google/wiki40b huggingface dataset:
Sirio-luokka

Suunnittelu

Alukset pohjautuvat Nuove Unità Minori Combattenti (NUMC) kehitystyön runko- ja kansirakenteiden häiveominaisuuksien hyödyntämiseen. NUMC:lla ja Nuove Unità di Pattugliamento d'Alturalla (NUPA) on samat logistiikka-, osittain taistelunjohto- ja sulautettu viestijärjestelmä. Voimanlähteenä on kaksi Wärtsilä NSD-W12-26 V-XN -dieselmoottoria, jotka mahdollistavat 8 640 kilowatin tehon kahteen säätölapapotkuriin mahdollistaen 22 solmun huippunopeuden. Alusten toimintamatka on 14 solmun nopeudella 3 300 merimailia. Kolme 600 kilowatin Isotta Fraschini 1708 T2 M2 -dieselgeneraattoria takaavat aluksen sähkövirran saannin.
Alusten aseistuksena on kaksi Oerlikon KBA-Alenia OTO Melara 25/80 -pikatykkiä. Lisäksi aluksille on mahdollista asentaa keulaan OTO Melaran 76/62 Super Rapid -tykki. Alukset kykenevät vastaanottamaan kannelleen AB-212 ASW tai NH-90 NFH -helikopterin.
Peikkotarinoita

Peikkotarinoita (Troll Tales) on tanskalainen piirrossarja. Suomessa sarjaa on esitetty Nelos-kanavalla. Sarjan päähahmoja ovat Sumppi, Tumppi ja Viljami. Sarjassa nähdään myös ilkeitä peikkoja ja keijukaisia.
Oskar August Rosenqvist

Oskar August Rosenqvist (30. toukokuuta 1881 Pietari – 11. maaliskuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä, joka toimi vuodesta 1909 lähtien Högre Svenska Handelsläroverketin eli nykyisen Svenska handelshögskolanin johtajana. Punaiset ampuivat hänet Suomen sisällissodan aikana.

Elämä

Pietarissa syntyneen Rosenqvistin vanhemmat olivat kultaseppä Frans Ferdinand Rosenqvist ja Maria Wilhelmina Elf. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsinkielisestä Läroverket för gossar och flickor -oppikoulusta ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa. Ensimmäisen sortokauden aikana 1903 Rosenqvist erotettiin yliopistosta, jonka jälkeen hän jatkoi opiskelujaan Sveitsin Baselissa. Tohtoriksi väiteltyään Rosenqvist palasi Suomeen 1905 ja työskenteli toimittajana Tammerfors Nyheter -sanomalehdessä sekä Amos Andersonin perustamassa kaupallisen alan aikakauslehdessä Mercator, kunnes hänet valittiin vastaperustetun ruotsalaisen kauppakorkeakoulun ensimmäiseksi rehtoriksi vuonna 1909. Rosenqvist kuului myös Helsingin kaupunginvaltuustoon.  
Sisällissodan aikana punaiset surmasivat Rosenqvistin Helsingissä maaliskuussa 1918. Suomen sotasurmat -tietokannassa hänen kuolinpäiväkseen on merkitty 12. maaliskuuta, muuta toiset lähteet antavat päivämääräksi 11. maaliskuuta. Rosenqvist toimi punaisten hallitsemassa kaupungissa ilmestyneen salaisen Vapaa Sana – Fria Ord -lehden aputoimittajana, kunnes hänet vangittiin erehdyksessä, punaisten luultua Rosenqvistiä päätoimittaja Erik Grotenfeltiksi. Sisällissodan aikaista terroria tutkineen Jaakko Paavolaisen mukaan Rosenqvist ammuttiin matkalla esikuntaan ja heitettiin autosta kadulle. Sodan jälkeen valkoisen armeijan tiedusteluosasto epäili hänen murhaansa osallisuudesta muun muassa helsinkiläistä painijaa Thure Ahlbergiä. 
Saksalainen kustantamo julkaisi uusintapainoksen hänen väitöskirjastaan vuonna 2010. Se käännettiin myös latviaksi vuonna 1909.

Perhe

Rosenqvist avioitui sveitsiläisen Julie Fredrique Lippen kanssa vuonna 1906. Pariskunnalle syntyi kolme poikaa; Emil Arnold (1907), Olov Oskar (1911) ja Harry Axel (1913). Emil Arnold Rosenqvist oli ammattiupseeri, joka palveli toisen maailmansodan aikana sotilasasiamiehenä Ranskassa ja Sveitsissä sekä toimi myöhemmin muun muassa Suomen Olympiakomitean pääsihteerinä.
Hänen kahdesta veljestään Emil Ferdinand Rosenqvist (1868–1903) oli lääkäri, joka toimi myös Helsingin yliopiston sisätautiopin dosenttina, Axel Ernst Rosenqvist (1873–1942) puolestaan työskenteli muun muassa tullihallituksessa sekä pankkialalla. Sen lisäksi hänellä oli kaksi veljeä: Arthur ja Karl.
Eero Magga

Eero Magga (s. 24. elokuuta 1953 Sodankylä)  on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui 1993 Seinäjoen tangomarkkinoille ja sijoittui kuudenneksi. Magga toimi Poromiehen ralli -ohjelman juontajana 1998. Sen jälkeen Magga on keikkailut Pohjois-Suomessa.
Lennätinsääntö Suomessa

Lennätinsääntö oli aiemmin Suomessa voimassa ollut säädös, jossa säädettiin Suomen sisäisestä lennätinliikenteestä. Se annettiin 11. maaliskuuta 1922.

Yleiset

Jokaisella oli oikeus säädetystä maksusta lähettää sähkösanomia yleistä lennätinliikennettä varten luovutetuilla lennätinlinjoilla ja samaa tarkoitusta varten järjestettyjen lennätinasemien välityksellä. Sähkösanomia otettiin vastaan lennätintoimistoissa joka päivä, myöskin pyhä- ja juhlapäivinä, sitä varten määrättyinä aikoina. Sähkösanoman lähettäjällä oli oikeus lähettää sähkösanomansa lennätintoimistoon myöskin postitse. Lähettäjän ja lennätintoimiston välillä tehdystä sopimuksesta voitiin lähetettävät sähkösanomat vastaanottaa lähettävältä puhelimitse tästä suoritettavaa lisämaksua vastaan.
Lennätinhallinto ei vastannut vahingosta tai haitasta, joka saattoi aiheutua sähkösanoman väärin antamisesta, katoamisesta tai myöhästymisestä.

Yksityisten sähkösanomien laatiminen

Yksityinen sähkösanoma voitiin laatia joko selvällä kielellä tai salakielellä. Salakieli voi olla joko sovittua kieltä tai salamerkkikieltä. Jokaista näistä kielistä voi samassa sähkösanomassa käyttää joko yksinään tai yhdessä muitten kielten kanssa.

Pikasähkösanomat

Yksityisen sähkösanoman lähettäjä voi saada sähkösanoman lähetetyksi ja osoitepaikassa perille toimitetuksi etuoikeutta nauttien kirjoittamalla sähkösanoman osoitteen edelle maksunalaisen merkinnän ”Pikasanoma” tai lyhennettynä  = D =  sekä suorittamalla siitä erikseen säädetyn maksun.

Lehtisähkösanomat

Lehtisähkösanomiksi luettiin sellaiset, alennetusta maksusta lähetettävät sähkösanomat, jotka sisälsivät sanomalehdissä julkaistavaksi tarkoitettuja poliittisia, kaupallisia ja muita samankaltaisia uutisia ja tiedonantoja.

Sähkösanomien perille toimittaminen

Osoitetoimiston oli toimitettava sähkösamoma siinä olevan ohjeen mukaan joko saajan asuntoon taikka jätettävä postiin sen perille toimitettavaksi taikka toimitettava se puhelimitse tai pikalähetillä saajalle. Jos sähkösanoma oli ilmoitettu noudettavaksi lennätintoimistosta, pidettiin sitä siellä saajan noudettavana. Sähkösanoma toimitettiin ilman lisämaksua saajan asuntoon, kun tämä sijaitsi kaupungin tai kauppalan alueella, tai maalla enintään yhden kilometrin päässä lennätintoimistosta.
HMS Najaden (1834)

Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja se laskettiin vesille 8. marraskuuta 1834.
Ari Ahonen

Ura

Ahonen aloitti uransa Jyväskylässä ja 18-vuotiaana hän siirtyi HIFK:hon. Ahonen ehti pelata kolme kautta SM-liigassa, kunnes siirtyi Devilsin organisaatioon, jossa hän pelasi kaikkiaan viisi kautta Devilsin farmijoukkue Albany River Ratsissä saaden vain muutamia ottelukomennuksia NHL:n puolelle. Hän ei pystynyt syrjäyttämään Martin Brodeuria, jota pidettiin yhtenä maailman parhaista maalivahdeista, eikä onnistunut myöskään pääsemään tämän varamieheksi ohi Corey Schwabin tai Scott Clemmensenin. Ahonen sai silti osallistua Devilsin mestaruusjuhliin keväällä 2003 vaikkei häntä tilastoidakaan Stanley Cupin voittajaksi.
Kaudeksi 2006–2007 Ahonen palasi SM-liigaan Espoo Bluesin kokoonpanoon. Bluesissa Ahosesta kaavailtiin ykkösmaalivahtia, mutta Ahonen jäi loistavasti pelanneen Bernd Brücklerin varjoon. Bluesista Ahonen siirtyi kesken kauden Jokereihin ja piti heti ensimmäisessä ottelussa jokeripaidassa nollapelin torjuen 35 kertaa. Jokereissa Ahonen voitti SM-hopeaa. Kauden jälkeen Ahonen siirtyi kahdeksi kaudeksi Elitserien-seura Frölundaan. Ruotsista Ahonen siirtyi huhtikuussa 2009 kahden vuoden sopimuksella KalPaan. SM-liigakaudella 2009–2010 Ahonen pelasi eniten nollapelejä maalivahdeista (6 nollapeliä) yhdessä Juuso Riksmanin kanssa. Ahonen siirtyi kesken kauden 2011–2012 KalPasta KHL:ään, jossa hän pelasi marraskuusta 2011 kevääseen 2013 Metallurg Magnitogorskissa. Ahonen oli joukkueen ykkösvahti  Kaudella 2013–2014 Ahonen edusti KHL:ssä Barys Astanaa ja kaudella 2014–2015 Admiral Vladivostokia.
Kaudeksi 2015–2016 Ahonen palasi takaisin kotimaan sarjaan saaden 2-vuotisen sopimuksen Porin Ässistä. Ahonen pelasi kahden kauden aikana 39 ottelua Ässien maalinsuulla jääden etenkin jälkimmäisellä kaudella Andreas Bernardin varjoon. Sopimuksen umpeuduttua keväällä 2017 sen uusimisesta ei edes keskusteltu. Ahonen oli vailla seuraa lokakuun 2017 alkuun ennen kuin solmi yksivuotisen sopimuksen Tanskaan Herning Blue Foxin riveihin.
Suomi Tietopeli

Pelin kulku

Suomi Tietopelissä vastataan kysymyksiin kuudesta eri aihe-alueesta, jotka ovat historia, kulttuuri, luonnontiede, maantiede, urheilu ja yleistieto. Pelaajat kiertävät pelilaudan reittiä ja vastaavat aina sen aiheiseen kysymykseen, kuin missä ruudussa heidän pelinappulansa on. Tavoitteena on saada pistenappula jokaisesta eri aihealueesta vastaamalla oikein ja tämän jälkeen päästä maaliin ensimmäisenä.
Pelistä on olemassa myös toinen versio, jossa pelaaja heittää kahta noppaa, joissa on kuuden eri aihealueen värit. Jos nopista tulee samat aiheet, pelaajalta kysytään sen alueen kysymys. Jos taas nopista tulee eri aiheet, saa pelaaja valita kumman kysymyksen ottaa. Kun pelaaja vastaa kysymykseen oikein, hän saa ruksittaa kyseisen aihealueen ruudun omasta pyramistaan. Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensin omasta pyramidistaan yhden sivun täyteen (viisi ruutua, joista kaikki eri aihealueita).

Suomi Tietopeli Junior

Suomi Tietopeli Junior on lapsille suunnattu versio alkuperäisestä Suomi Tietopelistä. Siinä on helpommat kysymykset, jotka on suunnattu yli 8-vuotiaille. Kaikki kysymykset käsittelevät Suomea ja ne on jaettu kuuteen eri aihealueeseen. Peli sisältää yhteensä 1 500 kysymystä, kuvakortteja sekä monivalintakysymyksiä.
Lophopyxidaceae

Tuntomerkit

Laji on liaani, joka kiipeilee lehikärhien avulla. Varren sekundaarinen paksuuskasvu on anomalinen: jälsi muodostaa nilasolukkoa sisäänpäin (normaalisti koppisiemenisillä ulospäin ja puusolukkoa sisäänpäin). Lehtiasento on kierteinen, lehdet melko vahvasahaisia, sulkasuonisia. Kasvi on yksikotinen: yksineuvoiset kukat sijaitsevat samassa kasviyksilössä. Kukinto on haarautuva ja osakukinnot ovat pienikukkaisia tiheitä ryhmiä. Kukkaperä on ohut, verhiö yhdislehtinen, teriö pieni ja verhiötä lyhyempi. Herttamaiset tai munuaisenmuotoiset mesirauhaset kiinnittyvät terälehtiin. Hedekukissa on yhtä monta hedettä kuin on verholehtiä; ne sijaitsevat kohdakkain. Emikukissa mesirauhaset ovat kasvaneet yhteen, yhdislehtinen sikiäin muodostuu tavallisesti viidestä emilehdestä ja on uurteinen, luotit ovat naskalimaisia. Hedelmä on viisisiipinen samara ja verhiöllinen.

Levinneisyys

Lophopyxis kasvaa Malaijien saaristosta Salomonin ja Karoliinien saarille ulottuvalla alueella.

Luokittelu

Kasvia on aiemmin pidetty kelaskasvien (Celastraceae) yhteyteen kuuluvana.
KAJ (yhtye)

KAJ on suomenruotsalainen musiikki- ja viihderyhmä Pohjanmaan Vöyriltä. Sen teknotyylinen huumorimusiikki perustuu suomenruotsin Vöyrin murteeseen, jota useimpien ruotsinkielistenkin on vaikea ymmärtää.
Yhtyeen kolme jäsentä ovat Kevin Holmström, Axel Åhman ja Jakob Norrgård, joiden etunimistä yhtyeen nimi tulee.
Yhtye perustettiin 2009. Vuonna 2014 heidän laulunsa ”Jåo nåo e ja jåo YOLO ja nåo” valittiin vuoden suomenruotsalaiseksi radiokappaleeksi ja vuonna 2015 heidät valittiin vuoden pohjanmaalaisiksi.
Musiikkiprojektien ja useiden konserttien lisäksi heillä on ollut 24 esityskertaa saanut show Wasa Teaterissa ja 2014 he tekivät joulukalenteriohjelman Yle X3M -radiokanavalle.
Syksyllä 2018 saa ensi-iltansa KAJ-yhtyeen ja Wasa Teaterin yhteistuotantona tekemä musikaali Gambämark, jonka ohjaa teatterin aiempi johtaja Ann-Luise Bertell. Sitä esitetään teatterin remontin vuoksi entisessä elokuvateatteri Ritzissä.
KAJ on julkaissut kolme albumia. Ne on tuottanut vaasalainen Janne Hyöty, joka tunnetaan myös yhtenä Suomen tuotteliaimmista euroviisukarsintakappaleiden säveltäjistä. KAJ:n musiikkivideot ovat saaneet YouTubessa satoja tuhansia katselukertoja.
Toimi Tulikoura

Toimi Tulikoura (vuoteen 1906 Brandstaka) (19. helmikuuta 1905 Vehkalahti – 30. heinäkuuta 1983 Kuopio) oli lakimies ja urheilujohtaja.
Toimi Tulikoura suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1931 ja sai varatuomarin arvon 1934. Hän teki pitkän uran Suomen oikeuslaitoksen palveluksessa. Hänen ensimmäiset toimensa olivat Salmin kihlakunnan henkikirjoittajana 1933–1935 ja Pirkkalan kihlakunnan henkikirjoittajana 1934–1944. Sen jälkeen hän siirtyi Kuopioon toimien Kuopion lääninhallituksen nuorempana lääninsihteerinä 1944–1947, Itä-Suomen hovioikeuden notaarina 1947–1949, viskaalina 1949–1951, kanneviskaalina 1951–1952, asessorina 1952–1957 ja hovioikeudenneuvoksena 1957–1970.
Tulikouran urheilujohtajaura alkoi 1940-luvun lopulla ensin Pohjois-Savon piirissä. Suomen Urheiluliiton hallituksessa hän toimi 1949–1964, varapuheenjohtajana 1955–1963 ja puheenjohtajana 1964, liittovaltuuston puheenjohtajana 1965–1968. Kansainvälisen Yleisurheiluliiton IAAF:n hallituksen jäsenenä Tulikoura toimi 1964–1968 ja Suomen Olympiakomitean hallituksen varapuheenjohtajana 1964–1965.
Tulikoura oli 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa usein Suomen edustusjoukkueiden johtajana. Hän toimi Suomen olympiajoukkueen yleisurheilun lajijohtajana Rooman kisoissa 1960 ja olympiajoukkueen ylijohtajana Tokiossa 1964, yleisurheilun EM-kisajoukkueen johtajana Bernissä 1954 ja Tukholmassa 1958.
Tulikoura oli nuoruudessaan aktiiviyleisurheilija päälajeinaan pituushyppy, korkeushyppy ja kolmiloikka. Hänen ensimmäiset seuransa olivat Vehkalahden Veikot ja Haminan Tarmo. Siirryttyään opiskelemaan Helsingin yliopistoon hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja, jolloin hän saavutti SM-kultaa kolmiloikassa 1929 ja oli edellisenä vuonna olympiaedustaja Amsterdamin kisoissa sijoittuen viidenneksi ennätystuloksellaan 14,70.
Toimi Tulikouran poika on urheilulääkärinä tunnettu Ilkka Tulikoura. Hänen isänsä oli kansanedustaja Juho Tulikoura, joka teloitettiin punaisten toimesta Kouvolassa 1918.
Toimi Tulikoura palveli jatkosodassa I. pataljoonassa Jalkaväkirykmentti 23:ssa kapteenina 1941 ja 1942 majurina.
Aseveliakseli

Honka-liitto

Merkittävimpiä aseveliakselin ilmentymiä oli Veikko Vennamon kokoama tukirintama presidenttiehdokas Olavi Hongan taakse. Olavi Hongan presidenttiehdokkuutta tuettiin vahvimmin  Kokoomuksessa, SDP:ssä, Kansanpuolueessa, RKP:ssä sekä Vennamon omassa puolueessa, Suomen Pientalonpojissa.

Aseveliakseli Tampereella

Aseveliakselin vaikutus näkyi ehkä selvimmin Tampereella, jonka kunnallispolitiikkaa SDP ja Kokoomus hallitsivat vuoden 1945 kunnallisvaaleista 1980-luvulle. Tamperelaisen aseveliakselin loivat SDP:hen kuulunut kaupunginjohtaja Erkki Lindfors ja Kokoomukseen lukeutunut kaupunginvaltuuston puheenjohtaja, opettaja Lauri Santamäki. Miesten katsottiin tasapainottaneen toisiaan, mikä takasi aseveliakselin menestyksen. Lindfors oli määrätietoinen ja periksiantamaton, ajoittain kovaotteinen ja häikäilemätönkin johtaja, kun taas Santamäki oli rauhallinen ja sovitteleva kunnallispoliitikko, joka mielellään puntaroi vaihtoehtoisia ratkaisumalleja kulloinkin ajankohtaisiin ongelmiin. Aseveliakselin taustatukena oli Tukholmasta Tampereelle vuonna 1956 palannut päätoimittaja Arvo Tuominen.
Erkki Lindforsin kuoltua 1969 hänen "napansa" aseveliakselissa peri uusi kaupunginjohtaja Pekka Paavola. Lopullisesti tamperelaisen aseveliakselin on sanottu murtuneen Tampereen ensimmäisen pormestarin vaalissa syksyllä 2006.
Aseveliakselin aikaansaannoksina pidetään Tampereen yliopistoa, Tampereen teknillistä korkeakoulua, Tampereen jäähallia, Tampereen yliopistollista sairaalaa ja Yleisradion TV2:n studioita Ristimäessä. Välillisesti aseveliakseli vaikutti myös Pirkanmaan nousuun merkittäväksi talousmaakunnaksi.
Nuolikimppu

Nuolikimppu on heraldinen symboli, jossa nuolet on sidottu nauhalla yhteen. Se korostaa yksimielisyyttä: yksi nuoli on helppo katkaista, mutta nuolikimppu on kestävä. Vaakunasymboli tunnetaan sekä Euroopassa että Kiinassa.
Kuningatar Isabella Katolilainen valitsi vaakunansa yhdeksi osaksi nuolikimpun noustessaan Espanjan hallitsijaksi vuonna 1492. Sillä hän halusi korostaa saumatonta yhteistyötä kanssahallitsijansa Ferdinand Katolilaisen. Tunnus on myöhemminkin esiintynyt espanjalaisissa vaakunoissa, esimerkiksi falangistien lipussa. Itävallassa taas sosiaalidemokraatit käyttivät kolmen nuolen kimppua. Suomessa nuolikimppu on Jämsän entisessä kunnanvaakunassa. Siinä nuolikimppu viittaa alueen muinaiseen merkitykseen hämäläisten eränkäynnin kohteena.
Italian demokraattinen sosialistipuolue

Italian demokraattinen sosialistipuolue (Partito Socialista Democratico Italiano, PSDI) oli Italiassa vuosina 1947–1998 toiminut oikeistososiaalidemokraattinen puolue. Sen perustivat Italian sosialistisesta puolueesta (PSI) eronneet jäsenet, jotka eivät hyväksyneet sosialistien yhteistyötä kommunistien kanssa. PSDI oli kylmän sodan aikana Italian kristillisdemokraattien (DC) tärkeä tukipuolue. Puolueen merkittävin johtaja oli Giuseppe Saragat, joka toimi Italian presidenttinä vuosina 1964–1971.

Historia

Vuoden 1947 alussa PSI:n antikommunistiset jäsenet, jotka eivät halunneet jatkaa yhteistyötä kommunistisen puolueen (PCI) kanssa, perustivat oman puolueen nimellä Italian työväen sosialistinen puolue (Partito Socialista dei Lavoratori Italiani, PSLI). Muutamaa kuukautta myöhemmin kristillisdemokraatteja edustanut pääministeri Alcide De Gasperi erotti PCI:n ja PSI:n hallituksestaan, jolloin PSLI jäi tukemaan De Gasperin hallitusta vahvistaen siten sen enemmistöä. Puolue otti vuonna 1952 nimekseen Italian demokraattinen sosialistipuolue samalla kun siihen liittyi eräitä muita PSI:n ulkopuolisia sosialistiryhmiä. PSDI osallistui vuodesta 1954 alkaen kristillisdemokraattien johtamiin keskustahallituksiin. Puolue kannatti joidenkin teollisuudenalojen kansallistamista, mutta sijoittui lähinnä poliittiseen keskustaan ja saattoi siten osallistua hyvin moniin koalitiohallituksiin seuraavina vuosikymmeninä.
PSDI oli mukana Italian hallituksessa vuosina 1947–1951, 1954–1957, 1958–1959, 1962–1963, 1963–1968, 1968–1969, 1970–1972, 1972–1974, 1979–1987 sekä 1987–1994. Puolueen vaa’ankieliasema tarjosi sille kokoaan vahvemman aseman, vaikka sen kannatus 1950–1970-lukujen vaaleissa oli pääosin vain 4–5 prosenttia.
Sosialistinen puolue lopetti 1950-luvun puolivälissä yhteistyön kommunistien kanssa, minkä jälkeen sen linja läheni PSDI:tä, ja vuodesta 1963 alkaen myös PSI osallistui kristillisdemokraattien johtamiin hallituksiin. PSI ja PSDI yhdistettiin lokakuussa 1966, mutta liitto jäi lyhytikäiseksi. Kommunistien menestyttyä vuoden 1968 vaaleissa nousi esiin kysymys kommunistien mahdollisesta osallistumisesta tulevaan hallitukseen. PSDI:n entiset jäsenet eivät edelleenkään hyväksyneet yhteistyötä kommunistien kanssa ja erosivat siksi uudelleen PSI:stä heinäkuussa 1969 muodostaen Yhtenäisen sosialistipuolueen (PSU), joka otti seuraavana vuonna käyttöön PSDI:n vanhan nimen. PSDI säilyi 1980-luvulle saakka suhteellisen pienestä koostaan huolimatta vaikutusvaltaisena puolueena, joka piti usein hallussaan merkittäviä asemia Italian hallituksessa.
Monien muiden Italian puolueiden tavoin myös PSDI kärsi vuonna 1992 paljastuneessa tangentopoli-korruptioskandaalissa, joka johti puolueen kannatuksen romahtamiseen. Suuri osa puolueen johtajista siirtyi 1994 muihin puolueisiin. PSDI liittyi vuonna 1998 PSI:n seuraajapuolueen SI:n kanssa Italian demokraattisiin sosialisteihin (SDI). PSDI perustettiin uudelleen alkuperäisellä nimellään vuonna 2004, mutta sen kannatus on jäänyt mitättömän pieneksi.
Kyle Orton

NFL-ura

Chicago Bears varasi Purduen yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Ortonin vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden neljännellä kierroksella. Hän pelasi Chicagossa neljän kauden ajan, joista viimeisen aloittavana pelinrakentajana. Kauden jälkeen Orton kaupattiin Denver Broncosin joukkueeseen, josta toiseen suuntaan tuli muun muassa Broncosin entinen ykköspelinrakentaja Jay Cutler.
Kahden seuraavan kauden ajan Orton oli Broncosin kiistaton ykköspelinrakentaja. Taustalla kuitenkin Broncosin vuoden 2010 ykköskierroksen varaus Tim Tebow alkoi nousta yhä enemmän esille, ja menestyksen karttaessa seuraa myös fanit alkoivat vähitellen kallistua Tebow'n puolelle. Orton aloitti vielä kauden viisi ensimmäistä peliä, mutta heikkojen tulosten jälkeen Tebow nousi Broncosin aloittajaksi, ja lopulta johdatti joukkueen pudotuspelien toiselle kierrokselle saakka. Orton kuitenkin oli jo siirtynyt kesken kauden divisioonavastustaja Kansas City Chiefsin riveihin, loukkaantuneen Matt Casselin korvaajaksi.
Maaliskuussa 2012 Orton teki vapaana pelaajana sopimuksen Dallas Cowboysin kanssa, jossa hän on lähtökohtaisesti kakkospelinrakentaja pitkäaikaisen aloittajan Tony Romon takana. Orton edusti kaksi kautta Cowboysin organisaatiota, joiden aikana hän pelasi kolme ottelua Romon ollessa loukkaantuneena.
Kaudeksi 2014 Orton teki yksivuotisen sopimuksen Buffalo Billsin kanssa. Orton syrjäytti kauden aikana E. J. Manuelin ja pelasi 12 ottelua. Bills ei päässyt pudotuspeleihin. Kauden päätteeksi Orton ilmoitti päättävänsä pelaajauransa.
Kuolema tulee kahdesti

Juoni

Klaustrofobinen näyttelijä Jack Scully (Craig Wasson) löytää tyttöystävänsä toisen miehen kanssa ja joutuu etsimään uuden asunnon. Näyttelijäkolleega Samin (Gregg Henry) ystävä tarvitsee talonvahtia ja Jack ottaa tehtävän vastaan. Sam myös näyttää suosikkinaapurinsa Gloria Revellen, jolla on tapana stripata avoimessa ikkunassa joka ilta. Jack kiinnostuu naisesta. Hän seuraa Revelleä ja yrittää ottaa kiinni varkaan, joka varastaa naisen lompakon. Tämä epäonnistuu koska klaustrofobinen Jack ei pysty menemään tunneliin. Myöhemmin Jack näkee ikkunasta lompakon varastaneen miehen murhaavan naisen ja epäonnistuu pelatusyrityksessä. Poliisi ei ole kiinnostunut tapauksesta vaan pitää sitä epäonnistuneena murtoyrityksenä.
Unettomuudesta kärsivä Jack näkee aikuisviihdekanavalla elokuvan, jossa Holly Body (Melanie Griffith) tanssii täsmälleen samalla tavalla kuin hänen ikkunasta näkemänsä naapuri. Tällöin Jack tietää, ettei kaikki ole kohdallaan ja lähtee itse selvittämään tapausta ilman poliisia.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Helsingin Sanomien tv-sivun esittelyssä 1992 Mikael Fränti kehuu Craig Wassonin roolityötä ja De Palman etenemistä Hitchcockin jäljittelemisestä ”itsensä tutkailuun Hitchcockia jäljittelemässä”.
Tevänninjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 60 hehtaaria, se on 2,1 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,2 metriä mpy.