google/wiki40b huggingface dataset:
Javi García

Ura

García on Real Madridin kasvatti. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa ja Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän teki valmentaja Mariano García Remónin alaisuudessa 28. marraskuuta 2004 Levantea vastaan. Marras–joulukuussa 2004 hän pelasi kaikkiaan kolmessa ottelussa. Hän pelasi myös yhdessä ottelussa kausien 2005–2006 ja 2006–2007 Mestarien liigassa.
García kuului vuonna 2006 Euroopan-mestaruuden voittaneeseen Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän oli kentällä Puolassa järjestetyn EM-lopputurnauksen jokaisessa ottelussa ja teki kaksi maalia Itävaltaa vastaan pelatussa välierässä. Espanjan nuorten maajoukkueiden mukana García on osallistunut myös alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2003, alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuihin vuonna 2004 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2007.
Kesällä 2006 García otti osaa myös Real Madridin edustusjoukkueen harjoituskaudelle, jossa hän sai paljon peliaikaa ja oli muun muassa avauskokoonpanossa Cádizin perinteikkään Ramón de Carranza -turnauksen molemmissa otteluissa uuden hankinnan Emersonin rinnalla. Mahamadou Diarran liittyminen joukkueeseen vei kuitenkin Garcían mahdollisuudet paikkaan Fabio Capellon valmentamassa edustusjoukkueessa, ja kauden 2006–2007 hän pelasi vielä kokonaisuudessaan seuran reservijoukkueessa Castillassa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Säännöllisen peliajan saaminen myös uuden Real Madridin uuden päävalmentajan Bernd Schusterin alaisuudessa näytti heikolta, joten kesällä 2007 García päätti lähteä hakemaan kokemusta muualta. Useista kiinnostuneista seuroista hän valitsi lopulta niin ikään Espanjan pääsarjassa pelanneen navarralaisen Osasunan, joka etsi korvaajaa pitkäaikaisesta loukkaantumisesta kärsineelle iranilaiselle Javad Nekounamille. Osapuolet tekivät nelivuotisen sopimuksen ja Osasuna maksoi Real Madridille 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Kaudella 2007–2008 García oli avauskokoonpanossa runsaassa 20 Osasunan ottelussa.
Real Madrid ilmoitti huhtikuussa 2008 käyttävänsä Garcían sopimuksessa olevan takaisinosto-oikeutensa ja ostavansa pelaajan kauden loputtua takaisin neljällä miljoonalla eurolla. Peliaika kasvattajaseuran edustusjoukkueessa jäi kuitenkin kaudella 2008–2009 edelleen vähäiseksi. Heinäkuussa 2009 García siirtyi seitsemällä miljoonalla eurolla portugalilaiseen Benficaan, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen.
Vuoden 2012 kesän siirtoikkunan viimeisenä päivänä 31. elokuuta hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Manchester Cityyn
A. Y. Jackson

Alexander Young Jackson CC (3. lokakuuta 1882 Montreal – 5. huhtikuuta 1974 Kleinburg) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli Group of Seven -taiteilijaryhmittymän johtava jäsen. Hän sai Kanadan ritarikunnan Companion-arvon sekä Kanadan kuninkaallisen akatemian mitalin elinikäisistä saavutuksista.
Jacksonin opettajiin kuului Edmond Dyonnet. Hän opiskeli myös Pariisissa Jean-Paul Laurensin johdolla; hän oli Euroopassa syyskuusta 1907 joulukuuhun 1909.
Lemitjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,7 metriä mpy.
Jenni Kokander

Elämä ja ura

Kokander on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2004. Kokander on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Korat

Yleistä tietoa

Thaimaassa koratin nimenä on si-sawat, joka tarkoittaa vaurauden väriä tai onnentuojaa. Siellä koratin uskotaan tuottavan onnea, eikä sitä perinteisesti ole myyty, vaan lahjoitettu kunnian ja arvonannon osoituksena. Häälahjana korat on ollut arvostettu, sillä sen uskotaan takaavan avio-onnea ja hedelmällisyyttä. Korat on alkuperäinen luonnonrotu, eikä sen kasvatuksessa käytetä muita rotuja, vaan sen molempien vanhempien on oltava korateja. Lisäksi korateiksi voidaan rekisteröidä vain ne kissat, joiden esivanhemmat pystytään jäljittämään Thaimaahan.

Luonne

Koratit ovat aktiivisia, hellyydenkipeitä, ystävällisiä ja lempeitä ja kiintyvät omistajaansa. Usein ne ovat vastassa kotiovella ja seuraavat arjen askareissa. Koska koratit ovat seurallisia ja ne kaipaavat seuraa, kissakaveri on hyvä olla, jos kissa joutuu olemaan monta tuntia päivässä yksin. Korat on leikkisä myös aikuisena. Osa korateista saattaa pitää vedestä tai esim. veneessä olosta, mutta kissaa ei kannata pakottaa veteen, sillä pakottaminen tuo traumaattisia kokemuksia, mikä ei auta veteen totuttamisessa vaan päinvastoin.

Ulkonäkö

Koratin turkki on lyhyt tai keskipitkä, silkkinen, vartalonmyötäinen, hopeapintainen ja kiiltävä, eikä sillä ole aluskarvaa. Silmät koratilla ovat sen ensimmäisten elinviikkojen ajan siniset, ja nuorella kissalla ne voivat olla keltaiset, kunnes muuttuvat vihreiksi. Joillakin poikkeuksilla ne saattavat jäädä keltaoransseiksi. Silmät ovat suuret, pyöreät, loistavat ja ulkonevat, suljettuina hieman vinot. Koska koratilla on suuret ja hieman ulkonevat silmät, täytyy niiden kanssa olla varovainen, ettei käy vahinkoja. Koratien silmät myös vuotavat usein, koska suuriin silmiin menee helposti roskia. Korat on notkea ja lihaksikas, keskikokoinen kissa, naaras sirompi kuin uros. Se kuuluu sinisten kissojen ryhmään, joista perinteisimpiä ovat kartusiaani, venäjänsininen, sininen persialainen ja sininen itämainen lyhytkarva. Rotu onkin monesti sekoitettu venäjänsiniseen ja kartusiaaniin. Koska koratilla ei ole aluskarvaa, siitä sanotaan, että se olisi vähemmän allergisoiva ja että se saattaisi sopia myös kissa-allergisille.

Historia

Thaimaassa korat on tunnettu jo satoja vuosia. Länsimaissa järjestelmällinen kasvatus aloitettiin 1960-luvulla. Euroopassa koratin kasvatus on alkanut Norjassa 1970-luvulla, ja myös Suomen ensimmäinen korat on Norjasta kotoisin. Suomeen korat on saapunut vuonna 1987, mutta ensimmäinen Suomessa rekisteröity pentue on syntynyt vuonna 1988.
Jebal Barez

Jebal Barez on noin 3 750 metrin korkeuteen nouseva vuoristo Iranin keskiosissa. Se alkaa Isfahanin kaupungin itäpuolelta ja kulkee kaakonsuuntaan rinnakkaisena Zagros-vuoristolle.  Vuoriston juurella sijaitsee mm. kuuluisa savitiilinen Bamin kaupunki, joka kärsi pahoin maanjäristyksessä vuonna 2003. Bam on saanut vetensä kastelukanavista, jotka ovat johdettu vuoriston puroista.
Anne Frankin talo

Historia

Anne Frankin talona tunnettu rakennus rakennettiin vuonna 1635, ja sen rakennutti Dirk van Delft. Rakennusta muokattiin huomattavasti sata vuotta myöhemmin, vuonna 1739. Korjauksissa rakennuksen ulkosivua muutettiin merkittävästi, ja myöhemmin Frankin piilopaikkana tunnettua rakennuksen osaa kasvatettiin huomattavasti.
Rakennuksessa oli muutamia yrityksiä 1900-luvun alkupuolella. Anne Frankin isä Otto siirsi mausteyrityksensä toimistotilat rakennukseen joulukuussa 1940. Rakennuksen ensimmäinen kerros oli jaettu kolmeen osaan. Etuosassa oli tavaroiden vastaanotto- ja toimitustilat. Keskellä kerrosta oli maustemylly, ja takaosassa, joka oli myös lisäsiiven alin kerros, oli varastotila, jossa tavarat pakattiin kuljetettavaksi. Toisessa kerroksessa oli työntekijöiden toimistoja.
Vuonna 1942 rakennuksen lisäosaa aletaan valmistella piiloutumista varten. Lisäosan tilat tyhjennetään tavaroista, ja se muutetaan asuttavaksi. Anne Frank ja muut muuttavat piilopaikkaansa 6. heinäkuuta 1942. He asuivat piilopaikassa yli kaksi vuotta, kunnes heidät pidätettiin 4. elokuuta 1944. Kaikki omaisuus piilosta takavarikoitiin, mutta kaksi Otto Frankin työntekijää onnistuivat pelastamaan joitakin henkilökohtaisia tavaroita, kuten Anne Frankin päiväkirjan.
Otto Frank palaa kesäkuussa 1945 Amsterdamiin perheensä ainoana eloonjääneenä. Hänelle annetaan Annen päiväkirjat, ja ne julkaistaan kirjana 1947. Pian tämän jälkeen monet haluavat nähdä talon, jossa Anne Frank piilotteli. Yrityksen työntekijät esittelivät epävirallisesti paikkoja halukkaille. Vuonna 1955 yritys vaihtoi kuitenkin toimitiloja, ja koko kortteli, jossa talo sijaitsee myytiin. Suunnitelmissa oli rakennuttaa tehdas tälle paikalle. Protestoijat pystyivät kuitenkin estämään rakennuksen purkamisen, ja 3. toukokuuta 1957 Otto Frank ja Johannes Kleiman perustivat Anne Frankin säätiön, jonka tarkoituksena oli hankkia rakennus omistukseensa. Lokakuussa rakennuksen omistanut yritys lahjoitti talon säätiölle. Anne Frankin museo avattiin lopulta 3. toukokuuta 1960.
Ensimmäisenä vuonna museossa oli 9 000 kävijää, mutta vierailijoiden määrä kasvoi koko ajan. Kymmenen vuotta myöhemmin määrä oli jo tuplaantunut. Vierailijoiden lukumäärän takia museota jouduttiin korjaamaan ja parantamaan. Se olikin suljettuna vuoden 1970. Vuonna 1971 museo avattiin uudelleen, ja vierailijoilta alettiin pyytää myös sisäänpääsymaksuja. Tästäkin huolimatta vierailijoiden määrä kasvoi entisestään. Vuonna 1990 museossa kävi yli 600 000 ihmistä. Museon vierailutilat koettiin riittämättömiksi. Ajatuksia museon laajentamiseksi oltiin esitetty jo 1980-luvun alkupuolella. Alkuperäinen suunnitelma esitettiin huhtikuussa 1989, mutta naapurusto ei hyväksynyt tätä. Amsterdamin kaupunginvaltuusto hyväksyi lopulta marraskuussa 1993 museon uudistamissuunnitelmat. Työt alkoivat syyskuussa 1995. Projekti vietiin läpi vaiheittain, ja museo pystyi olemaan samanaikaisesti auki yleisölle. Kuningatar Beatrix avasi uudistetun museon 28. syyskuuta 1999.
Emil Fabritius

Ernst Emil Fabritius (23. joulukuuta 1874 Helsinki – 15. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Fabritiuksen vanhemmat olivat luutnantti August Johan Fabritius ja Anastasia (Annie) Wallin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 (Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors) ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1900.
Fabritius toimi arkkitehtina Helsingissä vuosina 1900–1917. Hänellä oli 1905–1915 yhteinen arkkitehtitoimisto Jung & Fabritius arkkitehti Valter Jungin kanssa. Myöhemmin Fabritius ryhtyi liikemieheksi. Fabritius toimi myös valtiopäivien pikakirjoittajana.
Fabritius kilpaili ammunnassa. Hän osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 haulikkoammunnan henkilökohtaiseen kilpailuun sijoittuen 54:nneksi.
Jargon

Jargon (ransk. jargon; mongerrus, siansaksa) on jonkin ryhmän tai yhteisön ammatti- tai erikoiskieli. Jargonia tavataan esimerkiksi monien harrastusten tai ammattien harjoittajien, kuten lääkäreiden, puheessa. Jargon voi tarkoittaa myös sekavaa tai jokeltavaa puhetta, josta on vaikeaa saada selvää.
Erikoiskielenä jargon helpottaa asiantuntijoiden keskinäistä viestintää, kun pitkät ja hankalat termit voidaan korvata lyhyemmillä mutta alan piirissä silti täsmällisillä vastineilla. Yhteinen erikoissanasto voi luoda yhteenkuuluvuuden tunnetta ja toisaalta sulkea sanastoa tuntemattomat alakulttuurin tai tiedonsaannin ulkopuolelle. Tarkoituksellisesti ulkopuolisille vaikeaselkoisia jargoneita ovat muiden muassa varkaiden cant ja lääkärijargon.
Hispaniolanviherkerttuli

Levinneisyys

Hispaniolanviherkerttulia tavataan Haitissa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pål Grotnes

Pål Grotnes (s. 7. maaliskuuta 1977 Lørenskog) on norjalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka on maalivahti. Tällä hetkellä hän pelaa Norjan pääsarjassa Stjernen Hockeyssa. Hän on pelannut MM-kilpailuissa Norjan maajoukkueessa.
Matej Paulovič

Seuraura

Paulovič on HC Topoľčanyn kasvatti. Hän voitti kaudella 2010–2011 seuran B-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 33+29=62, joilla Paulovič jakoi koko Slovakian B-nuorten sarjan pistepörssin neljännen sijan HC Košicen Denis Markusin ja HK Popradin Andreas Strauchin kanssa. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden HK Nitran A-nuoriin. Kesällä 2011 Paulovičin varasi sekä Muskegon Lumberjacks 76. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa että Vaughan Stars 28. pelaajana GMHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 kuitenkin Ruotsiin ja Färjestad BK:n junioreihin. Paulovič voitti J18 Allsvenskanissa joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +8.
KHL:n slovakialainen laajennusjoukkue HC Slovan Bratislava varasi Paulovičin 133. pelaajana kesällä 2012. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Färjestadissa J20 SuperElitin pronssia. Dallas Stars varasi Paulovičin viidennellä kierroksella 149. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Peterborough Petes koko CHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana. Paulovič siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014, mutta joulukuussa 2013 hän vaihtoi kuitenkin Paulovičin kaksi vuotta aiemmin varanneen Muskegon Lumberjacksin USHL-joukkueeseen.
Kaudella 2014–2015 Paulovič oli tehoilla 17+33=50 Lumberjacksin toiseksi paras pistemies Griffen Molinon jälkeen. Hän eteni joukkueen kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Sioux Falls Stampede otteluvoitoin 3–0. Kaudella 2015–2016 Paulovič oli Lumberjacksin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+33=53 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Paulovič palasi kaudeksi 2016–2017 kotimaahansa ja siirtyi Extraligan nousijajoukkue HC Nové Zámkyyn. Hänen tulokaskautensa toi 56 runkosarjaottelussa tehot 12+12=24 ja viidessä playoff-ottelussa kolme maalia. Paulovič oli runkosarjassa joukkueen toiseksi paras maalintekijä Ossi Saarisen jälkeen sekä jakoi sisäisen tehotilaston voiton Saarisen ja Marek Drtinan kanssa lukemalla +12. Pudotuspeleissä hän oli Nové Zámkyn paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Michal Hudecin ja Štěpán Novotnýn kanssa. Kaudeksi 2017–2018 Paulovič siirtyi jatkamaan Extraliga-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella HK Nitraan.
Anno 1503: The New World

Juoni

Pelin juoni on hyvin yksinkertainen, ja on verrattavissa Sid Meierin Colonizationiin. Alussa pelaajan tavoitteena on aloittaa siirtokunnan rakentaminen asumattomalle saarelle yhteen laivaan lastattujen vähäisten rakennustarvikkeiden avulla. Tarvikkeita on juuri riittävästi muutaman asuintalon rakentamiseen ja pienen tuotantoketjun käynnistämiseen. Kun tuotanto on lähtenyt käyntiin, alkaa siirtokunnan asukasmäärä kasvaa.

Rakennukset

Pelissä on yli 350 aitojen esikuvien mukaan mallinnettua rakennusta kirkoista plantaasien päärakennuksiin. Kuten Colonizationissa, eri rakennuksista on useita eri tasoisia versioita. Pelin alussa pelaaja joutuu tyytymään pieniin käsityöläispajoihin, mutta kaupungin asukasluvun kasvaessa pajat muuttuvat suuremmiksi verstaiksi ja lopulta tehtaiksi.

Kaupankäynti

Colonizationista poiketen kaupankäynti suoraan eurooppalaisten kaupunkien kanssa on mahdotonta, mutta kauppaa voi käydä muiden eurooppalaisten siirtokuntien sekä alkuperäisasukkaiden kanssa. Kaupankäynti on varsinkin pelin alkuvaiheen jälkeen tärkeässä roolissa, sillä pelaajan oma tuotantoketju on harvoin riittävän kehittynyt tuottamaan kaikkia asukkaiden tarvitsemia materiaaleja. Kaupankäynnin tärkein osa on kuitenkin siirtokunnissa tuotettujen tavaroiden ja elintarvikkeiden myynti suoraan siirtokuntien asukkaille myyntikojujen kautta. Siirtokunnan sisäisellä kaupankäynnillä on suuri merkitys pelaajan tuloihin.

Sodankäynti

Siirtokuntien ja kaupunkien puolustukseksi tarvitaan armeija ja laivasto. Tuotantoketjujen kehittyessä avautuu mahdollisuus aseiden tuotantoon, joita tarvitaan sotilaiden koulutuksessa. Oleellinen osa sodankäyntiä ovat linnakkeet, joissa sotilaita koulutetaan, sekä muurit ja vartio- tai tykkitornit. Kansainvälisten suhteiden kiristyessä äärimmilleen pelaaja joutuu puolustautumaan paitsi muita kilpailevia eurooppalaisia vastaan, myös suojelemaan siirtokuntiaan merirosvojen hyökkäyksiltä.
Yläinen Heinijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,7 metriä mpy.
San Nicolás (1769)

Valmistus

Alus tilattiin Astillero Realilta Cartagenasta ja laskettiin vesille vuonna 1769.

Palvelus

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 14. helmikuuta 1797 aluksen Cabo de São Vicenten taistelussa. Alus liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS San Nicolas.

HMS San Nicolas

Aluksesta tehtiin vankilaiva vuonna 1800 ja myytiin romutettavaksi 3. marraskuuta 1814.
Lassi (juoma)

Lassi  (pandžabiksi: ਲੱਸੀ, hindiksi: लस्सी, urduksi: لسی, marathiksi: ताक, gudžaratiksi: છાસ, bengaliksi: লস্যি) on perinteinen intialainen tai nepalilainen sakeahko juoma.
Lassi valmistetaan sekoittamalla maustamatonta jogurttia veteen, suolaan ja mausteisiin, kunnes juoma on vaahtoavaa. Makeassa versiossa (metha lassi) on lisänä sokeria tai vaniljasokeria ja mahdollisesti sitruunamehua. Maustamiseen käytetään yleisesti hedelmäpaloja, kardemummaa tai ruusuvettä. Lassia juodaan usein aamiaisella, ja siihen voidaan lisätä myös jääpaloja. Juoman suosittu nykyaikainen muunnos on mangolassi, joka on mangonmakuinen ja väriltään oranssi. Turkissa valmistetaan lassin kaltaista ayran-juomaa.
Ja ilta oli rauhaisa

Tuotanto

Elokuva on osin värillinen ja osin mustavalkoinen. Se kuvattiin pääosin Karjalan Ruskealassa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Rauno Harju kehuu elokuvaa sen tv-esityksen alla 1975 siitä, ettei neuvostoliittolaisille sotaelokuville tyypillinen isänmaallisuus ole siinä liian paatoksellista. Värillisiä, romanttisia takaumia naisten taustoihin muuten mustavalkoisessa elokuvassa hän pitää teennäisinä ja epäonnistuneina.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta 1973. Se keräsi 2 581 teatterikatsojaa.

Uusintaversiot

Renat Davletjarov ohjasi tarinasta uusintaversion vuonna 2015. Tarinasta on tehty elokuvasovitus myös Intiassa (Peranmai, 2009) sekä tv-sarja Kiinassa.
Jamaikanhedelmäleikko

Levinneisyys

Jamaikanhedelmäleikko on levinnyt laajalle Keski- ja Etelä-Amerikassa. Lajia esiintyy mm. Meksikosta Brasiliaan.

Anatomia

Lepakon turkki on lyhyt ja samettinen, väritykseltään se on ruskea, harmaa tai musta ja ruumiin alaosa on usein vaaleampi. Laji on kooltaan keskikokoinen; lepakon massa on 27–45 g. Jamaikanhedelmäleikon kyynärvarsi on 5–6,3 cm ja siipien väli 34–45 cm.
Sen siivet ovat väritykseltään mustat ja kooltaan lyhyet mutta leveät. Lajille on tyypillistä myös eteenpäin taipunut ihopoimu nenässä.

Elintavat

Jamaikanhedelmäleikot viihtyvät luolissa, tunneleissa, rakennuksissa ja puiden koloissa. Ne elävät haaremeissa, mutta myös pariutumattomat koiraat tai naaraat saattavat muodostaa ryhmiä. Ravinnokseen laji käyttää hedelmiä, kukkia ja hyönteisiä. Ruoan etsintä tapahtuu usein pienissä ryhmissä.
Lajin luonnollisia vihollisia ovat pöllöt, käärmeet ja pikkujalohaukat.
Luciferion

Luciferion oli ruotsalainen death metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1993 perustajajäseninään Michael Nicklasson, Peter Weiner ja Wojtek Lisicki. Pian joukkoon liittyi myös Martin Furängen. Kokoonpano oli saanut aiemmin innoitusta Morbid Angelilta, Deicideltä, Celtic Frostilta, Forbiddeniltä, Coronerilta, Immolationilta ja muilta 1980-luvun heavy metal -yhtyeiltä.
Luciferion teki ensimmäisen nauhoituksensa, viisiraitaisen promonauhan vuonna 1993. Promon noteerasi ranskalainen Listenabra Records, ja se julkaisi promon nimellä The Demon of 1994.
Vuonna 1994 Luciferion nauhoitti albumin Demonification (The Manifest Studio Fredmanilla. Albumi sisälsi yhden cover-raidan, Blasphemerin, joka on alun perin Sodomin kappale. Sessioiden jälkeen rumpali Peter Weiner jätti yhtyeen palaten alkuperäiseen bändiinsä Sarcazmiin. Hänen vakanssinsa paikkasi Hans Nilsson, Liers in Wait -yhtyeen entinen rumpali. Johan Lund, joka oli aiemmin vastannut syntetisaattoreiden teknisestä puolesta, liittyi live-kokoonpanoon kosketinsoittajaksi.
Luciferion hajosi vuoden 1996 loppupuolella. Hajaantumisen jälkeen Michael Nicklasson liittyi Dark Tranquillityyn (basistiksi) ja Wojtek Lisici yhdessä Martin Furängenin kanssa perustivat uudelleen heidän edesmenneen heavy metal -yhtyeensä Highlanderin, joka nykyään tunnetaan nimellä Lost Horizon. Hans Nilsson liittyi Crystal Ageen, ja myöhemmin toimi useammassa muussa kokoonpanossa. Diaboliquessa, Dimension Zerossa ja The Great Deceiverissä.
Vuonna 2000 yhtye palasi kuitenkin takaisin yhteen Listenable Recordsille suunnitellen julkaista äänitteen, joka sisältäisi heidän alkuperäisen promonauhansa ja erään julkaisemattoman Celtic Frost -coverin Circle of the Tyrants. He jatkoivat uuden musiikin luomista ja lopulta julkaisivatkin toisen täysipitkän albuminsa nimeltä The Apostate (First Step To Salvation) vuonna 2003. Yhtyeen jäsenet päättivät hajaantua uudestaan vähän levyn julkaisemisen jälkeen.
Ben Affleck

Ura

Affleckin näyttelijän ura alkoi jo lapsena, jolloin hän esiintyi PBS-kanavalla esitetyssä televisiosarjassa sekä useissa televisioelokuvissa. Varsinaisen näyttelijän uran Affleck aloitti 1990-luvulla, jolloin hän esiintyi useissa merkittävissä elokuvissa. Affleckin varsinainen läpimurto koitti vuoden 1997 jälkeen, jolloin Affleck sai Oscar-palkinnon yhdessä Matt Damonin kanssa elokuvakäsikirjoituksestaan elokuvaan Will Hunting. Affleck on myös ohjannut elokuvan nimeltä Gone Baby Gone, jonka pääosaa näyttelee hänen pikkuveljensä Casey Affleck. Affleck sai toisen Oscar-palkintonsa ohjaamastaan ja yhdessä Grant Heslovin ja George Clooneyn kanssa tuottamastaan elokuvasta Argo.

Yksityiselämä

Affleckilla on irlantilais-englantilais-saksalais-skotlantilaiset sukujuuret.
Affleck avioitui näyttelijä Jennifer Garnerin kanssa vuonna 2005. Kesäkuussa 2015 pariskunta ilmoitti eroavansa ja lopullinen ero myönnettiin kesällä 2017. Heillä on kolme lasta. Affleck kärsii päihdeongelmista ja on ollut vuosina 2001–2018 ollut kolmasti vieroitushoidossa.