google/wiki40b huggingface dataset:
Jorma Salmi

Jorma Pertti Salmi (6. toukokuuta 1933 Kotka – 24. toukokuuta 2016 Seattle) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän oli ensimmäinen suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi Ruotsissa, ja ensimmäinen suomalainen ammattilaisjääkiekkoilija.
Salmi tuli SM-sarjaan hieman erikoista tietä, sillä hän lähti vuonna 1953 Englantiin ensimmäisenä suomalaisena ammattikiekkoilijana ja pääsi mukaan ammattilaisjoukkue Nottingham Panthersiin. Hän pelasi Englannissa yhteensä kaksi kautta Nottinghamissa, Brightonissa ja Southamptonissa.
Vuonna 1955 Salmi siirtyi Englannista Ilvekseen. Hän pelasi viisi kautta Ilveksessä ja voitti kolme Suomen mestaruutta ennen siirtymistään HIFK:hon, jossa pelasi kauden. Vuonna 1961 Salmesta tuli ensimmäinen suomalaiskiekkoilija Ruotsissa. Neljän kauden aikana Salmi pelasi pääsarjassa AIK:ssa ja Västra Frölundassa, jossa voitti mestaruudenkin, sekä I divisioonassa Sundbybergs IK:ssa. Suomessa Salmi pelasi ennen lopettamistaan vielä kauden 1965–1966 HJK:ssa. Salmi pelasi yhteensä sata SM-sarjan ottelua tehoin 98+66.
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Salmi pelasi 48 ottelussa, joissa teki pisteet 17+13. Hän edusti Suomea kolmissa MM-kilpailuissa ja talviolympialaisissa Squaw Valleyssa.
Salmi toimi valmentajana muun muassa Töölön Vesassa 1966–1967 ja Jokereissa 1967–1968. 
Salmi asui Yhdysvaltojen Seattlessa vuodesta 1968, mutta vietti vuosittain pari kuukautta Suomessa. Hän työskenteli Yhdysvalloissa Finnairin palveluksessa myyntitehtävissä. Vancouverin olympialaisissa Salmi työskenteli vapaaehtoisena Suomen joukkueen apuna.
Hyvinkään Tahko

Seuran perustaminen ja toiminnan alkuvuodet

Hyvinkään Tahko perustettiin 26. toukokuuta 1915 Hyvinkään Aseman kansakoululla. Seuran perustamiskokouksessa puheenjohtajana toimi Akseli Vuoristo. Tahkon alkuvuosina lajina toimi aluksi hiihto ja seuran Tyyne Palojoki saavuttikin 1916 SM-pronssia. Vuonna 1918 seuran toimintaan otettiin mukaan paini ja vuonna 1920 pesäpallo. Alkuvuosina seuran suurin menestys tuli yleisurheilusta, jossa Ilmari Nikander ja Väinö Salo voittivat seiväshypyssä SM-kultaa, Akki Turma 10-ottelun SM-hopeaa ja Urho Petäjä 110-metrin aitojen SM-pronssia. 
Rekisteröitynä yhdistyksenä seuran nimeksi vahvistettiin Hyvinkään Tahko ry vuonna 1947.

Peliasu

Hyvinkään Tahko pelaa ottelunsa keltaisissa peliasuissa, joissa on tummat raidat. Kaulus on valkoinen ja peliasun aluspaita on ruskea. Keltainen toimii päävärinä myös kypärissä. Varapaita on ruskea, jossa on keltaiset raidat.

Organisaatio

Tahko valitsi vuonna 2010 puheenjohtajaksi vuoden 2011 loppuun asti Ossi Savolaisen, joka toimii Uudenmaan maakuntajohtajana. Savolainen korvasi Jorma Kosusen, joka oli hoitanut virkaa neljän vuoden ajan. Kosunen jatkoi syksyllä 2010 aloittanutta virkaansa toiminnanjohtajana.
Hedningarna

Historia

Vuonna 1987 perustettu Hedningarna (suom. Pakanat) pyrki etsimään uudenlaista äänimaailmaa rakennuttamalla uusia soittimia ja lähestymällä pohjoismaista kansanmusiikkia uudelta suunnalta. Yhtye haki vahvaa, perinteistä ammentavaa nykyaikaista musiikkia. Yhtye oli ensimmäisten joukossa luomassa uutta kansanmusiikin suuntausta. Samoilla jäljillä kulki myös muun muassa Garmarna.
Yhtyeen monipuolinen äänimaailma nousee osittain ruotsalaisten viulupelimannien perinteestä. Rytmikkyys tulee rockista tai harkitusta pyrkimyksestä ”alkukantaiseen” rytmiin ja hypnoottisuuteen. Taustalla on vahva ja tumma borduna, joka syntyy kampiliiralla tai säkkipillillä. Bassotaajuuksien reilu lisääminen pelimannimusiikkiin luo kohtalonomaisen tunnelman ja kolmijakoinen polska vahvan poljennon.
Yhtyeen esikoisalbumi Hedningarna ilmestyi 1989. Yhtyeen todellinen suosio alkoi, kun Hållbus Mattssonin, Anders Norudden ja Björn Tollinin mukaan tulivat vuonna 1991 suomalaiset laulajat Sanna Kurki-Suonio ja Tellu Paulasto. Heidän kalevalapoljentoinen, karjalaisesta ja inkeriläisestä laulutyylistä ammentava laulunsa oli osa albumeja Kaksi! (1992) ja Trä (1994). Helsingin sanomien Timo Kirveen mukaan ”Hedningarna-yhtyeen musiikki on komeinta mitä perinteisen musiikin elementeistä on viimeisen kymmenen vuoden aikana koko Pohjolassa saatu irti”.
Albumilla Hippjokk (1997) naislaulajat eivät olleet mukana. Lähes instrumentaalina toteutetun albumin vierailijoina oli muun muassa Wimme Saari.
Yhtyeen viides albumi Karelia visa (1999) oli kunnianosoitus Vienan Karjalan runokylille. Yhtyeen albumeista Karelia visa on eniten laulajien levy ja myös suomalaisin tai suomalais-karjalaisin. Sanna Kurki-Suonion rinnalla oli tällä albumilla Anita Lehtola.
Burunapotti

Levinneisyys

Burunapottia tavataan Indonesiassa. Lajin on kuvattu olevan suhteellisen yleinen Burun saarella ja yleinen Kailla. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Syväjärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,4 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee neljän mäen välisessä painaumassa. Itäpuolinen mäki on Toikanmäki, joka kohoaa lähes 50 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Muuta mäet ovat Haukkavuoren Särkikalliot ja etelärannasta kohoavat kaksi kalliolakista ja nimetöntä mäkeä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Sen rannoille on rakennettu yhdeksän vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Säynäjärven kylältä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,2 metriä mpy. Järven on johdettu vain pari metsäojaa. Sen laskuoja lähtee järven länsipäästä. Oja laskee puolen kilometrin päässä Vähään Arajärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.

Historiaa

Lähialueen pikkujärvien muodostumishistoria alkaa viimeisen jääkauden lopussa noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja paikalle jäi Itämeren Yoldia-vaiheen aikainen saaristo, jonka vedenpinnan korkeus sijaitsi nykyisen 145–150 metrin korkeuskäyrällä. Vapautuneiden alueiden morenimaat huuhtoutuivat rannasta mereen ja aallokko jätti mäkien rinteille rantavoiminen paljastamia kalliopintoja. Toikanvuori kuului tällaiseen muinaissaareen, jonka ranta alkoi Syväjärveltä ja jatkui Pikku-Kailan ja Kailajärven ohi Isolle Hirvijärvellä. Saari oli kolme kilometriä pitkä ja kaksi leveä, ja siihen kuuluivat Korppivuori, Kylmänkorvenmäki, Vuorenkallio, Haisjärvenmäki, Multivuori ja Toikanvuori. Merenpinta laski nopeasti ja järvet jäivät alueen lähekkäisten kallioisten moreenimäkien välisiin painaumiin, jotka tämän jälkeen alkoivat soistua.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Syväjärvi oli autio. Vuoden 1957 peruskartassa sen pohjoisrannalla sijaitsi pieni maatila ja pieni peltotilkku. Vuonna 1977 julkaistussa kartassa peltotilkku oli metsitetty.
Pillerinpyörittäjä (romaani)

Tarina

Tarina alkaa, kun kuolemansairaaksi tuomittu Iisa yllättäen paranee. Sopeutuminen uuteen tilanteeseen ei suju ongelmitta, eikä apua ole edes nuoresta poikaystävästä. Taidemaalarin työkään ei enää tuota iloa. 
Tarinaan lomittuvat lentomatkalla olevat Ben ja Oscar, joiden väkinäisistä keskusteluista alkaa paljastua Oscarin elämän ongelmia. Oscar kertoo jokaisessa elämässään kohtaamastaan naisesta, joka aina kuolee ennen häntä mutta jonka hän tällä kertaa päättää pelastaa ottamalla kohtalon omiin käsiinsä. Oscar suosittelee Benille luettavaksi kirjoittamaansa romaania karjankasvattaja Rigelistä, joka vaalii kuolleen vaimonsa muistoa oudolla ja muiden mieltä hämmentävällä tavalla. Myös Rigel taistelee kuolemaa vastaan, mutta hänet leimataan syylliseksi ja murhaajaksi. Ben pitää tarinaa epäuskottavana ja keksii ratkaisun Oscarin kohtalonkierteeseen. 
Sourin romaani kurkistaa historiaan, ja sen henkilöt pyrkivät hallitsemaan omaa kohtaloaan etsiessään iankaikkista elämää.
Toyota FCV

Toyota FCV on Toyotan konseptiauto, joka esiteltiin Tokion autonäyttelyssä 2013. Se on vetyhybridi, ja sen pohjalta on kehitetty  lähes samanlainen Mirai-sarjatuontantomalli, joka tulee myyntiin Japanissa huhtikuussa 2015.
Valkoinen lippu

Valkoinen lippu tunnetaan etenkin sodankäynnissä antautumisen merkkinä heilutettavana lippuna. Myös vihollista lähestyvät aseettomat neuvottelijat kantavat perinteisesti valkoista lippua. Sodankäynnin sääntöjen mukaan valkoisen lipun kanssa kulkevia henkilöitä kohti ei saa avata tulta, eivätkä he saa itse avata tulta. Valkoista lippua on historian aikana käytetty myös sotalippuna, ja nykyisin sitä käytetään merkkilippuna etenkin moottoriurheilussa.

Antautumisen ja neuvotteluiden lippu

Varhaisimmat maininnat valkoisen lipun käytöstä antautumisessa ovat Kiinasta Han-dynastian ajalta (25 – 220 jaa.) ja Roomasta Tacitukselta teoksesta Historiae (109 jaa.), jossa viitataan Vitelliuksen ja Vespasianuksen väliseen sotaan 69 jaa. Valkoinen väri valittiin antautumisen merkiksi luultavasti siksi että sitä oli helpoimmin saatavilla ja koska se erottui hyvin niin maastosta kuin värikkäistä sotalipuistakin.
Eri maiden laeissa valkoinen lippu mainitaan antautumisen merkkinä luultavasti vain Italiassa. Vuoden 1907 maasodan lakeja koskevan Haagin sopimuksen artikla 32 mainitsee valkoisen lipun käytöstä tulitauon merkkinä sellaisissa tilanteissa, joissa jokin sodan osapuoli haluaa aloittaa neuvottelut. Sopimuksen mukaan valkoista lippua kantavalla neuvottelijalla sekä hänen seurueeseensa kuuluvalla tulkilla, lipunkantajalla ja sotilassoittajalla on oikeus loukkaamattomuuteen.

Ranskan sotalippu

1600-luvun uskonsodissa valkoinen lippu edusti puhtautta ja oli kuninkaallisen vallan tunnus. Siksi myös Ranskan rykmenttien ja Ranskan kuninkaallisen laivaston liput olivat usein valkoisia. Vuonna 1661 valkoisesta lipusta tehtiin Ranskan kuninkaallisen laivaston virallinen lippu käytettäväksi myös rannikkolinnakkeissa ja siirtokunnissa kuten Quebecissä. Sitä käytettiin sen vuoksi myös sotalippuna aina vuoteen 1790 saakka.

Umayyad-dynastia

Syyrian Umaijad-dynastia (661–750) käytti valkoista lippua tunnuksenaan useiden vuosien ajan.

Taliban

Afganistanin Taliban-liike käytti valkoista lippua tunnuksenaan vuosina 1996–1997 vallattuaan Afganistanin pääkaupungin Kabulin. Sen jälkeen siihen lisättiin mustalla kirjoitettu uskontunnustus.

Urheilussa

Yhdysvaltain moottoriurheilussa kuten IRL:ssä ja NASCARissa valkoinen lippu voi kertoa viimeisen kierroksen alkaneen. Formula 1 -kilpailussa valkoinen lippu varoittaa hitaasta autosta radalla. Yhdysvaltalaisessa rata-autoilussa valkoinen lippu voi merkitä hidasta autoa tai toimitsijoiden autoa radalla. Joissain autosarjoissa valkoista lippua näytetään harjoitusten tai aika-ajojen ensimmäisellä kierroksella kaikilla käytössä olevilla lippupisteillä.
Yleisurheilun kenttälajeissa valkoinen lippu on hyväksytyn suorituksen merkki.
Schwan-Stabilo

Historia

Georg Conrad Grossberger ja Hermann Christian Kurz perustivat lyijykyniä valmistavan tehtaan Grossberger & Kurz Bleistiftfabrik vuonna 1855 Nürnbergissä, Baijerin kuningaskunnassa. Gustav Adam Schwanhäusser hankki pahasti velkaantuneen yhtiön omistukseensa vuonna 1865. Tehdas alkoi käyttää tuotemerkkiä Schwan (suom. joutsen) vuonna 1875. Myöhemmin yhtiö nimettiin Schwan Bleistiftfabrikiksi. Yhtiön nimeksi muutettiin 1976 Schwan-Stabilo. Vuonna 2006 yhtiö työllisti 3 000 henkeä ja teki 260 miljoonan euron liikevoiton.

Kosmetiikka

Vuonna 1927 yhtiö laajensi tuotevalikoimaansa kosmetiikkakyniin ja tämä liiketoiminta-alue on kasvanut huomattavaksi toiminnaksi 1970-luvulta lähtien. Kosmetiikkakynät valmistetaan Heroldsbergissä Saksassa sekä Tšekissä, tosin ilman Stabilo-brändiä.

Tuotanto

Schwan-Stabilo kyniä valmistetaan kolmessa tuotantolaitoksessa. Vanhin sijaitsee Weißenburgissa Saksassa, vuonna 1967 aloittanut Swan Malaysia Sdn Bhd Johor Bahrussa Malesiassa sekä vuodesta 1991 lähtien toiminut puukyniä valmistava laitos Český Krumlovissa Tšekissä.
Tie 63 (Viro)

Kantatie 63 kulkee Kaakkois-Virossa Setomaan kunnassa Karisillan kylästä Värskan luoteispuolelta kantatieltä 45 etelään Koidulan raja-asemalle Venäjän rajalle Petserin pohjoispuolelle. Tien pituus on 17,8 kilometriä.

Tien kulku

Kantatie 63 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Poltettu oranssi

Teatteri

Näytelmä on ollut ilmestymisestään asti suosittu. Sitä on esitetty lukuisissa eri teattereissa ympäri Suomea.

Ooppera

Tauno Marttinen sävelsi kirjan pohjalta samannimisen oopperan, joka sai kantaesityksensä televisiossa 1971 ja näyttämöensiesityksensä Suomen Kansallisoopperassa 1975. Teosta pidetään Marttisen parhaana oopperana.
Scott Turow

Scott Turow (s. 12. huhtikuuta 1949 Chicago) on yhdysvaltalainen kirjailija ja asianajaja. Turow on kirjoittanut muun muassa kahdeksan romaania, joita on käännetty yli 20 kielelle ja myyty yli 25 miljoonaa kappaletta. Hänen kirjojensa pohjalta on toteutettu elokuvia, joista tunnetuin on Harrison Fordin tähdittämä Kunnes toisin todistetaan.
Hänen kirjoistaan on suomennettu Kunnes toisin todistetaan (1987), Todistamisen taakka (1991), Uhreja ei ole (1993), Isiemme lait (1998), Keinoja kaihtamatta (1999), Kumottu tuomio (2002), Identtiset (2014) ja Todistaja (2017).
Turow on kirjailijanuransa rinnalla harjoittanut asianajajan ammattia ja on näillä ansioilla valittu kotiseutunsa liittovaltiotuomareiden nimityslautakuntaan vuosiksi 1997–1998. Hän on osakkaana toimistossa Sonnenschein, Nath & Rosenthal, jossa on viime aikoina hoitanut pro bono -asioita, eli ilmaiseksi ajettavia juttuja. Hän on muun muassa avustanut kuolemaantuomittua, joka vapautui uuden oikeudenkäynnin jälkeen kun hänet havaittiin syyttömäksi tekoon, josta hänet oli tuomittu.
Lakimiesuransa alussa Turow toimi myös syyttäjänä merkittävissä korruptio-oikeudenkäynneissä.
Stan Musial

Stanley Frank ”Stan” Musial (21. marraskuuta 1920 Donora, Pennsylvania – 19. tammikuuta 2013 Ladue, Missouri) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi St. Louis Cardinalsissa vuosina 1941–1963.
Musial syntyi puolalaiselle isälle ja tšekkiläistaustaiselle äidille. Hän pelasi uransa aikana 24:ssä Major League Baseballin All-Star-pelissä ja sai vuonna 1969 paikan Baseball Hall of Famessa. 
Musial kelpuutettiin vuonna 1989 myös St. Louis Walk of Fameen.
Stargate Universe

Juoni

Stargate Universe seuraa Maasta lähtöisin olevaa sekalaista sotilaiden ja tutkijoiden ryhmää, joka on paetessaan tukikohtaansa kohdistunutta hyökkäystä Tähtiportin läpi päätynyt Muinaisten Destiny-avaruusalukselle, ilman mahdollisuutta palata takaisin. Destiny matkaa vastentahtoisine jäniksineen universumin laitamilla autopilotilla, kartoittaen eri kohteita. Ryhmän, johtajanaan eversti Everett Young, on päästävä selville aluksen mysteereistä ja etsiä keino palata ehjänä kotiin.
Juho Sinnemäki

Juho Sinnemäki (11. heinäkuuta 1866 Lapua – 14. marraskuuta 1923 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallismies, herastuomari ja aikansa keskeisiä herännäisvaikuttajia Lapuan Hellanmaasta.
Juho Sinnemäen isä oli talollinen Jaakko Matinpoika Sinnemäki (1820–1893), jota Olavi Kares on luonnehtinut koko Lapuan herännäisyyden merkittävimmäksi mieheksi 1880-luvulla ja 1890-luvun alussa. Juho Sinnemäki oli naimisissa herännäisjohtaja Juho Malkamäen tyttären Kreetan kanssa. Heidän seitsemästä eloon jääneestä lapsestaan vanhin poika oli pappi ja kirjailija Jussi Sinnemäki. 
Sinnemäen sopusuhtaisen uusklassisistisesta talosta tuli jo Jaakko-isännän aikana heränneiden vakinainen seurapaikka. Juhon aikana seurat kasvoivat entistä suuremmiksi. Seuravieraina olivat monesti Juho Malkamäki ja Wilhelmi Malmivaara. Vuonna 1901 Sinnemäessä pidettiin Herättäjäjuhlat, joka on jäänyt historiaan Juhani Ahon Uuteen Kuvalehteen kirjoittaman reportaasin ansiosta. Samassa yhteydessä Ahon puoliso Venny Soldan-Brofeldt valmisti ensimmäisen version Seurat-maalauksestaan.
Juho Sinnemäellä oli lukuisia seurakunnallisia ja kunnallisia luottamustehtäviä. Lautamiehenä hän oli yhtäjaksoisesti 1905–1923 ja sai tästä tunnustuksena herastuomarin arvon. Kun Lapualle perustettiin vuonna 1916 kunnanvaltuusto, Sinnemäestä tuli ensimmäisen valtuuston jäsen. Hänet valittiin myös kunnallislautakuntaan ja raittiuslautakuntaan. Jo vuosisadan alussa hän toimi muun muassa holhouslautakunnassa ja vaivaishoitolautakunnassa. Lapuan Säästöpankin hallitukseen hän kuului yli 20 vuotta sen perustamisesta 1901 lähtien.
Kirkkoneuvostoon Sinnemäki valittiin poikkeuksellisen nuorena, vain 31-vuotiaana 1897. Hän oli mukana myös Kustannusosakeyhtiö Herättäjässä sekä Karhunmäen kristillisen kansanopiston suunnittelutoimikunnassa ja sen johtokunnassa alusta saakka kuolemaansa asti 1914–1923.
Viljelijänä Sinnemäki oli uudistushenkinen. Hän peri 1893 puolet Sinnemäen kotitilasta isännöitäväkseen. Kolmen vuosikymmenen aikana hän laajensi viljelyksiä ja hoiti taloaan huolellisuudella, täsmällisyydellä ja otti osaa myös maatalouden uudistusrientoihin järjestötasolla.
Loketon onkalo

Loketon onkalo on Puumalassa Pistohiekan alueella sijaitseva 10–13 metriä syvä ja 70 metriä pitkä kalliorotko. Noin pari metriä leveän rotkon pohjalla kasvaa muun muassa saniaisia ja siellä kulkee polku.
Far Far Away

Laulun synty

Kappale oli ensimmäinen, joka kirjoitettiin Slade in Flame -elokuvaa varten. Sen teki pitkälti solisti Noddy Holder Sladen Yhdysvaltain-kiertueella, kun hän Memphisin-konsertin jälkeen vietti aikaansa hotellihuoneen parvekkeella manageri Chas Chandlerin kanssa juoden ja katsellen höyrylaivojen lipumista Mississippi-joella. Molemmat potivat koti-ikävää, ja keskustelivat siitä, mitä olivat kiertueella kokeneet, ja mitä eniten kotoaan kaipasivat. Yhtäkkiä Holder keksi kappaleen intron alkaen laulaa sitä humaltuneena Chandlerille, joka kehotti Holderin huoneeseen työstämään teoksensa valmiiksi. Niinpä säkeistöt ja suurin osa kertosäkeistä valmistuivat jo samana iltana.
»I've seen the yellow lights go down the Mississippi.

I've seen the bridges of the world and they're for real.»
(Kappaleen ensimmäiset sanat.)

Julkaisu ja vastaanotto

Singlenä ”Far Far Awayn” julkaisi Polydor Records 11. lokakuuta 1974 B-puolenaan ”O.K. Yesterday Was Yesterday”. Britanniassa se nousi kuuden listaviikon aikana korkeimmillaan sijalle 2 myyden hopeaa, ja Norjassa siitä tuli listaykkönen neljän viikon ajaksi. Top 10:een ”Far Far Away” ylsi myös Irlannissa (2.) ja Länsi-Saksassa (8.). Yhdysvalloissa singlen julkaisi Warner Brothers Records, mutta kappale ei päässyt Billboard Hot 100 -listalle. Single julkaistiin uudelleen vuonna 1993, CD-formaatissa.
Nykyisin ”Far Far Away” on yksi Sladen tunnetuimmista kappaleista. Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjien mielestä se on vuoden 1974 56:nneksi paras singlejulkaisu.

Muut versiot

Kappaleesta on tehnyt cover-version tanskalainen heavy metal -yhtye Pretty Maids. Myös suomalainen saman tyylisuunnan edustaja, Gobra-yhtye, on versioinut kappaleen. Suomenkielisiä käännösversioita ”Far Far Awaysta” on tehty useita. Ensimmäisenä sen levytti Danny Pertti Reposen tekstillä nimellä ”Tie kauemmas vei”. Vuonna 1993 oli vuorossa Jorma Lehtelän esittämä ja kääntämä ”Kai sua saa tuijottaa”. Vuonna 1996 julkaistusta versiosta ”Kauaksi pois” vastasi Vilperin Perikunta, ja kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi Miljoonasade-yhtyeen versio ”Tie tiettömään”.
Johan Kunttu

Johan Evert Kunttu (8. kesäkuuta 1890 Luumäki – 28. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka menehtyi sisällissodan taistelussa Kalevankankaalla.

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat kauppias Antti Kunttu ja Maria Kristina Hämäläinen.

Opinnot

Kunttu kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1910 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1910–1912 ja filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1912–1915.

Jääkärikausi

Kunttu liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 8. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän haavoittui Schmardenissa 25. heinäkuuta 1916. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hän suoritti Vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

Suomen sisällissota

Kunttu saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui 28. maaliskuuta 1918. Hänet haudattiin Luumäen hautausmaahan.
Seuralainen

Juoni

Ranskalainen yliopistonopettaja matkustaa Lontooseen hakemaan inspiraatiota uuteen romaaniinsa. Kaukana perheestä hänelle avautuu uusi maailma. Hän tapaa Tomin, gigolon, ja ryhtyy itsekin erektiovaikeuksistaan huolimatta naisten maksulliseksi seuralaiseksi.
Kimmo Kananen

Kimmo Kananen (s. 11. joulukuuta 1980 Lahti) on suomalainen pyöräilijä.
Kananen kilpaili maantiepyöräilyssä ammattilaisena vuosina 2002–2006. Hän edusti ensin kaksi vuotta Mälarenergi-joukkuetta, kauden 2004 toista ruotsalaisjoukkuetta Bianchi Nordicia ja vuodet 2005–2006 puolalaista Amore & Vita -tallia. Hän voitti vuonna 2004 Ringerike GP:n kokonaiskilpailun ja neljännen etapin sekä Lauri Ausin muistokilpailun.
Kananen on voittanut maantiepyöräilyn kriteriumajon Suomen-mestaruuden 2002 ja 2009. Ratapyöräilyssä hän on voittanut Suomen-mestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2000, 2002 ja 2004 sekä joukkuesprintissä 2003 ja 2004. Maastopyöräilyssä hän on cyclocrossin Suomen-mestari 2008.
Anssi Lehikoinen

Anssi Lehikoinen on suomalainen professori ja yritysjohtaja. Hän toimii Itä-Suomen yliopistossa Professor of Practice tehtävässä alanaan innovaatiojohtaminen, erityisesti tutkimuksen kaupallistaminen. Hänen professuurinsa on osa-aikainen välillä 1.12.2014–30.11.2017 ja ensimmäinen Professor of Practice-tehtävä Itä-Suomen yliopistossa. Lehikoinen on myös Rocsole Oy:n perustaja ja hallituksen puheenjohtaja. Hän on myös Enfo Oyj:n hallituksen puheenjohtaja ja Osuuskunta KPY:n hallituksen jäsen. Hän on valmistunut diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2004 ja väitellyt filosofian tohtoriksi sovelletun fysiikan alalta Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2012. Lehikoisen väitöskirja käsitteli impedanssitomografian soveltuvuutta maaperätutkimukseen sekä teollisten prosessien putkivirtausten monitorointiin Lehikoinen on palkittu nuori tutkijayrittäjä-palkinnolla vuonna 2013.