Lapsityö

Yleisyys

ILO:n arvion mukaan maailmassa oli vuonna 2012 168 miljoonaa 5–17-vuotiasta lapsityöntekijää. Näistä noin 140 miljoonaa tekee täyspäiväistä työtä.
Yhdysvaltain työministeriön vuonna 2009 julkaiseman raportin mukaan lapsityövoimaa käytetään 58 valtiossa. Vuoden 2012 lapsityövoimaindeksi arvioi ilmitulleiden lapsityötapausten yleisyyttä ja vakavuutta 197 valtiossa. Valtiot, joissa lapsityöongelma oli pahin, olivat autoritäärisiä ja konfliktien runtelemia. Huonoiten indeksissä pärjäsivät 1. Myanmar, 2. Pohjois-Korea, 3. Somalia, 4. Sudan, 5. Kongon dkr. tasa-valta, 6. Zimbabwe, 7. Afganistan, 8. Burundi, 9. Pakistan ja 10. Etiopia.

Kansainväliset sopimukset

ILO:n sopimus kieltää työnteon kaikilta alle 13-vuotiailta. 13–15-vuotiaat saavat tehdä kevyttä työtä, joka ei haittaa heidän koulunkäyntiään tai muuta kehitystä ja on lyhytkestoista. 15–18-vuotias ei saa tehdä vaaralliseksi luokiteltua työtä.

Muut sitoumukset

OECD antanut monikansallisille yrityksille toimintaohjeet, joiden mukaan yritysten tulee ”osallistua lapsityövoiman käytön tehokkaaseen kitkemiseen ja ryhtyä välittömästi tehokkaisiin toimiin, jotta varmistettaisiin lapsityövoiman käytön pahimpien muotojen kieltäminen ja poistaminen pikaisesti.” Ohjeisto on suositus, mutta sen luoneet 42 valtiota ovat sitoutuneet edistämään sitä.

Lapsityön muotoja

Eniten lapsityövoimaa käytetään maataloudessa, tehdastuotannossa sekä louhos- ja kaivostyössä. Lapsityövoimalla valmistetaan yleisimmin tiiliä, vaatteita, mattoja ja kenkiä. Yleisimmät lapsityövoimalla valmistetut maataloustuotteet ovat puuvilla, sokeriruoko, tupakka, kahvi, riisi ja kaakao.
Pornoteollisuus hyväksikäyttää lapsia Venäjällä, Ukrainassa, Filippiineillä ja Thaimaassa.

Hikipajat

Monet merkkituotteet valmistetaan ns. hikipajoissa, joissa työntekijöinä voi olla lapsia. Italialaisen tutkivan journalismin televisio-ohjelman Reportin mukaan laittoman ja järjestäytymättömän työvoiman hyväksikäyttö on yleistä kulutustavaroiden alalla. Voittojen maksimoimiseksi tuotteen valmistus on siirretty alihankkijoiden ketjulle, jonka viimeinen lenkki on halpa, laiton lapsityövoima.

Jätteidenkäsittely

Länsimaat vievät elektroniikkajätteensä, kuten tietokoneet, monitorit ja analogiset televisiovastaanottimet kehitysmaihin, joissa niitä lajittelevat lapset. Ympäristöjärjestö Greenpeace vaatii elektroniikkavalmistajia poistamaan myrkyllisen materiaalin tuotteistaan, sillä vastaanottajamaissa jätteitä lajittelevat pienet lapset voivat saada myrkytyksiä.

Syitä lapsityövoiman käyttöön

Syitä lapsityövoiman käyttöön on monia, ja ne liittyvät läheisesti toisiinsa. Lasten käyttöön työvoimana vaikuttavat maan väestön köyhyys, väestönkasvu, naisten asema, koulunkäyntimahdollisuudet ja talouden kehitys. Monilla kehitysmaiden perheillä ei ole muita vaihtoehtoja kuin laittaa lapsi töihin, jolloin lapsi tuo rahaa kotiin.
Työnantajan kannalta lapsityö on houkuttelevaa. Vaikka lasten työnteko on useimmissa maissa lailla kiellettyä, he ovat silti haluttuja työntekijöitä. Lapset ovat halpoja ja sopeutuvaisia. Lasten kanssa ei yleensä tehdä minkäänlaista työsopimusta, joten heidät voi erottaa koska tahansa. Kun työsuojelulakien valvonta on lisäksi useissa maissa puutteellista ja rangaistukset rikkomuksista olemattomia, ei ole ihme, että lapsityövoimaa käytetään.
Myös lasten fyysiset tai muut erityisominaisuudet, kuten pieni koko tai sormien näppäryys, vaikuttavat siihen, että heitä palkataan tiettyihin tehtäviin.

Lapsityön ongelmia

Työnteko aiheuttaa lapsille fyysisiä ja henkisiä haittoja. Keskenkasvuinen vartalo ei kestä yhtä suurta rasitusta kuin aikuisten, joten lapsi altistuu helpommin vakaville vaurioille. 
Henkiset vammat ovat myös yleisiä. Kevyeltä näyttävä työ voi olla hyvin raskasta. Maataloudessa lapset tekevät joskus työtä aamusta iltaan polttavassa auringossa tai kaatosateessa. Lisäksi työntekijät kärsivät muun muassa torjunta-aineiden tuomista terveyshaitoista.
Työnteko, joka estää lapsen koulun käynnin, haittaa hänen koko tulevaisuuttaan. Sen lisäksi, että hän menettää oman lapsuutensa, on todennäköistä, ettei hän ilman koulutusta saa aikuisenakaan kunnollista työtä.
Lapsityövoiman käyttö on haitallista pitkällä aikavälillä myös yksittäisille maille. Monista lapsityöntekijöistä tulee huonokuntoisia ja kouluttamattomia aikuistyöntekijöitä, mikä ei edistä maan taloudellista kilpailukykyä. Koulutus on tärkein keino vähentää ja ennaltaehkäistä lasten työntekoa. Lisäksi koulun ja koulutarvikkeiden tulee olla ilmaisia.

Nälkiintyminen ja katuammatit

Jos hikipajojen työllistämismahdollisuuksia rajoitetaan, tuloksena voi olla nälkiintyminen. Kun Yhdysvalloissa esiteltiin Child Labour Deterrence Act, arviolta 50 000 lasta erotettiin töistään vaatetusteollisuudesta, ja moni heistä joutui turvautumaan töihin kuten ”kivenmurskaus, katuammatit ja prostituutio”. UNICEFin tutkimus Maailman lasten tila vuonna 1997 totesi nämä vaihtoehtoiset työt ”vaarallisemmiksi ja riistävämmiksi kuin vaatetusteollisuuden”.

Lapsityö on pienin paha?

Ennen teollista vallankumousta lähes kaikki lapset työskentelivät maataloudessa. Sitten moni siirtyi näistä töistä tehdastöihin. Tästä vähitellen seuranneen palkkatason nousun ansiosta vanhemmilla oli myöhemmin varaa lähettää lapsensa kouluun töiden sijaan. Tämä vähensi lapsityötä sekä ennen että jälkeen lapsityön vastaisten lakien säätämisen.
Taloustieteilijä Murray Rothbardin mukaan sekä ennen että jälkeen teollisen vallankumouksen Britannian ja Yhdysvaltain lapset, joille ei ollut tarjolla tehdastyöpaikkoja, olivat paljon huonommissa oloissa kuin ne, joille oli.
Lawrence Reedin mukaan pahimmat työolot teollisen vallankumouksen alussa olivat niillä ”oppipojilla”, jotka pakotettiin työhön ja joita valtion/kuntien omistamat köyhäintalot jopa myivät kuin orjia, mikä teki heidän asemansa erilaiseksi kuin nykyisten kehitysmaiden palkkatyössä olevien lasten. Vaikka tuolloin palkkatyössäkin olevien lasten asema oli kaukana ihanteellisesta, pahimpien olojen kuvaukset kuten vaikutusvaltainen ”Sadlerin raportti”, ovat huomattavasti liioiteltuja, minkä jopa sosialisti Friedrich Engels myönsi kirjassaan.

Lapsityövoiman vastustus

Intialainen Kailash Satyarthi sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2014 tehtyään aktiivista työtä lapsityövoiman käytön kitkemiseksi aina 1990-luvulta asti. Hänen perustamansa Bachpan Bachao Andolan -järjestö on vapauttanut yli 80 000 lasta erilaisista, usein jopa orjuuteen vertautuvista oloista. BBA-järjestö auttaa lapsityöläisiä myös pääsemään takaisin kouluun ja normaaliin elämään.
Satyarthin mukaan Nobelpalkinto tarkoittaa sitä, että järjestön työ on lopultakin huomattu.
Hänen mukaansa miljoonat lapset kärsivät edelleen, vaikka elämme modernia aikaa.