google/wiki40b huggingface dataset:
Arsène Lupin (elokuva)

Juoni

Arsène Lupin sijoittuu 1800- ja 1900-lukujen vaihteen pariisilaisseurapiirien salakavaliin ja juonitteleviin maailmoihin. Ollessaan nuori Arsène Lupin varastaa kaulakorun, jota Marie Antoinette aikoinaan käytti. Lupin pakenee lakia vielä aikuisenakin ja palaa lapsuudenkotiinsa. Väärennetyn nimen turvin hän saa töitä taistelulajien opettajana. Eräänä iltana hän vakoilee rojalistijuonittelijoita, kun he kokoontumisessaan tuomitsevat Cagliostron kreivittären kuolemaan. Lupin pelastaa hänet, ja siitä lähtien heidän kohtalonsa alkavat kietoutua toisiinsa.

Tuotanto

Romain Duris valmistautui rooliaan varten harjoittelemalla muun muassa ratsastusta, valssia ja nyrkkeilyä kolmen kuukauden ajan.
Arsène Lupinin kuvaukset alkoivat 11. elokuuta ja päättyivät 23. joulukuuta 2003. Elokuva kuvattiin kokonaan Ranskassa, jossa sen kuvauspaikkoina olivat Pariisin lisäksi Oisen departementissa sijaitsevat Chantillyn, Senlis’n, Chamblyn ja Pontpoint’n kunnat, Seine-et-Marnen departementissa sijaitsevat Nandyn ja Ferrières-en-Brien kunnat, Seine-Maritimen departementissa sijaitseva Étretat’n kunta, Val-d’Oisen departementissa sijaitseva Mérielin kunta, Saint-Ouenin kunnassa Seine-Saint-Denis’n departementissa sijaitsevat studiot ja Ardèchen departementti. Noin 18-21 miljoonan euron budjetilla tuotetun elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Hugo Films, TF1 Films Production ja M6 Films sekä italialainen RAI Cinemafiction, espanjalainen Vertigo Films ja brittiläinen Poisson Rouge Pictures.

Julkaisu ja vastaanotto

Arsène Lupin sai maailmanensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 17. syyskuuta 2004. Teatteriensi-iltansa elokuva sai Ranskassa 13. lokakuuta 2004, Espanjassa 13. toukokuuta 2005 ja Britanniassa 9. syyskuuta 2005. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat SND Films Ranskassa, Vertigo Films Espanjassa ja Cinefile Britanniassa. Arsène Lupin sai teatterikierroksensa aikana Ranskassa 1 184 240, Espanjassa 78 670 ja Britanniassa 4 021 katsojaa. Italiassa ja Suomessa elokuva ei saanut teatterilevitystä, mutta 01 Distribution julkaisi sen DVD:lle Italiassa 23. marraskuuta 2005 ja Sandrew Metronome Distribution Suomessa 13. syyskuuta 2006. Arsène Lupin tuotti maailmanlaajuisesti lähes 9,7 miljoonan dollarin lipputulot.
Arsène Lupinin pukusuunnittelija Pierre-Jean Larroque oli ehdolla parhaan puvustuksen Césarin saajaksi vuoden 2005 gaalassa.
Mega Lo Mania

Vastaanotto

Peli on saanut 91% Amiga Format -lehden arvostelussa.
Peli on saanut 90% Amiga Power -lehden arvostelussa.
Peli on saanut 93% CU Amiga -lehden arvostelussa.
Hr. Ms. Noord Brabant (D810)

Valmistus

Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1951. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1953 ja se otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1955.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1974.
Entre rojas

Juoni

Entre rojas sijoittuu vuoden 1974 Madridiin ja kertoo nuoresta Lucíasta (Penélope Cruz), joka tuomitaan kymmeneksi vuodeksi vankilaan yhteydestään poliittiseen militanttiin, joka on Francisco Francon diktaatuuria vastaan. Vankilassa Lucía joutuu elämään erilaisten naisten, niin intellektuellien kuin murhaajienkin, kanssa.

Tuotanto

Entre rojasin kuvaukset alkoivat 18. toukokuuta 1994 ja päättyivät 15. syyskuuta 1994. Elokuvan kuvauspaikkana oli Yeseríasin entinen vankila Madridissa, Espanjassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Fernando Colomo Producciones Cinematográficas S.L. ja Lucas Ediciones S.A.. Elokuvan tuottamiseen osallistui myös Antena 3 Televisión.

Julkaisu

Entre rojas sai ensi-iltansa Espanjassa 21. huhtikuuta 1995 ja oli Alta Filmsin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 146 171 euron lipputulot.
Aleksandros Polyhistor

Elämä

Aleksandros syntyi Miletoksessa tai Myndoksessa Kaariassa ja kukoisti noin vuonna 70 eaa. Hänet vangitsi roomalainen Lucius Cornelius Sulla. Ehkä tämän vuoksi hän otti nimen Cornelius saatuaan vapautensa. Vapauttamisensa jälkeen hän jatkoi elämää Italiassa Rooman kansalaisena. Hän oli niin tuottelias kirjailijana, että sai lisänimen polyhistor.
Aleksandros oli Crassuksen mukana tämän Parthian sotaretkillä ja menehtyi talonsa palossa Laurentumissa. Eräs Aleksandroksen oppilaita oli latinaksi kirjoittanut oppinut Gaius Julius Hyginus, joka oli Ovidiuksen ystävä ja jonka Augustus nimitti keisarillisen kirjaston hoitajaksi.

Teokset

Suurin osa Aleksandroksen kirjoituksista on kadonnut, mutta säilyneet katkelmat ovat arvokkaita itäisen Välimeren antiikin tuntemuksen kannalta. Aleksandroksen merkittävin tutkielma käsitti 42 kirjaa lähes kaikkien antiikin maiden historiasta ja maantieteestä. Toinen merkittävä teos käsitteli juutalaisia. Se toisti katkelmia juutalaisilta kirjoittajilta, joista ei muuten tiedettäisi mitään.
Filosofina Aleksandros kirjoitti teoksen Perimysjärjestykset (Διαδοχαῖς, Diadokhais), jota Diogenes Laertios käytti lähteenään ja jonka hän mainitsee useita kertoja. Diogeneen antaman kuvan mukaan Aleksandros kirjasi ylös erilaisia yksityiskohtia filosofien elämästä ja opeista.
Sharlee D’Angelo

Sharlee D’Angelo (oik. Charles Petter Andreason, s. 1973) on ruotsalainen muusikko. Hän soittaa bassoa Mercyful Fatessa, Arch Enemyssä, Spiritual Beggarsissa ja  Witcheryssä. Hän on soittanut myös muun muassa King Diamondissa, Dismemberissä ja Sinergyssä.
D’Angelo käyttää Ibanezin custom-valmisteisia SDB-bassoja ja Laneyn NX810-vahvistimia.
Knut Lilliehöök

Knut Lilliehöök af Fårdala (1603–1664) oli ruotsalainen virkamies, sotilas ja maaherra.
Boxholmissa sijainneen Ingemarstorpin kartanon omistanut Lilliehöök toimi muun muassa oikeusneuvoksena Upplannissa sekä ratsumestarina Länsi-Götanmaan ratsuväkirykmentissä, ennen kuin hänet nimitettiin Turun läänin maaherraksi vuonna 1642. Lilliehöök oli tehtävässä vuoteen 1646 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi vielä 1646–1648 viiden vuoden tauon jälkeen uudelleen muodostetun Turun ja Porin läänin maaherrana.
Harold Camping

Harold Egbert Camping (19. heinäkuuta 1921 – 15. joulukuuta 2013 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kristillinen radiokuuluttaja. Hän oli kalifornialaisen Family Radio -radiokanavayhdistyksen presidentti. Campingin päivittäinen radio-ohjelma Open Forum lähetettiin yli 60 yhdysvaltalaisella radiokanavalla.
Camping oli tunnettu pyrkimyksistään ennustaa maailmanlopun tuloa Raamattua numerologisesti tulkiten. Hän ennusti 2010, että Jeesus palaisi ja vanhurskaat temmattaisiin taivaaseen 21. toukokuuta 2011, minkä jälkeen maapallolla olisi seurannut viiden kuukauden ajanjakso tulta, tulikiveä ja tauteja, joiden seurauksena miljoonia olisi kuollut joka päivä; tämä ajanjakso olisi päättynyt 21. lokakuuta 2011 maailmanloppuun, jolloin Jumala olisi tuhonnut koko maailmankaikkeuden.
Campingin aikaisemmin ennustamia tuomiopäiviä olivat 21. toukokuuta 1988 ja 7. syyskuuta 1994.
Hänen ennustuksensa vuodesta 2011 oli laajasti uutisoitu ja sai vastauksia sekä ateistisilta että kristillisiltä yhdistyksiltä. Toukokuun 21. päivän tultua ja mentyä ilman mitään vakavia seurauksia Camping sanoi uskovansa, että ”hengellinen” tuomio oli tapahtunut tuona päivänä, ja että fyysinen taivaaseentempaus tapahtuisi 21. lokakuuta 2011 samanaikaisesti kun Jumala tuhoaa maailmankaikkeuden.
Kesäkuussa 2011 Camping joutui sairaalaan aivoverenkiertohäiriön takia; tämä todettiin myöhemmin aivoinfarktiksi. Hän jäi myös paljolti pois julkisuudesta ohjelmansa lopettamisen jälkeen.
Hänelle myönnettiin vuoden 2011 matematiikan Ig Nobel -palkinto ansionaan maailman opettaminen tarkkaavaisemmaksi matemaattisia oletuksia ja laskelmia tehtäessä. Samalla palkittiin myös muun muassa Pat Robertson (maailmanloppu 1982) ja Elizabeth Clare Prophet (1990).

Vuoden 2011 ennustuksen lähtökohdat

Camping esitti useita numerologisia argumentteja tai raamatullisia "todistuksia" koskien toukokuun 21. päivää Lopun päivänä. Camping yritti vuosikymmenien ajan tehdä matematiikkaan perustuvia ennustuksia Raamatusta. Haastattelussa hän selitti: ”... Olin insinööri, olin hyvin kiinnostunut numeroista. Ihmettelin että ’Miksi Jumala laittoi tämän numeron näin tai tuon noin?’ Se ei ollut epäuskosta johtuva kysymys vaan ’Siihen on oltava syy.’”

Laskentakaava 1

Vuonna 1970 Camping ajoitti Vedenpaisumuksen vuoteen 4990 eaa. Pitäen tätä ajankohtaa lähtökohtana ja ottaen huomioon 1. Mooseksen kirjan 7:4:n lausunnon ("Seitsemän päivän kuluttua minä lähetän maan päälle sateen") ennustuksena maailman lopusta, ja yhdistäen sen 2. Pietarin kirjeen 3:8 lausuntoon ("Herralle yksi päivä on kuin tuhat vuotta ja tuhat vuotta kuin yksi päivä"), Cambell päätteli maailmanlopun tulevan vuonna 2011, 7 000 vuoden kuluttua vuodesta 4990 eaa. Camping laski toisen kuukauden 17. päivän (1. Mooseksen kirja 7:11) olleen 21. toukokuuta, joten ylöstempauksen olisi pitänyt tapahtua juuri tuona päivänä.
Amerikan intiaanien kansalliskongressi

Amerikan intiaanien kansalliskongressi (National Congress of American Indians eli NCAI) perustettiin Oklahoman tasankointiaanien aloitteesta vuonna 1944. NCAI edusti kaikkia niitä eri heimojen hallituksia, jotka olivat järjestäytyneet vuoden 1934. intiaanilain mukaisesti. Kansalliskongressi pyrki mm. herättämään ymmärrystä intiaanikansoja kohtaan, säilyttämään mahdollisimman paljon intiaanien omia perinteitä, edistämään heimojen yleistä hyvinvointia ja vaalimaan intiaanien uskollisuutta Yhdysvaltain lipulle.
1960-luvulla uusi sukupolvi alkoi tuoda esiin omia näkemyksiään. Aluksi opiskelijoista koostunut ryhmä vastusti NCAI:n suvaitsevaisuutta valkoisten politiikkaa kohtaan, ja alkoi pitää omia kokouksiaan. New Mexicossa perustettu intiaanien kansallinen nuorisoneuvosto NIYC ajoi NCAI:n toimintapiiriin kuuluneita asioita radikaalimmin eteenpäin. 
Amerikan intiaanien kansalliskongressi jatkaa edelleen intiaanien reformistisista liikkeistä suurimpana ja vahvimpana Jefferson Keelin toimiessa puheenjohtajana.
Danske Bank

Historia

Danske Bank perustettiin 5. lokakuuta 1871 Kööpenhaminassa nimellä Den Danske Landmandsbank, Hypothek- og Vexelbank i Kjøbenhavn.
Danske Bank Group on kasvanut useiden yrityskauppojen myötä. Ensimmäinen tapahtui vuonna 1990, kun yritys liittyi kilpailijoihinsa Handelsbankeniin (jota ei tule sekoittaa nykypäivän Handelsbankeniin) sekä Provinsbankeniin.  Tätä seurasi Danican osto vuonna 1995 (Danica nimettiin Danica Pensioniksi vuonna 1999), Östgöta Enskilda Bankin (1997) ja Fokus Bankin (1999) ja RealDanmarkin (2000) hankinnat ja fuusioituminen BG Bankin ja Realkredit Danmarkin kanssa vuonna 2001. Danske Bank osti vuonna 2004 National Australia Bankin omistaman National Irish Bankin Irlannista ja vuonna 2005 Northern Bankin Pohjois-Irlannista, nämä olivat yhtiön ensimmäiset retail-toimintojen hankinnat Pohjoismaiden ulkopuolelta. 
Vuonna 2006 Danske Bank hankki Sampo Pankin Sampo-konsernilta yli 4 miljardilla eurolla. Kyseessä oli konsernijohtaja Björn Walhroosin mukaan siihen asti suurin käteiskauppa Suomessa. Yhtiö sai samalla kassaliikennettä hoitavia yksiköitä myös Virosta, Latviasta ja Liettuasta sekä edustuston Venäjältä. 
Marraskuussa 2012 kaikki Danske Bank -konsernin alaisten pankkien nimet muutettiin yhden ja saman toiminimen, Danske Bankin, alle. Danske Invest ja Danske Capital eivät muuttaneet nimiään. 
Syksyllä 2016 Danske Bank avasi MobilePay-mobiilimaksusovelluksensa kaikkien kiinnostuneiden pohjoismaisten pankkien käyttöön ja muutti samalla MobilePayn tytäryhtiökseen.
Vuonna 2018 Danske Bankin tytäryhtiö Danica Pension osti tanskalaisen SEB pension Danmarkin.
Tanskan viranomaiset ilmoittivat elokuussa 2018 tutkivansa Danske Bankin virolaisen tytäryhtiötä rahanpesuepäilyistä. Financial Times -lehden mukaan Danske Bankin Viron yksikön läpi kulki vuonna 2013 venäläistä rahaa noin 26 miljardin euron arvosta. Pankin epäiltiin osallistuneen Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n ja presidentti Vladimir Putinin sukulaisten rahanpesuun. Skandaalin vuoksi Danske Bankin pääjohtaja Thomas Borgen erosi syyskuussa 2018. Viron-yksikön entisen johtajan Aivar Rehen epäillään tehneen itsemurhan. Danske Bank oli kierrättänyt maksuliikennettä Viron konttorin kautta 200 miljardin euron arvosta. Kohu vaikutti pankin tulokseen ja asiakastyytyväisyyteen Tanskassa ja Ruotsissa. Danske Bankin mukaan suomalaisten ja norjalaisten asiakastyytyväisyys säilyi ennallaan.

Organisaatio

Vuonna 2019 Danske Bankin toimitusjohtajana toimi Jesper Nielsen ja hallituksen puheenjohtajana Karsten Dybvad. Danske Bankin keskeiset markkina-alueet ovat Tanska, Suomi, Norja ja Ruotsi, mutta se toimii yhteensä 16 eri maassa. Sen muita markkina-alueita ovat: Pohjois-Irlanti, Latvia, Liettua, Viro, Saksa, Luxemburg, Irlanti, Puola, Venäjä, Iso-Britannia ja Yhdysvallat. 
Pankin konserniin kuuluu myös sijoitusrahastoja markkinoiva yhtiö Danske Invest.
Lasse Vibe

Seurajoukkueura

Vibe edusti kaudella 2008–2009 FC Fyniä ollen mukana nousemassa Tanskan kolmannelta sarjatasolta 1. divisioonaan, jossa edusti seuraa seuraavalla kaudella. Kaudeksi 2010–2011 Vibe siirtyi niin ikään 1. divisioonassa pelanneeseen FC Vestsjællandiin. Puolentoista kauden aikana hän teki seurassa 43 sarjaottelussa 17 maalia. Hän sai siirron Superliigaan SønderjyskEen kesken kauden 2011–2012. Vibe pelasi ensimmäisen liigaottelunsa seurassa 25-vuotiaana 4. maaliskuuta 2012, kun joukkue hävisi Brøndby IF:lle vieraissa 0–1. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 18. maaliskuuta SønderjyskEn hävitessä kotonaan Silkeborg IF:lle 2–4. Yhteensä Vibe pelasi ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 14 ottelua ja teki kuusi maalia.
Kausi 2012–2013 oli Viben läpimurtokausi – hän teki SønderjyskElle 33 liigaottelussa 13 maalia. Vibe oli joukkueensa paras ja koko sarjan seitsemänneksi paras maalintekijä. Kesällä 2013 hän siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin IFK Göteborgiin. Kaudella 2013 Vibe teki 14 sarjaottelussa kaksi maalia, mutta kaudella 2014 hän löi itsensä läpi myös Ruotsissa tehden 26 pääsarjaottelussa 23 maalia. Vibe teki muun muassa hattutempun kolmesti – 17. huhtikuuta Åtvidabergs FF:ää, 20. heinäkuuta Mjällby AIF:ää ja 24. syyskuuta Örebro SK:ta vastaan. Hän voitti sarjan maalikuninkuuden. Vibe aloitti IFK Göteborgissa myös kauden 2015, mutta 16 sarjaottelun ja kuuden maalin jälkeen hän siirtyi Englannin mestaruussarjaan Brentfordiin heinäkuussa 2015. Vibe saavutti IFK Göteborgissa Ruotsin cupin voiton 2015.

Maajoukkueura

Vibe nousi Tanskan A-maajoukkueeseen kesken Ruotsin läpimurtokautensa. Verraten myöhään pääsarjatasolle nousseella Vibellä ei ollut taustaa juniorimaajoukkueista. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 3. syyskuuta 2014, kun Tanska hävisi Turkille 1–2. Ensimmäisen kilpailullisen maaottelunsa Vibe pelasi 7. syyskuuta 2014, kun Tanska voitti Armenian kotonaan 2–1 EM-kilpailujen 2016 karsinnoissa. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Vibe teki samoissa karsinnoissa 11. lokakuuta 2014, kun Tanska pelasi 1–1-vierastasapelin Albaniaa vastaan. Yhteensä Vibe pelasi EM-karsinnoissa viisi ottelua ja teki yhden maalin.
Adam Air

Onnettomuudet

1. tammikuuta 2007 lennonjohto kadotti yhteyden Adam Airin lennon 574 kanssa, noin tunti ennen kuin koneen oli tarkoitus laskeutua Manadoon, Sulawesiin, Indonesiaan. Koneen pahoin hajonnut hylky löytyi myöhemmin syvältä merenpohjasta. Lentoarvotallennin ja ohjaamon ääninauhuri löytyivät lähes 2 000 metrin syvyydestä.
Varšavjanka

Varšavjanka (myös Warshavjanka, Warchavjanka; ven. Варшавянка, Varšavjanka, ransk. La Varsovienne, puol. Warszawianka = ”Varsovatar”; , esp. A las Barricadas), myös Varsovattaren jäähyväiset tai Varsovan laulu on tunnettu alkujaan puolalainen vallankumouslaulu. Kappaleen sanoitti Wacław Święcicki vuonna 1883 ollessaan karkotettuna. Säveltäjää ei tiedetä. Sävelmän on sanottu myös olleen vanha ranskalainen sotilasmarssi. Laulusta tuli Varsovan vappumielenosoituksen 1905 vertauskuva.
Laulu tuli Venäjällä tunnetuksi puolalaisten karkotusvankien tuomana. Gleb Kržižanovski kirjoitti kappaleeseen vuonna 1897 venäjänkieliset sanat, jotka poikkeavat täysin alkuperäisistä.
Espanjalainen tasavaltalainen Valeriano Orobуn Fernandez sanoitti laulun 1936 espanjaksi Espanjan sisällissotaan nimellä ”A las barricadas” ( = ”Barrikaadeille!” ). Laulusta tuli anarkosyndikalistien marssi.

Suomessa

Kappaleen suomensi venäjänkielisen version pohjalta ensi kerran pietarinsuomalainen räätäli Santtu Piri jo 1908 nimellä ”Ankarat viimat” ja se käännettiin uudelleen 1918. Nykyisin käytössä oleva suomennos julkaistiin Työväen laulukirjassa ensimmäisen kerran 1923. Sen tekijää ei tunneta.
Suomessa laulu ei ollut pitkään yleisesti tunnettu, sillä työväenliikkeen lauluperinnettä koonnut Pekka Gronow ei 1968 tuntenut laulua. KOM-teatteri levytti kappaleen suomeksi 1970-luvulla.
Taidepsykologia

Taidepsykologia on taiteentutkimuksen ala, joka soveltaa psykologisen tutkimuksen teorioita ja menetelmiä. Sen tutkimuskohteena on taiteen ja yleisön välinen suhde, taiteen tekijät ja taideteokset.
Värihavaintotutkimuksissa fysiologisella psykologialla oli paljon merkitystä 1800-luvun alkupuolella. Michel Eugène Chevreulin tutkimukset ja Hermann von Helmholtzin väriteoria 1860-luvulta vaikuttivat impressionismiin ja neoimpressionismiin. Samaan tapaan havaintopsykologialla ja hahmoteorialla oli merkitystä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa.
Psykologian vaikutusta ovat myös elämysteoriat, kuten Einfühlung- eli tunnestautumisteoria, jota Theodor Lipps kehitteli ja Wilhelm Worringer jatkoi. Myös psykoanalyyttinen taiteentulkinta on ollut suosittu tapa soveltaa psykologiaa taiteeseen. Oma erityisalansa on psykiatrinen taiteentutkimus, jota käytetään psykoterapiassa ja mielisairauksien diagnostiikassa.
Latinalainen Amerikka

Latinalainen Amerikka on maantieteellis-kulttuurillinen alue, johon kuuluu Amerikan mantereella ja Karibialla sijaitsevia, Yhdysvaltain eteläpuolisia, itsenäisiä espanjan- ja portugalinkielisiä maita. Joskus siihen lasketaan kuuluvaksi kokonaan tai osittain myös ranskankielinen Amerikka sekä mahdollisesti Karibian englanninkieliset valtiot. Mikäli halutaan tarkentaa tarkoitettavan nimenomaan Espanjalle ja Portugalille aikanaan kuuluneita siirtomaita, käytetään tavallisesti termiä Ibero-Amerikka. Sana ”latinalainen” viittaa latinan kieleen pohjautuviin romaanisiin kieliin, joihin kuuluvat muun muassa espanja, portugali ja ranska.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2023

Turnauspaikan valinta

Alun perin kisaisännyyttä turnaukselle hakivat Ruotsi ja Tšekki, ja alun perin oli tarkoitus näiden kahden maan välillä äänestää siitä, kummalle isännyys myönnetään. Myöhemmin Venäjä liittyi mukaan kolmanneksi hakijaksi ja vastoin alkuodotuksia IIHF:n puolivuosikokouksessa, Maltassa tehtiin suunnitelma, että Venäjä valittaisiin näiden kisojen isännäksi.
Lopullinen päätös tehtiin IIHF:n vuosikokouksessa, Slovakiassa, vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailujen aikaan. Samalla päätettiin vuosien 2024 ja 2025 turnausten isäntämaista. Vuonna 2024 turnauksen isännöi Tšekki, ja 2025 Ruotsi yhdessä Tanskan kanssa.
Kekälejärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Sen suurin leveys on silmämääräisesti vain 270 metriä, koska sen leveyttä kasvattaa Surmalahti. Se muodostaa kuitenkin oman lampimaisen lahdenpohjukkansa, joka on yhteydessä päävesistöön 10 metriä leveän salmen kautta. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata. Sen rannoille on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Hallista tai Hallinmäestä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,1 metriä mpy. Kekälejärven valuma-alueen yläjuoksulla Hallasuon ympäristössä sijaitsee vielä neljä järveä ja ojitettu Isosuo. Nämä ovat Leveäjärvi, Ahtaanrako, Mustalaislammi ja Pikku Kekälejärvi. Kekälejärven laskuoja Kekäleoja laskee 36 metriä alempana sijaitsevaan Eväjärveen.

Historiaa

Vuoden 1963 peruskartassa järven nimi oli vielä Iso Kekälejärvi, vaikka se muutettiin seuraavaan vuoden 1980 karttaan Kekälejärveksi. Hallasuo oli vuonna 1963 jo ojitettu ja Pikku Kekälejärvi laski Kekälejärveen johto-ojaa pitkin. Järven pohjoisrantaan oli rakennettu polun päähän mökki.
YIT

Historia

Ruotsalainen insinööritoimisto AB Allmänna Ingeniörsbyrån (AIB) avasi vuonna 1912 toimiston Helsinkiin. AIB kuitenkin vetäytyi Suomesta 1919 sisällissodan jälkeen. AIB:n Helsingin-toimiston jatkajaksi perustettiin suomalainen yritys Ab Allmänna Ingeniörsbyrån - Yleinen Insinööritoimisto Oy (YIT) vuonna 1920.  
YIT:stä kehittyi Suomen johtava vesilaitosten rakentaja 1920- ja 1930-luvuilla. Yhtiö laajensi myös muille rakentamisen aloille. YIT aloitti kansainvälistymisensä 1900-luvun puolivälin jälkeen. Projektivienti, maa- ja vesirakentaminen sekä urakointi suuntautuivat Neuvostoliittoon ja Lähi-itään. 
YIT joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1960-luvun alussa. Pellonraivaus Oy osti pääosan YIT:n ja Insinööritoimisto Vesto Oy:n osakkeista, ja YIT:stä tuli sen tytäryhtiö. YIT ja Vesto jatkoivat kuitenkin liiketoimintaansa itsenäisesti. Koska pellonraivaus käsitti Pellonraivaus Oy:n toiminnasta enää vain murto-osan, vaihdettiin yhtiön nimeksi Perusyhtymä Oy vuonna 1968.
Veston toiminta yhdistettiin YIT:hen 1986. Tätä ennen ne olivat olleet laajasti mukana harjoittamassa rakenusvientiä Neuvostoliittoon 1977–1982. Perusyhtymä ja sen tytäryhtiö YIT yhdistettiin puolestaan YIT-Yhtymäksi vuonna 1987 sen jälkeen, kun Perusyhtymä oli ajautunut talousvaikeuksiin. Muutaman vuoden päästä Yhtymä pudotettiin nimestä pois.
Helsingin pörssiin YIT listautui vuonna 1995. Myöhemmin yhtiö laajensi toimintaansa teollisuuden projekteihin ja kunnossapitoon sekä talotekniikkaan ostamalla suomalaisen Huber Oy:n ja ruotsalaisen Calor Ab:n. 1990-luvun lopulla YIT laajensi talonrakennustoimintaansa yritysostoilla Venäjällä. Vuonna 2003 YIT osti ABB:ltä kiinteistötekniset liiketoiminnot Pohjoismaissa, Baltiassa ja Venäjällä. Laajentuminen jatkui vuosina 2008 ja 2010 Keski-Eurooppaan yritysostojen kautta.
Kesäkuussa 2013 YIT Oyj jakautui kahdeksi erilliseksi pörssiyhtiöksi, rakennustoimintaan keskittyvään YIT:hen sekä uuteen, kiinteistöpalveluja tarjoavaan yhtiöön Caverion Oyj. Vanhan YIT:n toimitusjohtaja Juhani Pitkäkoski siirtyi Caverionin johtoon, kun taas varatoimitusjohtajasta Kari Kauniskankaasta tuli uuden YIT:n toimitusjohtaja.
Kesäkuussa 2017 tiedotettiin Lemminkäisen sulautumisesta YIT:hen. Tulevan yhtiön liikevaihdoksi arvioitiin noin 3,4 miljardia euroa ja henkilöstömääräksi noin 10 000 työntekijää 11 eri maassa. Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi Lemminkäisen ja YIT:n yhdistymisen tammikuussa 2018, minkä jälkeen fuusio tapahtui virallisesti 1. helmikuuta.
YIT myi asfalttiliiketoimintansa ruotsalaiselle Peabille kesällä 2019. Kaupan myötä Peabin palvelukseen siirtyi noin 1 700 työntekijää, joista valtaosa Suomessa. Toimintojen liikevaihto oli vuonna 2018 noin 572 miljoonaa euroa.