google/wiki40b huggingface dataset:
Frankfurtin kirjamessut

Frankfurtin kirjamessut (saks. Frankfurter Buchmesse) on Frankfurtissa Saksassa vuosittain lokakuussa järjestettävä kirjamessutapahtuma. Kyseessä ovat maailman suurimmat ja merkittävimmät kirjamessut. Ne järjestetään Messe Frankfurtin tiloissa.
Kirjamessut perusti vuonna 1949 Börsenverein des Deutschen Buchhandels. Niillä esitellään joka vuosi erityisesti jonkin teemamaan kirjallisuutta ja kulttuuria. Kirjamessujen aikana jaetaan Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto (Friedenspreis des Deutschen Buchhandels) ja Deutscher Jugendliteraturpreis -nuortenkirjallisuuspalkinto.
Monday Mornings

Juoni

Sarjassa seurataan Portlandin opetussairaalan kirurgien elämää. Sarjan erikoisuutena ja eräänlaisena keskunäyttämönä toimivat tapauskokoukset, joissa käsitellään sekä lääkäreiden onnistumisia että mokia, ja tämä tuo sarjaan myös lakidraaman tuntua.
Oksana Grištšuk

Ura

Oksana Grištšuk saavutti parinsa Aleksandr Tšitškovin kanssa juniorien maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1987 ja seuraavana vuonna he voittivat kultaa. Tšitškovin ura päättyi loukkaantumiseen vuonna 1989 ja Grištšukin uudeksi pariksi tuli Jevgeni Platov. Vuonna 1990 he sijoittuivat aikuisten EM- ja MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 1991 sijoitukset olivat EM-kisoissa viides ja MM-kisoissa neljäs. Vuonna 1992 he saavuttivat molemmissa kilpailuissa pronssia ja sijoittuivat Albertvillen olympialaisissa neljänneksi. Vuonna 1993 he saavuttivat EM- ja MM-kilpailuissa hopeaa. Vuonna 1994 he jäivät vielä EM-kilpailuissa hopealle mutta voittivat kultaa Lillehammerin olympialaisissa ja Chiban MM-kilpailuissa.
Seuraavat neljä vuotta Grištšuk ja Platov olivat maailman paras jäätanssipari. He voittivat maailmanmestaruuden vuosina 1995, 1996 ja 1997 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 1996, 1997 ja 1998. Naganossa 1998 he voittivat toisen kerran olympiakultaa. Talvella 1996–1997 he vaihtoivat valmentajaa: Natalia Linitšukin tilalle tuli Tatjana Tarasova.
Can You Feel the Love Tonight

Historia

Elokuvan englanninkielisessä versiossa kappaleen esittävät Kristle Edwards, Joseph Williams, Sally Dworsky, Nathan Lane ja Ernie Sabella, mutta lopullisen version esitti Elton John. Kappale palkittiin vuonna 1994 parhaan laulun Oscar-palkinnolla ja parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnolla. Elton John sai suorituksestaan myös Grammy-palkinnon.
Erkka Maula

Erkka Maula (3. syyskuuta 1935 Joensuu, Suomi – 30. heinäkuuta 2013) oli suomalainen filosofi ja tieteenhistorioitsija. Maula toimi määräaikaisena professorina Turun ja Oulun yliopistoissa ja oli Tampereen yliopiston dosentti.
Maula yhdisti töissään filosofiaa, historiaa, tähtitiedettä, matematiikkaa, musiikkia ja arkeologiaa. Hän erikoistui filosofian historiaan (erityisesti Platonin luonnonfilosofiaan) sekä antiikin tieteen tulkintaan. Hänet tunnetaan erityisesti antiikin kreikkalaisen matemaatikon Eudoksos Knidoslaisen tähtitieteellisen mallin selkiyttäjänä. Lisäksi hän esitti uuden kalendaarisen tulkinnan Indus-kulttuurin aikaisille, Mohenjo-Darosta löydetyille kiviesineille. Viimeisinä vuosina Maula keskittyi kuuluisan Fermat’n ongelman tarkasteluun. Hän kirjoitti myös tv-ohjelmia, runoja, näytelmiä ja oopperoiden librettoja.

TV-ohjelmia ja filmejä

Dokumenttielokuva "Sfäärien harmonia" (35'), joka esittelee Erkka Maulan tulkinnan Platonin lukusarjoista doorilaisen asteikon avulla esitettiin YLE TV2:ssa 22. joulukuuta 1981.
Risto Astikaisen ohjaama ja suunnittelema, Erkka Maulan Mojendo-daron kulttuurin tutkimusta esittelevä dokumentti "Kadonnut joki, jossa tähdet uivat" (61') esitettiin YLE TV2:ssa 5. joulukuuta 1982 ja uusittiin 4. lokakuuta 1983.
Dokumenttielokuva Swansongs (60') esitettiin Taorminassa (UNESCO) 1992 (myös suom. Joutsenen kynällä).

Patentteja

Maulan Eudoksos-tulkintaan liittyvän "maailman ensimmäisen tietokoneen" Arakhnen toimiva pronssinen rekonstruktio (patentti no. 54205) on Helsingissä Tekniikan museossa.

Arvioita tutkimuksesta

Antiikin tutkija ja professori Árpád Szabó katsoi Maulan Eudoksos-tutkimuksen olevan läpimurronomainen oivallus, jonka vaikutukset ulottuvat koko antiikin tieteen uuteen tulkintaan (prof. Eero Kasasen arkisto). Myös Ivor Bulmer-Thomas totesi arviossaan The Classical Review -lehdessä, että Maulan 1974 julkaisema työ on omaperäisin kontribuutio Eudoksoksen taivaankappaleita koskevan teorian tutkimukseen sitten Giovanni Schiaparellin sata vuotta aiemmin julkaiseman teoksen Le sfere omocentriche di Eudosso, di Callippo e di Aristotele.
Kauna 2

Juoni

Karenin polttamasta Kayakon talosta kiertää huhu elävistä kuolleista. Koululaiset Vanessa ja Miyuki päättävät kiusata uutta koulutoveriaan Allisonia johtamalla tämän Kayakon taloon ja sulkemalla kaappiin, josta pääsee ullakolle. Kun Allison huutaa ja itkee, Vanessa ja Miyuki aikovat avata kaapin ja ottaa pelokkaasta Allisonista valokuvan, mutta ovi ei aukea. Kayako ryömii kohti Allisonia ullakolta, jolloin Allison panikoituu, riuhtoo oven auki ja pakenee.
Karenin äiti huolestuu kuullessaan tyttärensä olevan sairas ja lähettää tämän siskon Aubreyn hakemaan Karenin sairaalasta. Karen väittää Aubreylle, että hänen polttamassaan talossa on jotain todella pelottavaa, mutta kukaan ei usko häntä. Aubrey tapaa Eason-nimisen toimittajan, joka on kiinnostunut Kayakon riivaamasta talosta. Kayako ilmestyy Karenin luokse sairaalaan ja pudottaa tämän katolta. Aubrey ja Eason näkevät, kun Karen putoaa kadulle. Eason näkee Kayakon Karenin päällä, mutta Aubrey ei, sillä tämä ei ole käynyt ”murhatalossa”. Aubrey päättää saada selville kaiken talosta, ja ottaa Easonin avukseen. 
Allison, Vanessa ja Miyuki käyvät koulukuraattorilla, koska Allison on kertonut kuraattorille tapahtumista. Kayako ja Toshio pelottelevat tyttöjä. Tyttöjen pukuhuoneen suihkukopissa Vanessa näkee outoja mustia hiuksia ja pukutilassa Kayakon. Miyuki taas on poikaystävänsä kanssa hotellihuoneessa, jonne Kayako ilmestyy tappamaan Miyukin. Poikaystävä ei huomaa mitään ja sanoo kaikille Miyukin vain kadonneen. Kayako tappaa myös Vanessan. Allison muuttaa pelon vallassa pois. 
Aubrey ja Eason selvittävät Kayakon menneisyyttä tämän äitiä apuna käyttäen. Eason ja Kayakon äiti kuolevat. Aubrey menee Kayakon taloon ja huutaa tälle. Kayako näyttää hänelle Karenin joka menee yläkertaan etsimään jo kuollutta Dougia. Kayako laittaa Aubreyn kuolemaan samalla tavalla kuin hän itse, miehensä käsiin.
Allisonin uudessa asuinympäristössä asuu utelias poika, joka ihmettelee oudosti käyttäytyvää valkohuppuista naapuriaan. Kayako vainoaa yhä Allisonia. Eräänä yönä poika kuulee outoja ääniä naapurista ja menee käytävälle ja kohtaa Allisonin, jota hän yrittää rauhoitella. Allisonin hupusta ilmestyvät Kayakon kädet, jotka imaisevat tytön tyhjyyteen.
GT Academy

GT Academy (myös Nissan PlayStation GT Academy ja Nismo PlayStation GT Academy) on Nissanin ja Sonyn vuosittainen järjestämä kilpailu, jossa etsitään virtuaalimaailman PlayStation Gran Turismo -pelisarjan avulla uutta tapaa tulla ammattikilpakuljettajaksi. Kokonaiskilpailun voittaja saa palkinnoksi vuoden sopimuksen Nissanin kanssa ja mahdollisuuden kilpailla jossain huipputason kilpasarjassa.
Ocean Shield -operaatio

Ocean Shield -operaatio on Naton Intian valtamerellä Afrikan sarven tienoilla tapahtuva operaatio, jossa suojataan kauppa-aluksia merirosvoukselta. Operaatio käynnistyi 17. elokuuta 2009.
Francesco Algarotti

Kreivi Francesco Algarotti (11. joulukuuta 1712 Venetsia - 3. maaliskuuta 1764 Pisa) oli italialainen filosofi ja taidekriitikko. Yksi hänen keskeisimpiä teoksiaan on Saggi sopra le belle arti (Esseitä kaunotaiteista). Vuonna 1755 Algarotti julkaisi kirjoituksen Soggia sopra l'opera in musica (Essee oopperasta), jossa hän totesi että "musiikki on rapistunut entisestä arvokkuudestaan.. johtuen pahanlaatuisesta intohimosta kaikkea uutta kohtaan".  Algarotti oli merkittävä vaikuttaja Christoph Willibald Gluckin johtamalle oopperan uudistusliikkeelle. Hän kirjoitti myös runoja, matkapäiväkirjan Venäjältä ja laajan kirjeenvaihdon.
Titanic (vuoden 2012 minisarja)

Titanic on neliosainen television minisarja, jonka kirjoitti Julian Fellowes ja joka sijoittuu Titanic-matkustajalaivan uppoamiseen 1912. Suomessa se esitettiin kahdessa osassa.
Sarja esitettiin ainakin 86 maassa maalis-huhtikuussa 2012 juuri ennen onnettomuuden satavuotismuistopäivää 15. huhtikuuta 2012. Toinen Titanicista kertova minisarja vuodelta 2012 on Titanic: Blood and Steel.
Unified Shader

Unified Shader tarkoittaa grafiikkasuorittimen sisäistä rakennetta, jossa jokaisella vaiheella (geometria, verteksi, pikseli, ohjelmointi ym.) on samat ominaisuudet. Tämä tunnetaan nimellä Shader Model 4.0 Direct3D-dokumentaatiossa. Rakenne määrittelee mm. rekisterit ja niiden käyttötarkoitukset ohjelmoinnissa.
Aikaisemmissa määrittelyissä oli kaksi erityyppistä suoritinyksikköä: pixel shader (pikselivarjostin) ja vertex shader (verteksivarjostin). Nykyisellään shader-yksiköt ovat monipuolisempia ja vähemmän rajoittuneita tehtäviltään. Lisäyksenä mm. compute shader (laskentavarjostin) GPGPU-käyttöön ja suorittimien luonteen muuttuminen.
Yhdistettyjen shader-yksiköiden hyöty on parempi kuormanjako ja siten hyötysuhde; kun samat suorittimet toimivat eri tarkoituksissa grafiikkasuorittimen laskentayksiköistä saadaan helpommin parempi suorituskyky irti riippumatta siitä, mikä on tehtävän työn suhde. Yhdistettyjä shader-yksiköitä kutsutaan myös stream-suorittimiksi (AMD) tai CUDA-yksiköiksi (Nvidia).
Useimmissa grafiikkasuorittimissa Unified Shader -mallin noudattaminen tarkoittaa myös suorittimen ohjelmoitavuutta OpenCL- tai CUDA-tuella.
Hyvänheikinsavikka

Ulkonäkö ja koko

Hyvänheikinsavikka kasvaa 15–70 senttimetrin korkuiseksi. Kasvi on tahmea, väritykseltään vihreän ruskeahko ja sen rakkokarvat ovat pitkäperäisiä. Varsi on pysty tai koheneva ja niukkahaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Aluslehdet ovat pitkäruotisia mutta varsilehdet lyhyempiruotisia. Kasvin keskiosissa lehtien lapa on 3–10 cm pitkä, leveän kolmiomainen, usein keihästyvinen, teräväkärkinen ja ehytlaitainen. Tähkämäinen kukinto on pitkälti lehdetön. Kukinnon sykerön kärkikukka on kaksineuvoinen, sen kehä on viisilehtinen ja heteitä on viisi. Muut kukat ovat kaksineuvoisia tai emikukkia, niiden kehä on kolmilehtinen ja heteitä on 2–4 kappaletta. Emikukan luotti on 0,8–1,5 mm pitkä. Suomessa hyvänheikinsavikka kukkii kesä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on pystyasennossa lukuun ottamatta kärkikukintoja, joissa se on joskus myös vaaka-asennossa. Kooltaan siemen on 1,5–2,2 mm pitkä, ympärykseltään soikeahko ja pyöreäreunainen.

Levinneisyys

Hyvänheikinsavikka on kotoisin Keski- ja Etelä-Euroopasta. Sen päälevinneisyysalue ulottuu Pohjois-Espanjasta, Ranskasta ja Britteinsaarilta läpi Etelä- ja Keski-Euroopan Kreikkaan, Bulgariaan, Länsi-Romaniaan ja Länsi-Ukrainaan saakka. Pohjoisessa levinneisyysalueen raja kulkee Etelä-Norjassa ja -Ruotsissa sekä Pohjois-Saksassa ja -Puolassa. Satunnaisemmin lajia kasvaa myös paikoin Baltian maissa, Länsi-Venäjällä sekä Keski-Norjassa, -Ruotsissa ja -Suomessa. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikan itäosiin sekä paikoin Etelä-Amerikkaan.
Suomessa hyvänheikinsavikka on uustulokas, joka on vakiintunut lajistoon Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla. Suomessa lajia on tavattu Oulua ja Kainuuta myöten. Voimakkain kanta lajilla on Ahvenanmaalla.

Elinympäristö

Hyvänheikinsavikka on kulttuurin seuralaislaji, jota tavataan muun muassa puutarhoissa, raunioissa, pihoissa ja laitumilla, sekä toisinaan satunnaisena esimerkiksi satamissa ja myllyillä. Laji on Suomessa harvinaistunut. Ahvenanmaalla se on rauhoitettu.

Käyttö

Monien muiden savikkakasvien tapaan myös hyvänheikinsavikka kelpaa ihmisravinnoksi. Se on vanha viljelykasvi, jonka lehtiä on käytetty pinaatin tapaan ja nuoria versoja parsan tapaan. Hyvänheikinsavikkaa on käytetty myös lääkekasvina yskään, haavojen hoitoon ja tulehduksiin. Lajia viljeltiin myös eläinlääkintää varten, ja sitä käytettiin esimerkiksi Ruotsissa lampaiden yskän hoitamiseen. Laitumilla naudat kuitenkin jättävät kasvin syömättä. Hyvänheikinsavikan siemeniä voi käyttää pesupähkinän tavoin. Myös kvinoassa, on pieniä määriä saponiineja.
Yhdistelmä-DNA

Yhdistelmä-DNA on keinotekoinen DNA-molekyyli, joka on tehty yhdistämällä eri yksilöiden tai lajien DNA:ta.

Yhdistelmä-DNA:n valmistaminen

Yhdistettävät DNA:t on ensin katkottava tiettyjen pilkkoja- eli restriktioentsyymien avulla. DNA-pätkän on sisällettävä geeni tai geenejä, joten katkomisessa on käytettävä entsyymejä, joiden katkomat pätkät ovat riittävän pitkiä. Yleisin käytettävä restriktioentsyymi on Escherichia coli -bakteerista saatava EcoR1, joka katkaisee DNA-juosteet kuuden emäksen ollessa GAATTC. Näin muodostuu keskimäärin parituhatta nukleotidia käsittäviä pätkiä, joiden päihin jää viisi paritonta emästä.
Kun yhdistettävät DNA:t on pätkitty, ne liitetään toisiinsa liittäjä- eli ligaasientsyymeillä. Ligaasientsyymien toiminta on restriktioentsyymeihin verrattuna käänteinen – ne liittävät DNA-pätkiä, jotka päättyvät tietyllä tavalla (esimerkiksi GAATTC).

Yhdistelmä-DNA:n hyödyntäminen

Yhdistelmä-DNA-tekniikka mahdollistaa esimerkiksi joidenkin ihmisen proteiinien, kuten insuliinin, tuottamisen bakteerien avulla. Bakteeri saadaan tuottamaan ihmisen proteiineja, kun proteiinin käsittävä osa ihmisen DNA:ta yhdistetään bakteerin plasmidiin. Menetelmä on usein tehokas, sillä bakteerit lisääntyvät nopeasti ja niitä on helppo viljellä.
Sappisuola

Sappisuolat ovat aminohappoihin sitoutuneita maksan muodostamia sappihappoja. Elimistössä on yhteensä 3-4 g sappisuoloja. Samat sappisuolat kiertävät enterohepaattista kiertokulkua useita kertoja vuorokaudessa, joten aterian jälkeen niitä voi erittyä ohutsuoleen jopa 15 g. Noin 5 % sappisuoloista kulkeutuu paksusuoleen ja poistuu elimistöstä ulosteen mukana. Maksasolujen käytettävissä oleva sappisuolamäärä vaikuttaa eritettävän sapen määrään. Mitä enemmän veressä on sappisuoloja, sitä enemmän niitä erittyy maksasoluista ja sitä suurempi on myös sapen määrä.

Sappisuolojen kierto

Sappisuolat eivät ole rasvaliukoisia sappihapoista poiketen, joten niiden imeytyminen ohutsuolesta on vähäistä ja tapahtuu diffundoitumalla. Sappisuolat vaikuttavat koko ohutsuolen alueella ennen kuin ne imeytyvät aktiivisten prosessien kautta vereen aivan ohutsuolen loppuosassa ja kulkeutuvat porttilaskimon kautta maksaan ja sieltä edelleen takaisin sappeen.
Bahuvriihi

Bahuvriihi on yhdyssana, jonka kirjaimellisesti tarkoittama asia on koko yhdyssanan tarkoittaman olennon ominaispiirre. Esimerkiksi sanat kaljupää, herkkusuu, harvahammas, pitkätukka ja hapannaama ovat bahuvriihiyhdyssanoja. Bahuvriihit ovat eräs määritysyhdyssanojen alalaji. Bahuvriihit eivät kuitenkaan ole jälkiosansa alalajeja eli hyponyymeja. Esimerkiksi sana harvahammas ei ole alakäsite edusosalle hammas vaan tarkoittaa sellaista, jolla on harvat hampaat. Bahuvriihejä käytetään pääasiassa substantiiveina, mutta ne saattavat esiintyä myös adjektiivin kaltaisina määritteinä kuten ilmauksessa ”kaistapää autoilija”. Bahuvriiheistä ei käytetä komparatiivimuotoja, kuten muotoa kaistapäämpi.
Bahuvrīhi on sanskritin kielen sana, ja siihen liittyvä kielioppitermi on saanut alkunsa intialaisen kielitieteilijä Pāṇinin tutkimuksista. Bahuvrīhi on itsekin bahuvriihi. Sen alkuosan bahu merkitys on ’paljon’, ja vrīh tarkoittaa riisiä. Kokonaisuudessaan kyseinen yhdyssana merkitsee rikasta.
Golden Foot

Golden Foot eli Kultainen kenkä -palkinto on vuosittain jaettava palkinto, joka myönnetään ansioituneelle jalkapalloilijalle. Kriteereinä ovat vähintään 29 vuoden ikä ja menestys sekä yksilö- että seurajoukkuetasolla. Voittajan on myös nautittava kunnioitusta sekä kannattajien että jalkapalloammattilaisten keskuudessa. Palkintoa on jaettu vuodesta 2003. Palkinto jaetaan gaalaillassa, jossa myös kerätään rahaa AIDSin vastaiseen työhön. Gaalassa myönnetään myös palkinto uransa lopettaneille, ansioituneille pelaajille. Palkinnon myöntää World Champion Club Ltd -niminen järjestö. Jokaisen voittajan jalanjälki ikuistetaan Monacossa sijaitsevalle ”Mestareiden kävelykadulle”.
Anastasija Verbitskaja

Anastasija Aleksejevna Verbitskaja (ven. Анастаси́я Алексе́евна Верби́цкая, omaa sukua Zjablova, Зяблова; 23. helmikuuta 1861 Voronež – 16. tammikuuta 1928 Moskova) oli 1900-luvun alun kuuluisin venäläinen naiskirjailija. 
Anastasija Verbitskaja syntyi aatelisperheeseen. Hän valmistui Moskovan naisinstituutista, työskenteli kotiopettajana, opiskeli laulamista Moskovan konservatoriossa ja toimi sen jälkeen musiikinopettajana. Vuonna 1882 hän meni naimisiin maanmittausinsinööri Verbitskin kanssa. Vuodesta 1883 lähtien Verbitskaja kirjoitteli sanomalehtiin.
Verbitskajan ensimmäinen kaunokirjallinen teos oli pienoisromaani Razlad (”Epäsopu”, 1887). Hän kirjoitti näytelmiä sekä kertomuksia, jotka ilmestyivät ensimmäisen kerran kokoelmana Sny žizni (”Elämän unia”, 1899). Vuodesta 1899 lähtien Verbitskaja toimi myös kustantajana. Kirjailijan tuotannon tärkein teema on naisen vapautuminen. Hän kuvaa lahjakkaita naisia, jotka taistelevat tasa-arvon ja onnensa puolesta porvarillisen yhteiskunnan sääntöjä ja valheellista moraalia vastaan.
Verbitskaja suhtautui innostuneesti vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumiin. Samaan aikaan hän luopui realistisesta kuvaustavasta ja ryhtyi hyödyntämään viihdekirjallisuuden estetiikkaa. Nietzscheläiset voimakkaat yksilöt, seksuaalisen vapautumisen teema ja uudet tyylikeinot toivat valtavan lukijasuosion kirjailijan romaaneille Duh vremeni (”Ajan henki”, 1905–1907) ja Kljutši stšastja (”Onnen avaimet”, 1908–1913). Jälkimmäisen pohjalta tehtiin kaksi elokuvaa vuosina 1913 ja 1917. Kriitikot syyttivät Verbitskajaa pornografiasta, kioskikirjallisuuden tasolle vajoamisesta ja kevytmielisestä suhtautumisesta vakaviin ongelmiin.
Kirjailijan myöhemmistä teoksista huomattavin on hänen näyttelijäisoäitinsä vaiheita romanttisesti kuvaava trilogia Igo ljubvi (”Rakkauden ies”, 1914–1916, 1920). Neuvostoliitossa Verbitskajan teokset kiellettiin ”pornografisina”, ja hän yritti elättää itseään lastenkirjailijana eri salanimien turvin.
Wankelmoottori

Wankelmoottori tai kiertomäntämoottori on kevyt, tehoonsa nähden pienikokoinen ja tärinättömästi käyvä polttomoottori. Sen käyttökelpoisuutta rajoittavat kuitenkin suuri polttoaineenkulutus ja moottorin osien verraten nopea kuluminen. Mazda käytti wankelmoottoria pitkään malleissaan RX-7 ja RX-8, mutta luopui sen käytöstä vuonna 2012.

Historia

Saksalainen Felix Wankel sai idean kiertomäntämoottorista vuonna 1924 ja sai ensimmäisen patentin kiertomäntämoottorille vuonna 1929. Ensimmäinen toimiva prototyyppi valmistui vuonna 1957 ja sarjatuotantoon sopiva malli vuonna 1958. Ensimmäisenä se otettiin käyttöön NSU Wankel Spider automallissa vuonna 1963.

Toiminta

Mäntämoottorissa liikkuva mäntä muuttaa työ- eli palotilan tilavuutta. Iskumäntäperiaatteella toimivissa polttomoottoreissa tämä saadaan aikaan sylinterissä ylös- ja alaspäin liikkuvan männän avulla, kun taas kiertomäntämoottorin palotilan tilavuutta muutetaan yhden tai useamman pyörivän rakenneosan avulla. Palotila on männän ja kammion seinämän välinen tila, jonka tilavuus (ja sijainti) muuttuu männän pyörimisen myötä. Wankelmoottorin mäntä on suurin piirtein kolmion muotoinen ja se kiertää Epitrokoidin muotoisessa kammiossa.
Näiden kahden moottorityypin välinen olennainen ero on siinä, että tehon kehittämiseen tarvittavien liikkuvien osien yhteinen painopiste liikkuu iskumäntämoottorissa lähes suoraviivaisesti edestakaisin, kun se kiertomäntämoottorissa liikkuu pitkin pyöreää rataa. Koska kiertomäntämoottorissa toimivilla osilla ei esiinny lainkaan edestakaista liikettä, kiertomäntä on – tai ainakin voi olla – täysin tasapainossa, jos kyse on kaksikammioisesta moottorista jonka roottorit ovat vastakkaisissa vaiheissa. Tämän ansiosta kiertomäntämoottori toimii luonnostaan paljon tasaisemmin ja tärinättömämmin kuin iskumäntämoottori.

Käyttökohteita

Tekniikkaa on käytetty muun muassa Citroenin GS Birotor -mallissa ja menestyksekkäämmin muutamissa Mazdan malleissa. Mazda RX-7 on kaikkien aikojen myydyin kiertomäntämoottoria käyttävä auto. Mallia valmistettiin vuosina 1978-2002 yli 800 000 kappaletta. Viimeiset sarjatuotantoiset wankelmoottoria käyttäneet autot olivat Mazdan RX-8 mallit vuoteen 2012 asti.
Wankelmoottoreita käytetään myös lentokoneissa. Wankelmoottorin etu ottomoottoriin verrattuna lentokoneissa on se, että moottorissa on kiertomäntä jonka liikettä ei tarvitse erikseen muuttaa pyöriväksi. Yksinkertaisemman mekaniikan ansiosta moottorista voidaan tehdä pienempi ja kevyempi.
Wankelmoottori voi olla myös diesel-käyttöinen.
Valeri Ivanov

Valeri Ivanov (5. marraskuuta 1969 – 29. huhtikuuta 2002) oli venäläisen Tolyattinskoe Obozrenie (Tolyatti Review) lehden päätoimittaja. Murhatun päätoimittajan lehti kirjoitti aktiivisesti Samaran alueella sijaitsevan Toljattin kaupungin rikollisuudesta.
Gustave Doré

Elämä

Doré syntyi Strasbourgissa Ranskassa ja julkaisi ensimmäisen kuvitetun tarinansa 15-vuotiaana. Hänestä tuli kirjojen kuvittaja, ja hän sai töikseen kuvittaa muun muassa François Rabelais’n, Honoré de Balzacin ja Danten teoksia.
Vuonna 1853 häntä pyydettiin kuvittamaan lordi Byronin töitä. Tämän jälkeen hän sai Englannista lisää tilaustöitä, ja hän kuvitti esimerkiksi englantilaisen Raamatun, josta tuli suuri menestys (1865). Vuonna 1867 Dorélla oli suuri näyttely Lontoossa, ja sen jälkeen perustettiin New Bond Streetille Dorén galleria.
Vuonna 1869 Doré alkoi yhdessä Blanchard Jerroldin kanssa tehdä kattavaa kuvateosta Lontoosta. London: A Pilgrimage julkaistiin vuonna 1872. Satakahdeksankymmentä kaiverrusta sisältänyt kirja oli taloudellinen menestys Dorélle, vaikka kriitikot eivät siitä pitäneetkään.
Lontoon kuvien jälkeen Doré sai töitä myös muilta brittikustantajilta. Hänen myöhempiä töitään ovat muun muassa John Miltonin Kadotettu paratiisi ja Danten Jumalainen näytelmä. Dorén töitä julkaistiin myös Illustrated London News -nimisessä lehdessä. Hän jatkoi kirjojen kuvittamista aina kuolemaansa saakka.

Raamatun kuvituksia

Enemmän kuin mikään muu ovat Dorén piirrokset 1800-luvun jälkipuoliskolta muovanneet ihmisten mielikuvia Raamatun henkilöistä ja paikoista.
Intel Atom

Lincroft

Intelin matkapuhelimiin suunnattu Atom Z6xx -prosessori tunnetaan koodinimellä Lincroft. Se julkaistiin toukokuussa 2010.
Alijärvi (Renko)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven ympäristö sisältyy Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostumaan. Järvi on ilmeisesti syntynyt harjulla olevaan painaumaan eli suppaan . Siinä on kaksi saarta, joista toisessa on rakennus. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Sen rannat ovat kangasmetsää, jonka itärannat sivuavat asutusaluetta. Rannoille on rakennettu vain kymmenisen rakennusta, joista osa on vapaa-ajan asuntoja.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,2 metriä mpy, joka on 2,6 metriä alempana kuin järven yläpuolella sijaitsevassa Ylijärvessä. Ylijärvi laskee Alijärveen Kuittilankosken kautta, jossa on kuitenkin vedenpintaa säännöstelevä pato. Molemmat järvet ovat Renkajoen läpivirtausjärviä ja ne erottaa toisistaan Kuittilanharju .

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi on merkitty karttaan nimettömänä ja sen vesistöjärjestely vaikuttaa samantapaiselta kuin nykyäänkin.