google/wiki40b huggingface dataset:
Matkalla seikkailuun

Juoni

Pienen ja rauhallisen maaseutukaupungin kemianalan tehtaalla kehitetään hormonivalmiste, jonka kustannuksista johtaja Suurkari on henkilökohtaisessa vastuussa. Näin hän ainakin kertoo luotettavuuden ja suoraselkäisyyden perikuvalle, kirjanpitäjä Lehtoselle, joka ihmettelee johtajan yksityistilin suuruutta. Hieman epäilyttävää on se, että Suurkari lähettää Lehtosen Helsinkiin muka työtehtäviin juuri päivää ennen kuin tilintarkastaja on saapumassa. Suurkari pyytää Lehtosta olemaan vaiti asiasta eikä kerro tälle, mitä tämän matkaan annettu lukittu salkku sisältää: tilikirjan ja pullon hormonivalmistetta.
Lehtonen on tietämätön sekä Suurkarin tekemisistä että tehtaalla työskentelevän ja johtajan kanssa salaa seurustelevan Veran yrityksistä saada valmiste käsiinsä. Juttuun sekaantuvat vielä konttorin henkilökuntaan kuuluvat nuoret Pertti ja Inkeri sekä valmisteen kehittänyt tohtori Hellner. Vera ja hänen veljensä Manne vaativat salkkua, mutta Pertti ja Lehtonen lukitsevat heidät ikkunattoman asunnon huoneeseen. Heidän etsiessään salkkua hotellissa sattuu monenlaisia kommelluksia.

Vastaanotto

Arvostelijat ottivat teoksen vastaan varovaisen myötämielisesti. Eräs kriitikko luonnehti elokuvaa seuraavasti: ”Aihe vaikuttaa hiukan etsityltä ja ohuelta, mutta käsikirjoittaja Gösta Rodin on laittanut joitakin hauskoja vuorosanoja ja muutamia lystikkäitä tilanteita, jotka suuresti huvittivat yleisöä.” Toisen arvostelijan mukaan elokuvan menestyksestä saa ensisijaisesti kiittää näyttelijöitä, joiden ansiosta elokuva on ”iloinen puolentoista tunnin hupailu.” Näyttelijöistä juuri Aku Korhonen nähtiin elokuvan ”koossapitävänä voimana”. Myös Tapio Ilomäen musiikki kriitikoiden mukaan ”tiivisti elokuvan tunnelmia”.
Tuomas Ruuska

Ura

Tuomas Ruuska aloitti lentopallouransa syntymäkaupungissaan Teuvalla. Hiljalleen alkoi hahmottua Ruuskan lahjakkuus ja nuorten maajoukkuevalmentajat kiinnostuivat nuoresta lentopalloilijan alusta. 16-vuotiaana nuorukaisena Ruuska lähti opiskelemaan ja harjoittelemaan valtakunnan parhaiden poikalentopalloilijoiden kanssa Varalan Urheilukioon, Tampereelle.

SM-liiga

Varalasta tie vei lopulta SM-liigaan, Muuramen Lentopallon riveihin. Ensimmäisen liigaottelunsa Ruuska pelasi kaudella 2002, 21-vuotiaana nuorukaisena. Muuramen Lentopallossa hän nousi nopeasti seuran runkopelaajaksi. Kaudella 2007 Ruuska oli isossa roolissa yhdessä liigan parhaimmaksi lentopalloilijaksi valitun Pekka Kortteisen kanssa, kun joukkue eteni historian ensimmäisen kerran pudotuspeleihin.
Kauden 2007 jälkeen hän vaihtoi maisemaa Muuramesta takaisin Etelä-Pohjanmaalle, ja alkoi pelata liigajoukkue Vaasan Kiistossa. Kiistossa hän oli joukkueen tärkein lenkki läpi kauden. Pahoissa talousvaikeuksissa taistellut Kiisto menetti monia pelaajiaan kauden aikana, mutta Ruuska pysyi seurassa vaikka palkanmaksu hänelle takkusi paljon. Ruuska oli Kiiston paras pistemies koko kaudella.

Jymy kutsuu

Kaudeksi 2008-09 Ruuska siirtyi Nurmon Jymyn riveihin Lentopallon 1-sarjaan.  Jymyläispaidassa hän on löysi kadoksissa olleen peli-ilonsa ja nousi uudelle tasolle urallaan. Hänet palkittiin muun muassa kentän parhaana peräti kuudessa ottelussa peräkkäin alkukauden aikana. Nurmolaisten kanssa Ruuska eteni aina ykkössarjassa puolivälieriin. Pohjoislohkossa joukkue oli neljäs.

Kuutosten riveihin

Kaudella 2009-10 Tuomas Ruuska pelaa fuusioseurassa nimeltä Kuutoset Volley. Siihen kuuluu myös hänen edelliskauden seuransa Nurmon Jymy, jolta Kuutoset peri sarjapaikan kaudelle 2009-10.

Muuta

Ruuska on kotoisin Etelä-Pohjanmaalta, Teuvalta ja asuu tällä hetkellä Jalasjärvellä. Hän on koulutukseltaan insinööri, ja toimiikin Kurikassa, Ruukki Engineeringillä töissä aina kun pelikentiltä hän ehtii. 192-senttinen ja 27-vuotias Ruuska on pelipaikaltaan yleispelaaja, jonka tehtävänä on nostaa pallot tarkasti passarille ja samalla kantaa iso vastuu laitahyökkäyksistä.
Didier Zokora

Ura

Zokora on edustanut muun muassa ASEC Mimosasia, Genkiä, Saint-Étienneä, Tottenham Hotspuria, Sevillaa ja Trabzonsporia.
8. heinäkuuta 2009 espanjalainen Sevilla ilmoitti tehneensä Tottenham Hotspurin keskikenttäpelaaja Didier Zokoran kanssa neljän vuoden mittaisen sopimuksen. Sopimus sisälsi sopimuksestavapautumisoption 30 miljoonalla eurolla. 
Zokora pelasi Norsunluurannikon maajoukkueessa 123 ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului Norsunluurannikon joukkueeseen muun muassa vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa joukkue jäi alkulohkoihin.
Simo Laaksonen

Simo Laaksonen (s. 10. syyskuuta 1998 Marttila) on suomalainen autourheilija.

Ura

Laaksonen aloitti karting-uransa vuonna 2009, jolloin hän sijoittui kolmanneksi Suomen KF6 Challenge -sarjassa. Vuonna 2012 hän voitti Suomen KF3-luokan mestaruuden. Vuonna 2013 Laaksonen sijoittui neljänneksi NEZ Championship KF2 -luokassa.
Seuraavana vuonna Laaksonen siirtyi kartingista pikkuformuloihin. Hän kilpaili Ranskan Formula 4 -sarjassa, jossa saavutti yhden kakkossijan sekä 31 pistettä ja sijoittui sarjan 17:nneksi. Vuonna 2015 Laaksonen jatkoi Ranskan F4 -sarjassa, saavutti yhden voiton ja kaksi muuta palkintosijaa ja sijoittui sarjan kuudenneksi. Hän ajoi myös SMP Formula 4 -sarjassa, jossa saavutti 60 pistettä. Vuonna 2016 Laaksonen kilpaili Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa. Kaudella 2017 Laaksonen ajoi European F3 Open -sarjaa espanjalaisessa Campos Racing -tiimissä ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. 
Kaudella 2018 Laaksonen nousi GP3-sarjaan ja jatkoi yhteistyötä Campoksen kanssa.
Claes Elmstedt

Claes Yngve Elmstedt (s. 31. maaliskuuta 1928) on ruotsalainen keskustalainen poliitikko. Hän oli valtiopäivien toisen kamarin jäsenenä vuosina 1965–1970 ja sitten yksikamaristen valtiopäivien jäsenenä vuosina 1971–1984. Hän oli viestintäministerinä Fälldinin hallituksessa vuosina 1981–1982 ja toimi Gotlannin läänin maaherrana vuosina 1984–1991.
PostEurop

PostEurop (Association of European Public Postal Operators) on Euroopan julkisten postioperaattorien yhdistys. Se on yksi Maailman postiliiton (UPU) jäsenyhdistyksistä. PostEurop perustettiin vuonna 1993 yksinkertaistamaan postien vaihtoa Euroopassa CEPTin (posti- ja telehallintojen Eurooppalaisen konferenssi) keskittyessä teleliikenteeseen.
PostEuropin pääkonttori sijaitsee Brysselissä, Belgiassa.
Vuodesta 1993 PostEurop on koordinoinut EUROPA-postimerkkien julkaisua.
Canada Dry

Canada Dry on teksasilaisen Dr Pepper Snapple Groupin vuodesta 2008 lähtien omistama virvoitusjuomamerkki. Juoman keksi ja sitä kehitti ensin John J. McLaughlinin perhe vuosina 1904-1923. Jo yli vuosisadan ajan Canada Dry on tunnettu sen ginger alesta, vaikka yhtiö valmistaa myös useita muita virvoitusjuomia ja juomamiksereitä. Vaikka Canada Dryn onkin alkuperältään Kanadasta, sitä valmistetaan nykyään myös monissa muissa maissa ympäri maailmaa, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Meksikossa, Kolumbiassa, Lähi-Idässä, Euroopassa ja Japanissa.
Tuotteen sana "Dry" (kuiva) viittaa siihen, että juoma ei ole makea, kuten kuiva viini. Kun juoman alkuperäinen valmistaja John J. McLaughlin valmisti uutta virvoitusjuomaansa, se oli vähemmän makea kuin muut sittemmin saatavilla olleet ginger alet; lopputuloksena hän merkitsi sen "kuivaksi".
Teollisuusvakuutus

Teollisuusvakuutus eli Keskinäinen yhtiö Teollisuusvakuutus, myöhemmin If Teollisuusvakuutus, If Vahinkovakuutusyhtiö, oli Helsingissä vuonna 1965 perustettu vakuutuslaitos. Se myönsi teollisuudelle erilaisia vahinkovakuutuksia. Vuonna 1984 sille siirrettiin osa Fennian vakuutuskannasta, ja vuonna 1988 Suomen Merivakuutus Oy:n vakuutuskanta yritysostolla. Vuonna 1983 sen vakuutustulo oli 363 miljoonaa markkaa, ja sillä oli henkilökuntaa 290. Vuoden 1994 alusta se fuusioitiin Vakuutusyhtiö Sampoon.
Neutron Star Collision (Love Is Forever)

Historia

Lokakuussa 2009 Muse kertoi MTV:n haastattelussa, että yhtye saattaisi olla valmis tekemään kappaleita myös Twilight – Epäilys -elokuvaa varten. Muse on luovuttanut kappaleitaan kahteen edelliseen sarjan elokuvaan: Vuoden 2008 elokuvaan Twilight – Houkutus he luovuttivat kappaleen ”Supermassive Black Hole” ja vuoden 2009 elokuvaan Twilight – Uusikuu kappaleen ”I Belong to You [New Moon Remix]”. Toukokuun alussa Stephenie Meyer kertoi virallisilla kotisivuillaan, että Muse tekee elokuvan soundtrack-levylle kappaleen, josta tulee myös heidän singlensä. Myöhemmin saatiin tietää, että kappale on nimeltään Neutron Star Collision (Love Is Forever).

Musiikkivideo

Singlen musiikkivideo julkaistiin 20. toukokuuta 2010 ja sen ohjasi Anthony Mandler. Musiikkivideossa näytetään bändin soittoa ja pätkiä elokuvasta Twilight – Epäilys.
Pistetodennäköisyysfunktio

Nimityksiä ja merkintöjä

Sitä funktiota, joka määrittelee todennäköisyyslaskennassa satunnaisilmiön alkeistapauksien, tapahtumien tai satunnaismuuttujan arvojen todennäköisyydet, kutsutaan yleisesti todennäköisyysfunktioksi. Diskreettisessä tapauksessa sitä kutsutaan yleisimmin pistetodennäköisyysfunktioksi ja jatkuvassa tapauksessa tiheysfunktioksi. Esimerkiksi englannin kielisten käytäntöjen mukaisesti, molempia tapauksia ja niiden yhdistelmiä kutsutaan harvemmin myös samalla nimityksellä todennäköisyyden massafunktioksi (engl. probability mass function (pmf)), jonka viittaa fysiikan mekaniikkaan, kuten tekee myös käsite tiheysfunktio (engl. probability density function (pdf)), jota käytetään harvoin tässä samassa merkityksessä.
Tiheysfunktion mallin mukaisesti, pistetodennäköisyysfunktion tunnuksena voidaan käyttää myös latinalaista kirjainta  tai jopa kreikkalaista kirjainta .
Berndt Ivar Aminoff

Berndt Ivar Aminoff (8. lokakuuta 1843 Helsinki – 28. helmikuuta 1926 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi Viipurin ja Vaasan läänien lääninarkkitehtina.

Henkilöhistoria

Aminoffin isä Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff (1809–1875) oli valtiomies, eversti ja kuvernöörin adjutantti ja äiti Ida Matilda Avellan (1817–1859) historian professori Johan Henrik Avellanin ja tukholmalaisen Kristina Eleonora Almqvistin tytär. Aminoff avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1870 aatelissukuun kuuluvan Ebba Örnin (5. kesäkuuta 1851 Helsinki – 24. joulukuuta 1889 Viipuri) kanssa. Heillä oli kolme lasta: Bruno Roland (2. elokuuta 1871 Helsinki – 3. maaliskuuta 1929 Käkisalmi), Elsa Iduna (24. heinäkuuta 1872 Kausala – 17. kesäkuuta 1959 Helsinki) ja Leon Harald (3. maaliskuuta 1879 Sortavala – 28. lokakuuta 1942 Ruovesi). Aminoffin toinen puoliso vuodesta 1893 oli Olga Maria Thesleff ja kolmas vuodesta 1913 vuoteen 1919 Anna Ottilia Häggman.

Ammattiura

Aminoff aloitti opinnot Haminan kadettikoulussa 1858, josta hän siirtyi opiskelemaan insinööriksi Helsinkiin ja valmistui Helsingin teknillisestä reaalikoulusta vuonna 1869. Välillä vuosina 1866–1867 hän opiskeli vapaita taiteita Ruotsin kuninkaallisessa akatemiassa Tukholmassa. Valmistuttuaan rautatietutkimusten parissa työskennellyt Aminoff tuli ensin vt. ja sitten vuodesta 1872 vakinaiseksi asemapäälliköksi Kausalaan mutta siirtyi Helsinkiin Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehdiksi 1873. Hän muun muassa johti majakoiden  rakentamista Laatokalle ja Viipurin lääninvankilan rakentamista 1870-luvun lopussa ja 1880-luvun alussa. Vaasan lääninrakennuskonttorin esimies ja lääninarkkitehti Aminoffista tuli 1884 ja vastaava virkamies Viipurissa huhtikuussa 1887. Viimeksi mainitusta tehtävästä hän jäi eläkkeelle kesäkuussa 1914. Viipurin vakinaisena lääninarkkitehtina Aminoffia seurasi toukokuussa 1915 Allan Schulman, joka hoiti virkaa tammikuuhun 1932 saakka.
Aminoff toimi myös 20 vuotta sihteerinä Viipurin Taiteenystävien yhdistyksessä, joka oli perustettu 1890. Hän myös piti piirustuskoulua vuodesta 1891.
Dithmarschen

Kunnat

Dithmarschen jakautuu kuuteen paikkakuntaan (saks. Amt). Piirikunnassa on viisi kaupunkia ja 111 kuntaa. Dithmarschen rajautuu lännessä Pohjanmereen, etelässä Elbe-jokeen, pohjoisessa Eider-jokeen, ja idässä Kielin kanavaan. Schleswig-Holsteinin osavaltion läpi kulkevan Kielin kanavan varrella sijaitseva Dithmarschen on taloudellisesti köyhempi kuin monet muut alueen piirikunnat.

Historiaa

Dithmarschen tunnettiin 1100–1500-luvuilla ylpeänä talonpoikaistasavaltana, joka läänityksistä huolimatta uhmasi sekä tanskalaisen aateliston että hansan valtaa. Myöhemmin se jäi köyhäksi alamaaksi, johon ei rakennettu suuria kartanoita tai linnoja. Dithmarschen joutui kuitenkin 1500-luvun puolivälissä jaetuksi Tanskan kuninkaan ja Holsteinin herttuoiden kesken. 1860-luvulla se liitettiin Preussiin, ja sen kaudella kannaksen poikki rakennettiin Kielin kanava.
Paikallinen talonpoika löysi 1850-luvulla kaivoa kaivaessaan öljynsekaisen hiekkakerroksen. Vähitellen sitä alettiin porata ja jalostaa siitä öljyä. Tätä varten perustettiin yhtiö Deutsche Erdoel-Actiengesellschaft (DEA), joka tänään kuuluu energiajätti RWE:lle.
Toukkasukahäntäiset

Piirteitä

Toukkasukahäntäisten takaruumiin kärjessä on aina kolme keskenään suunnilleen yhtä pitkää sukasta. Toukkasukahäntäiset ovat siivettömiä hyönteisiä, niiden pitkänomaista vartaloa peittävät usein suomut. Tuntosarvet ovat pitkät. Näköaistimina toimivat vaatimattomat verkkosilmät, ja päässä on lisäksi kolme pistesilmää. Heimon Nicoletiidae lajeilla ei ole silmiä lainkaan. Suuosat ovat purevat. Raajojen nilkoissa on 2–4 jaoketta.
Muodonvaihdos on olematon. Munista kuoriutuu nymfejä, jotka muistuttavat aikuisia, mutta ovat pienempiä. Nymfit kehittyvät jopa usean kymmenen toukkavaiheen kautta aikuisiksi. Toisin kuin kehittyneemmät hyönteiset, myös aikuiset yksilöt luovat nahkansa.

Elinympäristö ja elintavat

Ravinnokseen kolmisukahäntäiset käyttävät tärkkelyspitoista kasviainesta ja kulttuuriympäristössä myös esimerkiksi paperia tai liimoja, mutta niille kelpaavat myös sienirihmastot ja muiden hyönteisten raadot. Toukkasukahäntäiset ovat ilmeisesti pitkäikäisiä, ja niiden elinkaari kestänee 2–7 vuotta. Toukkasukahäntäiset ovat aktiivisimmillaan öisin.
Lisääntyminen tapahtuu epäsuoran hedelmöityksen kautta. Koiras tuottaa seittirihmaa, josta se tekee telttamaisen rakenteen vaakasuoran pinnan ja jonkin pystyssä olevan pinnan väliin. Koiras laskee telttaan spermapaketin eli spermatoforin ja kosiorituaalien yhteydessä houkuttelee naaraan telttaan, jossa naaras poimii paketin sukuaukkoonsa. "Parittelun" päätteeksi naaras puristaa tyhjän paketin ulos ja syö sen. Munat lasketaan elinympäristön halkeamiin ja rakoihin.

Lajit Suomessa

Suomessa toukkasukahäntäisiä on vanhastaan tavattu kahta lajia: sokeritoukka (Lepisma saccharina) on varsin yleinen asuntojen, etenkin kylpytilojen vieras. Sitä vastoin uunitoukka (Thermobia domestica) vaatii elinympäristöltään selvästi asuintiloja korkeampaa lämpötilaa ja sen levinneisyys rajoittuu joihinkin erikoisempiin laitoksiin. Viime vuosina Suomeen ovat vakiintuneet uusina sisätiloissa viihtyvinä lajeina myös Ctenolepisma lineata sekä Ctenolepisma longicaudata.
Rakkaus veitsenterällä

Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Chicago Sun-Timesin Roger Ebert antoi ensi-iltakritiikissään elokuvalle täydet neljä tähteä ja piti sitä uskottavuudessaan yhtenä onnistuneimmista eksoottiseen tapahtumapaikkaan sijoittuvista elokuvista. Hän kehui etenkin Linda Huntin mutta myös Gibsonin ja Sigourney Weaverin roolitöitä.
Aikalaiskritiikki Suomessa oli melko nihkeää. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi elokuvalle kolme tähteä, viisi arvostelijaa kaksi tähteä ja kolme yhden tähden, keskiarvona 1,78 tähteä neljästä.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Karkkiautomaatti

Historia

Karkkiautomaatti ehti viisi vuotta kestäneen uransa aikana tehdä yhteensä kolme albumia, neljä EP:tä ja kaksi singleä. Se ehti soittaa vuosina 1993–1998 lähes kaksi sataa keikkaa.
Karkkiautomaatti aloitti uransa punk/pop-triona, mutta kehitti musiikkiaan myöhemmin psykedeelisemmäksi ja kokeellisemmaksi.
Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1998. Karkkiautomaatin viimeinen albumi Suudelmilla valittiin 2005 Soundi-lehdessä 90-luvun parhaaksi kotimaiseksi albumiksi. Vuonna 2006 Stupido Records julkaisi kokoelmalevyn Kaikilla, joka sisältää yhtyeen koko tuotannon julkaisujärjestyksessä.
Yhtyeen laulaja ja säveltäjä Jansku on jatkanut uraansa pari vuotta Karkkiautomaatin lopettamisesta uuden yhtyeensä Liekin parissa.
Aberin rautatieasema (Gwynedd)

Historia

Aberin aseman avasi Chester and Holyhead Railway 1. toukokuuta 1848. Siellä oli kaksi laituria. Länteen kulkevien junien laiturilla oli kaksikerroksinen tiilinen asemarakennus, toisella laiturilla yksinkertainen odotushuone. Asemalla oli myös rahtiliikenteelle tarkoitettu sivuraide, jota käytti erityisesti aseman lähellä sijainnut Lord Penrynin saviliusketehdas.
1950-luvulle tultaessa syrjäisen aseman liikenne alkoi olla vähäistä. Se suljettiin matkustajilta 1. toukokuuta 1848. Rahtiliikenteen käytössä se pysyi vielä 4. toukokuuta 1964 asti. Asemarakennus on yhä olemassa ja käytössä yksityisasumuksena. Laiturit ja muut rakennukset sen sijaan on purettu.
Warren Worthington III

Sarjakuvissa

Warren Worthington III kävi murrosikäisenä yksityiskoulua, kun hänen selästään alkoi kasvaa siivet. Parissa kuukaudessa siivet kasvoivat täyteen mittaansa, mutta Warren piti ne salassa sitomalla ne tiukasti selkäänsä vasten ja kätkemällä vaatteidensa alle.
Aluksi hän luuli olevansa vain jokin luonnonoikku, mutta oppi sittemmin lentämään siivillään, mistä nauttikin suuresti. Yhtenä yönä koulun asuinsiipeen syttyi tulipalo ja Warren päätti käyttää voimiaan pelastaakseen koulutoverinsa. Hän pani päälleen pitkän valkoisen pyjaman ja päähänsä peruukin ja esiintyi pelastavana "enkelinä".
Pian tuon jälkeen Warren aloitti toimintansa New Yorkissa Koston Enkelinä, joka taisteli rikollisuutta vastaan. X-miehet ottivat häneen yhteyttä ja kertoivat hänen olevan mutantti. Warren päätikin liittyä Ryhmä-X:ään.
Myöhemmin Professori X kertoi uusia mutantteja Ryhmä-X:ään ja Enkeli lähti ryhmästä. Hän peri valtaisan summan vanhemmiltaan kun nämä kuolivat ja sijoitti osan perinnöstään Champions nimisen sankariryhmän toiminnon rahoittamiseen.
Hän myös ilmoitti julkisesti olevasta Enkeli, joskin piti Xavierin koulun ja Ryhmä-X:n salassa. Kun Championit hajosivat, alkoi Warren lämmitellä uudelleen romanssia entisen tyttöystävänsä Candy Southernin kanssa.
Myöhemmin Enkeli liittyi Puolustajiin ja pysyi heidän joukossaan vielä senkin jälkeen kun Peto uudisti ryhmän. Puolustajat käyttivät tukikohtanaan Enkelin ja Candyn ylellistä asumusta Kalliovuorilla.
Puolustajia menehtyi suuri joukko taistelussa äärimmäisen vaarallista vihollista vastaan ja ryhmä hajosi. Enkeli ja neljä muuta alkuperäisen Ryhmä-X:n jäsentä perustivat Tekijä-X:n, jonka tehtävänä oli auttaa mutantteja ja antaa samalla kuva että he todellisuudessa metsästivät mutantteja.
Warrenin koulutoveri, Cameron Hodge, oli Tekijä-X:n manageri. Mutta sitten paljastui että Hodge todellisuudessa johti mutanttienvastaista The Rightiä ja käytti Tekijä-X:ääkin hyväkseen kääntääkseen yleisen mielipiteen mutantteja vastaan.
Kun Marauderit hyökkäsivät Morlokkien kimppuun, Ruho-niminen Marauder vangitsi Warrenin ja yhdessä toisen Marauderin, Harpuunan, kanssa kidutti häntä. Thor pelasti Enkelin, mutta tämän siivet olivat pahasti vahingoittuneet. Kirurgit joutuivat amputoimaan Warrenin siivet. Warren joutui masennuksen valtaan ja teki itsemurhan.
Jälkikäteen paljastui että Cameron Hodge oli päättänyt siipien amputoinnista ja suunnitellut jopa Warrenin kuolemankin. Mutta Tuho-niminen mutantti olikin siirtänyt Warrenin viime hetkellä turvaan ja tämä olikin jäänyt eloon. Tuho kasvatti Enkelille uudet siivet ja teki tästä yhden Ratsumiehistään.
Kuolema-nimisenä Enkeli kohtasi Tekijä-X:n ja taisteli heitä vastaan, mutta kääntyi sitten Tuhoa vastaan. Herken aikaa Warren seikkaili yksinään ja kosti Cameron Hodgelle. Infernon alkaessa hän palasi Tekijä-X:ään ja sai uuden nimen Arkkienkeli.
Ella Alanko

Ura

Alanko on TPS:n kasvatti ja on ollut voittamassa seuran juniorijoukkueissa A-tyttöjen SM-hopeaa, kahta B-tyttöjen SM-kultaa ja C-tyttöjen SM-hopeaa. Kauden 2006–2007 päätteeksi hänet nimettiin seuran vuoden tyttöjunioriksi. Hän pelasi kaudella 2006–2007 myös naisten I-divisioonaa. TPS nousi kauden päätteeksi Salibandyliigaan.
Alanko edusti TPS:ää Salibandyliigassa kolme kautta (2007-2010). Vuonna 2010 Alanko siirtyi yhden kauden ajaksi Sveitsin pääsarjan UHC Dietlikoniin. Kauden jälkeen hän palasi vuonna 2011 TPS:ään, joka oli pudonnut edellisen kauden päätteeksi I-divisioonaan. Visiitti I-divisioonassa jäi yhden kauden mittaiseksi, kun joukkue nousi vuonna 2012 takaisin liigaan. Alanko palkittiin seuran vuoden naispelaajana. Hän jatkoi kaksi seuraavaa kautta TPS:ssä.
Alanko siirtyi tamperelaisseura Classiciin kaudelle 2014–2015, jonka päätteeksi hän voitti Suomen mestaruuden. Toisen Suomen-mestaruutensa hän voitti kaudella 2016–2017.

Maajoukkue

Alanko edusti Suomen salibandymaajoukkuetta kahdesti alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2006 ja 2008. Tyttöjen MM-kilpailuissa 2006 hän teki kuudessa ottelussa neljä tehopistettä, kaksi maalia ja kaksi syöttöpistettä, ja oli voittamassa hopeaa. Vuoden 2008 tyttöjen MM-kilpailuissa, jotka pelattiin Puolassa, hän pelasi viisi ottelua ja teki kolme maalia sekä antoi yhden maalisyötön. Hän teki Puolaa vastaan pelatun, Suomen 4–3-voittoon päättyneen pronssiottelun voittomaalin.
Alanko debytoi naisten maajoukkueessa Tšekin Ostravassa marraskuussa 2010 pelatussa EuroFloorball Tour -turnauksessa. Hän on saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2011, 2015 ja 2017.
Kesäkuussa 2014 Alanko saavutti hopeaa opiskelijoiden salibandyn maailmanmestaruuskilpailuissa.
Alanko pelasi 61 maaottelua, joissa hän teki 20 maalia ja sai 18 syöttöpistettä.