google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Kärmeniemi

Seuraura

Kärmeniemi on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa kaudella 2006–2007 sekä B-nuorten SM-sarjan runkosarjassa kaudella 2007–2008, jolloin Kärmeniemi toimi HPK:n varakapteenina. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuosina 2008 ja 2009. Kärmeniemi nousi HPK:n SM-liigajoukkueeseen kaudella 2009–2010, jolloin hän pelasi 17 liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kärmeniemi pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 3. lokakuuta 2009 Kalevan Palloa vastaan ja sai siinä jääaikaa 9.42 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhteensä kahdeksan Mestis-ottelun verran Lempäälän Kisassa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden niissä tehot 2+3=5. Suurimman osan kaudestaan Kärmeniemi pelasi kuitenkin HPK:n A-nuorissa.
Kausi 2010–2011 oli Kärmeniemelle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 32 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kärmeniemen liigauran avausmaali syntyi 3. helmikuuta 2011 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös yhteensä viisi Mestis-ottelua LeKissä ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kärmeniemi vahvisti kauden aikana myös HPK:n A-nuoria lähinnä kevään 2011 peleissä. Saman vuoden helmikuussa hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen HPK:n kanssa. Kaudella 2011–2012 Kärmeniemi pelasi 34 SM-liigaottelua tehopistein 1+4=5. Hän vahvisti taas myös HPK:n A-nuoria, jotka voittivat kauden päätteeksi SM-pronssia.
Runkosarjan 2012–2013 alussa HPK lainasi Kärmeniemen TuToon paikkaamaan loukkaantumisia. Hän pelasi joukkueessa lopulta koko kauden tehden 40 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12 ja kymmenessä playoff-ottelussa kaksi maalia. Kärmeniemi esitti TuTossa hyvää peruspelaamista, mutta häntä vaivasi vielä identiteetin puute varsinaisesta pelityylistään. Kärmeniemi voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia, mutta häneltä jäi kuitenkin pronssiottelu väliin pelikiellon takia. Kärmeniemi sai viimeisen välieräottelun jälkeen kolmen ottelun pelikiellon taklattuaan KooKoon Jussi Nättistä selkään.
Kauden 2012–2013 Kärmeniemi aloitti lainalla Savonlinnan Pallokerhossa. Hän pelasi siellä suurimman osan syyskaudestaan ja sai tililleen myös kahdeksan SM-liigaottelua. Tammikuussa 2014 HPK lainasi hänet loppukaudeksi TuToon. Kärmeniemi jakoi kevään 2014 pudotuspelien tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +9 ja voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon. Kärmeniemi voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2015–2016 Kärmeniemi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Gentofte Starsiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+12=20. Kärmeniemi siirtyi kaudeksi 2016–2017 Valko-Venäjän Ekstraligan H’K Šah’tsjor Salihorskiin. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa. Kaudeksi 2017–2018 Kärmeniemi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Gothiques d’Amiensiin.
Livarot-Pays-d'Auge

Historia

Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun 22 kuntaa Auquainville, Les Autels-Saint-Bazile, Bellou, Cerqueux, Cheffreville-Tonnencourt, La Croupte, Familly, Fervaques, Heurtevent, Livarot, Le Mesnil-Bacley, Le Mesnil-Durand, Le Mesnil-Germain, Meulles, Les Moutiers-Hubert, Notre-Dame-de-Courson, Préaux-Saint-Sébastien, Sainte-Marguerite-des-Loges, Saint-Martin-du-Mesnil-Oury, Saint-Michel-de-Livet, Saint-Ouen-le-Houx ja Tortisambert yhdistyivät.

Livarot

Livarot on antanut nimensä alueella tehtävälle tuotesuojatulle Livarot-juustolle. Livarot'n teollisesta historiasta kertoo 1800-luvun lopulla perustetun, nykyään jo lopetetun, Leroy-tehtaan museoitu höyrykone.
Kuoppalampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,9 metriä mpy.
Juotostina

Juotostina on juottimella sulatettava metalliseos, jolla juotetaan metallikappaleita toisiinsa.

Elektroniikassa

Elektroniikan kytkennöissä juotostinalla juotetaan yhteen elektroniikassa käytettäviä osia, joiden halutaan olevan sähköisessä yhteydessä toisiinsa. Tavallisessa juotostinassa on noin 60 % tinaa ja noin 40 % lyijyä. Seossuhde vaikuttaa juotostinan sulamislämpötilaan. Kun seos on tarkasti (tina) Sn 62,13 p-% (lyijy) Pb 37,87 p-%. on sulamispiste alhaisimmillaan eli 183 °C. Tällaista seosta kutsutaan eutektiseksi seokseksi, ja se muuttuu sulamispisteessä suoraan sulasta kiinteäksi. Muilla seossuhteilla on tietty lämpötila-alue, jossa juotostina on tahnamainen, eli seossuhteella voidaan vaikuttaa kuinka kauan kestää sen muuttuminen sulasta kiinteäksi.
Useimmat elektroniikassa käytetyt juotemetalliseokset ovat sulamislämpötilaltaan matalia, sillä elektroniikkakomponenttien kotelomateriaalit ja niiden rakenteet eivät kestä juurikaan korkeampia lämpötiloja kuin 260 °C. Tyypillisin juoteseos on ollut tina-lyijy (Sn-Pb), jossa niiden keskinäinen suhde vaihtelee käyttökohteesta riippuen. Yleisin käytetty koostumus on tinaa 63 painoprosenttia ja lyijyä 37 painoprosenttia.
1. heinäkuuta 2006 alkaen EU-maissa on rajoitettu tiettyjen haitallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa RoHS-direktiivillä. Tämän vaikutuksesta kulutuselektroniikan juotemateriaaleista on poistunut lyijy. Tina-lyijyn korvaajaksi on tullut useita eri vaihtoehtoja, joista Sn 96,5-Ag 3-Cu 0,5 on yleisin ns. SAC-juote. Myös juotteet ilman hopeaa ovat osoittautuneet toimiviksi, esimerkiksi aaltojuotosprosessiin soveltuva juoteseos tina-kupari Sn 99,3-Cu 0,7. Myös uudemmat mikroseostetut lejeeringit ovat tulleet markkinoille (esimerkiksi Stannol FLOWTIN). Mikroseostuksella pyritään parantamaan lyijyttömien tinaseosten käsiteltävyyttä ja juotettavuutta.
Juotostina myydään yleensä 0,2–1,5 millimetrin paksuisena lankana. Sopiva paksuus riippuu käyttötarkoituksesta. Juotoslangan sisällä on 1–5 hartsia (juoksutetta, fluksia) sisältävää kanavaa. Hartsi puhdistaa liitoskohdan juottamista haittaavasta oksidi- ja sulfidikerroksesta sekä helpottaa tinan leviämistä juotettavaan kohteeseen.
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jalkapallomaajoukkue

Arvokisat

Suomi on ollut mukana alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin kisat järjestettiin Venäjällä. Joukkue hävisi turnauksessa kaikki kolme otteluaan. Suomi selviytyi myös vuoden 2014 MM-kilpailuihin, jotka pidettiin Kanadassa elokuussa 2014. Paikan lopputurnaukseen hankki Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkue sijoittumalla neljän parhaan joukkoon vuonna 2013 Walesissa käydyissä EM-kilpailuissa.
Liana Kaarina Leskinen

Yksityiselämä

Liana Kaarina on ollut naimisissa kolme kertaa: jääkiekkoilija Hannu Kyllästisen kanssa vuosina 1961–1965, Teini Salokankaan kanssa vuosina 1965–1967 ja Elias Ohayonin kanssa vuosina 1969–1977, joista viimeksi mainitun kanssa hänellä on kaksi tytärtä. Hänellä on myös neljä lastenlasta. Liana Kaarinan serkku on pianotaiteilija Hilpi Leino-Kantola.
Liana Kaarina asui vuosina 1969–1994 ulkomailla: Marokossa, Pariisissa ja Jerusalemissa. Hän on julkaissut kaunokirjallisuutta (runokokoelman ja kaksi romaania) sekä omaelämäkerran.
Haastatteluissa ja omaelämäkertakirjassaan Liana on kertonut sairastaneensa bulimiaa ja alkoholismia. Hän pääsi eroon bulimiastaan raskauksiensa jälkeen ja alkoholismistaan jo ennen muuttoaan ulkomaille 1969. Hän puhui ulkomailla asuessaan avoimesti alkoholiongelmastaan ja auttoi myös muita samassa tilanteessa olevia.
Tänään ei lauluja synny

Tänään ei lauluja synny Tapio Rautavaaran vuonna 1973 ilmestynyt albumi.
Albumin päätöskappale, Kulkuripoika-polkka, päätyi levylle hyvin pitkän prosessin jälkeen. Rautavaara oli kuullut pätkiä tästä reippaasta kansanlaulusta jo lapsuudessaan 1920-luvulla, ja ensimmäisellä kiertueellaan Yhdysvalloissa vuonna 1959 hän sai selville, että laulu oli syntynyt alkujaan Nebraskassa. Laulun alku oli kuulunut: "Kulkuripoikana maailmalla kävin minä kerran Nebraskalla." Rautavaara ajatteli, että harvat suomalaiset tiesivät, missä Nebraska oli, ja korvasi osavaltion nimen "lännen mailla". Kiertueen aikana hän sai amerikansuomalaisilta kerätyksi kahdeksan säkeistöä, ja palattuaan kotiin hän jatkoi hidasta etsintää, kunnes hän sai kokoon 16 säkeistöä lisää. Häntä vaivasi kuitenkin se, ettei laulussa kerrottu, miksi juhlittiin: "Talosta se kuului tanssin huiske sekä hienon laulun luiske kartanolle asti, hei, ruotsinvoittoisasti." Lopulta hän sai kirjeen, jossa tulivat ratkaisevat rivit: "Talossa sato oli korjattu juuri, josta se riemu oli näin suuri, oluttynnyri lattialla, hei, viskiä pöydän alla."
Lokakuussa 1967 Rautavaara marssi valmiin 24-säkeistöisen tekstin kanssa Finnlevyn studioon levyttämään kappaleen, jonka Toivo Kärki oli sovittanut loppua kohti kiihtyväksi polkaksi. Levytys kuitenkin epäonnistui äänen pettämisen vuoksi ja kappaleesta valmistui vain taustanauha, kuten Rautavaara itse kertoi Juha Nummisen toimittamissa muistelmissaan vuonna 1978. Todellisuudessa kävi niin, että nauhoitusta valvonut Toivo Kärki vihelsi parin epäonnistuneen yrityksen jälkeen pelin poikki ja haukkui kaikkien kuullen Rautavaaran siitä, että tämä oli tullut studioon juopuneena. Tämän jälkeen Kärki soitti Liisa Rautavaaralle ja kertoi, mitä oli tapahtunut, jolloin Liisa sanoi perheen kärsineen Tapion alkoholismista jo kauan. Tapio Rautavaara totesi itsekin ylittäneensä rajan ja hakeutui katkaisuhoitoon. Keväällä 1973 Rautavaara vihdoin pääsi levyttämään laulun.
Peter Paul Koprowski

Peter Paul Koprowski (s. 24. elokuuta 1947 Lodz) on puolalaissyntyinen, kanadalaistunut säveltäjä ja pianisti. Hän on saanut vahvoja vaikutteita renessanssin aikana vaikuttaneilta Johannes Ockeghemilta ja Josquin Despreziltä, mutta myös Karol Szymanowskilta, joka uskoi vanhojen ja uusien vaikutteiden yhdistelemiseen.
Koprowski opiskeli vuoteen 1969 saakka Krakovassa. Suoritettuaan opintoja Nadia Boulangerin johdolla hän muutti Kanadaan vuonna 1971 ja pääsi sävellyksen tohtorikoulutettavaksi Toronton yliopistossa. Hän on opettanut McGillin yliopistossa ja Länsi-Ontarion yliopistossa. Hän on myös toiminut Banff-keskuksen nimikkosäveltäjänä. Samassa asemassa hän toimi 1980-luvun lopussa Kanadan oopperayhtiössä, jolle hän sävelsi oopperan Dulcitius. Pianolle ja orkesterille sävelletty teos Souvenirs de Pologne (1983) syntyi ensimmäisen Kanadaan muuton jälkeen tehdyn Puolan-matkan innoittamana. 
Koprowski voitti Jules Léger -palkinnot teoksillaan Sonnet for Laura (huilulle ja pianolle, 1989) ja Puhallinkvintetto (1994). Hän on tehnyt kymmenittäin tilaustöitä ja säveltänyt muiden teostensa ohessa konserttoja sekä sinfonioita. Alttoviulukonsertto toi Koprowskille Juno-palkintoehdokkuuden vuonna 2002.
Jylppy

Historia

Jylpyn alue kuului muun Hovinsaaren mukana Kyminkartanon lampuotilääniin. Kustaa III:n sodan jälkeen alue otettiin Ruotsinsalmen ja Kyminlinnan kaksoislinnoituksen käyttöön. Vuonna 1884 Jylpyn alue liitettiin Kymistä Kotkaan. Alue kuului silloin Hovinsaaren kruununpuiston maihin.
Kadonneen valkoisen naisen syndrooma

Kadonneen valkoisen naisen syndrooma (engl. missing white woman syndrome) tai kadonneen kauniin tytön syndrooma (engl. missing pretty girl syndrome) on termi, jota media- ja yhteiskuntakriitikot käyttävät kuvatakseen traagista katoamistapausta. Yleensä tapaukseen liittyy nuori, viehättävä valkoihoinen tyttö tai nainen. Tapauksen seuranta on mediassa usein ylimitoitettua suhteessa kadonneisiin miehiin, eri etnistä alkuperää oleviin naisiin tai vähemmän viehättäviin henkilöihin verrattuna.
Yhdysvalloissa on tutkittu, että media tahtoo keskittyä ”neitoihin hädässä”, usein juuri nuoriin valkoisiin naisiin. Yhdysvalloissa esimerkkinä on käytetty Irakin sotaa, jossa yhdysvaltalainen sotilaspartio joutui väijytykseen. Partiossa oli kolme naispuolista sotilasta, Jessica Lynch, Shoshana Johnson ja Lori Piestewa. Heistä Lynch oli valkoihoinen ja vaaleahiuksinen, Johnson tummaihoinen yksinhuoltajaäiti ja Piestewalla oli hopi-intiaanien sukujuuret. Piestewa kuoli väijytykseen, kun taas Lynch ja Johnson otettiin sotavangeiksi. Kun heidät lopulta vapautettiin, media kohdisti huomionsa valkoihoiseen Lynchiin, ei tummaihoiseen Johnsoniin tai partion miehiin. Lynch kertoi myöhemmin hämmästelleensä, miksi hänestä tehtiin mediassa sankari ja muut unohdettiin lähes täysin.

Tapauksia

Seuraavien tapauksien yhteydessä on puhuttu kadonneen valkoisen naisen syndroomasta:
Kölin kääpiögalaksi

Kölin kääpiögalaksi on kääpiösferoidigalaksi Kölin tähdistössä. Se löydettiin vuonna 1977 Schmidt -teleskoopilla Isossa-Britanniassa. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta, ja sen vanhimmat tähdet ovat noin 7 miljardia vuotta vanhoja.
Energiapolar

Historiaa

Energiapolar syntyi vuonna 2003 Isommus-Energia Oy:n ja Suomen Energiakauppa Oy:n fuusiossa. Aluksi pohjoissuomalaisilla jakeluyhtiöillä oli osakkeista 69,2 prosenttia ja valtakunnallisella Fortum Markets Oy:llä 30,8 prosenttia. Fortum myi osuutensa vuonna 2010.
Energiapolarin myymä vesivoima ja tuulivoima on tuotettiin  Lapissa. Vuonna 2016 yhtiön myymästä sähköstä 13 % oli tuotettu uusiutuvista energianlähteistä, 45 % fossiilisista energianlähteistä ja turpeesta ja 42 % ydinvoimalla. Vuodesta 2014 lähtien Energiapolar osti asiakkailtaan pientuotannon ylijäämäsähkön.
Harri Nummela

Harri Tapani Nummela (s. 26. huhtikuuta 1968 Tampere) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja Suomen Jääkiekkoliiton puheenjohtaja. Jääkiekkoliiton liittovaltuusto valitsi hänet Kalervo Kummolan seuraajaksi marraskuussa 2015 järjestetyssä kokouksessa. Jääkiekkoliiton puheenjohtajan tehtävät Nummela otti vastaan 7. tammikuuta 2016.
Pitkän ja merkittävän uran pankkimaailmassa tehnyt Harri Nummela on OP Ryhmän johtokunnan jäsen ja digitaalisen liiketoiminnan ja asiakaskokemuksen johtaja. Nummela on toiminut OP Ryhmässä eri tehtävissä vuodesta 1992 lähtien. Koulutukseltaan Nummela on oikeustieteen kandidaatti.
Sokkohait

Lajit

Sokkohaiden heimoon kuuluu kaksi lajia ja kaksi sukua. Lajit ovat sokkohai (Brachaelurus waddi) ja sinisokkohai (Heteroscyllium cocloughi). Sinisokkohain katsotaan joskus kuuluvaksi sokkohain kanssa samaan sukuun.

Anatomia

Sokkohait ovat melko pieniä kaloja ja kasvavat yleensä 55–100 cm pitkiksi. Suurin tavattu sokkohai oli 122 cm pitkä. Kalat eivät ole sokeita vaan niiden nimi on tullut niiden tavasta sulkea silmänsä, kun ne nostetaan ylös vedestä. Silmien takana sijaitsee kaksi suurta hengitysaukkoa. Sokkohailajeilla on kaksi selkäevää, jotka sijaitsevat lähekkäin ja lähellä lyhyttä pyrstöä. Sokkohaiden kuonossa on kaksi pitkää viiksisäiettä. Kalojen hampaat ovat melko pienet ja sokkohailajien ravinto koostuu pienistä kaloista, merivuokoista, äyriäisistä ja seepioista. Sokkohait ovat ovovivipaarisia eli synnyttävät eläviä poikasia, joita on kuudesta kahdeksaan.

Levinneisyys

Sokkohaita ja sinisokkohaita tavataan trooppisilta vesiltä Australian rannikkoseuduilta, yleisin laji on Itä- ja Kaakkois-Australiassa. Sokkohaiden lajit elävät lähellä kivikkoista pohjaa tai koralliriuttoja. Lajeja on tavattu aina 137 metrin syvyyteen.
Jerry Lawson

Gerald Anderson ”Jerry” Lawson (1940–2011) oli yhdysvaltalainen insinööri Queensista, New Yorkista.
Lawson on tunnetuin Fairchild Channel F -pelikonsolin kehitystyöstä. Se oli ensimmäinen kuluttajille tarkoitettu pelilaite, jossa peliohjelmaa pystyi vaihtamaan pelimoduulia vaihtamalla. Laitteen menetelmälle liittää lisäelektroniikkaa pelimoduuleilla on myönnetty patentti US 4095791 A.
Lähdettyään Fairchild Semiconductor -yhtiöstä Lawson perusti Videosoft-yhtiön.
International Game Developers Association kunnioitti Lawsonia alan pioneerina kuukautta ennen hänen kuolemaansa.
Tankar

Tankar on majakkasaari Perämerellä Kokkolan edustalla. Saaressa on punavalkoinen korkea Tankarin majakka ja ympäri vuoden toimiva luotsiasema. Matka Kokkolasta saareen on noin 17 km.

Historia

Saari nousi merestä noin 1200-luvulla maankohoamisen seurauksena. Saaren ensimmäisten asukkaiden uskotaan olleen hylkeenpyytäjiä, joita liikkui alueella runsaasti. 1500-luvulla hylkeenpyytäjien ja kalastajien tukikohdaksi vakiintunut karu luoto sai jo varhain tunnuksekseen merimerkin. Merenkulkijoiden oppaaksi rakennettiin kivikummeli, jonka näkyvyyttä lisäsi kummelista esiin pistävien rautatankojen päihin kiinnitetyt tynnyrit. Aiemmin Klippan-nimisenä tunnettu saari sai merimerkkinsä ansiosta nimen Tankokari, josta myöhemmin muotoutui saaren nykyinen nimi Tankar. Kalastuksen kasvaessa saarelle rakennettiin pieniä mökkejä, joissa kalastajat asuivat pyyntiajan ja heillä oli saarella myös omia kotieläimiään. Etenkin lampaat aiheuttivat saaren luonnolle suurta tuhoa syömällä saaren miltei paljaaksi. Majakka rakennettiin 1889 ja sähköistettiin 1961, jota ennen saarella toimi valokoppi eli lyysi.

Luonto

Tankarin luonto on monipuolinen. Pohjoispuolen kivikko tarjoaa lintuharrastajille lintujen seurantamahdollisuuksia. Lintuja tarkkaillaan ja rengastetaan alueella harrastajavoimin sekä saarella on myös oma lintuasema. Keskimäärin vuodessa rengastetaan 1500 lintua. Saarella kulkee noin kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella kerrotaan Tankarin luonnosta.

Rakennukset

Tankarin vanhin yksityinen rakennus, kalastajamökki ”Sjöbloms bastu”, on vuodelta 1768. Saaren keskiosassa sijaitseva Tankarin kirkko on rakennettu vuonna 1754. Suurin osa saaren vanhoista rakennuksista suojeltuja. Mökkien lisäksi Tankarissa on myös muutama vanha huvila ja nykyaikainen luotsiasema.

Matkailu

Tankarissa toimii hylkeenpyyntimuseo, joka on auki sopimuksen mukaan. Matkailijoita varten on vierasvenelaituri, vierasmaja, kahvio ja grillikatos. Kesällä saarelle järjestetään päivän mittaisia retkiä m/s Jennyllä ja joinakin talvina saarelle on päässyt autolla aurattua uraa pitkin.
Hammassuoja

Hammassuoja on U:n mallinen muovikappale, joka estää hampaita kolahtamasta yhteen ja täten suojaa hammasvaurioiden syntymistä. Urheilussa hammassuojia käytetään suojaamaan hampaita kontaktilajeissa. Suoja muotoillaan käyttäjälleen sopivaksi. Hammassuojan tulisi pysyä paikoillaan myös suun ollessa auki.

Ominaisuudet

Hammassuoja muotoillaan aina yksilöllisesti. Kaupasta ostettavia muovisia hammassuojia muotoillaan asettamalla ne hetkeksi kuumaan veteen, jonka jälkeen ne asetetaan ylähampaisiin. Suoja muotoutuu istuvaksi imemällä ilma suojan ja hampaiden välistä pois ja painelemalla kielellä suoja tiukasti kiinni ikeniä vasten. Muotoilun voi tarpeen tullen toistaa lämmittämällä hammassuoja uudelleen. 
Hampaista otettavan muotin avulla tehty hammassuoja on huomattavasti kalliimpi kuin kaupasta ostettu. Uniikit hammassuojat ovat käyttäjäystävällisempiä ja suojaavat edestä tulleita iskuja paremmin. Hampaiden muotin pohjalta tehtyä suojaa suositellaan aikuisille käyttäjille, joiden hampaisto ei enää kehity.
Suzanne Farrell

Suzanne Farrell (s. 16. elokuuta 1945) oli 1900-luvun tunnetuimpia yhdysvaltalaisia balettitanssijoita. Muiden muassa George Balanchine teki hänelle useita koreografioita.
Tuleva ballerina syntyi nimellä Roberta Sue Ficker Cincinnatissa ja opiskeli Cincinnatin konservatoriossa. Hänet valittiin vuonna 1959 Fordin säätiön stipendillä Balanchinen School of American Balletin opiskelijaksi New Yorkissa. Hänen uraputkensa alkoi New York City Balletin jäsenyydellä vuonna 1961.
Farrellin asema New Yorkin baletissa kohosi nopeasti, ja ensimmäiset erityisesti häntä varten luodut roolit ovat vuodelta 1963. Kun hän meni vuonna 1969 naimisiin tanssija Paul Meijan kanssa, Farrellin yhteistyösuhde Balanchinen kanssa kärsi, ja Farrell jätti baletin vuonna 1970. Euroopassa vietetyn ajanjakson jälkeen hän kuitenkin palasi New Yorkiin, jossa hänen tiivis yhteistyönsä Balanchinen kanssa jatkui huhtikuuhun 1983, jolloin tämä kuoli.
Farrellin ura balettitanssijana alkoi lähetä loppuaan pian Balanchinen kuoltua. Hänelle kehittyi artriitti, joka pakotti hänet vetäytymään lopullisesti vuonna 1989. Hän on sen jälkeen muun muassa perustanut Suzanne Farrell Balletin 2000 ja saanut Yhdysvaltain National Medal of Artsin vuonna 2003.
Vuorokkaan kaivos

Vuorokkaan rautakaivos toimi Vuolijoella vuosina 1965-1985. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 1,348 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 34% rautaa, 7,5% titaania ja 0,2% vanadiinia.
Pohjalaisia (ooppera)

Kiista tekijästä

Oopperaan perustuvan näytelmän kirjoittajasta on kiistelty. Yksi mahdollisuus on, että se perustuu pääosin Anton Kankaan käsikirjoitukseen Härmäläisiä-näytelmästä. Kankaan tekijyyttä on pitänyt hyvin todennäköisenä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran pyynnöstä Järviluoman lähdeaineistoon perehtynyt professori Pentti Paavolainen, kun taas aihetta viimeksi tutkineiden Reino ja Timo Kallion mielestä Kankaan osuus Pohjalaisten synnyssä on jokseenkin varmaa.
Utva

Utva (suomeksi hanhi) on nykyisin serbialainen lentokonetehdas. Se sijaitsee Pančevossa Belgradin lähellä. Tehdas perustettiin vuonna 1937 Zemunissa. Sen toimeliain vaihe oli sosialistisen Jugoslavian aika. Se on valmistanut yli 900 lentokonetta. 
Viime aikoina nimi on vaihdellut: vuonna 1996 se yhdistettiin Lola-tehtaaseen. Vuonna 1999 Nato pommitti tehdasta voimakkaasti. Vuonna 2005 omistus vaihtui uudestaan ja tehtaan nimi on  Utva Aircraft Industry ainakin länsimaiden kanssa käytävässä kaupassa. Yhtiössä on nykyisin vain 250 työntekijää.
Ricky Martin

Yksityiselämä

Vuonna 2010 Martin kertoi olevansa homoseksuaali. Elokuussa 2008 Martinista tuli kaksospoikien isä sijaissynnyttäjän avulla.
Reigen

Reigen (jap. 霊元天皇, Reigen-tennō, 9. heinäkuuta 1654 – 24. syyskuuta 1732) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 112. keisari. Hänen hallituskautensa kesti vuodet 1663–1687.
Ennen valtaannousuaan hänen henkilökohtainen nimensä (imina) oli Satohito (jap. 識仁) ja arvonimensä Ate-no-miya (jap. 高貴宮).
Reigenistä tuli kruununperillinen hänen vanhimman veljensä kuoltua vuonna 1654. Reigenistä tuli keisari vuonna 1663, kun hänen veljensä, silloinen keisari Go-Sai luopui kruunustaan. Reigen taasen luopui kruunustaan vuonna 1687 prinssi Asahiton (keisari Higashiyaman) hyväksi. Vuonna 1713 Reigen muutti luostariin nimellä Sojō (素浄). Hän kuoli vuonna 1732.
Hälleforsin kunta

Kuntajaon kehitys

Nykyisten Noran ja Hälleforsin kuntien alue koostui alun perin vain yhdestä pitäjästä, jonka nimi oli Nora tai Noraskoga. Se kuului tuolloin Närken maakuntaan ja Strängnäsin hiippakuntaan, mutta siirrettiin 1500-luvulla Västeråsin hiippakuntaan ja on luettu siitä lähtien osaksi Västmanlandin maakuntaa. 1600-luvulla aikaisemmin autioina olleet alueet alkoivat saada väestöä vuoriteollisuuden myötä ja alue jaettiin useampiin pitäjiin.
Grythyttanin maalaiskuntaan perustettiin Grythyttanin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1927. Vuonna 1950 koko Hälleforsin maalaiskunta muutettiin Hälleforsin kauppalaksi.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Noraskogin "suurkunta" yhdistämällä aiemmat Hjulsjön, Järnboåsin, Noran ja Vikerin maalaiskunnat. Noraskog liitettiin vuonna 1965 Noran kaupunkiin. Hjulsjön seurakunta siirrettiin kuitenkin jo vuonna 1967 osaksi Hälleforsin kauppalaa. Samana vuonna myös Grythyttanin maalaiskunta liitettiin osaksi Hälleforsin kauppalaa. Grythyttanin taajaväkinen yhdyskunta oli lakkautettu jo vuonna 1956. Hälleforsin kauppala muutettiin vuonna 1971 Hälleforsin kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon.