google/wiki40b huggingface dataset:
Birger Andersson

Birger Fredrik Wilhelm Andersson (2. marraskuuta 1925 Turku – 28. joulukuuta 2004 Porvoo) oli suomalainen kilpasoutaja.
Andersson edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa kahdeksikkojen soudussa. Joukkue jäi alkuerässään viidenneksi ja karsiutui keräilyerien jälkeen. Pohjoismaitten mestaruuskilpailuihin Andersson osallistui vuosina 1949–1953.
Turkulaista IK Academiaa edustanut ”Bige” Andersson voitti Suomen mestaruuden kevyessä nelosessa vuosina 1950 ja 1952 sekä SM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa Göran Olssonin parina vuonna 1953.
Andersson toimi Suomen soutujoukkueen johtajana ja valmentajana Melbournen 1956 olympialaisissa. Hän toimi myös Wärtsilän Soutajien valmentajana 1950-luvulla. 
Andersson oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja suoritti Yhdysvalloissa Master of Science -tutkinnon. Hän työskenteli muun muassa kemistinä ja geologina.
Stuart Kahan

Stuart Kahan on yhdysvaltalainen lehtimies, jolta ilmestyi 1988 Otavan kustantama teos "Kremlin susi", romaani joka kertoo Stalinin eräästä lähimmästä miehestä, Lazar Kaganovitšistä. Vuonna 1987 englanniksi ilmestyneen teoksen alkuperäinen nimi oli Wolf of the Kremlin: The First Biography of L.M. Kaganovich, the Soviet Union's Architect of Fear. Kirjassa väitettään muun muassa, että Stalin olisi myrkytetty antamalla hänelle pitkän ajan kuluessa arsenikkia.
Viliam Judák

Viliam Judák (s. 9. marraskuuta 1957) on slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nitran hiippakuntaan 16. kesäkuuta 1985 ja nimitettiin sen piispaksi 9. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ján Chryzostom Korec, jota avustivat Jozef Tomko ja Henryk Józef Nowacki.
Jari Toivonen

Jari Veijo "Torre" Toivonen (s. 12. tammikuuta 1958 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Peliura alkoi vuonna 1967 Tampereella.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1997

Vuoden 1997 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Espanjassa 24. kesäkuuta - 6. heinäkuuta. Kisakaupunkeina toimivat Kataloniassa sijaitsevat Barcelona, Badalona ja Girona. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Jugoslavia.
Kiinteistönvälitysalan Keskusliitto

Edunvalvonta

Liitto toteuttaa edunvalvontaa ja osallistuu aktiivisesti kiinteistönvälitysalaan liittyvään lainsäädäntötyöhön ja keskusteluun alan ajankohtaisista kysymyksistä. Edunvalvontatyön keskeinen elin on alan asiantuntijoista koostuva Keskusliiton laki- ja lausuntovaliokunta, joka on myös laatinut muun muassa Hyvän Välitystavan ohjeen.

Hyvän Välitystavan ohje

Hyvän Välitystavan ohje edistää kiinteistönvälitysalan ammattimaisuutta. Se kiteyttää alan pelisäännöt ja suojaa sekä ostajaa että myyjää. Vastuuntuntoinen kiinteistönvälittäjä tuntee ohjeen ja on sitoutunut noudattamaan sitä.

Kansainvälinen toiminta

Liiton päämäärä kansainvälisessä yhteistyössä on pyrkiä kehittämään ja tukemaan kiinteistönvälittäjäammattia. Kansainvälisen yhteistyön tarve lisääntyy, kun kiinteistönvälittäjien ja heidän asiakkaidensa asuntokaupat tehdään yli oman maan rajojen. Pyrkimyksenä on vaihtaa muiden organisaatioiden kanssa kokemuksia ja tietämystä ja vahvistaa näin jäsenistön ammattitaitoa. 
KVKL tekee yhteistyötä monen kansainvälisen järjestön kanssa. Näistä merkittävimmät ovat NEU (Nordiska Egendomsmäklare Unionen) ja NAR (National Association of Realtors, USA).
Aureus

Aureus (monikko aurei suom. kultainen) oli roomalainen kultaraha. Sitä lyötiin aluksi vain harvoin, mutta Julius Caesarin määräyksestä sitä alettiin lyödä säännöllisesti. Aureuksen arvo oli 25 denaaria eli 100 sestertiusta ja se painoi noin 1/40 roomalaista naulaa (8,19 grammaa). Keisari Caracalla laski sen painon noin 6,5 grammaan ja Diocletianus laski sitä entisestään. Konstantinus Suuri korvasi aureuksen uudella kultarahalla, soliduksella, joka painoi 4,55 grammaa.
Mišäärit

Mišäärit ovat Kazanin tataarien ohella toinen Volgan tataarien pääryhmä. He asuvat etupäässä Volgan länsirannalla Nižni Novgorodin, Uljanovskin, Penzan, Tambovin ja Saratovin alueilla. Huomattavia mišääriryhmiä on myös Kaman seudulla Tatarstanissa, Baškortostanin länsiosassa, Mordvassa ja Tšuvassiassa. Yksittäisiä kyliä on Samaran, Sverdlovskin ja Orenburgin alueilla. Myöhemmin suuri osa ryhmästä on muuttanut eri puolille entistä Neuvostoliittoa. Mišäärit ovat enimmäkseen muslimeja. Nykyisin heitä arvellaan olevan Venäjällä noin 350 000, joista yli 110 000 asuu Moskovassa. Alkuperältään mišäärejä ovat myös Suomen tataarit.
Mišäärit käyttävät itsestään nimitystä tatar (татар), jonka he omaksuivat venäläisiltä 1800-luvun loppupuolella ennen muita tataareja. Aikaisemmin osa ryhmästä kutsui itseään nimellä nugai (нугай). Mišär (мишәр) on Kazanin tataarien heistä käyttämä nimitys. Nykyisen Baškortostanin alueella asuvista mišääreistä on käytetty venäjänkielistä nimitystä meštšerjaki. Sanan mišär on uskottu perustuvan suomalais-ugrilaiseen meštšeran heimoon.
Ryhmä on muodostunut Sura-joen länsipuolen metsäarovyöhykkeellä Okan sivujokien varsilla. Yksittäisiä paimentolaisryhmiä alkoi siirtyä tälle suomalais-ugrilaisten kansojen asuttamalle alueelle 1000-luvun alussa. Kultaisen Ordan aikana seudulle muutti kiptšakkeja, jotka perustivat mm. Temnikovin, Narovtšatin, Šatskin ja Kadomin linnoitukset. Kultaisen Ordan heikennyttyä heistä tuli Venäjän alamaisia, jotka viljelivät maata maksaen jasakkiveroa tai suorittivat sotapalvelusta. Etnisenä ryhmänä mišäärit muotoutuivat Moskovan Venäjästä riippuvaisen Qasimin kaanikunnan alueella 1400–1500-luvuilla. 1500-luvun loppupuolelta 1700-luvulle jatkuneet muuttoliikkeet lähensivät heitä Kazanin ja Kasimovin tataareihin, minkä tuloksena syntyi Volgan–Uralin alueen tataareina tunnettu kansa.
Mišäärit puhuvat tataarin kielen länsimurretta, joka jakautuu useisiin paikallismurteisiin. Länsimurteelle on ominaista tataarin keskimurteessa esiintyvän labiaalistuneen [å]:n sekä uvulaaristen [q]:n ja [ğ]:n puuttuminen. Eräissä paikallismurteissa esiintyy affrikaatta [č], toisissa [c]. Tataarin kirjakieli on muodostunut keski- ja länsimurteiden sekoittumisen tuloksena.

Suomen mišäärit

Mišäärit muodostavat suurimman osan Suomeen ennen 1940-lukua saapuneista tataareista. Suomeen muuttaneet mišääritataarit olivat etnisesti eheä, arviolta noin 500 hengen ryhmä. He olivat lähtöisin Nižni Novgorodin läänin Sergatšin kihlakunnan Urazovkan seudun mišäärikylistä, eritoten Aktukovon kylästä (nykyinen Krasnooktjabrskin piiri). Pajari Boris Morozov luovutti Aktukovon kylän tataareille maksua vastaan vuonna 1660 palkkiona Smolenskin taisteluista. Kylä kuului aiemmin mordvalaisille.
Ruunivoikko

Buckskin-hevoset

Buckskin (kirjaimellisesti "kauriinnahka") on englanninkielinen nimi ruunivoikolle ja niinkutsuttu värirotu. Ennen voikko- ja hallakkovärien genetiikan ymmärryksen selkeytymistä buckskin-nimityksellä saatettiin viitata myös hallakkoväreihin, etenkin ruunivoikkoja joskus paljonkin muistuttaviin kellahtaviin ruunihallakoihin. Hevosten värijalostuksessa ei näistä syistä myöskään pitkään ollut mitään yhtenäistä käsitystä siitä, saiko tai pitikö buckskinilla olla siima tai miten tummat ja tasaisen väriset sen jouhien piti olla. Myös vaalea siimaselkäinen ruunikko saattoi tulla nimetyksi tämän väriseksi.
Yhdysvalloissa perustettu kansainvälinen buckskinhevosjärjestö International Buckskin Horse Association ottaa nykyisin rekisteriinsä - eriteltyinä - väriltään ruunivoikkoja tai hallakoita (hiirakko, ruunihallakko tai punahallakko) hevosia. Kyseessä onkin hiukan palominon tapainen "värirotu", joka perustui alun perin siihen ajatukseen että ruunivoikot ja hallakot hevoset ovat värinsä ohella perineet esivanhemmiltaan erityisominaisuuksia, kuten sitkeyttä ja kestävät kaviot.
Buckskin-rekisteriin pääsevältä hevoselta vaaditaan värin lisäksi yli 142 sentin säkäkorkeus. Se ei saa olla kirjava tai tiikerinkirjava eikä myöskään kimo tai päistärikkö. Päärekisteriin (permanent registration) pääsevältä hevoselta edellytetään myös joko päärekisterissä olevat molemmat vanhemmat tai tietty määrä jälkeläisiä (oriilta 12, tammalta 3) jotka oikeanlaisen värinsä ansiosta ovat päässeet oheisrekisteriin (appendix). Varsat siirtyvät oheisrekisteristä yksivuotiaina joko suoraan päärekisteriin, jos varsan molemmat vanhemmat jo ovat siinä, tai esirekisteriin (tentative registration) josta ne jälkeläisnäyttöjen perusteella voivat päästä päärekisteriin. Ruunat pääsevät kuitenkin suoraan päärekisteriin, koska niitä ei voida käyttää jalostukseen.
Hangon Regatta

Hangon Regatta on Hangossa järjestettävä jokavuotinen kolmipäiväinen purjehduskilpailu. Kilpailu järjestetään yleensä heinäkuun ensimmäisellä viikolla. Nykyään kilpailu järjestetään torstaista lauantaihin, jokaiselle päivälle mahtuu kaksi lähtöä. Hangon Regatalla on vahvat ja pitkät perinteet purjehduskilpailuna ja edustettuina ovat lähes kaikki mahdolliset luokat. Tapahtuma on Suomen suurimpia purjehdustapahtumia ja se kokoaa purjehtijoita yhteen useammasta luokasta kuin mikään muu regatta. Yleensä kilpailuun osallistuu noin 10–30 venettä jokaista luokkaa kohden. Venekuntien kokonaismäärä regatassa on usein parinsadan luokkaa, vuonna 2015 ilmoittautuneita oli 220.
Hangon Regatan järjestäjinä toimivat Hangö Segelförening, Hangö Udds Segelsällskap ja Ekenäs Segelsällskap.
Hangon Regatan maine etenkin pääkaupunkiseudun nuorison vapaa-ajanviettotapahtumana on parantumaan päin. 2000-luvun alussa kaupungissa saattoi olla viisituhatta humalaista nuorta. Hangon kaupunki on 2010-luvulla pyrkinyt aktiivisesti kehittämään oheistapahtumia viikonlopun ajaksi pelkän juomavetoisen juhlinnan hillitsemiseksi.
Henry Maarnela

Ura

Maarnela pelasi kaudella 2010–2011 Imatran Ketterän C-nuorissa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Saimaan Pallon C-nuoriin. Maarnela oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+6=9. Kaudella 2012–2013 hän oli B-nuorten SM-sarjan runkosarjassa SaiPan tehokkain puolustaja tehoilla 7+15=22, kuten myös seuraavalla kaudella 2013–2014 tehoilla 4+8=12. Maarnela nousi joukkueensa kapteenistoon jo ensimmäisellä A-juniorikaudellaan 2014–2015. Hän jakoi pudotuspeleissä SaiPan sisäisen tehotilaston voiton Joona Jääskeläisen ja Arttu Pellin kanssa lukemalla +4.
Kaudella 2015–2016 Maarnela nousi SaiPan A-nuorten kapteeniksi. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan marraskuussa 2015 kaksi ottelua lainalla Ketterän Suomi-sarjajoukkueessa. Kaudella 2016–2017 Maarnela debytoi SaiPan SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 20. tammikuuta 2017 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Maarnela merkittiin SaiPan seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 1.27 minuuttia. Maarnela pelasi kauden aikana SM-liigassa 13 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Maarnela jatkoi SaiPassa kaudella 2017–2018 vuoden mittaisella juniorisopimuksella. Hän pelasi alkukauden lähinnä seuran A-nuorissa. Maarnela nousi loppukaudella SaiPan SM-liigakokoonpanoon, kun joukkueelta puuttui useita runkopuolustajia. Hän pelasi 13 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Maarnela pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla Mestikseen nousseessa Imatran Ketterässä.
Kaudeksi 2018–2019 Maarnela teki vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen Imatran Ketterän kanssa. Hän voitti sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin.
Kuoruejärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,1 metriä mpy.
Räkättibulbuli

Levinneisyys

Räkättibulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä ja Thaimaassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai hyvin yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Arabikumi

Arabikumi on lähes väritön ja hajuton kasvikumi. Sitä saadaan kahden piikikkään akasialajin eli kumiakaasian (Acacia senegal) ja sudaninakaasian (Acacia seyal) maitiaisnesteestä, joka tihkuu puihin tehdyistä haavoista. Ilmassa kovettuva arabikumi on vesiliukoista ja se koostuu mono- ja polysakkarideista sekä glykoproteiineista.
Arabikumia käytetään esimerkiksi liimana, lääkkeiden ja väriaineiden sideaineena sekä elintarvikkeiden lisäaineena (E414) sakeuttamiseen.
Arabikumi sopii hyvin pureskeltavaksi, koska se ei tartu hampaisiin, se on hyvin liukenevaa ja sopii käytettäväksi lähes sellaisenaan. Aine tarvitsee vain puhdistaa ja murskata rakeiksi tai jauheeksi. Typpeä sitovan akasiapuun kasvamiseen riittää 300 millimetrin vuotuinen sademäärä.
Sitä kutsutaan myös Acacia-kumiksi (englanniksi gum acacia). Toinen nimi keksittiin pian World Trade Centerin iskujen jälkeen, koska sanalla "arabi" oli huono kaiku Yhdysvalloissa. Lisäksi kulki urbaanilegenda, että Osama bin Laden omistaisi osakkeita arabikumintuottajayhtiöissä Sudanissa, ja boikottejakin viriteltiin.

Käyttö

Arabikumi soveltuu kiinnike- ja sidosaineeksi. Arabikumia käytetään muun muassa makeisten ja lääketablettien valmistamisessa. Esimerkiksi Sisu-pastillissa on lähes puolet arabikumia. Se vähentää nesteiden pintajännitystä, mikä saa virvoitusjuomat kuplimaan villisti, jos niihin pudotetaan kovia makeisia. 
Arabikumia käytetään myös kengänkiillokkeissa ja liimana savukepapereissa. Taidetarvikkeena arabikumia käytetään muun muassa akvarellivärien sideaineena ja litografiassa. Luonnonkosmetiikassa arabikumia käytetään esimerkiksi hiuslakassa ja hiusten muotoilutuotteissa synteettisten PVA/PVC kumien sijasta antamaan kampaukselle ryhtiä ja pitoa.
Täysin kasviperäisen arabikumin vaihtoehto elintarvikkeissa on naudan luista valmistettava liivate.

Arabikumin kasvatus

Arabikumia kasvatetaan myyntiin ennen kaikkea Sahelin alueella Senegalista Sudaniin. Sudanin keskiosissa tuotetaan noin 80 prosenttia maailman arabikumista. Neljän vuoden ikäisistä Acacia senegal ja Acacia seyal akasiapuista voidaan alkaa juoksuttaa arabikumia ja kerätä näitä pihkaa muistuttavia, punertavia möykkyjä puiden oksilta. Paljon työvoimaa tarvitseva kerääminen tapahtuu puiden lepokauden aikana marras-helmikuussa, kuivan kauden aikana, jolloin ihmisilläkin on vähän muita toimeentulolähteitä.
Anssi Kelan diskografia

Tuottajana

Albumit
Onesimus – Oikeaa elämää (1993)
Onesimus – Matalaa tajuntaa (1997)
Rod of Moses – Rod of Moses (1997)
Rod of Moses – Dallas (1999)
Frostbites – Frostbites (1999)
Cashmir – Better Than Me (2012)
Singlet
Sunny Otherside – ”Someone Must Have Seen” (1999)
Melli – ”Ne palvoo” (2000)
Kraft Heinz

Fuusio

Kraft Heinz on maailman viidenneksi suurin ruoka- ja juomayhtiö ja kolmanneksi suurin Yhdysvalloissa. Yhtiön pääkonttorit sijaitsevat Pittsburghissa ja Chicagossa. Kraft Foodsin ja Heinzin fuusioituminen valmistui 2. heinäkuuta 2015.
Kraftin osakkeenomistajat saivat yhdistymisessä Kraft Heinzin osakkeista 49 prosenttia ja kertaluontoisen osingon 16,50 dollaria per osake. Heinz omistaa yhtiöstä 51 prosenttia. Yhtiön puheenjohtaja on Alex Behring, 3G Capitalin osakas, ja Bernardo Hees (Heinzin vanha puheenjohtaja) on toimitusjohtaja. John Cahill, Kraftin toimitusjohtaja, on varapuheenjohtaja.
Romance of the Three Kingdoms

Spin-off

Sarjasta on tehty myös mm. mobiililaitteille Sangokushi Mobile sarja.
HMS Galdr

Palvelus

Vuonna 1887 alus nimettiin Minbåt N:o 65:ksi. Alus muutettiin vartioveneeksi vuosina 1907-1909 nimellä Bevakningsbåt B8, jolloin sen aseistuksena oli ainoastaan 37 mm kan M/98B -tykki. Vuonna 1910 alus luokiteltiin uudelleen yhteysalukseksi runkonumerolla V8. Vuonna 1919 alus siirrettiin rannikkotykistölle, joka liitti sen Vaxholmin linnakkeelle. Alus poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1928.
Liferay

Historia

Liferay, Inc. on avointa lähdekoodia käyttävä yritys, joka tarjoaa avoimen dokumentaation tuotteistaan ja myy samalla kaupallisia palveluita asiakkailleen. Se keskittyy lähinnä organisaatioille suunnattuihin portaalituotteisiin. Yrityksen päätoimipaikka on Diamond Barissa Kaliforniassa Yhdysvalloissa.
Liferay Portalin loi vuonna 2000 ohjelmistoarkkitehti Brian Chan, joka halusi tehdä yleishyödyllisille yhteisöille suunnatun portaalituotteen. Vuonna 2004 perustettiin Liferay Inc. -yritys, jolla oli Saksassa tytäryhtiö Liferay GmbH. Vuonna 2007 yritys avasi toimipisteen Dalianiin Kiinaan ja perusti espanjalaisen tytäryhtiön nimeltään Liferay SL. Maaliskuussa 2009 yritys avasi toimiston Bangaloreen Intiaan. Nykyään Liferaylla on 18 toimistoa 15 maassa ympäri maailman. Sillä on myös yli 110 partneria noin 40 maassa.
Yrityksen organisaatioportaalituote on saanut useita tunnustuksia. EContent-lehti nosti sen toimialajohtajia listaavalle "EContent 100"-listalleen vuonna 2006 ja vuonna 2007 InfoWorld nimesi sen vuoden teknologiaksi. Heinäkuussa 2007 Liferay julkaisi kumppanuuden ICEsoft Technologies-yrityksen kanssa. Gartner on tunnustanut Liferay-tuotteen visionääriseksi markkinajohtaksi vuosina 2008, 2010, 2011, 2012 ja 2013. Vuoden 2014 raportissaan Gartner nosti Liferayn luokkansa parhaaksi avoimen lähdekoodin projektiksi, taakse jäivät SAP, Oracle ja Microsoft Sharepoint. Liferay tarjoaa kansainvälisille partnereilleen erilaisia partnerimalleja: Platinum, Gold ja Silver.
Vuonna 2008 Sun Microsystems ja Liferay solmivat sopimuksen, jossa ne jakavat keskenään teknologiaa. Sun Microsystems tuotteisti uudelleen GlassFish Web Space Serverin. ZDNet teki kumppanuudesta jutun otsikolla Sun and Liferay launch web-presentation platform. Vuonna 2010 Oracle osti Sunin, mutta koska GlassFish ei kuulunut sen tuotesuunnitelmiin, se siirtyi Liferaylle.
Huhtikuussa 2013 Liferaysta tuli TIBCO Softwaren kumppani.
Kraassela

Kraassela eli Krasnoje Selo (ven. Кра́сное Село́) on kaupunki ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Kraasselan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin lounaisosassa Tuutarinjoen ja -järvien rannalla ja rajoittuu idässä, etelässä ja lännessä Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. Pietarin ja Hatsinan välisellä rautatiellä on samanniminen paikallisliikenteen asema.
Pietari I perusti vuonna 1714 Tuutarinjoelle paperitehtaan. Sen yhteyteen syntynyt asutus sai nimen Krasnoje Selo samannimisen Kolomnan kihlakunnassa sijainneen kylän mukaan, josta suurin osa asukkaista oli muuttanut. Myöhemmin Pietari lahjoitti seudun keisarinna Katariina I:lle. 1700-luvulla Krasnoje Selon muodostivat Kolomenskajan, Bratošinskajan ja Pavlovskajan kylät. Vuosina 1765–1917 alueella järjestettiin suuria sotaharjoituksia. 1700–1800-luvun vaihteessa Krasnoje Seloon rakennettiin puiset palatsit keisariperheen jäseniä varten. Kylän läpi kulkeva rautatie valmistui vuonna 1858. Vuonna 1861 pohjoisosaan rakennettiin ravirata (Skatškin seisake), jota Leo Tolstoi kuvaa romaanissa Anna Karenina. 1880-luvulla Aleksandr Možaiski kokeili armeijan harjoituskentällä keksimäänsä lentokonetta (vuonna 1950 Tuutarin taajama nimettiin hänen mukaansa Možaiskiksi). 1800-luvun lopulla Krasnoje Selosta tuli pietarilaisten suosima huvilaseutu. 
Vuonna 1925 Krasnoje Selosta tuli Leningradin alueeseen kuulunut kaupunki, jonka virallinen nimi oli aluksi Krasnyi. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin kovia taisteluja saksalaisten edetessä kohti Leningradia. Vuonna 1973 Krasnoje Selo liitettiin Leningradin yhteyteen.
Jaala (purjealus)

Jaala on kaksi- tai kolmimastoinen kahvelipurjeilla varustettu purjealus, jossa ei ole latvapurjeita. Purjehtivat jaalat olivat yleisiä rahtiliikenteessä Suomen rannikoilla 1900-luvun alkupuoliskolle asti kuljettaen mm. hiekkaa. Niitä rakennettiin mm. Porvoon seudulla. Viimeiset jaalat poistuivat rahtikäytöstä 1970-luvun alussa. Nykyään jaaloja on kunnostettu tilausristeilykäyttöön.
Tverin kuvernementti

Tverin kuvernementti (myös lääni, ven. Тверская губерния, Tverskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 62 375 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 769 100 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Tverin kaupunki.
Vuonna 1775 perustettu Tverin käskynhaltijakunta korvattiin kuvernementilla vuonna 1796. Vuodesta 1803 lähtien se jakaantui 12 kihlakuntaan, joiden keskuksina toimivat Bežetsk, Kaljazin, Kašin, Kortševa, Ostaškov, Ržev, Staritsa, Toržok (Novotoržskin kihlakunta), Tver, Vesjegonsk, Vyšni Volotšok ja Zubtsov.
Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukkaista 92,8 % oli venäläisiä ja 6,7 % karjalaisia. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja teollisuus.
Vuonna 1918 muodostettiin Kimryn ja Krasnyi Holmin kihlakunnat. Kaljazinin, Kortševan ja Zubtsovin kihlakunnat lakkautettiin vuonna 1922. Samalla Krasnyi Holmin ja Vesjegonskin kihlakunnat siirrettiin Rybinskin kuvernementtiin, josta ne jo seuraavana vuonna palautettiin takaisin Tverin kuvernementin yhteyteen. Vuonna 1924 lakkautettiin Krasnyi Holmin ja Staritsan kihlakunnat ja vuonna 1927 Kašinin kihlakunta. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1929 ja sen alue jaettiin Moskovan ja Läntisen alueen kesken.
Entistä kuvernementtiä vastaa pääpiirteissään nykyinen Tverin alue.
Eduntasoitus

Eduntasoitus, joka tunnetaan myös nimellä rikastumiskielto, on vahingonkorvauksen suuruuden määrittämiseen liittyvä toimenpide, jossa vahingon määrästä vähennetään korvauksen saajalle vahingosta koitunut hyöty tai vahingolta säästyneen omaisuuden arvo. Eduntasoitus on latinaksi compensatio lucri cum damno, joka on myös eräs toimenpiteestä käytetty nimitys.

Tarkoitus

Vahingonkorvauksen saamisen ei tulisi johtaa liialliseen hyvitykseen niin, että vahingonkärsijä olisi korvauksen jälkeen paremmassa asemassa kuin ennen vahinkotapahtumaa. Korvaus ei toisin sanoen saa muodostua todellista vahinkoa suuremmaksi. Useimmiten eduntasoituksen käyttö liittyy siihen, että vahinkotapahtuman jälkeiset korjaus- ja kunnostustoimenpiteet on tehty vahinkoa edeltävän laatutason ylittävällä tavalla tai muualta saadut korvaukset, kuten vakuutuskorvaukset, ovat jo turvanneet vahingonkärsijälle osittaisen hyvityksen. Esimerkiksi vahingoittuneella esineellä voi olla määriteltävissä oleva arvo (käyttöarvo, myyntiarvo tai tuottoarvo), joka voidaan vähentää esineen jälleenhankintakustannuksista, jos esinettä ei saada korjattua ennalleen ja on hankittava uusi esine vahingoittuneen tilalle.

Soveltaminen

Vahingon kärsinyt saattaa vahingonkorvauksen ohella saada muuta korvausta, joka tyypillisesti on vakuutuskorvaus. Eri korvaukset pyritään yhteensovittamaan niin, ettei niiden summa ylitä korvattavan vahingon määrää. Toisin sanoen rikastumiskiellosta seuraa, että vahingonkärsijä menettää mahdollisuutensa vaatia vahingonkorvausta vahingonaiheuttajalta siltä osin kuin korvaus on saatu vakuutuksesta. Rikastumiskiellon vuoksi vahingonkorvausvelvollisuus rajoittuu koskemaan esimerkiksi vain vakuutuksen omavastuuosuuden määrää. Rikastumiskielto koskee kuitenkin vain vahinkovakuutuksia, joten henkivakuutusten yhteydessä vahingonkärsijä voi saada korvausta sekä vakuutuksenantajalta että vahingonkorvausvelvolliselta.
Eduntasoitusta käytetään myös korvattaessa viranomaisen päätöksen aiheuttamia vahinkoja. Esimerkiksi lunastuskorvaus on eräs tällaisen pakkotoimikorvauksen laji.
Vahingonkorvausvaatimus saattaa olla ennenaikainen, jos eduntasoituksen vaikutusta ei vielä kyetä ottamaan huomioon.

Esimerkki

Tapauksessa työnantaja, joka oli laittomasti irtisanonut useita työntekijöitä, tuomittiin maksamaan irtisanotuille työntekijöille vahingonkorvausta työansion menetyksestä. Kun työntekijät olivat saaneet työttömyysajaltaan työttömyyskorvausta, tämä korvauksen määrä vähennettiin työnantajan maksamasta vahingonkorvauksesta. Ilman tätä eduntasoitusta työntekijät olisivat saaneet enemmän rahaa työttömyysajaltaan kuin jos olisivat edelleen olleet työsuhteessa ja saaneet normaalia palkkaa. Tällä tavalla työntekijät eivät rikastumiskiellon takia hyötyneet irtisanomisista verrattuna esimerkiksi työnantajan palveluksessa jatkaneisiin.