google/wiki40b huggingface dataset:
Gareth Barry

Maajoukkue

Barry oli Englannin alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Englannin maajoukkueessa Ukrainaa vastaan toukokuussa 2000. Hänet valittiin myös Englannin joukkueeseen vuoden 2000 EM-kisoihin. Kisoissa hän ei kuitenkaan päässyt kertaakaan kentälle. Ensimmäisen täyden ottelun Englannin maajoukkueessa hän pelasi Ranskaa vastaan 1-1 tasapeliin päättyneessä ottelussa syyskuussa 2000. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Trinidad ja Tobagoa vastaan kesäkuussa 2008. Hän pelasi kolme ottelua MM-kilpailuissa 2010. Hän on edustanut Englannin maajoukkuetta kaikkiaan 53 kertaa, viimeksi toukokuussa 2012.
American Virgin (vuoden 2009 elokuva)

Juoni

Priscilla on opiskelijatyttö, joka on liittynyt pidättyväisyysryhmään, joka kieltää seksin ennen avioliittoa. Hän epähuomiossa juo itsensä humalaan ja "Chicks Go Crazy" (parodia Girls Gone Wildista) kuvaa hänet yläosattomana. Näin hänen yöllinen irstailunsa on tallennettu videolle, ja hänen täytyy ystäviensä kanssa matkustaa ympäri maata saadakseen tuon videon itselleen.
Operaatio Trusti

Operaatio Trusti (ven. Операция «Трест») oli Neuvosto-Venäjän salaisen poliisin Tšekan vuonna 1921 käynnistämä kansainvälinen vastavakoiluoperaatio, joka esiintyi vastavallankumouksellisena organisaationa. Operaation itsestään käyttämä nimi oli "Монархическое объединение Центральной России, МОЦР" (suom. Keski-Venäjän monarkistiunioni)
Operaatio Trustin toiminnan kohteena olivat venäläiset valkoiset emigrantit ja välillisesti ulkomaiden tiedustelupalvelut. Esimerkiksi Iso-Britannian SIS (MI6) luotti vahvasti Trustiin Neuvosto-Venäjää koskevana tiedonlähteenä 1920-luvun lopulla. Operaatio Trustissa Tšeka käytti usein ns. agent provocateureja, kaksoisagentteja, joiden tavoitteena oli houkutella otollisia henkilöitä toimimaan ja luomaan verkostoja, jotka myöhemmin ilmiannettiin salaiselle poliisille.
Suomeen Operaatio Trusti kytkeytyy esimerkiksi Trustin organisaatioon kuuluneen etappimiehen ja kaksoisagentin, suomalaissyntyisen Toivo Vähän ja SIS:n agentin Sidney Reillyn tapausten kautta. Reilly houkuteltiin matkustamaan Suomen kautta Neuvosto-Venäjälle tapaamaan Trustin edustajia. Reillyllä oli Suomessa kontakteja Esko Riekkiin ja Martti Walleniukseen. Toivo Vähä järjesti Reillyn rajanylityksen ja johti hänet Tšekan käsiin.
Trusti-operaatio paljastui julkisuudelle Neuvostoliiton lehdistössä vuonna 1927. Myöhemmin sitä käytettiin Neuvostoliiton KGB:ssä esimerkkinä onnistuneesta operaatiosta.
Vartiomoottorivene 2

Rakentaminen

Insinööri Jaakko Rahkolan suunnitteleman aluksen tilasi Sisäasiainministeriö 25. tammikuuta 1930 Abeking & Rasmussenilta Bremenistä ja se valmistui sopimuksen mukaisesti 10. kesäkuuta. Aluksen voimanlähteenä oli kaksi 550-570 hevosvoiman Maybach bensiinimoottoria, joiden piti mahdollistaa 25 solmun huippunopeus. Lisäksi veneessä oli 60-100 hevosvoiman apukone. Sen hinnaksi sovittiin reilu miljoona markkaa.

Palvelus merivartiolaitoksessa

Vartiolaiva Merikotka takavarikoi 14. lokakuuta 1933 englantilaiset pirtuemälaivat Atlantican ja kolmimastokuunari Omarin. Kun Omaria aiottiin ryhtyä siirtämään Helsinkiin, paikalle ilmestyikin kaksi kertaa vartiolaivaa suurempi salakuljetusalus s/s Relly, joka yritti ajaa vartiolaivan kahdesti upoksiin. Lisäksi alukselta avattiin pistooleilla ja parilla kiväärillä kiivas tuli viranomaisia vastaan. Nämä vastasivat tuleen kivääreillä ja yhdellä Bergmann-konepistoolilla. Viranomaisista ei haavoittunut kukaan, salakuljettajista muutama.
Tilanteesta kehittyi käsiaseilla ja laivanohjailulla käyty mutkikas kaksintaistelu, jossa vartiolaivan päällikön merikapteeni Tybeckin selkeästi parempi merimiestaito auttoi selviämään, kunnes VMV 2 ehti hätiin ja vartioveneen avatessa keulatykillä tulen  oli salakuljettajien pakko antautua.

Palvelus laivastossa

VMV 2 toimi sotien aikana vuosina 1939–1940 sukellusvenehävittäjälaivueessa, vuonna 1941 varmistuslaivueessa ja vuosina 1942–1944 1. vartiomoottorivenelaivueessa.

Sodan jälkeen

Alus poistettiin loppuun käytettynä miinanraivauskauden päätyttyä vuonna 1950. Sotakulutus mukaan laskettuna reippaasti yli kaksi kertaa myöhemmin kuin alun perin hankittaessa suunniteltiin. Eduskunnan lähetekeskustelussa alusten hankinnasta päätettäessä käyttöajaksi vaadittiin kymmenen vuotta, mistä väännettiinkin kaikkein pisimpään. Merivartiolaitos olisi kelpuuttanut lyhyemmänkin ajan eli nämä "Kallion kanuunapaatit" kuten kansanedustaja Jaakko Ikola keskustelussa niitä pääministerin mukaan kutsui, tuottivat jopa monin kerroin voittoakin siihen nähden mitä niistä maksettiin.
Moby Ankka

Moby Ankka on Disneyn eläinmaailmaan kuuluva Tony Stroblin ja Vic Lockmanin luoma sarjakuvahahmo. Hän ei kuitenkaan kuulu Ankan sukuun, vaikka hänen sukunimensä onkin sama. Hän seikkailee Toope Ankka -nimisen kansipojan kanssa, joka muistuttaa Touho Ankkaa. Sarjakuvissa hänen kansipoikanaan on toiminut myös Touho itse. Hänen ja Touhon seikkailuja löytyy usein Roope-setä-sarjakuvalehdestä. Mobyn ja Toope Ankan seikkailuja julkaistiin lähinnä 1960- ja 1970-luvun Aku Ankka-lehdistä. Tarinat suuntautuvat useimmiten merille. Moby on ammatiltaan valaanpyytäjä.
Kylmälaboratorio

Kylmälaboratorio on Teknillisessä korkeakoulussa toimiva itsenäinen tutkimuslaboratorio, jossa tutkimuksen pääkohteet ovat matalien lämpötilojen fysiikka, nanoelektroniikka ja aivotutkimus. Kylmälaboratorion perusti vuonna 1965 Olli Lounasmaa, joka johti laboratoriota kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1996. Tällöin uudeksi johtajaksi nousi professori Mikko Paalanen. Hänen siirryttyä eläkkeelle seuraajaksi tuli professori Pertti Hakonen.
Laboratorion tunnetuimpia saavutuksia on matalien lämpötilojen yhä voimassa oleva maailmanennätys  100 pikokelviniä. Tärkeimpiä saavutuksia ovat, paitsi useiden kansainvälisten huippututkijoiden koulutus, erittäin tarkan aivojen magneettikuvausteknologian magnetoenkefalografian eli MEGin keksiminen ja rakentaminen.
Arvo Laro

Arvo Vihtori Laro (sukunimi vuoteen 1934 Lindholm; 23. joulukuuta 1909 Tampere – 29. elokuuta 1968 Mikkeli) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, lehtori ja kirjailija.
Laro oli toimittajana muun muassa tamperelaisessa Aamulehdessä. Hän oli sitten äidinkielen lehtorina vuodesta 1951 alkaen aluksi Lappeenrannassa ja sitten Mikkelissä.
KV1 (hauta)

Käyttö

Hautaa on käytetty uuden valtakunnan 20. dynastian aikaan Ramses VII:n hautana sekä kreikkalais-roomalaisella ja bysanttilaisella kaudella.

Kunto

B-käytävän seinissä ja katossa on suuria halkeamia. Maalaukset ovat kohtalaisen hyvässä kunnossa, mutta osa sinisestä pigmentistä on haihtunut.

Löydetyt esineet

Haudasta on löydetty kodintarvikkeita, huonekaluja, hautakalusteita, kasvien jäännöksiä, astiatelineitä ja kirjallisia dokumentteja.
Sulkhan Tsintsadze

Sulkhan Tsintsadze (georg. სულხან ცინცაძე; 23. elokuuta 1925 – 15. syyskuuta 1991) oli georgialainen säveltäjä ja sellisti.
Uransa Tsintsadze aloitti sellistinä 1940-luvulla Georgian valtion jousikvartetissa. Hänet tunnetaankin erityisesti sävellyksistään jousikvartetille, mutta hän sävelsi myös oopperoita, baletteja, sinfonioita ja konserttoja. Hänen ensimmäinen, suureen suosioon noussut sävellyksensä koostui jousikvartetille tarkoitetuista miniatyyreistä ja sai inspiraationsa georgialaisista kansanlauluista. Sävellyksissään Tsintsadze ”tuo esiin Georgian kansallisten soitinten harmoniset värit ja äänet”. 
Tsintsadze toimi Georgian säveltäjäliiton puheenjohtajana ja Tbilisin konservatorion rehtorina. Hänelle myönnettiin useita palkintoja, kuten Georgian kansantaiteilijan ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimet sekä Neuvostoliiton valtionpalkinto ja Šota Rustaveli -palkinto. 
Myös Tsintsadzen poika Irakli Tsintsadze on säveltäjä.
Ammatti-instituutti Iisakki

Ammatti-instituutti Iisakki on ammatillinen oppilaitos ja osa SASKY koulutuskuntayhtymää. Oppilaitoksella on yksiköt Hämeenkyrön Pappilanmetsässä ja Osaralla sekä Parkanossa. Oppilaitokseen haetaan pääsääntöisesti yhteishaussa, myös suorahaku oppilaitokseen on mahdollista.
TCM Nordic

TCM Nordic, vuoteen 1999 asti TNT Classic Movies, oli Pohjoismaissa ja Benelux-maissa vuosina 1993–2017 toiminut  kaapeli- ja satelliittikanava, jonka ohjelmisto koostui vanhoista amerikkalaiselokuvista. Se oli osa kansainvälistä Turner Classic Movies -kanavaketjua, joka toimii yhä monissa maissa. 
Iltaisin ja öisin klo 21 alkaen lähetetty TCM Nordic jakoi kanavapaikan aamuisin ja päivisin lähetetyn lastenkanavan Cartoon Networkin kanssa. Molempien takana oli CNN-uutiskanavan perustaja Ted Turner, joka oli hankkinut kanavien ohjelmiston perustaksi esitysoikeudet Metro-Goldwyn-Mayerin ja Warner Brothersin menneiden vuosikymmenien  tuotantoon, yhteensä 2 500 näytelmäelokuvaan ja 8 500 lyhytanimaatioon. Yhdysvaltojen kaapeliverkoissa kanavat olivat toimineet jo jonkin aikaa erillisinä, mutta Eurooppaan tultiin vuorokaudenaikojen perusteella jaetun kanavapaikan avulla.
Suomessa TNT ja Cartoon Network alkoivat näkyä syyskuussa 1993 Helsingissä osana HTV:n maksullista PlusSat-kanavapakettia sekä myös Turun ja Tampereen kaapeliverkoissa. Yhteiskanavan sai näkyviin myös uuteen Astra 1C -satelliittiin suunnatulla lautasantennilla. Aluksi TNT:n elokuvista oli tekstitetty suomeksi vain maanantai-illan ensimmäinen elokuva, ruotsiksi vähän useampi.
Ainakin alkuvaiheessa kanavan ohjelmisto oli paketoitu viiden elokuvan kokonaisuuksiksi, kuten tietyn genren tai tietyn pääosanesittäjän elokuvasarjoiksi.
TNT-elokuvakanava ja Cartoon Network alkoivat lokakuussa 1995 näkyä PAS-4-satelliitin välityksellä myös Afrikassa ja elokuussa 1996 Lähi-idän maissa. Britanniaan kanavayhdistelmä levisi keväällä 1997. Tuolloin TNT alkoi tarjota Pohjoismaissa joka illan kahteen ensimmäiseen elokuvaan ruotsin- ja tanskankielisen tekstityksen, mutta toiminnan loppuun asti valtaosa ohjelmistosta oli vailla suomenkielisiä tekstejä. 
Vuoden 1999 paikkeilla TNT vaihtoi lähetystekniikkansa analogisesta digitaaliseksi ja muutti nimensä muotoon TCM, Turner Classic Movies. TCM Nordic Pohjoismaissa lopetettiin toukokuun lopussa 2017, mutta Turner Classic Movies -kanavan lähetykset jatkuvat Yhdysvaltojen ja Kanadan ohella muualla Euroopassa, Lähi-idässä, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa.
Carl Mayer

Carl Mayer (20. marraskuuta 1894 Graz, Itävalta-Unkari – 1. heinäkuuta 1944 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Mayer aloitti elokuvauransa tekemällä käsikirjoituksen tšekkiläisen runoilijan Hans Janowitzin kanssa. Mayer ja Janowitz olivat ystävystyneet ensimmäisen maailmansodan aikana. He jakoivat pasifistisen maailmankatsomuksen. He työstivät käsikirjoitusta, joka osoittaisi heidän mielipiteensä. Mayer ja Janowitzin yhteistyöstä syntyi Tri Caligarin kabinetti. Tuottaja Erich Pommer ja elokuvaohjaaja Fritz Lang, jonka piti alun perin ohjata elokuva, muokkasivat käsikirjoitusta hieman. Muutosten ansiosta elokuvasta tuli suosittu, mutta Mayer ja Janowitz eivät pitäneet muutoksista, sillä heidän mielestä se pilasi alkuperäisen idean.
Mayer ei jättänyt elokuvauraansa pettymyksestä huolimatta. Hän kirjoitti 1920-luvun alussa elokuvien sarjan, jotka käsittelivät yhteiskunnassa katoavia ihmiskohtaloita. Sarjan päätti F. W. Murnaun ohjaama Viimeinen mies. Murnau oli jo aiemmin ohjannut Mayerin elokuvia, mutta Viimeisen miehen jälkeen heidän yhteistyönsä alkoi uudestaan. Seuraavaksi Mayer käsikirjoitti Murnaulle Molièren samannimiseen näytelmään perustuvan elokuvan Tartuffe. Murnau lähti pian tämän jälkeen Yhdysvaltoihin, mutta Mayer päätti jäädä Saksaan, vaikka sai tarjouksia myös Yhdysvalloista. Mayer käsikirjoitti silti Murnaun Hollywood-elokuvan Auringonnousu.
Auringonnousun jälkeen Mayerin ura lähti laskuun, eikä hän jatkossa tehnyt enää yhtä paljon käsikirjoituksia. Juutalainen Mayer jätti Saksan 1930-luvun alussa, kun kansallissosialistinen puolue nousi valtaan. Hän jatkoi uraansa Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa hän toimi pääasiassa elokuvatuotantojen neuvonantajana, vaikka kirjoitti myös muutamia elokuvia.
Mayer kuoli syopään Lontoossa vuonna 1944.
Paarmanninvuoren hyppyrimäet

Paarmanninvuoren hyppyrimäki

Paarmanninvuoren hyppyrimäki avattiin vuonna 1959. Mäen K-piste sijaitsi 44 metrissä. Hyppyrimäki jäi pois käytöstä ja se purettiin lopulta vuonna 1989 ja samalla paikalle alettiin rakentaa uutta mäkeä. Uusi mäki vihittiin käyttöön vuonna 1991. Uuden mäen K-piste sijaitsee 37 metrissä. Mäen vauhdinottotorniin rakennettiin kesällä 2013 lautalatu, joka helpottaa mäen talvikunnossapitoa. Mäessä ei ole muovitusta.

K17

Hyppyrimäki avattiin vuonna 1989. Mäen K-piste sijaitsee 17 metrissä. Mäen vauhdinottotorniin rakennettiin kesällä 2013 lautalatu, joka helpottaa mäen talvikunnossapitoa. Mäessä ei ole muovitusta.

K7

Hyppyrimäki avattiin vuonna 1989. Mäen K-piste sijaitsee 7 metrissä. Mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja vauhdinottotorniin rakennettiin kesäkäytön mahdollistava latu kesällä 2012.
Mäkiennätyksen 7,5 metriä on hypännyt Jani Vaili 29.1.2006 Paarman-Kaluste Oy:n mestaruuskilpailussa. Naisten mäkiennätyksen 7,0 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto 12.2.2012 Liito-orava Cupissa. Kesämäkiennätyksen 6,0 metriä ovat hypänneet Elmeri Perälä, Paavo Romppainen ja Miro Nummijärvi 19.8.2012 Liito-orava Kesä Cupissa. Naisten kesämäkiennätyksen 4,0 metriä on hypännyt Oona Mannila 19.8.2012 Liito-orava Kesä Cupissa.
Flecha (1869)

Palvelus

Kuuban kapinan aikana syyskuussa 1870 alus osallistui kapinallisten torjuntaan Santa Cruzin provinssissa. Alus poistettiin alusluettelosta 1891. Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli huonossa kunnossa ja romutettiin 1898.
Shichinintai

Shichinintai (jap. 七人隊) Englanniksi Band of seven on seitsemän tappajan muodostama ryhmä manga- ja animesarja Inuyashassa. Naraku herätti heidät henkiin kuolleista Shikon no taman sirpaleiden avulla, jotta nämä tappaisivat Inuyashan ja hänen ystävänsä.
Nyy

Muoto ja sen historia

Nyy on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (nun).
Arkaaisissa kirjaimistoissa nyy oli usein peilikuva nykyiseen muotoonsa nähden. Kirjain esiintyi kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja oli suuntaa lukuun ottamatta niissä yleensä suhteellisen samannäköinen.
Epigrafisissa lähteissä nyystä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Akiko Dōmoto

Akiko Dōmoto (jap. 堂本暁子, Dōmoto Akiko, s. 1932) on Chiban prefektuurin kuvernööri Japanissa. Hän on prefektuurin ensimmäinen naispuolinen kuvernööri.
Dōmoto syntyi Kaliforniassa Yhdysvalloissa vuonna 1932 ja kasvoi Tokiossa. Ennen osallistumistaan politiikkaan Dōmoto tuli 1980-luvun lopulla tunnetuksi televisio-ohjaajana. Hänet tunnettiin erityisesti ympäristökysymyksiin ja feminismiin liittyvistä aiheista. Hänet valittiin opposition ehdokkaana Japanin ylähuoneeseen, jossa hän työskenteli esimerkiksi perheväkivaltaa, lapsiprostituutiota ja sukupuolisyrjintää vastaan. Chiban kuvernööriksi hänet valittiin riippumattomana ehdokkaana vuonna 2001.
Claudia Karvan

Claudia Karvan (s. 19. toukokuuta 1972) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista The Secret Life of Us ja Love My Way, mutta hän on myös elokuvanäyttelijä.
Karvan voitti Australian elokuvainstituutin palkinnon ensi kertaa vuonna 1996.
Javier Arizmendi

Seurajoukkueura

Arizmendi on Atlético Madridin kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa 15. helmikuuta 2004 Barcelonaa vastaan. Kauden 2004–2005 hän pelasi lainassa Racing Santanderissa. Kaudeksi 2005–2006 Arizmendi palasi takaisin Atléticoon, mutta pelasi vain yhden ottelun, ja tammikuussa 2006 hänet myytiin Deportivo La Coruñaan. Kauden 2007–2008 alla Arizmendi siirtyi viisivuotisella sopimuksella Valenciaan.
12. elokuuta 2008 Arizmendi siirtyi 4 miljoonan euron siirtosummalla Real Zaragozaan kuusivuotisella sopimuksella. Hän kuului ensimmäisellä kaudellaan joukkueen runkopelaajiin ja viimeisteli 38 ottelussa yhdeksän maalia.
30. kesäkuuta 2010 Arizmendi teki kuusivuotisen sopimuksen madridilaisseura Getafen kanssa. Kaudeksi 2011–2012 hänet lainattiin sveitsiläiseen Neuchâtel Xamaxiin, jota valmensi hänelle jo Deportivosta tuttu Joaquín Caparrós. Arizmendi palasi Getafeen kuitenkin jo tammikuussa 2012 sveitsiläisseuran ajauduttua talousvaikeuksiin ja lopulta konkurssiin.

Maajoukkueura

Arizmendi oli mukana vuoden 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja ratkaisi Kanadaa vastaan pelatun puolivälieräottelun Espanjan hyväksi jatkoaikamaalillaan tultuaan vaihdosta kentälle 10 minuuttia aiemmin. Ensiesiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa Arizmendi teki harjoitusottelussa Englantia vastaan 7. helmikuuta 2007.
Alaleuanluu

Alaleuanluu (mandibula) on selkäjänteisten luu, johon alahampaat ovat kiinnittyneet. Rungon takaa suuntautuvat ylöspäin alaleukaluun haarat. Vasen ja oikea yläleuanluu sijaitsevat alaleuanluuta vasten niveltymättä siihen. Ihmisellä alaleuan kärjessä on leukakyhmy. Alaleuanluu niveltyy korvakäytävien lähellä ohimoluihin. Kyseiset leukanivelet liikkuvat suuta aukoessa.
Pikkuaivoteltta

Pikkuaivoteltta, tentorium cerebelli, on pikkuaivojen ja takaraivolohkojen väliin sisemmästä kovakalvosta muodostuva osa, joka erottaa pikkuaivot takaraivonlohkojen alaosasta.
Neljä rakkautta

Arviot

Suomalaisten kriitikkojen mukaan suomalainen osuus oli paras. Eugen Terttula katsoi, että käsikirjoituksen ja ohjauksen keskittäminen yksiin käsiin olisi estänyt hajanaisuuden.
Juuse Saros

Ura

Saros on HPK:n kasvatti. Hän vakiinnutti paikkansa HPK:n A-nuorten ykkösmaalivahtina jo kaudella 2011–2012, joukkueen voittaessa pronssia. Seuraavana kautena HPK:n A-nuoret ottivat SM-kultaa Saroksen johdolla. Saros toimi myös joissakin HPK:n edustusjoukkueen otteluissa luukkuvahtina sekä edusti Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sotšissa, Suomen saavuttaessa pronssia. Saros valittiin myös turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Seuraavana kautena Saros toimi jo HPK:n ykkösmaalivahtina SM-liigassa, ja hän oli myös Suomen ykkösmaalivahtina nuorten MM-kilpailuissa Ruotsissa. Suomi voitti mestaruuden 16 vuoden tauon jälkeen ja Saros valittiin kisojen tähdistökentälliseen. SM-liigakauden päätteeksi Saros palkittiin parhaalle tulokkaalle myönnettävällä Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. Hänet valittiin myös Suomen joukkueeseen MM-kilpailuihin 2014. Saros ei päässyt pelaamaan toimiessaan kolmosmaalivahtina, mutta oli kuitenkin mukana voittamassa ensimmäistä aikuisten arvokisamitaliaan Suomen saavuttaessa hopeaa. Vuoden 2015 MM-kisoissa Tšekin Ostravassa ja Prahassa Saros teki arvokisadebyyttinsä pelaamalla heti nollapelin Slovakiaa vastaan. Saros on pelannut yhteensä kahdeksan miesten A-maaottelua. Torjuntaprosentti otteluista on 96,6% ja päästettyjen maalien keskiarvo 0,65.
Saros debytoi NHL:ssä 29. marraskuuta 2015, kun hänet oli edellisenä päivänä nostettu AHL:stä, jossa hän oli voittanut kahdeksan kymmenestä pelaamastaan ottelusta. Hän torjui 20 laukausta ja päästi kolme maalia, mutta sai päävalmentaja Peter Laviolettelta kehuja ottelun jälkeen. 16 AHL:ssä pelatun ottelun jälkeen Saros oli voittotilastossa neljäntenä. Milwaukee Admiralsin silloinen päävalmentaja kertoi Saroksen olevan ”kilpailija, joka antaa joukkueellensa mahdollisuuden menestyä joka ilta”.
Saros pudotettiin lokakuussa juuri ennen kauden 2016–2017 alkua Nashville Predatorsin farmijoukkueeseen Milwaukee Admiralsiin, mutta pääsi pelaamaan myös NHL:ssä lokakuussa 2016. Hän teki uransa toisessa NHL-ottelussa myös syöttöpisteen. Ensimmäisen nollapelinsä Saros saavutti kauden kuudennessa ja uransa seitsemännessä NHL-ottelussaan 30. joulukuuta 2016 St. Louis Bluesia vastaan.
Chorus

Chorus-efekti on kahden soinniltaan samankaltaisen, mutta taajuudeltaan hieman erilaisen äänen tuottama ilmiö. Akustisessa musiikissa ilmiön voi kuulla esimerkiksi samaa säveltä soittavien instrumenttien soinnissa tai vaikkapa kuorolaulussa. Ilmiö perustuu siihen, että akustinen soitin tai ihmisääni ja niiden vire sekä esittäjän ilmaisu eivät ole absoluuttisesti samanlaisia keskenään. Tätä ei kuitenkaan tule sekoittaa varsinaiseen epävireisyyteen tai dissonanssiin.
Sähköisessä musiikissa chorus-efekti on hyvin yleisesti käytetty tehokeino. Äänitys- ja miksausvaiheessa chorusta voidaan käyttää esimerkiksi raitojen tuplausäänitysten avulla tai erilaisilla chorus-signaaliprosessoreilla. Useimmissa chorus-tyyppisissä prosessoreissa efekti toteutetaan muuntamalla sävelkorkeutta alkuperäiseen signaaliin nähden ja summaamalla prosessoitu signaali alkuperäiseen. Yleensä prosessoidun signaalin korkeutta voidaan myös moduloida matalataajuusoskillaattorin avulla. Joissakin chorus-prosessoreissa signaaliin voidaan myös määritellä viivettä, jolloin tapahtuu vaihtelevia kampasuodinilmiöön perustuvia taajuuksien kumoutumisia. Tätä viivästettyä ja moduloitua chorus-efektin tyyppiä kutsutaan usein myös nimellä flanger, varsinkin alhaisilla modulaatiotaajuuksilla.
Syntetisaattoreiden oskillaattorien sointia voidaan rikastaa virittämällä kaksi tai useampi jänniteohjattu oskillaattori hieman erivireisiksi.
Solon

Solon (m.kreik. Σόλων, n. 638 eaa. – 558 eaa.) oli kuuluisa ateenalainen valtiomies ja lainsäätäjä. Diogenes Laertios lukee hänet myös filosofien joukkoon. Hän oli Thaleksen aikalainen ja tuttava, ja myös hänet lasketaan ns. Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.

Solon nousee arkontiksi

Siihen aikaan oli Ateenan sisäinen tila hyvin onneton. Ateenan kuninkaan valta oli jo ammoin lakkautettu, ja yhteiskuntaa hoiti nyt yhdeksän arkonttia (hallitsijaa), jotka joka vuosi valittiin ylhäisistä suvuista. Mahtavat isotilalliset, eupatridit, sortivat köyhempää kansaa, ja hätä pakotti köyhiä kaupunkilaisia turvautumaan rikkaisiin, jotka lainaamistaan rahoista ottivat kohtuuttoman suuret korot. Siten joutui alempi väestö yhä enemmän köyhtyessään epätoivoon, joka sai aikaan kiihkeitä kapinan yrityksiä. Rauhalliset asukkaat olivat jo kauan vaatineet kirjoitettua lakia, joka suojelisi väkivallalta ja vääryydeltä. Se toimi annettiin ensin arkontti Drakonille. Hän käsitti tehtävänsä niin, että oli kauhulla kukistettava nuo yhä kiihtyvät kansanliikkeet, ja siten tulivat hänen lakinsa niin ankariksi, että niitä oli mahdoton käyttää; niitä sanottiinkin verellä kirjoitetuiksi ja vielä nykyäänkin drakoninen merkitsee kohtuuttoman ankaraa. Vuonna 594 eaa. arkontiksi valittiin Solon, ja hänen tehtäväkseen annettiin lakien säätäminen. Hänen päätehtävänsä oli siis yhteiskunnan rauhoittaminen ja sovittaminen.

Solonin elämä lakityön jälkeen

Kun Solon sai nämä lakinsa valmiiksi, ahdistelivat häntä pitkän aikaa joka päivä ihmiset, jotka vaativat häntä tekemään niihin kuka mitäkin muutosta. Päästäkseen tuosta kiusasta päätti hän joksikin ajaksi lähteä ulkomaille, mutta otti ennen lähtöänsä ateenalaisilta valan, että he määrätyn ajan pitäisivät hänen lakinsa muuttamatta. Näillä matkoillansa hän vieraili myös Lyydian kuningas Kroisoksen luona. Solonin poissa ollessa alkoivat puolueriidat jälleen Ateenassa. Palattuaan sinne koetti hän niitä välittää, mutta kun se ei onnistunut, erosi hän surumielin kokonaan valtiollisista toimista. Surukseen näki hän myös entisen ystävänsä Peisistratoksen kohoavan Ateenan itsevaltiaaksi. Solon lähti Ateenasta ja kuoli Kyproksella.
Nina af Enehjelm

Nina af Enehjelm (s. 1960) on af Enehjelmin sukuun kuuluva suomalainen tietokirjailija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut väitöskirjan misseistä, ja hänen muiden teostensa joukossa on Armi Kuuselaa käsittelevä Armi Kuusela: myytti, julkkis ja supertähti . Hän on myös entinen malli, manageri ja tiedotuspäällikkö.
Enehjelm on ollut naimisissa Tapani Kansan kanssa. Parin seurustelu alkoi vuonna 1980. Heillä on yhteiset lapset Madeleine ja Edvard. Nuorempana Enehjelmillä oli romanssi Dodi Al-Fayedin kanssa.
Livia Orestilla

Livia Orestilla tai Cornelia Orestilla (lähteestä riippuen) oli roomalainen nainen, joka oli keisari Caligulan toinen vaimo. Orestilla oli aluksi naimisissa Gaius Calpurnius Pison kanssa, mutta kerrotaan että Caligula oli vieraana Orestillan ja Pison häissä, joissa hän ihastui Orestillaan niin, että määräsi, että hänet vietäisiin keisarin omaan kotiin. Caligula ilmoitti seuraavana päivänä ottaneensa uuden vaimon "vanhaan tapaan". Suhde loppui parin kuukauden päästä. Vuonna 40 Caligula syytti Orestillaa ja Pisoa aviorikoksesta ja ajoi heidät maanpakoon.