google/wiki40b huggingface dataset:
Napolilainen sekstisointu

Napolilainen sekstisointu on tavallisimmin mollisävellajissa, harvemmin duurissa esiintyvä muunnesointu, asteikon alennetun toisen asteen kolmisointu ensimmäisenä käännöksenä eli seksti­sointuna. Esimerkiksi C-duurissa ja c-mollissa napolilaisen seksti­soinnun muodostavat sävelet F, As ja Des, A-duurissa ja a-mollissa vastaavasti D, F ja B. Sointu esiintyy tavallisimmin kadensseissa subdominanttisoinnun tilalla.

Nimen alkuperä

Napolilaisen sekstisoinnun nimi viittaa Napolin koulukuntaan, johon kuuluivat muun muassa säveltäjät Alessandro Scarlatti, Pergolesi, Paisiello, Cimarosa ja muut huomattavat 1700-luvun italialaiset oopperasäveltäjät. Ennen heitä, jo 1600-luvulla sointua olivat kuitenkin jonkin verran käyttäneet Carissimi, Corelli ja Purcell. Myöhemmin napolilaista sekstisointua käyttivät runsaasti myös wieniläisklassiset säveltäjät, etenkin Beethoven, jonka sävellyksissä sointu esiintyy myös perus­asemassaan ja toisena käännöksenä, esimerkiksi 11. jousikvarteton johdannossa, Hammerklavier-sonaatissa ja Kuutamosonaatissa..

Merkitys soinnutuksessa

Tonaalisessa soinnutuksessa napolilainen sekstisointu edeltää tavallisesti dominanttisointua korvaten neljännen tai toisen asteen soinnun. Esimerkiksi se usein edeltää autenttista kadenssia, jossa se korvaa subdominanttisoinnun. Tällaisissa tapauksissa napolilaista sekstisointua voidaan pitää eräänlaisena subdominantin kromaattisena muunnoksena. Esimerkiksi C-duurissa IV asteen soinnun muodostavat sävelet F, A ja C. Jos A alennetaan As:iksi ja C korvataan puoliaskelta ylempänä olevalla Des:illa, saadaan napolilainen sekstisointu F-As-Des. C-mollissa subdominantti­sointu F-As-C ja napolilainen seksti­sointu muistuttavat toisiaan vielä enemmän, koska eroa on vain yhdessä sävelessä. Sitä paitsi se poikkeaa myös mollin II asteen soinnusta (F-As-D) vain yhden sävelen osalta ja siinäkin vain puoli­askelen verran.

Tavallisimmin napolilaista sekstisointua käytetäänkin mollisävellajeissa. Duurisointuna se kuitenkin poikkeaa luonteeltaan sekä molliasteikon subdominantti- eli IV asteen soinnusta, joka on mollisointu, että myös II asteen vähennetystä kolmisoinnusta. Napolilaisen sekstisoinnun muunnoksena esiintyy myös napolilainen duuriseptimisointu, jossa siihen on lisätty septimisävel.
Napolilaiselle sekstisoinnulle ominaisena on pidetty sen omalaatuista "valittavaa" luonnetta.

Soinnun käännökset

Alennetun toisen asteen sointu esiintyy toisinaan myös perusasemassaan, esimerkiksi Chopinin c-molli-preludissa (Op. 28, nro 20). Paljon harvemmin se esiintyy toisena käännöksenä, esimerkiksi Händelin Messias-oratorion aariassa Iloitkaa suuresti (engl. Rejoice greatly).
Claudio Marchisio

Ura

Claudio Marchisio on pelannut italialaisseura Juventuksessa vuodesta 2006. Hän on ollut joukkueen ringissä jo useita vuosia ja alkuaikoinaan hän pelasi hyökkääjänä, Alessandro Del Pieron tapaan, kunnes hänen valmentajansa "muokkasi" hänestä keskikenttäpelaajan, kun hän oli 16-vuotias.
Marchisio teki debyyttinsä Juventuksen edustusjoukkueessa Martinaa vastaan käydyssä Italian Cupin pelissä. Hän pelasi myös Napolia vastaan 6. marraskuuta 2006.
Marchisio alkoi esiintyä edustusjoukkueessa säännöllisesti ja hän toivoi, että hän olisi "pala" seuran tulevaisuutta. Kauden 2006-2007 lopulla Marchisosta tuli avainpelaajia silloisen valmentajan Didier Deschampsin miehistössä. Hän pelasikin 6 perättäisessä pelissä täydet 90 minuuttia Napolista saavutetun 0–2-voiton jälkeen.
Hyvistä otteistaan kaudella 2006–2007 Marchisio saikin kutsun Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueseen mukanaan muut Juventuksen nuoret pelaajat Sebastian Giovinco, Paolo De Ceglie ja Domenico Criscito. He tekivät debyyttinsä Albaniaa vastaan. Cladio Marchisio teki myös voittomaalin Toulon'n turnauksen ottelussa Turkkia vastaan. Italia voitti lopulta tämän alle 23-vuotiaille tarkoitetun turnauksen.
Ennen kautta 2007–2008 Marchisio laitettiin lainalle toskanialaiseen Empoliin hakemaan kokemusta Serie A:sta.
Hyvien suoritusten jälkeen Empolissa Marchisio palasi Juventuksen edustusjoukkueeseen kaudelle 2008–2009. Debyyttinsä Marchisio teki Mestarien liigan karsintaottelussa FC Artmedia Bratislava. Tämän jälkeen vastuuta on tullut tasaisesti. Maaleja kertyi kauden aikana 3; Napolia, Fiorentinaa ja Sienaa vastaan. Kaksi ensimmäistä oli voittomaaleja.
Claudio Marchisiota on usein verrattu takavuosien Juventus-legenda Marco Tardelliin.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Marchisio pelasi elokuussa 2009. Hän on pelannut 55 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.

Pelityyli

Claudio Marchisio on hyvin tekninen pelaaja, joka käyttää tekniikkaansa paljon esim. harhautuksiin. Hänellä on myös pelisilmää, jonka ansiosta hän osaa antaa ratkaisevia syöttöjä, mutta myös hänen viimeistelytaitonsa on erinomainen. Marchision vahvuus on hyökkäyspeli, mutta puolustuspelikin on hyvää luokkaa.
Aatu Viljanen

Ura

Viljanen on Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa, jonka C-nuorten paras pistemies ja maalintekijä Viljanen oli C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa kaudella 2008–2009. Hän sijoittui koko sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Raahe-Kiekon Henri Äijälä. Viljanen oli K-Reippaan paras maalintekijä myös SM-karsinnoissa yhdeksällä osumallaan. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi kasvattajaseuraansa Pelicansiin. Kaudella 2012–2013 Viljanen nousi seuran A-nuorten varakapteeniksi. Kaudella 2013–2014 hän jakoi 19 osumallaan Pelicansin sisäisen maalipörssin voiton Taavi Vartiaisen kanssa, kuten myös kevään 2014 pudotuspeleissä viidellä osumallaan. Viljanen voitti myös koko A-nuorten SM-liigan runkosarjan ylivoimamaalipörssin 13 osumallaan.
Kesäkuussa 2014 Viljanen siirtyi try-outille Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Kauden 2014–2015 kynnyksellä hän sai vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueeseen. Viljasen tulokaskausi Mestiksessä toi 50 runkosarjaottelussa tehot 5+11=16.
Kesällä 2015 Viljanen harjoitteli Peliittojen ohella myös Pelicansin SM-liigajoukkueen mukana. Hänet nostettiin uransa ensimmäiseen liigaotteluun 21. lokakuuta 2015 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Viljanen sai ottelussa jääaikaa 4.34 minuuttia. Hänet nostettiin seuraavan kerran Pelicansin kokoonpanoon 26. joulukuuta 2015 vieraissa Saimaan Palloa vastaan, jolloin Viljanen teki liigauransa avausmaalin. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan kolme SM-liigaottelua. Viljanen oli yhdeksällä osumallaan Peliittojen toiseksi paras maalintekijä Tuukka Rajamäen jälkeen.
Viljanen ehti pelata kaudella 2016–2017 vain kymmenen ottelua, kunnes hänen kautensa päättyi eturistisidevammaan lokakuussa 2016. Kesken kauden 2017–2018, tammikuussa 2008 Viljanen siirtyi loppukauden kattavalla ja yhden optiovuoden sisältävällä sopimuksella Savonlinnan Pallokerhoon.
Mustaleukakutoja

Levinneisyys

Mustaleukakutojaa tavataan Angolassa, Kongossa ja Gabonissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Paya Lebar

Paya Lebar (kiin. 巴耶利峇, tamiliksi பாய ளேபர்) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Itäisellä suuralueella Itä-Singaporessa. Paya Lebar rajoittuu lännessä Hougangiin ja Sengkangiin, pohjoisessa Pasir Risiin, idässä Tampinesiin ja etelässä Bedokiin. Alueella sijaitsee Paya Lebarin lentokenttä. Alueelle rakennetaan paljon uusia rakennuksia. Paya Lebar tarkoittaa malaijikielessä laajaa suota. Ennen brittien saapumista alueelle, siellä kasvatettiin paljon sikoja ja kanoja.
Paya Lebarin asukasluku vuoden 2010 väestölaskennassa on vuoden 2015 ennusteessa 40. Alueen pinta-ala on 11,69 km².
Itämeren suojelun toimintaohjelma

Itämeren suojelun toimintaohjelma on HELCOM:in ohjelma, joka hyväksyttiin vuonna 2007. Ohjelman tavoite on Itämeren hyvä ekologinen tila vuoteen 2021 mennessä. Toimintaohjelma asettaa Itämeren rannikon valtioille alustavat enimmäismäärät typen ja fosforin päästöille. Suomen tavoitteeksi on asetettu Suomenlahteen tulevan typpikuormituksen vähentäminen 1 200 tonnilla ja fosforikuormituksen vähentäminen 150 tonnilla vuoteen 2021 menness sekä Saaristomeren ravinnekuormituksen vähentäminen niin, että meren tilasta tulee hyvä.
Ratapurjehdus

Ratapurjehdus  on kilpapurjehdusta poijuen merkkaamalla alueella, poijut kierretään kilpailuohjeessa määrätyssä järjestyksessä. Yleensä laivuekilpailuissa rata kierretään vastapäivään ja parikilpailuissa, match racessa, myötäpäivään. Yksi purjehdus eli lähdön ja maaliintulon välinen radan kiertäminen kestää useimmiten puolesta tunnista kahteen tuntiin. Ratojen pituudet määritellään veneluokan nopeuden ja tuulen voimakkuuden mukaan. Yleensä kilpailupäivän aikana purjehditaan 2-4 lähtöä ja kilpailupäiviä on yleensä kahdesta kolmeen kappaletta.

Ratakilpailun kulku

Kilpapurjehdussääntöjen mukaan purjehduskilpailu jakautuu kolmeen osaan: lähtö, purjehdus, maaliintulo. Jokaisessa vaiheessa on voimassa erilaiset säännöt.

Lähtö

Kilpapurjehdus alkaa 5 minuttia ennen lupaa ylittää lähtölinja. Kilpailulautakunta ilmoittaa lähdön eri vaiheista kilpailuohjeissa mainituilla viestilipuilla ja äänimerkeillä useimmiten lähtölinjan styyrpuurin päässä olevasta lähtöaluksesta. Ennen kuin lautakunta antaa luvan ylittää lähtölinjan, kilpailijat etsivät parasta mahdollista paikkaa toisiinsa nähden ja parasta mahdollista vauhtia ylittää lähtölinja. Lähdöt pyritään järjestämään vastatuuleen siten että lähtölinja on kohtisuoraan tuulen suuntaa vastaan. Lähtölinjan muodostaa yleensä paapuurin päässä lippupoiju ja lähtöaluksessa oranssi lippu. Lähtöproseduuri aloitetaan yleensä viisi minuuttia ennen varsinaista lähtölinjan ylitystä annettavalla varoitusviestillä. Tämän jälkeen, neljä minuuttia ennen lähtöä, annetaan valmiusviesti, jonka jälkeen purjehduksen kilpailusäännöt astuvat voimaan. Lisäksi annetaan ääni- ja lippuviestein ilmoitus, kun lähtöön on yksi minuutti. Lähtömenetelmissä on pieniä eroja, joten on tärkeä varmistaa lähtöviestit ja –ajat kilpailuohjeista. Lähtölinjan leveys määritellään yleensä osallistujamäärän mukaan.

Kilpapurjehdus

Lähdön jälkeen kilpailijat kiertävät merkkien muodostaman radan kilpailuohjeissa määrätyssä järjestyksessä ennen maaliintuloa. Radan pituus vaihtelee mm. sään mukaan. Varsinkin kevytvenekilpailuissa rata voi olla jopa niin pitkä ettei toista poijua erota.

Maali

Maali on lähtölinjan tapaan poijun ja maalialuksen lipun väliin muodostettu linja. Yleensä ratapurjehduksessa maaliin saavutaan vasta- tai sivutuuleen

Trapetsoidirata

Trapetsoidirata on yleisin ratapurjehduksessa käyttetty ratamuoto. Tällöin rata muodostuu lähtöviivasta, vastatuuli- eli ylämerkistä, sisemmästä myötätuuli- eli alamerkistä, ylämerkin jälkeisestä sivutuuli- eli levittäjämerkistä ,joka toimii myös ulompana ylämerkkinä, ulommasta alamerkistä sekä maalista. Rata pyritään rakentamaan siten että ylämerkit, alamerkit ja lähtölinja ovat toisiinsa nähden tuulen suuntaisia sekä levittäjäosuus sivumyötäiseen. Rataan kuuluu useimmiten yksi vastatuuli-myötätuuliosuus (makkararata) joko sisempien tai ulompien ylä- ja alamerkkien kautta. Sisempien ylä- ja alamerkin ympäri purjehdittavaa vastatuuli-myötätuuliosuutta kutsutaan inner loopiksi ja ulommaisten merkkien ympäri kierrettävää outer loopiksi.
Kuopion Kaupunkilehti

Kuopion Kaupunkilehti on Kuopion ja Siilinjärven alueella ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Perjantain ja lauantain aikana jaettavaa lehteä jaetaan perusjakeluissa n. 55 000 kappaletta. Suurjakeluissa kappalemäärä on n. 60 000 kappaletta ja se jaetaan lisäksi Kuopion liitoskuntien taajamiin. Lehti on riippumaton ja puolueeton, sekä Kaupunkilehtien liiton jäsen.
Kuopion Kaupunkilehden ja Viikkosavon toimitukset yhdistettiin vuonna 2014. Lehtien yhteisenä päätoimittajana toimii Aija Pirinen. Vuonna 2017 lehti valittiin vuoden kaupunkilehdeksi Sanomalehtien liiton järjestämässä kaupunkilehtikilpailussa.
Punakulmamesikko

Levinneisyys

Punakulmamesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Durbanin kaupungintalo

Durbanin kaupungintalo on rakennus Durbanin kaupungissa, Etelä-Afrikan KwaZulu-Natalissa. Se on järjestyksessään toinen rakennus, joka toimii Durbanin kaupungintalona. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Stanley G. Hudson. Hudson oli mieltynyt Pohjois-Irlannin pääkaupungin Belfastin kaupungintalon (rakennettu 1898–1906) suunnitteluun, ja suunnittelikin Durbanin kaupungintalosta lähes täysin samanlaisen. Uusbarokkinen kaupungintalo valmistui vuonna 1910.
Kari Sallinen

Kari Juhani Sallinen (s. 24. syyskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen, 1980-luvulla menestynyt huippusuunnistaja.
Sallisen suurin saavutus on henkilökohtainen maailmanmestaruus vuonna 1985. Vuosina 1981 ja 1983 hän sijoittui MM-kisoissa viidenneksi ja vuonna 1987 yhdeksänneksi. Viestissä Sallinen saavutti MM-pronssia 1981, seitsemännen tilan 1983, viidennen sijan 1985 ja 1987 hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Sallisen maailmanmestaruus oli ensimmäinen suomalaisen miessuunnistajan voittama maailmanmestaruus.
SM-kisoissa Sallinen voitti kolme kultaa vuosina 1982, 1983 ja 1986. Pitkällä matkalla hän voitti Suomen mestaruuden 1987, yösuunnistuksessa 1982 ja viestissä 1989. Sallinen oli myös mukana Hiidenkiertäjien ankkurina Jukolan viestin voittaneessa joukkueessa vuonna 1987. Vuoden 1988 maailmancupissa Sallinen oli kuudes.
Sallinen edusti urallaan Matinkylän Akillesta, Rasti-Vihtiä ja Hiidenkiertäjiä. Hänen äitinsä Raili Sallinen oli hiihtosuunnistaja, ja viestin maailmanmestari vuoden 1975 MM-kilpailuissa.
Kari Sallinen työskentelee nykyään Länsi-Uusimaa-lehden urheilutoimittajana.
Professor Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney

Pelaaminen

Pelissä seurataan Professor Laytonia, Luke Tritonia, Phoenix Wrightia ja Maya Feytä kun he ratkovat Labyrinthian mysteerin. Peli sisältää kaksi erilaista pelityyppiä, Adventuren joka sisältää elementtejä Professor Layton -sarjasta sekä Witch Trialin joka sisältää elementtejä Ace Attorney -sarjasta. Peli sisältää ääninäyttelyä sekä animoituja välikohtauksia, jotka ovat perinteisiä Professor Layton -sarjalle, mutta ensimmäisiä Ace Attorney -sarjalle.

Vastaanotto

Peli sai pääosin myönteisen vastaanoton. Metacriticin 42 arvostelun keskiarvoksi muodostui 79/100 ja GameRankingsillä puolestaan 20 arvostelun keskiarvoksi 79.40 %. Famitsu antoi pelille 35/40 pistettä. Chris Kohlerin Wiredista pelatessa pelin japanilaista versiota, tunsi pelin hukkaanheitetyltä tilaisuudelta crossoveriksi; kun hän ajatteli että pelimekaniikat ja hienosäätö täydensivät hyvin pelin tyyliä, hän totesi, että koska peliin tuotiin vain kaksi näyttelijää kummastakin pelisarjasta ja että peli ei vetoa uusiin, hän kuvaili kiinnostamattomien hahmojen pilaavan tarinan. Digital Spy antoi pelille 4/5 tähteä, todeten että "Jos et jumittaudu tekstien pariin, Professori Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney:n crossover-peli on toisiaan täydentävää, tarjoamalla kokemuksen, jonka jälkeen et uskaltaisi vastustaa yhden päivän uudelleenpelaamista". Eurogamer antoi pelille 8/10 pistettä. IGN antoi pelille 7.8/10 pistettä kehuen pelin upeaa taiteellisuutta ja ääninäyttelyä sekä hauskaa kirjoitelmaa, mutta kritisoi puolestaan pettymyksentuottavaa juonta sekä helpotettuja haasteita.
Suomalaisilta peli sai myös pääosin positiivisen vastaanoton. Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 8/10 kehuen kiehtovaa tarinaa ja tunnelmaa, hahmojen mainiota yhteensopivuutta ympäristön kanssa sekä mainioita ongelmia, mutta kritisoi turhan tyhjäkäynnin suurta määrää. Pelaaja antoi myös pelille arvosanaksi 8/10, sanoen että ”Professor Layton vs. Phoenix Wright ei ehkä ole kummankaan sarjan parhaimmistoa, mutta se onnistuu silti nappaamaan parhaita paloja aidan molemmilta puolilta ja saa kokonaisuuden tuntumaan tuoreelta”. Kati Alha V2.fi:stä antoi pelille arvosanaksi 77/100 kehuen pelien yhdistelmän toimivuutta, kerronnan dramaattisuutta sekä vihjekolikoiden käyttöä oikeudessa, mutta kritisoi edeltäjiään helpompia pulmia.
Koverojärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,2 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,5 metriä mpy.
XProc

XProc on W3C:n suositus XML pipelinen määrittelyyn transformaation ja validoinnin välille.

Esimerkki

<p:pipeline name="pipeline" xmlns:p="http://www.w3.org/ns/xproc" 
   version="1.0">
   <p:input port="schemas" sequence="true"/>
  
   <p:xinclude name="included">
     <p:input port="source">
       <p:pipe step="pipeline" port="source"/>
     </p:input>
   </p:xinclude>
  
   <p:validate-with-xml-schema name="validated">
     <p:input port="source">
       <p:pipe step="included" port="result"/>
     </p:input>
     <p:input port="schema">
       <p:pipe step="pipeline" port="schemas"/>
     </p:input>
   </p:validate-with-xml-schema>
 </p:pipeline>
Fugo Segawa

Seurajoukkueet

Fugo Segawa muutti 15-vuotiaana Englantiin opiskelemaan ja pelaamaan jalkapalloa. Englannissa ja Espanjassa vietettyjen juniorivuosien jälkeen Segawan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2016, kun hän pelasi ruotsalaisen Ånge IF:n riveissä Ruotsin neljännellä sarjatasolla Division 2:ssa. Segawa siirtyi kaudeksi 2017 Kakkosessa pelanneen PEPO:n riveihin. Segawa pelasi kaudella 2017 kaikki Kakkosen 22 sarjaottelua ja hänet valittiin kauden päätteeksi A-lohkon parhaaksi puolustajaksi.
Segawa siirtyi kaudeksi 2018 Veikkausliigassa pelanneen RoPS:in riveihin. Segawa debytoi Veikkausliigassa 12. kesäkuuta 2018 ottelussa RoPS–VPS. Segawa pelasi kuusi Veikkausliigan ottelua, ja RoPS oli kaudella 2018 Veikkausliigassa toinen. Segawa siirtyi kaudeksi 2019 Ykkösen AC Ouluun.
Ernie Bushmiller

Ernest (Ernie) Paul Bushmiller (23. elokuuta 1905 New York – 15. elokuuta 1982 Stamford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirsi vuodesta 1925 alkaen strippisarjakuvaa Ulla (Nancy, alun perin Fritzi Ritz).
New Yorkin Bronxista kotoisin ollut Bushmiller työskenteli koulun jälkeen apulaisena New York World -lehdessä ja suoritti kursseja National Academy of Designissa. Vuonna 1925 hän alkoi piirtää sarjakuvaa Fritzi Ritz, jonka Larry Whittington oli aloittanut kolme vuotta aiemmin, mutta siirtynyt sittemmin toiseen lehteen. Viehättävästä sankarittaresta kertonut sarja lisäsi suosiotaan Bushmillerin kaudella. Vuonna 1933 Bushmiller lisäsi sarjaan uuden hahmon, Fritzi Ritzin siskontyttären Ullan (Nancy), joka kohosi muutamassa vuodessa uudeksi päähenkilöksi. Ullan ystävä Pelle (Sluggo) ilmaantui sarjaan vuonna 1938, jolloin myös sarjan nimeksi muutettiin Nancy. Bushmiller teki Ullasta yksinkertaisen vitsisarjan, jonka huumori oli usein visuaalista ja piirrostyyli taloudellisen yksinkertaista.
Bushmiller palkittiin National Cartoonists Societyn Reuben-palkinnolla vuonna 1976. Hän jatkoi Ullan piirtämistä 1970-luvun lopulle saakka, jolloin joutui etenevän Parkinsonin taudin vuoksi luovuttamaan piirtämisen Will Johnsonille ja Al Plastinolle. Bushmiller kuitenkin valvoi sarjan tekemistä kuolemaansa asti. Sarjalla on myöhemmin ollut useita piirtäjiä, ja se ilmestyy edelleen.
Vaikka huumorinsa tason suhteen Ullaa ei ole pidetty tavanomaisesta poikkeavana sarjakuvana, Bushmiller on saavuttanut maineen ”esimerkillisenä” sarjakuvantekijänä, joka edusti taloudellista piirrostyyliä ja kerrontatapaa puhtaimmillaan. On sanottu, että hänen stripeissään ei ole yhtään ylimääräistä viivaa ja jokainen visuaalinen elementti palvelee jollain tavalla vitsiä. Muun muassa sarjakuvataitelija Art Spiegelman on analysoinut Bushmillerin tapaa piirtää monesti strippien taustalle kolmen kiven kasoja: kaksi kiveä olisi ”kivipari”, joten kolme on pienin määrä, jolla voidaan ilmaista paikalla olevan kiviä kiinnittämättä niihin epäoleellista huomiota; neljäkin toimisi, mutta Bushmiller ei olisi piirtänyt ylimääräistä kiveä, koska sitä ei tarvittu. Myös Scott McCloud on julistautunut Bushmiller-faniksi.
Kangasraunikki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen kangasraunikki kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvi on tanakka, koheneva ja pystyhaarainen sekä yläosastaan nystykarvainen. Varren tyvi on puutunut. Kapeat lehdet ovat tasasoukkia, paksuhkoja ja sinertävänvihreitä. Lehdet muodostavat varren tyvelle taajan ruusukkeen. Kukinto on tiheähkö, runsaskukkainen viuhko. Kukkaperät ovat tavallisesti verhiötä lyhyempiä. Verhiö on viisiliuskainen, valkojuovainen ja sen muoto vaihtelee kellomaisesta suppilomaiseen. Ulkoverhiötä ei ole. Teriö on valkoinen, 4–6 mm pitkä ja noin 1,5 kertaa verhiön pituinen. Terälehdet ovat kynnellisiä. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Kangasraunikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on neljäliuskaisesti aukeava kota. Kukintovarret säilyvät yleensä kuivuneina talven yli ja siemenet leviävät hankia pitkin tai keväällä sulamisvesien mukana. Kangasraunikin kukat tuoksuvat hunajalta.

Levinneisyys

Kangasraunikin pääesiintymisalueet ovat Keski- ja Itä-Euroopassa. Lajia tavataan Saksasta ja Unkarista Valko-Venäjälle ja Venäjän länsiosiin. Pohjois-Euroopassa levinneisyysalue keskittyy Baltian maihin, Ruotsissa Öölantiin ja Gotlantiin sekä Suomeen. Suomessa kangasraunikin esiintymisalue on jakaantuu neljään erilliseen alueeseen: Satakuntaan (Kokemäki, Köyliö, Säkylä), Varsinais-Suomeen (Salo), Etelä-Karjalaan (Taipalsaari, Savitaipale, Imatra) sekä Koillismaalle (Salla, Kuusamo), jossa lajin kanta on vahvin. Laji on Suomessa alkuperäislaji.

Elinympäristö

Kangasraunikki on avointen hiekkamaiden laji, joka pärjää heikosti kilpailussa muun kasvillisuuden kanssa. Etelä-Suomessa kangasraunikkia esiintyy puuttomilla hiekkatörmillä tai aurinkoisilla mäntykankailla. Laji hakeutuu mielellään teiden ja polkujen varsille. Satakunnassa kangasraunikin on todettu hyötyvän kuloista ja sekä Säkylässä puolustusvoimien harjoitusalueella kaivetuista poteroista ja kranaattikuopista. Koillismaalla kangasraunikkia tavataan jokirantojen ja kurulaaksojen runsaskalkkisilta pengermiltä ja sorateiltä.
Säkylässä lajilla elää Suomessa erittäin uhanalainen raunikkikoi (Caryocolum petryi).

Käyttö

Kangasraunikin juurta lienee aikaisemmin käytetty pesuaineena saippuan sijaan. Tähän viittaa myös kasvin ruotsinkielinen nimi, såpört.
Gretchen Rau

Gretchen Rau (6. heinäkuuta 1939 New Orleans, Louisiana – 29. maaliskuuta 2006 Northport, New York) oli yhdysvaltalainen lavastaja.
Rau muutti New Yorkiin vuonna 1966 ja työskenteli ensin näyttämömestarina. Myöhemmin hän siirtyi elokuvien pariin ja toimi näyttämöosastolla elokuvissa Atlantic City ja Suuri gangsterisota. Tämän jälkeen hän toimi lavastajana elokuvissa Ja keskellä virtaa joki, Moni kakku päältä kaunis, Kukaan ei ole täydellinen, Noitavaino, Enkelten kaupunki, Hevoskuiskaaja ja Steve Zissoun vedenalainen maailma. Rau voitti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon elokuvasta Geishan muistelmat vuonna 2006, mutta sairautensa vuoksi ei pystynyt osallistumaan gaalaan. Rau kuoli aivokasvaimeen kotonaan Northportissa. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi The Good Shepherd, josta hän oli ehdolla parhaan lavastuksen Oscar-palkintoon vuonna 2007.