google/wiki40b huggingface dataset:
Penn & Teller’s Smoke and Mirrors

Penn & Teller’s Smoke and Mirrors on yhdysvaltalaisen taikuri- ja koomikkokaksikko Penn & Tellerin ideoima, julkaisematta jäänyt videopeli. Se oli kokoelma minipelejä, jotka yhtä poikkeusta lukuun ottamatta tehtiin yksinomaan sitä tarkoitusta varten, että pelin omistaja voisi huijata ystäviään eri keinoin.

Historia

Penn & Teller’s Smoke and Mirrors jäi julkaisematta vuonna 1995 Sega Mega-CD -formaatin vanhennuttua ja Imagineering-pelitalon ajauduttua konkurssiin. Uutta julkaisijaa pelille ei löytynyt. Joitakin arvostelukappaleita oli kuitenkin ehditty lähettää pelialan lehdille, ja pelistä julkaistiin arvostelu muun muassa Electronic Gaming Monthlyssa ja VideoGamesissa.

Peli

Pelissä on useita minipelejä. Ne ovat:

Desert Bus

Desert Busissa pelaaja ohjaa Las Vegasista Phoenixiin autiomaan halki suoralla tiellä ajavaa linja-autoa, jonka matka kestää kahdeksan tuntia. Pitkästä kestosta ja monotonisuudesta huolimatta ajaminen vaatii pelaajalta valppautta, sillä ratti viettää oikealle. Tien sivuun ajaminen johtaa hinaukseen takaisin lähtöpisteeseen. Perille pääsystä saa yhden pisteen. Penn ja Teller keksivät Desert Busin Eddie Gorodetskyn kanssa kannanottona 1990-luvun keskusteluun videopelien väkivaltaisuudesta, tarkoituksenaan keksiä aiheeltaan realistinen ja mahdollisimman tylsä peli.
Penn & Teller’s Smoke and Mirrorsin jäätyä julkaisematta Desert Bus painui unohduksiin, kunnes syyskuussa 2005 Lost Levels -verkkosivusto sai haltuunsa erään arvostelukappaleen ja tarjosi sen ladattavaksi. Marraskuussa 2007 ryhmä kanadalaisia koomikoita järjesti ensimmäisen Desert Bus for Hope -tapahtuman, jossa he maratonpelasivat Desert Busia, striimasivat tapahtuman verkkoon ja keräsivät lahjoituksia Child’s Play -järjestölle. Onnistunut tapahtuma on järjestetty vuosittain uudestaan.
Vuonna 2011 Desert Bus julkaistiin iOS- ja Android-laitteille. Myös sen tuotot kanavoidaan Desert Bus for Hopen kautta Child’s Playlle.
Vuonna 2013 ilmestyi peli Desert Bus 2600 Atari 2600:lle. Peli sai Retro Video Game Magazinelta kolme tähteä viidestä.
John Bull (säveltäjä)

John Bull (1562 tai 1563 – 15. maaliskuuta 1628) oli englantilainen säveltäjä, muusikko ja urkurakentaja. Hänet tunnettiin armoitettuna kosketinsoittimien taitajana, ja hän sävelsikin enimmäkseen näille instrumenteille.
Hortytsja

Hortytsja (ukr. Хо́ртиця, ven. Хо́ртица, puol. Chortyca) on Dnepr-joen saari ja historiallinen suojelukohde, joka sijaitsee Zaporižžjan kaupungin alueella Ukrainassa.
Saarella sijaitsi Zaporižžjan kasakoiden linnoitettu tukikohta, sitj, jonka hetmanni Mykhailo Vyšnevetski rakensi sille 1550-1560-luvulla. Sitj oli aikanaan Zaporižžjan kasakoiden hallinnollinen ja sotilaallinen keskus, ja Zaporižžjan sitjistä tuli malli myös muille kasakkakulttuureille.
Saari on noin 12 kilometriä pitkä ja 2.5 kilometriä leveä. Saaren luonto on monipuolinen ja siihen kuuluu tammilehtoja, kuusimetsiä, niittyjä ja aroa, kun sen pohjoisosa on hyvin kivinen ja erottuu korkeudellaan (noin 30 metriä) saaren matalasta eteläosasta, joka ajoittain kärsii Dneprin tulvista.
Arkeologisissa tutkimuksissa Hortytsjasta on löytynyt myös jälkiä paljon vanhemmasta asutuksesta. Nykyään saarella toimii Zaporižžjan kasakoille omistettu museo.
Paula Laakso

Paula Tuulikki Laakso (o.s. Silmälä, s. 20. kesäkuuta 1971 Tammela) on entinen suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka. Hän edusti Tammelan Ryskettä ja häntä valmensivat Markku Perttula, Juha Koskela ja Ari Mänttäri.
Laakso voitti koululaisten maailmanmestaruuden pituushypyssä Barcelonassa 1988 tuloksella 601 cm, joka jäi hänen ennätyksekseen. Aikuisten maaotteluissa hän edusti Suomea kolmiloikassa vuosina 1995–1997 sijoittuen kolmessa ulkoratamaaottelussa toiseksi ja kahdessa hallimaaottelussa kolmanneksi.
Laakso saavutti Kalevan kisoissa hopeaa Tampereella 1996 ennätyksellään 13,36 m ja Lappeenrannassa 1997 loikittuaan 13,23 m. SM-pronssia hän sai Lapualla 1995. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti pituushypyssä kultaa Oulussa 1989 tehtyään halliennätyksensä 582 cm. Kolmiloikassa hän sai hopeaa Kuopiossa 1996 halliennätyksellään 13,32 m ja Rovaniemellä 1997 tuloksella 13,08 m.
Elias Öhman

Elias Öhman (1845–1908) oli Helsingin kunnallispormestari 1887–1903, mutta joutui erotetuksi poliittisista syistä, mutta sen jälkeen uudestaan 1906–1908. Hän oli porvarissäädyssä valtiopäivämies 1882–1906. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1907.
Elias Öhman harrasti nuoruudesta asti vapaapalokuntatoimintaa, ja hän oli Helsingin VPK:n monivuotinen puheenjohtaja. Hänen isänsä oli toimittaja Johan Edvard Öhman.
Matteo Garrone

Matteo Garrone (s. 15. lokakuuta 1968 Rooma) on italialainen elokuvaohjaaja. Hänen läpimurtoelokuvansa Gomorra voitti vuonna 2008 Grand Prix’n Cannesin elokuvajuhlilla sekä European Film Awardsin vuoden parhaana eurooppalaisena elokuvana.
Vuonna 2012 Garronen elokuva Reality oli ehdolla Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen palmu -pääsarjassa. Elokuva voitti lopulta juhlien toiseksi arvostetuimman Grand Prix'n. Myös Garronen elokuva Tale of Tales (2015) esitettiin Cannesin kilpasarjassa.
Saarenkylä (Rovaniemi)

Saarenkylä on kylä Rovaniemen kaupungissa  Lapin maakunnassa. Se sijaitsee saarella Kemijoen ja Ounasjoen yhtymäkohdan ja Rovaniemen keskustan itäpuolella Ounasvaaran pohjoispuolella. Saaren ja kylän yhdistävät mantereelle Suutarinkorvan ja Saarenputaan sillat. Valtatie 4 ylittää Ounasjoen Saarenkylän saaren länsipäässä, ja saaren asuinaluetta halkoo myös Rovaniemen ja Kemijärven välinen osuus Laurilan–Kelloselän rautatiestä. Saarenputaan museosilta vuodelta 1925 on uuden maantiesillan vieressä kevyen liikenteen siltana.
Vuoden 2005 loppuun saakka kylä kuului Rovaniemen maalaiskuntaan, ja oli kunnan suurin väestökeskittymä. Saarenkylässä on hyvät palvelut: siellä sijaitsee K-Citymarket, Lidl, R-kioski, apteekki, pizzeria, leipomo, koulu, terveyskeskus, optikkoliike, kirjasto, hammaslääkäri, eräliike, kuntosali, Kela, K-market ja ST1 (aiemmin Esso ja Teboil).
Marraskuussa 2013 Saarenkylän entiseen jäähalliin ilmoitettiin olevan suunnitteilla Suomen pohjoisin HopLop-liikuntapuisto. Vuonna 2012 vuosia urheilukäytöstä poissaolleesta hallista aiottiin tehdä Angry Birds -teemapuisto. Tuolloin Rovaniemen tekninen lautakunta kuitenkin päätti pitää jäähallin kaavoituksen urheilukäytössä, mikä esti hallin käyttämisen muihin tarkoituksiin.
OSMA

OSMA on kielitieteellinen termi. Se on lyhennys lausekkeesta objekti sijainen määrän adverbiaali. OSMA on adjunkti, eli lause ei koskaan "vaadi" sitä.  
Syntaksinsa kannalta OSMA käyttäytyy kuin objekti. Sen sija mm. vaihtelee negatiivisen ja affirmatiivisen lauseen välillä, kuten esimerkeissä (1a) vs. (1b) ja (2a) vs. (2b), mikä on suomen objektin määrittämisen kriteereitä. 
(1a) Luin tunnin. 
(2a) Juoksin kaksi kilometriä. 
(1b) En lukenut tuntia.
(2b) En juossut kahta kilometriä. 
OSMA ei kuitenkaan ole objekti, sillä se voi liittyä myös intransitiivisiin lauseisiin, kuten esimerkissä (2a), tai lauseisiin, joilla on jo objekti, kuten esimerkissä (3).
(3) Luin kirjaa kolme tuntia. 
Osma ilmaisee nimensä mukaisesti "määrää", esim. ajan tai matkan kestoa. OSMA voidaan siis lukea adverbiaalien alalajina määrän adverbiaaleihin.

OSMA muissa kielissä

Vaikka OSMA on vahvasti fennistiikan termi, vastaavaa ilmiötä esiintyy muissakin kielissä. Esim. englannissa OSMAa voidaan ilmaista joko kuten objektia, eli prepositiotta, tai preposition "for" ympärille rakentuvalla prepositionlausekkeella. 
(4) I ran (for) two hours.
EDIC 9096

Valmistus

Alus tilattiin Villeneuve la Garennesta Société finistérienne de construction navalelta (SFCN). Sen köli laskettiin 1958 ja alus laskettiin vesille 11. lokakuuta 1958. Alus otettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1959.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 17. marraskuuta 1994.
Kristina från Duvemåla

Kristina från Duvemåla on Benny Anderssonin säveltämä ja Björn Ulvaeuksen kirjoittama musikaali, joka sai kantaesityksensä Malmön kaupunginteatterissa vuonna 1995. Se perustuu Vilhelm Mobergin vuonna 1949 ilmestyneeseen romaanisarjaan Maastamuuttajat (Utvandrarna), joka kertoo 1800-luvun köyhistä ruotsalaissiirtolaisista Yhdysvalloissa. Suomessa musikaali kantaesitettiin Helsingin Svenska Teaternissa 2012 nimiosassa Maria Ylipää, joka valittiin päärooliin myös Göteborgin oopperan ja Tukholman Cirkus-teatterin uusintatuotantoon 2014–2015.

Taustaa

1980-luvulla Abba-yhtyeen entiset jäsenet Björn Ulvaeus ja Benny Andersson saivat menestystä musikaalillaan Chess, jonka he laativat yhdessä Tim Ricen ja Richard Nelsonin kanssa. Se kertoo shakin huippupelaajista. Chessin menestyksen myötä ruotsalaiskaksikko alkoi vähitellen miettiä aihetta seuraavaksi musikaaliksi.
Ulvaeuksen ja Anderssonin mukaan ajatus Nobel-palkitun Mobergin 2000-sivuisen Maastamuuttajien tiivistäminen musikaaliksi tuntui aluksi mahdottomalta, jopa pyhäinhäväistykseltä. He päättivät nostaa teoksesta musikaalin keskusteemaksi Kristinan ja Karl Oskarin välisen rakkaustarinan.
Andersson ja Ulvaeus ottivat dramaturgiseksi neuvonantajakseen Carl Johan Sethin, jonka kanssa he tekivät yhteistyötä pari vuotta. Eteneminen oli hidasta, kunnes mukaan tuli ohjaaja Lars Rudolfsson ja erilliset kohtaukset alkoivat löytää järjestyksensä ja oman paikkansa teoksessa.

Tuotannot ja vastaanotto

Vuonna 1995 Malmössä kantaesitetty Kristina från Duvemåla siirtyi seuraavana vuonna Göteborgin oopperaan ja vuonna 1998 Tukholman Cirkus-teatteriin. Yhteensä sitä esitettiin yli viisi vuotta ja se sai yli miljoona katsojaa. Teosta on esitetty myös konserttiversiona Ruotsissa, Yhdysvaltojen Minnesotan ruotsalaisalueilla, New Yorkin Carnegie Hallissa 2009 ja Lontoon Royal Albert Hallissa 2010.
Helsingin Svenska Teaternissa musikaali sai Suomen-kantaesityksensä 29. helmikuuta 2012. Musikaali esitettiin 189 kertaa, ja siitä tuli Svenskanin kaikkien aikojen menestynein tuotanto. Katsojakyselyjen mukaan Helsingin yleisöstä oli kolmannes suomenkielisiä, kolmannes suomenruotsalaisia ja kolmannes Helsinkiin teatterivierailulle matkustaneita ruotsalaisia.
Vuonna 2014 musikaalista tehtiin uusintaensi-ilta Göteborgin oopperaan. Sieltä se siirtyi Tukholman Cirkukseen, jossa sitä esitettiin syyskauden 2015. Pääosissa olivat samat näyttelijät kuin Helsingissäkin: Maria Ylipää (Kristina), Robert Noack (Karl Oskar), Birthe Wingren (Ulrika) ja Oskar Nilsson (Robert).
Keijo Lehtonen

Keijo Lehtonen (s. 17. marraskuuta 1930 Rauma) on suomalainen entinen maahockeypelaaja, jääkiekkoilija ja pesäpalloilija.
Lehtonen oli Suomen maahockeyn olympiajoukkueen varamies Helsingissä 1952. Hän pelasi maahockeyn SM-sarjaa Rauman Lukon joukkueessa. Jääkiekon SM-sarjassa hän pelasi 11 ottelua vuosina 1951–1953 Lukon riveissä. Pesäpallon SM-sarjassa hän edusti Rauman Urheilijoita ja Rauman Feraa. Jalka- ja jääpalloa Lehtonen pelasi suomensarjassa. Keilailussa hän saavutti M-luokan. Hän toimi Rauman Hakrien johtokunnassa ja vuosina 1976–1978 keilaseura Prikin puheenjohtajana.
Blas Pérez

Blas Antonio Miguel Pérez Ortega (s. 13. maaliskuuta 1981 Panamá, Panama) on panamalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa FC Dallasta. Pérez kuuluu myös Panaman jalkapallomaajoukkueseen. Häntä pidetään yhtenä Panaman kaikkien aikojen parhaista pelaajista.

Ura

Pérezin kasvattajaseura on Panamá Viejo. Ensimmäistä kertaa hän siirtyi ulkomaille vuonna 2002, kun hän siirtyi uruguaylaiseen Club Nacional de Footballiin. Pitkällä urallaan Pérez on edustanut viittätoista eri seuraa, joista tunnetuin on todennäköisesti espanjalainen Hércules CF, joka pelasi Pérezin jakson aikana Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Espanjan ja Uruguayn lisäksi Pérez on pelannut muun muassa Meksikossa, Kolumbiassa ja Arabiemiraateissa. Kolumbian liigassa Pérez voitti mestaruuden kahdesti, Deportivo Calin ja Cúcuta Deportivon riveissä. Dallasiin hän siirtyi vuonna 2012.
Panaman jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä vuonna 2001. Hän on edustanut Panamaa 84 maaottelussa, joissa maaleja on kertynyt 32 kappaletta. Pérez oli yksi Panaman parhaista pelaajista vuoden 2007 Gold Cupissa, jossa Panama selviytyi puolivälieriin. Pérez teki turnauksessa kolme maalia ja syötti yhden. Hänet nimettiinkin turnauksen tähtikentälliseen.
Pérez on 187 senttimetriä pitkä.
Frankfurter Zeitung

Frankfurter Zeitung oli Saksan Frankfurt am Mainissa ilmestynyt vapaamielinen sanomalehti, joka oli perustettu 1856. Adolf Hitler lakkautti lehden vuonna 1943. Vuonna 1949 perustettu Frankfurter Allgemeine Zeitung on Frankfurter Zeitungin epäsuora jatkaja.
Japanissa Neuvostoliiton vakoojana toiminut Richard Sorge oli peiteammatiltaan Frankfurter Zeitungin Japanin kirjeenvaihtaja.
Erik Tawaststjerna

Ura

Erik Tawaststjerna kuului Tawaststjernan aatelissukuun, josta on noussut lukuisia sotilas- ja hallintomiehiä sekä kulttuurivaikuttajia. Hänen isänsä Ilmari Tawaststjerna (1879–1932) oli Helsingin yliopiston siviilioikeuden professori. Erik Tawaststjerna opiskeli aluksi matematiikkaa Rolf Nevanlinnan johdolla mutta päätti sitten suuntautua konserttipianistin uralle. Hän opiskeli vuosina 1937–1944 pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa (vuoteen 1939 saakka Helsingin konservatorio) sekä ulkomailla, opettajinaan muiden muassa Heinrich Neuhaus ja Alfred Cortot. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä vuonna 1943.
1950-luvun aikana Tawaststjerna siirtyi vähitellen pianistista musiikkitieteilijäksi ja erikoistui Jean Sibeliuksen tutkimiseen. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1960 Sibeliuksen pianosävellyksiä käsittelevällä väitöskirjalla, ja samana vuonna hänet valittiin yliopiston musiikkitieteen professoriksi. Hän hoiti tätä professuuria vuoteen 1983 ja toimi vuosina 1977–1983 myös Suomen Akatemian tutkijaprofessorina. Yliopistouransa ohella Tawaststjerna kuului merkittävimpiin suomalaisiin taidemusiikin arvostelijoihin, ja hän kirjoitti arvosteluja muiden muassa Helsingin Sanomiin vuosina 1957–1989. Hän oli myös kansainvälisesti tunnettu luennoitsija ja musiikkikilpailujen tuomari.
Tawaststjernan tieteellinen päätyö on viisiosainen Jean Sibeliuksen elämäkerta. Tämä jättiläistyö vei häneltä yli kaksi vuosikymmentä (1965–1988) ja toi hänelle kaikkien aikojen ensimmäisen Tieto-Finlandia-palkinnon vuonna 1989. Tawaststjerna kirjoitti suurteoksensa ruotsiksi, mutta se julkaistiin ensin suomeksi; teos on käännetty myös englanniksi ja venäjäksi. Elämäkertasarjan lisäksi hän julkaisi Sibeliuksesta lukuisia muita teoksia sekä käsitteli tätä suosituissa radio- ja televisioesitelmissään. Toinen Tawaststjernan intohimo oli venäläinen musiikki: hän julkaisi teoksen Sergei Prokofjevista ja suunnitteli pitkään Dmitri Šostakovitšin elämäkertaa, mutta se jäi häneltä toteuttamatta. 
Tawaststjernan puoliso vuodesta 1942 oli ruotsin kielen lehtori Carmen Tawaststjerna; pianisti Erik T. Tawaststjerna on heidän poikansa.
Konstantin Astrahantsev

Konstantin Astrahantsev (ven. Константин Астраханцев, s. 2. marraskuuta 1967 Glazov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija. Astrahantsev voitti jääkiekon maailmanmestaruuden ja valittiin Neuvostoliiton jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1993. Astrahantsev pelasi Suomessa jääkiekon mestaruussarjassa Kalpassa ja I divisioonassa Rovaniemen Kiekko-seurassa. Suomi-Sarjassa Astrahantsev on pelanut Rovaniemen Kiekon lisäksi Ylitorniolaisen Et-Pon ja II divisioonan Suomusalmen Palloseuran riveissä.
Otto Talvio

Otto Talvio (s. 1973) on popkriitikko ja toimittaja, joka kirjoittaa muun muassa Helsingin Sanomien Nyt-liitteeseen ja Rumbaan. Hän on julkaissut vuonna 2007 kirjan Biff! Bang! Pow! – Seikkailuja populaarikulttuurissa (Teos).
För äldre nybegynnare / Schlagerns mystik

För äldre nybegynnare ja Schlagerns mystik ovat Zamla Mammaz Mannan albumeita, jotka ilmestyivät tupla-albumina vuonna 1978 Silence Recordsin kautta. För äldre nybegynnare on koottu livetilanteissa nauhoitetuista improvisaatioista. Schlagens mystik on studioalbumi, joka sisältää lauluja ja muuta sävellettyä materiaalia. Alkuperäisen tupla-albumin avattavan kannen puolivälissä on katkoviiva, jota pitkin levyjen kannet voi leikata halutessaan erilleen.
Vaihtoehtorock

Vaihtoehtorockin edustajia

1980-luvun merkittävimpiin vaihtoehtorockyhtyeisiin kuuluivat R.E.M., Talking Heads, Sonic Youth, The Replacements, Hüsker Dü ja Pixies Yhdysvalloissa sekä Depeche Mode, Red Hot Chili Peppers , Radiohead, The Smiths ja The Cure. Suomessa vaihtoehtorock jäi vielä tuolloin marginaaliseksi, mutta sitä edustivat muun muassa Radiopuhelimien ja Nights of Iguanan kaltaiset yhtyeet.
1990-luvun alussa vaihtoehtorock siirtyi Nirvanan ja muiden grunge-yhtyeiden myötä lähemmäksi valtavirtaa. Nykyään monet aiemmin vaihtoehtoisina pidetyt musiikkisuuntaukset menestyvät kaupallisesti, mistä on esimerkkinä vaikkapa nu metal -tyylisuuntaus.
Dukinfield Henry Scott

Dukinfield Henry Scott (28. marraskuuta 1854 – 29. tammikuuta 1934) oli englantilainen kasvipaleontologi. Hän oli professori ja työskenteli Lontoossa, ja hän tutki erityisesti kivihiilikauden kasvien anatomista rakennetta.
Hänen isänsä oli arkkitehti Gilbert Scott.
Steve Porcaro

Steve Porcaro (s. 2. syyskuuta 1957 Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hän oli rockyhtye Toton alkuperäinen jäsen. 
Porcaro oli mukana Toton ensimmäisellä kuudella albumilla. Vuonna 1986 julkaistu Fahrenheit oli Toton viimeinen Porcaron ollessa yhtyeen jäsenenä. Hän ehti kirjoittaa kolme Toton kappaletta ja hänen tavoitteena olikin siirtyä kokopäiväiseksi laulujentekijäksi ja säveltäjäksi. Hänen sävellyksiin kuuluu myös Michael Jacksonin kappale Human Nature Thriller-levyltä.
Eroamisensakin jälkeen Porcaro on avustanut Totoa kosketinsoittimien, rumpulooppien, syntetisaattorin ja sovitusten kanssa. Porcaro on toiminut myös sessiomuusikkona muun muassa yhtyeiden Yes ja Jefferson Airplane albumeilla.
Steve on mukana myös Toton Falling in Between -levyllä (2007).
Steven veljistä vuonna 2015 kuollut Mike Porcaro oli Toton basisti ja vuonna 1992 kuollut Jeff Porcaro Toton rumpali.
Christinehofin linna

Christinehofin linna (ruots. Christinehofs slott) on linna Tomelillan kunnassa, Skånen läänissä, eteläisessä Ruotsissa. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1737, jolloin linnan omisti kreivitär Christina Piper. Rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1740. Linna edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan hollantilaista barokkia. Siihen kuuluu myös muotopuutarha.
Masterpieces

Viittaukset

Albumin kannessa näkyy useita viittauksia kappaleiden alkuperäisesittäjiin. Helpoiten huomattavimmat ovat muun muassa seinään kirjoitettu "TS" (tarkoittaa Twisted Sisteriä), Detroit -tienviittaa (tarkoittaa Kissiä), maasta nouseva Fender Stratocasterin kaula (viittaa Yngwie Malmsteeniin), Ruotsin lippu (viittaa HammerFalliin, eli itse yhtyeeseen), maassa oleva kurpitsa (viittaa Helloweeniin), kiveen spreiattu e -kirjain (viittaa Europeen)´, TS -logon alle spreiatut liekin sisällä olevat kitarat viittaavat Skid Row'hun. Kanteen tehdyt vinkit olivat esiarvauksia, joista joku saattoi jo arvata mitä oli tulossa.
Air BC

Air BC (IATA: ZX, ICAO: ABL, kutsukoodi: AIRCOACH) on entinen lentoyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsi Brittiläisessä Kolumbiassa. Air Canada Jazz sulautti yhtiön itseensä ostamalla koko osakekannan, ja Air BC lopetti toimintansa 27. maaliskuuta 2002.

Historia

Lentoyhtiön perusti vuonna 1980 Jim Pattison Group yhdistämällä useita Kanadan länsirannikolla sijaitsevia paikallisia lentoyhtiöitä, kuten Canadian Air Transit, Flight Operation, Gulf Air Aviation, Haida Airlines, Island Airlines, Ominecca Air, Pacific Coast Air Services ja West Coast Air Services. Yhtiöiden laivasto koostui pääasiassa sulatetuilta yhtiöiltä perityistä De Havillandin koneista, DHC-6 Twin Otter:eistä ja joistakin vesilentokoneista. Vuonna 1983 laivasto sai täydennystä DCH-7 Dash-7 -koneista. Vuonna 1988 yhtiö hankki omistukseensa ensimmäiset suihkukoneet, tilattujen BAe 146-200 koneiden saavuttua. Vuonna 1986 laivastoa täydennettiin DHC-8 Dash 8-100 -koneilla.
Vuonna 1987 Air Canada sai haltuunsa 85% yhtiön osakekannasta ja teki yhtiöstä paikallisen kumppaninsa. Maaliskuussa 1995 Air Canada lunasti loputkin yhtiön osakkeista. Samana vuonna yhtiö täydensi laivastoaan uusilla DHC-8 Dash 8-300 -koneita. Tammikuussa 2001 Air Canadan täysin omistama uusi yhtiö Air Canada Regional perustettiin yhdistämällä neljä paikallista lentoyhtiötä: Air BC, Air Nova, Air Ontario ja Canadian Regional Airlines. Yhdistäminen saatiin päätökseen vuonna 2002 ja samalla yhtiön nimi muutettiin Air Canada Jazziksi.
Suomalaisuuden päivä

Suomalaisuuden päivää eli J. V. Snellmanin päivää vietetään Suomessa 12. toukokuuta. Päivä on suomen kielen asemaan merkittävästi vaikuttaneen J. V. Snellmanin syntymäpäivä ja vakiintunut liputuspäivä.
Snellmanin päivää suositeltiin liputuspäiväksi jo 1920-luvulla, mutta vasta vuonna 1952 päivä tuli almanakan liputuspäiväluetteloon. Suomalaisuuden päiväksi Snellmanin päivä nimettiin vuonna 1978.

Taustaa

J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. 12. toukokuuta 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä. Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto.
Villit Marjaset

Juoni

Sarjassa keskitytään nuoren 12-vuotiaan Eliza-nimisen tytön elämään, kun hänen perheensä Villit Marjaset tekevät tv-sarjaa villistä luonnosta. He matkustavat ympäri maailmaa etsiäkseen harvinaisia eläimiä, joita he kuvaisivat sarjaansa. Perheen nuorimmalla Elizalla on erityinen kyky puhua eläimille ja seikkailujen aikana hän joutuu usein auttamaan simpanssi ystävänsä Darwinin kanssa muiden eläimien ongelmia, joita hän kohtaa viidakoissa.
Johanna Ylinen

Johanna Ylinen (s. 19. heinäkuuta 1984 Pori) on suomalainen judoka. Hänen sarjansa on 63 kg ja vyöarvonsa 1. dan. Ylinen edustaa hollolalaista Holjutai-seuraa ja häntä valmentaa Manne Isoranta.
Lahdessa asuva Ylinen aloitti judon harrastamisen vuonna 1994. Hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 2000. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai EM-pronssia alle 20-vuotiaiden ikäluokassa ja vuonna 2004 EM-hopeaa alle 23-vuotiaissa. Samana vuonna hän oli aikuisten EM-kilpailuissa seitsemäs. Vuonna 2005 Ylinen oli yhdeksäs sekä EM- että MM-kilpailuissa. Vuonna 2007 hän sijoittui toiseksi Pekingin esiolympialaisissa . Lisäksi hän oli maailmancupin kilpailuissa toinen Tallinnassa ja kolmas Prahassa. Vuonna 2008 hän oli kolmas Sofian maailmancupissa. Hän edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 pudoten jatkosta ensimmäisen ottelun jälkeen . Hän sijoittui yhdeksänneksi Rotterdamin 2009 ja Tokion 2010 MM-kilpailuissa. Moskovan Grand Slam -kilpailussa 2010 hän oli kolmas. Hän voitti ensimmäisen maailmancupkilpailunsa Minskissä 2011. Tšeljabinskin EM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs ja Tallinnan maailmancupissa toinen. Kaikkiaan Ylisen meriittilistalla on maailmancuptason kilpailuista yksi kulta, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia sekä Grand Prix -kilpailuista yksi pronssi. Muista kansainvälisen tason kilpailuista on useita mitalisijoituksia. Lontoon olympialaisissa hän putosi jatkosta ensimmäisen ottelun jälkeen.
Ylinen on voittanut aikuisten Suomen mestaruuden vuosina 2004–2008, 2010, 2011 ja 2012, yhteensä kahdeksan kertaa sekä Pohjoismaiden mestaruuden 2004 ja 2009.
Kansainvälisen kilpailu-uransa Ylinen päätti syksyllä 2012.
Nome

Historiaa

Inupiatit metsästelivät Alaskan länsiosassa jo esihistoriallisilla ajoilla, mutta Nomessa ei ollut pysyvää asutusta ennen vuotta 1898 jolloin kolme ruotsalaista Jafet Lindberg, Erik Lindblöm ja John Brynteson löysivät kultaa Anvil Creekista. Uutiset saapuivat Klondiken kultakaivauksille samana talvena ja seuraavana vuonna Nomessa oli jo 10 000 asukasta. Vuonna 1899 löytyi kultaa alueen hiekkarannikoilta ja keväällä 1900 tuhansia kullanetsijöitä saapui Seattlen ja San Franciscon satamista höyrylaivoilla. Vuoden loppuun mennessä telttakaupunki hiekkarannalla levittäytyi 48 kilometrin matkalle Cape Rodneysta Cape Nomeen.
Vuosien 1900–1909 aikana Nomen väkiluvun arvioidaan olleen parhaimmillaan 20 000. Vuoden 1900 väestönlaskennassa se oli 12 488, joka teki Nomesta Alaskan territorion suurimman kaupungin.
Tulipalot vuosina 1905 ja 1934 ja kovat myrskyt 1900, 1913, 1945 ja 1974 tuhosivat suurimman osan Nomen kultaryntäyksen aikaisesta arkkitehtuurista.