google/wiki40b huggingface dataset:
Levykeasema

Levykeasema on magneettisuutta hyväkseen käyttävä massamuistilaite. Levykeasemat olivat 1970–1990-luvuilla yleisesti käytössä tietokoneissa.
Levykeasema lukee ja kirjoittaa levykkeitä ja siten mahdollistaa tiedon siirtämisen pysyvässä muodossa paikasta toiseen ja eri koneiden välillä sekä tiedon säilyttämisen senkin jälkeen kun kone sammutetaan. Tieto tallennetaan levyn pyöriessä levykkeen urille (engl. track) siirtämällä luku-/kirjoituspäätä eri etäisyydelle levykkeen keskustasta. Urien sisältö koostuu sektoreista (engl. sector). Levykkeiden yleisimmät koot ovat 8″ (noin 203 mm), 5,25″ (noin 133 mm) ja 3,5″ (noin 89 mm) aikajärjestyksessä vanhimmasta uusimpaan. Koska 5,25″ levykkeitä on kutsuttu lerpuiksi ja 3,5″ levykkeitä korpuiksi, käytössä ovat olleet myös nimitykset lerppuasema ja korppuasema.
Kotitietokoneissa käytettiin usein omaan koteloonsa asennettuja ulkoisia levykeasemia, jotka muun muassa Commodore 64:ssa kytkettiin koneeseen sarjakaapelilla. Uudemmissa 16/32-bittisissä koneissa kuten Amiga ja muissa saman sukupolven koneissa 3,5″ levykeasema oli vakiovaruste ja usein sijoitettu laitteen sivuun. Samaa järjestelyä käytettiin useissa kannettavissa tietokoneissa. Tornimallisissa PC-koneissa levykeasema asennetaan vapaaseen 3,5 tai 5,25 tuuman laajennuspaikkaan koneen kotelon etuosaan. Jollei laajennuspaikkaa voida käyttää, voidaan käyttää ulkoista levykeasemaa.
Optiset asemat, jotka lukevat ja mahdollisesti myös kirjoittavat CD-, DVD- tai Blu-ray-levyjä, sekä USB-muistit ja muistikortit ovat käytännössä syrjäyttäneet levykeasemat. Myös optiset levyasemat asennetaan levykeasemista periytyviin 5,25 tuuman laajennuspaikkoihin.
Carnevalesca

Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Malazian hallitsijasuvun linnaan neljän eri karnevaalin aikana. Valkoisessa karnevaalissa suvun nuoret nauttivat viattomasti iloisesta juhlasta. Sinisessä karnevaalissa prinssi Luciano ihastuu nuoreen tyttöön. Punaisessa karnevaalissa hän luopuu rakkautensa tähden kruununperillisen osastaan. Mustassa karnevaalissa vallantavoittelijoiden kunnianhimo johtaa verenvuodatukseen.

Tuotanto, teemat ja vastaanotto

Cinesin johtajan Alberto Fassinin ideoiman Carnevalescan oli määrä olla Lyda Borellin taiteellisesti korkeatasoinen suurteos. Symbolisen ja allegorisen elokuvan käsikirjoittajaksi palkattiin Lucio D’Ambra ja ohjaajaksi Amleto Palermi. Musiikin säveltäjäksi kaavailtiin jopa Giacomo Puccinia, mutta lopulta elokuva jäi vaille asianmukaista säestystä.
Elokuvan kerronta perustuu vallitsevan järjestyksen kyseenalaistaviin karnevaaleihin, jotka toimivat kuolevan poliittisen järjestelmän allegoriana. Malazian (italian malizia – ’ilkeys, viekkaus, oveluus’) kuningaskunta on vajonnut petolliseen unimaailmaan, joka heijastuu kuin prisman kautta valkokankaalle surrealistisina näkyinä. Valheiden verkkoon takertuneen päähenkilön sisäinen kamppailu päättyy diivaelokuvalle tyypillisesti henkilökohtaiseen tragediaan.
Aikalaiskritiikki piti elokuvaa liian keinotekoisena ja Borellin näyttelijänsuoritusta vanhanaikaisena ja väsyneenä. Myöhemmin sitä on kuvailtu hienoksi elokuvarunoelmaksi, joka on täynnä yllättäviä vihjeitä ja mieleenpainuvia kuvia. Carnevalesca jäi Borellin viimeiseksi näytelmäelokuvaksi. Hän teki vielä kaksi ensimmäisen maailmansodan propagandaelokuvaa ja meni sen jälkeen naimisiin teollisuusmiehenä tunnetun kreivi Vittorio Cinin kanssa.
Suomessa elokuvaa lienee esitetty alkuvuodesta 1921 nimellä Elämän karnevaali. Lehtimainoksessa sen todettiin olevan lapsilta kielletty.

Restaurointi

Carnevalesca on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1993. Alkuperäisestä 1 755 metrin pituudesta on säilynyt 1 500 metriä. Elokuvan väritys on palautettu Belgian elokuva-arkistossa kehitetyn menetelmän avulla.
Isonauraja

Levinneisyys

Isonauraja elää Australiassa koko itärannikolla aina Cape Yorkin niemimaalta Cape Otwayhin saakka sekä paikoin Lounais-Australiassa. Sitä tavataan myös Tasmaniassa länsisaarineen, sekä Uuden-Seelannin pohjoissaarella.

Elinympäristö

Eukalyptusmetsät ja asutut alueet.

Lisääntyminen

Sukukypsä 1-vuotiaana, mutta ensipesintä vasta vuosien kuluttua. Emo munii 1-5 munaa, joita haudotaan 24-29 vrk.

Ravinto

Hyönteiset kastemadot, hämähäkit, äyriäiset, kalat, sammakot, liskot ja käärmeet.

Uskomuksia

Isonaurajalla on merkittävä osa Australian aboriginaalien myyteissä. Erään tarun mukaan jumalat antoivat yön ja päivän luotuaan lajille aamun valvojan roolin. Isonaurajan tehtävänä oli herättää ihmiset ja eläimet kuuluvalla rämeällä äänellään.
Play (elokuva)

Juoni

Elokuva kuvaa dokumen­taariseen tyyliin ja sivusta­katsojan tavoin maahanmuuttaja­taustaisten varhaisnuorten psykologista peliä, jolla he nöyryyttävät itseään hieman nuorempia ruotsalais­poikia ja varastavat heiltä kännyköitä ja muuta omaisuutta.
Elokuva koostuu pitkistä yksittäisistä kohtauksista yhden iltapäivän aikana. Kolmen vaalean noin kymmenvuotiaan ruotsalaispojan joukko kohtaa mustaihoiset, vähän itseään vanhemmat jengiläiset ostoskeskuksessa. Jengiläiset alkavat väittää, että yhden ruotsalais­pojan puhelin on varastettu hänen veljeltään. Mustat pojat vaativat nuorempia poikia lähtemään mukaansa tapaamaan veljeä lähiöön raitiovaunu­matkan päähän. Jälki­näytöksessä ruotsalaispoikien isät ottavat oikeuden omiin käsiinsä kadulla ja ottavat jengiläis­pojalta pakolla puhelimen takaisin. Miehet joutuvat sanaharkkaan ohikulkevien ruotsalais­naisten kanssa, joiden mielestä miehet käyttäytyvät rasistisesti ja oman käden oikeudella.

Vastaanotto

Play herätti paljon keskustelua ruotsalaismediassa poliittisesti epäkorrektin asetelmansa vuoksi. Sitä syytettiin maahanmuuttajavastaisuudesta ja rasistisuudesta. Kriitikot ottivat elokuvan kuitenkin hyvin vastaan, ja Play sai vuonna 2012 Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon. Se voitti myös Ruotsin elokuvakriitikkoyhdistyksen palkinnon sekä Guldbagge-palkinnot parhaasta ohjauksesta ja kuvauksesta. Kevin Vaz oli Guldbagge-ehdokkaana parhaasta miespääosasta.
Through the Wall (EP)

Kappaleet

Kaikki kappaleet Timo Nikki, Teijo Erkinharju ja Teijo Kettula.
Maastoauto

Katumaasturi

Markkinoilla on myös niin sanottuja katumaastureita, joita ei enää ole tarkoitettu varsinaiseen maastokäyttöön. Myös varsinaisten maastoautovalmistajien mallistossa on katumaastureiksi luokiteltavia malleja.
Katumaastureissa ei yleensä ole alennusvaihdetta jakovaihteistossa eivätkä niiden alustan ominaisuudet (maavara, pyörien joustovarat) vastaa varsinaisia maastoautoja. Yleensä niissä ei ole tasauspyörästön lukkoakaan, minkä seurauksena ristikkäisten pyörien jäädessä esimerkiksi maastoajossa vaille kosketusta maanpintaan, auto pysähtyy paikalleen tasauspyörästön välittäessä moottorin kaiken voiman näille pyörille.
Lil Scrappy

Lil Scrappy (oik. Darryl Kevin Richardson, s. 19. tammikuuta 1984 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-muusikko.
Sherlock Holmes -kaanon

Sherlock Holmes -kaanon sisältää kirjailija Arthur Conan Doylen kirjoittamat neljä Sherlock Holmes -romaania ja 56 novellia.

Kaanonin ulkopuoliset teokset

Virallisen kanonin ulkopuolella on myös joitain Arthur Conan doylen omia lyhytkertomuksia ja Doylen pojan Adrian Conan Doylen kirjoittamia Holmes tarinoita joita ei ole luettu Sherlock Holmes -kaanoniin.

Arthur Conan doyle

Markkinat (The Field Bazaar 1896)

Markkinat on Conan Doylen kirjoittama lyhytkertomus, jonka Doyle kirjoitti Edinburgin yliopiston järjestämää varainkeruu kilpailuun johon kirjailijaa oli erityisesti pyydetty ottamaan osaa. Tohtori Watson saa kertomuksessa samanlaisen pyynnön ja ystävänsä innostuksesta sekä saamasta kirjeestä Sherlock Holmes päättelee kuka se on lähettänyt.
The Story of the Lost Special (1898)

The Story of the Lost Special (suom. Kadonneen junan tapaus) on toinen Doylen kirjoittama lyhytkertomus, joka julkaistiin alunperin Strand Magazinessa. Vaikka Doyle oli vasta vähän aikaa sitten surmannut luomansa salapoliisietsivät Viimeisessä tapauksessa kirjoitti hän tämän kertomuksen, jossa erikoisjuna ja sen harvat matkustajat katoavat mystisesti kahden aseman välillä.
The Story of the Man with the Watches (1898)

The Story of the Man with the Watches (suom. Kellojan kantavan miehen tapaus) on lyhytkertomus, jonka Doyle kirjoitti Strand Magazineen. Kuten kadonneen junan tapaus, tarinan salapoliisi ei esiinny tässäkään nimellä, mutta sen on päätelty parodisoivan Holmesia. Junasta löytyy kuollut mies jolla on kuusi taskukelloa. Tarinan etsivä ehdottaa ratkaisua, mutta se osoittautuu erheelliseksi sillä tämä ei ottanut huomioon kaikkia yksityiskohtia.
Julkaisematon tarina (juonihahmotelma n. 1900)

Hesketh Pearson, joka toimi Arhur Conan Doylen elämänkerturina, löysi tämän kirjoittamia kertomuksia läpikäydessään keskeneräisen juonikaavion Doylen kirjoittamasta Sherlock Holmes -tarinasta. Monet, kuten Peter Haining (The Adventure of the Tall Man), ovat sittemmin yrittäneet saattaa tarinaan loppuun.
Kuinka Watson oppi tempun (How Watson Learned the Trick 1924)

kuinka Watson oppi tempun on toinen Doylen kirjoittamista lyhytkertomuksista, joissa Sherlock Holmes mainitaan nimeltä. Watson yrittää jäljitellä Holmesin taktiikkaa arvatakseen ystävänsä ajatukset, mutta hänen intuitionsa osittautuvat vääriksi. Poiketen muista Sherlock Holmes kertomuksista tarina on kirjoitettu ensimmäisen persoonan sijaan kolmanteen persoonaan mahdollisesti kertomuksen lyhyen pituuden vuoksi.
Alumiinibromidi

Ominaisuudet

Alumiinibromidi on huoneenlämpötilassa värittömiä tai kellertäviä hygroskooppisia kiteitä. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan kidevedellinen heksahydraatti (AlBr₃·6H₂O). Kiinteänä ja nestemäisessä olomuodossa aluminibromidi esiintyy dimeerinä Al₂Br₆ ja monomeerinä AlBr₃ se esiintyy ainoastaan kaasufaasissa. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten bentseeniin ja tolueeniin, mutta reagoi veden kanssa muodostaen alumiinihydroksidia ja vetybromidia. Kuumennettaessa alumiinibromidi voi hajota bromiksi ja alumiinioksidiksi.
M/S Amorella

Käyttöhistoria

Amorellan tilaaja oli Viking Line -konserniin kuuluva SF-Line Ab, joka alkoi liikennöidä Turku–Maarianhamina–Tukholma-reitillä lokakuussa 1988. Laivan oli tarkoitus aloittaa reitillä jo keväällä 1988, mutta laiva valmistui puoli vuotta myöhässä, koska telakka kärsi muun muassa valuuttapulasta eikä saanut hankittua rakennusmateriaaleja. Laivan omistus rekisteröitiin vuonna 1995 Viking Line AB:n nimiin.
Laiva on liikennöinyt koko historiansa ajan vakituisesti linjaa Turun ja Tukholman välillä lukuun ottamatta paria muutaman päivän–viikon mittaista vierailua Helsinki–Maarianhamina–Tukholma-reitillä. Sen pareina ovat aiemmin toimineet M/S Viking Sally, M/S Kalypso, M/S Rosella, M/S Cinderella ja M/S Isabella sekä nykyisin M/S Viking Grace.  
Tammikuussa 2017 Viking Line ilmoitti myyvänsä M/S Amorellan Kiinasta tilattavan arviolta keväällä 2020 valmistuvan aluksen tieltä.
Frenkel-virhe

Frenkel-virhe on atomitason hilassa oleva hilavirhe. Frenkel-virhe sijoittuu joko kationi- tai anionihilaan, jolloin vakanssien määrä on yhtäsuuri kuin saman aineen välisija-atomien määrä, eli virhe muodostuu kun atomi tai ioni siirtyy pois hilasta ja sijoittuu välisijaan. Virhe on nimetty venäläisen fyysikon, Yakov Frenkel:n mukaan.
Metsäsauna

Metsäsaunalla tarkoitetaan savusaunamaista asumusta, joita käytettiin metsä- ja maataloustyöväen sekä kalastajien tilapäisenä asuntona syrjässä vakinaisesta asutuksesta. Käyttötarkoituksen ja sijaintipaikan mukaan metsäsaunaa voidaan nimittää myös niittysaunaksi tai kalasaunaksi.
Joissakin tapauksissa näitä nimityksiä käytetään edelleen myös sellaisista rakennuksista, esimerkiksi vanhojen kalasaunojen seuraajista, joista "sauna"-merkitys on jo täysin hävinnyt.

Metsäsaunojen tarve

Kun perustettiin ja alettiin raivata ulkoniittyä, tai käyttöön vakiintui tietty kaukaisempi metsästys- tai kalastuspaikka, tarvittiin tilapäisasumukseksi laavua pysyvämpi asuinsija. Paikalle rakennettiin tällöin hirsinen metsäsauna, joka kesti laavua paremmin säätä ja antoi talvella paremman suojan.
Maatalousväestön tilapäiskäytön ohella metsäsaunat olivat metsätyöväelle savotta-ajan pääasiallinen asumistapa 1800-luvulla ja 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Metsäsaunan saattoi rakentaa esimerkiksi metsätyömaan kaatoporukka, hevosmies ja kaksi kaatomiestä yhdessä omaksi asuinsijakseen. Metsätyöväen tarpeisiin ne rakennettiin uittoväylien varsiin. Vasta vuonna 1928 tuli voimaan ns. kämppälaki (laki metsä- ja lauttaustyöväen asunnoista), jonka mukaan metsätyöväelle tuli olla paremmat asumukset, savottapirtit.
Aleksis Kivi kertoo kirjassaan Seitsemän veljestä Impivaarassa veljesten isoisän jäljiltä olleesta sysikoijusta, joka saattoi olla hiilenpolttajan asumukseksi rakennettu metsäsauna. Veljekset käyttivät sitä tilapäisasuntona ennen oman uudistalonsa valmistumista.

Rakenne

Metsäsaunat rakennettiin nopeasti ja yleensä paikan päältä saatavista tarvikkeista. Sijoituspaikka valittiin rinteestä, johon rakennus sijoitettiin puolittain maan sisään. Näin osa seinistä muodostui maapenkasta. Maan päällä oli muutama hirsikerta, ja vain alarinteen puoleinen seinä eli oviseinä oli kokonaan hirrestä. Hirsiä ei välttämättä sovitettu toisiinsa veistämällä, vaan ne käytettiin pyöreinä, ja raot tiivistettiin sammalella.
Perustus oli multapenkki, joka eristettiin sisäpuolelta sammalella, ja ulkopuolelle ladottiin luonnonkivistä sokkeli. Sokkeliin jätettiin tuuletusaukkoja, joista johti puinen tuuletushormi multapenkin läpi. Kylmäksi ajaksi tuuletusaukot suljettiin, muulloin ilman annettiin kiertää perustuksessa.
Saunassa oli harjakatto, jonka kohdalla, keskikäytävällä, oli asumuksen korkein kohta. Ainoastaan siinä saavutettiin seisomakorkeus.
Saunan yhdessä nurkassa oli tulisijana luonnonkivistä ladottu kiuas. Seiniä kiersivät istuin- ja makuusijat eli ritsit, jotka muodostuivat maapenkistä. Maapenkin katteena oli vitsas- ja havukerroksia, ja niiden päällä saattoi olla huopia.

Muut rakennukset metsäsaunan yhteydessä

Ruoanlaittoa varten rakennettiin erillinen kota, jossa oli keskiliesi. Lisäksi saattoi olla maauuni leivän paistamista varten.
Euroopan unionin perusoikeuskirja

Euroopan unionin perusoikeuskirja, usein lyhyesti vain perusoikeuskirja, on asiakirja, jossa määritellään Euroopan unionin tasolla pätevät perusoikeudet. Perusoikeuskirjassa nämä oikeudet on ensimmäistä kertaa määritelty laajasti ja ymmärrettävästi. Perusoikeuskirja julkaistiin jo vuonna 2000 Nizzan hallitusten välisessä konferenssissa ja uudestaan hieman muokattuna vuonna 2007, mutta tuolloin se ei vielä ollut oikeudellisesti sitova. Lissabonin sopimus sisältää kuitenkin sitovan viittauksen perusoikeuskirjaan, joten vastedes se pätee koko EU:ssa lukuun ottamatta Isoa-Britanniaa, Puolaa ja Tšekkiä, jotka neuvottelivat siihen poikkeuksen.
Perusoikeuskirjan määräykset velvoittavat myös jäsenvaltioita silloin kun kyse on unionin oikeuden soveltamisesta kansallisella tasolla.
Brono Starr

Jarmo Linna (s. 26. huhtikuuta 1963 Helsinki) taiteilijanimeltään Brono Starr on suomalainen kitaristi, basisti ja laulaja sekä säveltäjä ja sanoittaja. Hänen levyttäneitä yhtyeitään ovat mm. Hämytutka, Candymen, TheBest, Kari Peitsamo & Hirttämättömät ja Brono's.
Brandon Sanderson

Elämä

Brandon Sanderson syntyi 19. joulukuuta 1975, Lincolnissa, Nebraskassa. Hänestä tuli teini-ikäisenä intohimoinen korkea fantasia -romaanien lukija ja hän yritti monia kertoja omien tarinoiden kirjoittamista.

Cosmere

Cosmere on sarja ja universumi, johon Elantris, Usvasyntyinen, Warbreaker, The Stormlight Archive, White Sand ja Arcanum Unbounded: The Cosmere Collectionin sisältämät tarinat sijoittuvat.
David Fanshawe

David Fanshawe (15. huhtikuuta 1942 Devon, Englanti – 5. heinäkuuta 2010) oli brittiläinen säveltäjä. Hän asui  Wiltshiressa. 
Teoksissaan Fanshawe yhdisti klassista musiikkia eri kulttuurien kansanmusiikkiin. Hänen sävellyksiinsä kuuluu muun muassa African Sanctus, joka sisältää kuorolaulua sekä afrikkalaista kansanmusiikkia, jota hän äänitti vuosina 1969–1973 matkoillaan Egyptissä, Sudanissa, Ugandassa ja Keniassa. 
Fanshawe keräsi myös oseanialaista musiikkia ja sävelsi elokuvamusiikkia.
Mikael Groening

Mikael (Michael) Groening (26. marraskuuta 1714 Vaasa – 2. joulukuuta 1778 Tukholma) oli suomalainen venäjän kieliopin laatija.
Groeningin vanhemmat olivat Jakob Groening ja Maria Tallroth. Hänen tiedetään olleen 1729 Pietarissa, jonne hän oli tullut Lappeenrannasta. 1740 hänen taas tiedetään olleen tunnetun astronomin, Delisle-asteikon kehittäjän Joseph-Nicolas Delislen apulaisena ja tulkkina ja käyneen tämän mukana Obdorskissa Siperiassa. Groening opetti kieliä akateemisessa lukiossa ja toimi Venäjän keisarinnan kansliassa kielten kääntäjänä, mukaan lukien suomen kieli. 1748 hän siirtyi Tukholmaan, Ruotsin kuninkaan kansliaan venäjän kielen kääntäjäksi. Siellä hän julkaisi 1750 teoksen Grammatica Russica eller Grundelig Handledning til Ryska språket, jemte et tilräckeligit Vocabularium. Tämä verrattain laaja kielioppi oli ensimmäisiä alallaan.
Groeningin puoliso oli Anna Fredrika Ek.
Arthur Rindell

Arthur Rindell (1. lokakuuta 1852 Turku – 21. tammikuuta 1936 Turku) oli suomalainen maatalouskemisti. Hän oli Helsingin yliopiston maanviljelyskemian ja -fysiikan professori vuosina 1900–1919 ja maanviljelystaloudellisen tiedekunnanosaston ensimmäinen dekaani 1906–1919. Hän oli Åbo akademin sijaiskansleri 1918–1934. Hän julkaisi alan tutkimuksia ja oppikirjoja, muun muassa Maanviljelyskemian ja maanviljelysfysiikan oppikirjan (1920).
Kei Igawa

Kei Igawa (jap. 井川 慶; s. 13. heinäkuuta 1979) on japanilainen baseballpelaaja, tarkemmin vasenkätinen aloittava syöttäjä. Hän syntyi Ōaraissa, Ibarakin prefektuurissa, ja pelasi vuosina 1999–2006 japanilaisessa Hanshin Tigers -joukkueessa.

Yhdysvallat

Igawa päätti vuonna 2006 yrittää uraa Yhdysvalloissa ja allekirjoittikin 20 miljoonan dollarin viisivuotissopimuksen New York Yankeesin kanssa 27. joulukuuta. Hänen Major League -debyyttinsä tapahtui kyseisessä joukkueessa 7. huhtikuuta 2007.
Tosi valheita

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä pitää elokuvaa hieman ylipitkänä ja komediallisuutensa takia huonosti Schwarzeneggerille sopivana. Hän antaa Tosi valheille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Dominoteoria

Dominoteoria on kylmän sodan aikainen yhdysvaltalainen geopolitiikkaan kuuluva poliittinen teoria. Sen mukaan, jos kommunistit ottaisivat vallan jossain maassa, sen naapurimaat kaatuisivat kuten dominot. Teoria koski lähinnä Indokiinaa. Sen hahmotteli Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower puheessaan vuonna 1954.
Presidentti Dwight D. Eisenhowerin puhe 7. huhtikuuta 1954 käsitteli Yhdysvaltain liittolaismaita Kaakkois-Aasiassa. Hän esitti näiden maiden edustavan dominonappuloita. Eisenhower sanoi: ”Se on kuin dominopeliä, jossa yhden dominonappulan kaataminen kaataa koko rivin”. Jos kommunistit ottaisivat vallan Indokiinassa, he saisivat hallintaansa myös Burman, Thaimaan ja Indonesian. Tästä strategisesta asemasta he voisivat voittaa myös Japanissa, Formosalla, Filippiineillä, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Neuvostojoukot olivat valloittaneet Mantšurian toisen maailmansodan lopussa ja tarjonneet sotilasapua Mao Zedongin kommunisteille Kiinan sisällissodan lopussa 1946–1949. 25. kesäkuuta 1950 Neuvostoliiton liittolainen Kim Il-Sung aloitti hyökkäyksen Etelä-Koreaa vastaan. YK:n joukot liittyivät etelän puolelle, mutta kriisistä tuli yhteenotto Kiinan ja Neuvostoliiton kanssa.
Päädyttiin siihen, että Kaakkois-Aasian maat saataisiin Yhdysvaltain puolelle. Keskeisiä kysymyksiä olivat, mihin asti tämän dominorivin pitäisi ulottua ja mitä valtioita tähän puolustusliittoon otettaisiin. Päädyttiin Thaimaan, Burman, Malesian, Indonesian, Intian, Filippiinien, Taiwanin, Japanin, Australian ja Uuden-Seelannin mukaan ottamiseen. Nämä muodostaisivat puolustuslinjan kommunistisia maita kuten Neuvostoliittoa, Kiinaa ja Pohjois-Koreaa vastaan. Tällä puheella hän korosti näiden maiden liittymisen tärkeyttä ja pysymistä Yhdysvaltain liittolaisina.
Jos yhdenkään epäiltiin liittyvän kommunistiseen liittoutumaan, tämä horjuttaisi alueen turvallisuuspoliittista tasapainoa. Tämä puhe vaikutti SEATO:n, Kaakkois-Aasian sopimusjärjestön perustamiseen vuonna 1954.
Myös Eisenhowerin seuraajat pitivät teoriaa arvossa, erityisesti John F. Kennedy ja Lyndon B. Johnson. Vietnamin sodan päädyttyä lopulta epäonnistumiseen ja Neuvostoliiton saavutettua Yhdysvaltoja vastaavan ydinasearsenaalin seuraavat presidentit harjoittivat lievennettyä rajoittamispolitiikkaa, joka tunnettiin nimellä détente. Presidentti Ronald Reaganin hallinnon aikana rajoittamispolitiikka hylättiin ja tavoitteeksi tuli Neuvostoliiton tuhoamispyrkimys asevarustelun keinoin.
Kaarle Raade

Karl (Kaarle) Eugen Raade (vuoteen 1906 Randell; 14. lokakuuta 1866 Turku – 16. heinäkuuta 1945 Turku) oli suomalainen hovioikeuden varapresidentti ja kansanedustaja vuonna 1917.
Kaarle Raaden vanhemmat olivat palotorninvartija Karl Henrik Randell ja Maria Gustava Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888 ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1890 ja yleisen oikeustutkinnon 1892. Hän sai varatuomarin arvon 1895 ja työskenteli useissa tehtävissä Turun hovioikeudessa 1899–1936, vuodesta 1934 sen varapresidenttinä. Raade valittiin suomalaisen puolueen edustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1916. Hän toimi myös Turun Suomalaisen Säästöpankin johtokunnan puheenjohtajana.
Kaarle Raade oli naimisissa vuodesta 1903 taidemaalari Agnes Johanna Wittfoothin (1872–1966) kanssa joka tunnettiin erityisesti kukka-asetelmien maalaajana. Heidän poikansa oli vuorineuvos Uolevi Raade.
Antikkala

Historia

Antikkalan kylässä on sijainnut kaksi taloa, Antintalo ja Haijala eli Hajala. Molemmat tiloista ovat olleet rälsseinä. Antintalo kuului myös Turun tuomiokirkon omaisuuteen vuodesta 1421. Kirkontilojen peruutusten myötä Antintalo joutui kruunun haltuun vuonna 1555, mutta Haijala säilyi rälssitilana vielä ison reduktion jälkeenkin. Antintalosta tuli yksi Mietoisten ensimmäisistä perintötiloista vuonna 1761.
Antintaloon kuului 1900-luvun alussa myös Lehtimäen torppa. Lisäksi tilan mailla asui mäkitupalaisia. Haijalaan kuulunut Mäkilän torppa puolestaan liitettiin myöhemmin Karjalan kuntaan. Sodan jälkeinen asutus on syntynyt jo pääasiassa olemassa olevan rakennuskannan yhteyteen.

Kylämaisema ja luonto

Antikkalan kyläkeskus on sijoittunut Laajoen länsirannalle, alavalle maalle ja on peltoaukeiden ympäröimä. Kylän pellot ylettyvät pohjoisessa Uudenkaupungin rataan asti. Kylän pellot jakautuvat kahteen erilliseen osaan, jotka Hietamäen ja Ravean kylän maat erottavat toisistaan. Kylän asutus on sijoittunut pääasiassa Hietamäentien läheisyyteen tai Lauttanpäässä sijaitsevalle erillisalueelle Pyheen taajamaan. Myös Pyheen sahan tyhjilleen jääneet rakennukset sijaitsevat kylässä.
M/S Al Mansur

Koneisto

Jahdin pääkoneistona oli kaksi Wärtsilän Turun tehtaan rakentamaa Sulzer 8ZL40/48 -dieselmoottoria. Näiden 8-sylinteristen moottorien sylinterien halkaisija oli 400 mm ja iskun pituus 480 mm. Aluksen päämoottorit oli asennettu sota-alusten tapaan kumialustalle, jotta laivan kulku olisi mahdollisimman äänetöntä. Moottorit pyörittivät kahta säätösiipistä potkuria ja keulassa oli lisäksi ohjailupotkuri. Apukoneistona oli kolme dieselmoottoria, jotka pyörittivät kukin 1 000 kilowatin, 400 voltin, 50 hertsin vaihtovirtageneraattoria. Dieselpolttoainetta laiva voi ottaa 693,5 tonnia.