Luottamus tai kuolema!

Elli Maria Immon murha 1955

Kemiläinen kauppakoululainen Elli Maria Immo surmattiin joulukuun 7. päivän iltana 1955. Elli oli tiettävästi palaamassa työnväentalossa pidetyistä tansseista. Siellä häntä tanssitti moneen otteeseen mies, jota kukaan tansseissa mukana ollut ei ole ilmoittanut tunteneensa. Marttalan tienhaarassa hän erosi toveristaan ja ilmoitti menevänsä kotiin. Pikkupojat löysivät Ellin ruumiin hänen kotiporttinsa läheltä parin metrin päässä polulta, missä näkyi myös taistelun jälkiä. Elli Maria Immon kimppuun on ilmeisesti hyökätty takaapäin. Hyökkääjä on iskenyt tyttöön viiltohaavoja oikealle puolelle kaulaan sekä pistohaavan oikean korvan taakse, josta aiheutunut verenvuoto lääkärinlausunnon mukaan oli aiheuttanut kuoleman.
Tätäkin tapausta selvittämään etsittiin tutkija Helsingistä. Hän oli komisario Paavo Mömmö, sittemmin Kotakoski, mutta surmaaja jäi häneltä ja muiltakin löytämättä. Ketään ei ole edes epäilty vakavasti, mutta tanssiaisvierailta kerättyjen tuntomerkkien perusteella hän saattoi olla Hans Assmann. Vieno Assmannin mukaan Hans oli juuri tuona yönä Kemissä. Hän oli nytkin ollut matkoilla monta päivää ja kertonut menevänsä tapaamaan Reino Järvistä, kemijärveläistä sotavankikaveriaan. Ainoa puna-armeijan vangiksi ottama suomalainen Reino Järvinen on kuitenkin asunut Keski-Suomessa eikä koskaan Kemijärvellä tai muualla pohjoisessa.

Ministeri Penna Tervon kuolemantapaus 1956

Ministeri Penna Tervo menehtyi auto-onnettomuudessa 1956 Tuusulassa kesken ministeri- ja kansanedustajakautensa. 
Kuolinvuoteellaan Hans Assmann otti sanoi seuraavasti:
"Tiedän, miten ministeri Penna Tervo antoi ratkaisevan äänen presidentinvaalissa ja kuoli kahden viikon kuluttua."
Sitten Hans lisäsi monimielisesti: "Tein vain vähän."' 
Onnettomuutta koskeneen arkiston avautuminen alkuvuodesta 2006 ei tukenut murhateorioita millään tavalla.

Murhat Ruotsissa 1958 ja 1960

1963 Ruotsin poliisi tutki Hansin mahdollista osuutta maassa sattuneisiin ja selvittämättä jääneisiin nuorten naisten murhiin. Ehkä tunnetuin niistä oli tehty huhtikuussa 1958, jolloin oli löydetty Birgitta Lövqvistin alaston ruumis Västerbackenista läheltä Tukholmaa. Yhtymäkohtia Suomessa tapahtuneisiin veritekoihin olivat teltta ja kaunis järvenranta sekä se, että Birgitan kello ja toinen kenkä olivat kateissa. Hansin tiedetään asuneen elämänsä jossakin vaiheessa myös Västerbackenissa.
Kuukautta aikaisemmin oli puukotettu kuoliaaksi Agnetta Nyholm Tukholmassa. Kaksi vuotta myöhemmin syyskesällä 1960 Sundbybergissä surmattiin Ulla Persson ja siitä kahden viikon kuluttua Berit Lindqvist. Perssonin oli nähty nousevan kaksiväriseen henkilöautoon, jonka kuljettajaksi epäiltiin ulkomaalaista miestä. Sekä häntä että Lindqvistiä oli kuristettu ja puukotettu. Kuten Lövqvistiltä, myös näiltä kolmelta oli viety pikkuesineitä, kenkiä, kelloja ja kameroita. Hansin tiedetään asuneen Sundbybergissäkin.
Tutkimuksissa Hansia kuulusteltiin ruotsiksi, koska hän osasi sitä riittävästi, mutta taaskaan hänen syyllisyydestä ei saatu todisteita.

Sirkka-Liisa Valjuksen murha 1963

23.7.1963 löydettiin Turussa Rauhankadun 19:ssä asunut Sirkka-Liisa Valjus kuolleena. (Hänen sukunimensä on kirjoitettu eri lehdissä vuorotellen V:llä ja W:llä.) Kaikesta päätellen on kysymyksessä törkeä rikos. Ruumiissa oli nimittäin pahoinpitelyn jälkiä ja asunnossa ja porraskäytävässä oli verijälkiä. Sirkka-Liisa makasi alastomana sänkynsä vieressä lattialla. Nainen oli kuristettu lampun johdolla. Lisäksi hänen päässään oli verta vuotanut ruhjevamma. 
"Todistajien mukaan Sirkka-Liisa Waljuksen seurassa oli ollut murhaa edeltäneenä iltana saksalainen, suomea murtaen puhuva ja helposti kiivastuva mies. Taksinkuljettaja oli pitänyt seuralaista saksalaisena tai hollantilaisena, ja murhasta epäiltiinkin yleisesti 'hollantilaista merimiestä'. Saara Nissinen tunnisti puolestaan Hansiksi miehen, joka oli edellisenä uutena vuotena juhlinut Turussa hänen ja Sirkka-Liisan kanssa.
Löytyi myös turkulaisia, jotka tiesivät Hansin vierailleen Sirkka-Liisan luona, ja jotkut olivat nähneet myös hänen Opelinsa. Tiesivätpä jotkut Sirkka-Liisan olleen hänen kyydissäänkin." 
Matkustajakodin emäntä oli jo kuullut Sirkka-Liisa Waljuksen surmasta ja näki pian hänen kuvansa sanomalehdessä. Silloin hän tunnisti Sirkka-Liisan samaksi naiseksi, joka oli käynyt heillä aiemminkin Hansin kanssa. Emäntä päätti kuitenkin vaieta sekä Hansin yhden yön pituisesta poissaolosta että hänen ja Sirkka-Liisan välisestä suhteesta. Ikävyyksiä siitä vain aiheutuisi. --" 
Sirkka-Liisa Valjuksen murha on keskeisenä tausta-aiheena Aarre Haunian rikosromaanissa Päällikkökomisario ja kuristaja (1971).

Kuolema

Hans Assmann kuoli Ruotsissa kesäkuun 19. päivänä 1998, kuuden kuukauden ja kahden päivän kuluttua Matti Paloaron vierailusta.
Hans Assmann tunnusti Paloarolle kuolinvuoteellaan epäonnistuneensa varsinaisessa tehtävässään. 
"Olen pettänyt kaikki", hän tunnusti haastattelijalleen. "Ajattelen aina, ettei sellaista ole tapahtunutkaan, ja uskon siihen. Olen pystynyt suggeroimaan itseni neuvostokansalaiseksi, joka oli vain syntynyt Saksassa. Puhun saksaa, suomea, ruotsia, venäjää ja englantia. Nyt olen asunut 36 vuotta Ruotsissa ja odotan enää kuolemaa."

Arviot

Hans Assmann kuolinvuoteellaan 1997 oli kertonut ja epäsuorasti tunnustanut tapahtumia Matti Paloarolle. Assmann ei kuitenkaan myöntänyt suoraan mitään. "Odotat tietenkin, että kertoisin niistä teltta- ja puukkojutuista ja muista sellaisista, mutta tuotan sinulle pettymyksen. Yksityiskohdista en puhu, enkä myönnä enkä kiellä mitään. Sinun on vain tajuttava asiat puheestani tai käsitettävä ne muuten. Et saa mainita sanallakaan, että olisin tunnustanut jotain. Totuus löytyy tarinastani ja sen rivien välistä."  
Assmann oli huumeidenkäyttäjä ja hänen puheensa ja käytöksensä olivat joskus sekavia. 
Poliisi on julkisuudessa väittänyt Jorma Palon ja Matti Paloaron kirjoja fiktioksi, eli mielikuvituksen tuotteeksi. 
Jorma Palo vastasi tutkineensa asiat perusteellisesti ja ihmetteli, miksi poliisi ei ole tutkinut kunnolla Assmannin osuutta. Palo epäili ulkopoliittisia syitä Assmannin suojelemiseen.