google/wiki40b huggingface dataset:
Oksitosiini

Oksitosiini (kreik. oksys = nopea, tokos = synnytys) on yhdeksästä aminohappomolekyylistä muodostunut hormoni, joka syntetisoituu hypotalamuksen neuroendokriinisten solujen soomaosissa ja vapautuu verenkiertoon aivolisäkkeen takalohkossa sijaitsevista hermopäätteistä.
Imettävällä äidillä oksitosiini saa maidon erittymään rinnoista supistamalla maitotiehyitä ympäröiviä pieniä sileitä lihaksia. Lapsen imettäminen, piteleminen ja jopa pelkkä näkeminen tai haistaminen lisäävät oksitosiinin eritystä. Odottavalla äidillä oksitosiini saa kohdun lihakset supistelemaan ja sikiön liikkeelle. Oksitosiinia käytetäänkin synnytyksen keinotekoiseen käynnistämiseen. Oksitosiinin rooli luonnollisessa synnytyksessä on kuitenkin epäselvä.
Oksitosiinia erittyy seksuaalisen mielihyvän sekä eräiden hellyydenosoitusten, kuten halaamisen ja suutelun yhteydessä. Oksitosiinilla on todettu olevan pelkoa ja ahdistusta lieventävä vaikutus, minkä vuoksi sitä tutkitaan potentiaalisena lääkkeenä sosiaalisten tilanteiden pelkoon. Oksitosiinin on havaittu herättävän miehillä niin negatiiviset kuin positiivisetkin varhaislapsuuden muistot äitisuhteesta myös myöhemmällä iällä.
Oksitosiinin ja ketamiinin yhdistelmävalmisteesta on lupaavaa näyttöä voimakkaan kivun hoidossa.
Oksitosiinin kemiallinen kaava on C₄₃H₆₆N₁₂O₁₂S₂, moolimassa 1007,19 g/mol ja CAS-numero 50-56-6.
Thrashcore

Termin epäselvyys

Thrashcore on kehittynyt hardcore punkista ja D-beatista. Thrashcoren syntyyn on vaikuttanut vahvasti hardcore punk yhtyeet, kuten D.R.I. ja Lärm. Kuitenkin jo 1980-luvulla tiettyjä tavallista nopeampia ja aggressiivisempia hardcore punk -yhtyeitä kutsuttiin thrashcoreksi. Termiä "thrash" käytettiin myös synonyyminä hardcore punkin kanssa. Kun D.R.I.:n myötä hardcore punkista tuli nopeampaa, termit alkoivat erottua toisistaan. Thrashcore on lähellä hardcore punkia ja crossover thrashia.
Edvard Sirkkunen

Edvard Sirkkunen (30. kesäkuuta 1893 Luumäki – 9. helmikuuta 1934) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa esikuntavääpelinä Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.

Perhe ja opinnot

Hänen vanhempansa olivat torppari Malakias Sirkkunen ja Leena-Stiina Munne. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Vera Angeliga Tobbejin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Vaasan kauppakoulun.

Jääkärikausi

Sirkkunen työskenteli konttoristina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 10. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Sirkkunen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin pataljoonan esikuntavääpeliksi 29. maaliskuuta 1918 ja joukkueenjohtajaksi 3. komppaniaan 12. huhtikuuta 1918alkaen. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa.
Eideettinen muisti

Eideettisellä muistilla tarkoitetaan muistia, jossa todellisuuteen perustuva muistikuva on hyvin todenmukainen. Muistikuva saattaa olla niin voimakas ja kirkas, yksityiskohdiltaan oikeaksi todistettavissa oleva, että sitä ei voi sekoittaa harha-aistimukseen. Eideettistä muistia esiintyy erityisesti lapsilla ja taiteilijoilla.
Eideetikko on henkilö, jolla on kyky nähdä eideettisiä, aistimusvoimaisia kuvia. Eideettinen tarkoittaa aistimusvoimaista, yhtä todellisen tuntuista kuin aistimus. Eideettiset ilmiöt, eideettiset kuvat ovat mielteitä, joilla on selkeä aistimuksellinen luonne.
Valokuvamuisti sotketaan yleisesti eideettiseen muistiin, mutta ne ovat eri asioita. Valokuvamuistilla tarkoitetaan kykyä muistaa hyvin tarkasti nähty asia. Monilla ihmisillä on väitetty olevan valokuvamuisti, mutta tähän mennessä juuri yhtään luotettavaa koetta aiheesta ei ole tehty . Väitetään, että sitä esiintyy erityisesti eri tasoisilla autismin kirjoon kuuluvilla, kuten Asperger-syndroomaisilla.
Franco Nero

Yksityiselämä

Nerolla on poika Carlo Gabriel (s. 1969) suhteesta näyttelijä Vanessa Redgraven kanssa. He menivät naimisiin vasta 2006.
Etuosto

Etuosto on kolmannen osapuolen sopimuksenvarainen oikeus lunastaa kohde, josta kauppa on tehty siten, että kohteen saa etuosto-oikeuden haltija eikä ostaja. Suomessa Suomen kunnilla on lainmukainen oikeus etuostaa kiinteistö, minkä vuoksi kaupanvahvistajan on ilmoitettava kiinteistön omistusoikeuden muutoksesta seitsemän vuorokauden kuluessa, jolloin kunta saa tiedon mahdollista etuosto-oikeuttaan varten.
Yksi Suomen kuuluisista etuosto-oikeudella lunastetuista kohteista on Yrjö Sirolan Säätiön Vanajanlinna, jonka Hämeenlinnan kaupunki osti sen tultua järjestöjen talousvaikeuksien myötä myyntiin.
Virginianpihta

Ulkonäkö ja koko

Virginianpihta kasvaa 15–18 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan alle 30 senttimetriä paksuksi puuksi, jolla on matalat juuret, leveähkön kartiomainen latvus ja harvat haarat. Yleensä se alkaa tuottaa siementä 15-vuotiaana ja elää keskimäärin 150-vuotiaaksi. Suurin koskaan löydetty yksilö oli 26,5 metriä korkea ja läpimitaltaan 86 senttimetriä. Virginianpihdan kuori on nuorena sileää mutta muuttuu vanhemmiten karheaksi. Kuluvan kesän kasvainranka on tiheään punertavakarvainen. Talvisilmut ovat pihkaiset, oranssinruskeat ja munanmuotoiset tai pallomaiset.
Lehdet ovat litteitä neulasia, jotka siirottavat kampamaisesti sivuille ja paljastavat puun haararangan. Yksittäinen neulanen on 10–20 millimetriä pitkä ja 2 millimetriä leveä ja muodoltaan kapean vastapuikea. Sen yläpinnalla on ilmarakoja ja alapinnalla kaksi puhtaanvalkoista, 8–12-jonoista ilmarakojuovaa. Kukinto on perätön ja tylppäkärkinen käpy, jossa on pitkäkärkiset ja taakäänteiset peitinsuomut. Virginianpihta on yksikotinen eli samassa yksilössä kasvaa sekä hede- että emikukintoja. Hedekukinnon pituus on yleensä alle 1 senttimetriä ja emikukinnon 4–5,5 senttimetriä.

Levinneisyys

Virginianpihta on kotoisin Appalakkien eteläisimmiltä huipuilta. Sen luontainen levinneisyysalue ulottuu Lounais-Virginiaan, Itä-Tennesseehen ja Pohjois-Carolinan länsiosiin.

Elinympäristö

Virginianpihta kasvaa 1 700 – 2 000 metrin korkeudessa sijaitsevissa lauhkean vyöhykkeen sademetsissä. Se viihtyy viileänkosteassa ilmastossa ja vähäkalkkisessa ja keskiravinteisessa maaperässä. Vuorten huipuilla ja ylärinteillä kasvavissa havumetsissä se on usein valtapuu ja sitä matalammalla se muodostaa sekametsiä kanadanhemlokin, keltahevoskastanjan ja sokerivaahteran kanssa.
Virginianpihdan olemassaoloa uhkaa eniten pieni havukirva Adelges piceae, joka saapui sen levinneisyysalueelle 1950-luvulla. Uusimmat pihtasukupolvet näyttäisivät tosin kehittyneen vastustuskykyisemmiksi kirvalle.

Käyttö

Virginianpihdalla ei ole merkitystä metsätaloudelle, mutta sitä käytetään jonkin verran koristepuuna ja joulukuusena. Oravat syövät sen siemeniä ja kärkisilmuja.
Katja Syvärinen

Katja Maarika Syvärinen (s. 25. maaliskuuta 1971 Eura) oli Vasemmistoliiton kansanedustaja vuosina 1999–2003. Satakunnan vaalipiiriä edustanut Syvärinen sai eduskuntavaaleissa 1999 4 423 ääntä ja eduskuntavaaleissa 2003, joissa hän putosi eduskunnasta,  4 862 ääntä. Molemmissa vaaleissa puolueen eniten ääniä saanut ehdokas Satakunnassa oli Veijo Puhjo. Syvärinen toimi varsinaisena jäsenenä eduskunnan suuressa valiokunnassa ja kahden valiokunnan, tulevaisuusvaliokunnan ja ympäristövaliokunnan, varajäsenenä.   
Syvärinen on myös toiminut Vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1998 vuoteen 2010 ja Euran kunnanvaltuutettuna vuodesta 1992 vuoteen 2006. Hän oli Vasemmistoliiton puheenjohtajaehdokkaana toukokuun 2006 ylimääräisessä puoluekokouksessa.
Cantorin diagonaaliargumentti

Cantorin diagonaaliargumentti on Georg Cantorin vuonna 1891 julkaisema matemaattinen todistus sille, että reaalilukujen joukko ei ole numeroituvasti ääretön vaan ylinumeroituva.
Diagonaaliargumentti ei ollut Cantorin ensimmäinen todistus reaalilukujen ylinumeroituvuudelle, vaan se julkaistiin kolme vuotta hänen ensimmäisen todistuksensa jälkeen. Osoitus siitä, että reaalilukujen joukko on jossain mielessä "suurempi" kuin rationaalilukujen joukko johtaa kysymykseen, onko olemassa joukkoa, jonka mahtavuus olisi näiden joukkojen mahtavuuksien välissä. Tämä ongelma tunnetaan myös kontinuumihypoteesina.
Cantor käytti diagonaaliargumentin yleistettyä muotoa todistaakseen Cantorin lauseen: kaikkien joukkojen S potenssijoukko \mathcal{P}(S) eli kaikkien joukon S osajoukkojen joukko on suurempi kuin S itse. Samankaltaisia todistustekniikoita on myöhemmin käytetty useita kertoja monien ongelmien ratkaisussa. Diagonaaliargumentin avulla voidaan esimerkiksi osoittaa, että päätösongelmia on ylinumeroituva määrä. Koska minkä tahansa ohjelmointikielen ohjelmia on vain numeroituva määrä, on siis olemassa ratkeamattomia ongelmia (esimerkiksi pysähtymisongelma).
Jeu de Paume

Historia

Jeu de Paumen rakennus rakennettiin Tuileries-puiston luoteiskulmaan vuonna 1861 Napoleon III:n hallituskaudella. Nimensä mukaisesti rakennus tehtiin alun perin tennistä muistuttavan pallopelin jeu de paumen pelaamista varten. Rakennus on samankaltainen kuin puiston kaakkoislaidalla sijaitseva Orangerie.
Vuodesta 1909 lähtien rakennus on ollut taidemuseona, ja se kuuluu samaan kokonaisuuteen kuin Louvre ja Orangerie. Toisen maailmansodan aikana natsit varastoivat museoon tuhansittain juutalaisilta takavarikoimiaan taideteoksia. Vuodesta 1947 lähtien aina Musée d'Orsayn avaamiseen saakka vuonna 1986 Jeu de Paume toimi ennen kaikkea impressionistisen taiteen museona. Tämän jälkeen museo suljettiin kunnostustöitä varten ja avattiin uudestaan vuonna 1991 nyky- ja valokuvataiteen museona, jolloin se sai nykyisen nimensä: Galerie nationale du Jeu de Paume.
Erik Edman

Ura

Edman aloitti pelaajauransa Helsingborgin joukkueessa 1994. Hän nousi 1990-luvun lopulla seuran avauskokoonpanoon ja siirtyi 1999 Italiaan Torinon joukkueeseen. Ura ulkomailla ei kuitenkaan auennut nuorelle ruotsalaispuolustajalle helposti. Hän jäi Torinossa vaille peliaikaa, eikä saksalaisseura Karlsruhessakaan tullut liikaa vastuuta. Vuonna 2001 Edman palasi kotimaahansa AIK:n joukkueeseen, josta ponnisti uudelleen ulkomaille.
AIK:ssa Edman palasi jälleen pelaavaan kokoonpanoon ja pian hän siirtyikin SC Heerenveeniin. Samana vuonna 2001 hän debytoi myös Ruotsin maajoukkuepaidassa. Kolmen Alankomaissa vietetyn vuoden jälkeen Edman siirtyi kesällä 2004 Englannin Valioliigaan Tottenhamin joukkueeseen. Hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon ja muistetaan Spurs-kaudellaan myös huikeasta maalistaan Liverpoolia vastaan. Spursin hankittua korealaispuolustaja Lee Young-Pyon kesällä 2005, päätti Edman vaihtaa maisemaa.
Ruotsalainen jatkoi uraansa Ranskan Ligue 1:ssä Stade Rennes'n joukkueessa. Ranskan vuodet olivat loukkaantumisten värittämiä, mutta kunnossa ollessaan Edman oli yleensä joukkueensa pelaavassa kokoonpanossa. Tammikuussa 2008 hän palasi Valioliigaan Wiganin ostettua hänet Rennes'stä 500 000 punnalla.  Edmanin oli tarkoitus korvata Leighton Baines Wiganin takalinjoilla, mutta vakava polvivamma maaliskuussa 2008 päätti ruotsalaisen kauden ennen aikojaan. Loppukausi jäi sivuun, samoin EM-kisat 2008. Edman palasi pelikentille vasta tammikuussa 2009, mutta sen jälkeen peliaika Wiganissa on jäänyt vähälle Maynor Figueroan vietyä hänen paikkansa.
Helmikuun alussa 2010 Edman allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen Helsingborgin kanssa ja näin hän palaa seuraan 10 vuoden tauon jälkeen. 
Ruotsin maajoukkueessa Edman pelasi vuosina 2001–2009 yhteensä 57 ottelua ja teki yhden maalin. Hän on edustanut Ruotsia vuoden 2002 MM-kisoissa, vuoden 2004 EM-kisoissa sekä vuoden 2006 MM-kisoissa.

Siviilielämä

Edman avioitui joulukuussa 2006 Hanna Kjellsonin kanssa. Pariskunnalla on syyskuussa 2005 syntynyt poika Elias sekä toukokuussa 2008 syntynyt tytär Nora.
Storforsin kunta

Kuntajaon kehitys

Vuonna 1950 osa Kroppan maalaiskunnasta erotettiin Storforsin kauppalaksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Ullvätternin "suurkunta" yhdistämällä aiemmat Bjurtjärnin ja Lungsundin maalaiskunnat. Kauppalaan tämä uudistus ei vaikuttanut.
Vuonna 1967 Ullvätternin maalaiskunta liitettiin osaksi Storforsin kauppalaa. Vuonna 1971 kauppala muutettiin Storforsin kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon. Loppuosa Kroppan maalaiskunnasta kuuluu nykyään Filipstadin kuntaan.

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Storforsin kauppalan vaakuna. Myös Ullvätternin maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Yksin kotona 4

Tarina

Kevin McCallisterin vanhemmat ovat eronneet ja Kevinin isä asuu miljonäärinaisystävänsä Natalien kanssa, jolla on suuri kartano. Joulu on pian ja Kevinistä on haikeaa viettää joulua avioeron vuoksi. Hän lähtee isänsä naisystävän kartanolle jouluksi ja saa pian selville, että murtovarkaat Marv ja tämän tyttöystävä Vera aikovat murtautua kartanoon. Kevin uskoo kartanon hovimestari Prescottin olevan juonessa mukana, mutta rikoskumppaniksi osoittautuukin sisäkkö Molly. Prescott sanoo itsensä irti ja Kevinin isä jättää Natalien ja palaa perheensä luokse. Konnat ja Molly joutuvat vankilaan.

Kritiikki ja kiistat

Elokuva sai negatiivista palautetta ja joutui kriitikoiden haukkumaksi niin paljon, että kaikki elokuvaan liittyvä jätettiin julkaisematta (paitsi VHS- ja DVD-julkaisut). Dallas Morning News- ja Los Angeles Times -lehtien mukaan elokuva oli huono useista syistä. Yksi syy oli mm. se, että Yksin kotona 4:ssa näyttelijät ovat erinäköisiä kuin alkuperäisissä osissa, lisäksi Kevinin laaja perhe on tiivistynyt kolmeen lapseen Kevin mukaan lukien.
Bob Clark

Lapsuus

Clark syntyi New Orleansissa, mutta kasvoi Floridan Fort Lauderdalessa. Hän kasvoi köyhissä oloissa, sillä hänen isänsä kuoli Bobin ollessa lapsi ja hänen baarimikko-äitinsä joutui elättämään yksin. Käydessään Catawba Collegea, filosofia pääaineenaan, hän voitti jalkapallostipendin Michiganiin Hillsdalen Collegeen. Myöhemmin hän opiskeli teatteria Miamin yliopistossa ja kieltäytyi, tarjouksista huolimatta, pelaamasta jalkapalloa ammattilaisena.

Ura

Clark aloitti uransa kauhuelokuvilla. 1970-luvun alussa ilmestyi hänen ensimmäinen elokuvansa, Children Shouldn't Play with Dead Things (1972), joka oli yhdistelmä komediaa ja visuaalista kauhua.
Holland Parkin metroasema

Historia

Asema on avattu 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta. Alkuperäinen Harry Bell Measuresin suunnittelema asemarakennus on edelleen käytössä. 28. heinäkuuta 1958 asemalla sattui sähköviasta johtunut tuhoisa tulipalo, jossa menehtyi yksi ja loukkantui 51 ihmistä.
Viljo Cantell

Viljo Ilmari Cantell (s. 1. joulukuuta 1897 Sortavala k. 1930) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat asemapäällikkö John Gabriel Cantell ja Gustaava Karoliina Mykrä.

Opinnot

Cantell kävi Sortavalan Lyseota viisi luokkaa. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918, upseerien pioneerikurssin hän suoritti Haminassa vuonna 1921, taktiikan soveltamiskursseille hän osallistui vuonna 1925, Suojeluskuntain päällystökoulussa hän suoritti konekiväärikomppanianpäällikkökurssin vuonna 1929.

Jääkäriaika

Cantell opiskeli Sortavalan lyseossa, mutta erosi sen kuudennelta luokalta 20. joulukuuta 1915 liittyäkseen vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Matkalla Saksaan Cantell palellutti pahoin molemmat jalkansa ylittäessään Pohjanlahden hiihtämällä. Sen johdosta hän joutui Saksaan päästyään suoraan sairaalaan. Sairaalahoidon jälkeen Cantell sijoitettiin 16. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin 4. komppaniaan 6. lokakuuta 1916 ja 2. konekiväärikomppaniaan 22. marraskuuta 1917. Hän otti osaa ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän täydensi jääkärikoulutustaan Libaussa käymällä sotakoulun B-kurssin vuonna 1917.

Sisällissodan jälkeinen aika

Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli joukkueenjohtajana ja asealiupseerina 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkaripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Armeijasta hän erosi sairautensa johdosta 19. elokuuta 1920 ja liittyi Haminan suojeluskuntaa ja toimi siellä paikallispäällikkönä 31. elokuuta 1920 alkaen. Takaisin armeijaan hän astui palvelukseen 31. elokuuta 1921 ja hänet sijoitettiin Viipurin rykmenttiin, samalla hän hoiti myös Haminan suojeluskunnan paikallispäällikön tehtäviä 15. maaliskuuta 1924 saakka, jolloin erosi suojeluskunnasta (eropäivä 16. huhtikuuta 1924). Takaisin suojeluskuntajärjestöön hän liittyi 16. maaliskuuta ja sijoitettiin Kotkan paikallispäälliköksi, jossa tehtävässä oli 28. helmikuuta 1925 saakka. Kymenlaakson 3. alueen aluepäällikön tehtäviin hän siirtyi 1. maaliskuuta 1925 ja oli tehtävässä 31. tammikuuta 1926 asti. Nurmeksen suojeluskunnan paikallispäällikkönä hän toimi 1. marraskuuta 1927 – 1. tammikuuta 1929 välisen ajan ja Viipurin suojeluskuntapiirin 14. alueen päällikkönä hän toimi 1. tammikuuta 1929 – 2. huhtikuuta 1930 välisen ajan. Hänet on haudattu Sortavalaan.

Luottamustoimet

VR:n sotaoikeuden jäsenenä hän toimi vuonna 1922.
Meanderi (taide)

Meanderi on alun perin antiikin Kreikassa friisinä tai reunakoristeena käytetty katkeamattomana nauhana jatkuva viivaornamenttikuvio. Se muistuttaa spiraalia, mutta on muodoiltaan suorakulmainen. Meanderi on saanut nimensä Fryygiassa virtaavan mutkittelevan Maiandrosjoen mukaan.
Kotajärvi (Lemi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 347 hehtaaria eli 3,5 neliökilometriä, se on 4,2 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Sillä on 15 saarta, joiden yhteispinta-ala on 19 hehtaaria.  Järven tilavuudeksi on saatu 13,3 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0133 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 12,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 21,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hakulinjoen valuma-alueeseen (14.198) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy.
Kurjenjärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Velaattajärven valuma-alueella (35.38), jonka Velaatanjärven alueeseen (35.382) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy.
Liivantajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,6 metriä mpy.
Spektriluokka

Historia

Tähtien spektreistä saatiin ensimmäisiä valokuvia 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kuvia oli jo niin paljon, että tähtiä voitiin alkaa luokitella niiden spektrien ulkonäön mukaan. Annie Jump Cannon teki Yhdysvalloissa Harvardin yliopistossa ensimmäisen luokittelun tutkittuaan yli 200 000 tähden spektrin. Hänen luokkansa olivat aakkosjärjestyksessä (A, B, C, D....) spektrin ulkonäön mukaan, mutta järjestystä muutettiin, kun ymmärrettiin niiden riippuvan lämpötilasta. Luokat järjestettiin laskevan lämpötilan mukaan, kun osa hylättiin ja loput laitettiin tähän järjestykseen: O, B, A, F, G, K, M ja kukin niistä jaetaan vielä kymmeneen osaan numeroilla 0–9> O-luokan tähdet ovat kuumimpia, pintalämpötilaltaan jopa 35 000 kelviniä ja viileimpiä M-luokan tähdet, jotka ovat lämpötilaltaan noin 3 000 kelviniä.
Myssyrastas

Levinneisyys

Myssyrastasta tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinan pohjoisosasta Bolivian, Perun, Ecuadorin ja Kolumbian kautta Venezuelaan ulottuvalla alueella sekä Väli-Amerikassa Meksikon eteläosassa ja El Salvadorissa, Guatemalassa ja Hondurasissa. Lajin kannaksi arvioidaan 50 000–500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Noir

Tarina

Mireille Bouquet on tunnettu ja arvostettu palkkamurhaaja, joka saa eräänä päivänä sähköpostin, jossa häntä pyydetään "lähtemään pyhiinvaellusmatkalle menneisyyteen". Mireille lähtee Japaniin selvittämään viestin alkuperää ja tapaa muistinsa menettäneen Kirika Yūmuran, jolla on hallussaan Mireillelle hänen lapsuudestaan tuttua melodiaa soittava taskukello. Mireille suostuu auttamaan Kirikaa löytämään menneisyytensä ja yhdessä he alkavat toimia palkkamurhaajina legendaarisen Noir-salanimen turvin.
Noir-nimen mukana Mireille ja Kirika saivat kuitenkin myös maineen ja menneisyyden, joka on monesti vaatia heidän henkensä. Tehtävä tehtävältä Mireille ja Kirika kuitenkin selvittävät menneisyyttään sekä heitä jahtaavan, salaperäisen Les Soldats -järjestön taustaa. Heitä seuraa myös Chloe, nuori tyttö, joka väittää olevansa "todellinen Noir".
Valomainos

Valomainos on ulkomainonnan muoto, jossa yrityksen tai tuotteen nimi, logo tai muu viesti on toteutettu valoa tuottavista materiaaleista tai varustettu valaisimin niin, että mainoksen viesti on nähtävissä erityisen hyvin pimeänä vuorokaudenaikana. Valomainokset sijoitetaan näkyville paikoille, kuten rakennusten katoille tai seiniin tai liikkeen ikkunaan tai sen yläpuolelle.

Polttimot ja neonputket

Ensimmäiset valomainokset oli toteutettu polttimoilla, jotka muodostivat nimen tai sanan. Myöhemmin ne toteutettiin värillisistä, taivutetuista, matalapaineisella neonilla tai muulla kaasulla täytetyistä putkista tehdyillä kirjaimilla tai kuvilla. Sellaisia kutsutaan yleisesti neonputkiksi ja niillä aikaansaatuja valoja neonvaloiksi, vaikka neonin ohella niissä käytetään muitakin jalokaasuja, erityisesti argonia. Valon väri riippuu käytetystä kaasusta tai kaasuseoksesta. Neonputken toimintaperiaatteen patentoi Georges Claude 19. tammikuuta 1915 (U.S. Patent 1,125,476). Nykyään valomainoksissa käytetään paljon LED-tekniikkaa, joka kuluttaa huomattavasti vähemmän sähköä kuin neonvalo.

Valolaatikot

Vastaava idea saatiin toteutettua myös edullisemmin valon sisältävällä kirjaimen muotoisella tai neliömäisellä laatikolla. Läpikuultava, värillinen mainos painetaan tai teipataan läpikuultavalle pohjamateriaalille. 2000-luvulla JCDecaux toi katukuvaan valolaatikot, joissa mainos vaihtuu rullaamalla kelalta toiselle.

Näytöt

Uusin valomainoksen muoto on isokokoinen litteä näyttö, jossa mainoksen sanoma vaihtuu sähköisesti.
Mustankallion hautausmaa

Mustankallion hautausmaa on itsenäisen Lahden toinen hautausmaa, joka vihittiin Uudeksi hautausmaaksi 3. kesäkuuta 1917 Vanhan hautausmaan, mikä oli perustettu 1894 jatkoksi. Näin ollen Pitkällämäellä oleva Lahden hautausmaa jäi Vanhaksi hautausmaaksi. Vasta 19. syyskuuta 1958 Uusi hautausmaa nimettiin Mustankallion hautausmaaksi. Monet Suomen sisällissodan kuolleet on haudattu juuri Mustankallion hautausmaalle.
Marlene Mathews

Ura

Mathews osallistui vuonna 1950 Australian mestaruuskilpailuihin juosten 80 metrin aidat. Hän sijoittui neljänneksi. Hän oli samoissa kisoissa mukana viestimestaruuden voittaneessa joukkueessa. Mathews ei voinut osallistua Helsingin olympialaisiin vuonna 1952 loukkaantumisen vuoksi. Hän joutui jättämään väliin myös vuoden 1954 Kansainyhteisön kisat. Melbournen olympialaisissa vuonna 1956 Mathews sijoittui kolmanneksi sekä 100 m että 200 m matkoilla sijoittuen Betty Cuthbertin ja Christa Stubnickin jälkeen. Häntä ei valittu 4 × 100 m viestijoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa. Vuonna 1957 Mathews juoksi sekä 400 metrin että 440 jaardin maailmanennätykset. Seuraavana vuonna hän juoksi sadan jaardin maailmanennätykseksi 10,3 sekuntia sekä 200 jaardin maailmanennätykseksi 23,4 sekuntia. Roomassa 1960 Mathews jäi 100 metrin välieriin, jonka jälkeen lopetti urheilu-uransa. Urheilu-uransa jälkeen Mathews on toiminut Australian olympiajoukkueen varavalmentajana Münchenin olympialaisissa. Hänet on valittu myös Australian ritarikuntaan sekä Australian urheilun Hall of Fameen vuonna 1985.