google/wiki40b huggingface dataset:
Chaosbreed

Historia

Chaosbreed sai alkunsa, kun viisi muissa metalliyhtyeissä vaikuttavaa muusikkoa, jotka olivat jo pidempään halunneet soittaa death metallia, yhdisti voimansa vuonna 2003. Ensimmäisissä harjoituksissa rumpuja soitti Nalle Österman (oik. Björn Österman), bassoa Oppu Laine (oik. Olli-Pekka Laine) ja kitaraa Marko Tarvonen. Pian mukaan liittyivät laulaja Taneli Jarva ja kitaristi Esa Holopainen.
Yhtyeen nimi on mukailtu Entombedin vuonna 1991 ilmestyneellä levyllä Clandestine olevasta kappaleesta "Chaos Breed". Osa yhtyeestä olisi kuitenkin halunnut bändin nimeksi Genitalia.
Ensimmäisen demonsa yhtye julkaisi internetissä. Koska kysyntää oli, Rising Realm Records julkaisi demon EP-levynä nimellä Unleashed Carnage vuonna 2003. Ensimmäinen studiolevy Brutal ilmestyi vuonna 2004, ja sen julkaisi Century Media Records. Levyn kymmenestä kappaleesta kolme oli mukana Unleashed Carnage -EP:llä. Brutal sisältää myös videomateriaalia. Lisäksi yhtye on julkaissut vuonna 2004 split singlen yhdessä Rytmihäiriön kanssa.
Vaikutteikseen Chaosbreed on maininnut mm. seuraavat yhtyeet: Entombed, Dismember, Unleashed, Carcass ja Slayer. Chaosbreedin on sanottu olevan uskollinen vaikutteilleen, mutta soitosta kuitenkin tulee oma vilpitön into esiin. Keikkoja Chaosbreed on tehnyt lähinnä pääkaupunkiseudulla. Yhtye ei ole virallisesti lakannut olemasta, mutta koska jokaisella sen jäsenellä on toimensa muissa yhtyeissään, ei yhteisen ajan ja paikan tai innon löytyminen keikkailuun tai levyntekoon ole ollut itsestään selvää.
Senegalin departementit

Senegalin departementit (ransk. Départements) ovat Senegalin toisen tason hallinnollisia yksiköitä. Departementit muodostavat alueita, ja jakautuvat arroundisementteihin. Departementteja on Senegalissa 34.
Modaalinen jazz

Modaalinen jazz on jazz-tyylisuuntaus, jossa improvisoinnin pohjana käytetään vapaan improvisoinnin ja sointujen sijasta sävelasteikkoja. Modaalisuus tarkoittaa sävelasteikkoa, joka alkaa mistä tahansa valkoisesta koskettimesta ja etenee siitä valkoisten koskettimien kautta oktaavin ylöspäin (vrt. kirkkosävellaji). Modaalinen jazz syntyi Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Miles Davis alkoi tosissaan kirjoittaa modaalisessa muodossa levyllä Milestones (1958), mutta Kind of Blue vuodelta 1959 on siitä tunnetuin esimerkki. John Coltrane oli kehittämässä uutta tyyliä Davisin kanssa ja hänen levynsä Giant Steps syntyi samoihin aikoihin Kind Of Blue -sessioiden kanssa. Coltranen myöhempi albumi My Favorite Things oli yksi kaupallisesti menestyneimpiä modaalisen jazzin levytyksiä. Muita modaalisen jazzin vaikuttajia olivat Bill Evans sekä Wayne Shorter, Herbie Hancock ja Thelonious Monk.
Tyylisuunnan syntyyn vaikuttanut teoreetikko oli George Russell, jolta Davis ja Coltrane ammensivat ajatuksia.
Kalhunjärvi (Sastamala)

Maantiede

Järven pinta-ala on 0,94 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 50 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 400 metriä pitkä laskuoja Lumiaistenojaan. Yhtymäkohta sijaitsee 5,3 kilometriä yläjuoksulle Majaniemenjärveltä.
Järven rantaviiva on 0,49 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaiseen metsämaastoon rajautuvaa suota. Lähellä on entinen maatila ja järven myös ohittaa läheltä Sävin ja Kankaanpään kaupungin välinen maantie.
Erja Häkkinen

Erja Häkkinen (o.s. Honkanen) (s. 28. lokakuuta 1961 Sippola) on suomalainen televisiojuontaja, malli ja matkaopas, jonka entinen aviomies on F1-maailmanmestari Mika Häkkinen. Syksyllä 2008 Erja oli julkisuudessa Nelosen tv-sarjassa Operaatio Maa, jossa hän osallistui yhdessä muusikko Martti Syrjän kanssa tuulimyllyprojektiin Madagaskarilla.

Yksityiselämä

Mika Häkkinen ja Erja Honkanen tapasivat 1990-luvun alkupuolella. Honkanen toimi tuolloin matkaoppaana Nizzassa. Vuonna 1998 parin häät vietettiin kahteen kertaan: 30. toukokuuta 1998 pari avioitui Monacossa siviilimenoin, mutta varsinaiset hääjuhlat pidettiin 13. kesäkuuta Porvoossa. Myöhemmin Lasse Erolan kirjoittamasta kirjassa kerrottiin, että Keke Rosberg oli kehottanut Häkkistä hankkimaan Monacossa siviilivihkimisen ennen Suomen kirkkohäitä, koska näin pariskunnalle tulisi automaattinen avioehto.
Formula 1 -uransa jälkeen pariskunta pääsi usein iltapäivälehtien otsikoihin mm. avioliitto-ongelmiensa takia. Avioliittoa heikensi muun muassa se, että Häkkinen alkoi viettää kevyempää elämää uransa päätettyään. Pian hän kuitenkin palasi autourheilun pariin DTM-sarjassa. Häkkiset olivat runsaasti keltaisen lehdistön aiheissa ja erohuhuja liikkui vuosien varrella useita kertoja. Ilta-Sanomien mukaan pariskunnan välit alkoivat mutkistua, kun Mika Häkkinen lopetti uransa DTM-sarjassa syksyllä 2007. Heidän erostaan tiedotettiin 6. helmikuuta 2008.
Parilla on kaksi lasta, Hugo ja Aina-Julia.
Siri von Essen

Sigrid Sofia Mathilda Elisabet (Siri) von Essen (17. elokuuta 1850 Porvoo –  21. huhtikuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka sai julkisuutta avioliitostaan kirjailija August Strindbergin kanssa.
Siri von Essenin vanhemmat olivat kapteeni Carl Reinhold von Essen ja näyttelijä Elisabet Charlotta in de Betou. Siri von Essen oli 1872–1876 naimisissa luutnantti Carl Gustaf Wrangel af Saussin kanssa ja 1877–1891 August Strindbergin kanssa. Hänen tyttärensä oli Karin Smirnoff. Hänet on haudattu Tukholman lähelle Solnaan Pohjoiselle hautausmaalle.
Von Essenillä oli lapsena ranskankielinen kotiopettaja. 13-vuotiaana hän matkusti perheensä mukana Pariisiin, jossa hän kävi muutamia kuukausia luostarikoulua. Kun perhe oli joutunut myymään omaisuutensa, kaikki muuttivat Tukholmaan 1868. Ensimmäisen puolisonsa kanssa von Essen sai 1873 tyttären Sigridin, joka kuoli 1877. Vuonna 1875 hän tutustui August Strindbergiin. Keväällä 1876 Wrangel ja von Essen päättivät erota. Yksi eron syy oli von Essenin halu työskennellä näyttelijänä, mikä ei sopinut puolison arvolle. Syksyllä 1876 von Essen opiskeli näyttelemistä ja esiintyi 1877 ensi kerran näyttelijänä Dramatenissa. 30. joulukuuta 1877 Siri von Essen ja August Strindberg avioituivat. Pian avioitumisen jälkeen syntynyt ensimmäinen lapsi kuoli muutaman päivän ikäisenä.
Strindberg kirjoitti 1882 kaksi näytelmää vaimoaan varten: Herr Bengts hustru ja Lycko-Pers resa. Tytär Karin syntyi 1880 ja Greta 1881. Kun von Essen jälleen tuli raskaaksi, hänet irtisanottiin Dramatenista. Perhe matkusti 1883 ulkomaille ja asui Ranskassa ja Sveitsissä. Poika Hans syntyi 1884. Giftas (Naimakauppoja) -oikeudenkäynnin jälkeen  1884 August sanoi, ettei ollut koskaan aikonut palata Ruotsiin. Grez-sur-Loingissa von Essen ystävystyi muun muassa tanskalaisen Marie Davidin kanssa. Strindberg syytti heitä lesbolaisesta suhteesta. Von Essen ja Strindberg perustivat Tanskaan 1888 Skandinavisk försöksteaterin, jossa von Essen näytteli nimiosaa Neiti Julien kantaesityksessä. Teatteri lopetettiin osittain taloudellisista syistä. Pariskunta muutti jälleen Tukholmaan 1889 ja aloitti avioeroneuvottelut 1890. Helmikuussa 1891 oli avioero selvä, ja von Essen sai lasten huoltajuuden itselleen. Hän muutti lapsineen Suomeen. Hän hankki elannon perheelle kääntämällä ja antamalla opetusta näyttelemisessä.
August Strindberg kirjoitti vuosina 1887–1888 kirjan Hullun puolustuspuhe, joka käsittelee heidän suhdettaan.
Hermann Schlegel

Hermann Schlegel (10. kesäkuuta 1804, Altenburg – 17. tammikuuta 1884, Leiden) oli saksalainen lintutieteilijä.
Schlegelin isä oli keltavaluri ja keräsi perhosia, ja myös poika kiinnostui luonnonhistoriasta. Hiirihaukan pesän löytäminen ja Christian Ludwig Brehmin tapaaminen saivat hänet innostumaan linnuista.
Schlegel työskenteli aluksi isänsä pajassa mutta kyllästyi siihen nopeasti. Hän matkusti Wieniin 1824, jonka yliopistossa hän kävi luonnontieteen luennoilla. Brehmin suosituskirje Joseph Nattererille avasi hänelle viran Luonnonhistoriallisessa museossa. Vuosi saapumisensa jälkeen museon johtaja esitteli hänet Coenraad Jacob Temminckille, Leidenin luonnonhistoriallisen museon johtajalle, joka etsiskeli assistenttia.
Aluksi Schlegel työskenteli pääasiassa matelijakokoelman parissa, mutta sittemmin hän pääsi tutustumaan myös muihin luonnontieteen aloihin. Tarkoituksena oli lähettää Schlegel Jaavalle osalliseksi tutkimusretkikuntaa, mutta Temminckin seuraajan Heinrich Boien äkillinen kuolema kariutti tämän hankkeen. Näihin aikoihin Schlegel tutustui Philipp Franz von Sieboldiin, ja heistä tuli ystävykset. He toimittivat yhdessä Fauna Japonican (1845-1850).
Temminckin kuoltua vuoden 1858 alussa Schlegel peri hänen paikkansa Leidenin museonjohtajana. Hän ehti toimia Temminckin alaisena 33 vuoden ajan. Schlegel oli erityisen kiinnostunut Kaakkois-Aasiasta ja lähetti poikansa Gustaafin Kiinaan keräämään lintuja. Gustaaf kuitenkin huomasi, että Robert Swinhoe oli jo ehtinyt ennen häntä. 1859 Schlegel lähetti Heinrich Agathon Bernsteinin Uuteen-Guineaan keräämään lintuja. Bernsteinin kuoltua 1865 häntä seurasi Hermann von Rosenberg.
Schlegel palkkasi apulaisekseen nuoren Otto Finschin. Samoihin aikoihin hän alkoi julkaista tieteellistä aikakauslehteä, Notes from the Leyden Museum, samoin laajaa 14-osaista teosta Muséum d'histoire naturelle des Pays-Bas (1862-1880). Hän palkkasi 3 merkittävää taiteilijaa (John Gerrard Keulemans, Joseph Smit ja Joseph Wolf) kuvittamaan julkaisujaan.
Schlegelin elämän loppuvaiheet olivat vaikeat. Hänen vaimonsa kuoli 1864, Finsch muutti Bremenin luonnonhistorialliseen museoon ja British Museumin kokoelmat saattoivat Leidenin varjoon.
Schlegel nimesi, yhdessä Temminckin kanssa, amurinuunilinnun (Phylloscopus coronatus).
Narinkka

Narinkka tai Narinkkatori (ruots. Narinken) on aukio Helsingin Kampissa. Sitä ympäröiviä rakennuksia ovat länsi­puolella Kampin keskus, idässä Turun kasarmin entinen talous­rakennus ja etelässä Scandic-hotelli Simon­kenttä. Pohjoisessa aukio rajoittuu Salomonkatuun, joka on nykyään kävelykatu, etelässä aukion ja Simon­kadun välissä on Kampin kappeli (Hiljaisuuden kappeli). Aukio muodostettiin nykyiselleen Kampin keskuksen rakennus­töiden yhteydessä ja valmistui vuonna 2005. Tällöin se sai myös nimensä.
Aukiolla on pidetty useita yleisö­tapahtumia kuten erilaisia näyttelyitä, urheilu­kilpailuja sekä ulko­ilma­konsertteja, vuonna 2007 myös Helsingissä pidettyihin Eurovision laulukilpailuihin liittynyt Eurovillage-tapahtuma. Siellä on myös vuonna 2006 paljastettu Eva Löfdahlin Yrittäjäveistos (Leverty), joka on pystytetty kutsukilpailun perusteella Suomen yrittäjien kunniaksi ja tunnustukseksi.

Historia

Nykyisen Narinkka­torin paikalla oli aikoinaan Turun kasarmin piharakennuksia ja kasarmialueeseen liittynyt venäläisen sotaväen harjoitus­kenttä. Turun kasarmi tuhoutui Suomen sisällis­sodassa vuonna 1918, ja sen paikalle rakennettiin myöhemmin Lasipalatsi. Jäljelle jäi kuitenkin kasarmin talous­rakennus, joka toimi Helsingin linja-autoasemana vuosina 1935–2005, kunnes linja-auto­asema siirrettiin Kampin keskuksen yhteyteen maan alle. Kauko­liikenteen lähtö­laiturit olivat linja-auto­aseman ja Lasi­palatsin välisellä aukiolla, nykyisen Narinkkatorin paikalla oli saapuvien autojen laituri sekä pää­asiassa Pohjois-Espoon ja Länsi-Vantaalle liikennöivien bussien lähtö­laiturit. Entisessä linja-auto­asema­rakennuksessa toimii nykyään ravintoloita sekä kaupunkisuunnitteluviraston näyttelytila Laituri.

Entinen Narinkka

Narinkka sai nimensä Simonkadun varrella, nykyisen Scandic-hotelli Simonkentän paikalla vuosina 1876–1929 toimineesta torista, jossa etupäässä juutalaiset ja venäläiset myivät käytettyjä vaatteita. Nimi johtui venäjän sanoista на рынке (na rynke, ’torilla’). Tämän niminen käytettyjen vaatteiden kauppapaikka oli Helsingissä ollut olemassa jo 1700-luvulla, aluksi nykyisen Päävartion paikalla, myöhemmin nykyisen Suomen Pankin tontilla, josta se siirrettiin Kamppiin, kun Suomen Pankin päärakennusta alettiin rakentaa.
Kampin entisen Narinkkatorin paikalla oli myöhemmin Haagan ja Konalan suuntaan liikennöivien bussien päätepysäkkialue Simonkenttä. Maastonmuotojen vuoksi jyrkkä kalliorinne erotti sen vieressä alempana, nykyisen Narinkkatorin paikalla, ollesta kaukoliikenteen laiturialueesta. Nykyisin sen paikalla on hotellirakennus.
Nimi on käytössä myös Helsingin kaupunginmuseon vuosittain julkaiseman, Helsingin historiaa käsittelevän Narinkka-kirjasarjan nimenä.
HMS Carnarvon

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 3. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin maaliskuussa 1907 Atlantin laivaston 2. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin huhtikuussa 1909 Kotilaivaston 3. risteilijäviirikköön ja edelleen maaliskuussa 1912 Devonportiin sijoitettuun 2. laivastoon.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus sijoitettiin 5. risteilijälaivueen lippulaivaksi. Se siirrettiin elokuun alussa Kap Verdeen ja alus valtasi 23. elokuuta 1914saksalaisen kauppalaivan SS Professor Woermannin. Lokakuussa 1914 alus siirrettiin Montevideoon ja se oli 8. joulukuuta risteilijöiden johtoaluksena Falklandinsaarten taistelussa. Maaliskuussa 1915 Rio de Janeirosta telakalta palattuaan alus jatkoi palvelustaan Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalla aina marraskuuhun 1918 saakka.
Alus sijoitettiin 1919 kadettien koululaivana, missä tehtävässä se palveli aina romuttamiseensa saakka. Alus myytiin 8. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
Paul Kurtz

Eupraksofia

Eupraksofia (engl. eupraxsophy, aikaisemmin eupraxophy) on Paul Kurtzin esittämä nimitys uskonnottomalle elämänasenteelle, joka painottaa eettistä elämäntapaa sekä järkiperäisiä menetelmiä, kuten logiikkaa, havaintoa ja tiedettä (uskon, mystiikan tai ilmestyksen sijasta). Sana tulee kreikan kielen sanoista ”hyvä käytäntö ja viisaus”.
Patrick Kane

Seuraura

London Knighteissa Kane teki debyyttikaudellaan 2006–2007 62 maalia 58 ottelussa.
22. kesäkuuta 2007 Chicago Blackhawks varasi Kanen ensimmäisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana NHL:n vuoden 2007 varaustilaisuudessa. 12. kesäkuuta 2008 Kane sai kauden parhaan tulokkaan Calder Memorial Trophyn. Kane teki ensimmäisen hattutemppunsa vuoden 2009 pudotuspeleissä Vancouver Canucksia vastaan. Vuonna 2010 hän voitti ensimmäisen Stanley Cupinsa tehden ratkaisevan jatkoaikamaalin 6. ottelussa. Chicago Blackhawks voitti Stanley Cupin ensimmäisen kerran 49 vuoteen. Kanesta tuli NHL:n nuorin Stanley Cup -voittomaalin jatkoajalla tehnyt pelaaja.
Vuoden 2011 tähdistöottelussa Kane valittiin varakapteeniksi. Hän pelasi varakapteenina myös vuoden 2015 tähdistöottelussa. Vuonna 2016 Kane valittiin NHL:n tähdistöottelun kapteeniksi.
Kane teki uransa toisen hattutempun vuoden 2013 pudotuspeleissä Los Angeles Kingsiä vastaan. Maalien ansiosta Blackhawksit pääsivät Stanley Cup -finaaliin Boston Bruinsia vastaan. Kane voitti kaudella toisen Stanley Cupinsa ja sai Conn Smythe Trophyn.
19. maaliskuuta 2014 Kane loukkaantui ottelussa St. Louis Bluesia vastaan, ja hän oli sivussa loput runkosarjasta. Kane kuitenkin palasi pudotuspeleihin. 9. heinäkuuta 2014 Blackhawks ilmoitti, että Kane ja Jonathan Toews ovat molemmat allekirjoittaneet kahdeksan vuoden jatkosopimukset, joiden arvo on 84 miljoonaa dollaria. Vuoden 2015 loka–joulukuun välisenä aikana Kane saavutti 26 pelin pisteputken, mihin sisältyi 16 maalia ja 24 syöttöä. Se on pisin pisteputki Yhdysvalloissa syntyneeltä pelaajalta ja pisin pisteputki Blackhawksin historiassa.
Kane teki ensimmäisen runkosarjan hattutempun 15. tammikuuta 2016 pelissä Toronto Maple Leafsiä vastaan, ja toisen hattutempun 3. huhtikuuta 2016 Boston Bruinsia vastaan. Kaudella 2015–2016 Kane voitti myös pistepörssin, jonka myötä hänelle myönnettiin Art Ross Trophy. Kane voitti myös Hart Memorial Trophyn ja Ted Lindsay Awardin. Kaudella 2016–2017 Kane merkautti 82 ottelussa 89 tehopistettä ja sijoittui pistepörssissä toiselle sijalle yhdessä Sidney Crosbyn kanssa.
Uransa parhaat tehopisteet Kane saavutti kaudella 2018-19 tehden 44 maalia ja antaen 66 maaliin johtanutta syöttöä.

Muuta

Kanen vanhemmat ovat Patrick ja Donna Kane. Hänellä on kolme siskoa; Erica, Jessica ja Jacqueline. Kanen tyttöystävä on Amanda Grahovec. Kane asuu Trump International Hotel and Towerissa.
Vuonna 2009 Kane pidätettiin Buffalossa ryöstöstä ja pahoinpitelystä, koska hän oli käynyt taksikuski Jan Radeckin kimppuun yhdessä serkkunsa kanssa. Serkukset hermostuivat taksikuskille, koska tämän antamista vaihtorahoista puuttui 20 senttiä. Koska Kanen tuomio ei kuulunut rikoslain piiriin, hän vältti kaikki rangaistukset käyttäytymällä vuoden ajan moiteettomasti ja pyysi kirjallisesti James Kanen kanssa Radeckilta anteeksi.
Elokuussa 2015 uutisoitiin Kanen mahdollisesti raiskanneen naisen, mutta hänet todettiin paria kuukautta myöhemmin syyttömäksi.
Umgestülpte Zuckerhut

Der Umgestülpte Zuckerhut (suom. Ylösalaisin käännetty sokeritoppa) on historiallinen ristikkorakennetalo Hildesheimissä Saksassa.
Erikoinen nimi tulee rakennuksen muodosta: ensimmäinen kerros on pienin (17 m²), toinen on suurempi, ja kolmas kerros kaikista suurin (29 m²).
Talo rakennettiin vuonna 1509, mutta arkkitehdin nimi on tuntematon. Käännetty sokeritoppa tuhoutui ilmahyökkäyksessä (22. maaliskuuta 1945) ja rakennettiin uudelleen sodan jälkeen. Jälleenrakentaminen alkoi 27. lokakuuta 2009.
Wil Traval

William ”Wil” Traval (s. 9. heinäkuuta 1980 Victoria) on australialainen televisionäyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta Ensiapuosasto. Hän esiintyi sarjassa Jack Quaden roolissa vuosina 2004–2008. Hän on esiintynyt myös esimerkiksi televisiosarjoissa Rescue: Special Ops, Underbelly, The Inbetweeners, Red Widow, Olipa kerran ja Jessica Jones.
Vapaaehtoisten marssi

Vapaaehtoisten marssi (yksinkertaistetut merkit: 义勇军进行曲; pinyin: Yìyǒngjūn Jìnxíngqǔ) on ollut Kiinan kansantasavallan kansallislaulu vuodesta 1949 lähtien. Vapaaehtoisten marssin kirjoitti runoilija Tian Han (田汉) ja sävelsi Nie Er (聂耳) Kiinan–Japanin sodan (1937–1945) aikana. Laulu oli alun perin elokuvan ”Pojat ja tyttäret myrskyn aikana” tunnussävel. Elokuva kuvaa kiinalaisten vapaaehtoisten taistelua japanilaista miehittäjää vastaan 1930-luvun Koillis-Kiinassa, antaen samalla kuvallisen ilmauksen Kiinan kansan päättäväisyydestä taistella maansa ja kansansa vapauden puolesta. Mao Zedongin johtamien kommunistien otettua Kiinassa vallan ja julistettua kansantasavallan vuonna 1949 laulusta tuli Kiinan kansantasavallan kansallislaulu.
Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana 1960- ja 1970-luvuilla ”Vapaaehtoisten marssi” oli kielletty ja Tian Han kuoli vankeudessa vuonna 1969. Kansallislaulu korvautui miltei kokonaan maolaisilla ja vallankumouksellisilla lauluilla. Kulttuurivallankumouksen jälkeen vapaaehtoisten marssi tuli jälleen käyttöön. Jonkin aikaa sitä laulettiin toisin sanoin, mutta alkuperäiset palautettiin vuonna 1982. Siitä tehtiin virallinen kansallislaulu 4. joulukuuta 1982.

Käännös

Nouskaa! Te jotka ette halua olla orjia,

Omalla verellämme ja lihallamme rakennamme uuden Kiinan muurin!

Erittäin vaikeat ajat ovat koittaneet Kiinan kansalle,

Jokainen on pakotettu huutamaan viimeisen karjahduksensa!

Nouskaa, nouskaa, nouskaa!

Meitä on kymmeniätuhansia samanmielisiä

Kohtaamaan vihollisen tulitus, marssikaamme!

Kohtaamaan vihollisen tulitus, marssikaamme!

Marssikaamme!

Marssikaamme!

Eteenpäin!
Mustalatvuskottarainen

Levinneisyys

Mustalatvuskottaraista tavataan Keniassa ja Tansaniassa, ja lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yksipuolinen iskentä

Yksipuolinen iskentä oli varhaisin kivikautinen työkalujen valmistustapa, joka sai alkunsa ns. vierinkivikulttuureista, kun opittiin työstämään kiveä. Yksipuolinen iskentä tehtiin varhaisimmassa vaiheessa kiviytimiin, kyse oli silloin ydintekniikasta.
Cocodrilo (1875)

Palvelus

Alus muutettiin 1890-luvulla vedentutkimusalukseksi. Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus oli Cartagenassa. Sodan jälkeen alus oli tukitehtävissä, kunnes se todettiin korjauskelvottomaksi 1930-luvulla.
Eurobeat

Eurobeat on elektronisen musiikin tyylilaji, joka kehittyi 1980-luvun lopulla italodiskosta. Eurobeatia tuotetaan yksinomaan Italiassa, ja julkaistaan Japanissa. Eurobeat liittyy japanilaiseen Parapara-tanssikulttuuriin. Eurobeat on nopeaa ja todella energistä, nopeus on keskimäärin yli 150 bpm. Eurobeatia julkaistaan pääosin Super Eurobeat albumeilla joita on julkaistu 25 vuoden ajan. Eurobeatia on myös julkaistu Initial D -animesarjassa. Eurobeatia on useaa erilaista tyyliä. Eurobeatia tekeviä artisteja ovat nykyään esimerkiksi Ace ja Fastway (SCP Music) sekä David Dima (Dima music).
Peter Lorentzen

Seuraura

Lorentzen on IK Cometin kasvatti. Hän debytoi Norjan pääsarjatasolla kuitenkin Stjernen Hockeyn paidassa 17-vuotiaana kaudella 2000–2001, jolloin Lorentzen teki siellä 21 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. WHL-joukkue Tri-City Americans varasi hänet 13. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2001. Lorentzen vietti siellä kaksi seuraavaa kautta, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonajoukkue Järfälla HC:hen. Lorentzen voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 17+7=24. Kauden 2004–2005 hän aloitti sarjatasoa ylempänä Allsvenskanin Uppsala Hockeyssa, josta Lorentzen palasi kuitenkin kesken kauden kasvattajaseuraansa IK Cometiin. Hän voitti koko UPC-ligaenin kevään 2005 karsintasarjan tehotilaston lukemalla +8.
Kaudella 2005–2006 Lorentzen teki Norjan pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+17=40, joilla hän oli Cometin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Lorentzen jakoi koko GET-ligaenin (aik. UPC-ligaen) maalipörssin neljännen sijan Sparta Warriorsin Jonas Andersenin kanssa. Kahden Cometsissa viettämänsä vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Allsvenskan-joukkue Rögle BK:hon, jota Lorentzen oli kauden päätteeksi nostamassa Elitserieniin. Kauden 2008–2009 päätteeksi Rögle ajautui Kvalserieniin, mutta onnistui kuitenkin säilyttämään sarjapaikkansa.
Lorentzen palasi taas kaudeksi 2009–2010 kotimaahansa ja siirtyi Stavanger Oilersin riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden ja seuraava kausi 2010–2011 päättyi hopeaan. Tämän jälkeen Lorentzen voitti peräti kuusi peräkkäistä Norjan-mestaruutta. Kaudella 2013–2014 Oilers osallistui myös Continental Cupiin, jonka joukkue voitti. Helmikuussa 2014 Lorentzen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa, kuten taas huhtikuussa 2016.

Maajoukkueura

Lorentzen edusti Norjaa MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011 sekä Vancouverin olympialaisten karsinnoissa.
Lorentzen pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001 ja B-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 2000.