google/wiki40b huggingface dataset:
FCF:n suomenmestaruus

FCF:n historiaa

FCF:n suomenmestaruus luotiin vuonna 2006 PWF:n lopettamisen jälkeen.
FCF:n suomenmestaruutta (ulkomailla Finnish Heavyweight Championship) on puolustettu Suomen lisäksi mm. Virossa ja Japanissa.
Mestaruutta on hallinnut kolme ulkomaalaista. Norjalainen Erik Isaksen voitti hallitsevan Suomen mestarin, Valentinen, 26. toukokuuta 2007 käydyssä tapahtumassa tullen täten virallisesti ensimmäiseksi ulkomaalaiseksi mestariksi. Ennen Isaksenia mestaruutta hallinneista ensimmäinen PWF-mestari "Backyard Bully" McMurphy oli ahvenanmaalainen ja samaa mestaruutta PWF:ssa hallinnut StarBuck tunnetaan kanadansuomalaisena. 29. toukokuuta 2010 japanilainen Yoshihiro Tajiri voitti mestaruustittelin SMASH Pro Wrestling -promootion tapahtumassa Shinjukussa, Japanissa käydyssä ottelussa Valentinelta. Kolmanneksi ulkomaalaiseksi Suomen mestariksi kruunattiin itävaltalainen Michael Kovac, kun hän kukisti Tajirin Japanissa käydyssä SMASH 13 -tapahtumassa 29. tammikuuta 2011. Michael Kovac:in mestaruuskausi kuitenkin päättyi melko lyhyeen, kun hän hävisi vyön 7. toukokuuta käydyssä Four-way ottelussa Häijy-Heimo Ukonselälle.
Vuonna 2015 Talvisota IX:ssä käytiin ensimmäistä kertaa Suomessa viiden miehen TLC eli Tables, Ladders, and Chairs -matsi.
Anna Pavlova (elokuva)

Esitykset Suomessa

Anna Pavlova sai Suomessa ensi-iltansa 2. joulukuuta 1983 neuvostoliittolaisiin elokuviin erikoistuneessa Kosmos-elokuvateatterissa Helsingissä. Televisiossa se on esitetty MTV:n ohjelmistossa 20. heinäkuuta 1987.
Menedemos Pyrrhalainen

Menedemos Pyrrhalainen (muinaiskreikaksi Μενέδημος) (n. 350 eaa.) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan Speusippoksen aikana kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Pyrrhasta, Lesbokselta.
Speusippoksen kuoleman vuonna 399 eaa. jälkeen Akatemiassa pidettiin äänestys koulun seuraavasta johtajasta. Menedemos ja Herakleides Pontoslainen hävisivät äänestyksen hiuksenhienosti Ksenokrateelle. Menedemos jätti Akatemian ja perusti oman koulunsa.
Tuulivoima Yhdysvalloissa

Tuulivoima Yhdysvalloissa kertoo tuulivoimaan liittyvistä seikoista Yhdysvalloissa.
AWEA:n mukaan Yhdysvallat oli maailman suurin tuulivoiman tuottaja vuonna 2008. Kapasiteetti vuoden 2008 lopussa oli 25 170 MW ja lisäys vuonna 2008 8 352 MW.
Yhdysvaltoihin asennetusta uudesta sähkökapasiteetista tuulivoiman osuus oli 35 % vuonna 2007 ja 42 % vuonna 2008.  Barack Obaman mukaan tuulivoima luo runsaasti uusia työpaikkoja ja uuden merkittävän teollisuusalan. Yhdysvaltojen energiaviraston mukaan tuulivoimapotentiaali on vähintään 20 % sähköstä vuoteen 2030 mennessä. Tuulivoimala-alaa edustavan AWEA:n mukaan tuulivoima on hinnaltaan kohtuullista ja se laskee sähkökustannuksia, vakauttaa hintoja, lisää energiaturvallisuutta ja luo satoja tuhansia uusia työpaikkoja Yhdysvaltoihin.

Sähköntuotanto

Yhdysvaltojen sähkön tuotanto jakautuu: 50 % hiilivoima, 20 % ydinvoima, 20 % maakaasu, 6 % vesivoima ja 4 % öljy ja muut uusiutuvat. Vuoden 2007 lopussa asennettu tuulivoiman arvioitiin tuottavan sähköä 48 000 GWh vuonna 2008, mikä on 1% Yhdysvaltojen sähkönkulutuksesta.

Tuki

Tuulivoimakapasiteetin lisäys on ollut suoraan verrannollinen energiatukeen. Vuosina 2006-2008 verotuki (the federal production tax credit PTC) oli ainoa tuulivoiman tuki: 1,9 c/kWh veroetu 10 vuoden ajan. Energia-ala on USA:ssa yleisesti vahvasti tuettu. GWEC:n mukaan uusiutuvan energian tuki on edellytys sen menestymiselle USA:ssa. PTC:tä jatkettiin lokakuussa 2008 vuoden 2009 loppuun. Tuulivoima-ala toivoo vakaampaa energiapolitiikkaa. Tukipolitiikasta johtuen asennukset vähenivät 93% vuonna 2000, 73% v. 2002 ja 77% v. 2004.
Gudrun Burwitz

Gudrun Margarete Elfriede Emma Anna Burwitz (o.s. Himmler; 8. elokuuta 1929 – 24. toukokuuta 2018) oli Heinrich Himmlerin tytär ja toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen natsirikollisten avustustyössä toimivassa Stille Hilfe -järjestössä.
Burwitz työskenteli Saksan tiedustelupalvelu BND:n sihteerinä vuosina 1961–1963. Hän uskoi viimeiseen asti, että britit surmasivat Himmlerin. Häntä on kutsuttu natsiprinsessaksi, ja hän on ollut uudet äärioikeistolaiset aatteet omaksuneiden naisten ”kummitäti”.
Alexander Blomqvist

Alexander Blomqvist (29. joulukuuta 1796 Helsinki – 18. joulukuuta 1848 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja oppihistorian professori.

Henkilöhistoria

Blomqvist syntyi ruukinpatruuna Alexander Magnus Sederholmin ja palvelija Anna Katarina Nybergin aviottomana lapsena.
Hän kävi Helsingin triviaalikoulua 1804–1811 ja Porvoon lukiota 1811–1815 päästen ylioppilaaksi 1815. Blomqvist opiskeli sitten Turun akatemiassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819. Blomqvist oli Turun akatemian ylimääräinen kirjastoamanuenssi 1820, kamarikirjuri 1822–1826 ja vt. akatemiavouti 1822–1824 sekä kreikan kirjallisuuden dosentti 1823–1828. Hän toimi Helsingin yleisen kirjaston kirjastonhoitajana 1826–1828, Helsingin yliopiston apulaisena ja varakirjastonhoitajana 1828–1838, oppihistorian professorina 1838–1848 sekä yliopiston kirjastonhoitajana 1845–1848. Blomqvist oli lisäksi Uusmaalaisen osakunnan inspehtori 1840–1847 ja yliopiston pysyvä rahastontarkastaja 1845. Blomqvist toimi myös Suomen virallisen lehden Finlands Allmänna Tidningin toimittajana 1826-1848.
Blomqvist oli naimisissa vuodesta 1826 Kristina Charlotta Harringin kanssa. Heillä oli seitsemän lasta, joista Anton Gabriel Blomqvist (1836–1904) oli metsänhoitaja ja Evon metsäopiston johtaja ja Anna Charlotta Elisabet Blomqvist (1827–1901) johti ruotsalaista tyttökoulua Helsingissä. Maria Kristina Sofia Blomqvist (1834–1888) oli naimisissa kirjakauppias ja yliopiston konsistorin amanuenssi Claes Theodor Sederholmin kanssa.
Konkretismi

Konkretismi (ransk. art concret) oli abstraktin taiteen suuntaus, joka kehittyi 1930-luvulla De Stijl -ryhmän, futuristien ja Kandinskyn taiteesta. Termiä konkreettinen taide käytti ensimmäisenä Theo van Doesburg manifestissaan Manifesto of Concrete Art vuonna 1930. Van Doesburgin mukaan konkreettisen taiteen tulee olla vapaa kaikista symbolisista yhtymäkohdista todellisuuteen, eikä hänen mielestään mikään ollut niin konkreettista kuin väri, viiva ja pinta. Konkretismi on täysin ei-esittävää taidetta, ja sen ilmaisu on pelkistettyä ja tarkkaa. Peruselementtejä ovat nimenomaan värit sekä pelkistetyt geometriset viivat ja pinnat. Tärkeää on myös komposition jännite ja rytmi. 
Konkretismi on osa 1900-luvun laajaa modernismin valtavirtaa. Konkretismi määritellään usein konstruktivismin alalajiksi, mutta rajanvedot eivät ole aina yksiselitteisiä. Selkein konkretismin tunnusmerkki on ehdoton abstraktiuden vaatimus. Yleensä esittävää taidetta pidetään konkreettisena ja ei-esittävää abstraktina tai käsitteellisenä, mutta konkretismin mukaan abstrakti ilmaisu on taiteena lopulta konkreettisinta. Konkretismissa luovuttiin yleensä esittävän taiteen pyrkimyksestä tilallisuuteen ja pitäydyttiin kaksiulotteisuudessa. Siitä huolimatta kolmas ulottuvuus on usein teoksissa vahvasti mukana optisena ilmiönä. 
Suomessa ei-esittävä taide teki läpimurron juuri konkretismina, jota alkoi esiintyä sotien jälkeen. Suuntauksen merkittäviä suomalaisia edustajia ovat Birger Carlstedt ja Juhana Blomstedt.
Stephanie Romanov

Stephanie Romanov (s. 24. tammikuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Lilah Morganin roolista televisiosarjassa Angel. Hän on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Spy Hard – lupa läikyttää (1996). 
Las Vegasissa, Nevadassa syntynyt Romanov saavutti jo teini-ikäisenä menestystä mallina. Hän meni 26. joulukuuta 2001 naimisiin elokuvatuottaja Nick Wechslerin kanssa, ja tytär Lily syntyi 1. kesäkuuta 2005.
Ja’net DuBois

Ja'net DuBois on näyttelijä, joka näytteli elokuvassa Charlien enkelit: Kurvit suoriksi herra Bosleyn äitiä.
Syyttäjän virhepäätelmä

Syyttäjän virhepäätelmä on tilasto- ja argumentointivirhe, joka syntyy, kun sekoitetaan keskenään todennäköisyydet sille, että henkilö A on syytön, vaikka todiste X puoltaa syyllisyyttä ja todennäköisyys sille, että todiste X puoltaa syyllisyyttä, vaikka henkilö A on syytön. Syyttäjän virhepäätelmä lienee tavallisin puhtaasti todennäköisyyksien virheelliseen tulkintaan perustuvista päättelyvirheistä. Termi itsessään on peräisin William Thompsonin ja Edward Schumannin artikkelista Interpretation of Statistical Evidence in Criminal Trials: The Prosecutor's Fallacy and the Defense Attorney's Fallacy.
Tämän virhepäätelmän tiedetään useita kertoja johtaneen jälkikäteen virheelliseksi katsotun tuomion antamiseen.

Esimerkki

Saksalaiselta rikospaikalta on löytynyt syyllisen veripisara. Rikoslaboratorion tutkimuksen tuloksena on saatu selville, että se kuuluu jollekin muulle henkilölle kuin syytetylle todennäköisyydellä yksi kahdesta miljoonasta. Mikä on todennäköisyys, että tämän todisteen perusteella syytetty on syyllinen?
Syyttäjän virhepäätelmä syntyy, kun tämä todennäköisyys tulkitaan naiivisti eli sellaisena kuin se on esitetty. Tosiasiassa todennäköisyys 1/2 000 000 vastaa näytteen sopivuutta kehen tahansa henkilöön, ei nimenomaan syytettyyn. Koska Saksassa on 82 000 000 asukasta, maassa on noin neljäkymmentä henkilöä, joiden syyllisyyttä todiste sellaisenaan myös puoltaisi, vaikka he olisivatkin syyttömiä. Tämän todisteen perusteella syytetty on siis syyllinen 1/40:n eli 2,5 prosentin todennäköisyydellä, joka tuskin sellaisenaan riittää tuomitsemiseen.
On syytä huomata, että kumpikin edellä esitetyistä todennäköisyyksistä on hyvin paljon suurempi kuin todennäköisyys, että yksittäinen saksalainen, johon todiste sopii, olisi todellakin syyllinen (tämä lasketaan binomijakaumasta).

Puolustajan virhepäätelmä

Puolustajan virhepäätelmä on läheistä sukua syyttäjän virhepäätelmälle. Siinä näytön ehdollinen todennäköisyys yritetään saada esitettyä syytetyn eduksi.
Esimerkiksi puolustus perustelee miehen syyttömyyttä vaimonsa murhaan sillä, että vain yksi tuhannesta perheväkivallan uhriksi joutuneesta naisesta joutuu puolisonsa surmaamaksi. Tällöin jää kuitenkin huomiotta se seikka, että aikaisempien vastaavien tapausten kohdalla vaimon surmaaja on ollut 80 prosentissa tapauksista juuri oma mies. Tällä perusteella miestä on perusteltua ainakin epäillä teosta.
Sarod

Sarod on intialainen kielisoitin. Se muistuttaa luuttua ja siinä on 25 kieltä. Sarodia soitetaan plektralla.
Highlander – kuolematon

Juoni

Connor MacLeod taistelee Skotlannin ylämailla vuonna 1536. Hän haavoittuu kuolettavasti, mutta herääkin kuolleista, jolloin kyläläiset ajavat McLeodin pois. Vuosia myöhemmin hän tapaa Juan Sanchez Villa-Lobos Ramirezin, joka kertoo McLeodin olevan kuolematon joka elää niin kauan kunnes toinen kuolematon katkaisee häneltä pään poikki. Tämän tapahtuessa häviäjän energiat siirtyvät voittajalle. Ramirez opettaa McLeodille miekkailun taidot siihen asti kunnes pahamaineinen Kurgan, joka himoitsee kuolemattomuuden valtaa, tappaa Ramirezin. McLeodin täytyy taistella selvitäkseen vuosisatoja siihen asti kunnes jälleen kokoontumisen aika koittaa, jolloin vain muutama kuolematon on jäljellä. Viimeiset taistelut alkavat vuonna 1985 New Yorkissa, jossa Kurgan on jo haalinut itselleen usean kuolemattoman energiat ja saa vihdoin vastaansa Connor McLeodin.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvalle annettiin kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Gerhard Heiberg

Jens Gerhard Heiberg (s. 20. huhtikuuta 1939, Oslo) on norjalainen liikemies ja urheilujohtaja. Hän on toiminut mm. Lillhammerin olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana ja Kansainvälisen olympiakomitean norjalaisedustajana.
Gerhard Heiberg oli nuoruudessaan aktiivi urheilija lajeinaan yleisurheilu, jalkapallo ja tennis. Hän suoritti vuonna 1963 Kööpenhaminan kauppakorkeakoulussa MBA-tutkinnon pääaineenaan liiketaloustiede. Seuraavana vuonna 1964 hän jatkoi opintojaan San Josén yliopistossa, Kaliforniassa.
Työuransa Heiberg aloitti Norsk Hydrossa, jossa hän työskenteli vuosina 1965-1966. Sen jälkeen hän on työskennellyt kemianalan norjalaisyrityksen Borregaardin Pariisin toimistossa vuosina 1966-1972 ja Norcem-konsernissa hallinnollisena johtajana vuosina 1972-1987 ja yrityksen fuusioiduttua Aker Norcemiksi konsernijohtajana vuosina 1987-1989 ja Aker A/S:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1989-1996. Lisäksi hän on ollut suurimman norjalaispankin Den norske Bank ASA hallituksen puheenjohtajana vuosina 1995-2000.
Urheilun järjestötehtävät hän aloitti toimimalla Lillehamerin vuoden 1994 talviolympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1989-1994. Helbergistä tuli vuonna 1994 myös Norjan olympiakomitean jäsen. Lisäksi hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) norjalaisjäseneksi vuonna 1994 ja vuonna 2001 hänestä tuli KOK:n toimeenpanevan komitean jäsen eli hänestä tuli 2000-luvun alussa eräs maailman johtavista urheilujohtajista. Tässä tehtävässä hän oli kahdeksan vuotta eli vuoteen 2011 asti. KOK:n markkinointikomitean puheenjohtajana hän toiminut vuosina 2001-2014. Talviolympialaisten järjestäjäehdokkaiden arviointikomiteassa hän ollut valittaessa vuosien 2010 ja 2014 järjestäjää; jälkimmäistä järjestäjää valittaessa komitean puheenjohtajana. Koordinointikomiteassa hän toiminut vuoden 1998, 2002 ja 2006 talvikisoja järjestettäessä.
Urheilupoliittisesti suurimman takaiskun Heiberg koki Oslon ja norjalaisten vetäytyessä vuoden 2022 talviolympialaisten hakukierrokselta, 
Heibergin toiminta afrikkalaisvaltio Togon konsulina joutui vuosituhannen vaihteessa hankalaan valoon hänen ja ystävien matkustaessa sinne. Norjalaislehdistö suhtautui Heibergi rooliin ja toimintaan tilanteessa hyvin kriittisesti.
Carlos Gardel

Carlos Gardel (11. joulukuuta 1890 Toulouse, Ranska – 24. kesäkuuta 1935 Medellín, Kolumbia) oli argentiinalaisen tangon suurimpiin tulkitsijoihin kuuluva säveltäjä, laulaja ja näyttelijä, tanguero, joka levytti sadoittain tangoja elinaikanaan. Näistä tunnetuimpia ovat Mi Noche Triste, Mi Buenos Aires Querido, Amores de estudiante, Soledad, Volver, Por Una Cabeza sekä El día que me quieras, joista useimmat hän loi yhdessä pitkäaikaisen työtoverinsa, sanoittaja Alfredo Le Peran kanssa. Yhteensä Gardel levytti 770 kappaletta, joista peräti 514 on tangoja.
Gardel aloitti uransa laulamalla baareissa ja yksityistilaisuuksissa. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1917 valtavan suosion saaneella kappaleella Mi Noche Triste. Tämä Pascual Contrusin ja Samuel Catriotan säveltämä kappale myi 100 000 kappaletta ja oli valtava menestys koko latinalaisessa Amerikassa. Mi Noche Tristen myötä Gardel kehitti tango-canciónin, joka nosti tangon alaluokan musiikkityylistä arvostetuksi keskiluokan suosikiksi. Gardel kiersi useita kertoja läpi Etelä-Amerikan ja esiintyi myös Barcelonassa, Madridissa, Pariisissa ja New Yorkissa. Suosionsa kasvaessa Gardel teki myös lukuisia elokuvia.
Gardelin laulutyyliä on kuvattu olleen rinnastuksia italialaiseen bel cantooon, portugalilaiseen fadoon sekä italialais–amerikkalaiseen croonersiin.
Kesäkuussa 1935 maailmalle levisi uutinen Gardelin ja hänen työtoverinsa Alfredo Le Peran kuolemasta lento-onnettomuudessa Medellínin kaupungissa Kolumbiassa. Valtava määrä ihmisiä tuli osoittamaan kunnioitustaan edesmenneelle suosikilleen, kun tämän ruumis kulki Kolumbian, New Yorkin, Rio de Janeiron ja Montevideon kautta viimeiseen lepopaikkaansa Buenos Airesin La Chacarita-hautausmaalle.

Kiistelty syntymäpaikka

Gardelin syntymäpaikasta on kaksi eri teoriaa. 
Toisen mukaan hän on syntynyt pienessä Valle Edénin kaupungissa Uruguayssa. Väite perustuu hänen anomukseensa Argentiinan kansalaisuutta varten, jossa Gardel itse väitti olevansa uruguaylainen, sekä hänen puoliksi palaneesta passistaan, joka löytyi kohtalokkaan lento-onnettomuuden jälkeen. Passin mukaan Gardel oli syntynyt Tacuarembossa, Uruguayssa, lähellä Valle Edénin pikkukaupunkia.
Toinen teoria taas kertoo Gardelin oikean nimen olleen Charles Romuald Gardés ja syntymäpaikan Toulouse, Ranska. Tämän mukaan hän oli tuntemattoman isän ja Berthe Gardésin (1865-1943) poika, joka saapui Argentiinaan 27 kuukauden ikäisenä. Ranskalainen syntymätodistus on olemassa ja sen omistaa Gardel-ekspertti Gilbert Mamery. Toinen teoriaa tukeva dokumentti on Gardelin ilmeisesti itse kirjoittama testamentti, jossa hän myöntää syntymäpaikkansa olevan Ranskan Toulouse.
Koska ei voida sanoa, kummat dokumentit ovat väärennettyjä, Carlos Gardelin syntymäpaikasta ei ole varmuutta. On epäilty, että Gardel ei suostunut vahvistamaan syntyperäänsä, koska yritti salata taustansa aviottomana lapsena. Kysyttäessä hänen kansalaisuuttaan Gardel usein vastasi: ”Synnyin Buenos Airesissa Argentiinassa kahden ja puolen vuoden iässä...”
Aaron Rodgers

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Rodgers edusti kaudet 2003 ja 2004 University of California, Berkeleyn yliopistojoukkuetta California Golden Bearsia. Hän pelasi Golden Bearsin riveissä kahden kauden aikana yhteensä 25 ottelua, joista 22 aloittavana pelinrakentajana, ja vuonna 2004 hänet nimettiin Pacific-10 Conferencen ensimmäiseen tähdistöön. Ennen Golden Bearsia Rodgers oli pelannut kauden 2002 Butte Collegen joukkueessa.
Rodgers sai NFL-varauksen huhtikuussa 2005, kun Green Bay Packers varasi hänet numerolla 24 NFL Draftin ensimmäisellä kierroksella. Hänestä tuli kautta aikain kahdeksas pelinrakentaja, jonka Packers on varannut ensimmäisellä kierroksella, ja joukkueen ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella varattu pelinrakentaja sitten vuoden 1981. Hän teki joukkueen kanssa ammattilaissopimuksen elokuussa 2005. Brett Favre oli Packersin ykköspelinrakentaja vuodesta 1992 ja Rodgers oli hänen varamiehensä kaudet 2005–2007. Kaudella 2005 Rodgers pelasi kolmessa NFL:n runkosarjaottelussa ja kausilla 2006 ja 2007 molemmilla kahdessa ottelussa. 29. marraskuuta 2007, jolloin Packers kohtasi Dallas Cowboysin, hän antoi NFL-uransa ensimmäisen touchdown-syötön.
Maaliskuussa 2008 Brett Favre ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa ja Rodgers nostettiin Packersin ykköspelinrakentajaksi. Muutama kuukausi myöhemmin Favre pyörsi lopettamispäätöksensä, mutta joukkue piti päätöksensä antaa Rodgersille mahdollisuus aloittaa ykköspelinrakentajana ja Favre siirtyi elokuussa 2008 New York Jetsiin. Lokakuussa 2008 Rodgers teki Packersin kanssa jatkosopimuksen kauteen 2014.
Kaudella 2010, kolmannellaan Packersin ykköspelinrakentajana, Rodgers oli voittamassa Super Bowlia, kun Packers voitti mestaruusottelussa (Super Bowl XLV) Pittsburgh Steelersin. Hänet nimettiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän keräsi luvuin 31–25 päättyneessä ottelussa 304 syöttöjaardia, onnistui 24:ssä heitossa 39:stä ja syötti kolme touchdownia.
Britteinsaaret

Nimitys Irlannissa

Nimeä British Isles ('Britteinsaaret') ei suvaita Irlannissa, koska se viittaa aikoihin, jolloin Irlanti oli Britannian siirtomaa eivätkä irlantilaiset halua, että heidät samaistetaan britteihin. Irlannin Lontoossa oleva suurlähetystö kehottaa olemaan käyttämättä nimitystä. Sen sijaan nimitystä British and Irish Isles ('Britannian ja Irlannin saaret') tai Britain and Ireland ('Britannia ja Irlanti') käytetään Irlannissa vaihtoehtoisena nimenä  tai Atlantic Archipelago ('Atlantin saaristo') akateemisissä piireissä.
Bayfieldin piirikunta

Bayfieldin piirikunta on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli asukkaita 15 013. Hallinnollinen keskus on Yläjärven rannalla sijaitseva Washburn.

Maantiede

Bayfieldin piirikunta rajautuu idässä Ashlandin piirikuntaan, etelässä Sawyerin piirikuntaan, lounaassa Washburnin piirikuntaan ja lännessä Douglasin piirikuntaan. Piirikunnan pohjoinen osa on Yläjärven rantaa, ja Apostle Islands-nimisestä saariryhmästä kolme saarta kuuluu Bayfieldin piirikunnalle.
Bayfieldin piirikunnan pinta-ala on 5 288 km², josta 3 823 km² on maata ja 1 464 km² (27,69 %) vettä.
Kai Jämsä

Kai Kullervo Jämsä on suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka syntyi 1960-luvun puolivälissä Kokkolassa. Jämsän ensimmäinen yhtye oli Vocals, joka kiersi kaksi vuotta yhtyeen Ronski Gang lämmittely-yhtyeenä. Sen jälkeen yhtyeen solisteina ovat olleet Kaija Koo ja Leena Nilsson.
Jämsä nousi suuren yleisön tietoisuuteen yhtyeessä Puolikuu vuosina 1991–1996. Sen jälkeen Jämsä on tehnyt muutamia soololevyjä ja palasi takaisin Puolikuu-yhtyeeseen vuosiksi 2000–2004.
Vuonna 2004 perustettiin yhtye Komboklubi, jossa Jämsä vaikuttaa. Jämsä on ollut myös tekemässä joko yksin tai muiden kanssa lauluja eri artisteille, esim. Yölintu-yhtyeen hittejä ”Preussinpunaista”, ”Haavoittumaton” ja ”Pimeästä valoon”. Muita hänen tuotantoaan levyttäneitä ovat mm. Muska, Finlanders, Anna Hanski, Markku Aro, Marita Taavitsainen, Arja Koriseva, Charles Plogman ja Marko Maunuksela.
Kai Jämsä on pitkään tehnyt uutta soololevyä. Siltä etukäteen julkaistu promosingle ”Sordiino päällä” oli Radio Suomen soittolistan ykkösenä maaliskuussa 2011. Syyskuussa 2011 samaan suoritukseen ylsi kappale ”Jätimme oven raolleen”. "Sordiino päällä" ja "Jätimme oven raolleen" ilmestyivät uudella soololevyllä Harvoja ja onnekkaita vuonna 2012. Kai Jämsältä ilmestyi vuonna 2014 joululevy Joulutaivas ja vuonna 2016 uusin soololevy Aika on.
Percy Williams

Ura

Monien yllätykseksi Percy Williams voitti vuonna 1928 Kanadan olympiakarsinnat ja hänet lähetettiin 20 vuoden ikäisenä Amsterdamin kesäolympialaisiin. Hänen itsensäkin yllätykseksi hän pääsi helposti 100 metrin finaaliin. Finaalissa hän sai hyvän startin ja voitti sen avulla olympiakultaa. Hän toisti saman tempun 200 metrillä ja palasi kotiin kahden kultamitalin kanssa tuhansien innokkaiden kanadalaisten juhlittavaksi.
Hän todisti, että menestys ei ollut sattumaa voittamalla 100 jaardin juoksun Brittiläisen imperiumin kisoissa (nykyisin kansainyhteisön kisat) Hamiltonissa vuonna 1930. Samana vuonna hän juoksi uudeksi 100 metrin maailmanennätykseksi 10,3.
Yhdysvaltalaiset eivät pitäneet siitä, että tuntematon kanadalainen löi heidän juoksijansa, ja he halusivat osoittaa Williamsin menestyksen olleen sattumaa. Yhdysvaltalaiset järjestivät hallikilpailujen sarjan, joihin Williams kutsuttiin. Williams kuitenkin osoitti olevansa maailman paras pikajuoksija voittamalla 21:stä kilpailusta 19.  
Reisilihasvamma pysäytti hänen juoksu-uransa hetkeksi, eikä hän enää toivuttuaan siitä päässyt vammaa edeltäneeseen kuntoon. Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hän karsiutui jo ennen finaalia. Myöhemmin hän lopetti juoksemisen ja ryhtyi vakuutusvälittäjäksi.
Vuonna 1979 Williamsille myönnettiin  Officer of the Order of Canada -kunniamerkki.
Williams eli äitinsä kanssa, kunnes äiti kuoli vuonna 1977. Sen jälkeen hän eli yksin, kärsien reuman aiheuttamista jatkuvista kivuista. Percy Williams teki itsemurhan vuonna 1982.