Radovan Karadžić

Tausta

Radovan Karadžić syntyi vuonna 1945 montenegrolaiseen serbiperheeseen, ja hänen isänsä Vuko oli toisessa maailmansodassa četnikki. Karadžić alkoi opiskella lääketiedettä Sarajevossa 1960. Vanhempiensa mukana 15-vuotiaana maalta muuttanut Karadžić lienee tuntenut itsensä aliarvostetuksi Sarajevon kulttuuripiireissä. Karadžić osallistui vuoden 1967 nationalistiseen opiskelijamielenosoitukseen Sarajevossa. Karadžić jatkoi opintojaan ulkomailla 1970-luvulla. Karadžić esimerkiksi opiskeli Yhdysvalloissa Columbian yliopistossa lääketiedettä ja runoutta, ja myöhemmin luki runojaan BBC:ssäkin.
Niinpä Karadžićista tuli psykiatri, joka harrasti vapaa-aikanaan muun muassa šakkia, runoilua ja lyyran soittoa sekä toimi psykiatrina Belgradin Punaisen tähden jalkapallojoukkueessa ja eli melko ylellistä elämää. Karadžić kirjoitti lastenkirjojakin. Palattuaan Jugoslaviaan Karadžić omaksui kansallismielisiä ajatuksia kirjailija Dobrica Ćosićilta. Näin Karadžić liittyi perinteiseen Suur-Serbiaa kannattavaan serbiälymystöön. Mutta Karadžić seurusteli myös Bosnian vihreän puolueen kanssa. Eräässä lausunnossa 
Karadžić jopa tuomitsi kuuluisan Kosovon serbejä tukevan Sanu-muistion julistaen kommunismin pahaksi ja nationalismin vielä pahemmaksi
Karadžić istui 1980-luvulla vankilassa valtion antamien psykiatrian tutkimus- ja maataloustukien väärinkäytöstä, ei poliittisista syistä niin kuin esimerkiksi hänen vastustajansa Alija Izetbegovic. Maatalouspetoksessa Karadžićin kumppanina oli kaivosyhtiö Energoinvestin johtaja Momčilo Krajišnik, joka myös teki rikoksia myöhemmin Bosnian sodassa.

Bosnian sota

Slobodan Miloševićin kanssa ystävystynyt Radovan Karadžić perusti Demokraattisen Serbipuolueen (SDS) 1989. Kommunistisen Jugoslavian hajotessa 1991 hän oli Bosnian serbitasavallan päämies 1992–1996. Jyrkkää serbikansallismielistä linjaa ajaneelle Karadžićille ei käynyt Bosnia-Hertsegovinan itsenäistyminen, koska se pirstoi serbien asuma-alueet eri valtioihin. Serbikansallismieliset katsoivat muslimien uhkaavan serbejä. Niinpä Karadžić pyysi vuoden 1991 lopussa parlamentissa itsenäistymisen peruuttamista muslimeihin kohdistuvan kuolemaa ja kärsimystä tuottavan sodan uhalla. Serbian kiihkokansallismieliset pyrkivät luomaan serbivaltion Bosniaan vaikka väkivalloin vapauttamalla ja puhdistamalla alueita muista kansoista. Tämä esiteltiin usein pyhänä taisteluna muun muassa islamia vastaan. Niinpä Karadžić suunnitteli ja johti yhdessä Ratko Mladićin kanssa bosniakkeihin ja kroaatteihin kohdistuneet etniset puhdistukset ja Srebrenican kansanmurhan. Sodan aikana Karadžić pyöritti Bosniassa pulan keskellä tuottoisaa mustan pörssin kauppaa. Karadžić piti Jugoslavian presidenttinä toiminutta Slobodan Miloševićia petturina, sillä Milošević lopetti tuen Bosnian serbivähemmistölle nähtyään, ettei siitä ollut hänelle enää poliittista ja taloudellista hyötyä.

Pidätys

Karadžić oli vuosia etsintäkuulutettu sotarikoksista, mutta hänen onnistui vältellä kiinnijäämistä paikallisten asukkaiden turvin. Serbian poliisi pidätti Karadžićin pitkällisen etsintäoperaation tuloksena 21. heinäkuuta 2008. Karadžić näytti pidätyshetkellä silmälaseissaan ja parrassaan aivan toiselta kuin Bosnian sodan aikana. Karadžić oli asunut Serbian pääkaupungissa Belgradissa väärennetyn henkilöllisyyden turvin käyttäen nimeä Dragan Dabić ja pitänyt yksityistä psykiatrian ja vaihtoehtolääketieteen vastaanottoa. Serbian sotarikossyyttäjä ilmoitti 22. heinäkuuta, että Karadžić luovutetaan Haagin Jugoslavia-tuomioistuimelle, jossa häntä vastaan on luettu syytteet sotarikoksista.

Oikeudenkäynti ja tuomio

Karadžić sanoi Haagissa muun muassa, että "serbien asia on oikeutettu ja pyhä". Karadžić myös kiisti Sarajevon saarron ja Srebrenican joukkomurhan ja väitti sotarikoksia muslimien tekemiksi lavastuksiksi. Karadžić sanoi, ettei kadu mitään, väitti pyrkineensä estämään sodan ja että hänet pitäisi palkita hyvistä töistään. Karadžić myös sanoi vähentäneensä sodan uhrimäärää ja ettei hänellä suvaitsevaisena, lempeänä miehenä ollut mitään muslimeja ja kroaatteja vastaan. Yk:n tuomionistumien syyttäjä syytti 11. heinäkuuta 2013 uudistetusti Karadžićia kansanmurhasta, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksista koko Bosnia-Hertsegovinan alueella uusien todisteiden nojalla. Mutta puolustus ja syytetty vaativat syytteiden peruuttamista. Karadžićille vaadittiin elinkautista. Karadžić sanoi oikeudessa olevansa muslimien ystävä. Karadžić sanoi, ettei kehottanut joukkojaan tappamaan Srebrenicassa, mutta pyysi silti anteeksi uhrien omaisilta. Karadzic sanoi, ettei tiennyt Srebrenican joukkomurhasta.
Karadžić tuomittiin 24. maaliskuuta 2016 Haagissa kansanmurhasta ja yhdeksästä muusta sotarikoksesta, muun muassa rikokseen ihmisyyttä vastaan. Hänet todettiin syylliseksi kymmeneen kohtaan niistä yhdestätoista, joista häntä syytettiin. Tuomio on 40 vuotta vankeutta. Karadžić valitti tuomiosta. YK-tuomioistuimen käisttelyssä tuomio koveni elinkautiseksi.