google/wiki40b huggingface dataset:
Vuoden 2013 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2013 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2013.
Kausi oli hiljaisin miesmuistiin: hurrikaaneja on ollut viimeksi näin vähän vuonna 1982. Trooppisia myrskyjä havaittiin vain 13, ja niistä vain kaksi kasvoi hurrikaaneiksi: Humberto ja Ingrid. Kumpikaan niistä ei noussut voimaakkaaksi hurrikaaniksi, jonka rajana NOAA pitää Saffir-Simpsonin 3. luokkaa.
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta ja se on silti aktiivinen yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Trooppista matalapainetta sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos sen tuulennopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuulennopeus ylittää 33 m/s.
Trooppisten myrskyjen ja hurrikaanien nimet tiedettiin jo ennalta, sillä ne poimittiin listalta: Andrea, Barry, Chantal, Dorian, Erin, Fernand, Gabrielle, Humberto, Ingrid, Jerry, Karen ja Lorenzo. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu kirjaimet Q, U, X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein, joten nyt käytettiin samoja nimiä kuin 2007. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai jotenkin muuten huomattavien myrskyjen nimet on "jäädytetty", kuten kuuluisien joukkuepelaajien pelinumerot. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...).

Myrskyt

Kauden aloitti trooppinen myrsky Andrea, joka aiheutti kaatosateita ja tulvia Kuubassa ja Floridassa 5.-7. kesäkuuta. Noin tuhat ihmistä joutui lähtemään kodeistaan evakkoon.
Toinen trooppinen myrsky Barry jäi lyhytikäiseksi: se laantui 20. kesäkuuta.
Kauden ainoat hurrikaanit olivat Humberto (8.-19. syyskuuta) ja Ingrid (12. - 17. syyskuuta). Molemmat jäivät heikoimpaan eli 1. luokkaan. Humberto kehittyi kaukana Atlantin itäosassa. Ingrid kehittyi joitakin päiviä myöhemmin ja aiheutti hurrikaanivaroituksen Meksikossa. Kummallakin tuulennopeus oli suurimmillaan noin 38 m/s.
Arnold Brescialainen

Arnold Brescialainen (1090-1155) oli italialainen munkki. Hän vastusti kirkon valtaa maallisissa asioissa ja vaati paluuta "apostolienaikaiseen köyhyyteen". Hän oli jonkin aikaa korkeassa asemassa vuonna 1147 perustetussa Rooman tasavallassa.  Sittemmin paavi poltatti hänet roviolla.
Brian Hallisay

Tausta

Hallisay syntyi Washingtonissa ja valmistui Cornell Universitystä vuonna 2000. Hän työskenteli Wall Streetillä ennen kuin muutti Los Angelesiin näyttelijänuran perässä.

Ura

Hallisay debytoi televisiosarjassa The Inside vuonna 2005. Ensimmäinen merkittävä rooli hänellä oli The CW:n lyhytikäisessä draamasarjassa Rahaa ja rakkautta (Privileged). Hän teki lisäksi vierailevia rooleja sarjoihin, kuten Strong Medicine – kovaa lääkettä, Ilman johtolankaa ja C.S.I. New York.
Vuonna 2006 Hallisay oli Paris Hiltonin vastanäyttelijänä elokuvassa Bottoms Up.

Yksityiselämä

Vuonna 2012 Hallisay tapasi näyttelijä Jennifer Love Hewittin, kun molemmat esiintyivät televisiosarjassa The Client List. Pari avioitui vuonna 2013 ja heille syntyi tytär samana vuonna. Vuonna 2015 he saivat pojan.
Tadeusz Mazowiecki

Elämä

Mazowiecki oli lähtöisin puolalaisesta aatelisperheestä. Vuosina 1945–1955 hän oli katolis-kommunistisen PAX-liikkeen jäsen, mistä hänet kuitenkin erotettiin sisäisten ristiriitojen vuoksi. Samaan aikaan 1953–1955 hän oli myös katolisen Wrocławski Tygodnik Katolicki -lehden päätoimittaja. Tämän jälkeen vuonna 1957 hän oli yksi Puolan katolisen intelligentsiaklubin perustajista, ja vuonna 1958 Mazowiecki perusti kuukausittaisen Wiez-lehden, jonka päätoimittajana hän myös toimi. Vuosina 1961–1972 hän oli Puolan parlamentissa (Sejm) Katolisen puolueen kansanedustajana.
Puolan vuoden 1970 protestien jälkeen Mazowiecki perusti komitean selvittämään verilöylyn syylliset, ja kun häntä vuonna 1976 kiellettiin osallistumasta parlamenttivaaleihin, hän liittyi oppositioon. Vuodesta 1981 Mazowiecki oli Solidaarisuus-liikkeen viikoittaisen aikakauslehden (Tygodnik Solidarność) päätoimittaja ja saman vuoden joulukuussa hänet pidätettiin ja vangittiin. Mazowiecki vapautettiin 23. joulukuuta 1982. 
Vuonna 1987 Mazowiecki vietti vuoden ulkomailla, minä aikana hän oli yhteydessä poliitikkojen ja ammattiyhdistysten edustajien kanssa. Puolaan palattuaan hän oli aktiivinen kommunistisen Puolan hallituksen ja Solidaarisuus-liikkeen välillä sovitun ns. Puolan pyöreän pöydän sopimuksen järjestelyissä. Tämän sopimuksen myötä suurimmalta osin vapaat vaalit pystyttiin järjestämään 4. kesäkuuta 1989, joissa Solidaarisuus-liike nousi historialliseen voittoon. 17. elokuuta 1989 Puolan valtionpäämies Wojciech Jaruzelski suostui Lech Wałęsan pyyntöön nimittää Puolan seuraava pääministeri Solidaarisuus-liikkeen piiristä. Wałęsa valitsi kandidaatiksi Mazowieckin ja 21. elokuuta 1989 Jaruzelski nimitti hänet pääministerikandidaatiksi. Kolme päivää myöhemmin Sejmin äänestettyä Mazowieckistä tuli Puolan ensimmäinen ei-kommunistinen pääministeri moniin vuosikymmeniin.
FS Requin (1885)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1920.
Tiaistangara

Koko ja ulkonäkö

Tiaistangara on kooltaan noin 13 cm. Ruumiinrakenteeltaan tiaistangara on tiaismaisen pyöreähkö ja tukeva. Pää on musta lukuun ottamatta niskaan ulottuvaa valkeaa silmäkulmajuovaa. Tiaistangaran kurkku on harmahtava. Selästään laji on oliivinvihreä. Rinta on oliivinvärinen ja muuttuu vatsassa väritykseltään valkoiseksi. Mustaposkikerttuli (Basileuterus melanogenys) muistuttaa ulkonäöltään tiaistangaraa, mutta eroaa kastanjanruskean päälakensa perusteella. Lajin voi sekoittaa myös sammaltangaraan (Chlorospingus ophthalmicus).

Levinneisyys ja elinympäristö

Tiaistangaraa tavataan Costa Rican ja Panaman länsirannikon vuoristosta. Linnun elinympäristöä ovat vuoristojen sademetsät ja kosteat metsät sekä metsien reunat ja aukiot. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä yli 2 100 metrin korkeudella meren pinnasta, mutta levinneisyysalueen itäosissa tiaistangaraa on tavattu matalammalla kasvavistakin metsistä.
Tiaistangarat liikkuvat usein sekaparvissa yhdessä sammaltangaroiden ja punaorneerojen (Margarornis rubiginosus) kanssa. Linnun ravintoa ovat hedelmät ja marjat, erityisesti kanervakasvien ja herukkojen marjat. Lisäksi laji voi syödä myös hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Tuija Välipakka

Tuija Välipakka on vuonna 1967 Hämeenlinnassa syntynyt tamperelainen kirjailija. Hänen tuotantoaan ovat runokokoelma Lasimorsian (Gummerus 2003), romaani Härkätanssija (Gummerus 2004), romaani Maailman vahvin tyttö (Gummerus, 2007)
sekä Ajatus Kirjojen julkaisema teos Sata tapaa tappaa sielu: Narsismin uhrit kertovat (2007).
Tuija Välipakka on kirjoittanut lastenrunoja TV1:n Lastenohjelmien vuonna 1998 esittämään sarjaan Runokynä (toim. Laura Lilja-Haataja).
Tuija Välipakan puoliso on lastenkirurgian erikoislääkäri Jarmo Välipakka, ja heillä on kolme tytärtä. Tuija Välipakan eno on iskelmäsanoittaja ja levytuottaja Vexi Salmi.
Ferhat Abbas

Frehat Abbas (arab. فرحات عباس‎‎‎, Farḥāt ʿAbbās; 24. lokakuuta 1899 – 23. joulukuuta 1985) oli algerialainen poliitikko, joka toimi lyhyen aikaa maansa presidenttinä itsenäistymisen aikana vuonna 1962.
Apteekkarina toiminut Abbas oli aluksi ”assimilationisti”, joka kannatti maansa säilymistä Ranskan osana, kunhan algerialaiset saisivat samat oikeudet kuin ranskalaiset. Hän pettyi toiveissaan ja muuttui nationalistiksi 1943, ja oli muodostamassa itsenäisyyspuoluetta vuonna 1946.
Algerian itsenäisyyssota jatkui kahdeksan vuotta, 1954–1962, ja johti itsenäistymiseen syyskuussa 1962. Abbas oli FLN:n johtohahmoja ja väliaikaishallituksen pääministeri vuodesta 1958.
Itsenäisyyden ensimmäisen vuoden ajan Abbas oli Algerian presidentti. Hän erosi syyskuussa 1963 protestina maan ajamiselle yksipuoluejärjestelmään ja häntä seurasi virassa Ben Bella. Hän oli kotiarestissa 1964–1965 ja uudelleen 1976–1979.
Abbas on julkaissut sarjan esseitä, joissa hän kuvaa poliittisia näkemyksiään.
ThinkPad

ThinkPad on alun perin IBM:n valmistama ja markkinoima kannettavien tietokoneiden sarja. Vuonna 2005 IBM myi kuluttaja-PC-valmistuksensa kiinalaiselle Lenovolle.
ThinkPadeissä on perinteisesti ollut TrackPoint-tappihiiri. Useimmat mallit ovat mustan värisiä, mutta joitakin malleja on saatavilla muun muassa punaisen ja sinisen värisenä. 
ThinkPadin nimi tuli nahkaisista taskumuistikirjoista, joita jaetaan kaikille IBM:n työntekijöille. Niiden kannessa oli yhtiön motto, eli "Think" (ajattele). IBM:n nimitiimi alusta lähtien vastusti nimeä, sillä siihen asti kaikki IBM-tietokoneet oli tunnettu mallinumeroilla nimien sijaan, mutta vaihtoi mielipidettä kun huomattiin miten tunnetuksi ThinkPad tuli mediassa. Suunnittelutyön ensimmäisille ThinkPadeille teki IBM:n japanilainen Yamato-suunnittelukeskus. ThinkPadien puhtaat mustat linjat on ilmeisesti otettu perinteisestä japanilaisesta shoukadou bentou -lounaslaatikosta.
Libretto

Libretto [liˈbretto] (ital. libretto ’pieni kirja, kirjanen’) on laajamittaisen laulumusiikkiteoksen, kuten oopperan, operetin, oratorion tai passion teksti. Libretto sisältää sekä lauluosuuksien sanat että mahdolliset resitatiivit ja puhutut vuorosanat. Libretoksi kutsutaan myös baletin tai tanssiteoksen juonimateriaalin sisältävää käsikirjoitusta.
Libretto voi olla kokonaan alkuperäisteos tai se voi pohjautua esimerkiksi tunnettuun näytelmään tai romaaniin. Passioiden teksti pohjautuu jonkin evankeliumin tekstiin Jeesuksen viimeisistä päivistä, vaikka librettoon yleensä on lisätty myös uutta aineistoa.
Libreton kirjoittajaa kutsutaan nimellä libretisti, joka tarkoittaa siis sekä käsikirjoittajaa että sanoittajaa.
Alli Grönroos

Alli Grönroos (s. 18. lokakuuta 1930 Nokia) on ruotsinsuomalainen runoilija. Hän on asunut Ruotsissa vuodesta 1956 lähtien ja asuu nykyisin Malmössä. Grönroos on ollut tehdas- ja konttorityössä. Hän on käynyt kansakoulun ja opiskellut kieliä kirjeopistossa. Grönroos on julkaissut neljä runokokoelmaa ja lisäksi hänen runojaan on julkaistu antologioissa ja Liekki-lehdessä.
Anu ja Antti

Anu ja Antti (holl. Suske en Wiske) on belgialaisen Willy Vandersteenin luoma sarjakuva. Sarjakuvan ensimmäiset jaksot julkaistiin vuonna 1945 lehdessä De Nieuwe Gids ja sarjakuvan suosio jatkuu yhä Hollannissa ja flaaminkielisessä Belgiassa.
Sarjakuvassa pääosissa seikkailevat teini-ikäiset Anu ja Antti sekä heidän apunaan temperamenttinen Sanelma-täti, yksinkertainen mutta hyväsydäminen Koikkalainen, väkivahva ja oikeudenmukainen Jeremias ja kekseliäs tiedemies professori Tietonen.
Levajärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 16,0 hehtaaria ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 2,1 kilometriä pitkä Levaoja. Järveen laskee useita pelto- ja metsäojia. Pisin niistä on Häyhtiönmaanoja, joka virtaa järvelle kaakosta Häyhtiönmaan kylältä. Idästä laskeva oja on läheisen Keijärven laskuoja. Keijärven pohjoispuolelta on ohjattu Hämeensuon vedet Levajärveen Keijärven laskuojaa myöten.
Järven rantaviiva on 2,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin hiekka- ja savipitoista maata. Järvi sijaitsee keskellä peltoaukeaa ja keskeltä sen poikki kulkee hiekkaharju. Harju muodostaa veteen kaksi niemeä vastakkaisille rannoille. Järven koillisranta rajautuu metsään. Rannan läheisyydessä on kolme tilaa, mutta ei loma-asuntoja.
Levajärvi on varsin matala ja umpeenkasvanut vesistö. Järven yleisilme on muuttunut voimakkaasti 1950-luvun ajoista, jolloin järven pintaa laskettiin 20-30 senttimetriä. Suurimman muutoksen on aiheuttanut vuonna 1996 toteutettu Häyhtiönojan perkaus, jonka tavoite oli kuivattaa järven eteläpuoliset viljelysalueet paremmin. Kuivatus vaati syvempiä ojia, jolloin Häyhtiönoja jouduttiin kierrättämään ohi Levajärven, sillä järven pinta olisi ollut muuten ojan pintaa korkeammalla, mikä olisi johtanut järven nopeaan kuivumiseen.
Ojajärjestelyjen takia Levajärven valuma-alue on hyvin pieni, vain 255 hehtaaria, kun se oli peräti 1 628 hehtaaria vuosina 1996–2012, jolloin vesi virtasi järveen Häyhtiönojaa pitkin.

Luonto

Harjusta on otettu hiekkaa ja sen jäljiltä järven välittömässä läheisyydessä on useita hiekkakuoppia, joista seitsemässä on pysyvästi vettä. Järvi on hieman rehevöitynyt ja ruohottunut niillä rannoilla, jossa on myös umpeen kasvun myötä syntynyt vähän avosuota. Hiekkaharjun niemessä on lähde ja lintutorni. Kyläläiset käyvät hiekkakuopissa uimassa.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven ympäristössä oli laaja suo, joka on kuivatettu pelloksi. Järven rantaviiva on muuttunut kovasti, joten kuivattamisen yhteydessä myös järven vedenpinnan korkeutta on laskettu. Tämä tapahtui vuoden 1927 jälkeen, kun kullaalainen Paavo Lähteenlahti ryhmineen haki lupaa laskea ja perata järven.
Savon Työmies (1906–1918)

Savon Työmies (vuosina 1914–1917 Sanantuoja) oli Kuopiossa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Lehti perustettiin suurlakkoa seuranneella SDP:n nousukaudella. Sitä julkaisseen osuuskunnan suurimpia osakkaita olivat Kuopion ja Varkauden työväenyhdistykset. Lehden kirjoittelu oli värikästä ja jyrkkää, ja vuonna 1908 sen toimittaja sai kahdeksan kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta. Viranomaiset lakkauttivat Savon Työmiehen ensimmäisen maailmansodan puhjettua, mutta keväällä 1915 sen tilalla alettiin julkaista uutta Sanantuoja-nimistä lehteä. Alkuperäisen nimensä lehti sai takaisin helmikuun vallankumouksen jälkeen, jolloin se oli Kuopion suurin sanomalehti. Sisällissodan aiheuttaman lakkauttamisen jälkeen sen tilalla alkoi ilmestyä SDP:n vasemmistosiipeä ja Suomen sosialistista työvänpuoluetta edustanut Savon Kansa. Savon Työmiehen nimellä julkaistiin myöhemmin myös sosiaalidemokraattisia maakuntalehtiä.
Savon Työmies ilmestyi aluksi kolmesti ja vuodesta 1917 lähtien kuudesti viikossa. Vuosina 1917–1918 sen rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Levikki oli aluksi 5 000 kappaleen tuntumassa, mutta nousi vuonna 1917 15 500 kappaleeseen. Päätoimittajina työskentelivät Antti Mäkelin (1906–1907), Johan Arvid Mustonen (1907), Kalle Hämäläinen (1907–1911), Otto Piisinen (1911–1914), Taavi Tainio (1917–1918) ja vastaavana toimittajana Edvard Halonen (1917–1918).
Max Görtz

Seuraura

Görtz on Frosta HC:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa lähinnä Malmö Redhawksissa, josta Görtz siirtyi Färjestad BK:n J20-junioreihin kaudeksi 2011–2012. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran Elitserien-joukkueessa, jossa Görtz teki 18 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 16. marraskuuta 2011 vieraissa Djurgårdens IF:ää vastaan. Görtz keräsi ottelusta teholukeman -1. Elitserien-uransa avausmaalin hän teki 24. marraskuuta 2011 ylivoimalla Växjö Lakers HC:tä vastaan.
Nashville Predators varasi Görtzin kuudennella kierroksella 172. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Ensimmäisellä kokonaisella Elitserien-kaudellaan 2012–2013 hän teki 50 runkosarjaottelussa tehot 9+6=15 ja yhdeksässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Görtz vahvisti kevätkaudella myös Färjestadin J20-junioreita, joissa hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. Kesken kauden 2013–2014, joulukuussa 2013 Görtz siirtyi Färjestadista suuremman peliajan perässä Frölunda HC:hen kevääseen 2016 asti ulottuvalla sopimuksella. Hän oli kevään 2014 pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5.
Kesäkuussa 2014 Görtz teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Kauden 2014–2015 hän pelasi vielä lainalla Frölunda HC:ssa, jossa Görtz teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 14+14=28. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Görtz voitti kauden aikana Mestarien liigan hopeaa. Kauden 2015–2016 hän aloitti taas Admiralsin vahvuudessa. Hörtz pelasi siellä lähes koko kauden tehden 72 runkosarjaottelussa tehot 18+29=47 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän oli runkosarjassa joukkueen toiseksi paras pistemies Kevin Fialan jälkeen. Görtz valittiin AHL:n joulukuun 2015 kuukauden pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa. Kauden 2016–2017 Görtz aloitti taas Milwaukee Admiralsin AHL-joukkueessa. Tammikuussa 2017 Predators kauppasi hänet Anaheim Ducksiin vaihdossa Andrew O’Brieniin. Görtz pelasi loppukauden AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuudessa.
Görtz palasi kaudeksi 2017–2018 kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Malmö Redhawksiin. Hän jakoi Mestarien liigassa kolmella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa.

Muuta

Görtzin isä Leif on entinen alempien sarjojen jääkiekkoilija.
Maria Alice

Maria Alice (s. 1971, Sal) on kapverdeläinen maailmanmusiikkilaulajatar. Hän aloitti laulamisen vuonna 1985. Vuonna 1991 hän muutti Portugaliin, jossa aloitti uransa. Alice on esiintynyt muun muassa Alankomaissa ja Ranskassa.
Shoegazing

Tyyli ja alkuperä

Shoegazingille tyypillisiä seikkoja ovat särötetyt kitaraäänet (joskin myös puhtaampia ääniä käytetään runsaasti), borduna-tyyliset riffit ja "wall of sound" -tyylinen äänivalli, jossa kaikki instrumentit sulautuvat toisiinsa, pyrkien luomaan yhtenäisen äänimaiseman.
Laulu ei monista muista pop- ja rockmusiikin genreistä poiketen ole korostuneessa asemassa, vaan toimii ikään kuin instrumenttina muiden joukossa. Yleensä se on silti selkeästi melodista. Lead-kitaramelodioita käytetään jonkun verran, mutta ne eivät ole kovin suuressa asemassa. Monissa shoegazingin vaikutteina toimineissa tyylisuunnissa käytetään rumpukonetta, mutta shoegazing-yhtyeissä on useimmiten oikea rumpali.
Ensimmäisen kerran termiä shoegaze käytti Sounds-lehden arvostelija kommentoidessaan tuolloin uuden Moose-yhtyeen esiintymistä; yhtyeen laulaja Russel Yates luki kappaleiden sanoitukset esiintymislavan lattiaan teipatusta lapusta. Toinen musiikkilehti NME otti sittemmin termin vakituiseen käyttöön viitaten sillä shoegazing-yhtyeiden kitaristien taipumukseen keskittyä säätämään lattialla olevia efektilaitteitaan kappaleiden aikana.

Vaikutteet

Tyylisuunnan edelläkävijöiksi nimetään useimmiten Cocteau Twins, The Jesus and Mary Chain ja My Bloody Valentine - tosin näidenkin yhtyeiden musiikkia on jälkeenpäin kutsuttu shoegazingiksi.
Ensimmäiset shoegaze-yhtyeet (kuten Chapterhouse, Lush, Moose, Ride ja Slowdive) ottivat suurissa määrin vaikutteita etenkin My Bloody Valentinelta. Muut tyylisuunnan edustajat ovat nimenneet vaikutteikseen muun muassa The Velvet Undergroundin, Sonic Youthin, Hüsker Dün, Spacemenin, The Chameleonsin, The Curen, Bauhausin Galaxie 500:n, ja The Smithsin.
2000-luvulla shoegazingia edustavat esimerkiksi Autumn's Grey Solace ja Asobi Seksu.
Matti Pulli

Matti Johannes Pulli (8. syyskuuta 1933 Terijoki – 24. syyskuuta 2016 Jyväskylä) oli suomalainen mäkihyppyvalmentaja. Hän valmensi muiden muassa Matti Nykästä. 
Pulli valittiin Vuoden valmentajaksi 1982. Hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000 ja Pro Urheilu -mitalin vuonna 2007. Hän on Suomen Hiihtoliiton kunniajäsen. Vuonna 2009 Pulli sai Hiihtoliiton Hannu Koskivuori -mitalin.
Pulli pelasi pesäpalloa HoNsUssa viisi kautta, muun muassa SM-sarjassa 1957, jolloin oli lyöjätilastossa kymmenes. Koripallossa hän voitti nuorten Suomen-mestaruuden 1951.
Matti Pullin elämäkerta Voittohyppy ilmestyi vuonna 1999 Antero Kujalan kirjoittamana. Samana vuonna hän oli ehdolla eduskuntaan kokoomuksen ehdokkaana.
Matti Pulli on myös Matti-elokuvassa esiintyvän Nykästä valmentavan Maisterin esikuva.
Pulli sairasti Parkinsonin tautia.
Laajavuoren hyppyrimäistä yksi on nimetty Matti Pullin mukaan.
Joachim Wilhelm Pipping

Joachim Wilhelm (Joakim Vilhelm) Pipping (29. marraskuuta 1818 Turku – 15. helmikuuta 1858 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston kirurgian ja lapsenpäästöopin dosentti vuodesta 1853. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1856. Hän oli Suomessa ensimmäinen narkoosin keksimisen jälkeisen kirurgian edustaja.
Hänen isänsä oli oppihistorioitsija Fredrik Wilhelm Pipping.
Lyda Borelli

Ura

Borelli aloitti 15-vuotiaana Roomassa teatteriuransa, kun hän pääsi Alfred Capus’n näytelmään La veine. Pian tämän jälkeen hän näytteli Gabriele D’Annunzion näytelmässä La figlia di Iorio, jossa esiintyi monia tunnettuja näyttelijöitä, kuten Ruggero Ruggeri, Virginio Talli, Emma Gramatica ja Oreste Calabresi. Borelli oli noussut vuoteen 1905 mennessä Italian tunnetuimmaksi nuoreksi näyttelijäksi. Hän esiintyi teatterissa monissa erilaisissa rooleissa. Hän oli vuonna 1909 ollut Ruggerin rinnalla primadonnana, esiintynyt 1910 Oscar Wilden näytelmän Salome pääosassa ja ollut vaudeville-tyylisessä näytelmässä La presidentessa.
Gloria Films palkkasi Borellin 1913 näyttelemään Mario Caserinin elokuvaan Ma l’amor mio non muore! Borellin ensimmäinen elokuva nosti hänet supertähteyteen. Hänen tyylitelty ja ilmeikäs näyttelemistapa, johon kuuluivat oleellisena osana liioitellut liikkeet ja dramaattiset poseeraukset, johtivat myös neologismiin borelleggiare, joka tarkoitti ”näyttellä kuten Borelli”. Caserinin elokuva oli aloittamassa 1910-luvun italialaisessa mykkäelokuvassa kukoistanutta diivanäyttelijöiden elokuvia.
Torinosta Borelli muutti työskentelemään Roomaan Cines-elokuvayhtöille ja teki seuraavaksi elokuvat La donna nuda (1914), La marzia nuziale (1915) ja La falena (1916). Borellin suosio oli valtava, ja nuoret tytöt alkoivat matkia hänen eleitään. Hän teki kuitenkin lopulta vain kymmenisen elokuvaa ja jätti näyttelemisen kokonaan 1918 mentyään naimisiin ferraralaisen aatelismiehen, kreivi Vittorio Cinin kanssa. Borelli teki vielä vuonna 1918 kaksi sotapropangdaelokuvaa.
Turun uimahalli

Turun uimahalli eli Iskerin uimahalli Turussa on vuonna 1954 valmistunut uimahalli, joka sijaitsee arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelemien Turun ylioppilastalojen yhteydessä Rehtorinpellonkadulla. Bryggman suunnitteli myös uimahallin. Rakennuksen yläkerrassa on liikuntahalli. Halli on Turun ensimmäinen ja Suomen neljänneksi vanhin yleisökäyttöön tarkoitettu sisäuimahalli. Uimahallin rakennustamiskustannukset jakaantuivat Turun yliopiston ylioppilaskunnan, Turun kaupungin ja valtion kesken. Ylioppilastalojen kiinteistöt ovat nykyään Turun ylioppilaskyläsäätiön omistuksessa.
Uimahallissa ei vietetä kesätaukoa. Hallissa on 25 metrin allas ja vain yhdet puku- ja pesutilat, joten miehet ja naiset uivat vuoropäivinä. Alkuaikoina uimahallissa ei saanut käyttää uima-asuja, joiden käyttö on sittemmin sallittu. Kaavaillusta pakosta luovuttiin vielä vuonna 2010. Vuoden 2014 lokakuun viimeisellä viikolla uima-asujen käyttö tuli pakolliseksi, halliyrittäjän mukaan syynä on allastilan kameravalvonta ja se, että hallissa uivat opiskelijat ovat vieroksuneet alastonuinnin sallimista.  
Uimahallia hoitaa yrittäjä. Ensimmäinen hallin vuokraaja Erkki Suvanto hoiti tehtävää vuoteen 1988, hänen jälkeensä hallitoiminnasta on vastasi entinen kymmenottelija Johannes Lahti. Vuodesta 2009 lähtien hallitoiminnasta on vastannut Turun Uimahalli Oy.
Super Mario Kart

Super Mario Kart 2000-luvulla

Vaikkakin Super Mario Kart (lyhyemmin SMK) on julkaistu 1990-luvun alkupuolella, on se säilyttänyt suosionsa lukuisten Super Nintendo -harrastajien parissa. Tästä esimerkkinä mariokart64.com -sivustolla toimiva aktiivinen pelaajajärjestö, jonka toiminta keskityy suurimmaksi osaksi Time Trial -moodissa kisaamiseen ja siinä saavutettujen aikojen toimittamiseen sivustolle. Sivustolta löytyy Time Trial -moodin lisäksi ranking-listat muun muassa Mario Kart Game Boy:lle, eri ajajilla saavutetuille ajoille (nopeimmat ajat tehtäessä Bowserilla tai Donkey Kong JR:llä) sekä erilaisilla tempuilla eli huijauksilla tehdyille ajoille.