google/wiki40b huggingface dataset:
Diatribe

Diatribē (muinaiskreikaksi διατριβή, ”ajanviete”, ”keskustelu”) oli hellenistisille filosofeille, erityisesti kyynikoille ja stoalaisille, tyypillinen moraalisten puheiden muoto. Puheet olivat kansanomaisia ja tarkoitettu tavallisille maallikoille. Tarkoituksena oli yleisöä viihdyttävä opetus. Diatribeihin sisältyy usein vastarepliikkejä, joita esittävät joko yleisö tai puhuja itse asettumalla kuulijan asemaan.
Diatribe-opetuksen juuret ovat sokraattisissa dialogeissa, ja puheet saattoivat olla puolittain dialogia yleisön kanssa. Yleisölle suunnattuna opetusmuotona diatribe sai alkunsa 200-luvulla eaa. Tällaista opetusmenetelmää käyttivät muun muassa Horatius, Seneca, Persius, Juvenalis, Musonius Rufus, Dion Khrysostomos, Epiktetos ja Maksimos Tyroslainen. Epiktetoksen diatribe-opetuksia on koonnut teokseen Keskusteluja (Diatribai) todennäköisesti hänen oppilaansa Arrianos. Niissä on näkyvissä puhujan ja yleisön spontaani vuorovaikutus. Esimerkiksi:
»Mihin sitten sijoitamme 'hyvän'? Mihin ryhmään sovitamme sen?

Niihin asioihin, jotka ovat vallassamme.

”Eivätkö muka terveys, ehjät jäsenet ja elämä ole hyvää, eivätkö edes lapset, vanhemmat ja isänmaa? Kuka suostuu uskomaan sinua?”

Siirretään vain 'hyvän' nimitys koskemaan vuorostaan näitä. Onko mahdollista olla onnellinen, jos elää loukattuna ja vailla kaikkea mikä on hyvää?

”Mahdotonta.”»
Myös kristillisissä kirjoituksissa on hyödynnetty diatribe-muotoa. Eräs esimerkki on Paavalin Roomalaiskirje:
»27 Onko siis syytä kerskailuun? Siltä on pohja pudonnut pois. Mikä laki on saanut tämän aikaan? Sekö, joka vaatii tekoja? Ei, vaan uskon laki. 28 Katsomme siis, että ihminen tulee vanhurskaaksi, kun hän uskoo, ilman lain vaatimia tekoja. 29 Vai onko Jumala pelkästään juutalaisten Jumala? Eikö hän ole myös muiden kansojen Jumala? On toki, 30 kun kerran Jumala on yksi ja ainoa. Hän tekee ympärileikatut vanhurskaiksi, jos he uskovat, ja ympärileikkaamattomat, kun he uskovat. 31 Kumoammeko me siis lain vetoamalla uskoon? Emme suinkaan, me päinvastoin vahvistamme sen mitä laki sanoo.»
Coryn koukerot

Cory Baxter

Cory on Valkoisen talon kokin poika. Cory pitää videopeleistä, rahasta ja koripallosta. Hän on ihastunut Meenaan. Cory on aikamoinen bisnesmies ja DC3-bändin rumpali.

Meena Paroom

Meena on Bahavian suurlähettilään tytär. Hänen parhaita ystäviään ovat Cory ja Newton. Meena toimii DC3-bändissä laulajana.

Newton "Newt" Livingston III

Newton on Meenan ja Coryn hassu ystävä. Newtonin isä on senaattori ja hänen äitinsä on korkeimman oikeuden tuomari. Newt on DC3-bändin kitaristi.

Sophie Martinez

Sophie on presidentti Richard Martinezin tytär. Häntä kutsutaan "Amerikan enkeliksi".

Presidentti Richard Martinez

Richard on Yhdysvaltojen presidentti ja on Sophien isä.

Victor Baxter

Victor on Valkoisen talon kokki ja Coryn isä.

Samantha Samuels

Samantha on presidentin assistentti ja luonteeltaan hieman äkkipikainen.

Jason Stickler

Jason on luonteeltaan massiivinen ja omistaa todella paljon CIA-teknologiaa, koska hänen isänsä on agentti. Hän on ihastunut Meenaan.

Candy Smiles

Candy on koulun entinen puheenjohtaja ja aikamoinen ilopilleri. Hän oli ihastunut Coryyn yhdessä jaksossa.
Kelkkajengi

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi Kelkkajengille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Säkkijärven veneonnettomuus 1920

Säkkijärven veneonnettomuus oli Viipurin läänin Säkkijärvellä 18. toukokuuta 1920 tapahtunut veneonnettomuus, jossa hukkui 32 ihmistä. Heistä 30 oli Muhulahden kansakoulun oppilaita, joiden lisäksi henkensä menettivät opettaja ja hänen palvelijattarensa. Onnettomuus tapahtui Viipurinlahdella, kun Muhulahden ja läheisen Vilajoen kansakoulujen oppilaiden oli tarkoitus kokoontua yhteiseen lukuvuoden päättäjäisjuhlaan kylien välissä sijaitsevaan Merioisniemeen.
41 Muhulahden kansakoulun oppilasta lähti kylän rannasta talollinen Tuomas Hovin purjehtimalla kalastajaveneellä pari kilometriä leveän merenlahden yli kohti Merioisniemeä puoli kymmeneltä aamulla. Noin kahdeksan metriä pitkään veneeseen tuli liikaa painoa, jonka vuoksi se vajosi lähes laitojaan myöten ja matkan aikana alukseen alkoi tulvimaan vettä. Vene oli vain reilun sadan metrin päässä Merjoisniemen rannasta, kun äkillinen tuulenpuuska sai sen kallistumaan, ja lopulta vene upposi. Yksitoista oppilasta onnistui pelastautumaan sattumalta paikalle tulleeseen toiseen purjeveneeseen, johon pelastautui myös onnettomuusvenettä ohjannut Hovi. 33-vuotias kansakoulunopettaja Aino Sankari sekä hänen 17-vuotias palvelijattarensa Aino Ihalainen sen sijaan hukkuivat.
Onnettomuuden uhrit haudattiin yhteishautaan Säkkijärven kirkkomaalle, ja myöhemmin paikalle pystytettin myös muistomerkki.
Lee Chong-hyun

Seuraura

Chong-hyun siirtyi jo varhain juniorina Suomeen. Hän pelasi kaudella 2011–2012 Tapparan B-, B2- ja C-nuorissa sekä Ruoveden Seurakunnan Atleettien B2-nuorissa. Chong-hyun voitti Tapparassa kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Sun Duck High Schoolin joukkueeseen. 
KHL:n laajennusjoukkue Admiral Vladivostok varasi Chong-hyunin 64. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa KHL:ään varattu eteläkorealaispelaaja. Kaudella 2014–2015 Chong-hyun toimi Sun Duck High'n kapteenina. Kesken kauden hän siirtyi kuitenkin Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Coulee Region Chilliin. Samalla kaudella Chong-hyun jatkoi sieltä edelleen NA3HL-junioriliigan La Crosse Freezeen.
Kaudeksi 2015–2016 Chong-hyun siirtyi Kanadaan PIJHL-junioriliigan Port Moody Panthersiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 15+13=28, vaikka Chong-hyun siirtyikin kesken kauden, tammikuussa 2016 BCHL-junioriliigan Prince George Spruce Kingsiin. Hän pelasi siellä kokonaan kauden 2016–2017.
Chong-hyun palasi kaudeksi 2017–2018 kotimaahansa ja siirtyi Yonsei Universityn yliopistojoukkueeseen.
Yksikköjuuri

Esimerkkejä

Esimerkiksi toisen yksikköjuuren arvot ovat 1 ja -1, neljännen 1, i, -1 ja -i, jotka sijaitsevat kompleksi­tasoon piirretyn neliön kärki­pisteissä. Kolmannen yksikkö­juuren (ε₃ᵏ) arvot ovat
 1 sekä ,
 jotka muodostavat tasa­sivuisen kolmion. Kuudennen yksikkö­juuren (ε₆ᵏ) vastaavasti 
1 ja -1 sekä 
, ja kahdeksannen (ε₈ᵏ)  
1, i, -1 ja -i sekä .
Dafnis

Dafnis oli Kreikan mytologiassa sisilialainen nymfi, Hermeen poika. Hänet kuvataan usein panhuilua soittavaksi paimenpojaksi. Muuan najadi rakastui Dafniihin, mutta tämä oli uskoton. Kostoksi najadi sokaisi Dafniin tai muutti hänet kiveksi.
Muinaisen kreikkalaisen kirjailija Longoksen klassisen rakkauskertomuksen Dafnis ja Khloe toinen päähenkilö, paimenpoika Dafnis, on mahdollisesti saanut nimensä mytologian hahmosta.
HMS Mallow (1915)

Palvelus

Alus oli Välimerellä miinanraivaajana. Aluksen miehistö pelasti 30. joulukuuta 1915 Kreetan edustalla Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen U-38 torpedoiman SS Persian eloonjääneet. Samoin miehistö pelasti sukellusvene UB-105:n Libyan rannikolla 14. heinäkuuta 1918 upottaman ranskalaisen Djemnahin eloonjääneet.
Alus purjehti 1919 HMS Geraniumin ja HMS Margueriten kanssa Australiaan raivaamaan miinoja, jotka Saksan keisarikunnan laivaston kaappari Wolf oli laskenut Uuden-Seelannin vesille. Alukset saapuivat 8. kesäkuuta Sydneyyn, mistä ne jatkoivat edelleen Uuteen-Seelantiin raivaamaan North Capen ja Cookinsalmen välistä aluetta. Raivausoperaatio päättyi Cape Everardin edustan raivaamiseen 8.-20. syyskuuta.
Raivauksen päätyttyä alukset poistettiin palveluksesta ja ne siirrettiin reserviin Sydneyssä 18. lokakuuta. Britannian Amiraliteetti ehdotti alusten siirtämistä Australialle koululaivoiksi miinanraivauksen kouluttamiseksi. Mallow palautettiin palvelukseen 7. elokuuta 1923 miinanraivauksen koululaivana. Alus harjoitteli Broken Bayn, Jervis Bayn ja Newcastlen sataman edustalla ennen kuin se palautettiin reserviin 4. syyskuuta.
Alus palautettiin palvelukseen 4. kesäkuuta 1924 päällikkönään Rupert Garcia. Alus oli varasto- ja esikunta-aluksena tukien henkilöstöhallintotehtävissä Sydneyssä reservissä olevia aluksia. Alus palautettiin reserviin 30. marraskuuta.
Tämän jälkeen alus oli vielä kahdesti Sydneyn alueen reserviläisten koululaivana: helmikuusta huhtikuuhun syyskuusta 20. marraskuuta 1925. Alus siirrettiin 1927 Western Portiin Victoriaan, missä se oli edelleen reserviin sijoitettuna. Alus osallistui vuosittaisiin reserviläisten koulutuspurjehduksiin heinäkuussa 1927, helmikuussa 1928 ja maaliskuussa 1929, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Western Portissa.
Alus oli 11.-30 maaliskuuta 1930 ja 27. huhtikuuta - 7. toukokuuta 1931 Williamstownissa telakalla huollettavana. Kesäkuun lopulla 1932 alus hinattiin Sydneyyn ja sen varustus purettiin Cockatoon Islandilla. Aluksen hylky oli tykistömaalina, kunnes se upotettiin Sydneyn edustalle 1. elokuuta 1935.
Canon EOS

Canon EOS (Electro-Optical System) on japanilaisen Canon-merkin suunnittelema sarja järjestelmäkameroita. EOS-malleja on sekä ammattilaisille että harrastajille suunnattuja. Yleisin EOS-malli on Canon EOS 1100D, joka on edullinen perusjärjestelmäkamera aloittelijoille.
Canonilla on kolmenlaisia objektiiveja EOS-järjestelmäkameroihin: EF, joka on tarkoitettu täyskennoisiin kameroihin, EF-S, joka on suunniteltu sellaisia digikameroita varten, joiden kenno on pienempi kuin kinofilmiruutu, sekä EF-M, joka on tarkoitettu peilittömiin järjestelmäkameroihin. Joitakin kameroita myydään eri maanosissa ja maissa eri nimillä, esimerkiksi Pohjois-Amerikassa 400D tunnetaan nimellä EOS DIGITAL REBEL XTi ja Japanissa EOS Kiss Digital X.
Vuonna 1987 julkaistusta sarjan ensimmäisestä kamerasta EOS 650 EOS:sta lähtien sarjan kamerat olivat filmikameroita, mutta 2000-luvun vaihteessa alan digitalisoitumisen mukana myös EOS-sarja muuttui digitaaliseksi.
Alf Danning

Alf Danning (6. marraskuuta 1893 Kööpenhamina – 8. syyskuuta 1953 Käpylä, Helsinki) oli tanskalais-suomalainen graafikko ja taiteilija. Hän oli koulutukseltaan apteekkari, mutta keskittyi vuoden 1927 jälkeen mainosgraafiseen työhön. Danning teki ainakin yhden sotilasaiheisen postikorttisarjan 1940-luvulla. Hän kuvitti useita kirjoja, muun muassa Schildtin, Kuvataiteen ja WSOY:n kustantamoille. Hän teki myös exlibriksiä. Danningin grafiikkaa on muun muassa Serlachiuksen kokoelmissa.
Suolahden kirkossa on Danningin tekemä alttarimaalaus.
Juutti

Juutti on kasvikuitua, jota saadaan juuttien (Corchorus) sukuun kuuluvista viljellyistä lajeista kuitujuutista (Corchorus capsularis) ja Corchorus olitorius. Lajit ovat yksivuotisia ja kosteilla paikoilla kasvavia.
Juuttikuitu on erittäin vahvaa kasvikuitua. Juutteja viljellään myös ravinnoksi. Niiden lehtiä voi käyttää vihanneksena pinaatin tapaan. Juuria käytetään perinteisesti lääkekasvina.
Juuttikasvit kasvavat noin 3,5 metriä korkeiksi. Lehdet ovat 1–1,5 senttimetriä pitkiä, teräväkärkisiä. Keltaiset, pienet kukat kasvavat yksitellen, ja niistä kehittyy kotahedelmä jossa on paljon mustia siemeniä. 
Lajeista C. capsularis tuottaa hienolaatuisempaa juuttia, kun taas C. olitorius -lajin juuttia käytetään säkkeihin ja muihin karkeisiin tekstiileihin.
Olavi Borg

Olavi Allan Borg (s. 30. maaliskuuta 1935 Janakkala) on suomalainen valtio-opin emeritusprofessori ja poliitikko.
Borg valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1955, valtiotieteiden kandidaatiksi 1958 ja lisensiaatiksi 1961 Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa 1958–1965 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1964. Borgin väitöskirjan aiheena olivat suomalaiset puolueideologiat.
1960-luvun alussa Borg oli taustavaikuttajana, kun sekä Vapaamielisten Liitto että Suomen Kansanpuolue valmistelivat puolueohjelmiensa uudistamista. Vapaamielisten Liitossa ideologiatyötä teki Edistyspiiri-niminen työryhmä. Borg itse näkyi hieman enemmän Kansanpuolueen puolella, ja hän liittyi lopulta sen jäseneksikin.
Kun Liberaalinen Kansanpuolue muodostui Vapaamielisten Liiton ja Suomen Kansanpuolueen yhdistymisen tuloksena 1965, sen ohjelmaksi otettiin Borgin yhdessä muiden kanssa valmistelemat työt. Borg valittiin uuden puolueen tärkeisiin luottamustehtäviin.
Vuonna 1966 Borg sai hoidettavakseen professuureja ja apulaisprofessuureja Sisä-Suomessa, minkä vuoksi hän muutti Helsingistä Tampereelle. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1969–2000 ja kaupunginhallituksen jäsen 1986–1988. Borg toimi kaudella 1972–1975 Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä.
Borg vastusti presidentti Urho Kekkosen virkakauden jatkamista poikkeuslailla maaliskuun alusta 1974 lähtien ja äänesti eduskunnassa tammikuussa 1973 puoluetoverinsa Irma Toivasen kanssa lain hyväksymistä vastaan. Muut LKP:n kansanedustajat äänestivät lain hyväksymisen puolesta.
Borg jäi Tampereen yliopiston valtio-opin professorin virasta eläkkeelle vuonna 1999. Hän asuu Tampereella. Myös hänen poikansa Sami Borg on politiikan tutkija.
Reichsbank

Reichsbank oli Saksan keskuspankki 1876–1945. Reichsbank perustettiin 1. tammikuuta 1876. Reichsbankin toiminta-aikaan sisältyy Saksan hyperinflaatio 1922–1923 sekä kansallissosialismin aika Hitlerin hallinnon keskuspankkina.
Reichsbankin johtajana toimi Hjalmar Schacht vuosina 1933–1939. Hampurilainen pankkiiri Max Warburg toimi johtajana Schachtin alaisuudessa vuoteen 1938 asti, kunnes pakeni Yhdysvaltoihin kansallissosialistien juutalaisvainon kiihtyessä. Toisen maailmansodan päätyttyä Hjalmar Schachtia syytettiin Nürnbergin sotasyyllisyysoikeudenkäynneissä, mutta häntä ei tuomittu.
Hoitotakuu

Hoitotakuu tuli voimaan Suomessa 1. maaliskuuta 2005. Kansanterveyslain ja erikoissairaanhoitolain muutoksilla säädettiin kiireettömille hoidoille ja tutkimuksille tietyt määräajat. 
Hoitotakuu tarkoittaa näillä lainmuutoksilla säädettyjä terveyskeskuksien ja sairaaloiden kiireettömän hoidon ja kiireettömien tutkimusten määräaikoja. Tällä pyritään yhtenäistämään eri alueilla asuvien suomalaisten terveydenhuollon palvelujen saatavuutta ja poistamaan hoitovaje. Hoitotakuu estää esimerkiksi vuosikausien jonotuksen leikkaukseen. 
Hoitotakuu koskee kiireetöntä hoitoa, mutta on myös säädetty, että kiireelliseen hoitoon (esimerkiksi onnettomuus tai sydäninfarkti) pitää päästä välittömästi ja vakavat sairaudet (esimerkiksi syövät) pitää hoitaa mahdollisimman pian.

Hoitoon pääsy Sosiaali- ja terveysministeriön mukaan (19. tammikuuta 2007)

Terveyskeskukseen on saatava välitön yhteys puhelimitse arkisin terveyskeskuksen aukioloaikana tai sinne on voitava mennä käymään. Terveydenhuollon ammattihenkilö (esimerkiksi sairaanhoitaja tai lääkäri) arvioi puhelimessa hoidon tarpeen. Jos arviointi vaatii terveyskeskuksessa käyntiä, käyntiaika on saatava kolmen arkipäivän kuluessa yhteydenotosta. 
Jos hoitoa ei voida aloittaa heti ensimmäisellä käyntikerralla, on hoitoon päästävä kolmen kuukauden kuluessa. Erikoissairaanhoitoon on päästävä kuuden kuukauden kuluessa.
Sairaalahoitoon pääsee lääkärin lähetteellä. Hoidon tarpeen arviointi on aloitettava kolmen viikon sisällä lähetteen saapumisesta. Arvio tehdään lähetteen perusteella tai tutkimalla potilas sairaalassa. Jos potilas tarvitsee sairaalahoitoa, on hoito aloitettava kuuden kuukauden sisällä hoidon tarpeen arvioinnista.
Jos potilasta ei voida hoitaa määräajassa omassa terveyskeskuksessa tai sairaalassa, hänet on ohjattava hoitoon muualle, toiseen sairaanhoitopiiriin tai yksityiselle sektorille. Potilaalle ei saa aiheutua tästä ylimääräisiä kuluja.
Sadan vuoden talo

Taustaa

Projekti sai alkunsa, kun Tampereella asuvan Ristmeren vanhempien 1960-luvun puolivälissä Pietniemen Metsäläntielle rakentama omakotitalo jouduttiin purkamaan kosteusvaurioiden vuoksi heidän kuolemansa jälkeen vuonna 2014. Ristmeri päätti rakentaa tilalle talon, joka 50 vuoden sijaan kestäisi ainakin 100 vuotta. Tarkoitus oli rakentaa muunneltava, moderni ja tulevaisuuden normit täyttävä talo. Kun sopivaa ei ollut saatavissa talotehtailta, palkkasi Ristmeri suunnittelijaksi raumalaisen puurakentamiseen erikoistuneen arkkitehdin Jukka Koivulan.

Henkilöt

Ristmeren lisäksi sarjan päähenkilöinä ovat talon toteuttaneet rakennusmiehet. Kirvesmieheksi palkattiin Ruotsissa jo 1970-luvulta lähtien asunut Esa Dahl, johon Ristmeri tutustui tuotantoryhmään kuuluneen toimittaja Juha Granathin kautta. Apumiehinä olivat Dahlin sisarenpoika Erik Dahl ja Jarmo Mäkinen. Sarjan henkilöistä huomiota herätti erityisesti suorapuheisena pidetty Esa Dahl.

Talo

Arkkitehti Jukka Koivula teki rakennuksesta viisi ehdotusta, joista päätettiin toteuttaa ”kolmioleiväksi” nimetty versio. Tavoitteena oli mahdollisimman pienen hiilijalanjäljen jättävä nollaenergiatalo, jolla on myös keskimääräistä pidempi käyttöikä. Rakennusmateriaalit pyrittin hankkimaan mahdollisimman läheltä. Talo rakennettiin kokonaan puusta. Sen runkona ovat tehdasvalmisteiset CLT-elementit ja ulkoseinissä on lautavuoraus. Talossa on lämmön talteenottava ilmanvaihto, maalämpö, aurinkopaneelit sekä älykäs sähkön ohjausjärjestelmä. Rakennuksen tilavuus on 909 m³, kokonaisala 253 m² ja asuinpinta-ala 170 m².
Lokakuussa 2015 alkanut projekti kesti lopulta yli puolitoista vuotta, ja talo valmistui keväällä 2017. Alkuperäinen budjetti oli 450 000 euroa, mutta lopulta sen hinta nousi aikataulun pettämisen myötä lähes miljoonaan. Talon valmistuttua siitä ilmoitettiin asuinkäytön sijasta tulevan tv-ohjelmien tuotantotila 
Ohjelman suosiosta huolimatta tekijät saivat sosiaalisessa mediassa runsaasti henkilökohtaisuuksiin menevää kielteistä palautetta. Mukana ollut Ristmeren puoliso joutui törkykommenttien vuoksi sulkemaan some-tilejään, ja lopulta koko perhe päätti vetäytyä julkisuudesta. Tuottaja kieltäytyi myös ohjelman uusintaesitysten aikana kesällä 2018 kommentoimasta talon kohtaloa.
Joaquim de Almeida

Joaquim de Almeida (s. 15. maaliskuuta 1957 Lissabon) on portugalilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa portugalin-, englannin-, espanjan- ja ranskankielisissä elokuvissa ja televisiosarjassa 24.
Kemikaalivana

Kemikaalivana on teoria, jonka mukaan jokin taho tarkoituksella ja salassa levittää huomattavia määriä kemikaaleja ilmakehään jostain huippusalaisesta syystä, kuten ilmaston muokkaamiseksi, ihmisten määrän vähentämiseksi, mielten manipuloinniksi tai aseiden testaamiseksi. Todisteena kemikaalivanoista on pidetty joidenkin lentokoneiden peräänsä jättämiä vanoja, sillä kaikki koneet eivät sellaisia jätä. Teoriaa pidetään yleisesti myyttinä, ja sitä on kutsuttu salaliittoteoriaksi, sillä tutkijoiden mukaan tiivistymisvanat ovat vesihöyryä.
Kemikaalivanoja ei tule sekoittaa tiivistymisvanoihin, jotka muodostuvat lentokoneiden pakokaasujen sisältämän vesihöyryn jäähtyessä. Normaalisti tiivistymisvana taas jäätyy näkymättömäksi, kuten auton pakokaasu talvella. 
Tiivistymisvanoja on esiintynyt 30-luvulta saakka, kun lentokoneet pääsivät tarpeeksi korkealle, mutta kemikaalivanoihin uskovat väittävät näitä alkaneen ilmestyä vasta 90-luvulla
Nature-lehden artikkelin mukaan kemikaalivanateoriat eivät ole totta, ja sen ovat todenneet sekä tieteentekijät että yhä useammat journalistiset tutkimukset. Silti 10 % yhdysvaltalaisista uskoo niihin ja toiset 20-30 % pitää niitä "jossain määrin" tosina. Kemikaalivanaväitteisiin uskominen ei ole yhteydessä puoluekantaan eikä sen voimakkuuteen.

Suunnitelmat julkisista aerosolilevityksistä

Sosiaalisessa mediassa levitetyistä ilmastonmuokkaus-maininnoista 60 % on salaliittoteorioita, ja näistä salaliittoteoriamaininnoista yli 90 % on tehty Twitterissä, vaikka kaikista ilmastonmuokkausmaininnoista vain 75 % on tehty Twitterissä. Sosiaalisen median nimettömyys helpottaa salaliittoteorioiden levitystä, ja Twitterissä toimii erityisen paljon anonyymejä botteja.
Ilmatieteen laitos koordinoi Suomen Akatemian FICCA-ohjelmaan kuuluvaa COOL-projektia, jonka tarkoituksena on verrata stratosfääriin levitettävän aerosolin vaikutuksia mustan noen päästövähennyksiin ja merialueiden pilvien pisarakoon pienentämiseen merivedestä saatavien tiivistymisydinten avulla.
Amerikassa rikkidioksidin suihkuttamista yläilmakehään on ollut suunnitteilla jo jonkin aikaa, ja joidenkin mukaan se olisi kaikista kustannustehokkain ratkaisu viilentää ilmastoa.  Ilmassa leijuvat rikkidioksidihiukkaset voisivat heijastaa auringon säteitä takaisin avaruuteen, ja näin maapallo altistuisi pienemmälle valomäärälle, ja höyrystyminen hidastuisi.  
Patentti kertoo, että alumiinioksidin levittäminen on ilmastonmuokkauksen keino, jolla ilmastonmuutosta voidaan hillitä: alumiinioksidia voidaan lisätä normaalien reittikoneiden polttoaineeseen, sillä sen sulamispiste on niin suuri.
August Piispanen

August Emil Leonard Piispanen (14. kesäkuuta 1844 Lappeenranta – 24. tammikuuta 1906 Kuopio) oli suomalainen apteekkari, kunnallisneuvos ja toinen alkoholijuomia valmistavan kuopiolaisen Lignell & Piispanen yrityksen perustajista.
Piispanen kävi Haminan alkeiskoulun ja meni sitten 1859 apteekkioppilaaksi haminalaiseen apteekkiin. Hän suoritti farmaseuttitutkinnon 1863 ja oli sitten työssä apteekeissa Lappeenrannassa ja Helsingissä. Suoritettuaan proviisoritutkinnon 1869 Piispanen oli kuopiolaisen Åkermanin apteekin palveluksessa kunnes osti 1872 oman apteekin Kuopiosta yhdessä apteekkari Hugo Lignellin kanssa. 
Piispanen perusti Lignellin kanssa vuonna 1875 Kuopioon Vuori- ja Kauppakadun kulmaan siirtomaatavaraliikkeen toiminimellä Lignell & Piispanen. Vuonna 1882 toiminimi aloitti alkoholijuomien valmistuksen ja tuonnin ja siitä kehittyikin pian sen päätoimiala. Toiminimi aloitti näihin aikoihin myös mesimarjaliköörin valmistuksen ja viennin. Lignell keskittyi tähän puoleen ja vuonna 1886 hän jätti apteekkipuolen Piispasen hoitoon. Lignell ja Piispanen omistivat Kuopiossa myös Lahdentaan olutpanimon. 
Piispanen oli Kuopion rahatoimikamarin jäsenenä ja vuosina 1887–1903 Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän kuului jäsenenä Savonrata-komiteaan ja oli mukana perustamassa kylpylaitosta Kuopioon. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1893. 
August Piispanen oli naimisissa Emilia Katarina Slottsbergin (s. 1853) kanssa. Heidän tyttärensä oli synnytys- ja tuberkuloosilääkäri Eva Piispanen (1877–1950) ja poikansa apteekkarina Kuopiossa isänsä jälkeen toiminut Ewald Piispanen (1875–1940) joka oli myös majuri ja tunnettu aktivisti.
Mikko Hult

Mikko Olavi Hult (22. maaliskuuta 1915 Rautalampi – 6. toukokuuta 1993 Hankasalmi) oli kansanedustaja ja pienviljelijä.
Hult oli kansanedustaja 1954–1962, josta ajasta hän kuului ensin Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään 29.3.1954–21.7.1958, sitten Sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmään 22.7.1958–5.5.1959 ja lopuksi Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattinen liittoon 6.5.1959–19.2.1962. Hän oli Rautalammin kunnanvaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja.
FS Gaulois (1896)

Palvelus

Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM UB-47 torpedoimana 27. joulukuuta 1916.