Queens Park Rangers FC

Historia

Queens Park Rangers on perustettu 1882. Seuran perustivat Droop Street Board School'n vanhat oppilaat. Perustajat olivat St Jude -instituutin jäseniä ja käyttivät instituutin tiloja, jonka myötä seuraa kutsuttiin alussa nimellä St Judes. Seura yhdistyi vuonna 1886 Christchurch Rangers'in kanssa ja otti virallisesti käyttöönsä nimen Queens Park Rangers.
QPR pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa Eteläisessä liigassa syyskuussa 1899, ja voitti sarjan mestaruuden 1908 ja 1912. Se vaihtoi kotikenttäänsä useita kertoja, kunnes päätyi 1910-luvun lopulla Loftus Roadille. QPR valittiin vastaperustettuun 3. divisioonaan kaudeksi 1920–1921. Se nousi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, 2. divisioonaan, ensimmäisen kerran keväällä 1948, mutta putosi neljä kautta myöhemmin takaisin 3. divisioonaan.
QPR voitti ensimmäisenä 3. divisioonan seurana liigacupin mestaruuden kaudella 1966–1967 kukistettuaan loppuottelussa West Bromwich Albionin 3–2. Samalla kaudella se nousi 2. divisioonaan, ja vuotta myöhemmin ensimmäisen kerran silloiseen pääsarjaan, 1. divisioonaan. Se putosi kuitenkin heti seuraavalla kaudella takaisin 2. divisioonaan. QPR nousi pääsarjaan uudelleen keväällä 1973, ja sijoittui kaudella 1975–1976 toiseksi vain pisteen mestaruuden voittaneelle Liverpoolile hävinneenä. Seuraavalla kaudella se eteni puolivälieriin UEFA-cupissa. Keväällä 1979 QPR putosi 2. divisioonaan.
Queens Park Rangers alkoi kaudella 1981–1982 ensimmäisenä Englannin liigan seurana pelata kotiottelunsa keinonurmella. Se eteni samalla kaudella FA-cupin loppuotteluun, jonka hävisi lontoolaiselle Tottenhamille uusintaottelussa 0–1. QPR palasi 1. divisioonaan keväällä 1983, ja sijoittui viidenneksi kaudella 1983–1984. Seuraavalla kaudella se pelasi UEFA-cupissa. Vuonna 1986 QPR hävisi liigacupin loppuottelussa Oxford Unitedille 0–3. Kaudella 1987–1988 QPR sijoittui liigassa viidenneksi johdettuaan sarjaa kauden aikana. Huhtikuussa 1988 seura poisti keinonurmen Loftus Roadilta, ja palasi luonnonnurmelle.
QPR sijoittui viidenneksi ensimmäisellä Valioliigan nimellä pelatulla kaudella 1992–1993. Seura kuitenkin putosi 1. divisioonaan keväällä 1996 ja edelleen 2. divisioonaan 2001. Toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, nykyiseen mestaruussarjaan, se palasi keväällä 2004. QPR varmisti nousunsa valioliigaan voitettuaan mestaruussarjan keväällä 2011.
Kaudella 2011–2012 QPR sijoittui Valioliigan 17. sijalle saatuaan 38 ottelusta 37 sarjapistettä. QPR varmisti sarjapaikan vasta viimeisellä kierroksella pisteen erolla Boltoniin. Kotiotteluissaan QPR voitti mm. Chelsean 1–0, Liverpoolin 3–2, Arsenalin 2–1 ja Tottenhamin 1–0. Viimeisen kierroksen vierasottelussa QPR oli pitkään 2–1-johdossa Manchester Cityä vastaan, mutta joutui lopulta taipumaan kahdella lisäajan maalilla numeroin 2–3. Tulos varmisti Manchester Citylle Valioliigan mestaruuden ja QPR säilyi sarjassa, kun Bolton jäi tasapeliin 2–2 Stoken vieraissa.
Kauden 2012–2013 päätteeksi QPR putosi mestaruussarjaan sijoituttuaan valioligassa 18:nneksi, mutta nousi keväällä 2014 tiukkojen karsintojen jälkeen takaisin valioliigaan, kun Bobby Zamora teki viime hetkellä voittomaalin . Kaudella 2014–2015 se sijoittui Valioliigassa 20:nneksi eli viimeiseksi ja putosi mestaruussarjaan.

Pelaajia

Queens Park Rangersin entisiä pelaajia ovat muun muassa Clive Allen, Stan Bowles, Peter Crouch, Terry Fenwick, Les Ferdinand, Gerry Francis, George Goddard, Rodney Marsh, Paul Parker, Phil Parkes, David Seaman ja Ray Wilkins.
Suomalaisista seurassa ovat pelanneet puolustajat Antti Heinola (1998–2001) ja Sampsa Timoska (2007–2008). Ainoa suomalainen, joka on tehnyt maalin QPR:lle on kuitenkin Markus Heikkinen, joka teki Lutonissa pelatessaan oman maalin QPR:n 3–2-voittoon päättyneessä ottelussa 11. marraskuuta 2006 Kenilworth Roadilla, Lutonissa.
Nykyisistä pelaajista omien maidensa majoukkeessa pelaavat Pohjois-Irlantilainen Conor Washington ja Kanadalainen Junior Hoilett.