google/wiki40b huggingface dataset:
Leo Ryan

Varhainen elämä

Ryan oli syntyjään Lincolnista Nebraskasta. Nuoruudessaan hän asui myös Illinois'n, New Yorkin, Wisconsinin ja Massachusettsin osavaltioissa. Hän valmistui Campion Jesuit High Schoolista vuonna 1943 ja aloitti samana vuonna Yhdysvaltain laivastossa saatuaan laivastokoulutuksen Bates Collegesta. Hän toimi laivastossa sukellusvenemiehenä vuoteen 1946.
Ryan opiskeli Creighton Universityssa Nebraskassa ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1949 ja Master of Science -tutkinnon vuonna 1951. Myöhemmin hän asettui Kaliforniaan, opetti historiaa Capucino High Schoolissa ja toimi South San Franciscon kaupunginvaltuutettuna vuosina 1956–1962.

Poliittinen ura

Vuonna 1962 Ryan valittiin Etelä- San Franciscon pormestariksi. Hän oli pormestarina alle vuoden,  hänet valittiin samana vuonna Kalifornian edustajainhuoneen jäseneksi vaalipiiristä numero 27. Hän oli pyrkinyt osavaltion edustajainhuoneeseen jo vuoden 1958 vaaleissa, vaalipiiristä numero 25, mutta hävisi silloin vaalit Louis Francisille. Ryan valittiin jatkokaudella neljissä vaaleissa, viimeisen kerran vuonna 1970.
Vuoden 1972 vaaleissa Ryan valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Kalifornian vaalipiiristä numero 11. Ryan sai äänistä 60,4 prosenttia ja republikaaninen vastaehdokas Charles E. Chase 37 prosenttia. Hän aloitti edustajainhuoneessa vuoden 1973 alussa. Hänet valittiin jatkokaudelle kolmissa vaaleissa. 1974 Ryan sai 75,8 prosenttia äänistä ja Brainard G. Merdinger 21,3 prosenttia, 1976 61,1 prosenttia ja Bob Jones 35,4 prosenttia ja 1978 60,5 prosenttia, kun republikaanien Dave Welch sai 35,6 prosenttia äänistä.

Kuolema

Ryan lähti marraskuussa 1978 Guyanaan tutkimaan Jonestownin kaupungin tilannetta, kun julkisuudessa oli esiintynyt tietoja Jim Jonesin johtaman Kansan Temppeli -lahkon sisäisistä ihmisoikeusloukkauksista. Ryanin mukana Guyanaan matkusti muun muassa lahkon jäsenten sukulaisia, lehtimiehiä ja NBC:n televisioryhmä. Ryhmä saapui Guyanan pääkaupunkiin Georgetowniin 14. marraskuuta ja kolme päivää myöhemmin osa heistä pääsi Jonestowniin.
Ryanin seurue ja Jonestownista pois halunneiden lahkolaisten ryhmä joutui 18. marraskuuta väijytykseen Port Kaituman lentokentällä. Viisi ihmistä kuoli, Ryan, kolme toimittajaa ja yksi Jonestownista pois halunnut Kansan Temppelin jäsen. Myöhemmin samana päivänä Jonestownissa tehtiin joukkoitsemurha, jossa kuoli yli 900 Kansan Temppelin jäsentä. Ryan on ensimmäinen ja ainoa kesken virkakautensa surmattu Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen.

Kunnianosoituksia

Tasan viisi vuotta Ryanin kuoleman jälkeen hänelle myönnettiin Kongressin kultamitali.
Vuonna 2005 Foster Cityssä Kaliforniassa sijaitseva Central Park -puisto nimettiin uudelleen  Leo J. Ryan Memorial Parkiksi. Vuonna 1984 liittovaltion viraston National Archives and Records Administrationin (NARA) vuonna 1973 avattu rakennus San Brunossa Kaliforniassa nimettiin Leo J. Ryan Federal Buildingiksi.
Hänen mukaansa on nimetty säätiö Leo J. Ryan Education Foundation, joka jakaa vuosittain Leo J. Ryan Awardin. Palkintoa on jaettu vuodesta 1981. Säätiö tunnettiin alun perin nimellä Cult Info ja se muutti nimensä nykyiseen muotoon vuonna 1999.
Jesper Åberg

Jesper Åberg (s. 1967) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Cloetta Fazerin toimitusjohtajana 2007–2009.
Åberg tuli töihin Fazerille vuonna 1994 controller-tehtäviin. Fazerin ja ruotsalaisen Cloettan yhdistyessä vuonna 2000 hänet nimitettiin Cloetta Fazerin business controlleriksi ja konsernin johtoryhmän jäseneksi. Åberg työskenteli Cloetta Fazerin toimitusjohtajana tammikuusta 2007 lähtien. Fazer Makeiset syntyi, kun Cloetta Fazerin makeisliiketoiminta siirtyi takaisin Fazerille vuonna 2009. Samalla Åbergista tuli Fazer Makeisten toimitusjohtaja.
Åberg on opiskellut Svenska handelshögskolanissa ja on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri.
Sofonisba Anguissola

Sofonisba Anguissola (n. 1532 – 16. marraskuuta 1625) oli italialainen renessanssin taidemaalari.
Anguissola oli aikansa johtavia muotokuvamaalareita. Hän teki myös omakuvia ja uskonnollisia teoksia, mutta jälkimmäisistä tärkeä osa on kadonnut vuosien varrella.
Anguissolan tiedetään opiskelleen nuoruusvuosinaan jonkin aikaa Bernardino Campin ja Bernardino Gattin johdolla. Hän tutustui Roomassa Michelangeloon ja lähti vuonna 1559 Espanjan hoviin.

Elämänvaiheita

Anguissola syntyi Cremonassa seitsemästä lapsesta vanhimmaksi. Hänen vanhempansa Amilcare Anguissola ja Bianca Ponzone polveutuivat vanhoista aatelissuvuista. Sofonisba menetti äitinsä ollessaan 4–5-vuotias. Isä kannusti kaikkia tyttäriään etenemään urallaan, mikä oli ajalle epätyypillistä, sillä naisten koulutusta ei pidetty tärkeänä. Kaikki tytöt olivat taiteellisesti lahjakkaita, mutta Sofonisba Anguissola oli ainoa, jonka tuotanto on jäänyt elämään. 
Espanjan hovissa vuonna 1570 Anguissola oli lähes neljänkymmenen ja yhä naimaton, joten hänelle järjestettiin avioliitto Don Francisco de Moncadan kanssa. Vuoden 1578 aikana Anguissola ja hänen miehensä jättivät Espanjan hovin kuninkaan suostumuksella. Mies kuoli Palermossa vuonna 1579. Tammikuussa 1580 Anguissola meni uusiin naimisiin merikapteeni Orazio Lomellinon kanssa. 
Vanhoilla päivillään Anguissola kärsi heikkonäköisyydestä, mutta hänen henkinen toimintakykynsä säilyi lähes siihen saakka, kunnes hän kuoli Palermossa vuonna 1625. 
Häneltä jäi leskeksi Orazio Lomellino, joka lisäsi edesmenneen vaimonsa haudalle muistokirjoituksen vuonna 1632.
Kaarle III (Monaco)

Lapsuus

Kaarle III, koko nimeltään  Charles Honoré Grimaldi syntyi Pariisissa, ja hän oli Monacon ruhtinas Florestan I:n ja Maria Caroline Gibert de Lametzin ainoa poika. Italiaksi hänen nimensä oli Carlo III.

Avioliitto ja hallitusaika

Kaarle III vihittiin 28. syyskuuta 1846 Brysselissä Antoinette de Merode-Westerloon kanssa. Valtakautensa aikana hän luovutti Menton ja Roquebrunen kaupungit, jotka muodostivat noin 80 prosenttia Monacon alueesta, Ranskalle, minkä jälkeen ranska tunnusti virallisesti Monacon itsenäisyyden.
Hän myös kasvatti Monacon kansainvälistä toimintaa, mm. vuonna 1864 hän teki ystävyyssopimuksen Tunisian hallitsijan, Muhammad III-Sadiqin, kanssa. Sopimuksessa puututtiin myös kaupan ja merenkulun kysymyksiin.

Sairastuminen ja kuolema

Keski-iässä Kaarle III:n näkö alkoi heikentyä, ja elämänsä viimeiset vuosikymmenet hän oli täysin sokea. Hän kuoli Château de Marchaisissa.
Asko Raivio

Asko Olavi Raivio (4. joulukuuta 1947 – 28. heinäkuuta 1989 Tampere) oli suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten vuosina 1974–1982 aktiivisesti toimineen Kaseva-yhtyeen toisena johtohahmona Mikko Jokelan ohella. Asko Raivio oli Kasevan kitaristi ja pääasiallinen laulusolisti. Suuri osa kappaleista oli hänen kirjoittamiaan. Asko Raivio hukkui Polson kaupunginosan Maisansalossa entisen Teiskon kunnan alueella vuonna 1989. 2000-luvun comeback-kiertueella hänen tilallaan on ollut Tapio Virtanen.
Siviiliammatiltaan Raivio oli latoja. Hänellä on yksi tytär, Johanna.
Barbadoksen vaakuna

Barbadoksen vaakuna on Barbadoksen symboli lipun ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi vuonna 1966.
Vaakunan kilpi on keltainen. Siihen on kuvattu viikunapuu ja kaksi maan kansalliskukkaa, Pride of Barbados –kukka (lat. Caesalpinia pulcherrima).
Vaakunan yllä kypärässä on käsi, joka pitää kahta sokeriruokoa Pyhän Andreaksen ristin muodossa (symboloi maan sokeriteollisuutta ja itsenäisyyspäivää 30. marraskuuta, koska se on samalla Pyhän Andreaksen päivä). Vaakunaa kannattelee delfiini ja pelikaani ja sen alla valkoisessa nauhassa lukee maan motto "Pride and Industry" (Ylpeys ja Toimeliaisuus).
Enoksasiini

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa enoksasiini on väritöntä ainetta. Enoksasiini tehoaa useisiin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Vaikutuskirjo on samankaltainen norfloksasiinin kanssa. Useimmiten sitä käytetään virtsatulehduksen tai bakteeriripulin hoitoon. Aineenvaikutusmekanismi on sama kuin muillakin fluorikinoloniantibiooteilla eli se sitoutuu bakteerin DNA-gyraasientsyymiin ja estää DNA:n kopioitumisen. Nykyään enoksasiinia käytetään vain harvoin resistenttiyden kehittymisen vuoksi, mutta sitä on saatavilla muun muassa eräissä Euroopan ja Aasian maissa.
Enoksasiinin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu ja huimaus, ruuansulatuskanavan oireet ja ihottuma. Harvinaisia ovat epilepsian tai astman kaltaiset kohtaukset. Enoksasiini estää teofylliinin ja vastaavien alkaloidien aineenvaihduntaa.

Valmistus

Enoksasiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 2,3-difluori-6-nitrofenoli reagoi klooriasetonin kanssa ja muodostuva tuote syklisoituu vedytettäessä dihydrobentsoksasiinijohdannaiseksi. Tämä johdannainen reagoi dietyylietoksimetyeenimalonaatin kanssa kondensaatioreaktiolla. Syklisointi etyylipolyfosfaatin avulla johtaa välivaiheeseen, jonka happohydrolyysin seurauksena muodostuu enoksimonia.
Ryhmänopeus

Ryhmänopeus on aaltoliikkeessä se nopeus, jolla aallon vaihtelevien amplitudien muodostama aaltopaketti etenee avaruudessa. Amplitudin vaihtelua sanotaan myös modulaatioksi tai verhokäyräksi.
Esimerkiksi jos kivi heitetään keskelle hyvin tyyntä lammikkoa, sen ympärille muodostuu ympyränmuotoisia aaltoja, joista syntyvää muodostelmaa sanotaan myös kapillaariaalloksi. Tämä laajeneva aaltojen muodostama rengas on aaltoryhmä, mutta voidaan havaita erillisiä osa-aaltoja, joilla on eri aallonpituus ja jotka etenevät eri nopeuksilla. Lyhyemmät aallot etenevät nopeammin kuin aaltoryhmä kokonaisuudessaan, mutta niiden amplitudit vaimenevat ennen kuin ne saapuvat aaltoryhmän reunalle. Pidemmät aallot etenevät hitaammin, ja niiden amplitudit vaimenevat sitä mukaa kuin ne jäävät yhä enemmän jälkeen aaltoryhmän ulkolaidasta.

Historia

Ajatuksen, että aaltolikkeellä on vaihenopeudesta erotettava ryhmänopeus, esitti ensimmäisenä W.R. Hamilton vuonna 1839. Yksityiskohtaisemmin asiaa käsitteli ensimmäisenä lordi Rayleigh teoksessaan Theory of Sound vuonna 1877.

Valonnopeuden ylittävät ryhmänopeudet

Monet kokeet ovat 1980-luvulta lähtien vahvistaneet, että laserin valopulssien edellä esitetyllä tavalla määritelty ryhmänopeus häviöllisissä tai aaltoa vahvistavassa väliaineessa voi olla merkittävästi suurempi kuin valon nopeus tyhjiössä, c. Myös aaltopakettien aallonhuiput etenevät valonnopeutta suuremmalla nopeudella.
Tämä ei kuitenkaan mahdollista valoa nopeampia signaaleja, sillä ryhmänopeuden suuri arvo ei kiihdytä terävän aaltorintaman todellista liikettä, joka esiintyy jokaisen todellisen signaalin alussa. Oleellisesti tämä valonnopeutta suurempi ryhmänopeus on vain laskennallinen suure, joka liittyy siihen, miten ryhmänopeus on edellä määritelty, ja saa näin suuren arvon väliaineessa esiintyvien resonanssi-ilmiöiden vuoksi. Laajassa vyöanalyysissä nähdään, että tämä näennäisesti paradoksaalinen signaalin verhokäyrän etenemisnopeus johtuu itse asiassa laajemman taajuusalueen paikallisisista interferensseistä monella kierroksella, jotka kaikki etenevät täysin suhteellisuusteorian kausaliteettiperiaatteen mukaisesti vaihenopeudella. Tulos on verrattavissa siihen, että varjo voi siirtyä valoa nopeammin, vaikka sen aikaansaava valo aina liikkuu normaalilla valonnopeudella; koska mitattu ilmiö liittyy vain epäsuorasti kausaliteettiin, se ei välttämättä noudata suhteellisuusteorian kausaliteettiperiaatetta, vaikka se normaaleissa olosuhteissa niin tekeekin.
Parlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 96 hehtaaria ja se on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Lammella on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 8,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,9 metriä mpy.
Vessel Traffic Service

Vessel Traffic Service eli VTS (engl.) eli alusliikennepalvelu on nimitys toiminnoille, jotka pyrkivät parantamaan meriliikenteen tehokkuutta ja sujuvuutta sekä merenkulun turvallisuutta. Palvelun avulla pyritään ennalta ehkäisemään onnettomuuksia vesialueilla sekä ympäristöhaittoja, joita mahdollisiset onnettomuudet voisivat aiheuttaa.
Maailmanlaajuisesti alusliikennepalvelu on käytössä yli 25 rannikkovaltiossa. VTS-palvelu on käytössä ainakin jossain mitassa kaikissa Itämeren maissa. Usein VTS-keskus on sijoitettu lennonjohtotornia muistuttavaan korkeaan rakennukseen, josta on hyvä näkyvyys keskeiselle satama-alueelle tai muulle keskeiselle meriteiden osalle kuten vilkasliikenteiseen salmeen (esimerkiksi Iso-Belt, Englannin kanaali, Malakansalmi Singaporen edustalla).
VTS-palvelukeskuksissa työskentelevät alusliikenneohjaajat ylläpitävät ajantasaista liikennetilannekuvaa kameroiden, AIS- ja tutkainformaation ja VHF-radioilla lähetettyjen ilmoitusten avulla. Alusliikenneohjaajat seuraavat myös alusliikennettä vastuualueillaan, antavat tietoa muun muassa turvalaitteiden ja väylien käytettävyydestä ja kunnosta sekä liikenteestä VTS-alueella. Vessel Traffic Servicen antamiin palveluihin kuuluu navigointiapu, tiedonannot ja alusliikenteen järjestely. Aluksille saatetaan välittää tietoa myös merisäästä, vuorovedestä ja jäätilanteesta.

VTS-järjestelmä Suomessa

Suomessa VTS-palvelusta vastaa Liikennevirasto. Suomessa alukset, joiden suurin pituus on vähintään 24 metriä, ovat velvollisia osallistumaan alusliikennepalveluun.
Suomessa toimi vuoden 2012 syksyllä kaikkiaan viisi VTS-keskusta. Kaikkia Suomen rannikon keskeisimpiä kauppamerenkulun väyliä suurimpiin satamiin valvotaan Helsingin ja Turun VTS-keskuksista. Lisäksi Saimaalla on Saimaa VTS (Lappeenranta), joka seuraa Saimaan syväväylän liikennettä. Vuonna 2011 päätettyä kolmen Länsi-Suomen VTS-keskuksen yhdistämistä Turkuun ei oltu toteutettu ainakaan vuoden 2012 syksyyn mennessä. VTS-keskusten vastuualueet ja alusten menettelytavat näillä alueilla liikuttaessa on kuvattu alusten päällystölle tarkoitetuissa ohjeissa.
Alusliikennepalvelu on käytössä periaatteessa vuorokauden ympäri vuoden jokaisena päivänä. Saimaa VTS suljetaan kuitenkin talvisin Saimaan kanavan kiinniollessa.
Carl Persson

Ura

Persson on Kristianstads IK:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Tingsryds AIF:n J18-junioreihin kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Persson oli tehoilla 15+10=25 seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa 21 runkosarja- ja kolme Kvalserien AS:n ottelua tehopistein 1+3=4.
Kaudeksi 2014–2015 Persson siirtyi HV71:n J20-junioreihin. Hän debytoi myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Persson sai tililleen neljä runkosarja- ja kuusi playoff-ottelua. Hän sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa 26. helmikuuta 2015 Brynäs IF:ää vastaan, mutta Persson jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SHL:ssä kolmannessa ottelussaan 3. maaliskuuta 2015 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Persson sai ottelussa jääaikaa 9.54 minuuttia ja hän keräsi myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Filip Sandbergin tekemään maaliin. Persson pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden ottelun verran lainalla Hockeyettanin (ent. Ruotsin I-divisioona) HC Dalenissa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogaan. Hän pelasi kauden aikana myös 12 Hockeyettan-ottelua lainalla kasvattajaseuransa Kristianstads IK:ssa. 
Kahden BIK:ssa viettämänsä vuoden jälkeen Persson siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Karlskrona HK:hon. Hänen varsinainen tulokaskautensa liigassa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 13+11=24. Persson jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Mattias Guterin kanssa ja sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Joachim Rohdinin kanssa. Hän voitti myös Karlskronan sisäisen tehotilaston lukemalla +1. Persson teki SHL-uransa avausmaalin runkosarjan avauskierroksella 19. syyskuuta 2017 Skellefteå AIK:ta vastaan. 8. helmikuuta 2018 hän onnistui tekemään kypärätempun vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Perssonin kolmas osuma jäi Karlskronan 3–5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Seitsemässä pelaamassaan karsintasarjan ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Karlskronan kausi päättyi lopulta putoamiseen Allsvenskaniin.
Toukokuussa 2018 NHL-varaamaton Persson teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
Tetrapylon

Tetrapylon (kreik. Τετράπυλον, "Neljä porttia") oli roomalainen monumentti, joita rakennettiin yleensä risteyspaikalle kaupunkien keskustaan. Neljä rakennelmaa, jossa jokaisessa oli neljä pylvästä, seisoivat niin, että tiet menivät niiden välistä. Näitä rakennelmia saattoi yhdistää yhteinen katto.
Melodraama

Melodraama (kreikan sanoista meloidia, ’laulu’, ja drama, ’toiminta’) on tunteisiin voimakkaasti vetoava, ylitunteellinen ja teatraalinen kuvaus, yleensä näytelmä tai elokuva.
Melodraaman aiheena ovat usein perhe- ja parisuhdeongelmat, identiteetin etsiminen, luokkaerot sekä miehen ja naisen roolit. Melodraamaan kuuluu tavallisesti paatos, moraalinen vastakkainasettelu, deus ex machina -ratkaisut, fyysinen toiminta ja jännitys. Keskeiset henkilöt ovat tavallisesti stereotyyppisesti joko äärimmäisen hyveellisiä sankareita tai poikkeuksellisen epäinhimillisiä konnia.
Melodraaman rakenteessa on usein toistoa ja takaumia. Loppu on usein onnellinen. Kertomusta tehostavat usein vaikuttava musiikki, kirkkaat värit ja kliseiset symbolit.

Historia

Melodraaman juuret ovat italialaisen oopperan alkuvaiheissa 1500-luvun lopulla, jolloin klassisen tragedian elvytyksessä musiikin ja näytelmän yhdistelmästä tuli joko oopperaa tai melodraamaa. 1700-luvun alkupuolella Georg Friedrich Händel nimitti joitain sävelteoksiaan melodraamoiksi. 1700-luvun lopulla melodraama kehittyi Ranskassa omaksi lajikseen, jossa korostuivat spektaakkelimaisuus, toiminnallisuus ja kiihkeät tunteet. Ensimmäisenä tyylipuhtaana melodraamana pidetään Jean-Jacques Rousseaun näytelmää Pygmalion (1762). Melodraama nousi kukoistukseensa Englannissa ja Ranskassa 1800-luvulla saadessaan kauhuromanttisia virikkeitä goottilaiselta romaanilta.
1920-luvulta alkaen teatterin melodraamojen tilalle tulivat elokuvan melodraamat ja myöhemmin television. Mykkäelokuviin tunteita herättävä, musiikkiin nojaava ja liioittelevan teatraalinen esittämisen tapa soveltui hyvin. Aluksi melodraaman käsite liitettiin elokuvissa toimintaan, seikkailuun, jännitykseen ja työväenluokkaisiin miehiin. Keskiössä oli usein sankari–sankaritar–roisto-asetelma. Myöhemmin melodraamalla on alettu useammin viittaamaan naisten elokuviin, joissa käsitellään perheasioita.
Tunnetuimpia melodraamojen ohjaajia ovat olleet Hollywoodissa Douglas Sirk ja Suomessa Teuvo Tulio.
Bat for Lashes

Natasha Khan (25. lokakuuta 1979 Lontoo), taiteilijanimeltään Bat for Lashes, on englantilainen muusikko. Hän laulaa ja soittaa pianoa, bassokitaraa, kitaraa ja cembaloa.
Debyyttialbumi Fur and Gold ilmestyi 11. syyskuuta 2006. Khanista tuli tunnetumpi Mercury Prize (2007) ja BRIT Awards (2008) -ehdokkuuksien myötä. Toinen albumi Two Suns julkaistiin 6. huhtikuuta 2009. Myös toinen albumi oli ehdolla Mercury Prizen saajaksi ja Khan oli jälleen BRIT Awardsien paras naisartisti -ehdokkaana. Vuonna 2010 Khan oli mukana Twilight – Epäilys -elokuvan soundtrackilla kappaleella Let's Get Lost, jonka hän teki yhdessä Beckin kanssa. Kolmas albumi The Haunted Man julkaistiin 11. lokakuuta 2012. Tämänkin albumin myötä Khan oli ehdokkaana parhaaksi naisartistiksi BRIT Awardseissa.
Bat for Lashes on esiintynyt Suomessa kahdesti, vuoden 2012 Provinssirockissa ja 2013 Flow-festivaalilla.
Rastislav Staňa

Seuraura

Staňa pelasi ensimmäisen juniorikautensa HC Košicen riveissä. Washington Capitals varasi hänet 193. varausvuorolla seitsemännellä kierroksella vuonna 1998. Kaudeksi 1998–1999 Staňa siirtyi Pohjois-Amerikan junioriliigaan, WHL:ään, Moose Jaw Warriorsiin. Hän pelasi seurassa vajaat kaksi kautta ennen siirtymistä Calgary Hitmeniin kesken kauden 1999–2000. WHL:n toiseen tähditökentälliseen valittu Staňa siirtyi tämän jälkeen ECHL:n Richmond Renegadesiin, mutta pelasi myös AHL:ssä Portland Piratesissa kolme ottelua.
Staňa pelasi seuraavilla kausilla AHL:ssä hyvin ja oli joukkueensa kakkosvahti. Kaudella 2003–2004 hänet valittiin AHL:n vuosittaiseen tähdistöotteluun. NHL:ssä Staňa debytoi Washington Capitalsissa marraskuussa Tampa Bay Lightningiä vastaan, kun hän korvasi Olaf Kölzigin 5–2-tappiossa 14. marraskuuta 2003. Seuraavan ottelunsa hän pelasi erinomaisesti Detroit Red Wingsiä vastaan ja Staňa palkittiin myös ottelun kakkostähtenä. Hän pelasi kaudella kuusi NHL-ottelua torjuntaprosentilla 89,0%.
NHL:n työsulkukauden ajaksi Staňa siirtyi Elitserienin Södertälje SK:hon. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta ennen siirtymistä Malmö Redhawksiin. Kesken kauden hän kuitenkin siirtyi Linköpings HC:hen, jossa hän oli voittamassa sarjan hopeaa. Hän vietti joukkueessa vielä yhden kokonaisen kauden ja oli voittamassa taas hopeaa. Kaudeksi 2008–2009 Staňa kirjoitti sopimuksen venäläisessä KHL-liigassa pelaavan Severstal Tšerepovetsin kanssa.
Heinäkuussa 2011 Staňa siirtyi toiseen KHL-seuraan, TsSKA Moskovaan. Staňa pelasi Moskovassa kolme kautta, ja kesken kauden 2013–2014 hän siirtyi kotimaansa pääsarjaan HC Košiceen. Seuraavalla kaudella hän pelasi tšekkiläisessä Sparta Prahassa.

Maajoukkueura

Staňa on pelannut Slovakian jääkiekkomaajoukkueeen paidassa useissa arvoturnauksissa. Hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000 ja oli voittamassa hopeamitalia. Staňa pelasi vuoden 2002 Ruotsin MM-kilpailuissa kolme ottelua ja oli mukana voittamassa joukkueen ensimmäistä kultamitalia. Hän oli mukana myös saman vuoden Salt Lake Cityn talviolympialaisissa, jossa hän pelasi vain yhden ottelun, torjuntaprosentilla 94,7%.
Staňa oli voittamassa pronssia vuoden 2003 MM-kilpailuista. Tämän jälkeen hän on ollut Slovakian mukana vuosien 2004, 2005,2006, 2009 ja 2010 MM-kilpailuissa, mutta ilman suurempaa menestystä. Hän oli mukana myös vuonna 2004 järjestetyssä maailmancupissa ja Vancouverin talviolympialaisissa 2010.
Taave Junnila

Taavetti (Taave) Ananias Junnila (vuoteen 1890 Yli-Maakala, 27. maaliskuuta 1869 Mouhijärvi – 29. tammikuuta 1943 Tyrvää) oli maanviljelijä, kunnallisneuvos ja poliitikko. Hän vaikutti Suomalaisessa puolueessa ja Kansallisessa kokoomuksessa. Hänen vanhempansa olivat Taavetti Ananias Yli-Maakala ja Anna Katrina Junnila. Puoliso oli vuodesta 1890 Matilda Pantti.
Junnila valittiin eduskuntaan vuoden 1908 vaaleissa. Hän uusi paikkansa kolmesti ja päätti työnsä kansanedustajana talvella 1914. Takaisin eduskuntaan, Kokoomuksen edustajaksi Junnila nousi 1922 ja hän oli eduskunnassa aina vuoteen 1936. Presidentin valitsijamies hän oli 1925, 1931 ja vielä jätettyään eduskunnan 1937 ja 1940. Junnila johti Kokoomuksen eduskuntaryhmää 1933–1936.
Tootsi

Tootsi on kauppala (alev) ja entinen kunta  Virossa Pärnumaalla. Kunta oli kauppalakunta (viroksi alevvald), johon kuului vain samanniminen Tootsin kauppala. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Halingan, Tootsin ja Vändran kunnat sekä Vändran kauppala yhdistettiin Põhja-Pärnumaan kunnaksi.

Väestö

Vuonna 2011 Tootsin kunnassa (ja samalla Tootsin kauppalassa) oli 744 asukasta, joista 678 (91,1 %) oli virolaisia, 39 (5,2 %) venäläisiä ja 27 (3,6 %) muita kansallisuuksia.
RN Vittorio Veneto (1937)

Palvelus

Alukseen osui maaliskuussa 1941 Y-tornin kohdalle lentokoneesta laukaistu torpedo Matapanin taistelussa ja se oli telakalle aina elokuuhun saakka. Vain pari kuukautta myöhemmin Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen HMS Urgen laukaisemat kaksi torpedoa osuivat lähes samaan kohtaan ja alus oli telakalla maaliskuuhun 1942 saakka. Alus vaurioitui lievästi La Spezian ilmapommituksessa kesäkuussa 1943. Italian antauduttua alus siirtyi Maltalle, mistä se palautettiin Italialle 1946. Se luovutettiin seuraavana vuonna sotakorvauksena Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Alus romutettiin 1948-1950.