google/wiki40b huggingface dataset:
Emil Kvick

Emil Kvick (käytti Saksassa nimeä Viik) 30. kesäkuuta 1898 Pielavesi – 16. marraskuuta 1972 oli suomalainen jääkärikorpraali, punaupseeri ja metsätyönjohtaja. Hänen äitinsä oli Anna Henriika Kvick. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Hilda Vappu Hujasen kanssa. He saivat ensimmäisen lapsensa vuonna 1930 ja viimeisen vuonna 1954, kaikkiaan lapsia siunaantui kymmenen kappaletta, josta kahdeksan poikaa.

Jääkäriaika

Merimies Kvick liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 26. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 20. toukokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 12. maaliskuuta 1917 ja takaisin patteriin 1. huhtikuuta 1917. Pataljoonan 2. komppaniaan hän sai komennuksen 4. elokuuta 1917, josta edelleen siirto pataljoonan tydennysjoukkoon 2. marraskuuta 1917.

Jääkärikorpraalista Puna-armeijan upseeriksi

Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen ja astui armeijan palvelukseen 29. marraskuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Pohjois-Savon rykmentin 2. konekiväärikomppaniaan Salmin Rajakonnussa hän toimi konekivääriryhmän johtajana 24. huhtikuuta 1919 alkaen. Heinäkuun alkupäivinä hän karkasi Venäjälle ja palveli siellä 6. suomalaisen punarykmentin pioneerikomennuskunnassa ja konekivääriosastossa. Hän haavoittui Muurmannin rintamalla joulukuussa 1919. Suoritti Pietarissa punaupseerikurssin sekä niiden jatkokurssin. Vienan-Karjalan sodassa hän toimi komppanianpäällikkönä vuosina 1921–1922. Sotatoimien jälkeen hän värväytyi Neuvostoliiton salaisen (valtiollinen) poliisin (GPU) palvelukseen ja suuntasi katseensa kotimaahan.

Jääkärin kotiinpaluu

Hän loikkasi takaisin Suomeen 16. helmikuuta 1924, mutta tuli pidätetyksi Kuokkalassa. Hänet tuomittiin valtiopetoksen suunnittelusta. Tuomion kärsittyään toimi Pielavedellä mm. metsätöissä apulaistyönjohtajana. Talvisotaan hän osallistui taistelulähettinä JR 44:n 2. pataljoonassa, osallistuen taisteluihin Suomussalmessa, Raatteentiellä ja Kuhmossa. Välirauhan aikana hän toimi samoissa tehtävissä kuin talvisodassakin ja myöhemmin hän palasi metsätöihin apulaistyönjohtajaksi. Jatkosotaan hän osallistui niin ikään taistelulähettinä nyt JR 52:n 3. pataljoonassa. Sotien jälkeen hän sai töitä Valtion polttoainevarastolta (Vapo) metsätyönjohtajana, josta tehtävästä hän siirtyi Yhtyneiden paperitehtaiden palvelukseen toimien myöhemmin puutavaran hankkijana. Hänet oli valittu Pielavedellä useisiin kunnallisiin luottamustehtäviin eri lautakunnissa. Hänet on haudattu Pielavedelle. Ylennykset: korpraali 29. kesäkuuta 1919. Kunniamerkit Vapaudenmitali 2.lk.

Oliko Emil Kvick todella Emil Kvick

Suomen sotasurmat 1914–1922 väittää yllä esitellyn henkilön kaatuneen Salmissa 7. heinäkuuta 1919. Lisätiedoissa on merkintä L eli elossa.
Mike Comrie

Ura

Comrie pelasi loistavasti nuoruusvuosiensa lopun 1998–2001 Yhdysvaltain yliopistosarjassa ja WHL:ssä. Comrie on Edmonton Oilersin kolmannen kierroksen varaus numero 91. Comrie pelasi ensimmäiset ottelunsa Oilersissa kaudella 2000–2001 pelaten 41 ottelua ja tehden niissä tehopisteet 8 + 14 = 22.
Seuraavalla kaudella (2001–2002) Comrie pelasi Oilersissa kaikki 82 runkosarjan ottelua tehden niissä tehopisteet 33 + 27 = 60. Seuraavankin kauden Comrie pelasi koko kauden Oilersin kokoonpanossa pelaten 69 ottelua ja tehden tehot 20 + 31 = 51.
Comrie ja Edmonton eivät päässeet kesällä 2003 yhteisymmärrykseen uudesta sopimuksesta ja Edmontonin toimitusjohtaja Kevin Lowe myi Comrien joulukuussa 2003 Philadelphia Flyersiin, josta sai vaihdossa puolustaja Jeff Woywitkan ja kaksi varausoikeutta. Pari päivää myöhemmin Comrie ja Philadelphia tekivät yhden vuoden sopimuksen.  Flyersissä Comrie ehti pelata vain 21 ottelua, kunnes hänet myytiin Phoenix Coyotesiin vaihdossa Sean Burkeen, Branko Radivojevičiin ja Ben Eageriin . Siellä hän pelasi 28 ottelua ja teki niissä tehot 8 + 7.
Työsulkukaudeksi 2004–2005 Comrie siirtyi Ruotsin Elitserieniin, Färjestadiin. Comrie pelasi Ruotsissa vain 10 ottelua. Kaudeksi 2005–2006 Comrie palasi Coyotesiin ja pelasi siellä 80 ottelua ja teki tehot 30 + 30 = 60. Comrie myytiin kaudella 2006–07 Ottawa Senatorsiin vaihdossa venäläishyökkääjä Aleksei Kaigorodoviin .
Kesällä 2007 Comrie teki vuoden sopimuksen New York Islandersin kanssa. Comrie oli kaudella 2007–2008 Islandersin paras pistemies ja jatkoi sopimustaan joukkueessa myös seuraavalle kaudelle. Helmikuussa 2009 Comrie myytiin kuitenkin Islandersista Ottawa Senatorsiin puolustaja Chris Campolin kanssa. Ottawa antoi kaupassa hyökkääjä Dean McAmmondin ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuden vuoden 2009 varaustilaisuuteen.
Syyskuussa 2009 Comrie teki yksivuotisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Syyskuussa 2010 Comrie siirtyi yksivuotisella sopimuksella Pittsburgh Penguinsiin. Kausi Pittsburghissa jäi hänen pelaajauransa viimeiseksi. Comrie ilmoitti uransa päättymisestä helmikuussa 2012, käytyään läpi kolmannen lonkkaleikkauksen viiden vuoden sisällä.
Kanadan maajoukkueessa Comrie pelasi kolme arvoturnausta. Hän oli mukana MM-kilpailuissa vuosina 2002, 2003 ja 2006. Vuoden 2003 kisoista Comrie ja Kanada voittivat maailmanmestaruuden.

Yksityiselämä

Comrie oli naimisissa näyttelijä-laulaja Hilary Duffin kanssa. He menivät kihloihin Havaijilla seurusteltuaan yli kaksi vuotta, ja avioituivat Kaliforniassa kesällä 2010. Heidän ensimmäinen lapsensa Luca Cruz Comrie syntyi 20. maaliskuuta 2012. Pari erosi helmikuussa 2016.
Keskinen Naulajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,1 metriä mpy.
Andy Dick

Andrew Robert "Andy" Dick (s. 21. joulukuuta 1965 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen komedianäyttelijä, joka on näytellyt vuodesta 1986 lähtien elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa: Old School – jengi koossa (2003), Zoolander (2001) ja sarjoissa Teho-osasto (2007), The Ben Stiller Show (1992–1993). Dick on antanut äänensä peliin Grand Theft Auto: San Andreas (2004) ja elokuvaan Tapaus punahilkka (2005). 
Dick on ollut naimisissa Ivone Kowalzykin kanssa vuosina 1986–1990 ja heillä on liitosta yksi poika. Hänellä on tyttöystävänsä Linan kanssa kaksi lasta, poika ja tyttö.
Dick on aiheuttanut paljon kohua sekoilemalla päihtyneenä. Hän on kertonut olevansa biseksuaali.
Ranskan rugby union -maajoukkue

Ranskan rugby union -maajoukkue edustaa Ranskaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1919 perustettu Fédération Française de Rugby.
Ranska on pelannut kaikissa rugbyn MM-kilpailuissa. Se saavutti hopeaa ensimmäisessä MM-turnauksessa 1987 hävittyään loppuottelussa Uudelle-Seelannille pistein 9–29. MM-kilpailuissa 1995 se saavutti pronssia kukistettuaan pronssiottelussa Englannin. MM-kisoissa 1999 Ranska sai hopeaa. Voitettuaan välierässä Uuden-Seelannin se hävisi finaalissa Australialle 12–35. Se sijoittui toiseksi myös MM-kilpailuissa 2011. Voitettuaan välieräottelussa Walesin se hävisi finaalissa Uudelle-Seelannille 7–8.
Ranskalainen joukkue Union des Sociétés Français de Sports Athletiques voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900. Ranska saavutti olympiahopeaa Antwerpenissa 1920 ja Pariisissa 1924.
Ranska on osallistunut Six Nations Championshipiin vuodesta 1910 lähtien. Se on voittanut turnauksen 25 kertaa, sijoittunut toiseksi 19 ja kolmanneksi 13 kertaa. Ensimmäisen mestaruutensa Ranska voitti 1954 ja toistaiseksi viimeisimpänsä 2010. Se on voittanut neljä peräkkäistä mestaruutta vuosina 1959–1962 ja 1986–1989.
European Nations Cupin Ranska on voittanut 25 kertaa, ensimmäisen kerran 1936, viimeisen kerran 1994.
Ranska oli lokakuussa 2015 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa seitsemännellä sijalla.
Jalo Ant-Wuorinen

Jalo Urho Anton Ant-Wuorinen, sukunimi vuoteen 1930 Wuorinen (24. elokuuta 1888 Tampere – 30. marraskuuta tai 1. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen Teknillisen korkeakoulun analyyttisen kemian lehtori, patenttiasiamies, filosofian tohtori ja diplomi-insinööri. 
Ant-Wuorisen vanhemmat olivat maalarimestari, kunnallispoliitikko, varatuomari ja asianajaja Anton Wuorinen, ent. Finnberg ja Josefina Helén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1911. Hän opiskeli sitten kahden vuoden ajan Berliinin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi Berliinissä 1913.
Ant-Wuorinen oli yksityis- ja opetusassistenttina 1911–1916, kemisti-insinöörinä 1916–1917, liikealalla 1918–1921 sekä työssä patenttivirastossa 1921–1922. Hän toimi sosiaaliministeriön alkoholikemistinä 1923–1932 ja Teknillisen korkeakoulun analyyttisen kemian lehtorina vuodesta 1932. Ant-Wuorinen toimi myös asiantuntijana räjähdysaineita koskevissa asioissa ja julkaisi niitä käsitelleen tietokirjan 1928. Hän perusti vuonna 1922 patenttitoimiston nimellä Patenttitoimisto Suomea ja Ulkomaita varten josta vuonna 1937 tuli Patenttitoimisto Jalo Ant-Wuorinen Oy. Vuonna 1928 Ant-Wuorinen oli mukana perustamassa Suomen Patenttiasiamiesliittoa ja hän oli liiton puheenjohtaja vuodesta 1929.
Jalo Ant-Wuorinen sai surmansa Helsingin ilmapommituksessa talvisodan alkupäivinä. Hänen kuoltuaan patenttitoimistoa johti Ingeborg Laurén vuoteen 1977 ja sen jälkeen Eva Grew 2000-luvun alkuun saakka. Vuonna 2000 yritykseen liitettiin Ruska & Co -niminen patentti- ja tavaramerkkiasiamiestoimisto ja vuonna 2012 yritys osti Patentti-Laitisen liiketoiminnan. Patenttitoimistot Seppo Laine Oy ja Oy Jalo Ant‐Wuorinen Ab yhdistivät toimintansa vuonna 2015 ja ne toimivat nykyisin nimellä Seppo Laine Oy. 
Jalo Ant-Wuorinen oli naimisissa 1918–1932 Ilse Böhmin (k. 1932) kanssa ja vuodesta 1932 Anna Maria Hahlin kanssa. Ant-Wuorisen sisaruksia olivat Patentti- ja rekisterihallituksen ylijohtaja Paavo Ant-Wuorinen, kemisti Olli Ant-Wuorinen sekä rehtori Taimi Wuorinen.
Ahti Rihto

Ahti Rihto (s. 17. kesäkuuta 1943, Korpilahti) on suomalainen hallintoneuvos. Hän on varatuomari. Hän oli Maanmittaushallituksen esittelijä vuosina 1966–1968, työvoimaministeriön nuorisohallituksen sihteeri vuosina 1968–1972, vanhempi hallintosihteeri vuosina 1972–1975, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos vuosina 1975–1979, lainsäädäntöjohtaja vuosina 1979–1983, Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos vuosina 1983–1988 ja hallintoneuvos vuosina 1988–2010.
Delta (baryoni)

Delta-baryonit ovat ryhmä baryoneja, joiden spin on 3/2 ja outous nolla. Ne ovat suhteellisen kevyitä baryoneja, joiden massa on noin 1232 Mev/c², ja niissä on ainoastaan ylös- ja alas-kvarkkeja (u ja d). Deltabaryoneja on neljä lajia, joiden varaukset ovat välillä −1 ... 2 alkeisvarausyksikköä. Tämän mukaisesti niille käytetään merkintöjä Δ⁻, Δ⁰, Δ⁺ js Δ²⁺⁺.

Hajoaminen

Kaikki deltabaryonit ovat hyvin lyhytikäisiä. Ne hajoavat vahvalla vuorovaikutuksella nukleoniksi, siis protoniksi tai neutroniksi sekä pioniksi. Harvemmin ja paljon hitaammin saattaa Δ⁺ hajota myös protoniksi ja fotoniksi sekä Δ⁰ vastaavasti neutroniksi ja fotoniksi.

Rakenne

Koska delta-baryonien spin on 3/2, on niissä kaikkien kolmen kvarkin spinien oltava samansuuntaiset, toisin kuin protonissa ja neutronissa, joissa yhden kvarkin spinin suunta on päinvastainen kuin muiden niin, että hiukkasen kokonaisspin on 1/2. Spin onkin ainoa kvanttiluku, joka oleellisesti erottaa Δ⁺- ja Δ⁰-hiukkaset protonista ja neutronista.
Koska ylös-kvarkin varaus on +2/3 ja alas-kvarkin −1/3 alkeisvarausta, voi näistä muodostuvien kolmen kvarkin yhdistelmien varaus vaihdella −1:stä +2:een. Näistä jokaisella on myös antihiukkanen, joka muodostuu vastaavista antikvarkeista. Δ⁺² -hiukkasen varaus, +2, on hiukkasfysiikassa varsin poikkeuksellinen, ja se olikin tärkeimpiä vihjeitä, joiden pohjalta kvarkkimalliin päädyttiin.
Penthouse

Penthouse on Bob Guccionen vuonna 1965 Isossa-Britanniassa perustama miestenlehti. Pian perustamisensa jälkeen lehteä alettiin myydä myös Guccionen kotimaassa, Yhdysvalloissa. Guccione toimi lehden päätoimittajana marraskuuhun 2003 saakka.
Lehden sisältämät eroottiset kuvat olivat alun perin softcorea, mutta sen sisältöä rankennettiin 1990-luvulla internet-pornografian helpon saatavuuden ja muiden miestenlehtien kasvavan suosion vuoksi. Muutoksen vaikutuksesta muun muassa lehden myynti lehtikioskeilla lopetettiin.
2016 ilmoitettiin että lehden paperiversion julkaiseminen lopetetaan ja jatkossa sen toiminta on tarkoitus siirtää puhtaasti digitaaliseen muotoon, ajankohta ilmoitetaan myöhemmin.
Keljonlahden voimalaitos

Teknisiä tietoja

Voimalaitoksen kattilan toimitti Foster Wheeler Energia. Kattilan asensi puolalainen Mostostal Pulawy. Turbiini- ja generaattoritoimitukset hoiti Energicon ja Power Machinesin yhteenliittymä. 
Voimalaitoksen pääkomponentit omistaa 15 vuoden ajan Handelsbanken Finans. Jyväskylän Voima vuokraa laitteet käyttöönsä Handelsbankenilta. Sopimuksen päättymisen jälkeen Jyväskylän Voima voi joko jatkaa sopimusta tai ostaa laitteet itselleen. 
Voimalaitos tuottaa täydellä teholla toimiessaan 240 megawattia kaukolämpöä ja 130 megawattia sähköä tai lauhdeajossa jopa 200 MW sähköä. 
Voimalaitoksen piippu on 140 metriä korkea.
Voimalaitoksen käyttö työllistää vakinaisesti 40 henkilöä. Lisäksi polttoaineen hankintaketjussa on noin 250 työpaikkaa. Keljonlahden voimalaitoksen sisäpiippu jouduttiin vaihtamaan korroosion takia vuonna 2016.

Polttoaineet

Voimalan pääpolttoaine on puu ja apupolttoaineena turve, mutta Jyväskylän Voima on hakenut ympäristölupaa myös kivihiilelle ja ruokohelvelle. Jyväskylän Voiman silloisen toimitusjohtajan Juha Lappalaisen mukaan kyseessä oli vain varotoimi. Kivihiiltä Keljonlahden voimalassa on kuitenkin poltettu ainakin vuosina 2012-2015. Kivihiilen poltto on ollut suurimmillaan vuosina 2013 ja 2014, jolloin kokonaismäärästä 10–12 prosenttia on ollut kivihiiltä. Polttoaine kuljetetaan voimalaan pääosin rekoilla ja junilla, mutta myöhemmin sitä saatetaan kuljettaa myös vesiteitse. Polttoaine saadaan pääosin sadan kilometrin säteeltä, suurimmaksi osaksi pohjoisesta Keski-Suomesta, jossa on suuret turvevarat. Rautatiekuljetusten toteutuessa turvetta voidaan kuljettaa kauempaakin.
Voimalaitos tarvitsee viisi miljoonaa kuutiota haketta vuodessa.

Rakentaminen

Voimalaitosta rakensi parhaimmillaan noin 600 henkilöä, joista noin 300 oli ulkomaalaisia. Rakentamisen suoraksi työllisyysvaikutukseksi on Keskisuomalaisen mukaan arvioitu noin 2 000 henkilötyövuotta.

Investointituki

Voimala sai työ- ja elinkeinoministeriöltä 600 000 euroa tukea 2,4 miljoonaa euroa maksavaan savukaasujen lämmön talteenottojärjestelmään. Järjestelmä parantaa voimalan hyötysuhdetta kahdella prosenttiyksiköllä.

Voimalaitoksen vastustus

Useat valitukset viivästyttivät voimalaitoksen rakentamisen aloittamista.  Luonnonsuojelijat kritisoivat luvan hakemista hiilelle aiemmista puheista poiketen.  Keljonkankaan asukasyhdistys piti voimalaa uhkana luonnolle, väestölle ja kiinteistöille. Yhdistyksen mukaan hanke runnottiin läpi demokratian sääntöjen vastaisesti. Myös yrittäjäjärjestöt ovat arvostelleet voimalaa.
Poliisin mukaan voimalalle myönnettiin rakennusaluetta muutamia satoja neliömetrejä liito-oravien pesimäalueelle. Poliisi tutki asiaa tuottamuksellisena virkavelvollisuuden rikkomisena. Aiemmin poliisin tietoon oli tullut, että voimalan tieltä oli hävitetty noin puoli hehtaaria liito-oravien reviiriä vastoin rakennuslupaa.
Linnut (elokuva)

Juoni

Seurapiirikaunotar Melanie Daniels saapuu vierailulle rannikkokaupunkiin yllättääkseen lakimies Mitchell "Mitch" Brennerin, johon oli tutustunut samana päivänä. Daniels myös lahjoittaa Brennerin pikkusiskolle rakkauspapukaijoja. Yhtäkkiä seudun linnut alkavat parveilla ja hyökkäillä ihmisten kimppuun.
Pitäjänneuvos

Pitäjänneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 6 200 euroa tai 1 550 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1960. Vuosien 1918–2013 aikana pitäjänneuvoksen arvonimi on myönnetty 363 henkilölle.
Ibo (Mosambik)

Ibo on saari Mosambikissa, Cabo Delgadon maakunnassa. Se on osa Quirimbasin saariryhmää. Siellä on ollut arabien kauppasatama 600-luvulta alkaen. Vasco da Gaman kerrotaan käyneen saarella vuonna 1502. Portugalilaiset linnoittivat saarta vuonna 1790. 1700-luvulla saari oli vilkas orjakaupan satama, Mosambikin toiseksi vilkkain Mosambikin saaren jälkeen. Nykyisin saari tunnetaan taidokkaista hopeasepistään.
Rent seeking

Rent-seeking, toisinaan myös välistäveto tai kuppaaminen, on taloustieteen termi, joka tarkoittaa ylijäämän tavoittelua, tulon hankkimista arvoa tuottamatta ja kokonaistaloutta vahingoittaen. Ilmiön kuvaili 1967 yhdysvaltalainen taloustieteilijä Gordon Tullock. Itse termin rent-seeking on keksinyt yhdysvaltalainen taloustieteilijä Anne Krueger 1974.
Upseerikokelas

Upseerikokelas, epämuodollisesti kokelas, on Suomen Puolustusvoimissa ja Rajavartiolaitoksessa käytetty reserviupseerikurssin suorittaneiden varusmiesten palvelusarvo.
Upseerikokelaat kuuluvat aliupseereihin, ja heidät rinnastetaan kersanttiin. Upseerikokelas on kuitenkin varusmieskersanttia vanhempi. 
Huolimatta siitä, että upseerikokelaat kuuluvat aliupseereihin, on pelkästään varusmiehistä koostuvan osaston vahvuus tapana ilmoittaa kaavalla upseerikokelaat+ryhmänjohtajat+miehistö (jossa ryhmänjohtajiin lasketaan varusmieskersantit ja -alikersantit ja miehistöön sotamiehet, oppilaat ja korpraalit), joka vastaisi saman joukon vahvuutta reservissä, kun upseerikokelaat on ylennetty vänrikeiksi maa- ja ilmavoimissa tai aliluutnanteiksi merivoimissa. Upseerikokelaan tehtävänä on opetella joukkueenjohtajan tai jaoksenjohtajan, vänrikin tai aliluutnantin, tehtäviä.
Upseerikokelaan arvomerkissä kauluslaatassa on kaksi vinoneliötä, joista puhekielessä käytetään usein nimitystä "salmiakki". Vinoneliöt on asetettu allekkain kauluslaatan etuosaan kuten ruusukkeet luutnantilla tai everstiluutnantilla vuodesta 1922 toiseen maailmansotaan. 
Varusmiesten M05-mallisessa takissa upseerikokelaan arvomerkit on asetettu "salmiakkimaisesti" allekkain arvomerkkilaatassa. Tätä aikaisemmin upseerikokelaiden arvomerkkien vinoneliöt asetettiin keskelle olka-arvomerkkilaattaa samalla tavalla viistoon allekkain kuin kauluslaatoissa. Upseerikokelaan hihamerkissä puolestaan on lenkiksi taivutettu nauha, jonka alapuolella on korpraalin merkin kaltainen "kulmarauta". Ympyrällä varustettua kulmaraudan näköistä arvomerkkiä on kutsuttu puhekielessä henkariksi. Merkki ei ole kuitenkaan peräisin aliupseereiden kulmaraudasta, vaan kuninkaallisesta laivastosta. Siellä päällystön merkkeihin otettiin upseerikokelaan hiha-arvomerkin kaltainen merkki päällikön (eli sota-aluksen kapteenin) alaiselle päällystölle. Merkki kuvasi laivalääkärin käyttämää verenvuotoa pidättävää painesidettä.
Upseerikokelaat ylennetään varusmiespalveluksen päättyessä vänrikeiksi ja merivoimissa aliluutnanteiksi. Mikäli ylennystä ei jostain syystä anneta, upseerikokelas kotiutuu kersantin arvoisena upseerikokelaana reservissä, ja hän saa ylennyksen yleensä seuraavana lippujuhla- tai itsenäisyyspäivänä. Tämä on melko harvinaista, mutta näin toimitaan muun muassa niiden osalta, jotka ovat suorittaneet reserviupseerikurssin aliupseerikurssin täydellisen suorittamisen jälkeen (niin sanottuna jälki-RUK:na).
Moskovan välirauhan jälkeen reserviupseeriopetus päätettiin vuoksiksi, minkä vuoksi kesken jääneeltä kurssilta jouduttiin kotiuttamaan upseerikokelaita, koska he eivät voineet käydä kurssiaan loppuun.
Stephanie Parker

Stephanie Parker (29. maaliskuuta 1987 – 18. huhtikuuta 2009 Pontypridd) oli brittiläinen näyttelijä.
Stephanie tunnettiin ehkä parhaiten Stacey Weaverina BBC-kanavan Belonging -draamasarjasta, jossa hän näytteli seitsemän vuotta. Belonging -draamasarjan tekeminen lopetettiin vuoden 2009 alussa ja sen viimeinen jakso esitettiin Englannissa kaksi päivää ennen Parkerin kuolemaa.

Kuolema

22-vuotias Parker teki ilmeisesti itsemurhan, sillä ohikulkija löysi hänet 18. huhtikuuta 2009 hirttäytyneenä kotinsa läheiseltä pellolta. Poliisi ei epäile kuolemaan liittyvän rikosta.
Nancio Carrillo

Nancio Carrillo Quesada (s. 16. elokuuta 1950 Matanzas) on kuubalainen entinen nyrkkeilijä. Carrillo osallistui Méxicon olympialaisissa 1968 raskaaseen sarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Nancion veli Gilberto oli nyrkkeilijä, vaimo Sonia koripalloilija ja tytär Nancy lentopalloilija.
Vähä Karppajärvi

Maantietoa

Järvi on 850 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,9 hehtaaria. Se sijaitsee Holmanharjun länsipuolella ja sijoittuu pohjois-eteläsuuntaisesti Iso Karppajärven viereen. Sen eteä- ja pohjoispäässä on suora ja siihen laskee kaksi pelto-ojaa ja yksi lyhyt suo-oja. Pohjoispäähän laskee Särkilammen laskuoja, joka tuo sieltä kolmen muunkin lammen laskuvedet. Itärantaan laskee Iso Karppajärven 200 metriä pitkä laskujoki. Järven eteläpäässä on sen ainoa saari Leppisaari. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja rannalla sijaitsevat neljä vapaa-ajan asuntoa ja Uusitalon maatila. Pohjoispäässä sijaitsee vielä Lähteenmäen maatilan pellot. Järvelle pääsee yhdystieltä 13281.
Honkiperän Hautakankaan jätinkirkko

Sijainti

Jätinkirkko sijaitsee Kälviän Honkiperän asutuksesta pari kilometriä itäkoilliseen Vähäjoen ja Lehdonnevan välissä nevan eteläpuolella. Kohde sijaitsee matalahkon 25 x 200 metriä laajan mäen eteläosassa. Mäen kaakkoispuolelta sen ohittaa Honkiperältä tuleva metsäautotie, josta on matkaa jätinkirkolle 250 metriä. Metsäautotieltä kannattaa poiketa 300 metriä ennen Miekkavaaran muinaisrantojen aaltoilevaa maastoa.

Jätinkirkko

Harjanteella sijaitsee ulkomitoiltaan noin 30 metriä pitkä (tai 32 metriä ) ja 20 metriä leveä kivivallien reunustama alue, joka on tulkinnan mukaan jätinkirkko. Kivivallin leveys vaihtelee, samoin sen korkeus. Valliin valittujen kivien koko vaihetelee eri kohdissa ja ne on ilmeisesti siirretty jätinkirkon piha-alueelta valliin. Marianne Ridderstad on huomioinut vallissa olevan aukon jätinkirkon keskikohdasta 50° eteläisestä suunnasta lounaaseen päin. Rakennelma on ainakin osaksi ihmisen kokoama. Vaikka mäkirinteen kivikkoa on ilmeisesti joskus raivattu, on jätinkirkon sisälle on jäänyt isoja kiviä.

Tutkimuksia

Jätinkirkkoa ei ole tarkemmin tutkittu. Se on tarkastettu kahdesti vuosina 1998 (Mirja Miettinen) ja 2016 (Petro Pesonen). Viimeisessä tarkastuksessa alueen Lidar-keilaus vahvisti, että se olisi jätinkirkko.
Paula von Preradović

Paula von Preradović (12. lokakuuta 1887 Wien – 25. toukokuuta 1951 Wien) oli itävaltalainen runoilija ja prosaisti. Hänet muistetaan Itävallan uuden kansallislaulun, Land der Berge, Land am Stromen, sanoittajana.
Hän oli kenraali, runoilija Petar Preradovićin lapsenlapsi. Hän meni vuonna 1916 naimisiin journalisti Ernst Moldenin kanssa. Hänen ensimmäinen menestyksekäs runokokoelmansa oli Südlicher Sommer (1929), jota seurasi Dalmatinische Sonette (1933), joka sisältää kuvanveistäjä Ivan Meštrovićin työn innoittaman sonettisarjan Die Engel der Toten.
Preradovićin työlle leimallisia ovat myöhäisromanttinen Dalmatia-nostalgia ja harras katolisuus. Myös Rainer Maria Rilkeltä saadut vaikutteet tulevat esiin kolmannessa kokoelmassa (Lob Gottes im Gebirge, 1936). Preradovićin proosateoksiin kuuluvat Pave und Pero (1940), Novellen Königslegende (1950) ja Die Versuchung des Columba (1951). Toisen maailmansodan aikana hän osallistui natsismin vastaiseen vastarintaan, ja helmikuussa 1945 hän joutui pidätetyksi miehensä kanssa, mutta molemmat vapautettiin venäläisten saavuttua Wieniin. Preradović on haudattu Zentralfriedhofiin.