google/wiki40b huggingface dataset:
Thomas Gage

Sir Thomas Gage (1721 Firle, Sussex, Englanti – 2. huhtikuuta 1787 Englanti) oli brittiläinen kenraali Amerikan vallankumouksen aikaan. Hän toimi vuosina 1763–1775 brittiarmeijan ylipäällikkönä Pohjois-Amerikassa.
Gage valmistui upseeriksi vuonna 1741 ja siirtyi 1754 everstiluutnantin arvoisena Pohjois-Amerikkaan. Suuressa siirtomaasodassa hän osallistui aluksi kenraali Edward Braddockin johtamaan epäonniseen sotaretkeen Pennsylvaniassa toimien etujoukkojen komentajana. Vuosina 1759–1760 Gage johti Quebecin valtausta ja sai sen jälkeen nimityksen Montrealin kuvernööriksi sekä 1761 ylennyksen kenraalimajuriksi. Vuodesta 1763 hän oli kaikkien Pohjois-Amerikan brittijoukkojen ylipäällikkö ja piti päämajaansa New Yorkissa. Hänet ylennettiin 1770 kenraaliluutnantiksi.
Gagen kompastuskiveksi muodostui kolmessatoista siirtokunnassa kehittynyt itsenäisyys- ja kapinaliike. Lontooseen lähettämissään raporteissa hän kuvaili siirtokuntien kehitystä kielteiseen sävyyn ja edisti siten emämaan asenteen tiukentumista. Bostonin teekutsujen jälkeen Gage oli keskeisellä tavalla muotoilemassa siirtokuntalaisia rankaisseita vuoden 1774 pakotuslakeja, joihin sisältyi Bostonin sataman sulkeminen, brittijoukkojen majoitus siirtokuntalaisten koteihin sekä Massachusettsin itsehallinnon kumoaminen ja kyseisen siirtokunnan asettaminen sotilashallinnon alaiseksi. Viimeksi mainitun säädöksen seurauksena Gage toimi toukokuusta 1774 alkaen myös Massachusettsin sotilaskuvernöörinä. Tässä ominaisuudessa hän määräsi huhtikuussa 1775 brittijoukot tuhoamaan Lexingtonissa ollutta salaista asekätköä, mikä johti 19. huhtikuuta Lexingtonin taisteluna tunnettuun yhteenottoon ja siten Yhdysvaltain vapaussodan puhkeamiseen. Heinäkuussa 1775 käydyn Bunker Hillin taistelun jälkeen Gagen joukot joutuivat perääntymään George Washingtonin komentaman siirtokuntien armeijan tieltä Bostoniin, minkä seurauksena Gage korvattiin kenraali William Howella ja kutsuttiin takaisin kotimaahan. Hänet ylennettiin kenraaliksi 1782.
Helsingin Kuvalehti

Helsingin Kuvalehti oli Helsingissä vuosina 1909–1914 ilmestynyt aikakauslehti.
Helsingin Kaiun kanssa kilpaillut Helsingin Kuvalehti pyrki seuraamaan ajankohtaisia kotimaisia ja ulkomaisia tapahtumia. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyt lehti tavoitteli myös maaseututilaajia vuonna 1910 ilmestyneellä Kansan Kuvalehti -nimisellä kuukausipainoksella. Loppuvaiheessaan Helsingin Kuvalehti muuttui enemmän perhelehden suuntaan. Sen toimittajina työskentelivät aluksi Evert Böckerman ja vuodesta 1912 Antti Rytkönen.
Vuosina 1917–1918 ilmestyi toinen Helsingin Kuvalehti -niminen viikkolehti.
Nuutinlampi (Heinola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,8 metriä mpy.
Rekisteriote

Ulkomailla

Kaikissa maissa ei ole vastinetta suomalaiselle rekisteriotteelle. Euroopan unioni ja sen lainsäädännöt eivät määrittele erillisiä sääntöjä rekisteriotteen pakollisuudelle.
Akhaian ruhtinaskunta

Akhaian ruhtinaskunta oli yksi Latinalaisen keisarikunnan vasallivaltioista, jotka perustettiin Bysantin valtakunnan tilalle, kun Konstantinopoli oli vallattu neljännellä ristiretkellä.
Ristiretkeen osallistunut ritari Vilhelm Champlitte perusti Akhaian vuonna 1205. Siitä tuli Thessalonikan kuningaskunnan vasalli yhdessä Ateenan herttuakunnan kanssa. Akhaiasta tuli Kreikan johtava valtio vuonna 1224, kun Epeiroksen despotaatti valtasi Thessalonikin.
Akhaia oli melko pieni koostuen vain Peloponnesoksen niemimaan, joka tunnettiin ristiretkeläisten keskuudessa nimellä Morea, sisäosista ja muutamasta satamakaupungista. Se oli Epeiroksen ja Venetsian Egeanmeren aluiden ympäröimä. Se oli kuitenkin varakas valtio ja se auttoi Latinalaista keisarikuntaa bysanttilaista Nikaian keisarikuntaa vastaan.
Alkujaan Akhaian pääkaupunki oli Andravida. Vilhelm II Villehardouin siirrätti pääkaupungin Mystraan vuonna 1249. Vilhelm II oli runoilija ja trubaduuri. Ruhtinaskunnalla oli oma raha, kirjallinen kulttuuri ja puhutun ranskan muoto. Ruhtinaskunnassa kirjoitettiin myös Morean kronikka, joka antaa merkittävää historiallista tietoa Kreikan ristiretkeläisvaltioista.
Vilhelm II aloitti vuonna 1255 sodan Venetsian Egeanmeren alueita vastaan ja vuonna 1259 hän liittoutui Epeiroksen despootin Mikael II Dukaan kanssa Nikaian hallitsijaa Mikael VIII Palaiologosta vastaan. Mikael II hylkäsi Vilhelmin ja tämä vangittiin Pelagonian taistelussa. Kun Mikael VIII oli vallannut Konstantinopolin vuonna 1262 takaisin Vilhelm vapautettiin vaihdossa Moreaan, josta tuli Bysantin despotaatti.
Vilhelmin jälkeen ruhtinaskunta siirtyi Sisilian Kaarle I:selle, joka oli saanut alueen Latinalaisen keisarikunnan viimeiseltä hallitsijalta Balduin II:selta siinä toivossa, että Kaarle voisi palauttaa keisarikunnan mahdin. Kaarle ja hänen perillisensä eivät henkilökohtaisesti hallinneet Akhaiassa, mutta he lähettivät rahaa ja sotilaita tukemaan ruhtinaskuntaa taistelussa bysanttilaisia vastaan. Katalonialainen komppania sai Ateenan herttuakunnan haltuunsa vuonna 1311, minkä ansiosta Akhaian alue rauhoittui. Akhaia oli italialaisten aatelisten hallussa runsaan vuosisadan, kunnes bysanttilaisen Morean despootti Tuomas Palaiologos valloitti alueen 1432. Akhaia siirtyi Osmanien valtakunnalle vuonna 1460.
Horst Weigang

Ura

Weigang aloitti jalkapallon vuonna 1952 Medizin Leipzig Mittessä. Kahden vuoden jälkeen hän siirtyi SC Lok Leipzigiin, jossa hän pelasi vuoteen 1960 asti. Kauden 1961–1962 Weigang edusti SC Turbine Erfurtia, mutta palasi pian Leipzigiin SC Rotation Leipzigiin, eli 1. FC Lokomotive Leipzigiin. Hän pelasi seurassa vuoteen 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi FC Rot-Weiß Erfurtiin. Jalkapallouransa Weigang lopetti kuusi vuotta myöhemmin, eli vuonna 1973. Pääsarjatasolla Weigang pelasi 234 ottelua, mutta ei voittanut yhtään mestaruutta. Sen sijaan hänet valittiin vuonna 1965 DDR:n vuoden jalkapalloilijaksi.
Urbanczyk pelasi DDR:n jalkapallomaajoukkueessa kaksitoista ottelua. Hän oli myös mukana olympiapronssia vuonna 1964 voittaneessa joukkueessa.
Ari Mölsä

Ari Mölsä (s. 1969) on suomalainen oikeustoimittaja ja varatuomari.
Mölsä on yhteiskuntatieteiden maisteri (sosiaalipsykologia), oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän on ollut Yleisradion oikeustoimittaja 1990-luvulta lähtien. Hän on osa-aikaisena työelämäprofessorina Turun yliopistossa ajalla 1.8.2018–31.7.2020. 
Mölsä on työskennellyt aiemmin eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa päivystävänä lakimiehenä ja esittelijänä sekä Viitasaaren tuomiokunnassa hovioikeudenauskultanttina, notaarina ja vs. käräjätuomarina.
Mölsä on saanut vuonna 1997 Suomen Asianajajaliiton ensimmäisen oikeusalan toimittajapalkinnon.
Oskar Osala

Junioriura

Osala on Vaasan Sportin kasvatti. B-juniorina Osala debytoi Sportin Mestis-joukkueessa, kaudella jolloin hän pelasi Sportin B- ja A-junioreissa, sekä edustusjoukkueessa. Hänet varattiin vuonna 2005 CHL:n varaustilaisuudessa ainoana suomalaisena. Tämän jälkeen Osala siirtyi OHL-seura Mississauga IceDogsiin, jossa pelasi kaksi kautta ennen paluutaan Suomeen ja Espoo Bluesiin. Osala teki 39 maalia ja 87 pistettä IceDogseissa. Ensimmäisen OHL-kautensa jälkeen kesällä 2006 NHL-seura Washington Capitals varasi Osalan 97. vuorolla.
Vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Osala jakoi maalipörssin voiton neljän pelaajan kanssa. Hän teki viisi maalia kuudessa pelissä.

SM-liiga

Tulokaskaudellaan SM-liigassa kaudella 2007–2008 Osala esiintyi edukseen. Hänet valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi. Lisäksi hänet valittiin kuukauden nuoreksi pelaajaksi lokakuussa. Osala voitti myös tulokkaiden pistepörssin, ja sivusi tulokkaiden pudotuspelien piste-ennätystä sekä teki uuden tulokkaiden maaliennätyksen pudotuspeleissä.

NHL-debyytti ja AHL-mestaruus

Kesäkuussa 2008 Osala allekirjoitti kevääseen 2011 kestävän kahden suunnan sopimuksen hänet varanneen Washington Capitalsin kanssa.
Osalan hyvät otteet kaudella 2008–2009 Washingtonin farmijoukkue Hershey Bearsissa toivat hänelle AHL:n kuukauden tulokkaan palkinnon marraskuussa 2008. Osala pääsi myös tekemään NHL-debyytin, sillä Washington nosti Osalan farmista 11. joulukuuta pelattuun Washington – Boston peliin. Yhteensä hän pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua.
Osala oli mukana Hershey Bearsin joukkueessa, joka voitti AHL:n mestaruuden, Calder Cupin keväällä 2009. Osala teki kaksi maalia ensimmäisessä finaaliottelussa Manitoba Moosea vastaan.
Maaliskuussa 2010 Osala oli osana kauppaa, jossa hänen kanssaan Washingtonista Carolinaan siirtyi Brian Pothier. Samalla Carolina sai myös toisen kierroksen varausoikeuden 2011 draftiin. Kaupassa toiseen suuntaan siirtyi puolestaan Joe Corvo.

Siirtyminen KHL:ään

Kaudeksi 2011–2012 Osala siirtyi Itä-Euroopan KHL-liigassa pelaavaan Neftehimik Nizhnekamskiin. Hän teki seuran kanssa vuoden pituisen sopimuksen. Kaudella 2013–2014 Osala siirtyi Neftehimik Nizhnekamskista kesken kauden Metallurg Magnitogorskiin ja voitti joukkueen mukana Gagarin cupin keväällä 2014. Osala jätti KHL:n kauden 2017-2018 jälkeen ja siirtyi marraskuussa Oulun Kärppiin.

Maajoukkueessa

Osala edusti ensimmäistä kertaa Suomen A-maajoukkuetta kaudella 2007–2008 pelaamalla kolmessa Euro Hockey Tourin turnauksessa. Osala oli loppumetreille asti mukana taistelussa MM-kisapaikoista Kanadassa 2008, mutta ei lopulta tullut valituksi.
Osala valittiin mukaan Suomen maajoukkueeseen vuoden 2010 Saksan MM-kisoihin. Passi leimattiin välisarjaan, joten Osala pääsi tekemään aikuisten arvokisadebyyttinsä.
Osala valittiin Suomen maajoukkueeseen EHT-turnaukseen (Channel One Cup) Moskovaan joulukuussa 2011.
Osala valittiin  edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin.

Yksityiselämä

Osala halusi nuorena meteorologiksi. Hän kävi lukion Vaasassa.
NOSS

NOSS-satelliitit ovat maata kiertäviä amerikkalaisia tiedustelusatelliitteja. NOSS eli the Naval Ocean Surveillance System on järjestelmä, johon kuuluu useita satelliittiryhmiä.
Niiden tehtävänä on paikallistaa strategisesti mielenkiintoisten laivojen liikkeitä maailman merillä niiden välittämien radiosignaalien perusteella. Useimpiin NOSS-satelliittiryhmiin kuuluu kolme satelliittia.
Ne paikantavat kohteen kolmiomittausmenetelmällä, jolloin saadaan selville myös laivan liikesuunta.
Koska moniin ryhmiin kuuluu kolme satelliittia, ne näyttävät Maasta katsoen liikkuvan kolmiomuodostelmana tähtitaivaalla. Tämän vuoksi NOSS-satelliitteja kutsutaan myös satelliittikolmioiksi tai lentäviksi
satelliittikolmioiksi. Taivaalla näkyessään ne kiinnittävät varsin usein huomiota ja kummastusta. Vuoden 2010 aikana kolmiomuodostelmat alkoivat hiljalleen hajoamaan, ilmakehän muokatessa satelliittien ratoja.
NOSS-järjestelmä syntyi kylmän sodan aikaan 1970-luvun alkupuoliskolla. Ne tunnetaan myös nimillä White Cloud tai PARCAE.
Motohiro Yamaguchi

Jalkapallomaajoukkue

Motohiro Yamaguchi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-1998. Hän on osallistunut mm. Kuningas Fahdin cupin 1995, Asian mestaruuskilpailuissa 1996 ja Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998.
Slobodan Jovanović

Koulutus lakimieheksi ja toiminta yliopistomiehenä

Slobodan Jovanović kävi koulunsa Belgradissa, Münchenissä, Zürichissä ja Genevessä, jossa hän suoritti juristin tutkinnon. Vuosina 1890-1892 hän teki jatko-opintoja poliittisista kysymyksistä. Vuonna 1893 hänet nimitettiin Serbian hallituksen poliittiseksi attaseaksi Konstantinopoliin. Vuonna 1897 hän siirtyi kotimaahansa Serbiaan Belgradin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan professoriksi. Tässä tehtävässä hän toimi yli neljän vuosikymmenen ajan aina vuoteen 1940. Lisäksi hän toimi kahteen otteeseen Belgradin yliopiston rehtorina. Serbian kuninkaallisen akatemian jäsen hän oli vuodesta 1908 ja puheenjohtajana vuosina 1928-1931. Lisäksi oli vastaavan Zagrebista käsin toimineen Jugoslavian tiedeakatemian jäsen vuodesta 1927.

Toiminta poliitikkona

Jovanović oli länsimyönteinen poliitikko. Hän ei hyväksynyt vuonna 1939 solmittua Cvetković–Maček-sopimusta, jolla kroaatit saivat autonomian Jugoslavian kuningaskunnassa. Hän osallistui 27. maaliskuuta 1941 tapahtuneeseen sotilasvallankaappaukseen, jolloin kenraali Dušan Simovićista tuli pääministeri. Jovanović nimitettiin tällöin varapääministeriksi. Akselivaltojen 6. huhtikuuta aloittama sotilaallinen toiminta Jugoslaviaa vastaan johti kahdessa viikossa maan miehitykseen. Jovanović yhdessä kuningas Pietarin II:n ja muun hallituksen kanssa siirtyi Kreikan ja Jerusalemin kautta Lontooseen. Siellä hän jatkoi toimintaansa  Simovićin pakolaishallituksen varapääministerinä. Hänestä tuli tammikuussa 1942 Simovićin seuraaja pakolaishallituksen pääministerinä. Hän hoiti pääministerin tehtävää kesäkuuhun 1943, , 
Maailmansodan jälkeen Jugoslaviassa vallan ottaneet kommunistit Josip Broz Titon johdolla tuomitsivat Jovanovićin heinäkuussa 1946 poissaolevana 20 vuodeksi vankeuteen. Jovanović eli loppuelämänsä pakolaisuudessa Lontoossa.

Rehabilitointi

Kommunistivaltaa jatkui Jugoslaviassa vuoteen 1989. Sen jälkeen Jovanovićin toiminta rehabilitoitiin Jugoslaviassa. Hänen 12-osainen kootut teokseksensa julkaistiin vuonna 1991. Kommunistivallan ajan hänen teoksensa olivat olleet kiellettyjä. Hänen 17-osainen kootut teoksensa oli julkaistu jo vuosina 1939-1940. Teokset käsittelivät laaja-alaisesti Balkanin historiaa.
Tunnustuksena professori Slobodan Jovanovićin elämäntyölle voi pitää sitä, että vuonna 2003 hänen muotokuvansa oli Serbian 5 000 dinaarin setelissä. Hänen patsaansa on nyt myös esillä Belgradin yliopiston lakitieteellisessä tiedekunnan tiloissa. Virallinen rehabilitointi tapahtui 26. lokakuuta 2007 oikeuden päätöksellä. Vuonna 2011 nimettiin Belgradin yliopiston lakitieteellisen tiedekunnan edustan aukio hänen mukaansa. Jovanovićin maalliset jäännökset siirrettiin joulukuussa 2011 Lontoosta Belgradiin, jossa hänet haudattiin uudelleen.
Tohveli

Tohvelit eli tossut ovat pehmeät vapaa-ajan sisäjalkineet. Niiden materiaalina voidaan käyttää esimerkiksi mokkanahkaa tai huopaa. Tohveleissa voi olla pehmeä vuori ja karvakoristeita. Suomalaisia tohveleita ovat muun muassa Suomen Kumitehdas Oy:n Lieksassa, Pälkäneellä ja Vesannolla valmistamat Reinot ja Ainot.
Kauppakeskus Zeppelin

Palvelut

Kauppakeskuksessa ja sen alueella toimii kaiken kaikkiaan sata yritystä, joista suurimpia ovat HalpaHalli ja Prisma. Kauppakeskuksen avaamisesta lähtien toimineita yrityksiä ovat muun muassa Pulla-Pirtin kahvila-myymälä, Kotipizza ja Arnolds-leipomokahvila, joka on Suomen ensimmäinen franchise-yrittäjän avaama Arnolds-kahvila. 
Myöhemmin Zeppeliniin avattuja yrityksiä ovat muun muassa Clas Ohlson, Hesburger, Hennes & Mauritz, Subway ja Stadium. Kauppakeskuksen yhteydessä toimii myös Kempeleen kirjasto. Kauppakeskuksessa oli aiemmin Pyhän Matteuksen kappeli, joka purettiin keväällä 2017.
Kallunkijärvi (Kuusamo)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 998 hehtaaria eli 9,98 km². Se on 5,2 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Järvi on kaksiosainen. Pohjoisosa on suuri Kallunginselkä, jonka erottaa eteläisestä pitkästä lahtimaisesta osasta Pitkäniemen ja Kumpuniemen kapeikko. Pohjoinen järvenselkä on 4,5 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Eteläosaa kutsutaan Kumpulahdeksi, mutta sen pitkulaisesta muodosta erotetaan vielä Hietalahti ja Ivalahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 56 miljoonaa m³ eli 0,056 km³. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 16 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kallunginselän länsipuolella. Eteläisen lahden pohjukassa on 14 metrin syvänne.
Järvessä on laskettu olevan 6 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 ha, mikä on noin 0,5 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 2 on yli hehtaarin suuruisia ja loput 4 yli aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Eteläisellä lahdella sijaitsee 150-metrinen Kotisaari ja lahdensuussa 100-metrinen Venäinsaari. Järvenselällä sijaitsee Peurasaari, jonka pituus on pitkän niemen takia 400 metriä. Muita saaria ovat Äystönsaari, Autiosaari ja Pikkusaari.
Järven rantaviivan pituus on 31 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta etelärantojen peltoalueita. Järven ulapalta näkyy lännessä 100 metriä vedenpintaa korkeammalle kohoavan Ronttivaaran laki ja koillisessa 140 metriä korkeammalle kohoavan Oulangan kansallispuistossa Kiutavaaran laki. Käylästä itään lähtevä yhdystie 8693 kiertää järven matkalla Kiutakönkäälle. Seututie 950 kulkee järven länsipuolelta pohjoiseen.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Aventojoen valuma-alueella (73.06) Rysäjoen valuma-alueessa (73.063).
Järven valuma-alue on pieni ja saa pääosan vedestänsä järven lähivaluma-alueesta, sillä se on vesistönsä latvavesiä. Kallunkijärven seitsemän kilometriä pitkä laskureitti alkaa lyhyellä laskuojalla, joka laskee Äystöjärveen, josta jatkava oja laskee Ronttijärveen ja sitten se vuorostaan Rysäjokea myöten Ollilanjärveen. Siitä alkaa pitkä ja jyrkkä Aventojoki. Aventojoki yhtyy Oulankajokeen Aventolammessa.
Kallunkijärven lähialueella on 8 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Tiermasjärvi (93 ha) ja Iso Ivalampi (13 ha).
Vuorisaarna

Vuorisaarnan tulkintatavat

1500-luvulla uskonpuhdistuksen aikaan Martin Luther tulkitsi vuorisaarnaa sellaisena sääntökokoelmana, joka ei sopinut yleiseksi säännöstöksi. Lutherin mukaan vuorisaarna ei kuitenkaan ollut yhteiskunnallisesti merkityksetön. Erityisesti kultainen sääntö on Lutherin tulkinnan mukaan tärkeä yhteiskunnallinen periaate. Lutherin mielestä vuorisaarnan opetukset koskettavat kaikkia ihmisiä ja sen säännöt ajavat ihmistä lähemmäksi Jumalaa. 
Esimerkiksi baptisteilla on varsin konservatiivinen tulkinta vuorisaarnan opetuksista. Niitä tulisi noudattaa mahdollisimman kirjaimellisesti ja konkreettisella tavalla. 1960-luvulla Martin Luther King edusti tämänkaltaista tulkintaa. Useat väkivallattoman vastarinnan edustajat, kuten Leo Tolstoi ja Mahatma Gandhi kannattavat vuorisaarnan vaativaa ja ehdotonta etiikkaa. 
Vuorisaarnaa on tulkittu ja tulkitaan edelleen monilla muillakin tavoilla. Joidenkin mielestä vuorisaarnan ohjeet ja säännöt on suunnattu vain pienelle kokonaan Jumalan palvelemiselle omistautuneelle joukolle, eli ohjeet ja säännöt eivät koske niin sanottuja tavallisia ihmisiä. Jotkut ajattelevat vuorisaarnan tarkoituksen olevan paljastaa ihmisten synnit, toiset taas pitävät vuorisaarnaa kutsuna uudenlaiseen mielialaan ja toisenlaiseen asenteeseen. Toisaalta voidaan ajatella vuorisaarnan kertovan ilosanomaa Jeesuksen armosta.
José Greci

José Greci (oikealta nimeltään Giuseppina Greci, 10. tammikuuta 1941 Ferrara) on italialainen näyttelijä.
Greci syntyi radio- ja tv-toimittajan perheeseen ja opiskeli jonkin aikaa teatteriakatemiassa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli nuori Neitsyt Maria William Wylerin Italiassa kuvaamassa Ben-Hurissa vuonna 1959. Kaunis, kiltti ja viattoman oloinen näyttelijä esiintyi 1960-luvun alusta lähtien lukuisissa eri tyylilajeja edustavissa viihde-elokuvissa. Hän työskenteli myös teatterissa ja televisiossa. Muutamissa spagettiwesterneissä Greci käytti taiteilijanimeä Liz Havilland.
Balkenenden IV hallitus

Balkenenden IV hallitus oli Alankomaiden koalitiohallitus, jossa olivat mukana Christen Democratisch Appèl (CDA), Työväenpuolue ja ChristenUnie. Pääministeri oli Jan Peter Balkenende. Kuningatar Beatrix nimitti hallituksen 22. helmikuuta 2007, ja se kaatui 20. helmikuuta 2010.
Balkenenden II hallitus kaatui kesäkuussa 2006, kun Demokraatit 66 -puolue veti tukensa pois hallitukselta, mikä johtui epäluottamuksesta siirtolaisministeri Rita Verdonkia kohtaan. Democraten 66 vaati Verdonkin eroa. Pääministeri Balkenende jätti eroilmoituksensa Beatrixille 30. kesäkuuta. Beatrix pyysi Balkenendea muodostamaan uuden väliaikaisen vähemmistöhallituksen, jossa olisi mukana Balkenenden CDA ja Kansanpuolue vapauden ja demokratian puolesta.
Alankomaissa järjestettiin ennenaikaiset parlamenttivaalit marraskuussa 2006 uuden hallituksen muodostamiseksi. Alkujaan vaalit oli suunniteltu pidettäväksi toukokuussa 2007. Balkenenden CDA:sta tuli vaalien jälkeen suurin puolue, ja toiseksi eniten ääniä sai Työväenpuolue. Balkenenden neljänteen hallitukseen tuli ministereitä kolmesta puolueesta. Kaikkiaan ministereitä tuli 16, ja Beatrix nimitti hallituksen 22. helmikuuta 2007.
Balkenenden neljäs hallitus ehti olla pystyssä kolme vuotta, kunnes se kaatui kiistaan Afganistan-operaatiosta helmikuussa 2010. Hallitus oli aiemmin päättänyt, että se vetää alankomaalaiset joukot pois Afganistanista elokuussa, kun sen mandaatti oli päättymässä. Nato oli kuitenkin pyytänyt Alankomaita pitämään sotilaansa Afganistanissa vielä elokuun jälkeenkin. CDA olisi ollut valmis siihen, mutta hallituksen toiseksi suurin puolue Työväenpuolue ei suostunut. Balkenende ilmoitti 20. helmikuuta, että maan hallitus oli kaatunut. Puolueet eivät päässet Afganistan-kysymyksessä yhteisymmärrykseen 16 tuntia kestäneiden neuvottujen jälkeen.
Uudet parlamenttivaalit pidettiin 9. kesäkuuta 2010. Niiden jälkeen Alankomaille muodostettiin 14. lokakuuta 2010 uusi hallitus Mark Rutten ensimmäinen hallitus. Siihen asti Balkenende johti toimitusministeristöä.
Colin Campbell

Colin Campbell (s. 1931) on eläkkeellä oleva öljygeologi, joka väittää öljyhuipun olevan piakkoin käsillä.
Campbellillä on neljänkymmenen vuoden kokemus öljyalalla. Hän väitteli tohtoriksi geologiasta Oxfordin yliopistossa vuonna 1957. Hän on työskennellyt öljygeologina kentällä, johtoportaassa ja konsulttina. Hän on ollut töissä Oxfordin yliopistossa, Texacolla, British Petroleumilla, Amocolla, Shenandoah Oililla, Norsk Hydrolla ja Finalla. Hän on myös työskennellyt Bulgarian ja Ruotsin valtioiden palveluksesa. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa ja yli 150 tieteellistä artikkelia.
Campbell perusti 2000-luvun alussa ASPO-yhdistyksen jossa hän tutkii öljyhuippua ja yrittää saada ihmiset tietoiseksi asiasta luennoimalla ahkerasti.
Vuonna 1998 kirjoittamassaan artikkelissa Campbell arvioi öljyhuipun tulevan vuoteen 2030 mennessä. Vuonna 2004 ASPO arvioi huipun tulevan 2010.
Punamyssykutoja

Levinneisyys

Punamyssykutojaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ron Blair

Ron Blair (s. 16. syyskuuta 1948, San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen basisti. Hän on soittanut Tom Petty & the Heartbreakers -yhtyeessä vuosina 1976-1981 ja jälleen vuodesta 2002 lähtien.
Blairin isä oli laivastomies, ja Blair asui lapsena useissa Yhdysvaltain kaupungeissa, Japanissa ja Hongkongissa. Ennen liittymistään Tom Petty & the Heartbreakersiin Blair oli soittanut RGF-nimisessä yhtyeessä. Blair soitti Tom Petty & the Heartbreakersin neljällä ensimmäisellä albumilla ennen eroamistaan vuonna 1981. Blairia korvasi Howie Epstein, kunnes hän liittyi yhtyeeseen uudelleen 21 vuoden tauon jälkeen vuonna 2002.
Blair on Tom Pettyn kanssa tekemänsä yhteistyön lisäksi suunnitellut Barbara Morrisonin ja Carlos Zialcitan albumeita ja esiintynyt Kirstin Candyn, Stevie Nicksin, Del Shannonin, Slobberbonen ja The Tremblersin levyillä.