google/wiki40b huggingface dataset:
Nuoruustango (jännitysromaani)

Juoni

Ensimmäisessä persoonassa kerrotun romaanin prologissa kerrotaan nuoren Jussi Vareksen matkasta kotoaan Merikarvialta tansseihin Siikaisiin. Mustasukkaisuuskohtaus johtaa henkirikokseen. Romaanin muissa osissa Vares oppii yllättäviä asioita nuoruudenystävistään, jotka ovat päätyneet eri teitä rikollisuuden pariin.
I osassa Vares jäljittää uskottomaksi epäillyn aviomiehen yhteyttä salaperäiseen Susannaan. Aviomies paljastuu Vareksen nuoruudenystäväksi, jolla on huonoa seuraa. Hänen kumppaneistaan toisella on mielestään Varekselle kostettavaa.
II osassa Vares tapaa naisen, puhuu tälle harkitsemattomia ja löytää naisen asunnolta nuoruudenrakastettunsa Emilian. Vareksen varjostama nuoruudenystävä katoaa.
III osassa Vares jäljittää kadonnutta ystäväänsä, joutuu ansaan, pelastetaan ja kätkeytyy Pastorin antikvariaattiin.
IV osassa Vares aseistautuu ja yrittää omaksua kovan kundin imagoa. Pieni mies löytää ruumiita ja saa kohtelustaan hyvityksen. Vares käy vakavan keskustelun Emilian kanssa. Loppuluvussa Vares kohottaa maljan vähiin käyneille ystäville.

Yhteydet kirjailijan nuoruuteen

Mäki on lapsuudessaan ja nuoruudessaan asunut Siikaisten Saarikoskella, joka on tunnistettavissa kirjan prologin tapahtumapaikaksi. Hän on kertonut jalkapalloharrastuksestaan, jolla on myös merkittävä osa Jussi Vareksen tarinassa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Antti Majanderin mukaan kirjassa parasta on menneisyyden vihlomisen kuvaus. Siitä syntyy enemmän kuin rikosliemen taustamauste. Muuten kirja tarjoaa lisää samaa, joten fanit eivät pety. Nuoruustango oli ilmestymisvuonnaan neljänneksi myydyin kotimainen kirja ja sitä myytiin 68 700 kappaletta.
Päijänteenlampi (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Asunnanjärven alueeseen (35.682) se kuuluu.
L’Amour par terre

Juoni

Nuori mies Pariisissa pyytää ihmisiä seuraamaan teatteriesityksiä pieneen asuntoon. Näytelmän kirjoittaja on yleisön joukossa ja pyytää näyttelijöitä saapumaan harjoittelemaan uutta näytelmää tyhjään kartanoon. Kun kaksi naisnäyttelijää, Charlotte ja Emily, saapuvat paikalle, he alkavat nähdä häiritseviä näkyjä.
Carl Björkman (poliitikko)

Carl Björkman (15. helmikuuta 1873, Turku – 5. syyskuuta 1948 Maarianhamina) oli ahvenanmaalainen poliitikko.
Björkman oli yhdessä Julius Sundblomin kanssa merkittävä Ahvenanmaan Ruotsiin liittämisen puolesta puhuja. Perusti Ahvenanmaan suojeluskunnan sisällissodan aikana, sittemmin Ahvenanmaan kysymyksen kärjistyttyä Suomen viranomaiset pidättivät hänet ja Sundblomin syytettynä maanpetoksesta. Kysymyksen ratkettua heidät vapautettiin. Björkman valittiin Ahvenanmaan maakuntahallituksen ensimmäiseksi maaneuvokseksi 1922 ja hän piti asemansa vuoteen 1938 asti.
Up – kohti korkeuksia

Juoni

Nyt 78-vuotias ilmapallokauppias Carl Fredrickson (Edward Asner) tapasi lapsena pikkukaupungissa asuneen Ellien, ja pari päätyi myöhemmin naimisiin. Ellie haaveili koko elämänsä seikkailusta vuorilla, mutta kuoli ennen kuin ehti toteuttaa haaveensa. Kun Carlia ollaan siirtämässä vanhustentaloon, hän päättääkin täyttää lupauksensa Ellielle, ja saa huomaamattaan apurikseen kahdeksanvuotiaan partiopoika Rasmuksen (Jordan Nagai). Yhdessä he, kuin toistensa vastakohdat, matkaavat seikkailuun ja törmäävät muun muassa tutkimattomiin kyliin ja viidakoihin.

Vastaanotto

Ilta-Sanomien Tarmo Poussu arvioi heti ensi-illan aikaan elokuvan nousevan yhdeksi modernin animaation klassikoista.
Ristintie

Ristintie on tapahtuma jossa muistellaan Jeesuksen ristintien tapahtumia veistoksen äärellä. Perinne levisi Suomeen keskiajan lopulla. Hattulan Pyhän Ristin kirkko on Suomessa mahdollisesti ollut tällainen erityinen paikka, jonne on tehty pyhän ristin äärelle pyhiinvaelluksia ja järjestetty ristintie-kulkue muistopäivänä 5. toukokuuta. Tapa perustuu siihen, että keskiajalla uskottiin, että Kristuksen taakkaa oli mahdollista keventää rukoilemalla. Siihen liittyi myös oman kiirastulessa vietettävän ajan lyhentäminen. Kulkueessa kannettiin veistoksia, mahdollisesti useita, kuten ristiinnaulitseminen, ristiinnaulittu Jeesus sekä Maria ja Johannes.
Yungas-tie

Yungas-tie (esp. Camino de las Yungas) on tie Boliviassa. Se kulkee 70 kilometrin matkan La Pazista Yungasin alueella sijaitsevaan Coroicoon. Yungas-tietä on kutsuttu maailman vaarallisimmaksi tieksi, sillä siellä kuoli vielä 2000-luvun alussa vuosittain 200–300 ihmistä.
Yungas-tie kulkee suureksi osaksi jyrkkiä vuorenrinteitä pitkin. Pudotusta alla olevaan laaksoon voi olla 800 metriä. Tie on paikoitellen vain kolme metriä leveä, kesällä pölyinen ja sadekaudella rankkasateiden huuhtoma. Näkyvyyttä heikentää myös laaksosta nouseva jatkuva sumu.
Yungas-tien rakensivat paraguaylaiset sotavangit 1930-luvulla. Vuonna 2006 reitille avattiin turvallisempi tie, mikä vähensi Yungas-tien vaarallisimpien osuuksien käyttöä. Tie on nykyisin suosittu extreme-pyöräilykohde, jolla käy vuosittain 25 000 uskalikkoa. Tien vartta reunustavat sillä kuolleiden muistoristit.
Keck-teleskoopit

Keck-teleskoopit ovat kaksi teleskooppia W.M.Keckin observatoriossa, lähellä Mauna Kean huippua Havaijin saarella. Se on yksi Mauna Kean observatorioista. Molemmissa obsevatoriossa on 10 metrin halkaisijaltaan oleva peili, joka koostuu 36 kuusikulmaisesta osasta. Teleskoopin paino on yksittäin 300 tonnia. Ne ovat suuripia astronomisia teleskooppeja jotka ovat vielä käytössä.
Alfred Binet

Alfred Binet [bine] (alk. Alfredo Binetti; 8. heinäkuuta 1857 Nizza, Sardinian kuningaskunta – 18. lokakuuta 1911 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen psykologi ja psykometriikan pioneeri. Hän julkaisi kollegansa Théodore Simonin kanssa ensimmäisen nykyaikaisen älykkyystestin vuonna 1905. 
Binet syntyi Ranskan Nizzassa. Vanhempien avioeron jälkeen äiti ja poika muuttivat Pariisiin. Binet valmistui lakikoulusta vuonna 1878, mutta alkoi toimia psykologina ilman alan koulutusta. Hän työskenteli tutkijana Salpêtrièren sairaalassa Jean-Martin Charcot'n johdolla. Aluksi hän keskittyi hypnotismiin. Vuonna 1892 hän aloitti työn Sorbonnen yliopiston tutkimuslaboratoriossa, jonka johtaja hänestä tuli kaksi vuotta myöhemmin. Aluksi hän tutki lasten kehitystä työtoverinaan kasvatuspsykologi Theodore Simon. Binet kehitti vuonna 1903 Ranskan valtion toimeksiannosta älykkyystestin. Se koostui muutamasta kymmenestä tehtävästä, joita oli kokeiltu eri ikäisillä lapsilla, kehitysvammaisilla ja sotilailla. Seuraava vaihe oli Binetin–Simonin älykkyystesti (1905 ja 1908). Tutkijat alkoivat nimittää lasten eri kehitysvaiheita älykkyysiäksi, ja sitä tietä he päätyivät älykkyysosamäärän mittaamiseen.
Testiä käytettiin aluksi apukoululaisten valitsemiseen ja kehitysvammaisten luokittamiseen. Binet teki vielä hieman ennen kuolemaansa muutoksia kehittämäänsä testiin, ja myöhemmin yhdysvaltalainen Lewis Terman muokkasi sitä lahjakkaiden testaamiseen. Binet oli tutkijoista ensimmäinen, joka pyrki älykkyyden täsmälliseen mittaukseen ja ensimmäinen, joka sisällytti testeihin älykkyyden eri osa-alueita.
Linnasaaren kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Korkea Linnasaari sijaitsee Kivijärven luoteisosissa ja siinä on jyrkkiä rantoja, joissa kalliot ja kivikot näkyvät kauaksi. Saari on muinaisen vesiväylän varrella Saimaalta Kymijoelle. Maalaus on saaren länsirannalla olevan kalliojyrkänteen sivussa olevan kallion paasikiven kyljessä.

Maalaus

Maalaus on varsin kulunut eikä siitä erotu enää kuin pystyviiva ja ihmishahmon katkelmat. Maalaus on noin 40 senttimetriä pitkä.
FC Boda

FC Boda on kemiönsaarelainen jalkapalloseura. Seura on perustettu vuonna 1992. FC Bodan miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2017 Turun piirin Kolmosta. Parhaimmillaan seura on pelannut Kakkosessa kaudella 2002, jolloin tuloksena oli kuitenkin putoaminen sarjaporrasta alaspäin.
Planet Hulk

Juoni

Ihmisten todettua Hulkin tulleen liian vaaralliseksi, Illuminati huijaa Hulkin sukkulaan ja hänet lähetetään toiselle planeetalle, jossa se voisi elää rauhassa. Hulk ei kuitenkaan suostu olemaan rauhassa ja hajottaa sukkulan, joka epäkuntoon mennessä laskeutuu Sakaar-planeetalle, jossa hänet kaapataan orjaksi ja harjoitetaan gladiaattoriksi. Hulk ystävystyy vankinaolon aikana toisiin gladiaattoreihin Hiroimiin, Korgiin, Miekiin ja Elloe Kaifiin, joiden kanssa hän muodostaa liiton syrjäyttääkseen Punaisen Kuninkaan. Hulk ei kuitenkaan aluksi suostunu yhteistyöhön muiden kanssa, mutta suojelee heitä tiukkoina hetkinä.

Tuotanto

Elokuva pohjautuu The Incredible Hulk -sarjakuvan numeroihin 92–105, joka tunnetaan tarinana nimeltä Planet Hulk. Elokuvan tuottaja Frank Paur kertoi elokuvan tuovan uudenlaisen puolen Hulkista, jossa se ei muuttuisikaan takaisin Bruce Banneriksi vaan olisi pelkkä Hulk. Ajatus lähti kehittää tarina, jossa Hulk olisi ajatteleva olento ja yleisö pääsisi näin katsomaan hahmon psyykkiselle puolelle.
Anchise Brizzi

Anchise Brizzi (5. lokakuuta 1887 Poppi – 29. helmikuuta 1964 Rooma) oli italialainen elokuvaaja.

Elokuvaura

Brizzi aloitti uransa 1920-luvun puolivälissä kahden Maciste-elokuvan kuvaajana. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli Alessandro Blasettin suurelokuva 1860 (1933). Myöhemmin Brizzi työskenteli muun muassa Mario Camerinin elokuvissa Il signor Max (”Herra Max”, 1937) ja I grandi magazzini (”Tavaratalo”, 1939), Mario Soldatin ohjausdebyytissä Dora Nelson (1939) sekä useissa Carmine Gallonen musiikkielokuvissa.
Toisen maailmansodan jälkeen Brizzi teki uransa ehkä merkittävimmän kuvaustyön, rakeista uutisfilmiä muistuttavan Vittorio De Sican neorealistisen klassikon Sciuscià – viattomat (1945). Hän työskenteli Orson Wellesin Othellossa (1952), kuvasi Isä Camillo -filmejä sekä koomikko Totòn suositun elokuvan Totò, Peppino e le fanatiche (”Totò, Peppino ja fanaatikot, 1958). Brizzin viimeinen työ oli peplum-elokuva Ursus e la ragazza tartara (”Ursus ja tataarityttö”, 1962).
Tasmaninmeri

Sijainti ja koko

Tasmaninmeri on Tyynenmeren lounainen reunameri, jonka länsiranta on Australian mantereen kaakkoisosassa ja Tasmanian saarella. Itäraja kulkee Norfolkin selännettä, Uuden-Seelannin länsirannikkoa ja Macquarien selännettä pitkin. Meren pohjois- ja etelärajat ovat huonosti määriteltyjä.
Australian ja Tasmanian välissä oleva Bassinsalmi yhdistää Tasmaninmeren Intian valtamereen ja Uuden-Seelannin pääsaarten välissä oleva Cookinsalmi Tyyneenmereen. Tasmaninmeren pohjoispuolella on puolestaan Korallimeri.
Tasmaninmeri on 2 250 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,3 miljoonaa nelikilometriä.

Hydrologia ja geologia

Australian rannikolla vaikuttaa Itä-Australian virta, joka saa voimansa pasaatituulista ja Eteläiseltä päiväntasaajan virralta. Sen vaikutus on pienimmillään heinäkuulta joulukuulle, jolloin etelästä pääsee virtaamaan kylmempää vettä jopa 32:lle eteläiselle leveyspiirille asti.
Itäistä Tasmaninmerta hallitsee tammikuulta kesäkuulle läntiseltä Tyyneltämereltä tuleva merivirta, mutta heinäkuulta joulukuulle sinne virtaa Cookinsalmen kautta kylmempää vettä subantakrtiselta alueelta.
Tasmaninmeren syvin kohta on 5 200 metrissä.

Historia ja käyttö

Tasmaninmeri on saanut nimensä hollantilaiselta merenkävijältä Abel Tasmanilta, joka purjehti meren halki vuonna 1642. Ensimmäisenä Uuden-Seelannin ja Australian rannikoita tutki puolestaan 1770-luvulla James Cook ja muut tutkimusmatkailijat.
Tasmaninmereä liikennöivät monet laivat, jotka kulkevat Australian kaakkoisosan ja Uuden-Seelannin välissä. Merestä saadaan kalaa, Bassinsalmen itäosista Gippslandin altaassa öljyvaroja.
Ilmari Kuokka

Ilmari Kuokka (23. heinäkuuta 1901 Virolahti, Suomen suuriruhtinaskunta – 17. tammikuuta 1981 Nuijamaa) oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Viipurin Urheilijoita, Nuijamaan Nuijaa ja Virolahden Sampoa edustanut Kuokka kilpaili maratonjuoksussa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 sijoittuen 24:nneksi. Suomen panos Amsterdamin olympiamaratonilla oli vahva, ja Kuokka oli kuudesta suomalaisosallistujasta heikoiten sijoittunut. Kalevan kisoissa Kuokka voitti vuonna 1931 kultaa 25 000 metrillä ja hopeaa maastojuoksussa ja vuonna 1936 kultaa 25 000 metrillä. Lisäksi hän saavutti hopeaa 25 000 metrillä vuonna 1935 sekä pronssia vuosina 1926 ja 1929. Hän voitti Suomen Urheilulehden maratonin vuosina 1930 ja 1931 ja Helsingin maratonin vuonna 1931 sekä oli kolmas Košicen maratonilla vuonna 1934. Kuokan ennätykset olivat 25 000 metrillä 1.25.18,6 vuodelta 1931 ja maratonilla 2.40.40,0 vuodelta 1928. Kuokka toimi Nuijamaan kunnanvaltuustossa.
Brody Jenner

Sam Brody Jenner (s. 21. elokuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi MTV:n tositv-ohjelmasta The Hills.
Brody Jenner on olympiavoittaja Caitlyn Jennerin ja näyttelijä Linda Thompsonin poika. Brandon Jenner, Burt Jenner, Casey Jenner, Kendall Jenner ja Kylie Jenner ovat hänen sisaruksiaan. Hän on seurustellut kanadalaisen pop-rock laulaja Avril Lavignen kanssa.
SMS S134

Valmistus

Alus tilattiin Schichaulta. Sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 1007 ja alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1917. Se valmistui 4. tammikuuta 1918.

Palvelus

Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 14. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Vesco ja se poistettiin palveluksesta 24. heinäkuuta 1935. Alus romutettiin.
Passaun piirikunta

Passaun piirikunta (saks. Landkreis Passau) on Passaun ympärillä oleva piirikunta Ala-Baijerissa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 1530,28 km² ja siellä oli asukkaita vuoden 2015 lopulla 188 336. Se muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä Wegscheidin, Vilshofenin, Griesbachin piirikunnat sekä osia Pfarrkirchenin ja Eggenfeldenin piirikunnista.
Keramidit

Keramidit ovat vahamaisia lipidejä ja kuuluvat sfingolipidien luokkaan. Keramidit koostuvat sfingosiinista ja rasvahappoketjusta. Keramidien rasvahappoketju voi vaihdella pituudeltaan 14 hiilestä - 26 hiileen.
Keramidit sijaitsevat solukalvolla. Aiemmin luultiin keramidien olevan vain rakenteellisia molekyylejä, mutta keramidit toimivat myös signalointimolekyyleinä ja osallistuvat mm. solujen erilaistumiseen, solujen kasvun säätelyyn ja ohjelmoituun solukuolemaan eli apoptoosiin. Keramidien ja niiden metaboliittien on huomattu olevan yhteydessä syöpiin, hermostollisiin sairauksiin, diabetekseen, ylipainoon ja tulehdukseen. Keramidit myös mahdollisesti liittyvät sepelvaltimotaudin mekanismeihin esimerkiksi kerääntymällä verisuonten seinämien plakkeihin, aiheuttaen niihin tulehdusta ja siten lisäämällä tukkeutumisriskiä
Tällä hetkellä ei tarkkaan tunneta miten keramidit signaloivat. Yksi hypoteesi on, että keramidit vaikuttavat solukalvon jäykkyyteen stabiloiden kalvon lipidimolekyylikeskittymiä ja sitä kautta mahdollistaen signaloinnin. Keramidien on myös huomattu muodostavan mitokondrioiden kalvolle kanavia, jota kautta proteiinit pääsevät mitokondriosta ulos.
Kalevi Lahtinen (moottoriurheilija)

Kalevi "Kille" Lahtinen, (1936-2010) oli suomalainen speedway-urheilija ja tamperelainen monitoimimies. Hän voitti speedwayn Suomen mestaruuden viisi kertaa 1960-luvulla ja Pohjolan mestaruuden kerran vuonna 1966. Hän joutui työkyvyttömäksi 39-vuotiaana saatuaan aivovaurion hirvikolarissa vuonna 1975.
Pommiradio

Pommiradio oli suomalainen Internet-radio, joka soitti raskasta ja vaihtoehtoista musiikkia . Pommiradio ilmoitti tarkoituksekseen monipuolistaa Suomen kapeaa radiotarjontaa sekä tuoda esille sananvapauden merkitystä. Pommiradio ilmoitti lähetysten saattavan sisältävää materiaalia, jota se piti lapsille sopimattomana.
Pommiradiolla oli loppuvaiheessa lähetystä ympäri vuorokauden. Suoraa juonnettua lähetystä oli päivittäin kello 8:00–22:00. Radio kuului Taajuus.fi-listaukseen. Pommiradio jäädytti toimintansa 26. lokakuuta 2007.

Pommiradio Metal Club

Porvoossa Street Bar&Caféssa ja Tampereella ravintola Hellässä järjestetyissä klubi-illoissa ovat kävivät esiintymässä sekä ulkomaiset että kotimaiset yhtyeet, muun muassa Rotting Christ, Krisiun, Incantation, Crionics, Misery Inc., myGRAIN, Swallow The Sun, Airhead ja NoShame.
Arttu (piirrossarja)

Hahmot

Arttu Reini on tarinan päähahmo. Hän on silmälasipäinen maasika, joka käy paikallisen koulun kolmatta luokkaa. Artun parhaita ystäviä ovat Patte, Fransina ja Aivo. Arttu joutuu usein kiusallisiin tilanteisiin optimistisen äitinsä ja kahden pikkusiskonsa, esikouluikäisen D.W.n ja 1-vuotiaan Katin takia. Artun syntymäpäivä on 25. toukokuuta.
Patte Paasi on valkea jänis, joka on ollut Artun paras ystävä jo vaippaiästä asti. Patte asuu kaksin äitinsä kanssa. Hän on laiska koulussa ja ajattelee useimmiten vain ruokaa. Patella ei ole montaa kaveria hänen huumorintajuisuudestaan huolimatta.
Fransina Ronski (Francine Alice Frensky) on juutalainen poikatyttö. Hänen lähes kaikki ystävänsä ovat poikia. Fransina on useissa tilanteissa pikkutarkka ja sarkastinen ja hänestä on hauskaa kokeilla aina jotakin kiellettyä. Fransina on kiinnostunut historiasta ja tieteistä. Hänen isosisarensa nimi on Katriina.
Muhvi Virsta (Muffy Crosswire) on pilalle hemmoteltu upporikkaan perheen tytär. Hän on Fransina Ronskin paras ystävä, mutta näillä tytöillä on välillä pahoja erimielisyyksiäkin. Muhvi pärjää hyvin koulussa.
Allan "Aivo" Powers on arka ja hiljainen lapsinero, jolta löytyy aina uusimmat vempaimet ennen muita. Hän on perheensä ainoa lapsi. Aivon vanhemmat omistavat jäätelöauton, jossa hän usein viettää aikaansa. Aivolla on useita fobioita, joista tunnetuin lienee veteen meneminen.
Pinko Parves (Binky Barnes) on heikkolahjainen ja isokokoinen poika, joka on Artun hyvä ystävä, mutta viettää aikaa myös koulukiusaajien kanssa ja kohdistaa kiusaamistaan silloin tällöin myös Arttuun. Pinko harrastaa klarinetin soittoa ja balettia. Pinkolla on Kiinasta adoptoitu sisko.
Prunella Deegan on Arttua vuoden vanhempi ja kiinnostunut joogasta, ennustamisesta ja yliluonnollisten asioiden tutkimisesta. Prunella on älykäs, pitkä ja helposti kimpaantuva. Prunellalla on vanhempi sisko Rubella, joka tunnetaan meditaatiokyvyistään ja kiinnostuksestaan itämaisiin kulttuureihin.
Sue Ellen Armstrong on Artun ystävällinen luokkatoveri. Lajiltaan Sue Ellen on kissa. Hänen isänsä on diplomaatti, minkä vuoksi hänen perheensä asui paljon ulkomailla ennen kuin tuli Artun luokalle. Sue Ellenin kiinnostuksia ovat näytteleminen ja taiteet sekä avaruus. Hänen perheellä on Meksikossa asuva kummipoika.
Jerkku Lundgren (George Lundgren/Nordgren) on harvoin pääroolissa, mutta muuten useissa jaksoissa esiintyvä skandinaavisen taustan omaava poro. Hänet tunnetaan dysleksiastaan (lukivaikeus) ja vatsastapuhujanukestaan Vallusta. Jerkun sukunimi oli alkujaan Nordgren, mutta se vaihdettiin Lundgreniksi 11. tuotantokaudella.
Fern Walters on Artun luokalla oleva tyttökoira, jonka ehkä ainoa kiinnostuksen kohde on kirjallisuus. Hän kuuluu runoilijakerhoon ja keksii myös omia tarinoita, erityisesti salapoliisitarinoita. Hän viihtyy usein yksin kotonaan lukemassa tai kirjastossa, jonka vuoksi hänen äitinsä yrittää tehdä ujosta Fernistä sosiaalisemman.
Jenna Morgan on harmaa kissatyttö, jolla on laktoosi-intoleranssi ja joka harrastaa sulkapalloa. Ujoudestaan huolimatta hän on voittanut vuoden urheilijan palkinnon, josta Fransina tunsi kerran kateutta.
Titus Hjelm

Elämä ja ura

Titus Hjelm kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta 1993 ja valmistui teologian maisteriksi 1999 uskontotiede pääaineenaan. Hjelm on työskennellyt myös Sibelius-lukiossa uskonnon ja elämänkatsomustiedon opettajana 1997–2002. Vuonna 2018 Hjelm aloitti Helsingin yliopiston uskontotieteen apulaisprofessorina.  Hjelm on soittanut Thunderstonen lisäksi muun muassa Antidote-yhtyeessä.
Ionivirta

Ionivirta on sähkövirtaa, jossa varauksen kantajina toimivat ionit eli sähkövaraukselliset atomit tai molekyylit. Ionivirran käsite sai alkunsa sähkökemiasta, mutta sille on löytynyt merkittäviä sovellutuksia biologiassa.

Ionivirta sähkökemiassa

Elektrolyysin käsitteestä kirjoitti Michael Faraday teoksessaan Experimental Researches In Electricity. Elektrolyysissä vesiliuokseen liuenneet ionit kantavat virtaa elektrodien välillä. Positiivisesti varattua elektrodia kutsutaan anodiksi ja negatiivisesti varattua elektrodia kutsutaan katodiksi. Negatiivisesti varautuneet anionit (esimerkiksi kloridi-ioni, Cl–) liikkuvat kohti anodia ja positiivisesti varautuneet kationit (esimerkiksi natriumioni, Na⁺) liikkuvat kohti katodia. Anodin ja katodin välinen jännite on voima, joka aiheuttaa elektrodien välillä kulkevan ionivirran.

Ionivirta biologiassa

Ionien kantama virta on perusta biosähköisille ilmiöille, joihin lukeutuu muun muassa toimintapotentiaali hermo- ja lihassoluissa.
Ionit voivat kulkeutua solukalvon läpi avointen ionikanavien läpi. Ionikanavat ovat solukalvolla olevia proteiineja, jotka muodostavat tietyille ioneille selektiivisiä reikiä. Ionikanavien auki- ja kiinnioloa säätelevät eri ionikanavatyypeissä kalvojännite, ligandit tai mekaaninen ärsytys.
Ionivirta solukalvon läpi noudattaa yksinkertaistetusti Ohmin lakia, jossa virran suuruus on suoraan verrannollinen kalvojännitteeseen sekä konduktanssiin, jota edustavat avoimet ionikanavat. Solukalvon läpi kulkeva ionivirta on summa eri ionilajien (esimerkiksi Na⁺, K⁺ ja Cl–) kantamista virroista. Kuhunkin ionilajiin vaikuttava voima on yhtäsuuri kuin kalvojännitteen ja kyseisen ionilajin sähkökemiallisen tasapainopotentiaalin erotus. Sähkökemiallinen tasapainopotentiaali puolestaan riippuu kyseisen ionin hapetusluvusta ja pitoisuudesta solun sisä- ja ulkopuolella.
Toimintapotentiaalin syntymekanismin kalmarin (Loligo) jättiläishermosyyssä selvittivät Alan Hodgkin ja Andrew Huxley. He käyttivät töissään niin kutsuttua jännitteenlukitustekniikkaa, jossa solun kalvojännite lukitaan halutulle tasolle ja mitataan solukalvon läpi kulkeva virta, kun jännite askelmaisesti muutetaan lähtötasolta toiselle tasolle. Hodgkin ja Huxley päättelivät kokeidensa perusteella, että toimintapotentiaalin nousuvaiheessa ratkaisevaa on natriumionien kantama virta ja laskuvaiheessa puolestaan kaliumionien kantama virta. Jännitteenlukitustekniikkaa käyttämällä voitiin eliminoida solukalvon kapasitanssista aiheutuva kapasitiivinen virta, joka riippuu kalvojännitteen muutosnopeudesta. Kun kapasitiivinen virta oli jännitteenlukituksen takia nolla, ainoa jäljelle jäänyt solukalvon ylitse kulkenut virta oli ionien kantama ionivirta. Merkittävää on, että Hodgkinin ja Huxleyn kokeiden aikaan ionikanavien olemassaolosta ei ollut vielä tietoa.
Elefanttimarssi

Elefanttimarssi on leikki, jonka aikana lauletaan Elefanttimarssi-laulua (”Yksi pieni elefantti marssi näin....” jne.). Yksi henkilö kiertää muun ryhmän ympäri ja joka kerta kun päädytään kertosäkeen loppuun, henkilö valitsee ryhmästä jonkun seuraamaan häntä. Tätä jatketaan kunnes kaikki ryhmän jäsenet ovat letkassa.

Pieni lohikäärme

Samanlainen leikki, jonka aikana lauletaan: Pieni lohikäärme tuli alas vuorelta. Käärme oli hännätön ja siksi suruissaan. Kauan etsi häntäänsä ja viimein löysi sen. Sinä olet häntäni oon jälleen iloinen. Samoin kuin elefanttimarssissa, ensimmäinen henkilö valitsee joukosta mukaansa seuraajan. Seuraajan pitää aina mennä jonon perälle toisten jalkovälistä.

Mörkö se lähti piiriin

Vielä yksi versio, jossa lauletaan eri lastenlaulua, mutta muuten idea on sama. Laulu on peräisin Marjatta Pokelan Mörköoopperasta.