Alexander Kielland

Perhe, opinnot ja työuran alkua

Kielland syntyi Jens Zetlitz Kiellandin ja Christiane Langen varakkaaseen kauppias- ja konsuliperheeseen. Hän avioitui  Beate Ramslandin kanssa 1872.
Kielland kävi Stavangerin katedraalikoulua ja tuli ylioppilaaksi 1867. Hän opiskeli oikeustiedettä ja suoritti kandidaatin tutkinnon 1871.
1872 Kielland osti Malden tiilitehtaan Stavangerista ja toimi sen johtajana vuoteen 1881, jolloin luopui tehtaasta. Tänä aikana hän tutustui työelämään ja työntekijöihin sekä syvällisesti perehtyi omaa aikakauttaan ja tulevaisuutta valottaviin yhteiskunnallisiin vaikuttajiin: Heine, Darwin, Stuart Mill ja Brandes. Søren Kierkegaardin teokset tekivät häneen syvän vaikutuksen. Hän päätti kohdistaa luovat voimavaransa sosiaaliseen kritiikkiin ja uudistuksiin.

Debyytti

Kiellandin läpimurtoteos oli elegantilla, selvällä tyylillä kirjoitettu Novelletter (1879), jolla hän pääsi proosakirjailijoiden etujoukkoon. Nye Novelletter, For Scenen ja Tre Smaastykker (1880) olivat uusia näyttöjä valloittamallaan tyylialueellaan. Camilla Collettin Sidste Bladeskuespillet osaltaan innoitti Kiellandia kirjoittamaan näytelmän Paa Hjemveien (1878), jossa Kielland suuntautui kulttuuritaistelussa vasemmistolaisuuteen.

Kirjailijana: kärkevyyttä, lyyrisyyttä, satiiria

1880 Kielland julkaisi lyyrisen, osittain satiirisen romaanin Garman & Worse, joka kuvaa mestarillisesti hänen syntymäpaikkaansa sekä varallisuuden ja köyhyyden välistä ristiriitaa entisenä ja silloisena aikana. Arbeidsfolk (1881) näyttää katkeran kuvan byrokratiasta vasemmassa siivessä poliittisen taistelun aikana. Vastaavasti Else herätti voimakasta ärsytystä. En Julefortællingissä (1881) Kielland hyökkäsi kristillisen moraalin taustalta kohoavaa tekopyhyyttä vastaan. Romaani Skipper Worse (1882) tuli yllätyksenä. Siinä nähdään kulttuurihistoriallinen aikajakso Stavangerista 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Samalla hän kuvaa ymmärryksellä ja sympatialla Haugen taisteluja valtion kirkkoa vastaan.
To Novelletter fra Danmark (1882) sisältyy yksi Kiellandin ankarimmista sosiaalisista novelleistaan ​​ja toinen hänen taiteellisimmista. Sitten hän ja Edvard Brandes julkaisivat Garman & Worse'n näytelmänä (1883). Kasvatusromaanissa Gift (1883) hän hyökkäsi latinalaista opetusta ja virallista tekopyhyyttä vastaan. Samaan aikaan hän antoi erinomaisen kuvan naisesta, joka hukkui pienen kaupungin ahtaissa olosuhteissa. Teoksessa Fortuna (1884) kuvattiin tulevaisuuden talouskriisiä ja hyökättiin yritysten vaikutusvaltaa vastaan. Fortuna esitettiin televisiossa vuonna 1993.

Myöhempi toiminta

Kielland asui Ranskassa 1886-1888. Hän otti Stavanger Avisissa vastuun toimituksesta 1889, mutta luopui tehtävästä vuoden kuluttua. Konservatiivisia panssarjoukkoja käsittelevä artikkelisarja 1890 tuli hänelle painolastiksi vuonna. Vaikka Kielland oli demokraatti ja vasemmistolainen, puolue hylkäsi hänet. Hänet luokiteltiin nousukkaaksi. Syksyllä 1891 hänestä tuli Stavangerin pormestari ja vuonna 1902 lääninvaltuutettu (piirikuvernööri) Romsdalenissa. Tänä aikana hän julkaisi enää harvoja teoksia.

Huomioita

Kielland paljasti siis töissään köyhien ahdinkoa ja kirkonmiesten tekopyhyyttä sekä satirisoi byrokratiaa ja oppineisuutta. Kiellandin teoksia käännettiin suomeksi jo hänen elinaikanaan.
Kielland kuoli Bergenin sairaalassa ja haudattiin Stavangeriin. Vuonna 1907 julkistettiin Peder S. Krøyerin Kiellandin rintakuva Reknesparkenissa Moldessa. Patsaan lahjoitti Bjørnstjerne Bjørnson, joka itse piti paljastuspuheen. Vuonna 1929 Stavangerin aukiolla paljastettiin kuvanveistäjä Magnus Vigrestadin luoma Kiellandin patsas.