google/wiki40b huggingface dataset:
Georgian hallinnollinen jako

Georgia jaetaan kahteen autonomiseen alueeseen ja yhdeksään hallintoalueeseen. Maan pääkaupunki Tbilisi on erityisasemassa tämän aluejaon ulkopuolella. Tasavallat ja hallintoalueet jakautuvat edelleen piirikuntiin sekä piiritasoisiin kaupunkeihin. Piirikunnista yksitoista on autonomisissa tasavalloissa ja loput 56 muun Georgian alueella. Georgian nykyinen aluejako noudattelee vain osittain maan historiallisia provinsseja.

Autonomiset tasavallat

Autonomisia tasavaltoja (georg. ავტონომიური რესპუბლიკა, avtonomiuri respublika) on kaksi: Adžaria ja Abhasia. Abhasia sijaitsee Georgian luoteisosassa Mustanmeren rannalla, Adžaria taas sen eteläpuolella Turkin rajalla. Abhasiaa hallinnoi Venäjän tukema separatistihallinto, eikä se ole Georgian keskushallituksen hallinnassa.
Toinen Venäjän tukema separatistitasavalta on Etelä-Ossetia, joka sijaitsee pääosin Georgian Šida Kartlin hallintoalueella.

Piirikunnat

Hallintoalueet jaetaan edelleen piirikuntiin (georg. რაიონი, raioni). Niitä on yhteensä 67, joista seuraavat sijaitsevat autonomisten tasavaltojen ulkopuolella: Abaša, Adigeni, Akhalgori, Akhalkalaki, Akhaltsikhe, Akhmeta, Ambrolauri, Aspindza, Baghdati, Bolnisi, Bordžomi, Dedoplistsqaro, Dmanisi, Dušeti, Džava, Gardabani, Gori, Gurdžaani, Kareli, Kaspi, Kharagauli, Khašuri, Khobi, Khoni, Lagodekhi, Lantškhuti, Lentekhi, Marneuli, Martvili, Mestia, Mtskheta, Ninotsminda, Oni, Ozurgeti, Qazbegi, Qvareli, Satškhere, Sagaredžo, Samtredia, Senaki, Sighnaghi, Telavi, Terdžola, Tetri tsqaro, Tianeti, Tqibuli, Tsageri, Tsalendžikha, Tsalka, Tšiatura, Tškhorotsqu, Tšokhatauri, Tsqaltubo, Vani, Zestaponi ja Zugdidi.
Seuraavat piirikunnat sijaitsevat Adžariassa: Keda, Khelvatšauri, Khulo, Kobuleti ja Šuakhevi. Abhasiassa sijaitsee kuusi piirikuntaa: Gagra, Gali, Gudauta, Gulripši, Otšamtšire ja Suhumi.
Tornionlaakson maakuntamuseo

Historia

Tornion museo perustettiin kesäkuussa 1914 samaan aikaan Tornion Kotiseutuseura ry:n kanssa. Tällöin syntyi sekä Suomen pohjoisin kotiseutuyhdistys että pohjoisin museo. Kyseessä oli myös ensimmäinen Lappiin perustettu museo. Nykyiseen museorakennukseen se siirtyi vuonna 1962 ja uusi laajennusosa valmistui 1982. Tornion museo siirtyi kaupungin omistukseen vuonna 1975 ja Länsipohjan maakuntamuseoksi se muuttui 1981. Nykyisellä nimellään Tornionlaakson maakuntamuseo on tunnettu 2000-luvun alusta lähtien.
Museorakennukseen suoritettiin neljä miljoonaa euroa maksanut peruskorjaus vuosina 2012–2013 ja uusi perusnäyttely "Kohtaamisia rajalla" valmistui 2014. Se avataan yleisölle museon satavuotisjuhlien yhteydessä 31. elokuuta 2014. Edellinen perusnäyttely oli vanhimmilta osiltaan rakennettu 1960-luvun alussa ja sen uusimmat lisäyksetkin tehty jo 1980-luvun alkupuolella.
Åke Forsman

Åke Forsman (s. 21. marraskuuta 1923 Tenhola) on suomalainen jalkapalloilija, jonka ura päättyi 1950.
Hyökkääjänä pelannut Forsman edusti koko uransa ajan 1945–1950 HIFK:ta mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1947. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 33 maalia.
Maajoukkueessa Forsman pelasi vuosina 1947–1948 neljä maaottelua ja teki sinä aikana yhden maalin.
Itse valtiaat – Kuningasmusikaali

Juoni

Tarina kertoo kuningas Paavosta, jolla on oma kuningaskuntansa, Mooses Paavon maa. Linnassa asuivat kuningas Paavo Lipponen ja hänen apurinsa Hovinarri (assistentti)-Erkki. Kuningas Paavolla on kolme prinsessaa, Suvi, Päivi ja Suvi-Anne, jotka ilkeä lohikäärme sieppaa Suomi-neidon, eli Tarja Halosen, lisäksi. Ville Itälä ja Ben Zyskowicz ovat kyllästyneet pesemään kuningas Lipposen linnan vessoja ja lähtevät Mauri Pekkarisen ja Seppo Kääriäisen kanssa pelastamaan Suomi-neitoa. Heidän tiensä erkanevat, kun Mauri ja Seppo jatkavat matkaansa keskelle ja Ville ja Ben oikealle. Paavo on muuttumassa lohikäärmeeksi ja yrittää saada lohikäärmeen vapauttamaan Suomi-neidon ja prinsessat, mutta lohikäärme kieltäytyy, joten Paavo ja Erkki lähtevät myös pelastamaan Suomi-neitoa ja prinsessoja. Mauri ja Seppo putoavat suuren lentävän sienen selästä Kuoleman sillalle, jossa Sauli Niinistö esittää heille kysymyksen maidon hinnasta. Sauli kuitenkin päästää Sepon ja Maurin sillan yli, koska nämä rupeavat vaatimaan tarkkoja tietoja, mistä maidosta on kyse. He kuitenkin joutuvat selliin. Paavo ja Erkki saapuvat Kuoleman sillalle, jossa Sauli muuttaa Erkin sammakoksi ja päästää Paavon yli. Lopulta Paavo ja lohikäärme ottelevat lasermiekoilla, ja Paavon jäädessä alakynteen Erkki muuttaa lohikäärmeen ongelmajätetynnyriksi. Paavo herättää Suomi-neidon, ja Suomi-neidosta tehdään presidentti. Seppo valmistelee ilotulitusta, mutta räjäyttää vahingossa kuninkaan linnan kahtia.
Šarkanin piiri

Šarkanin piiri (ven. Шарка́нский райо́н, Šarkanski raion, udmurtiksi Шаркан ёрос, Šarkan joros) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 405 neliökilometriä ja asukkaita on 19 100 henkeä (vuonna 2010).
Piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Debjosyn piiriin, idässä Permin aluepiiriin, etelässä Votkinskin, lännessä Jakšur-Bodjan ja luoteessa Igran piiriin. Hallinnollinen keskus on Šarkanin kylä. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa.
Huomattavimmat joet ovat Votka, Ita, Šarkanka, Nižnjaja Lypka, Pašurka ja Kivarka. Pinta-alasta noin 40 % on metsää. Seudulla sijaitsee Myškinon öljyesiintymä.
Šarkanista on maantieyhteys Votkinskiin ja Iževskiin. Matkaa tasavallan pääkaupunkiin on 88 kilometriä.
Väestöstä 83,1 % on udmurtteja, 15,5 % venäläisiä ja 0,6 % tataareja.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn. Piirissä toimii 18 maatalousyritystä, 209 yksityistilaa ja 5 muiden yritysten aputaloutta. Huomattavimmat teollisuuslaitokset ovat trikootehdas, pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas ja saha.
Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo, kotiseutumuseo, käsityökeskus, kirjasto sivuosastoineen, lasten musiikkikoulu, kylien kulttuuri- ja kerhotalot. Virallisen tunnustuksen ovat saaneet kansanteatteri ja kaksi kansankuoroa. Pakkasukon udmurtialainen vastine, Tol Babai (ven. Тол Бабай) asuu Šarkanin kylässä.
Hautalanlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Lappalanjärven alueeseen (14.181) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 70,2 metriä mpy.
A. O. Korteneva

Aarre Olavi Korteneva (sukunimi aik. Kallonen; s. 8. elokuuta 1923 Kanneljärvi) on suomalainen opettaja ja kirjailija joka on käyttänyt myös nimimerkkiä Olavi Neva.
Korteneva toimi opettajana Hankasalmella. Hän kirjoitti Seikkailujen maailma -lehteen tieteis- ja kauhuaiheisia kertomuksia sekä julkaisi muutamia nuorille tarkoitettuja tieteiskirjoja.
Queer-tutkimus

Queer-tutkimus eli queer-teoria (engl. Queer theory) tarkastelee kriittisesti seksuaalisuutta ja sukupuolta. Keskeistä on heteronormatiivisen ja cis-normatiivisuuden kyseenalaistaminen, sekä täten sukupuolitettujen sosiaalisten rakennelmien kriittinen tutkimus.

Teorian nimi

Adjektiivia queer käytetään tiedeyhteisössä kattoterminä ei-heteronormatiivisuudelle, ja ei-cis-normatiivisuudelle. Termillä herättää ajoittain negatiivisia tunteita ja erityisesti englanninkielisissä maissa koettu joskus halventavana sateenkaariväestöä kohtaan. Kuitenkin eri tahot, kuten useat järjestöt, aktivistit ja tiedeyhteisöä ovat uudelleenmääritelleet termin neutraaliksi apuvälineeksi tarkastellakseen sukupuolta ja seksuaalisuutta kattavammin ja monimuotoisemmin.

Alkuperä ja edelläkävijät

Yliopistoissa queer-tutkimusta alettiin opettaa ja tehdä 1990-luvun alussa. Sen syntyyn vaikuttivat amerikkalaisten seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen esiinmarssin lisäksi ranskalainen poststrukturalistinen filosofia ja feminismi.
Yksittäisistä filosofeista queer-teoriaan on eniten vaikuttanut yhdysvaltalainen filosofi ja feminismin teoreetikko Judith Butler, joka tosin ei itse ole määritellyt itseään queer-teoreetikoksi.

Alan asema

Queer-tutkimus on sukupuolentutkimuksen tiedesuuntauksen yksi alalaji. Sen suhde sukupuolentutkimuksen edeltäjään naistutkimukseen on ollut kaksijakoinen: queer-tutkimuksessa on kyseenalaistettu ja arvosteltu monia naistutkimuksessa esitettyjä oletuksia, kuten käsitystä sukupuolierosta. Siksi queer-tutkimus on ollut merkittävä tekijä naistutkimuksen kehityksessä sukupuolentutkimukseksi ja sukupuolentutkimuksen akateemisen valtavirran postmodernisoimisessa.
Teorian suhde myös varhaisempaan homo- ja lesboaktivismiin on kuitenkin ristiriitainen, sillä se ei kyseenalaista ainoastaan heteroseksuaalista identiteettiä, vaan myös käsitystä vakiintuneista homo- ja lesboidentiteeteistä. Queer-teoria pyrkii purkamaan kaikkia seksuaali-identiteettejä arvostellessaan heteronormatiivisuutta.
Isak Inberg

Isak Johan Inberg (7. heinäkuuta 1835 Kalvola – 17. syyskuuta 1893 Hämeenlinna) oli maanmittari, kartantekijä ja runoilija. 
Inbergin vanhemmat olivat vuokraaja Isak Juhonpoika ja Ulla Juhontytär. Hän kävi Hämeenlinnan ala-alkeiskoulun ja ryhtyi maanviljelijäksi, mutta jatkoi samalla lukemista ja harjoitti kartanpiirtämistaitoja. Maanmittausoppilaaksi hänet otettiin 1852 ja kymmenen vuoden päästä hän sai varamaanmittarin arvon. Inberg toimi 1866–1868 sekä 1877–1879 apulaisena geologisissa tutkimuksissa ja maanmittarina Oulun läänissä 1869–187. Siellä hän kartoitti yhteensä yli 2 miljoonaa hehtaaria maata ja vettä. Alueen geologisen kartan Inberg julkaisi 1872–1875 nimellä Bidrag till Uleåborgs läns geognosi. Vuonna 1880 Inbergistä tuli nuorempi komissiomaanmittari Uudenmaan lääniin ja 1885 vanhempi komissiomaanmittari Turun ja Porin lääniiin. 
Huomattavimmat Inbergin julkaisemista kartoista ovat Suomen suuriruhtinaanmaan kartta (1876), kahdeksanlehtinen Suomenmaan kartasto kouluja varten (1878) sekä Turun ja Porin läänin (1890) ja Uudenmaan läänin (1892) kartat. Lisäksi hän laati muun muassa kaksi rautatiekarttaa (1868 ja 1878), Suomen seinäkartan sekä Helsingin ja Turun ympäristön kartat. Hämeen läänin kartta ilmestyi vasta Inbergin kuoleman jälkeen. Inbergin piirroksia on myös Hjalmar Appelgrenin vuonna 1891 julkaistussa kuuluisassa väitöskirjassa Suomen muinaislinnat.
Karttojen ohella Inberg julkaisi kuvitetun teoksen Suomenmaan parhaat ruokasienet (1884) ja Iltanen -nimimerkillä kaksi runovihkoa Uusia huvilauluja Hämehestä (1858) sekä kaksi nuottivihkoa nimellä Moniäänisiä lauluja nuorisolle (1862). Jälkimmäiset muodostavat ensimmäisen suomen kielellä julkaistun neliäänisen mieskuorolaulujen kokoelman, johon sisältyivät mm. Maamme-laulu, Savolaisen laulu ja Suomen valta.
Professori Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen lähetti Inbergin neliäänisen kokoelman Tarttooon virolaiselle Johann Voldemar Jannsenille, joka valmisteli Viron laulujuhlia. Tämä kirjoitti Inbergin Maamme-laulun sovitukseen Viron tulevan kansallislaulun Mu isamaa, mu õnn ja rõõm. Jannsenin tytär Lydia Koidula käänsi Savolaisen laulun neljän säkeistön mittaisena nimellä Mu meeles seisab alati. Kumpikin laulu esitettiin Viron ensimmäisillä laulujuhlilla vuonna 1869.
Inbergin puoliso vuodesta 1877 oli Vendla Sofia Seppén (k. 1899).
Stephenson Robert Clarke

Stephenson Robert Clarke (1. heinäkuuta 1862 – 3. marraskuuta 1948) oli englantilainen sotilas ja lintutieteilijä.
Clarke opiskeli Winchesterissä, liittyi sittemmin Britannian armeijaan, ja palveli everstinä toisessa buurisodassa.
Vuonna 1893 Clarke osti Sussexista Borde Hill Housen ja perusti sinne merkittävän puutarhan, johon hän kokosi kasveja eri puolilta maailmaa.
Clarke oli British Ornithologists' Unionin jäsen ja yhdistyksen lehden Ibiksen avustaja. Hän nimesi linnuista somaliankyyhkyn, kipinäsepän (Lybius chaplini) ja somalianhempon (Carduelis johannis).
Isaac Fortelius

Isaac Fortelius (noin 1722 Kalajoki – 15. marraskuuta 1783 Kemi) oli suomalainen kirkkoherra ja kansanrunouden kerääjäa.
Forteliuksen vanhemmat olivat Kalajoen nimismies Erik Fortell (k. 1749) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Maria Schönberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1741 ja opiskeli sitten Turun akatemiassa. Fortelius valmistui filosofian kandidaatiksi 1750, maisteriksi 1751 ja hänet vihittiin papiksi 1750.
Fortelius oli Paltamon kappalaisena vuodesta 1750 ja Kemin kirkkoherrana vuodesta 1773. Hänestä tuli lääninrovasti 1775. Paltamossa asuessaan Fortelius keräsi paikallista kansanrunoutta kokoelmaksi jonka hän myöhemmin luovutti Henrik Gabriel Porthanin käyttöön.
Fortelius oli naimisissa Paltamon kappalaisen Isak Siniuksen (k. 1747) lesken Elisabet Groenin (k. 1771) kanssa.
Heisimadot

Anatomia

Heisimadot ovat nauhamaisia, jaokkeellisia matoja, joilta puuttuu ruumiinontelo. Jaokkeet, proglottidit, ovat madon alkupäässä erilaistumattomia, mutta siirryttäessä kohti madon loppupäätä niihin kehittyvät sukuelimet. Lajista riippuen matojen jaokkeet ovat joko tyhjiä tai niissä on munia. Heisimadoilta puuttuu ruoansulatuskanava, ja niiden ravinnon sisäänotto tapahtuukin niiden ulkopinnan läpi. Ravinnon sisäänottoa edesauttaa matojen litteys, joka lisää imeytymispinta-alaa. Matojen hermosto muodostuu pääosassa sijaitsevasta hermosolmusta ja siitä jokaiseen jaokkeeseen lähtevästä hermosta. Kaikki heisimadot ovat hermafrodiitteja.
Joe Budden

Joseph "Joe" Budden (oik. Joseph Anthony Budden II, s. 31. elokuuta 1980 Spanish Harlem, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän oli mukana Slaughterhouse-nimisessä rap-yhtyeessä.
Riian satama

Riian satama tai Riian vapaasatama (latv. A/S Rīgas brīvosta, engl. Freeport of Riga, LOCODE: LV RIX) on Riiassa Väinäjoen (Daugava) suulla kaikkiaan noin 15 kilometrin matkalle sijoittunut Latvian suurin satama. Satama on rahtimäärältään myös yksi Baltian maiden suurimmista Tallinnan ja Klaipėdan sataman ohella.
Satama voi ottaa vastaan syväykseltään enintään 14,7-metrisiä aluksia. Satama-alueen laiturien kokonaismitta on 13,8 kilometriä.
Riian matkustajasatama on osa satamaa. Riiassa käyvien laivamatkustajien määrä on kasvanut viime vuosina. Kaksi Tallink-varustamon matkustajalaivaa (syksyllä 2012: M/S Romantika ja M/S Silja Festival) liikennöi väliä Riika–Tukholma, ja alukset operoivat Latvian lipun alla. Lauttaliikenteen matkustajien määrä ylitti 700  000 vuonna 2011. Lisäksi satamassa vierailee lukuisia risteilyaluksia, jotka tuovat etenkin ruotsalaisia ja saksalaisia matkustajia. Risteilymatkustajien määrä on vaihdellut vuosittain 40 000 ja 85 000 välillä.
Marko Kešelj

Ura

Kešelj aloitti pääsarjakoripallon belgradilaisessa Avala Adassa kaudella 2004–2005. Hän edusti seuraa kaksi kautta, kunnes siirtyi Akasvayu Gironaan. Kešelj edusti seuraa vain kauden ajan, sillä hänet myytiin lainalle Köln 99ersille. Kausiksi 2008–2010 hän palasi kotimaansa KK Crvena zvezdaan. Elokuussa 2010 Kešelj siirtyi Olympiakosiin kolmivuotisella sopimuksella.
George Putnam

George Putnam (14. heinäkuuta 1914 Breckenridge, Minnesota – 12. syyskuuta 2008 Chino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio- sekä televisiokuuluttaja, kertoja ja talk show -juontaja. Hän sai vuonna 1985 oikeustieteen tohtorin arvon Bates Collegesta.
Putnamin ura radiossa alkoi hänen 20-vuotispäivänään WDGY-asemalla Minneapolisissa. Hän siirtyi sittemmin televisioon, ja hänen työnsä keskittyi 1950-luvun alusta Los Angelesin seudulle. Hän palveli toisessa maailmansodassa. Vuonna 1965 hän oli kertojana homoseksuaalisuutta vastustavassa propagandaelokuvassa Perversion for Profit. 
Pitkäaikaisesta työstään television parissa George Putnam sai tähden Hollywood Walk of Famella. Yli 90-vuotiaana hän juonsi päivittäin Talk Back -nimistä show'taan ja oli viikoittainen kolumnisti.
94-vuotias Putnam kuoli sairaalassa nukkuessaan.
Iida Vemmelpuu

Elämäkerta

Vemmelpuun vanhemmat olivat kauppias Karl Wilenius ja Amalia Matintytär. Kun äiti avioitui uudelleen Kokemäeltä kotoisin olleen kauppiaan kanssa, perhe muutti Huittisiin. Iida Vemmelpuu kävi Porin tyttölyseota vuoteen 1887 saakka, suoritti opettajatutkinnon Helsingin Suomalaisessa Jatko-opistossa 1890 ja sai erioikeustodistuksen Jyväskylän seminaarista 1903. Vemmelpuu toimi kotiopettajana Sortavalassa 1890–1892, Länsi-Suomen kansanopiston johtajana Huittisissa 1892–1904 ja kansakoulunopettajana Huittisissa 1904–1924. Hän toimi aktiivisesti Huittisten nuorisoseurassa ja toimi Huittisiin suurlakon jälkeen 1905 perustetun naisyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana.
Vemmelpuu oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1909 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän oli myös Huittisten kunnanvaltuuston jäsen. Vemmelpuu putosi eduskunnasta vuoden 1909 eduskuntavaaleissa jäätyään toiselle varasijalle.
Tesjoki

Tesjoki (ruots. Tessjö) on kylä ja taajama Loviisan Ruotsinpyhtäällä. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 900 asukasta. Postinumeroalueella 07955 Tesjoki on puolestaan 1 220 asukasta (31.12.2009).
Tesjoki sijaitsee Loviisan keskustaajamasta itään. Loviisan ja Ruotsinpyhtään välinen kuntaraja kulki jonkin verran Tesjoen länsipuolella ennen vuonna 2010 tehtyä kuntaliitosta. Liikenteellisesti Tesjoki sijaitsee valtatie 7:n varrella Taasianjoesta länteen olevalla alueella. Tesjoella ei ole taajaman liikennemerkkejä, mutta pienemmässä Ruotsinpyhtään kirkonkylässä on.
Kuopion Isänmaallinen Seura

Kuopion Isänmaallinen Seura ry on Kuopiossa toimiva historiallinen seura, joka aloitti toimintansa vuonna 1883. Seuran tarkoituksena on edistää ja tehdä tunnetuksi Savon maakuntaan kuuluvien paikkakuntien historian ja kansanperinteen tutkimusta sekä muistitiedon tallentamista. Seuran perustaminen sai alkunsa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran 50-vuotisjuhlien alla vuonna 1881, kun kuopiolaiset kulttuurivaikuttajat halusivat tuoda kansallisen identiteetin syntyyn liittyviä teemoja myös savolaisen kansan tietoisuuteen.
Seuran säännöt hyväksyi vuonna 1883 Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti. Seuran ensimmäisenä esimiehenä toimi tuomiorovasti J. W. Calamnius ja seuran sihteerinä kuurojen koulun johtajaksi vasta äskettäin Kuopioon muuttanut Kustaa Killinen.
Seura saattoi alulle paikallishistorian tutkimuksen Kuopiossa, ja seuran työn ansiosta Kuopion museon syntyyn johtaneen kokoelman kerääminen aloitettiin jo 1880-luvulla. Yhtenä Kuopion maamerkkinä tunnettu museorakennus valmistui vuonna 1907. Vuonna 1911 seura aiemman sihteerinsä Kustaa Killisen esityksestä laati ensimmäisen aloitteen yliopiston perustamiseksi Kuopioon. Kuopion kaupunki asetti hankkeen edistämiseksi valiokunnan, mutta vasta vuonna 1966 eduskunta sääti lain Kuopion korkeakoulusta.
Muita seuran merkittäviä aloitteita ovat muun muassa Suomen sodan muistomerkin pystyttäminen Toivalaan 1933 ja Kuopion korttelimuseon perustaminen (ajatus syntyi jo 1960-luvulla, mutta museo avattiin lopulta vasta pitkällisten vaiheiden jälkeen toukokuussa 1982 ).
Troy Terry

Seuraura

Terry pelasi T1EHL-juniorisarjaa Colorado Thunderbirdsin joukkueessa, kun Indiana Ice varasi hänet 44. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2013. Terry pelasi joukkueessa yhden ottelun kaudella 2013–2014, mutta hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä Thunderbirdsissa, jonka sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin Terry voitti tehoilla 16+25=41. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukaan ja pelasi mm. USHL:ää. Terry pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey Top Prospects Gamessa.
Anaheim Ducks varasi Terryn viidennellä kierroksella 148. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 Denverin yliopistojoukkueeseen. Sophomore -vuotenaan 2016–2017 Terry oli joukkueen paras pistemies tehoilla 22+23=45. Hän jakoi koko NCHC:n maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Henrik Borgströmin kanssa ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Terry voitti sarjan runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin ja hänet valittiin NCHC:n kunniamainintatähdistökentälliseen. Terry voitti myös koko NCAA:n mestaruuden ja valittiin finaalien tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2017–2018 hän nousi Denverin varakapteeniksi. Terry voitti tehoilla 14+34=48 koko NCHC:n syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Henrik Borgström. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen.
Kolmannen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2018 Terry teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Hän siirtyi heti seuran NHL-joukkueen vahvuuteen. Terry teki NHL-debyyttinsä runkosarjan kuudenneksi viimeisellä kierroksella 27. maaliskuuta 2018 vieraissa Vancouver Canucksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.30 minuuttia.
FS Le Téméraire (S617)

Palveluskäyttö

Alus on palveluksessa 2013.
Fanni Suomi

Fanni Suomi (s. 3. toukokuuta 1997) on suomalainen televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Tuija Haavistona Yle TV2:n Uusi päivä -televisiosarjassa, jossa hän oli mukana ensimmäisestä jaksosta jaksoon 625 asti.
Aikaisemmin Suomi on esiintynyt Poppis-ohjelmassa ja avustajana Pirunpelto-televisiosarjassa.

Yksityiselämä

Suomi valmistui ylioppilaaksi Tampereen Hatanpään lukiosta keväällä 2016. Hän opiskelee maantiedettä Oulun yliopistossa. Suomi on myös kertonut, ettei halua näyttelemisestä itselleen ammattia vaan pitää sitä enemmänkin harrastuksena.
Fannin isä on tv-ohjaaja Timo Suomi.
Ketvenjärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,1 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven rannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen pohjoispuolella.
HMS Magicienne (J436)

Palvelus

Alus romutettiin 1956 Newportissa.
Fryygia

Fryygia (m.kreik. Φρυγία, Frygia, lat. Phrygia) oli kuningaskunta, joka sijaitsi antiikin aikana Vähän-Aasian keskiylängön luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. 
Fryygian kuningaskunta sai alkunsa 1100-luvulla eaa. Vähää-Aasiaa hallinneen heettiläisten valtakunnan hajottua. Fryygian keskus oli Gordionin kaupunki Sangariosjoen (nyk. Sakarya) varressa. Tarun mukaan kaupungin perusti Gordieos, jonka sitoman solmun Aleksanteri Suuri vuosisatoja myöhemmin avasi miekallaan.
Fryygia ja muut heettiläisiä seuranneet pikkuvaltiot muodostivat suurinta osaa Vähästä-Aasiasta hallinneen liittouman. Alueen tärkeimpänä kaupunkina Gordionin kukoistuskautta olivat varsinkin 800- ja 700-luvut eaa. Assyria kuitenkin valloitti alueen itäiset osat 730-luvulla eaa. eikä Fryygian kuninkaan Midaan johtama liittokunta onnistunut valtaamaan niitä takaisin. 690-luvulla eaa. idästä tulleet kimmerialaiset löivät Fryygian ja polttivat Gordionin. Alue joutui sitten Lyydian kuningaskunnan valtaan, kunnes Persia valloitti sen vuonna 546 eaa. Aleksanteri Suuri valloitti Vähän-Aasian persialaisilta 300-luvulla eaa. Ennen kuin roomalaiset valloittivat Fryygian, se oli Pergamonin kuninkaan alaisuudessa.
Muinaisen Fryygian arkkitehtuuri oli pitkälle kehittynyttä ja veti vertoja myöhemmille kreikkalaisten saavutuksille. Fryygian linnoitetun pääkaupungin Gordionin suurten rakennusten seiniä koristivat taidokkaat geometriset kuviot, jotka kertoivat korkeasta matemaattisesta osaamisesta ja käsityötaidosta. Fryygialaiset olivat tiiviissä kanssakäymisissä kreikkalaisten kanssa, mistä on osoituksena muun muassa se, että fryygialaiset käyttivät kreikkalaisia kirjaimia.
Fryygia tunnettiin jumalatar Kybelen kotiseutuna.