google/wiki40b huggingface dataset:
Kaarle XVI Kustaa

Varhainen elämä

Syntyessään hän sai Jämtlandin herttuan arvonimen. Maata hallitsi tuolloin hänen 90-vuotias isoisoisänsä Kustaa V, ja Kaarle Kustaa oli kruununperimysjärjestyksessä kolmas isoisänsä Kustaa Aadolfin ja isänsä jälkeen. Kaarle XVI Kustaan toinen isoisä oli Charles Edward, englantilainen prinssi, joka menetti arvonimensä ja ryhtyi myöhemmällä iällä natsiksi Saksassa. Vuonna 1947, Kaarle Kustaan ollessa vain vuoden ikäinen, hänen isänsä kuoli lento-onnettomuudessa. Kun hänen isoisänsä Kustaa VI Aadolf nousi valtaistuimelle vuonna 1950, nelivuotiaasta Kaarle Kustaasta tuli Ruotsin kruununperijä.

Ruotsin kuninkaana

Kaarle Kustaa nousi Ruotsin valtaistuimelle 19. syyskuuta isoisänsä kuoltua 15. syyskuuta 1973. Yli hypätyn sukupolven vuoksi hän oli kuninkaaksi tullessaan vain 27-vuotias. Kaarle XVI Kustaan kansainvälisesti tunnetuin edustustehtävä on Nobel-palkintojen jako, minkä lisäksi hän jakaa Tukholmassa vuosittain myös Polar Music Prize -palkinnon. Kuninkaan nimipäivä 28. tammikuuta ja syntymäpäivä 30. huhtikuuta ovat Ruotsissa virallisia liputuspäiviä. Kaarle XVI Kustaan motto on För Sverige – I tiden.
Hän meni naimisiin Silvia Sommerlathin kanssa 19. kesäkuuta 1976, jolloin Silviasta tuli Ruotsin kuningatar. Kuningas asuu Drottningholmin linnassa Tukholman ulkopuolella. Hän harrastaa metsästystä ja autoilua ja on myös innokas urheilusukeltaja. Hän otti osaa muun muassa kuuluisan Kronan-hylyn tutkimiseen.
Kaarle XVI Kustaa on tehnyt Suomeen kuusi valtiovierailua, vuosina 1974, 1983, 1996, 2003, 2009 ja 2015. Neljään viimeksi mainittuun vierailuun osallistui myös kuningatar Silvia ja vuosina 1996 ja 2003 myös kruununprinsessa Victoria. Lisäksi Kaarle XVI Kustaa ja Silvia ovat osallistuneet muun muassa Tampereen kaupungin 200-vuotisjuhliin vuonna 1979, Ruotsinsalmen taistelun 200-vuotisjuhlaan Kotkassa vuonna 1990 ja Vaasan kaupungin 400-vuotisjuhliin vuonna 2006. Kesäkuussa 1978 he vierailivat Neuvostoliitossa ensimmäisinä Ruotsin kuninkaallisina.
Ruotsissa marraskuussa 2010 ilmestynyt paljastuskirja Carl XVI Gustaf – Den motvillige monarken, jonka kirjoittajat ovat Thomas Sjöberg, Deanne Rauscher ja Tove Meyer, sai viestimissä runsaasti julkisuutta. Paljastukset ovat osin nimettömiä. Kirjan toimittajista Tove Meyer erotettiin Ruotsin radiosta, kun tieto hänen osuudestaan kirjan tekoon tuli julki. Kirjan mukaan Kaarle XVI Kustaa on sekaantunut laittomuuksiin, ja että hän ei tahtoisi olla kuningas (mistä tulee kirjan nimi, vapaasti käännettynä 'vastahakoinen monarkki'). Lisäksi kirjassa väitetään hänellä olleen useita avioliiton ulkopuolisia suhteita, joista myös kuningatar Silvia on ollut tietoinen. Kirjassa esitettyjen väitteiden todenmukaisuudesta ei ole tietoa.
FS Dupuy de Lôme (Q105)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1935 ja myytiin romutettavaksi 6. elokuuta 1936 Brestissä.
Kivihaka (Vaasa)

Kivihaka (ruots. Stenhaga) on Vaasan kaupunginosa, joka sijaitsee Asevelikylän ja Metsäkallion läheisyydessä, valtatie 8:n varrella. Kivihaka on muutamassa vuodessa laajentunut kovalla tahdilla suureksi kauppakeskittymäksi. Alueella toimii esimerkiksi K-Citymarket, Gigantti, Stark, Isku ja Byggmax monien muiden pienempien liikkeiden ohella. Alueella on valmistunut myös valtatie 8:n ohitustien rakentaminen, mikä vie läpikulkuliikenteen pois viereisen Mustasaaren kunnan keskustaajamasta Sepänkylästä.
Hetta–Pallas-vaellusreitti

Hetta–Pallas-vaellusreitti on Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon kuuluva vuonna 1934 merkattu vaellusreitti. Kesäreitti on 55 ja talvireitti 53–60 kilometriä pitkä. Kesäreitti kulkee tunturijonoa myöden huiputtaen matkalla useita tuntureita. Tunturien välillä laskeudutaan kuruihin. Kesäreitti on merkitty puisilla tolpilla. Talvireitti kulkee pääasiassa alavemmilla ja suojaisemmilla mailla.

Reittiselostus

Vaellusreitin voi kulkea joko Enontekiön Hetasta Pallastunturin luontokeskukseen tai päinvastoin. Reitin varrella on kuusi autiotupaa, useita kotia, sekä Hannukurun erämaasauna. Tuvilla on vesipaikka. Luonnonvedet ovat pitkälti juomakelpoisia.
Reitti kuljetaan useimmiten neljässä päivässä autiotuvalta toiselle: Hetasta Sioskuruun 15 kilometriä sisältäen venekyydin, Sioskurusta Hannukuruun 12 kilometriä, Hannukurusta Nammalakuruun 13 kilometriä ja Nammalakurusta Pallakselle 11 kilometriä. Päivämatkat eivät ole pitkiä, mutta nousua ja laskua on melko paljon.

Hetta–Pyhäkero (6,7 km)

Heti reitin alussa ylitetään Ounasjärvi veneellä. Hetta–Pyhäkero-välillä maasto on mäntykangasta, eikä reitti nouse vielä tunturiin. Ounastunturien Pyhäkeron juurella on ensimmäinen autiotupa.

Pyhäkero–Sioskuru (8 km)

Pyhäkeron autiotuvalta noustaan ylös Ounastunturien Pyhäkerolle, jossa näköala avartuu ja näkee tunturiketjun ja -reitin Pallakselle asti. Pyhäkerolta laskeudutaan Sioskuruun, jossa on autio- ja varaustupa.

Sioskuru–Pahakuru (noin 13 km)

Sioskurusta noustaan takaisin tunturiylängölle. Muutaman kilometrin jälkeen on mahdollista poiketa itään Tappurin autiotuvalle reilun kilometrin päähän. Normaali reitti jatkuu etelään tunturijonoa myöten Pahakuruun. Sioskuru–Pahakuru-välin reitti kulkee Marastojoen ja neljän vaaran yli. Nimestään huolimatta nämä vaarat ovat käytännössä tuntureita. Rouvivaaran etelärinteeltä aukeaa avara näköala tunturiylängölle Rouvivuoman yli Pallastuntureille.

Tappuri-Pahakuru

Tappurin tuvalta lähtee reitti sekä Pahakuruun että Hietajärven kautta Ketomellan pysäköintialueelle 957-tien varteen.

Pahakuru–Hannukuru (1,5 km)

Puolentoista kilometrin matka Pahakurulta Hannunkurulle kulkee pääosin tasaisella kankaalla. Hannunkurussa on autio- ja varaustuvan lisäksi kota ja sauna.

Hannukuru–Montelli–Nammalakuru (13 km)

Hannukurusta noustaan laakealle Suastunturille. Sieltä laskeudutaan Suoskuruun, jossa on kota. Suoskurusta reitti nousee verrattain paljon Lumikerolle. Huipun eteläpuolella Lumikurussa kuljetaan poroaidassa olevan portin läpi. Poroaidan jälkeen sivutaan Vuontiskeroa ja saavutaan Montellin majan pienellä porokämpälle ja autiotuvalle. Montellinmajalta Nammalakurun autio- ja varaustuvalle on 1,3 kilometriä. Pikkuvaaroilta aukeaa jälleen hieno näköala Nammalakuruun ja pyöreälakisille Pallastuntureille.

Nammalakuru–Pallas (11 km)

Nammalakurusta reitti kulkee Jäkäläkeron länsirinnettä Rihmakurun kodalle. Kodalta alkaa viimeinen pitkä nousu Taivaskeron satulaan niin rakkakivikkoa kuin tunturiniittyä pitkin. Satulasta laskeudutaan Pyhäkeron länsirinnettä Vatikuruun ja Pallakselle. Satulasta voi käydä pistona Pallastuntureiden korkeimmalla huipulla Taivaskerolla 807 metrissä.
Pekka Kuusniemi

Pekka Veikko Kuusniemi (s. 1968) on Raision toimitusjohtaja. Hän aloitti tehtävässään marraskuun alussa 2017. Kuusniemi toimi Oras-konsernin toimitusjohtajana 2008 - 2017. Lisäksi hän oli Hansa Armaturen GmbH:n toimitusjohtaja 2014-2017 sekä Oraksen myynti- ja markkinointijohtaja 2006-2007 ja markkinointijohtaja 2002-2006.
Kuusniemi valmistui Åbo Akademista kauppatieteiden maisteriksi . Opiskelujen jälkeen hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Suomen Unileverillä teknokemian kuluttajatuotteiden markkinoinnissa. Unileverin jälkeen Kuusniemi työskenteli Turussa R. J. Reynolds Finland -yrityksessä ja Tunturilla.
Vuonna 2002 Kuusniemi siirtyi Oraksen markkinointijohtajaksi vastuualueenaan mm. Suomi ja Venäjä. Hänet kutsuttiin mukaan myös samana vuonna perustettuun konsernin johtoryhmään. Vuodesta 2004 hän vastasi Oraksen brändistä ja vuodesta 2006 koko konsernin myynnistä ja markkinoinnista. Vuonna 2007 hänet nimitettiin Jari Paasikiven seuraajana yrityksen ensimmäiseksi Paasikiven suvun ulkopuolelta tulleeksi toimitusjohtajaksi.
Kultakutri ja kolme karhua

Kultakutri ja kolme karhua on vanha kansansatu. Tarinasta on useita versioita, joissa karhut ja ihmishahmoinen päähenkilö kuvataan eri tavoin. Karhut ovat yleensä joko isä-, äiti- ja lapsikarhu tai kolme veljeskarhua. Sadun varhaisissa versioissa päähenkilö on vanha nainen. Kultakutrin valitsema puurolautanen, nojatuoli ja sänky on joissain tarinoissa aina pienin (lapsikarhun puuro, sänky jne.), joissain keskimmäinen (äitikarhun annos).
Englantilainen Robert Southey julkaisi vuonna 1837 tarinasta oman versionsa kokoelmassaan The Doctor. Siinä Kultakutri lähtee samoilemaan metsään ja löytää sieltä pienen mökin. Hän löytää kolme lautasellista puuroa, kolme nojatuolia ja kolme sänkyä. Aina pienin on paras. Lopuksi kultakutri jää nukkumaan pienimpään sänkyyn syötyään pienimmän puuron ja istuttuaan pienimmässä nojatuolissa. Kun karhut saapuvat kotiinsa he ihmettelevät ensin miksi kaikkiin heidän tavaroihinsa on koskettu kunnes löytävät kultakutrin ja ystävystyvät tämän kanssa.
Leo Tolstoi muotoili tarinasta oman versionsa Kolme karhua (Tri medvedja), jonka pohjalta on tehty piirroselokuva vuonna 1937.
Zeppelin-museo

Zeppelin-museo on Friedrichshafenissa sijaitseva ilmalaivamuseo, joka avattiin vuonna 1996.
Museon ydin on 33-metrinen kopio LZ 129 Hindenburg -ilmalaivasta, jonka rakensi Zeppelin GmbH.
Museossa on aitoja osia eräistä ilmalaivoista.
Puheterapia

Puheterapia on terapiamuoto jonka tarkoituksena on parantaa asiakkaan (lapsen tai aikuisen) toiminta- ja kommunikaatiokykyä kotona, päivähoidossa, koulussa ja työelämässä . Puheterapia on lääkinnällistä kuntoutusta, joka sisältää tutkimukset, kuntoutuksen suunnittelun ja järjestämisen, yksilö- ja /tai ryhmäterapian, vanhempien, omaisten ja lähiympäristön ohjauksen ja konsultoinnin, puhetta tukevien ja korvaavien kommunikaatiokeinojen suunnittelun ja ohjauksen, sekä kommunikaation apuvälinepalvelut ja niihin liittyvän ohjauksen. Työkentän laajuuden vuoksi monet puheterapeutit ovat keskittyneet tiettyihin häiriöryhmiin. Puheterapeutteja työskentelee kunnissa, valtiolla, yksityissektorilla sekä yksityisinä ammatinharjoittajina.
Puheterapeutin työn kohteena voivat olla vaikeudet puheessa, kielessä, kommunikaatiossa, äänessä, lukemisessa ja kirjoittamisessa, syömisessä ja nielemisessä sekä suun motorisessa toiminnassa. Puheterapeutit kuntouttavat ihmisiä, joilla on diagnosoitu esimerkiksi afasia, dysfagia (nielemishäiriö), kielellinen erityisvaikeus (ent. dysfasia), lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeuksia (lukivaikeus), viivästynyt kielellinen kehitys, änkytystä, äänihäiriöitä tai äännevirheitä. Puheterapiaa käytetään myös hoidettaessa ihmisiä joilla on esimerkiksi kuulovamma, CP-vamma, kehitysvamma, suuhalkio, dysartria, tai autismi.
Puheterapeutit opiskelevat yliopistossa ja valmistuvat filosofian maistereiksi pääaineenaan logopedia. Laillistettuna puheterapeuttina voi työskennellä vasta Valviran (Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston) hyväksynnän jälkeen. Terapiamuodot vaihtelevat potilaan iän, puheen- ja kielenkehityksen tilan, viivästymien ja poikkeavuuksien mukaan. Keskeisenä lähtökohtana on hyvä vuorovaikutussuhde asiakkaan ja puheterapeutin välillä. Terapian alkaessa tehdään yksilöllinen terapiasuunnitelma. Terapiasuunnitelma perustuu aina puheterapeuttiseen tutkimukseen tai arvioon, jonka on tehnyt joko lähettävä tai kuntouttava puheterapeutti tai molemmat yhdessä. Toimintatavoista ja ajallisista tavoitteista sovitaan yhdessä asiakkaan tai hänen omaistensa kanssa. 
Kielellisen erityisvaikeuden varhaisvaiheen kuntoutuksessa on saatu hyviä tuloksia esimerkiksi vanhempien systemaattisella ohjaamisella, riippumatta lasten kielellisten vaikeuksien taustasta tai laaja-alaisuudesta. 
Terapiassa pyritään muun muassa saamaan kuullun, nähdyn ja liiketunnon hahmotus ja jäsennys kohdilleen, parantamaan muistia ja puhe-elinten toimintaa, vahvistamaan vuorovaikutustaitoja, keskittymiskykyä, kuulohavaintojen vastaanottoa ja puhemotoriikan oppimista sekä laajentamaan sanavarastoa.  
Mikäli henkilö ei kykene kunnolla kommunikoimaan puheen avulla, avuksi tulevat puhetta tukevat ja korvaavat kommunikaatiomenetelmät ja apuvälineet, esimerkiksi (tuki)viittomat sekä kuvakommunikaatio. Nykyisin turvaudutaan myös paljon teknisiin apuvälineisiin, kuten tietokoneisiin. Puhetta korvaavassa kommunikoinnissa kumppanilla on tärkeä rooli, jotta viestintä onnistuu.
Delfoin arkeologinen museo

Historia ja rakennus

Museo on perustettu vuonna 1903. Sen tehtävänä oli alusta lähtien tarjota tila ranskalaisten Delfoin alueella suorittamissa kaivauksissa löydetylle esineistölle. Rakennusta laajennettiin vuosina 1935–1936. Nykyinen museo on syntynyt 1950-alkaneiden laajennusten myötä. Rakennus uusittiin viimeksi 1990-luvulla ja se valmistui vuonna 1999.
Museorakennus on kaksikerroksinen. Siinä on neljätoista näyttelysalia ja sen pinta-ala on 2 270 neliömetriä. Näyttelytilojen lisäksi rakennuksessa on löydösten säilytystiloja, konservointilaboratorio, kahvila ja matkamuistomyymälä.
HD 98800

Järjestelmän rakenne

HD 98800 koostuu kahdesta lähekkäisestä kaksoistähdestä, joita kutsutaan nimillä HD 98800 A ja HD 98800 B. Tähtiparien väli on noin 50 AU, ja ne kiertävät toisaan yhteisen painopisteen ympäri. Tähtipareja kutsutaan useimmiten nimellä HD 98800 Aab ja HD 98800 Bab tai joskus HD 98800 A1/2 ja HD 98800 B1/2.
HD 98800:n neljästä tähdestä Aa, Ab ja Ba, Bb ei ole paljonkaan tietoja. Niiden katsotaan kuitenkin muistuttavan paljon nuorta Aurinkoa. Järjestelmän ikä on noin 10 miljoonaa vuotta. A- ja B-tähtiparien väli on 50 AU.
Sekä Aan että Bab ovat spektroskooppisia kaksoistähtiä, joiden komponenttien väli on noin 1 AU. K5-spektriluokan Aa:n massa on arviolta 1,1 Auringon massaa. B:n tähtien massat ovat 0,93 ja 0,64 Auringon massaa. B-tähden pspektriluokka on välillä K7-M0. B-tähden ympärillä on havaintojen mukaan pölykiekko, joka kiertää kumpaakin B-tähteä.

Sisempi ja ulompi pölykiekko

Sisempi ohut pölykiekko ulottuu B-tähtiparin eli Bab-parin painopisteestä 1,5–2 AU:n päähän. Tämän jälkeen pölykiekoissa on noin 3 AU:n levyinen aukko, ja toinen, paksu kiekko alkaa noin 5,9 AU:n päässä. Kiekoissa on vähän kaasua, joten ne ovat melko pitkälle kehittyneitä. Sisempää kiekkoa pidetään "toisen sukupolven kiekkona", joka on irronnut jo kasautuneista isommista kappaleista. Myös ulompi kiekko koostuu suurista hiukkaista, ja säteilee paljon infrapunaa, koska siellä tapahtuu luultavasti näkymättömän, jo syntyneen, planeetan aiheuttamia törmäyksiä, jotka hajottavat suuria pölyhiukkasia pienemmiksi. Vastaava massa pieniä pölyhiukkasiahan omaa suuremman pinta-alan kuin pieni määrä suuria.
Tämän tyyppistä ohuesta sisäosasta ja paksusta ulko-osasta koostuvaa esiplanetaarista kiekkoa pidetään niin sanottuna siirtymävaiheen kiekkona, joka elää vain noin 100 000 vuotta. Syntyneiden planeettojen uskotaan puhdistavan vetovoimallaan sisempää kiekkoa.
HD 98800:sta nuorempia ovat nuoret esiplanetaarisen kiekon ympäröimät kaksoistähdet St 34 ja Hen 3-600 A. Vanhempia ovat esim TW Hya.
Cody McLeod

Pelaajaura

McLeod neljä kautta WHL-juniorisarjassa, mutta häntä ei koskaan varattu NHL:ään. Hän pelasi UHL-, ECHL- ja AHL-sarjoissa muutaman kauden, kunnes teki try out -sopimuksen Colorado Avalancen kanssa vuonna 2007.
McLeod pelasi kaudesta 2007–2008 Colorado Avalanchessa, kunnes hänet kaupattiin tammikuussa 2017 Nashville Predatorsiin. Ensimmäisen ottelunsa Nashvillessa hän pelasi 14. tammikuuta 2017, vanhaa seuraansa Colorado Avalanchea vastaan. Ottelussa McLeod tappeli Jarome Iginlan kanssa, ja teki maalin vain päivä pelaajakaupan jälkeen, vanhassa kotihallissaan.
Tehopisteiden valossa McLeodin paras kausi NHL:ssä on ollut kausi 2008–2009, jolloin hän teki 75 ottelussa tehot 15+5.
Predators laittoi kaudella 2017–2018 McLeodin vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta New York Rangers poimi hänet tammikuussa 2018. McLeod palasi Nashvilleen seuraavalla kaudella, kun Rangers kauppasi hänet Predatorsiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon.
Aimo Pöyhönen

Aimo Pöyhönen (8. tammikuuta 1933 Jämsänkoski – 7. marraskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja art director. Hän lavasti mm. kaksi suomalaista viihdeohjelmaa, Lumilinna ja Love... and Marriage, jotka olivat ehdolla Montreux'n kultaisen ruusun saajaksi, joista Lumilinna voitti tähän mennessä ainoana suomalaisohjelmana kultaisen ruusun. Hän on lavastanut monia VEK-ryhmän (Jukka Virtanen, Aarre Elo, Matti Kuusla) lyhytelokuvia ja sarjoja. Lisäksi hän vastasi muutaman Spede Pasasen elokuvan lavastuksesta.
Hommell

Hommell on ranskalainen autonvalmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1990. Sen Perusti Michel Hommell. Tehtaan automallit olivat Hommell Berlinette, Berlinette RS ja avomalli Barquette.
Alfred Cavén

Carl Alfred Cavén, sukunimi esiintyy myös muodossa Caween (29. huhtikuuta 1836 Tyrväntö – 12. elokuuta 1912 Hämeenlinna) oli suomalainen arkkitehti. Cavén suunnitteli useita rakennuksia Hämeenlinnaan ja lisäksi hän laati asemakaavoja muun muassa Hämeenlinnaan (1887) ja Lahteen.
Cavénin vanhemmat olivat lipunkantaja, maanviljelijä Karl Fredrik Cavén ja Juliana Gustava Burgman. Cavén kävi Hämeenlinnan yläalkeiskoulun ja pääsi ylioppilaaksi 1856. Hän opiskeli arkkitehdiksi intendenttikonttorissa 1855 ja valmistui  Tukholman taideakatemiasta vuonna 1866. Opiskelun ohella Cavén toimi kiertävänä valokuvaajana ja arkkitehtien piirtäjänä. Hän teki 1874 ja 1875 opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja oleskeli vuoden ajan Pariisissa.
Cavén toimi Hämeen läänin virkaatekevänä lääninkonduktorina vuosina 1860–1862 ja yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina vuodesta 1867 sekä oli Mikkelin läänin lääninrakennuskonttorin virkaatekevänä esimiehenä vuosina 1867–1869. Cavén toimi sitten Hämeen läänin apulaisarkkitehtina vuosina 1869–1873 ja sen jälkeen hän oli yleisten rakennusten ylihallituksen toisena arkkitehtina ja Hämeen lääninrakennuskonttorin johtajana 1876–1907.
Carl Alfred Cavén oli naimisissa vuodesta 1898 Adèle Lovisa Walhemin kanssa.
Klaus Kristerinpoika Horn

Klaus Kristerinpoika (Kristersson) Horn (n. 1518–1566) oli sotilas ja valtiomies. Hänestä tuli vuonna 1556 Viipurin käskynhaltija ja vuonna 1561 Tallinnan käskynhaltija. Vuonna 1561 hänestä tuli myös Liivinmaan joukkojen ylipäällikkö ja 1564 laivaston yliamiraali.
Horn yritti kehittää Viipurista saksalaisten Venäjän-kaupan tapulikaupunkia. Hän vaikutti osaltaan siihen että Tallinna ja Viru- ja Harjumaan aateli liittyivät vuonna 1561 Ruotsiin. Hän pyrki ylläpitämään suhteita Puolaan, ja sen vuoksi Eerik suhtautui häneen epäluuloisesti, joskin kannatti lopulta tätä.
Pohjoismaiden seitsenvuotisen sodan aikana Horn voitti Tanskan ja Lyypekin laivastot 1564 Öölannin meritaistelussa, 1565 Bornholmin ja Rügenin välillä sekä kesällä 1566 toisessa taistelussa Öölannin pohjoiskärjen lähellä.
Joni Herrala

Ura

Herralan kasvattajaseura on Torpan Pojat, jonka paidassa hän debytoi Korisliigassa kaudella 2009–2010. Hän pelasi kauden aikana yhden liigaottelun, jossa hänestä tuli senhetkinen nuorin Korisliigassa pisteitä tehnyt pelaaja. Pääasiassa hän pelasi kauden seuran juniorijoukkueissa, joissa hän voitti samana kautena B-nuorten Suomen-mestaruuden. Vuosina 2010–2012 Herrala pelasi myös I-divisioonaa Torpan Poikien kehitysjoukkueissa.
Kaudella 2012–2013 Herrala pelasi I-divisioonaa HBA-Märskyn joukkueessa, josta hän siirtyi kesken kauden Tapiolan Honkaan. Lisäksi hän edusti kauden aikana Hongan juniorijoukkueita, joissa hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomen-mestaruuden. Heinäkuussa 2015 Herrala siirtyi BC Nokiaan. Herralalle ei tarjottu jatkosopimusta kauden jälkeen, mutta hän sai tarjouksia muilta seuroilta. Kesäkuussa 2016 hän siirtyi KTP:hen.
Valmentaja Ray Ailuksen mukaan Herrala on eritoten pelintekijän pelipaikalla pelaava nopeajalkainen ja hyvin puolustava pelaaja.
Heinäpää

Heinäpää on alue Oulun kaupungin ruutukaava-alueen eteläosassa. Heinäpää ei ole virallinen kaupunginosa, eikä sen rajoja ole määritelty tarkasti. Yleensä Heinäpään ja Oulun keskustan rajana kuitenkin pidetään Nummikatua. Heinäpään alueeseen kuuluvat ainakin Hollihaan ja Leverin kaupunginosat ja osia Vanhatullin ja Nuottasaaren kaupunginosista.
Heinäpää on mainittu Juice Leskisen laulussa "Edestakaisin" (Laihia-Heinäpää) sekä Viikatteen kappaleessa "Reino Helismaa".

Palvelut

Heinäpään alueelta löytyy päivittäistavarakauppoja, kampaamoja, erikoisliikkeitä, pubi, kioski, keilahalli ja Heinäpään urheilukeskus. Vuoden 2018 marraskuussa avattiin hotelli-ravintola De Gamlas Hem.
Emäkit

Tuntomerkkejä ja elinympäristö Pohjoismaissa

Pohjoismaissa kasvaa neljä emäkkilajia: isoemäkki, peltoemäkki, pikkuemäkki ja valkoemäkki. Ne ovat yksivuotisia, sinivihreitä ruohokasveja, joilla on pariliuskaiset lehdet. Emäkit ovat usein rikkakasveja esimerkiksi puutarhoissa ja pelloilla. Suomessa peltoemäkki on Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle asti yleinen muinaistulokaskasvi.
Johan Wetterwijk

Johan Wetterwijk (Keski-Ruotsi – 5. marraskuuta 1736) oli maanmittari ja karttojen laatija, joka toimi Suomessa ja Ruotsissa 1600-luvun lopulla ja 1700-luvun alkupuolella.
Wetterwijk syntyi Vätternin rannalla Keski-Ruotsissa ja toimi maanmittarin oppipoikana Liivinmaan revisiossa 1681-1685, kunnes aloitti viimeksi mainitun vuoden syksyllä Turun ja Porin läänissä ylimääräisenä maanmittarina. Heinäkuussa 1687 hänet määrättiin toimimaan Uudenmaan läänissä, kunnes hänet nimitettiin 1688 ylimääräiseksi ja 1703 vakinaiseksi maanmittariksi takaisin Turun ja Porin lääniin. 1713 Wetterwijk pakeni sotaa Ruotsiin, jossa hän toimi vuoteen 1720 asti Västmanlandin maanmittarina ja seuraavasta vuodesta Kronobergin läänin vakinaisena maanmittarina. Wetterwijk oli ainoa venäläismiehityksen jälkeen eloon jääneistä Suomessa 1700-alussa toimineista maanmittareista. Hän palasi Suomeen Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1722 ja toimi entisessä virassaan aina vuoteen 1736 asti. Wetterwijk laati karttoja ja teki kartografisia mittauksia, joista tärkeimpiä lienevät olleet Turussa 1709-1710 tehdyt mittaukset ja niihin perustuva kolmiosainen kartografinen esitys Turun kaupungista. Arkistotietojen mukaan maanmittarit Jonas Östring ja Magnus Bergman osallistuivat tähän työhön. Wetterwijk teki kartografisia mittauksia myös uransa alussa ja erikoisuutena sen loppuvaiheessa 1735 jäämittauksia Turun saaristossa.
Giant Metrewave Radio Telescope

Radioteleskoopin rakenne

Giant Metrewave Radio Telescope koostuu kolmestakymmenestä radioteleskoopista jotka ovat 45 metrisiä lautasantenneja. Ne käyttävät radiotaajuuksien metristä aallonpituusaluetta. Lautasten tukirakenne on tehty kevyeksi minkä mahdollistaa se ettei Intiassa ole tasangolla lunta. Siinä on 16 paraabelin muodostavaa tukirakennetta jotka on tehty pyöreästä teräsputkesta ja kiristetty teräksestä valmistetuilla vaijereilla jotka on sijoitettu lähelle paraabelin pintaa. Heijastuspinta koostuu kevyestä teräsverkosta jonka lankojen paksuus on 0,55 millimetriä ja reikien koko vaihtelee keskustan läheltä 10  × 10 millimetristä uloimpien 20 × 20 millimetriin. Antennin teräsosissa on käytetty yksinomaan ruostumatonta terästä.
Lautaset on kiinnitetty kiinnitetty 15 metrin korkean betonitornin päälle. Antennilautasen paino 80 tonnia ja vastapaino noin 40 tonnia. Paraabeliheijastinantennit ovat Y:n muodossa ja toimivat yhdessä radiointerferometrinä. Suurin perusviivan pituus on noin 25 kilometriä.

Taajuudet

Käytetyt radiotaajuudet ovat 50, 153, 233, 325, 610 ja 1420 MHz. Kaikilla taajuuksilla on kaksi polarisaatiota joten ne pystyvät tarkkailemaan taivasta kahdella ei taajuudella samanaikaisesti. Nämä aallonpituudet on valittu sen vuoksi että niiden alueella on tässä osassa Intiaa vähemmän ihmisten aiheuttamia häiriöitä. Näillä taajuuksilla antennien suurimmat saavuttamat resoluutiot ovat alimmilla taajuuksilla 60″ ja 1,4 GHz enää 2″.

Schiaparelli-luotaimen seuranta

GMRT:ä käytettiin ensimmäisen kerran avaruusaluksen seurantaa vuonna 2016, kun sillä seurattiin Schiaparelli-luotaimen laskeutumista Marsiin. GMRT seurasi Schiaparellin heikon merkkisinganaalin doppler punasiirtymiä. Se myös havaitsi signaalin katkeamisen 50 sekuntia ennen laskeutumista.