Päätevahvistin

Tehovahvistin on vahvistin, joka kykenee syöttämään kuormaan tehoa muutamista wateista useisiin satoihin watteihin. Äänitekniikassa tehovahvistimia kutsutaan päätevahvistimiksi tai pääteasteiksi. Päätevahvistin esimerkiksi vahvistaa kotiteatterijärjestelmissä radiovastaanottimen tai CD-soittimen signaalin niin suureksi, että signaalin teho kykenee tuottamaan kaiuttimilla halutun äänenvoimakkuuden.
Tehovahvistimet on toteutettu joko transistoreilla tai elektroniputkilla. Transistoritoteutus yleistyi 1960-luvulla ja nykyään elektroniputkilla toteutettuja tehovahvistimia esiintyy lähinnä audio- eli äänikäytössä hifi- ja instrumenttipäätevahvistimina.
Päätevahvistin voi olla joko monofoninen tai stereofoninen. Monofoninen pääte syöttää tehoa yhteen kuormaan (kaiuttimeen) ja stereofoninen pääte kykenee syöttämään tehoa kahteen eri kuormaan (kaksi kaiutinta). Käytännössä stereopääte koostuu kahdesta monopäätteestä.
Koska kuormalle syötettävät tehot ovat suuria, on tehovahvistimen hyötysuhde oleellinen ominaisuus energiatehokkuuden kannalta. Hyötysuhteen lisäksi merkittäviä tekijöitä vahvistimen sovelluksesta riippuen ovat paino, fyysinen koko, tehontuottokyky sekä lähtösignaalin särö.

Silta- ja sarjakytkentä

Tarvittaessa suurta tehoa yhteen kanavaan, voidaan stereovahvistimen kahden kanavan vahvistimet sillata tai kytkeä sarjaan. Tällöin stereovahvistimesta tulee monovahvistin, joka kykenee tuottamaan yhden kanavan tehoa suuremman tehon kuormaan.

Siltakytkentä

Monissa stereopäätevahvistimissa eri kanavien vahvistimet voidaan kytkeä ns. siltakytkentään yhdeksi tehokkaaksi monofoniseksi vahvistimeksi. Kytkentä voidaan toteuttaa ohjaamalla kumpaakin kanavaa samalla monofonisella signaalilla ja kääntämällä toisen kanavan napaisuus. Siltakytkennässä vahvistimien maatasot on kytketty yhteen. Siltakytkennässä kuorma (kaiutin) kytketään vahvistimien lähtöjen väliin, jolloin kuormaan vaikuttava jännite on kaksinkertainen verrattuna yhden vahvistimen antamaan jännitteeseen.
Siltakytkennästä saatava teho riippuu kuorman impedanssista ja vahvistimen virranantokyvystä. Oletetaan esimerkin vuoksi, että käytettävissä on stereovahvistin, joka antaa 2 x 100 W tehon 2 x 8 Ω kuormaan. Tällöin kumpikin vahvistin antaa nimellistehollaan (Ohmin lain mukaisesti) 28,3 V jännitteen omaan 8 Ω kaiuttimeensa ja kanavien yhteenlaskettu teho on 200 W. Jos vahvistimet sitä vastoin kytketään siltakytkentään, toinen kaiutin kytketään vahvistimen väliin ja toinen kaiutin jätetään pois käytöstä, kytkettyyn kaiuttimeen vaikuttaa 56,6 V jännite, eli kaksinkertainen jännite alkuperäiseen tilanteeseen verrattuna. Kaksinkertainen jännite aiheuttaa myös kaksinkertaisen virran ja koska teho on jännitteen ja virran tulo, tähän yhteen kaiuttimeen vaikuttaa nelinkertainen teho eli 400 W. Tämä sillä edellytyksellä, että vahvistin kykenee tuon kaksinkertaisen virran luovuttamaan ja kaiutin tämän tehon kestää. Esimerkkitapauksessa nämä ehdot toteutuvat, jos vahvistimelle luvattu pienin kaiuttimen impedanssi täydellä teholla on 4 Ω tai vähemmän ja kaiuttimen tehonkestoksi luvataan 400 W. Vahvistimen minimi-impedanssi on sillattaessa aina kaksinkertainen stereokytkentään verrattuna.
Siltakytkentä on tavanomainen tapauksissa, joissa käyttöjännite on rajoitettu, kuten esimerkiksi autovahvistimissa. Normaalikytkennässä 12 V jännitteestä saadaan korkeintaan 4,24 V sinimuotoinen jännite, mikä antaa 4 Ω kuormaan vain 4,5 W tehon. Siltakytkennällä saadaan 18 W. Tätä suurempiin tehoihin autovahvistimessa pitää olla hakkurikytketty virtalähde.

Rinnankytketty pääteaste

Harvinaisempi kytkentä mahdollistaa stereovahvistimen kytkennän kahdeksi sarjassa toimivaksi monovahvistimeksi. Myös tämä kytkentä mahdollistaa tehon kasvattamisen. Sarjakytkennässä 2 x 100 W stereopääte (2 x 8 ohmia) kykenee antamaan 400 W tehon yhteen 8 ohmin monokuormaan, jos vahvistimille luvattu minimi-impedanssi stereokäytössä on 4 Ω tai alle. Sarjaankytkentä eroaa siltakytkennästä siten, että toisen kanavan vaiheenkääntöä ei tarvita vaan vahvistimet kytketään kirjaimellisesti sarjaan. Tämä on mahdollista vain silloin, kun vahvistimet on galvaanisesti erotettu toisistaan niin, että niiden maat eivät ole yhteydessä.