google/wiki40b huggingface dataset:
Ruotsin europarlamenttivaalit 2019

Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Ruotsissa 26. toukokuuta 2019. Ruotsista europarlamenttiin valittiin 20 edustajaa.
Sosiaalidemokraatit pysyivät vaalien suurimpana puolueena, jonka jälkeen toisiksi suurin oli kannatustaan kasvattanut maltillinen kokoomus. Ruotsidemokraattien kannatus nousi eniten viime vaaleista. Ruotsalaisten nuorten, 18–24-vuotiaiden, keskuudessa äänestysaktiivisuusprosentti oli 65,5%
Kössi Jalmari Kanto

Elämä ja ura

Kössi Kanto syntyi aluepäällikkö Orvo Kannon ja konttoristi Valma Mäkisen perheeseen. Hänen isänisänsä - niin ikään Kössi Kanto - oli työskennellyt 1910-luvulla Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä. Myös hänen isosetänsä Kalle Kanto oli ammattinäyttelijä.
Kössi Jalmari Kanto aloitti teatteriuransa Jyväskylässä vuonna 1968. Vuosina 1975–1987 hän oli kiinnitettynä Kouvolan Teatteriin ja vuodesta 1987 Mikkelin Teatteriin, josta hän jäi eläkkeelle. Kanto on mikkeliläisen Teatteriosuuskunta EStaten perustajajäseniä.
Kannon näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat muun muassa nimiosat näytelmissä Maisteri ja Isä Camillo. Muista rooleista mainittakoon Claudius William Shakespearen Hamletissa ja renki Tolari Teuvo Pakkalan klassikkonäytelmässä Tukkijoella. Serpin epookkikomediassa Katupeilin takana hän tulkitsi isän roolin. Ivan Menchellin Leskikullat-näytelmässä Kannolla oli Samin osa. Eläkevuosinaan Kanto on muun muassa ohjannut näytelmiä.
Kössi Kannon aviopuoliso on lehtori Rauni Väätämöinen. Hänellä on tyttäret Hanna (s. 1972) ja Jenni (s. 1976).
Ain Daran temppeli

Temppeli

Ain Daran temppeli voidaan jakaa kuuteen arkkitehtuuriseen osaan. Piha-alueella on kaivo, joka on tarkoitettu käsien pesua varten ennen itse temppelissä suoritettuja rukouksia. Temppelin sisäänkäynti koostuu basalttiportaista ja kahdesta suuresta kalkkikivilohkareesta kynnyksinä. Näistä ensimmäisessä on kahdet jalanjäljet ja toisessa vasemman jalan jalanjälki. Sisäänkäynnin sivuilla on saattanut aikanaan olla pylväitä tai muita huoneita. Temppelin fasadin koristeena on leijonia ja sfinksejä. Temppelin anticella on koristeltu näyttävästi. Suurissa basalttilaatoissa kuvataan vuorten jumalia. Anticella cellaan johtaa porraskäytävä. Itse cella lienee aikanaan koristeltu myös näyttävästi, mutta nykypäiviin on säilynyt vain muutamia aaltomaisella kuvioinnilla koristeltuja kivipaaseja. Temppelin viimeisin osa on käytävä, jonka molemmin puolin sijaitsee leijonin ja sfinksein koristeltuja kivipaaseja.
Koristelussa usein esiintyvät leijonat yhdistetään jumalatar Ištariin ja sfinksit esiintyvät samaan jumalattareen yhdistettyinä hahmoina esimerkiksi foinikialaisten taiteessa. Ištar-Sawuska tunnettiin myös Pohjois-Syyrian ja Etelä-Anatolian vuorenjumalan rakastajattarena ja vuorenjumala esiintyy myös joissakin Ain Daran koristeluissa. Näistä piirteistä voidaan päätellä, että temppeli oli alun perin omistettu Ištarille.
Tammikuussa 2018 temppelin uutisoitiin kärsineen tuhoja Turkin tekemissä ilmaiskuissa. Turkki teki ilmaiskut osana toimintaansa kurdien YPG-joukkoja vastaan, jota se pitää osana PKK-terroristijärjestöä. Syrian Observatory for Human Rights -järjestön mukaan noin 60 % temppelistä tuhoutui iskussa.

Tutkimukset

Ain Dara on mainittu tieteellisissä julkaisuissa suhteellisen harvoin. Jotkin tutkijat ovat käyneet alueella heidän keskittyessään Kunuluan muinaisen kaupungin tutkimuksiin. Ain Dara sai suurempaa huomiota vasta, kun sen basaltista tehdyt leijonat löydettiin vuonna 1955. Löydön jälkeen Aleppon museovirasto järjesti joitakin kaivauksia tellin luona. Feisal Seirafe ja Maurice Dunand. tekivät kaivauksia tellin huipun etelä- ja luoteisosissa vuosina 1956, 1962 ja 1964. Vuosina 1976 ja 1978 kaivauksia järjesti Ali Abou Assaf Syyrian museovirastosta. Ain Daran temppeli paljastettiin kaivauksissa vuosien 1980 ja 1985 välillä. Samalla aikavälillä Paul Zimansky ja Elizabeth Stone tutkivat alakaupunkia, jonka todettiin asutetun myöhäisellä pronssikaudella 1200-luvulta eaa.
Uldriķis Kāpbergs

Uldriķis Kāpbergs (25. maaliskuuta 1869 – 1. kesäkuuta 1932) oli liiviläinen aktivisti ja kalastaja. Hän osallistui liivinkielisen Livl-lehden toimitukseen. Kāpbergs oli vaikeuksissa Latvian viranomaisten kanssa, koska hän ajoi liiviläisten itsenäisyyttä. Hän julistautuikin liiviläisten kuninkaaksi nimellä ”Uldrikis I”.

Biografia

Uldriķis Kāpbergs syntyi Liivinrannalla Miķeļtornisin kylässä kalastajaperheeseen. Vuonna 1923 liiviläiset pyysivät Latvian sisäministeriltä omaa kuntaansa Kuurinmaan kärkeen. Hankkeesta ei kuitenkaan tullut mitään, jolloin Kāpbergs julistautui liiviläisten kuninkaaksi. Hän uskoi, ettei liiviläisten tulisi pysyä Latvian hallinnon alaisina. Hän kielsi poikaansa menemästä armeijaan ja kieltäytyi maksamasta verojaan. Tämän johdosta hänet pidätettiin toukokuussa 1932 ja hänet vietiin Ventspilsin vankilaan, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen saman vuoden kesäkuun ensimmäisenä päivänä. Kāpbergsin pidätyksestä ja kuolemasta syntyi kansainvälinen skandaali, josta kirjoitettiin monessa virolaisessa ja suomalaisessa lehdessä. Uldriķis Kāpbergs haudattiin Miķeļtornisin hautausmaalle.
Kuolemantuottamus

Kuolemantuottamus Suomen laissa

Suomen rikoslain 21. luvussa todetaan seuraavasti:
8 § (21.4.1995/578): Kuolemantuottamus
Joka huolimattomuudellaan aiheuttaa toisen kuoleman, on tuomittava kuolemantuottamuksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.
9 § (21.4.1995/578) Törkeä kuolemantuottamus
Jos kuolemantuottamuksessa kuolema aiheutetaan törkeällä huolimattomuudella ja rikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä kuolemantuottamuksesta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään kuudeksi vuodeksi.

Kuolemantuottamusten määrä Suomessa

Vuosina 2009–2012 Suomen käräjäoikeuksissa ratkaistiin vuosittain noin sata asiaa (vuodesta riippuen 93–105 kpl), joissa pääsyytteenä (törkeimpänä rikoksena) oli kuolemantuottamus tai törkeä kuolemantuottamus. Tuomio langetettiin näillä rikosnimikkeillä 69–77 tapauksessa. Vastaajina asiassa oli tyypillisesti 1 tai 2 henkilöä.
Vuonna 2014 kuolemantuottamuksesta päärikoksena tuomittiin 45 henkilöä, joista 36 sai sakkorangaistuksen, kahdeksan ehdollista vankeutta ja yksi yhdyskuntapalvelua. Törkeästä kuolemantuottamuksesta päärikoksena tuomittiin samana vuonna 11 henkilöä, joista seitsemän sai ehdollista ja neljä ehdotonta vankeutta.
Ranskan 1. panssaridivisioona (1940)

Perustaminen

Yhtymä perustettiin 16. tammikuuta 1940 Châlonsin varuskunnassa. Siihen kuului kaksi pataljoonaa Renault Char B1 ja kaksi pataljoonaa Hotchkiss H-39. Näiden lisäksi divisioonaan kuului motorisoitu jalkaväkipataljoona, traktorivetoinen kenttätykistörykmentti, patteri 47 millimetrin panssarintorjuntakanuunoita jne.

Palvelus

Divisioona pidettiin reservissä, jotta Dylen linjalle siirtyneitä joukkoja voitaisiin tarvittaessa tukea. Se siirrettiin 11. toukokuuta alkaen erityisten tankkien kuljettamiseen suunniteltujen lavettien avulla Belgiaan Charleroin koillispuolelle Dylen-linjalle, jonne vaunut saapuivat seuravana päivänä. Kuljetusten aikana vaunut, niiden tarvitsema polttoaine ja ammukset joutuivat erilleen. Divisioona liitettiin 14. toukokuuta osaksi Ranskan 9. armeijaa, joka vastasi Dinantin puolustuksesta. Pakolaisvirrat olivat tällöin jo ruuhkauttaneet alueen tiestön ja divisioonan joukkojen siirtyminen uusiin asemiin osoittautui vaikeaksi. Etujoukko saapui Dinantiin vasta seuraavana päivänä. Se kohtasi Saksan XV armeijakuntaan kuuluneet 5. ja 7. panssaridivisioonan d’Ermetonin, Flavionin ja Florennesin rajaamalla alueella iltapäivällä vielä samana päivänä yllättäen ranskalaisjoukot niiden tankatessa panssarivaunujaan. Ranskalaisvaunut eivät siten kyenneet liikkumaan, vaan niistä tuli tuliasemia. Taistelun päätyttyä divisioonaan kuului alle 50 vaunua alkuperäisestä 158:sta.
Vaunujen määrä laski vetäytymisen aikana kahteenkymmeneen vaunujen rikkoutuessa yöllisen marssin aikana ja miehistöjen hylättyä vaununsa. Seuraavana päivänä Erwin Rommelin johtamat saksalaiset tuhosivat divisioonan loput vaunut kahakassa Avesnesissa.
Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin virallisesti 22. kesäkuuta 1940.
Mari Laurila

Ura

Laurila tuli tunnetuksi vuonna 1966 levyttämällään kappaleella ”Aja hiljaa, isi”, jota käytettiin Liikenneturvan kampanjoissa. Laurila oli tuolloin kolmevuotias. Hänen suurin hittinsä oli kuitenkin kolme vuotta myöhemmin levytetty ”Peppi Pitkätossu”. Kummatkin ovat myydyimpien kotimaisten singlejulkaisujen joukossa vielä 30 vuotta julkaisunsa jälkeen. Laurila levytti lastenlauluja vuoteen 1974 saakka.
Laurila valmistui Pariisin konservatoriosta harjoituspianistiksi ja myöhemmin 1999 musikaalinäyttelijäksi Lontoon Royal Academy of Musicista. Hän asuu nykyisin Nizzassa.
Grandmaster Flash

Elämä ja työ

Saddlerin perhe muutti Yhdysvaltoihin, ja hän kasvoi Bronxissa. Hän asuu nykyään Morrisaniassa Etelä-Bronxissa. Saddler oli New Yorkin ensimmäisiä DJ:tä. Taitonsa hän oppi muun muassa Pete Jonesilta ja DJ Kool Hercilta.
Anagrammi

Anagrammilla tarkoitetaan sanan tai sanajoukon kirjainten uudelleen ryhmittelyä siten, että niistä muodostetaan yksi tai useampi uusi sana. Esimerkiksi sanan vaali eräs anagrammi on laiva. Anagrammi voidaan määritellä myös merkkijonon merkkien bijektiona itselleen. Tämä tarkoittaa, että alkuperäisen sanan jokaista kirjainta  on käytettävä täsmälleen  kertaa uutta sanaa muodostettaessa, missä  tarkoittaa kirjaimen  lukumäärää alkuperäisessä sanassa. Anagrammi toimii sanaleikkinä parhaiten silloin, kun uuden sanan avulla pystytään jollakin tavoin antamaan vihje alkuperäisestä sanasta. 
Eräs kaunokirjallisuuden tunnetuimpia anagrammeja on ollut Giovanni Guareschin kirjassa Isä Camillon kylä, jossa toinen päähenkilö, Peppone, voitti arpajaisissa nimellä "Pepito Sbezzeguti". Nimi oli anagrammi hänen oikeasta nimestään, Giuseppe Bottazzi.
Anagrammi on eräs piilosanojen vihjetyyppi.
Glen Kamara

Seurajoukkueura

Juniorivuosina Kamara pelasi espoolaisissa Olarin Tarmossa ja Espoon Palloseurassa. 12-vuotiaana hän muutti äitinsä kanssa Lontooseen. Hän pelasi kauden 2011–2012 Southendissa, josta siirtyi Arsenaliin.
7. heinäkuuta 2014 Arsenal ilmoitti solmineensa ammattilaissopimuksen Kamaran kanssa.
5. tammikuuta 2019 skottilainen Glasgow Rangers ilmoitti solmineensa nelivuotisen sopimuksen Kamaran kanssa. Kamaran oli tarkoitus liittyä Rangersiin Dundee FC:n riveistä kauden päättyessä mutta Steven Gerrard halusi tuoda keskikenttämiehen Glasgowiin talven siirtoikkunan päätyttyä. Lehtitietojen mukaan Rangers maksoi Kamarasta siirtokorvauksena 100 000 puntaa eli noin 115 000 euroa.

Maajoukkueura

Elokuussa 2012 Kamara sai kutsun Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen Sveitsiä vastaan pelattaviin otteluihin.  Loviisassa 4. syyskuuta 2012 pelatussa maajoukkuedebyytissään Kamara teki Suomen ainoan maalin, kun Suomi hävisi Sveitsille 1–2.
Jean Vander Pyl

Elämäkerta

Vander Pyl syntyi Pennsylvaniassa, mutta kävi high schoolin Beverly Hillsissä, jonka jälkeen hän aloitti näyttelemisen radiossa, jossa Vander Pyl ääninäytteli muun muassa Calling All Cops, Father Knows Best ja Amos ’n’ Andy radio-ohjelmista.
Television pariin Vander Pyl päätyi 1950-luvulla, jolloin hän ehti näytellä televisiosarjoissa Jane Wyman Presents The Fireside Theatre, The Millionaire ja Medic ennen kuin Vander Pyl teki ensimmäisen ääniroolinsa Salama-Santeri-piirrossarjassa vuonna 1959. Samaan aikaan hän esiintyi televisiosarjassa Leave It to Beaver ja vuonna 1960 Vander Pyl sai uransa merkittävämmän roolin piirrossarjasta Kiviset ja Soraset, jossa hän ääninäytteli Retu Kivisen vaimoa Vilma Kivistä aina vuoteen 1966 asti, jonka jälkeen Vander Pyl jatkoi rooliaan aina kuolemaansa asti eri televisiosarjoissa ja elokuvissa. Vuonna 1995 eräässä haastattelussa hän mainitsi saaneensa 250 dollaria jaksoa kohden Kivisissä ja Sorasissa.
Kivisten ja Sorasten lisäksi hän oli mukana useissa Hanna-Barberan tuottamissa piirrossarjoissa, kuten Jetsoneissa, jossa Vander Pyl ääninäytteli Jetsoneiden robottipiikaa Rosieta, sekä herra Spacelyn vaimoa. Muita piirrossarjoja olivat Topi-katti, Magilla Gorilla, Jogi-karhu ja Scooby Doo, Where Are You!
Vander Pyl menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1999 kotonaan Dana Pointissa, Kaliforniassa. Hänellä oli kolme poikaa Michael O'Meara, Timothy O'Meara ja Roger DeWitt.
John Neumeier

John Neumeier (24. helmikuuta 1939 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tanssija, koreografi ja baletinjohtaja. Neumeier muutti 1960-luvulla Saksaan ja on toiminut Hampurin valtionoopperan baletin taiteellisena johtajana ja koreografina vuodesta 1973 ja koko baletin yleisjohtajana vuodesta 1996.
Neumeier opiskeli balettia Kööpenhaminassa ja Lontoon kuninkaallisessa baletissa. Hänellä on kanditaattitutkinto (Bachelor of Arts) englantilaisessa kirjallisuudessa ja teatteritieteessä Marquetten yliopistosta, missä hän myös tuotti ensimmäiset koreografiset työnsä. Marcia Haydée ja Ray Barra havaitsivat Neumeierin lahjakkuuden Lontoossa 1963 ja John Cranko palkkasi tämän heidän suosituksestaan Stuttgartin balettiin, missä hän pian eteni soolotanssijaksi.
Ulrich Erfurth palkkasi Neumeierin Frankfurtin baletin johtajaksi 1969, missä hän pian nousi sensaatiomaiseen maineeseen. Tämä johtui erityisesti hänen uusista tulkinnoistaan vanhoista balettiklassikoista, kuten Pähkinänsärkijä, Romeo ja Julia, sekä Dafnis ja Khloe. August Everding toi Neumeierin Hampuriin vuonna 1973, missä tämä on työskennellyt pääosan urastaan. Neumeierin johdolla Hampurin baletista on tullut eräs johtavia Saksan tanssitaiteen keskuksia ja saanut myös kansainvälistä tunnustusta.
Klaus Alakoski

Klaus Jalmari "Santtu" Alakoski (17. elokuuta 1921 Helsinki – 24. syyskuuta 1988) oli suomalainen ylikersantti ja jatkosodan ajan hävittäjälentäjä.
Klaus Alakoski teki jatkosodan aikana 239 sotalentoa ja saavutti 26 ilmavoittoa, näistä yhden Fiat G.50-hävittäjällä Aunuksessa elokuussa 1941 ja loput Messerschmitt Bf 109G-hävittäjillä toukokuun 1943 ja heinäkuun 1944 välillä Suomenlahdella ja Karjalan kannaksella. Alakoski palveli Lentolaivue 26:ssä vuoteen 1943 saakka ja Lentolaivue 34:ssä vuonna 1944.
Sodan jälkeen Alakoski toimi Suomen Kumitehdas Osakeyhtiön Savion tuotantolaitoksen laboratoriomestarina.
Tiiliskivi-palkinto

Tiiliskivi-palkinto on kirjallisuuspalkinto, jonka jakaa vuosittain Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen opiskelijoiden ainejärjestö Teema ry. Tiiliskivi-palkinnon tarkoituksena on tuoda esiin ansiokkaita teoksia, jotka järjestön mielestä ovat jääneet valtamediassa liian vähälle huomiolle. Palkinto on kiertopalkintona kulkeva tiiliskivi, joka on peräisin Tampereelta, Finlaysonin seinästä. Tiiliskivi symboloi palkitun teoksen painavaa sanomaa ja palkinnon tamperelaisesta alkuperästä.
Tiiliskiveä edelsi maineikas Koskenkorva-palkinto, jonka jakajat kuitenkin lakkauttivat. Koskenkorva-palkinto jaettiin aikanaan esimerkiksi nyttemmin jo edesmenneelle Arto Salmiselle.
Tiiliskivi-palkinto jaettiin vuonna 2008 ensimmäisen kerran omalla klubillaan, Tiiliskivi-klubilla, kulttuuriravintola Telakalla. Vuodesta 2009 alkaen klubi on järjestetty Elävän Kirjallisuuden Festivaalin iltaklubina.
Seututie 307

Seututie 307 on Etelä-Pirkanmaalla sijaitseva seututie. Tie kulkee kahden kunnan, Valkeakosken kaupungin ja Pälkäneen kunnan alueella.

Reitti

Tie kulkee Valkeakosken keskustasta melko suoraan Mallasveden eteläpuolitse kunnes tekee Tykölässä jyrkän mutkan koillista kohti, hieman ennen kunnanrajaa. Noin kilometrin päässä Murronmäen päältä avautuvat upeat maisemat, josta näkyy Mallasveden Ruotsilanselkä. Mäen alapuolella avautuu maalaismaisemat. Tie päätyy Valtatie 12:n risteykseen. Tykölässä tiestä erkanee maantie 3073, joka yhtyy entisen Hauhon kunnan alueella Hämeenlinnan ja Pälkäneen väliseen kantatie 57:ään.

Maasto

Tie kulkee paikoittain jyrkkiä mäkiä pitkin. Varsinkin noin kilometrin pituinen Murronmäki on erityisesti talvella raskaalle kalustolle riskialtis. Joitakin muita mäkiä on loivennettu viime vuosituhannen vaihteessa, mutta Murronmäki on alkuperäisessä muodossaan. Mäen keskivaiheilla onkin erityinen hiekoituslaatikko pahoja kelejä varten.
Fernando Teixeira Vitienes

Ura

Teixeira Vitienes pelasi nuorena jalkapalloa lähiönsä joukkueessa. Hän kiinnostui tuomaroinnista 14-vuotiaana setänsä Andrésin rohkaisemana, joka oli myös tuomari. Hän pääsi Espanjan neljännen sarjatason Tercera Divisiónin tuomariksi vuonna 1992 vain 21-vuotiaana. Hänet ylennettiin Segunda División B:hen vuonna 1996, ja Segunda Divisióniin vuonna 1999. Primera-debyyttinsä Teixeira Vitienes teki 2. syyskuuta 2003 ottelussa Real Sociedad – Celta Vigo.
Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n kansainväliseksi erotuomariksi hänet valittiin vuonna 2009. Ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Teixeira Vitienes tuomitsi 10. helmikuuta 2009 Corkissa pelatussa alle 21-vuotiaiden ystävyysottelussa Irlanti–Saksa.
Kauden 2010–2011 jälkeen Teixeira Vitienes on tuominnut 144 Primera Divisiónin ottelua. Lisäksi hän on tuominnut muun muassa 2010 Supercopa de Españan toisen osan, kolme Mestarien liigan karsintaottelua, yhden EM-karsintaottelun sekä yhden ottelun Romanian liigaa kaudella 2009–2010.
Raúl Rodríguez

Seurajoukkueura

Rodríguez aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007 Gramenetista, joka pelasi Segunda División B:ssä. Kesäkuussa 2010 hän teki sopimuksen Espanyolin kanssa ja siirtyi pelaamaan seuran reservijoukkueeseen.
Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 27. marraskuuta 2010 Atlético Madridia vastaan. Ensimmäisen kautensa aikana Rodríguez pelasi yhteensä 10 ottelua, joista kahdeksassa hän aloitti avauskokoonpanossa.
Robin Salo

Pelityyli

Kiekkoareena -verkkolehden toimittaja Miika Arposen mukaan Salo on vahva kamppailija ja hyvä lukemaan peliä. Arposen mukaan hänellä on hyvä kuntopohja, jonka ansiosta Salo kykenee pelaamaan suuria jääaikoja. Arposen mukaan hänen luistelunsa on kuitenkin melko kankeaa ja nopeat suunnanmuutokset tuovat ongelmia Salon peliin. Hän myös ajoittain hyökkää hieman yli-innokkaasti.

Seuraura

Salo on Vaasan Sportin kasvatti. Hän oli kaudella 2012–2013 seuran C-nuorten tehokkain puolustaja sekä SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 4+11=15 että SM-karsinnoissa tehoilla 4+4=8.
Helmikuussa 2015 Salo teki Sportin kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Kaudella 2014–2015 hän debytoi Sportin liigajoukkueessa. Salo pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa vain 16-vuotiaana 26. helmikuuta 2015 Tapparaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.52 minuuttia. Salo pelasi kauden 2014–2015 aikana neljä SM-liigaottelua. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Sportin A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Salo oli tehoilla 10+16=26. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan tammikuun 2016 kuukauden tulokaspelaajaksi.
Jokerit varasi Salon 76. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kaudella 2015–2016 Salo pelasi SM-liigassa 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös seitsemän ottelun verran Sportin yhteistyöjoukkue Kokkolan Hermeksessä, Mestiksessä. Salo pelasi suurimman osan kaudestaan Sportin A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 10+7=17. 
OHL-joukkue London Knights varasi Salon 116. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2016, mutta hän jatkoi kaudella 2016–2017 uraansa kuitenkin Sportissa. Salo teki liigauransa avausmaalin 18. lokakuuta 2016 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Hän teki Sportin 4–4-tasoitusmaalin ilman maalivahtia ajassa 59.59 ja Salon osuma tarkistettiin videonauhalta. Sport voitti ottelun lopulta jatkoajalla lukemin 4–5. 27. lokakuuta 2016 Salo taklasi polvella Ässien Jussi Makkosta. Salo sai tilanteesta kolmen ottelun pelikellon, ja Makkoselta jäi väliin 12 runkosarjaottelua. Joulukuun 2016 lopulla hän teki Sportin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kausi 2016–2017 oli Salolle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja hän teki 54 runkosarjaottelussa tehot 1+15=16, joilla Salo oli liigan tehokkain tulokaspuolustaja.
New York Islanders varasi Salon toisella kierroksella 46. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän oli seuran kesän ykkösvaraus, sillä Islanders oli kaupannut ensimmäisen kierroksen varausvuoronsa Vegas Golden Knightsille. Kausi 2017–2018 osoittautui Salolle Sportissa kuitenkin melko haastavaksi ja hän teki 43 runkosarjaottelussa vain viisi syöttöpistettä. Kaudeksi 2018–2019 Salo siirtyi jatkamaan SM-liigauraansa kaksivuotisella sopimuksella Saimaan Pallon riveihin.

Muuta

Salon isä Robert pelasi omalla urallaan puolustajana yli 300 SM-liigaottelua Kiekko-Espoossa/Espoo Bluesissa.
Pompeijin viimeiset päivät (vuoden 1908 elokuva)

Juoni

Eletään vuotta 79 Pompeijissa. Ylipappi Arbaces tavoittelee kaunista Jonea, joka rakastaa nuorta aatelista Glaucusta. Glaucus ottaa palvelijakseen sokean Nydian, joka on salaa rakastunut isäntäänsä. Arbaces huumaa pahaa-aavistamattoman Nydian avulla Glaucuksen, tappaa Jonen veljen Apacidesin ja syyttää Glaucusta murhasta. Glaucus tuomitaan heitettäväksi leijonille, mutta Vesuviuksen purkautuessa Nydia auttaa häntä ja Jonea pakenemaan.

Tuotanto ja vastaanotto

Ambrosio Filmin valmistama Pompeijin viimeiset päivät oli ensimmäinen italialainen suurtuotanto ja yhtiön ensimmäinen menestyselokuva. Se oli myös ensimmäinen elokuva, jonka mainoskampanjassa mainittiin ohjaajan ja näyttelijöiden nimet. Luigi Maggin ohjaustyö ei kuitenkaan ollut ensimmäinen Edward Bulwer-Lyttonin teoksen filmatisointi: brittiläinen Walter Booth oli tehnyt aihetta käsittelevän lyhytelokuvan The Last Days of Pompeii vuonna 1900.
Elokuvan uutuudenviehätys perustui sen taidokkaaseen lavastukseen, valaistukseen, ulkokuviin ja väkijoukkoihin. Lavasteina käytettiin ensimmäistä kertaa myös kiinteitä rakennelmia. Pompeijin viimeiset päivät oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys eri puolilla maailmaa ja se aloitti pitkän historiallisten elokuvien sarjan, josta italialainen mykkäelokuva parhaiten tunnetaan. Ambrosio Film toteutti myös Edward Bulwer-Lyttonin teoksen seuraavan filmatisoinnin, Eleuterio Rodolfin Pompeijin viimeiset päivät ja häviön vuodelta 1913.
Pompeijin viimeisiä päiviä esitettiin Suomessa vuodenvaihteessa 1908–1909. Lehtimainosten mukaan kyseessä oli ”loisteliaasti suoritettu romanttinen, jännittävä ja sensatsionelli taiteellinen kuvaus”, ”suurin draama mitä tähän asti tunnetaan”. Uuden Auran toimittajan mielestä elokuvan ”dekoratsionit ovat onnistuneet ja esiintyminen hyvää”.

Restaurointi

Elokuvasta on säilynyt Jean Desmetin kokoelmaan kuuluva hollanninkielinen värjätty nitraattifilmikopio, joka on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 366 metrin pituudesta on jäljellä 346 metriä. Restaurointi on nähtävissä Italian kansallisen elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
A1 Ethniki 2008–2009

Runkosarja

Runkosarjan voitti Olympiakos BC.

Pudotuspelit

Puolivälierät pelattiin paras kolmesta periaatteella. Välierät, finaali ja pronssipeli pelataan paras viidestä. Sarjan kolme parasta saivat osallistumisoikeuden seuraavan vuoden Euroliigaan.