuttanut suuresti länsimaiseen arkkitehtuuriin aina roomalaisesta arkkitehtuurista renessanssiin ja edelleen uusklassismiin saakka. 
Tiedot kreikkalaisesta arkkitehtuurista ovat peräisin paitsi näkyvillä säilyneistä muinaisjäänteistä myös arkeologisista kaivauksista ja antiikin kirjallisuudesta.

Historia

Kreikkalainen arkkitehtuuri sai perusmuotonsa arkaaisella kaudella 600–500-luvuilla eaa. ja saavutti huippunsa klassisen kauden alkupuolella 400–luvulla eaa. Arkkitehtuuri kehittyi kreikkalaisten kaupunkivaltioiden eli polisten kontekstissa, ja siksi sen tärkeimmät rakennustyypit, kuten temppelit, teatterit ja stadionit, ovat rakennuksia, jotka olivat keskeisiä kaupunkivaltioiden ja niiden kulttien kannalta. Kreikkalaisen arkkitehtuurin huipentumana pidetään usein Ateenan Parthenonin temppeliä, joka valmistui vuonna 438 eaa.
Kreikkalainen arkkitehtuuri vaikutti suuresti etruskien arkkitehtuuriin sekä roomalaiseen arkkitehtuuriin.
Kreikkalainen arkkitehtuuri on nähtävissä myös 1700- ja 1800-lukujen rakennuksissa; muotiin nousi uusklassismi, joka otti vaikutteita kreikkalaisesta rakennustaiteesta, jota yhdistettiin yksinkertaisiin ja suoraviivaisiin muotoihin.

Materiaalit

Kreikkalainen arkkitehtuuri tunnetaan ennen kaikkea marmorin käytöstä. Parasta marmoria saatiin Paroksen ja Naksoksen saarilta sekä Attikan Pentelikon-vuorelta. Paljon käytettiin myös yksinkertaisempaa kalkkikiveä, joka peitettiin marmoria jäljittelevällä stukkolla. Alun perin rakennukset ja niiden pylväät olivat puisia. Puiset temppelit alettiin rakentaa vaiheittain uusiksi kivestä 600-luvulta eaa. alkaen. Monien koristeaiheiden, kuten joonialaisten kapiteelien, arvellaan olevan peräisin puusta veistetyistä alkuperäisistä muodoista.
Caj Westerberg

Henkilöhistoria

Westerbergin vanhemmat olivat ylietsivä Torsten Westerberg ja ravintolaemäntä Margit Eriksson. Hänen ensimäinen puolisonsa 1965–1970 oli taidemaalari Riitta Raija Puupponen, toinen 1971–1988 filosofian tohtori Elina Waris ja kolmas vuodesta 1992 on taidegraafikko Marjatta Nuoreva. Westerbergin poika toisesta avioliitosta on ohjaaja ja käsikirjoittaja Paavo Westerberg. Valtion taiteilijaeläke Westerbergille myönnettiin 2007.

Kirjallinen tuotanto

Westerberg on tunnettu ensisijaisesti runoilijana. Westerberg on myös suomentanut runsaasti runoja ja näytelmiä. Hän on kaksikielinen, mutta on kirjoittanut lähinnä suomeksi. Ensimmäiset ruotsinkieliset runokokoelmansa Westerberg julkaisi vuonna 2017. Jo esikoisteos Onnellisesti valittaen toi Westerbergin julkisuuteen. Sitä pidettiin kuvausvoimaisena ja visuaalisesti rikkaana. Runoilijana häntä on verrattu Rabbe Enckelliin ja häntä arvostetaan muiden muassa Gunnar Ekelöfin, Tomas Tranströmerin ja Tua Forsströmin runouden suomentajana.
Hubert Cecil Booth

Elämänvaiheet

Booth syntyi Gloucesterissa, Englannissa vuonna 1871. Aikuisiällään hän suunnitteli Iso-Britannian merivoimille moottoreita. Vuonna 1903 hän nai tehtailija Francis Tring Pearcen tyttären Charlotte Mary Pearcen. Booth menehtyi vuonna 1955 Croydonissa.
Siirtymätalous

Siirtymätalous eli transitiotalous on talous, joka on siirtymässä suunnitelmataloudesta markkinatalouteen. Siirtymätaloudet vähentävät talouden säätelyä ja käyvät läpi talouden osa-alueiden liberalisoinnin. Olennaisin muutos on, että hintojen annetaan määräytyä markkinoilla kysynnän ja tarjonnan mukaan. Lisäksi yleensä alennetaan tuontitulleja, yksityistetään valtion hallitsemia yrityksiä ja pyritään luomaan rahoitusmarkkinat. Muutokset johtavat usein tulojen ja varallisuuden epätasa-arvon lisääntymiseen, korkeaan inflaatioon ja bruttokansantuotteen laskuun ainakin lyhyellä aikavälillä. Yleisimmin termiä siirtymätalous käytetään entistä Itä-Euroopan kommunistimaista.
Paul Gleason

Paul Gleason (4. toukokuuta 1939 – 27. toukokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi yli sadassa elokuvassa tai televisiosarjassa. Hänen tunnetuimmat roolinsa olivat elokuvissa Breakfast Club sekä Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli. Hän kuoli mesotelioomaan vuonna 2006 ollessaan 67-vuotias.
Tidikelt

Tidikelt on keidasalue Algerian Saharan keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Tademaïtin tasankoon, idässä Tassili n’Ajjeriin ja etelässä Mouydir ja Ahnet -vuoria reunustavaan tasankoon. Tidikeltin länsipuolella on Touatin keidasalue. Suurimmat kaupungit ovat Tamanrassetin maakunnan In Salah ja Adrarin maakuntaan kuuluva Aoulef.
Keitaat sijaitsevat laajassa painaumassa, jonka itäosaa kutsutaan nimellä Aguemour. Ilmasto on erittäin kuuma ja kuiva. Seudun asukkaat ovat arabien ja berberien sekakansaa, mustien orjien jälkeläisiä ja tuaregeja. Paikallinen berberimurre on lähes kokonaan sammunut. Perinteisiä elinkeinoja ovat keidasviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Nykyään monet työskentelevät öljy- ja kaasuteollisuudessa.
Delfort Group

Delfortgroup AG on itävaltalainen paperiteollisuusyhtiö. Delfortgroup muodostettiin jakamalla vanha itävaltalainen sukuyhtiö Trierenberg. Delfortilla on viisi paperitehdasta Itävallassa, Tšekissä, Unkarissa ja Suomessa. Delfortgroup valmistaa erikoispapereita, kuten esimerkiksi tarra-, varmuus- ja savukepapereita.

Delfortgroup Suomessa

Suomessa Delfortgroupiin kuuluu Tervakoski Oy eli Tervakosken paperitehdas, joka on yhtymän suurin tuotantolaitos. Tehdas sijaitsee Janakkalan Tervakosken kylässä. Tehtaalla on käytössä Suomen vanhin paperikone.
Henrik Otto Donner

Ura

Donner aloitti uransa vuonna 1958, jolloin hän liittyi Ossi Aallon orkesteriin trumpetistiksi. Samana vuonna hän aloitti sävellysopinnot Sibelius-Akatemiassa Joonas Kokkosen ja Nils-Eric Fougstedtin johdolla. 1963–1964 Donner oli György Ligetin opissa Wienissä ja Siemensin elektronisen musiikin studiossa Münchenissä.
Donner tutustui vuonna 1962 Zagrebissa Terry Rileyyn ja teki vuosina 1963–1965 yhteistyötä tämän sekä teatterimies Ken Deweyn kanssa. He toteuttivat Helsingissä elokuussa 1963 Suomen ensimmäisen happeningin Street Piece.
Vuonna 1966 Donner perusti yhdessä Christian Schwindtin ja Atte Blomin kanssa levy-yhtiö Love Recordsin. Donner toimi yhtiössä toimitusjohtajana vuosina 1976–1979. Love Records oli poikkeuksellisen tuottelias ja laaja-alainen levy-yhtiö. Tämä johtui yhtiön toiminta-ajatuksesta, jonka mukaan kaikki myynnistä saatava tuotto käytettiin uusien levyjen tuottamiseen.
Vuonna 1969 Donnerilta ilmestyi Pentti Saarikosken runokokoelmaan sävelletty En soisi sen päättyvän, joka oli Suomen ensimmäinen rock- ja jazz-muusikoiden yhteisteos. Hän teki myös elokuva- ja mainosmusiikkia, muun muassa ”Parempaan asumiseen” Risto Jarvan samannimiseen mainoselokuvaan. Myös ensimmäisen Spede-elokuvan X-paronin musiikki on Donnerin säveltämä. Hän myös esiintyi elokuvassa sivuroolissa.
Yleisradion viihdepäällikkönä Donner toimi 1970–1974, ja hän oli perustamassa Elävän Musiikin Yhdistystä vuonna 1978.
Donner toimi Suomen kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuonna 1981 tuuraten vakituista Ossi Runnetta, joka tuona vuonna toimi YLEn euroviisuselostajana.
Myöhemmin hän toimi mm. vanhojen levytysten masterointiin erikoistuneen DER-studion johtajana ja musiikkipedagogina sekä sävelsi säännöllisesti teoksia muun muassa. UMO Jazz Orchestran esitettäväksi. Hän oli Teoston puheenjohtaja 1994–2006.
Syksyllä 2006 Otto Donner organisoi Loveradio-projektin, jossa kuukauden ajan soitettiin Love Recordsin tuotantoa korkeatasoisen puheohjelman lomassa. Donnerin mukaan tavoitteena oli tehdä sellaista ohjelmaa, jota Yleisradion olisi pitänyt tehdä.

Yksityiselämä

Henrik Otto Donner oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso vuosina 1962–1975 oli kuvanveistäjä Christina Margaretha Schulman ja toinen puoliso vuodesta 1975 Irina Martina (o.s. Lillas ent. Winquist). Lapsia Donnerilla on kaikkiaan viisi.
Donner koki traagisen lopun: hän putosi oman veneensä viereen 26.6.2013 Pietarsaaren Alholman satamassa, josta hänet löydettiin menehtyneenä. Hänet muistetaan musiikin lisäksi meren ystävänä ja klassisten veneiden omistajana.
Donnerin veli on etnomusikologi ja säveltäjä Philip Donner (s. 1945).
Helena Rubinstein

Helena Rubinstein (25. joulukuuta 1871 Krakova, Puola – 1. huhtikuuta 1965 New York, Yhdysvallat), alun perin Chaja Rubinstein, oli puolalais-amerikkalainen kosmetiikkayrittäjä. Hän perusti Helena Rubinstein -kosmetiikkayhtiön, jonka ansiosta hänestä tuli yksi maailman rikkaimmista naisista.

Elämä

Helena oli Augusta ja Hercl Rubinsteinin kahdeksasta lapsesta vanhin. Hän opiskeli vähän aikaa lääketiedettä Sveitsissä ja täytettyään 18 vuotta hän muutti Australiaan 1902, jossa hän alkoi kehitellä erilaisia voiteita ja reseptejä ollen samalla töissä farmasialiikkeessä. Hän hoiti ihoaan äidiltään Puolasta saamallaan voiteella nimeltä Valaze (Jumalan lahja). Sitä valmisti eräs unkarilainen kemisti. 
Hän huomasi, että australialaisten naisten kasvot punoittivat ja iho oli karhea. Ensimmäisen oman liikkeensä hän avasi vuonna 1900.  Aluksi hän myi Puolasta  tuotettua Valaze-voidetta, josta tuli hyvin suosittu. Pian sitä alettiin valmistaa myös Australiassa.  Tehokkaiksi havaitsemiensa kosmetiikkatuotteiden innoittamana Rubinstein perusti vaatimattoman kauneussalongin vuonna 1902 Melbournen kaupunkiin. 
Eurooppaan Helena Rubinstein palasi 1903 ja opiskeli ihotautilääkärien opastuksella lisää häntä kiinnostavasta alasta.  
Vuonna 1908 Helena matkusti Lontooseen aloittaakseen kansainvälisen toiminnan. Lontoossa hän tutustui amerikkalaiseen toimittajaan nimeltä Edward William Titus ja he avioituivat samana vuonna. He saivat kaksi poikaa, Roy Valentinen (1909–1989) ja Horacen (1912–1958). Hän perusti kauneussalongit myös Lontooseen (1908) ja sitten heidän muutettuaan Ranskaan myös Pariisiin (1912) ja Amerikkaan muuttamisensa jälkeen New Yorkiin (1914), jossa hän myös muutti etunimensä pysyvästi Chajasta Helenaksi. 
Tavaratalot olivat uutta tuohon aikaan. Rubinstein oivalsi niiden kautta mahdollisuuden saada tuotteensa laajemmallekin yleisölle. Vuonna 1917 hän aloitti kosmetiikkatuotteidensa teollisen valmistuksen ja tukkumyynnin. Amerikassa Helena perusti kauneushoitoloita eri puolille maata. Toiminta menestyi hyvin. Vuonna 1937 Helena erosi ensimmäisestä miehestään tämän uskottomuuden takia ja solmi uuden avioliiton 1938 Georgian prinssi Artchil Gourielli-Tchkonian (1895-1956) kanssa, joka oli yli 20 vuotta häntä nuorempi. Mies kuoli 1956 ja Helenan Horace-poika kaksi vuotta myöhemmin. Helena Rubinstein eli 93-vuotiaaksi.  Hän oli myös taiteen ystävä ja keräilijä.
Mats Sundin

Uran alku Ruotsissa

Sundinin kasvattajaseura oli Nacka HK. Hän siirtyi 18-vuotiaana Ruotsin pääsarjaan Elitserieniin pelaamaan Djurgårdeniin kaudeksi 1988–1989. Québec Nordiques varasi lupaavan ruotsalaisen kauden jälkeisessä NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisenä. Sundinista tuli näin ensimmäinen eurooppalaislähtöinen ykkösvaraus.
Rozhanovce

Rozhanovce (unk. Rozgony) on kunta Itä-Slovakiassa Košicen alueella, 12 kilometrin päässä Košicen kaupungista. Košicessa on myös lähin henkilöliikenteen rautatieasema. Kaupungin hallinnollisen alueen pinta-ala on 22,2 km², josta peltoa 12,1 km² ja metsää 5 km². Ensimmäinen kirjallinen maininta Rozhanovcesta on vuodelta 1270.
Kaupungissa oli 2 141 asukasta vuoden 2005 lopussa. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 97 % oli slovakkeja, ja uskonnollisista ryhmistä suurimpia olivat roomalaiskatoliset (79 %) ja kreikkalaiskatoliset (8 %).
Rozhanovcessa on kaksi roomalaiskatolista kirkkoa, kirjasto, kulttuuritalo, posti, terveyskeskus, päiväkoti ja peruskoulu. Kaupunginjohtajana toimii Viktor Gazdačko.

Rozhanovcen taistelu

Kaupunki on tunnettu vuoden 1312 Rozhanovcen taistelusta, jonka Unkarin kuningas Kaarle Robert kävi paikallisia ”pikkukuninkaita” Máté Csákia ja Aban veljeksiä vastaan. Csák ja Abat hallitsivat lähes itsenäisesti laajoja alueita nykyisessä Slovakiassa, joka kuului silloin Unkarin kuningaskuntaan. Vakiinnuttakseen valtansa Kaarlen oli kukistettava pikkukuninkaat.
Olga K

Olga K (oik. Tuula Ketonen, s. 29. syyskuuta 1964 Kalajoki) on suomalainen radiotoimittaja.
Olga K aloitti radiouransa Mikkelin alueradiossa. Vuodesta 1990 hän juonsi Radiomafialla, muun muassa ohjelmia Herätysjuhla, Pressiklubi ja Timanttien jäljillä. Radiomafian lopettamisen jälkeen vuodesta 2003 hänellä oli nimikko-ohjelma YleQ:lla. YleQ:n lopetettua syksyllä 2006 hän työskenteli lyhyen aikaa Yle Radio 1 -kanavalla, mutta siirtyi tammikuussa 2007 tekemään Radio Aallon aamuohjelmaa. Syksyllä 2007 hänet palkittiin Radio Gaala -tapahtumassa vuoden radiojuontajana. Olga K juonsi Aallon aamua marraskuuhun 2011 asti. Hän palasi Yleisradioon vuoden 2012 alussa aloittaessaan Yle Puhe -kanavan aamujuontajana. Tammikuussa 2014 hän siirtyi Yle Radio Suomen juontajaksi.
Ketonen on työskennellyt myös televisiossa. Vuosina 1997 ja 1998 hän juonsi yhdessä Jonni Aromaan ja myöhemmin Kari Kontion kanssa MTV3:n katukahvilatyyppistä Punainen planeetta-keskusteluohjelmaa. Kesällä 1999 hän juonsi Nelosen Planeetta Plupu-ohjelmaa.
Ketonen oli raadin jäsenenä valitsemassa kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinto-ehdokkaita vuonna 2011.
Ketonen on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Ketosen käyttämän Olga K -taiteilijanimen kerrotaan saaneen alkunsa Otavan Opistosta, jossa opiskeltiin 1980-luvulla englantia roolihahmojen avulla. Ketosen rooli oli venäläinen vakoojatar Olga Kirilemko.
Ben Wilson (taiteilija)

Ben Wilson on Pohjois-Lontoon Muswell Hillissä asuva outsider-taiteilija. Hän on erikoistunut luonnon helmaan tehtyihin kookkaisiin tilataideteoksiin, joille hän ei anna lainkaan nimeä. Tyypillistä Wilsonille on että hän työstää teoksiaan itse paikalla useita kuukausia. Eräässä projektissaan hän koristeli Lontoon katuihin liiskaantuneita purukumeja. Yksi Wilsonin teoksista löytyy Keski-Pohjanmaalta, Kaustisen Kansantaiteenkeskuksen pihasta.
Keskisenjärvi

Maantietoa

Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Se sijaitsee maastossa olevssa kahden mäen välisessä notkossa, jota kutsutaan Putkistoksi. Järveen laskee etelärantaan suo-oja, joka tuo myös Pulkajärven vedet 14 metriä ylempää. Järven laskuoja lähtee järven länsipäästä ja laskee Koivistonjärveen 1,8 kilometrin päässä. Järvien korkeusero on 15 metriä. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä. Luoteisrannat reunustavat pellonreunaa,  etelä- ja länsirannat soistunutta metsää. Järven lähellä on kaksi maatilaa. Rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Pirkkalan Huovin ja Toivion väliseltä tieltä.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1991, 1993, 1996, 2005, 2010 ja 2015. Vedenväri on hieman ruskeaa johtuen humuksesta. Vesi on kuitenkin melko kirkasta. Veden sähkönjohtavuus on suurempi, kuin yläpuolisella Pulkajärvellä. Tämä voi johtua läheisen kaatopaikan suotovesistä. Järven veden happamuustaso on normaali ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Järvi on matala, mutta se lämpötilakerrostuu kesäisin lievästi. Mataluudesta huolimatta pohjan lähellä olevassa alusvedessä hapen kulutus on nopeaa ja keskellä kesää saattaa pohjan lähellä olla jopa hapetonta vettä. Talvella tilanne kärjistyy jääkannen takia. Uutta happea ei pääse liukenemaan veteen, jolloin happi kuluu loppuun. Talvella 2010 järven vesi oli hapetonta 3 metriä syvemmissä kohdissa. Päällysvedessäkin hapen kylläisyysaste oli laskenut 12 prosentiin. Talvella 2015 päällysveden hapen kylläisyysaste oli 26%. Muuten vesi oli vähähappista tai hapetonta. Tämä asetti kalakannan vaaratilanteeseen. Yleensä Keskisenjärvi on karulla tai lieveästi rehevöityneellä tasolla. Poikkeuksen muodosti kesä 2010, jolloin havaittiin voimakas leväkukinta, joka ilmaisi korkeaa rehevyystasoa. Järven hygieninen tila on pääosin hyvä. Järvi soveltuu virkistysjäyttöön tyydyttävästi.

Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Keskinenjärvi”, joka on samassa kartassa samanniminen kuin lounaassa oleva ”Keskinenjärvi”. Järvi on kartassa autio.
Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Keskinen järvi”. Järven luoteispuolella oli peltoja enemmän kuin nykyään, mutta muissa ilmansuunnissa oli vain metsää. Vuoden 1975 kartassa Keskisenkulmalla kulki Toivion ja Naistenmatkan yhdistävä metsäinen tie. Samalla järven rantaan ilmaantuvat uudet talot. Tien varteen ilmaantuu ennen vuotta 1975 kaatopaikka.
Ordun maakunta

Ordun maakunta (turk. Ordu) on maakunta pohjoisessa-Turkissa Mustanmeren rannalla. Ordun maakunnan pääkaupunki on Ordu.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 728 949.
Turvallisuusselvitys

Turvallisuusselvitys Suomessa

Suomessa turvallisuusselvityksistä on säädetty lailla 177/2002. Laki korvasi aiemman heikommin säädellyn luotettavuuslausunto-käytännön tarkasti säädellyllä turvallisuusselvityksellä. Samalla päättyi aiempi käytäntö, jossa paikallispoliisi oli tehnyt rutiininomaisen luotettavuuslausunnon eräisiin arkaluonteisiin kohteisiin (esimerkiksi ydinvoimalat) tulleista vierailijoista. Nykyään turvallisuusselvityksen voi saada vain työntekijästä tai -hakijasta. Turvallisuusselvitykseen liittyvillä rekisteritarkistuksilla pyritään ennalta ehkäisemään rikollisuutta.

Turvallisuusselvitys palo- ja pelastusalalla ja onnettomuusriskejä arvioitaessa

Turvallisuusselvitys on myös palo- ja pelastusalalla laadittavan, toimintakyvyltään alentuneiden tai rajoitettujen henkilöiden mahdollisesta tulipalosta pelastautumisen edellytyksiä kuvaavan asiakirjan nimitys. Turvallisuusselvityksellä voidaan kuvata esimerkiksi teollisuuslaitoksen tai muun suuronnettomuusvaarallisen laitoksen toimintaa ja siihen liittyviä vaaroja.
HMS Crescent (H48)

Palvelus

HMS Crescent oli palvelukseen otettaessa koealuksena testattaessa Seaglis -tyyppisiä potkureita, jotka olivat käytössä Italian laivaston aluksissa. Potkureissa ei havaittu merkittävää eroa käytössä olleisiin Amiraliteetin potkureihin.
HMS Crescentin saatua koeajot loppuun se liitettiin Kotilaivaston 2. Hävittäjälaivueeseen. Alus palveli 1934 Länsi-Intiassa.
HMS Crescenet määrättiin Välimeren laivastoon ja edelleen Punaiselle merelle valvomaan meriliikennettä Italian hyökättyä Etiopiaan.
HMS Crescentin palattua kotimaahan se siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin Chathamiin reserviläisten koululaivaksi.
HMS Crescent siirrettiin 17. helmikuuta 1937 Chathamissa Kanadan laivastolle nimellä HMCS Fraser. Alus saapui 3. toukokuuta 1937 Esquimaltiin.
Niina Hakalahti

Niina Hakalahti (s. 19. elokuuta 1966 Oulu) on suomalainen kirjailija, toimittaja ja kirjoittajakouluttaja.
Hakalahti valmistui ylioppilaaksi Merikosken lukiosta vuonna 1985 ja filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta vuonna 1993. Hän opiskeli pääaineenaan kirjallisuutta ja sivuaineina Rooman kirjallisuutta sekä aate- ja oppihistoriaa. Hän on opiskellut myös aikuiskasvatusta ja kirjallisuuden teoriaa.
Hakalahti on työskennellyt muun muassa Räisälän kansanopiston kirjallisuuden ja luovan kirjoittamisen opettajana (1993–1994), Hämeen läänin kirjallisuuden ohjaavana läänintaiteilijana (1994–1997) sekä Pirkanmaan kirjallisuuden läänintaiteilijana (1998–2002). Hän on toiminut Tampereella sijaitsevan Viita-akatemian vastaavana opettajana vuodesta 2006.
Hakalahden kaunokirjallinen tuotanto sisältää runokokoelmia, romaaneja ja Tuukka Omar -lastenkirjoja. Runoissaan hän käsittelee erotiikkaa ja rakkautta sekä arjen kauneutta ja vaikeutta nuoren naisen näkökulmasta. Runokokoelmat Ole sinä voinvärinen (1993) ja Jotkut ja toiset (1997) saivat Tampereen kirjallisuuspalkinnon. Romaani Hengenahdistusta (2004) sijoittuu 2000-luvun alun Ouluun. Se on kolmekymppisen Sannan kehityskertomus ajalta, jolloin nuoruus vaihtuu aikuisuuteen. Romaanissa Uimataito Hakalahti käsittelee uussuomalaisten arkea. Vuonna 2014 Hakalahden lastenkirja Tuukka-Omar ja minilapset sai LukuVarkaus-palkinnon.
Hakalahti asuu Tampereella. Hän asui Oulussa vuosina 1966–1991. Taidemaalari Juhani Hakalahti oli Niina Hakalahden isä.
Ketolanperän koulu

Historia

1930-luvulla Ylikylän kansakoulun oppilasmäärien kasvatessa Ketolanperälle rakennettavan kansakoulun perustamisuunnitelma otettiin esille, mutta lykättiin aina vuoteen 1936 asti. Ennen kuin kouluhallitus ehti ottaa kantaa kunnanvaltuuston päätökseen, ryhdyttiin koulun rakentamista kunnassa kiirehtimään. Päätös koulun rakentamisesta syntyi vuoden 1937 alussa ilman viiveitä. Koulun paikaksi valittiin Murron ja Luonunginteiden risteys, jossa sijaitsee myös nykyinenkin peruskoulu. Koulu avattiin syksyllä 1938.
Suomuluuranen

Levinneisyys

Suomuluurasta tavataan pienellä alueella Venezuelan pohjoisosissa. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.