Carlos Castaneda

Carlos Castaneda (25. joulukuuta 1925 – 27. huhtikuuta 1998 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja antropologi. Hän julkaisi vuodesta 1968 alkaen useita kirjoja, joissa hän kuvaili mystisiä kokemuksiaan yaqui-intiaani don Juan Matusin ja hänen šamaaniseurueensa oppilaana.
Castanedan arvostelijat pitävät hänen teoksiaan sepitettyinä. Kannattajat puolestaan ovat löytäneet hänen teoksistaan uudenlaisen ja tuoreen näkemyksen maailmasta ja mielekkäämmän tavan elää.

Elämäkerta

Castanedan varhaisvaiheista on kahdenlaista tietoa. Castaneda itse väitti syntyneensä São Paulossa, Brasiliassa 25. joulukuuta 1935 ja käyneensä koulua Buenos Airesissa sekä high schoolia Yhdysvaltoihin-muuttonsa 1951 jälkeen Hollywood Highssa. Time-lehden vuonna 1973 julkaiseman artikkelin mukaan Carlos Cesar Arana Castanedan syntymäpaikaksi on Yhdysvaltojen maahanmuuttorekisterissä kuitenkin merkitty Cajamarcan kaupunki Perussa ja syntymäajaksi kymmenen vuotta hänen itse kertomaansa aikaisempi 25. joulukuuta 1925. Hänen isänsä oli kultaseppä ja kelloseppä. Perhe muutti pääkaupunki Limaan 1948, missä Castaneda valmistui collegesta ja opiskeli taidemaalausta ja kuvanveistoa.
Castaneda saapui Perusta San Franciscoon, Yhdysvaltoihin vuonna 1951. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli isän sukunimi Arana. Äitinsä sukunimen Castaneda hän kertoi ottaneensa virallisesti käyttöönsä vuonna 1959. Vuosien 1955–1959 aikana hän opiskeli Los Angeles City Collegessa pääaineenaan psykologia ja sivuaineinaan muun muassa luova kirjoittaminen ja journalismi. Sen jälkeen hän aloitti antropologian opinnot Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa. Hän aloitti kirjailijanuransa siellä opiskellessaan. Castaneda sai tohtorinarvon Kalifornian yliopistosta kolmannen kirjansa ansiosta.
Castaneda oli vuonna 1960 kuuden kuukauden ajan naimisissa, joskin virallisesti liitto mitätöitiin vasta 1973.
Castaneda julkaisi yhteensä 15 kirjaa, joista on suomennettu 10. Hänen teoksiaan on myyty yli 8 miljoonaa kappaletta 17 kielellä. Castanedasta tuli henkisten opetustensa suosion myötä new age -liikkeen kulttihahmo ja kirjojensa hyvän myynnin ansiosta myös varakas. Hän eli syrjässä julkisuudelta. Vasta aivan viimeisinä vuosinaan hän esiintyi julkisuudessa luennoiden Cleargreenin järjestämissä seminaareissa ja antaen useita haastatteluita.
Castaneda kuoli 27. huhtikuuta 1998 maksasyöpään Los Angelesissa.

Kirjojen julkaisuhistoria

Castanedan ensimmäinen kirja Don Juanin opetukset: Yaqui-tietäjän tie on tekijänsä mukaan kuvaus hänen ajastaan meksikolaisen intiaani don Juan Matusin opissa vuosina 1960–1965. Antropologian opinnäytetyöksi kirjoitetun kirjan loppuosassa on Castanedan antropologinen analyysi tapahtumista. Kirjan ensimmäisen laitoksen julkaisi University of California Press vuonna 1968, ja seuraavana vuonna Ballantine-kustantamo julkaisi siitä massalevitykseen tarkoitetun version. Kirjasta tuli nopeasti suosittu, ja kaksi vuotta myöhemmin se oli myynyt jo yli 300 000 kappaletta. Kirja sai kiinnostuneen vastaanoton, ja esimerkiksi New York Times Book Review kehui sitä vuolaasti. Kirja sai paljon arvostusta myös yliopistomaailmassa, jossa Castanedaa kiiteltiin esimerkiksi hänen maanläheisestä antropologisesta metodistaan ja tärkeästä lisäyksestään nupulla olevaan psykedeeliseen kirjallisuuteen.
Kirjaa pidettiin aluksi antropologisena ja täytenä totena, ja sen käsittelemiä teemoja kuten muuntuneiden tajunnantilojen tuottamia maailmoja, maagista realismia ja romanttista, luonnonmukaista ja alkukantaista ei-länsimaalaisuutta käsittelevä kirjallisuus oli tuohon aikaan hyvin suosittua.
Ensimmäisen kirjan muistiinpanot päättyivät vuoteen 1965, jolloin Castaneda kertoi lopettaneensa don Juanin opissa. Kustantaja ehdotti kirjan myyntimenestyksen seurauksena Castanedalle tarinan jatkamista. Castanedalla ei silloin vielä ollut enempää muistiinpanoja, mutta hän kertoi nähneensä don Juanin uudelleen ja aikovansa jatkaa opintojaan tämän kanssa. Castaneda alkoi kirjoittaa näiden ”myöhempien keskustelujen” sekä vanhojen kenttämuistiinpanojensa uudelleentulkinnan pohjalta uusia kirjoja, joita julkaistiin vuodesta 1971 lähtien. Kirjat muuttuivat luonteeltaan vähemmän pahaenteisiksi, peyote ja muut huumeet siirtyivät taka-alalle, ja Castaneda alkoi korostaa huumeetonta tietä tiedon saavuttamiseen, lopulta jopa kiistäen huumeiden merkityksen don Juanin opetuksissa. Castanedan myöhemmän mielipiteen mukaan huumeita voidaan käyttää ainoastaan avaamaan aistit kokemaan muutakin kuin arkipäivän todellisuus, eikä niiden käyttö ole lainkaan välttämätöntä.

Kritiikki

Castanedan tutkimusten tieteellisyys on tyrmätty akateemisten antropologien taholta. Merkittäviin Castanedan kriitikoihin kuuluu esimerkiksi Richard De Mille. Kriitikoiden mukaan Castanedan ensimmäinen kirja perustuu ainakin osittain intiaanien todellisiin oppeihin myöhempien kirjojen perustuessa kirjastossa tehtyyn tutkimustyöhön ja liukuessa täysin fiktion puolelle. Castanedan ensimmäisestä kirjasta tuli Timothy Learyn kaltaisten hahmojen inspiroiman hippiliikkeen menestysteos, joten täysin fiktiivisten jatko-osien ajateltiin menestyvän markkinoilla erittäin hyvin.
Castanedan arvostelijoiden mukaan kirjat ovat kuvaamiensa tapahtumien suhteen epätarkkoja ja osittain jopa täysin keksittyjä. Tutkijoiden mukaan yaqui-intiaanien opit eivät todellisuudessa muistuta lainkaan Castanedan heidän suuhunsa asettamia oppeja. Toisaalta Castanedan kirjojen mukaan don Juan painottaa, että hänen uskomusjärjestelmänsä on hänen omansa eikä yaqui-intiaanien uskomusjärjestelmä. Castaneda itse toteaa kolmannen kirjansa Matka Ixtlaniin johdannossa: "Toistaiseksi en ole hetkeäkään koettanut paikantaa don Juania mihinkään kulttuuriympäristöön. Se että hän pitää itseään yaqui-intiaanina ei merkitse, että hänen tietonsa noituudesta olisivat yaqui-intiaaneille tuttuja tai yleensä käytössä heidän keskuudessaan."
Arvostelijat väittävät, että don Juan oli keksitty henkilö, koska kukaan muu kuin Castaneda ei tavannut häntä – lukuun ottamatta tietysti Castanedan rakastajattaria. Koska kirjoissa shamaaneista käytetään salanimiä, ei heidän olemassaoloaan voida epäsuorastikaan tarkistaa. Kriitikoiden mukaan teoksissa kuvatut tapahtumat eivät myöskään sovi yhteen Castanedan tunnettujen elämänvaiheiden kanssa.
Kriitikoiden mukaan Castanedan tensegrity on paljolti "intiaanimaiseksi" muutettua kiinalaista voimistelua. Castaneda ei viitannut tensegrityyn ensimmäisissä kirjoissaan, vaikka väitti oppineensa sen don Juanilta.
Kriitikot ovat myös väittäneet Castanedan seuraajien perustaneen kultin jonka väitetään toimineen kyseenalaisilla tavoilla.