Mika Nieminen

Ura

Mika Nieminen aloitti jääkiekkoilijan uransa aikuisten tasolla 1-divisoonassa pelaanneessa Kiekko-Reippaassa. Lahdessa hän pelasi kaksi hyvää kautta ja pääsi näin Ilveksen liigajoukkueeseen pelaamaan Sakari Pietilän alaisuudessa.
Nieminen teki debyyttinsä SM-liigassa vasta 22-vuotiaana ollen vuoden tulokas. Hän oli pelannut aikuisikään asti aktiivisesti myös jalkapalloa, mutta sitten valinta ykköslajista oli tehtävä. Niemisen mukaan täysipäiväisesti jääkiekkoon siirtymistä puolsivat hänen lajiin sopivat fyysiset ominaisuutensa: "hyvät jalat ja kädet". Nieminen oli tunnettu, paitsi erittäin lahjakkaana kiekkolijana, myös äärimmäisen laiskana harjoittelijana. Niemisen kyvyt aikoinaan löytäneen Sakari Pietilän mukaan "Veikko" oli erittäin lahjakas, mutta hän ei ottanut lajia vakavasti. Juuri Pietilä sai lahjakkuuden keskittymään lajiin tosissaan ja Ilveksen valmentajana toiminut Pietilä saikin valmennettua Veikosta nopeasti huippusentterin.
Niemisen parhaat puolet pelaajana olivat yllätyksellisyys, pehmeät kädet, maailmanluokan pelikäsitys ja kookkaaksi pelaajaksi harvinainen lähtönopeus. Hänen monipuolisuudestaan kertoo myös se, että hän pystyi pelaamaan kaukalossa mitä paikkaa tahansa. Uransa lopulla hän pelasi lähinnä laitahyökkääjänä. Ahkeraa harjoittelijaa Niemisestä ei tullut koskaan. Hän kertoikin uransa lopettamisen yhteydessä kroppansa olevan jo sen verran hajalla, ettei jatkamisessa olisi mitään järkeä.
Niemisellä on SM-liigasta kaksi hopeaa ja kaksi pronssia sekä Elitserienistä yksi hopea. Hän ei ole seuratasolla voittanut koskaan kultaa. Nieminen valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi kaudella 1988. Hän voitti Elitserienin piste- ja maalipörssit kaudella 1994–1995. Nieminen on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numero 164. Hän on ylivoimaisesti tehokkain pistemies maajoukkuetasolla verrattuna pelimäärään. Nieminen on Marko Palon ja Sami Kapasen ohella vuoden 1995 maailmanmestareista ainoa, joka ei voittanut urallaan Suomen mestaruutta.
Niemisen ura päättyi Ilveksen joukkueessa keväällä 2002.
SM-liigassa hän pelasi 419 ottelua, tehden pisteet 149 + 267 = 416. 55 play off –ottelussa hän merkkasi tehot 17 + 34 = 51.

Maajoukkueura

Mika Nieminen on ollut mukana Suomen merkittävimmissä saavutuksissa arvokisoissa. Hän oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 1995, MM-hopeaa 1992 ja 1994 sekä olympiapronssia 1994 ja 1998. Nieminen kuului Suomen vuoden 1996 Jääkiekon maailmancup -joukkueeseen.
Yksi suurimmista pettymyksistä Niemisen uralla on ollut epäonnistuminen rangaistuslaukauskilpailussa vuoden 1994 MM-finaalissa kahdella eri laukaisukerralla. Varsinainen peliaika päättyi 1–1 ja jatkoajan jälkeen jouduttiin rangaistuslaukauskilpailuun. 5 ensimmäistä laukausta tuottivat tasatuloksen 2–2, joten päädyttiin laukomaan yksi pari kerralla. Kanada voitti lopulta kultaa kun Nieminen epäonnistui ja Luc Robitaille onnistui ohittamaan Suomen Jarmo Myllyksen. Vaikka Mikko Mäkelä ja Jari Kurri olivat onnistuneet ensimmäisillä yrityksillään ja Nieminen ei, oli joukkue yksimielisesti Niemisen takana. Valmentajat ovat kertoneet, että vastaus joukkueelta oli yksimielinen: "Veikko ei epäonnistu koskaan kahta kertaa".
Seuraavana keväänä Nieminen oli maajoukkueen mukana voittamassa Suomen ensimmäistä maailmanmestaruutta Niemisen tehdessä tehot 3+3.
Mika Nieminen (177) on maajoukkueen kolmanneksi paras pistemies kautta aikojen Raimo Helmisen (207) ja Ville Peltosen (183) jälkeen.

Uran jälkeen

Aktiiviuransa jälkeen Nieminen on kirjoittanut muun muassa jääkiekkoaiheisia kolumneja Helsingin Sanomiin sekä toiminut juniorivalmentajana.