google/wiki40b huggingface dataset:
Sarakylmänperhonen

Koko ja ulkonäkö

Sarakylmänperhosen etusiiven pituus on yleensä 24–29 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 36–54 mm ja naaraat ovat keskimäärin koiraita suurempia. Siipien yläpinnan pääväri on vaalean kellanruskea. Postdiskaalialan juovat siiven ulkoreunassa ovat leveitä, kellertäviä ja harmaanruskeiden siipisuonten katkomia. Kellertävällä juovalla erottuu etusiivessä yleensä kaksi, takasiivessä nollasta yhteen pientä tummaa silmätäplää, joskin ylimääräiset silmätäplät ovat melko tavallisia. Siipiripset ovat valkoiset, siipisunten kohdilla mustat. Takasiiven alapuolella on leveä tummanruskea keskijuova, jonka ulko- ja sisäreuna ovat lähes valkoisia.
Samannäköinen laji on paljakkakylmänperhonen (Oeneis bore).

Levinneisyys ja lentoaika

Sarakylmänperhonen esiintyy Euraasian pohjoisosissa, Keski-Aasiassa Altai- ja Tarbagatai-vuoristossa sekä Japanissa. Levinneisyys ulottuu myös Pohjois-Amerikkaan. Fennoskandiassa lajia tavataan Skandien vuoriston eteläosista (Jotunheimen) pohjoiseen Finnmarkiin ja Suomen Lappiin. Suomessa laji esiintyy suunnilleen Rovaniemen–Kuusamon linjalta pohjoiseen, mutta yleisimmillään se on vasta Tunturi-Lapissa. Lentoaika on kesä–heinäkuussa yhtenä sukupolvena. Suomessa lentoaika on yleensä kesäkuun lopulta heinäkuun puolivälin tienoille. Paras lentoaika riippuu kesän säistä.

Elinympäristö ja elintavat

Sarakylmänperhosen elinympäristöä ovat tundra, tuntureiden koivuvyöhykkeen kivikkoiset ja suomaiset kohdat sekä ylempänä kuivemmat kivikkoiset alueet ja tunturipurojen pensaikkoiset rannat. Metsävyöhykkeessä lajia tavataan koivumetsien aukeilla ja kivikkoisilla rinnesoilla. Levinneisyysalueen eteläosissa lajia esiintyy vuorten juurilla. Toukka talvehtii kaksi kertaa.
Vuoden 2010 Suomen lajiston uhanalaisluokituksessa sarakylmänperhonen on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat sarat (Carex), jäkki (Nardus stricta), tunturinurmikka (Poa alpina) ja nurmitähkiö (Phleum pratense).
Alþingishúsið

Alþingishúsið on Islannin pääkaupungissa Reykjavíkissä sijaitseva rakennus, jossa kokoontuu Islannin parlamentti eli allting. Se on rakennettu vuosina 1880–1881, ja sen suunnitteli tanskalainen arkkitehti Ferdinand Meldahl.
Rakennuksessa on myös sijainnut Islannin kansalliskirjasto ja kansallisgalleria. Vuosina 1911–1940 sen ensimmäistä kerrosta käytti Islannin yliopisto, ja Islannin presidentin toimisto sijaitsi rakennuksessa vuoteen 1973 saakka.
Mustilammi (Akaa)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,5 metriä meren pinnan yläpuolella ja se sijaitsee mäen rinteen notkelmassa, johon laskee kaksi ojaa. Lammen kaakkoispäähän laskee Ylisen Mertajärven ja Alisen Mertajärven yhteinen laskuoja ja koillisrantaan laskee Ahveniston laskuoja. Mustilammen laskuoja putoaa yli 5 metriä noin 400 metrin matkallaan Lumijärveen, johon se laskee. Lampi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja rannat ovat itärannoilla soistunutta metsää. Rantaan on rakennettu yli 5 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Lumijärven länsipuolelta yhdystieltä 13721.
Tuusjärvi (järvi Tuusjärvellä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 57 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,2 metriä mpy.
Me Stallarit

Muuta

Ben Zyskowicz arvosteli Me Stallarit -sarjaa eduskunnassa syyskuussa 2004. Hänen mukaansa taistolaiset kuvattiin ohjelmassa liian kiltteinä ja herttaisina ja heitä ”paapottiin”. Zyskowicz vertasi sarjaa siihen, että suomalaisista 1940-luvun natseista tehtäisiin hyväntahtoinen ”Me hakaristin seuraajat” -tilannekomedia.
Juan Ramón López Caro

Ura

López Caron valmentajauran kohokohta oli pesti Real Madridin päävalmentajana, joksi hänet nimitettiin joulukuussa 2005 erotetun Vanderlei Luxemburgon tilalle. Tätä ennen hän toimi Realin Madridin B-joukkueen valmentajana. Kaudella 2004–2005 hän luotsasi Real Madrid B:n usean vuoden tauon jälkeen takaisin Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Espanjan ammattilaissarjoissa López Caro on valmentanut myös Levantea (2006–2007) Celtaa (2007–2008).
Heinäkuussa 2008 López Caro siirtyi Espanjan U21-maajoukkueen peräsimeen. Hän johdatti nuoret EM-kisoihin 2009 ensi kertaa sitten vuoden 2000, mutta tie katkesi jo alkulohkoon. López Caro jätti tehtävänsä kesällä 2010 ja siirtyi Romanian liigassa kolmanneksi sijoittuneen FC Vasluin päävalmentajaksi. 
Vuosina 2013–2014 López Caro toimi Saudi-Arabian maajoukkueen päävalemntajana.
Tammikuussa 2016 hänestä tuli Omanin jalkapallomaajoukkueen uusi päävalmentaja. Marraskuussa 2016 López Caro kertoi, ettei aio jatkaa vuoden vaihteessa umpeutuvaa sopimustaan Omanin liiton kanssa. 
Joulukuun alussa 2016 López Caro teki sopimuksen Kiinan 1. divisioonassa pelaavan Dalian Yifangin kanssa. Hän luotsasi Dalianin divisioonan mestariksi ja joukkue nousi kaudeksi 2018 Kiinan Superliigaan. Seura erotti López Caron joulukuun lopulla 2017. 
Toukokuun lopussa 2018 López Caron ura jatkui Kiinassa Shenzhenin päävalmentajana. Espanjalaisen johdolla Shenzhen sijoittui sarjassa toiseksi ja nousi kaudeksi 2019 Kiinan Superliigaan. Joukkue juuttui kuitenkin putoamiskamppailuun ja seura erotti López Caron heinäkuussa 2019.
Washington D.C. Temple

Washington D.C. Temple tai Washington Temple on MAP-kirkon temppeli Kensingtonin kaupungissa Marylandin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1968 ja se valmistui vuonna 1974. Kirkko maksoi valmistuessaan noin 15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kirkko on 88 metriä korkea. Kirkko on rakennettu valkoisesta Alabaman marmorista.
Maavärit

Maavärit ovat yleensä luonnosta peräisin olevia pigmenttejä. Maavärejä on käytetty eri puolilla maailmaa esihistoriallisista ajoista lähtien muun muassa kehon värjäämiseen ja luolamaalauksiin. Luolamaalauksissa käytettiin jo 35 000 eaa. okravärejä, kuten keltaista okraa ja punamultaa. Pisimpään on käytetty rautaoksidipitoista punamultaa.
Ilmeisesti jo paleoliittisellä kaudella tunnettiin kalsinointitekniikka, jolla saatiin keltaisista ja ruskeista, siennoista ja umbrista punaista väriä. Rautaoksidipigmenttejä opittiin 1600–1700-luvulla valmistamaan synteettisesti.

Yleisimmät maavärit

Yleisimmät maavärit ovat okra, sienna ja umbra, jotka ovat saaneet nimensä löytöpaikan, kuten Sienan tai Umbrian mukaan. Useimmista maaväreistä on olemassa raaka ja poltettu sävy. Poltetut maavärit ovat usein punasävyisiä, kuten poltettu punasavi tai terrakotta. Tunnettuja ja pitkään käytössä olleita perusmaavärejä ovat siten raaka sienna, poltettu sienna, raaka umbra ja poltettu umbra.
Maavärit ovat hinnaltaan suhteellisen edullisia, valonkestäviä ja muutenkin hyvin säilyviä. Öljyväreinä ne myös kuivuvat nopeahkosti. Maaväreillä tarkoitetaan toisinaan myös ruskeasävyisiä värejä ja murrettua väriskaalaa yleensä.

Muu kuin maalauskäyttö

Maavärejä, myös mangaanioksidia ja hiiltä, on käytetty mm. ruoan säilytysaineina ja lääkkeissä.
Ryan Flynn (jääkiekkoilija)

Seuraura

Flynn oli vuosina 2004–2006 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelmassa ja pelasi mm. NAHL-liigaa. Nashville Predators varasi hänet kuudennella kierroksella 176. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Vuodet 2006–2010 Flynn kävi Minnesotan yliopistoa. Hänen ensimmäinen yliopistokautensa 2006–2007 päättyi WCHA:n mestaruuteen. Viimeisen yliopistokautensa 2009–2010 päätteeksi joukkueensa kapteenina toiminut Flynn valittiin WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2010 Flynn teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän liittyi jo samana keväänä amatööritry-out -sopimuksella sen farmijoukkue Milwaukee Admiralsiin, jossa Flynn pelasi kaksi AHL:n runkosarja- ja yhden playoff-ottelun, kunnes hän keskeytti koejaksonsa viimeistelläkseen opintonsa. Kausi 2010–2011 oli Flynnin tulokaskausi AHL:ssä ja se toi hänelle 65 runkosarja- ja yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 6+6=12. Kaudella 2011–2012 hän tuplasi pistetilinsä tehden 24 tehopistettä. Flynn ei kuitenkaan pelannut sopimuksensa aikana otteluakaan NHL:ssä.
Kauden 2012–2013 kynnyksellä Flynn siirtyi Italian Serie A:ssa pelanneeseen HC Bolzano-Bozeniin. Hän oli tehoilla 28+20=48 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Mark McCutcheonin jälkeen. Flynn sijoittui Serie A:n maalipörssissä neljänneksi. Hän voitti Italian Supercupin mestaruuden. Kauden 2013–2014 kynnyksellä, syyskuussa 2013 Flynn siirtyi kahden kuukauden try-outille SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän jäi kuitenkin vähille tehoille, kun Flynn teki 13 pelaamassaan ottelussa vain yhden syöttöpisteen. Hän lähti koejaksonsa päätteeksi Ilveksestä marraskuussa.

Muuta

Flynnin isoveli Greg on entinen jääkiekkopuolustaja.
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja

Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (engl. Tinker, Tailor, Soldier, Spy) on John le Carrén vakoiluromaani, joka ilmestyi vuonna 1974. Eero Mänttärin suomennoksen julkaisi samana vuonna Tammi.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1970-luvun kylmän sodan kauteen, ja sen päähenkilö on George Smiley, joka on päähenkilönä viidessä muussa Le Carrén romaanissa ja lisäksi sivuhenkilönä kolmessa muussa.
Tomas Alfredson on ohjannut kirjan pohjalta vuonna 2011 valmistuneen elokuvan Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja. BBC on tuottanut vuonna 1979 romaaniin pohjautuvan minisarjan Tinker, Tailor, Soldier, Spy.
Sirkjärvi

Sirkjärvi on kylä Lappeenrannan kaupungissa. Aiemmin Sirkjärvi kuului Säkkijärveen ja vuoden 2009 loppuun saakka Ylämaahan. Se sijaitsee Ylämaan kirkonkylältä pohjoiseen noin 10 kilometriä Pulsantietä Lappeenrantaan päin. Sirkjärven vieressä Pulsantien varrella sijaitsee Lyijysen kylä.
Nimensä Sirkjärven kylä on saanut kylän alueella eteläsuunnassa sijaitsevasta samannimisestä Sirkjärvestä. Sirkjärven lisäksi kylän lähellä pohjoissuunnassa ovat Myllyjärvi ja Pöllöslampi. Sirkjärvestä laskee puro Myllyjärveen ja siitä edelleen Ylämaan kirkonkylän kautta Vilajokeen ja siitä edelleen Itämereen.
Sirkjärven kylässä on vakituisia asukkaita noin 130 henkeä, mutta kesäisin asukasmäärä kolminkertaistuu. Sirkjärvellä toimii kylätoimikunta ja metsästysseura.
1960-luvulla Sirkjärven kylässä on toiminut saha.
Marita Viitasalo-Pohjola

Varpu Marita Hannele Viitasalo-Pohjola (s. 13. joulukuuta 1948 Mäntyharju) on suomalainen pianisti ja lehtori. Tasavallan presidentti myönsi hänelle marraskuussa 2006 Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin.
Viitasalon isä oli kuoronjohtaja ja Ullavan kuvataiteen ja musiikin viikon taiteellinen johtaja Väinö Viitasalo. Marita Viitasalon sisar on huilutaiteilija Eeva Viitasalo-Korolainen, ja suuri osa muustakin perheestä on musiikkialalla tai harrastaa musiikkia.
Viitasalo suoritti diplomin Sibelius-Akatemiasta 1972. Hän suoritti loppututkinnon Accademia di Santa Ceciliassa Roomassa ja opiskeli Dieter Weberin johdolla Wienissä Hochschule für Musik und Darstellende Kunst, jossa hän suoritti diplomin 1976. Hän on saavuttanut kolmannen sijan Maj Lind -pianokilpailussa 1968. Hän opettaa pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa ja on vuodesta 1989 Espoon pianoviikon taiteellinen johtaja.
Viitasalo on pitänyt eri puolilla maailmaa omia konsertteja ja tehnyt paljon yhteistyötä Soile Isokosken kanssa. Vuonna 1986 hän perusti Trio Finlandia, jonka kanssa hän on kiertänyt Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa. Klassisen ohjelmiston lisäksi trio on esittänyt suomalaista nykymusiikkia. Hän on tehnyt soololevyjä, muun muassa Sibeliusta, ja levytyksiä myös esimerkiksi Soile Isokosken kanssa.
Marita Viitasalon puoliso on laulaja (barytoni) ja konserttitoimiston johtaja, merkonomi Pekka Kalervo Pohjola (s. 14. elokuuta 1944 Pori).
Jäkälän maastavientilaki

Jäkälän maastavientilaki oli Suomessa vuonna 1931 säädetty laki, jolla säädeltiin jäkälän vientiä Suomesta ulkomaille. Laki kumottiin vuonna 1994.
Laki säädettiin sen vuoksi, että virallisen vientitarkastuksen katsottiin edistävän koristelutarkoituksiin käytettävän jäkälän maastavientiä.
Jäkälänvienti oli paikallisesti merkittävää liiketoimintaa; 1970-luvulla Hailuodon verotuloista kolmannes tuli jäkälänmyynnistä. Jäkälää käytettiin koristeena Keski-Euroopan hautausmailla. Lain kumoamisen aikaan 1990-luvulla jäkäläviennin arvo oli noin 10–13 miljoonaa markkaa vuodessa.

Säännökset

Lain mukaan jäkälän maastaviennin valvontaa varten tarpeellisista tarkastuksista huolehtivat metsähallitus ja metsähallituksen määräämät tarkastajat. Sen, joka halusi harjoittaa jäkälän maastavientiä, tuli tehdä siitä ilmoitus metsähallitukselle.
Suomesta ulkomaille sai viedä jäkälää, joka oli todettu laadultaan kelvolliseksi ja jota sisältävät laatikot oli varustettu tarkastusmerkillä. Jäkälän vienti saattoi tapahtua vain niistä satamista, jotka mainittiin asetuksessa.
Laki kumottiin vuonna 1994 ja lakkasi olemasta voimassa 1. tammikuuta 1995.
Broughamin linna

Historia

Lowther- ja Eamont-jokien risteyspaikka on ollut helppo puolustaa ja se onkin ollut linnoitettu roomalaisten ajoista lähtien. Linnakkeen ympärille muodostui asutusta, jonka anglit nimesivät Broughamiksi, mikä tarkoittaa "kylää linnan lähellä". Vilhelm Punainen valloitti Cumbrian vuonna 1092 ja siirsi rajan Broughamista kauas pohjoiseen. Carlislen linna turvasi rajaa ja Broughamista kaakkoon sijaitsevat Applebyn ja Broughin linnat varmistivat viestiyhteyden Yorkshireen.
Vuonna 1203 Juhana Maaton antoi Westmorlandin paronikunnan Robert de Vieuxpontille, joka oli harvoja kuninkaalle uskollisia lordeja pohjoisessa Englannissa. Hän aloitti linnan rakentamisen todennäköisesti välittömästi. Henrik III takavarikoi Robertin pojanpojan omaisuuden vuonna 1264 ja linna päätyi avioliiton kautta paroni Robert Cliffordille, joka korvasi puuvallit kivisellä kehämuurilla.
Linnasta purettiin osa vuonna 1691, se pääsi huonoon kuntoon ja myytiin rakennustarvikkeiksi 1714
Flusytosiini

Ominaisuudet ja käyttö

Flusytosiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta ja se liukenee veteen. Flusytosiini kulkeutuu sienisolujen sisään sytosiinipermeaasin kuljettamana. Sienten sytosiinideaminaasientsyymi muuntaa flusytosiinin fluorourasiiliksi. Flusytosiini on siis aihiolääke. Fluorourasiili estää sienisolujen RNA:n ja DNA:n biosynteesiä, minkä vuoksi solut eivät kykene jakautumaan ja kuolevat. Yhdiste tehoaa muun muassa Candida-, Cryptococcus- ja Aspergillus-suvun lajeihin. Flusytosiinia käytetään yhdessä Amfoterisiini B:n kanssa vaikeiden hiivasienitulehdusten hoitamiseen. Yhdiste annostellaan kapselina suun kautta tai ruiskeena suoneen.

Haittavaikutukset

Tyypillisimpiä flusytosiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, oksentelu, ripuli, maksan entsyymiarvojen kohoaminen ja luuydintoksisuudesta aiheutuva valkosolujen liian vähäinen määrä. Flusytosiini voi voimistaa imidatsolisienilääkkeiden haittavaikutuksia.
Jorma Kyyrä

Jorma Kyyrä (s. 1961) on Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulun sähkötekniikan ja automaation laitoksen johtaja. Hän on työskennellyt Teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1985 ja toiminut muun muassa elektroniikan, tietoliikenteen ja automaation tiedekunnan (nykyään sähkötekniikan korkeakoulu) dekaanina 2008-2009 sekä lokakuusta 2009 vuoden 2011 loppuun Aalto-yliopiston Infrastruktuuri, kiinteistöt ja IT -alueen vararehtorina. Kyyrä on väitellyt tohtoriksi sähkötekniikasta ja toiminut tehoelektroniikan professorina vuodesta 1996 alkaen. Lisäksi hänellä on lukuisia kansainvälisiä alan jäsenyyksiä ja julkaisuja.
Kirjonta

Kirjonta on monien kansojen piirissä perinteisesti harrastettu käsityö, jossa kangas tai muu aines on koristeltu erilaisin sen päälle langoilla muodostetuin kuvioin. Langan lisäksi kirjontatyöhön voidaan liittää esimerkiksi helmiä ja paljetteja. Kirjontaan on monenlaisia menetelmiä, ja siinä käytetään useita erilaisia pistoja. Yksinkertaisimpia ja laajimmille levinneitä ovat ristipistotyöt, joihin myydään valmiita tarvikepaketteja. Kirjontaa voidaan tehdä myös ompelukoneella.
Suomessa erityisesti karjalan murrealueella on harrastettu taidokasta kirjontaa. Karjalaisten käsitöistä kuuluisimpia olivat taidokkaasti kirjotut käspaikat, pyyheliinat. Karjalaisissa kansallispuvuissa on usein käytetty taidokasta kirjontaa. Kuuluisin, arvokkain ja työläin niistä on Tuuterin puku.
Myös saamelaisten kansallispuvut on taidokkaasti kirjottu.
Valkokirjonnassa kirjotaan nimensä mukaisesti valkoisella langalla valkoiselle kankaalle. Leikekirjonnassa, joka on valkokirjonnan yksi muoto, pohjakangas leikataan pois kirjottujen kuvioiden välistä. Valkokirjonta ja leikekirjonta olivat Suomessa yleisesti käytössä 1900-luvun alkupuolella.
Leike- ja valkokirjonta on jaettu eri tyyliensä mukaan englantilaiseen ja ranskalaiseen kirjontaan. Englantilaisessa kirjonnassa suosittiin erilaisia kukka- ja lehtiaiheita, joiden reiät saattoivat olla todella suuria. Leikekirjontaan yhdistettiin usein vielä korko-ompeleita sekä punosreikärivejä. Ranskalaisessa kirjonnassa kuviot muodostuvat suureksi osaksi korko-ompelusta. Ranskalaisella kirjonnalla on tehty paljon nimikointeja.
Kirjonnassa voidaan käyttää myös erilaisia materiaaleja. Tyllikirjonnassa kuviot muodostuvat tyllisilmiin pujotettavasta langasta. Tavallisin tyllikirjontatapa on tyllipujotus, jossa kuviot ovat usein geometrisia ja syntyvät Etupistoin. Helmikirjonnassa lankaan pujotetut helmet muodostavat kirjontakuvion langan sijasta. Helmikirjontaa voidaan käyttää esimerkiksi iltalaukuissa.

Historia

Kirjonnan alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Esimerkkejä kirjonnan harrastamisesta löytyy muun muassa antiikin Egyptistä, rautakauden Pohjois-Euroopasta ja Song-dynastian ajan Kiinasta. Kirjotut vaatteet ja muut tekstiilit ovat olleet korkean aseman merkkejä eri kulttuureissa, kuten antiikin Persiassa, Intiassa, Bysantissa ja barokkiaikakauden Euroopassa. Keskiajalla kirjonnalla koristettiin paljon kirkkotekstiilejä, mutta myös vaatteita ja kenkiä, joissa saatettiin käyttää vaakunoiden värejä ja malleja. Kirjontaa harjoitettiin esimerkiksi luostareissa. Suomeen rannikkoseudulle kirjontatekniikat ovat saapuneet todennäköisesti Ruotsista, ja Itä-Suomen kirjonta on ottanut vaikutteita Venäjältä.
Francisco Javier Rodríguez

Ura

Rodríguez aloitti ammattilaisuransa Guadalajarasta, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2002. Hän oli Meksikon maajoukkueen mukana vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Joukkue sijoittui kolmanneksi lohkossaan.
Hän sai 2. huhtikuuta 2006 kutsun maajoukkueen päävalmentajalta Ricardo Lavolpelta vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Hän pelasi kilpailuissa yhdessä alkulohko-ottelussa, Portugalia vastaan. Vuoden 2006 syyskaudella (Apertura) hänen seurajoukkueensa voitti historiansa 11:nnen pääsarjamestaruuden.
9. toukokuuta 2009 Rodríguez siirtyi 1,8 miljoonan dollarin siirtokorvauksella PSV Eindhoveniin ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän aloitti ensimmäisen kautensa pääosin penkiltä. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 28. marraskuuta 2008 ottelussa Heracles Almeloa vastaan. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa ja pelasi sarjaotteluiden lisäksi myös Eurooppa-liigan otteluita.
Musta-Taula

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Lautasventtiili

Lautasventtiili on sienen muotoinen venttiili, joka liikkuu putkimaisessa venttiilinohjaimessa. Varren päässä olevan lautasen reunat tiivistyvät venttiilinistukkaa vasten venttiilin ollessa kiinni. Lautasventtiileitä käytetään käytännössä kaikissa nelitahtimoottoreissa avaamaan ja sulkemaan imu- ja pakokanavat.

Yleistä

Lautasventtiili on toiminnaltaan erilainen verrattuna esimerkiksi liukuventtiileihin. Avautuessaan lautasventtiili liikkuu kohtisuoraan poispäin venttiilinistukasta, joten näiden pintojen välillä ei tapahdu liikettä. Tästä seuraa se, että venttiili ei tarvitse voitelua toimiakseen. Lautasventtiilin muoto ja sijainti sylinterinkannessa aiheuttavat sen, että sylinterissä palamisen aikana oleva korkea paine auttaa venttiiliä tiivistymään venttiilinistukkaa vasten. Venttiilin tiivis sulkeutuminen on tärkeää koska se edesauttaa lämmön siirtymistä venttiilistä sylinterinkanteen.

Toiminta polttomoottorissa

Polttomoottorissa on venttiileitä kahta eri tarkoitusta varten. Imuventtiilit avautuessaan päästävät uuden polttoaine/ilma seoksen imusarjasta sylinteriin (pois lukien diesel-moottori jossa polttoaine suihkutetaan suoraan sylinteriin). Pakoventtiilit päästävät sylinteristä palaneen seoksen poistumaan pakosarjaan ja siitä edelleen pakoputkistoon.
Venttiilinvarren ympärillä oleva jousi pitää venttiilin suljettuna, kunnes nokka-akselin nokka työntää venttiilin auki, tavallisissa moottoreissa tämä toimii hyvin, mutta nopeakierroksisissa moottoreissa venttiilin ja jousen massa sekä venttiilijouseen syntyvät resonanssit saavat venttiilin kavitoimaan, jolloin se ei ehdi sulkeutua. Tilanne voidaan korjata käyttämällä jäykempiä jousia, kahta sisäkkäistä jousta, jotka eliminoivat toistensa resonanssit, tai erilaisia venttiilikoneistoja.
Nykyaikaisissa moottoreissa on yleensä kaksi imu- ja kaksi pakoventtiiliä jokaista sylinteriä kohden.
Lipunrepijä

Historia

Lipunrepijä syntyi Sveitsissä, varakkaan diplomaatin perheeseen. Poika halusi seurata isänsä jalanjälkiä diplomaattina, kunnes Latverian (Tohtori Doomin kotimaa) lähetystössä puhjenneessa kapinassa hänen isänsä kuoli. Poika vakuuttui siitä, että ihmiskunta piti pelastaa nationalismilta, jotta mikään valtio ei pitäisi itseään toista parempana. 
Poika otta nimekseen Lipunrepijä ja alkoi terrorismin avulla levittää sanomaansa. Hän perusti ULTIMATUM -nimisen järjestön (the Underground Liberated Totally Integrated Mobile Army To Unite Mankind) avustaakseen itseään taistelussa nationalismia vastaan. 
Lipunrepijä aloitti uransa näyttävästi hyökkäämällä Yhdistyneitten kansakuntien New Yorkissa sijaitsevaa päämajaa vastaan. Tuhottuaan tusinoittain eri maiden lippuja, hän pakeni paikalta, mutta hyökkäsi myöhemmin lehdistötilaisuutta pitävää Kapteeni Amerikkaa vastaan. Kapteeni kuitenkin voitti fanaattisen Lipunrepijän suorassa televisiolähetyksessä. 
Lipunrepijä palasi ristiretkensä pariin myöhemmin ja järjestönsä ULTIMATUMin kanssa taisteli jälleen Kapteeni Amerikkaa vastaan. Hän sai kuitenkin tietää, että vanha natsisotarikollinen Punakallo rahoitti salaisesti ryhmän toimintaa. Lipunrepijä piti itseään vastuullisena tapahtuneesta ja oli pakotettu pyytämään Kapteeni Amerikan apua Punakallon voittamiseksi. Pysyvää yhteistyötä miesten välille ei syntynyt. 
Myöhemmin Lipunrepijä on ottanut yhteen sellaisten sankarien, kuin Tuomarin, Aaveajajan ja Kuuritarin kanssa.

Voimat ja varusteet

Lipunrepijä on fyysisesti erinomaisessa kunnossa. Hän on huippuluokan voimistelija ja lähitaistelija, joka on saanut oppia taistelulajeihin japanilaisilta mestareilta. Lähitaisteluissa Lipunrepijä käyttää yleensä aseenaan vanhanaikaista aamutähteä.
Rahavirta

Rahavirta (engl. Cash Flow) on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1987. Tarina julkaistiin alun perin Uncle Scrooge -lehden numerossa 224. Suomessa se ilmestyi ensimmäistä kertaa kirjassa Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita vuonna 1999.
Rahavirta perustuu Rosan 1970-luvulla tekemään Pertwillaby Papers -kertomukseen. Lisäksi tarina sisältää viittauksia sarjakuvaan Kivettävä säde, josta tarinan professorihahmo on lainattu, ja useisiin muihin Carl Barksin kertomuksiin.

Juoni

Karhukopla ostaa professorilta kaksi sädeasetta, joista toinen poistaa kohteeltaan kitkan ja toinen inertian. Kopla käyttää aseita hyökätessään onnistuneesti Roope Ankan rahasäiliöön. Yllättäen Roopen rahat, joilta on poistettu kitka, lähtevät kuitenkin liukumaan rahasäiliökukkulalta alas Ankkalinnan katuja.