google/wiki40b huggingface dataset:
Nuclear Energy (Henry Mooren veistos)

Atom Piece

Didrichsenin taidemuseon edustalla Helsingissä on Nuclear Energyn työversio, esityönä tehty pronssiveistos Atom Piece, joka on valos kuuden teoksen sarjasta. Teoksen korkeus on 122 cm. Teos kuuluu Didrichsenin taidemuseon kokoelmiin.
Muototeeman edeltäjinä voi pitää kypäräaiheisia teoksia, joiden ensimmäisiä variaatioita Moore teki toisen maailmansodan pommitusten aikaan. Veistosta kuvataan Helsingin kaupungin julkisten taideteosten sivulla seuraavasti:
”Siinä on keskittynyttä voimaa ja uhkaa, mutta liikkeen ja suurenemisen vaikutelma puuttuu.”  Moore piti kuvanveistoa aiheiden ja muotojen staattisena ilmaisukeinona.
Neetu Singh

Yksityiselämä

Neetu Singh on ollut naimisissa näyttelijä Rishi Kapoorin kanssa vuodesta 1979. Heillä on kaksi lasta, muotisuunnittelija Riddhima Kapoor Sahni ja näyttelijä Ranbir Kapoor.
Victor Söderström

Seuraura

Söderström on Skutskärs SK:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 13-vuotiaana Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTreanissa kaudella 2014–2015. Kaudeksi 2015–2016 Söderström siirtyi Brynäs IF:n junioreihin. Hän jakoi tehoilla 13+16=29 koko U16 Elitin puolustajien pistepörssin toisen sijan Leksands IF:n Filip Johanssonin kanssa edellään vain Rögle BK:n Jakob Bondesson. Söderström voitti kauden päätteeksi U16 SM:n pronssia. 
Kaudella 2016–2017 Söderström oli J18 Elitissä Brynäsin tehokkain puolustaja tehoilla 7+12=19. Hän voitti myös J18 Allsvenskanin puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+16=19 sekä jakoi puolustajien tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Adam Bäckehagin kanssa lukemalla +21. Kaudella 2017–2018 Söderström oli J18 Elitissä Brynäsin tehokkain puolustaja tehoilla 6+11=17. J18 Allsvenskanissa hän oli tehoilla 1+13=14 joukkueen paras syöttäjä Sebastian Sundlövin kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Pudotuspeleissä Söderström oli Brynäsin paras maalintekijä kolmella osumallaan. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa.
Söderström debytoi kaudella 2018–2019 Brynäsin SHL-joukkueessa. Hän teki SHL-debyyttinsä vain 16-vuotiaana 18. lokakuuta 2018 vieraissa Malmö Redhawksia vastaan. Söderström sai ottelussa jääaikaa 14.10 minuuttia. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn. Marraskuussa 2018 Söderström teki Brynäsin kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 28. joulukuuta 2018 Örebro HK:ta vastaan. Kaikkiaan Söderströmin tulokaskausi toi 44 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7. Hän oli koko SHL:n tehokkain U18-ikäinen pelaaja.
Arizona Coyotes varasi Söderströmin ensimmäisellä kierroksella 11. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Heinäkuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Söderström aloittanee kauden 2019–2020 kuitenkin Brynäs IF:n SHL-joukkueessa.
Jorge Sánchez

Jorge Sánchez (s. 1977 Zaragoza) on espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004. Siellä hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa 13. sijalle.
Porla

Porla on Lohjan kaupungin Myllylammen kaupunginosassa sijaitseva alue, jolla on biologi Hugo Laguksen perustama Porlan kalanviljelylaitos, joka oli aktiivisessa toiminnassa vuodesta 1916 vuoteen 1995, ja pienimuotoista kalan- ja ravunviljelyä on ollut senkin jälkeen. Kalanviljelylaitos perustettiin vesijättömaalle, joka muodostui kun Lohjanjärven vedenpintaa oli laskettu 1860-luvulla useita metrejä.

Historia

1916 alueella alettiin raivata lammikkoja, joiden pohjana oli savinen ydin ja reunoina hiekkapenkereet. Lammoikoista tehtiin suurenkokoisia, jotta kalat olivat oppineet elämään luonnonoloisessa ympäristössä yksivuotiaiksi muualle istuttamista varten. Alun perin vedensaanti perustui lähteisiin, joiden ehtyessä vedensaantia täydennettiin järvivedellä. Ylimpänä olleen lammen lähellä oli ollut 1600-luvulla mylly. Lähteestä pulppusi noin 100 litraa vettä minuutissa, jonka lämpötila oli 10 celsiusastetta. Lammet pysyivät lähteiden vuoksi sulina talvellakin.
Hugo Lagus lunasti ranta-alueen itselleen ja alueelle muodostettiin 1923 Ab Porla Oy. 1925 Kokemäenjoen Lauttausyhtiöstä (myöhemmin Kokemäenjoen Uittoyhdistys) tuli suurin osakas ja 1927 ainoa osakas. 1949 omistaja vuokrasi laitoksen Porlan Kalataloussäätiölle, jota vuokrattiin 1978 saakka vuoden sopimuksilla tutkimuskalanviljelylaitokseksi. Lohjan kaupungin omistukseen Porla siirtyi 1981. Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos vuokrasi Porlaa 1978-1995, jonka jälkeen siellä on viljelty pienimuotoisesti kaloja ja rapuja.

Porlan lehto

Porlan lehto on valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan kuuluva lehtokorpialue, jonka pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se on jäännös Ojamon lähteiköstä. Uhanalaisia lajeja siellä ovat hajasara, lännenhernesara, lehtosinijuuri, mustakonnanmarja, lehtopalsami ja lehtotähtimö. Lisäksi alueella kasvavat purolitukka, kevätlinnunsilmä, suokeltto, lehtovirmajuuri sekä paikoin käenkaali, sinivuokko, kevätlinnunherne sekä vuohenputki. Keväisin alueella on runsaasti sinivuokkoja ja valkovuokkoja.
Varsinais-Suomi (sanomalehti)

Varsinais-Suomi oli Turussa vuosina 1935–1940 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) sanomalehti.
IKL päätti perustaa oman lehden Turkuun, kun kokoomuslainen Uusi Aura oli etääntynyt kansanliikkeestä. Puolueen monista ketjulehdistä poiketen Varsinais-Suomi oli toimitukseltaan ja taloudeltaan itsenäinen. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000–4 000 kappaletta. Varsinais-Suomen ohella sitä tilattiin jonkin verran Someron ja Tammelan seudulle sekä Satakuntaan. Lehden julkaisuyhtiön talous oli heikko, mutta se onnistui sinnittelemään hieman pitempään kuin IKL:n muut maakuntalehdet. Varsinais-Suomen päätoimittajana työskenteli Niilo Vapaavuori.
Turvapaikanhakija

Turvapaikanhakija on ulkomaalainen henkilö, joka hakee suojelua ja oleskeluoikeutta vieraasta valtiosta.  Turvapaikanhakijat lähtevät kotimaastaan monista syistä, esimerkiksi pakoon sotaa, vainoa tai turvattomuutta. Henkilö voi hakea suojelua jättämällä turvapaikkahakemuksen. Viranomaiset tutkivat, onko henkilöllä oikeus turvapaikkaan.
Suomessa maahanmuuttovirasto määrittelee, onko turvapaikanhakija pakolainen, kun hänen hakemukseensa tehdään päätös. Pakolaisaseman saavat ne, joille annetaan turvapaikka tai jotka otetaan Suomeen pakolaiskiintiössä. Pakolaisaseman voi saada henkilö, jolla on perusteltua aihetta pelätä joutuvansa vainotuksi alkuperän, uskonnon, kansallisuuden, tiettyyn yhteiskunnalliseen ryhmään kuulumisen tai poliittisen mielipiteen vuoksi. 
Turvapaikkaa ei anneta, jos henkilö on tehnyt tai voidaan perustellusti epäillä tehneen rikoksen rauhaa vastaan, sotarikoksen tai rikoksen ihmiskuntaa vastaan, törkeän muun kuin poliittisen rikoksen ennen saapumista Suomeen, tai YK:n tarkoitusperien ja periaatteiden vastaisen teon.
Turvapaikan saanut henkilö voi palata omaan maahansa, kun maan olosuhteet ovat tulleet taas turvallisiksi.

YK:n pakolaissopimus

YK:n pakolaissopimus on Suomessa pakolaispolitiikan kulmakivi, jonka suojelukseen kuuluvat pakolaiset, turvapaikanhakijat sekä kiintiöpakolaiset. Kansainvälinen siirtolaisjärjestö ja YK:n Kansainvälinen yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista pyrkivät säätelemään ja tukemaan maahanmuuttoa hallitusten välisin sopimuksin maahanmuuton syistä riippumatta.
Hans Rampf

Hans Rampf (s. 2. helmikuuta 1931, Bad Tölz, Saksa) on entinen jääkiekkoilija. Hän edusti läntistä Saksaa niin vuoden 1956 talviolympialaiset kuin 1960 talviolympialaiset. Hans Rampf hyväksyttiin International Ice Hockey Federation Hall of Famen pelaajajäseneksi 2001.
Cornell Capa

Cornell Capa (10. huhtikuuta 1918 – 23. toukokuuta 2008) oli unkarilais-amerikkalainen valokuvaaja. Cornell Capa on valokuvaaja Robert Capan pikkuveli.

Elämä ja työt

Cornell Capa syntyi Budapestissa vuonna 1918. Hänen syntymänimensä oli Kornel Friedmann. Hän muutti 18-vuotiaana Pariisiin työskentelemään hänen vanhemman veljensä Robert Capan kanssa. 1937 Cornell Capa muutti New Yorkiin työskentelemään Life-lehden pimiössä.
Toukokuussa 1954 hänen isoveljensä Robert Capa astui maamiinaan Indokiinassa. Samana vuonna Cornell Capa liittyi isoveljensä perustaman kuvatoimiston Magnum photosin jäseneksi.
Cornell Capa tunnettiin hyvin hänen veljensä maineen ja muiston puolustajana.
Cornell Capa kuoli toukokuussa 2008 New Yorkissa.
Dipodia

Dipodia (kreik. διποδία, ”kaksi jalkaa”) eli kaksoisrunojalka on runomittojen tyyppi, jossa säe koostuu kahdesta runojalasta. Jambin, trokeen ja anapestin tapauksessa, joissa metron koostuu kahdesta jalasta, dipodia on samalla monometri (μονόμετρος, monometros), eli siinä säe koostuu yhdestä metronista. Nimitykset ovat peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Latinankielisessä runoudessa tyyppi tunnetaan nimellä binaari (lat. binarius).
Kreikkalaisessa runoudessa dipodiamittoja käytettiin muun muassa näytelmissä. Nykyisin niitä käytetään muun muassa balladeissa ja lastenloruissa.

Dipodiamittoja

Kreikkalaisen ja roomalaisen runouden dipodiamittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Mongolidinen rotu

Mongolidinen rotu eli keltainen rotu oli ulkonäköön tai fyysisiin ominaisuuksiin perustuvassa luokituksessa käytetty nimitys oletetulle ihmisrodulle, johon on katsottu kuuluvaksi lähinnä Keski- ja Itä-Aasian kansat, mongolidit.  Lisäksi on mongolidiseen rotuun usein luettu kuuluviksi intiaanit.
Tähän rotuun luetuille kansoille tyypillisiä fyysisiä ominaisuuksia olivat kellertävän ruskea iho, suora musta tukka ja silmän yläluomen ns. mongolipoimu eli epikantus, huomattavat poskiluut sekä vähäkarvaisuus. Tällaiset piirteet ovat tyypillisiä Keski- ja Itä-Aasian väestölle. 
Käsite on historiallinen. Nykyisin käsitettä mongolidi pidetään vanhentuneisiin rotuteorioihin perustuvana ja halventavana.Unesco on jo vuonna 1950 suositellut termistä "rotu" luopumista ihmispopulaatioista puhuttaessa. Myöhemmin muun muassa American Anthropological Associationin ja Yhdysvaltain tiedeakatemian the Institute of Medicinen mukaan mongolidin tai negridin kaltaisilla rotujaotteluilla ei ole minkäänlaista biologista pohjaa.  Nykyaikaisessa genetiikassa yleisimmin käytetty käsite on aasialainen.
Jotkut tiedeyhteisön jäsenet katsovat rotujaottelun edelleen hyödylliseksi. Muun muassa filosofi Michael Levin on esittänyt, että rotu on yhä edelleen hyödyllinen käsite ja rotukäsitteen kritiikkiä motivoivat enemmän poliittiset kuin tieteelliset syyt. Vuonna 1996 eräässä yhdysvaltalaisessa tieteellisessä julkaisussa mongolidin, negroidin ja europidin kaltaisia käsitteitä käytti yli neljäsosa artikkeleista, joskin niiden esiintyvyys oli laskenut koko 1900-luvun ajan. Vuonna 1985 tehdyn mielipidemittauksen mukaan ihmisrotujen olemassaoloon uskoi yli puolet biologeista, kehityspsykologeista ja fyysisistä antropologeista  Vuonna 1999 uusitussa kyselyssä fyysistä antropologeista enää 31 % ja kulttuuriantropologeista 20 % uskoi rotuihin biologisena käsitteenä.
1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alkuun saakka suomalaiset luokiteltiin saksalaisen tieteen piirissä mongolidiseen rotuun kuuluviksi, tämä todettiin virheelliseksi ja suomalaisen rotututkimuksen yhtenä tavoitteena 1900-luvun alussa oli kumota tämä väite. Saamelaiset luokiteltiin mongolideiksi, mutta suomalaisten katsottiin kuuluvan europidiseen itäbalttilaiseen rotuun.
Alexander Hasselström

Alexander Carl Hasselström (4. joulukuuta 1889 Vaasa – 14. joulukuuta 1941) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat raatimies, kapteeni Alexander Herman Hasselström ja Hilma Emilia Idman.

Opinnot

Hasselström kirjoitti ylioppilaaksi Kristiinankaupungin ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Vaasalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1909–1911 ja kävi Turun kauppaopiston vuosina 1913–1914.

Jääkärikausi

Hasselström liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 3. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, mistä hän siirtyi toukokuussa 1915 Ruotsiin, jossa sai määräyksen ryhtyä Saksan meriesikunnan antamiin tiedustelutehtäviin. Tiedusteluretkeltään hän palasi 3. lokakuuta 1915 Saksaan ja hänet lähetettiin tuntemattomasta syystä Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 2. elokuuta 1917.

Sisällissodan jälkeinen aika

Hasselström erosi armeijasta 11. heinäkuuta 1918, mutta toimi kesällä 1919 opetusupseerina Uudenmaan suojeluskuntain taistelukoulussa Karjalankannaksella. Hän työskenteli konttoristina useissa liikkeissä vuosina 1919–1922 ja liikemiehenä Kristiinan kaupungissa vuosina 1922–1930 sekä Helsingissä vuosina 1930–1935, kunnes 5. lokakuuta 1935 alkaen pääsi ylimääräiseksi virkailijaksi Uudenmaan sotilaspiirin esikuntaan, josta hänet siirrettiin 1. huhtikuuta 1936 alkaen Tuusulan sotilaspiirin esikuntaan ja edelleen Helsingin sotilaspiirin esikuntaan hänet siirrettiin vuonna 1938. Hänet on haudattu Helsinkiin.
Mäkivyö

Mäkivyö on vetoeläimen, ratsun tai kantojuhdan lautasten ympäri kulkeva hihna, joka helpottaa hidastamista tai alamäessä kulkemista. Se voi myös vakauttaa selässä kannettavan kuorman.

Valemäkivyö

Kevyiden aisallisten ajoneuvojen kanssa voidaan valjaisiin lisätä joskus "valemäkivyö" varsinaisen mäkivyön sijaan. Valemäkivyö on poikkisuuntainen hihna, joka kiinnitetään aisojen väliin eläimen taakse. Eläimen hidastaessa tai alamäessä kuljettaessa ajoneuvo painuu eteenpäin, jolloin valemäkivyö painuu eläimen lautasia vasten, jolloin eläin voi hidastaa ajoneuvoa. Valemäkivyötä voidaan käyttää lähinnä hyvin koulutettujen ja rauhallisten eläinten kanssa, koska jos eläin nousee takajaloilleen tai kaatuu, valemäkivyö voi jäädä sen selän päälle. Valemäkivyötä käytetään joskus mäkivyön sijaan, jotta eläimen lautaset eivät jäisi mäkivyön taakse osittain piiloon.

Satulan mäkivyö

Sekä kuorma- että ratsueläimillä voidaan käyttää mäkivyötä rintavyön kanssa.

Kuormajuhdat

Mäkivyötä voidaan käyttää vakauttamaan kuormahevosen tai muun kantojuhdan kuormasatulaa. Mäkivyö estää tällöin satulaa liukumasta eteenpäin erityisesti alamäkeen kuljettaessa. Lisäksi voidaan käyttää häntävyötä antamaan lisävakautta.

Ratsueläimet

Mäkivyötä käytetään joskus ratsueläimillä - erityisesti muuleilla - samaan tapaan kuin kuormaeläimillä. Muuleilla on usein matala säkä ja tasaisempi selkä kuin hevosilla, minkä vuoksi satula voi helposti liukua alamäessä eteen. Ratsueläimillä käytetään mäkivyön sijaan yleensä  häntävyötä.

Kouluttaminen

Vetoeläimiä koulutetaan yleensä mäkivyöllisillä valjailla ennen ajoneuvon eteen valjastamista.
Robert Burton

Robert Burton (8. helmikuuta 1577 – 25. tammikuuta 1640) oli englantilainen oppinut, joka työskenteli Oxfordin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa The Anatomy of Melancholy julkaistiin vuonna 1621.

Elämä

Robert Burton syntyi Lindleyssä, Leicestershiressä. Hänen vanhempansa olivat Ralph ja Dorothy Burton. Robertin veli oli muinaistutkija William Burton. Burton vietti suurimman osan elämästään Oxfordissa. Hän opiskeli useita eri aineita, mukaan lukien matematiikkaa, sekä perehtyi astrologiaan. Hän suorittu vuonna 1614 kandidaatin tutkinnon jumaluusopista.

Melankolian määritelmä ja hoito

Burtonin teos The Anatomy of Melancholy julkaistiin useana niteenä, jotka käsittelivät melankolian eri osa-alueita. Hän pyrki määrittelemään melankolian ja tarkastelemaan sen syitä sekä esitti erilaisia hoitokeinoja. Burton oli omien sanojensa mukaan itse taipuvainen raskasmielisyyteen, mikä oli hänelle motivaationa melankoliasta kirjoittamiseen (”I write of Melancholy, by being busie to avoid melancholy”).
Burtonin määritelmän mukaan melankolia oli sekä fysiologinen että analoginen sairaus. 1600-luvun tieteessä vallalla ollutta humoraalioppia seuraten Burton kytki melankolian mustan sapen liiallisuuteen elimistössä, joka puolestaan oli yhteydessä maa-elementtiin ja Saturnus-planeettaan. Vaikka taipumus melankoliaan oli synnynnäistä, Burton katsoi myös ympäristön ja henkilön omien toimien vaikuttavan melankolisen tilan syntyyn. Ajalleen epätyypilliseen tapaan Burton katsoi myös sosioekonomisten seikkojen, kuten köyhyyden, voivan aiheuttaa melankoliaa.
Melankolian hoito- ja ehkäisykeinoiksi Burton esitti erilaisia yrtti- ja toimintaterapioita. Italialainen renessanssifilosofi Marsilio Ficino (1433–1499) oli esittänyt musiikin, raittiin ilman, hyvien tuoksujen ja maukkaan ruuan auttavan melankoliaan. Burton lisäsi näiden hoitojen joukkoon suosituksia melankolikoille välttää liiallista lukemista, hakeutua muiden ihmisten seuraan ja pyrkiä elämään ylipäänsä tasapainoista elämää.
Burtonin mukaan melankoliaan liittyi taipumus haluta surmata itsensä. Kytkemällä itsemurhan psykologiseen tilaan, kuten melankoliaan, Burtonin kirjoitukset loivat pohjaa itsemurhan dekriminalisoinnille ja sekularisoitumiselle.
Alinen Teerlammi

Maantietoa

Lammen pituus on 150 metriä, leveys 120 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee tasaisen peltoalueen keskellä noin 2,1 kilometriä Jämijärven kirkolta koilliseen. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo Vipusuon vedet ja toinen peltojen pintavesiä. Lammen oma laskuoja yhtyy kilometrin jälkeen pohjoisesta Lauttalamminkulmalta laskevaan soiden ja turvetuotantoalueen johto-ojaan, joka laskee Jämijärven Seeksanlahteen. Samaa laskuojaa myöten tulevat myös Ylisen Teerlammin vedet. Rantaviivan pituus on 400 metriä. Rannat ovat suota, joille ei ole rakennettu mitään. Lammen vierestä kulkee traktoripolku.
Nelma

Ulkonäkö

Nelma on suurisuinen kala, jolla on ulostyöntyvä alaleuka. Selkäevä on korkea ja terävä. Kala on hopeanhohtoinen ja päältä vihreän, sinisen tai ruskean sävyinen. Aikuiset nelmat voivat painaa 14–25 kg ja kasvaa yli metrin pituiseksi. Kalan liha on vaaleaa, makeaa ja hieman öljyistä.

Elintavat ja lisääntyminen

Nuori nelma syö ensin planktonia ja siirtyy sitten saalistamaan pikkukalaa. Nelma elää niin järvissä, joissa kuin jokisuiden murtovesissä. Se on vaelluskala, joka voi vaeltaa 1 500 km kutupaikalleen, Volgassa jopa 3 000 km. Sukukypsien, yli 5–8-vuotiaiden kalojen kutuvaellus ylävirtaan alkaa jäiden lähtiessä. Kudun jälkeen kalat palaavat alavirtaan, ja ilmeisesti kutevat uudelleen vasta kahden tai useamman vuoden kuluttua.

Viljelykala

Myös arktisen (ala)lajin nelmaa on pitkään kasvatettu laitoksissa Venäjällä, aluksi luontoon istutettavaksi. Suomessa on 2010-luvulla aloitettu nelman kalanviljelykasvatustutkimus, joka tähtää kokonaan viljelylaitoksissa kasvatettavan ruokakalan tuottamiseen. Emokalat kokeisiin on tuotu Vologdan alueelta Vienanjoen vesistön Kubinskojejärven viljelykannasta. Syksyllä 2016 kasvatuskokeilun kerrottiin edenneen siihen mennessä hyvin. Ensimmäinen Suomessa kasvatettu nelmojen emokalasukupolvi oli jo saatu tuotettua.
Kokemäen kirkko

Historia

Kirkkoa alettiin suunnitella vuonna 1763 rovasti Gabriel Gottlebenin aikana vanhan, ahtaaksi käyneen Pyhän Marian kirkon tilalle. Uuden kirkon ensimmäiset luonnokset piirsi muurarimestari Johan Schytt ja niitä täydensi C. F. Adelcrantz. Kirkko rakennettiin vuosina 1780–1786 itä–länsi -suuntaiseksi yksilaivaiseksi pitkäkirkoksi. Myöhemmin vuonna 1886 se laajennettiin ristikirkoksi C. J. von Heidekenin piirustusten mukaan.  Kirkossa tehtiin suuria korjauksia vuonna 1936. Niiden arkkitehtina toimi Kauno S. Kallio.
Kokemäen kirkon alttaritaulu on S. Tvoroschnikoffin teos ”Kristuksen kirkastus”. Alttaritaulun esikuvana on alkuperäinen Rafaelin maalaama samanniminen teos. Alttarilaite on tyyliltään uusgoottilainen. Alkuperäinen alttaritaulu oli Gabriel Gotthard Sweidelin maalaus, joka kuvasi viimeistä tuomiota. Kokemäen kirkossa säilytetään myös Karjalassa sijaitsevasta Räisälän kirkosta tuotua Robert Wilhelm Ekmanin vuonna 1872 maalaamaa alttaritaulua.
Kirkon vieressä sijaitsee 1830-luvulla valmistunut pitäjänmakasiini, jossa nykyään toimii Kokemäen maatalousmuseo. Kokemäen kirkonseutu kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Kirkossa sattui vuonna 1882 kolmen ihmisen hengen vaatinut Kokemäen kirkkorymyli. Joulukirkossa väki joutui paniikkiin, kun kirkon huudettiin palavan.

Korjaussuunnitelma

Seurakunta suunnittelee kirkon korjaamista, mutta Museovirasto torjui vuonna 2014 laaditut suunnitelmat. Lehtereiden alle olisi haluttu toimistotiloja ja keittiö. Keittiötä virasto piti tilan arvolle sopimattomana, ja toimistotiloja tarvittaisiin vain muutama vuosi seurakuntarakenteen muutosten vuoksi. Virasto sallii uudet wc-tilat, morsiamen huoneen ja urkuparven portaiden siirron, mutta suunniteltua "hallitummin". Suunnitellut valaistuksen, sisävärityksen ja äänentoiston muutokset virasto hyväksyy.

Hautausmaa

Kirkon ympäristöön perustettiin hautausmaa Suomen sodan jälkeen. Sitä laajennettiin kahteen otteeseen 1830- ja 1860-luvuilla, mutta nykyään hautausmaa käsittää ainoastaan itäpuolisella mäenrinteellä sijaitsevan osan. 1800-luvun lopussa hautaukset siirrettiin pääosin uudelle Koomankankaan hautausmaalle. Kirkon ja Tulkkilantien välinen entinen hautausmaan alue on puistona, jolla sijaitsevat sankarihaudat. Hautausmaan pohjoispuolella on kivirakenteinen paarihuone, joka valmistui 1880-luvulla.
T-35

T-35 oli 1930-luvun neuvostoliittolainen raskas panssarivaunu. T-35 oli suunniteltu läpimurtotankiksi puna-armeijan tarvitessa raskasta vaunua, joka pystyisi läpäisemään vihollisen linnoitetut linjat. Siinä oli kaikkiaan viisi tornia: yksi iso, jossa 76,2 mm L/16,5 tykki, sekä eteen että taakse ampuvat pikakiväärit ja kaksi pienempää BT-5-vaunusta otettua, joissa 45 mm panssarivaunukanuuna ja tornin kyljessä pallomaskissa eteen ampuva pikakivääri, sekä kaksi pientä pikakivääritornia, joissa 7,62 DT -vaunupikakiväärit. Miehistöä oli 11. Vaunu painoi 45 tonnia ja oli 9,7 metriä pitkä ja 3,5 metriä korkea.
T-35 oli hidas ja teknisesti epäluotettava johtuen vaunun suuresta pituudesta ja kapeudesta, joka hankaloitti erityisesti kääntymistä. Sen valmistus maksoi saman verran kuin yhdeksän kevyen BT-5-vaunun. Vain 63 kappaletta rakennettiin.
Prototyyppi esiteltiin vapunpäivän paraatissa Moskovassa vuonna 1933, minkä jälkeen vaunu määrättiin sarjavalmistukseen.
T-35:t sijoitettiin 5. erilliseen raskaaseen panssariprikaatiin vuodesta 1935 vuoteen 1940. Kesäkuussa 1940 ehdotettiin niiden poistamista palveluksesta ja muuntamista tykistöksi tai koulutuskäyttöön. Vielä toimivat vaunut päätettiin kuitenkin koota Kiovan sotilaspiirin 34. panssaridivisioonan 67. ja 68. panssarirykmenttiin. Toisin kuin usein on luultu, T-35-vaunuja ei esiintynyt talvisodassa. Vaunut joita suomalaiset ovat Summassa tuhonneet ja nähneet ovat olleet joitain muita vaunuja (prototyyppikokeissa käytetyt KV-1 m1939, SMK ja T-100). Summassa suomalaiset luulivat tuhonneensa T-35C-vaunun, joka todennäköisesti oli kuitenkin SMK-prototyyppivaunu.
Operaatio Barbarossan aikana useimmat vaunut menetettiin joko mekaanisten ongelmien vuoksi tai ne hylättiin ja tuhottiin. Saksalaiset raportit painottavat, ettei yhtään vaunua kohdattu taistelussa, vain miehistöjensä hylkääminä ilman polttoainetta ja joskus yritettyinä tuhota. Viimeisen kerran ne olivat käytössä talvella 1941.
Malarian pelko

Taustaa

Albumin ensimmäinen single ”Sä jätät jäljen” julkaistiin 14. marraskuuta 2014 musiikkivideona YouTubessa. Albumin toinen single ja musiikkivideo ”Resnais, Beefheart & Aalto” julkaistiin 6. helmikuuta 2015 ja kolmas single sekä musiikkivideo ”Elokuva” 10. huhtikuuta 2015. Malarian pelko -albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1 viikolla 17/2015. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy debytoi sijalla 1. Albumin julkaisua seurasi lisäksi suuresta kysynnästä johtuen kaksi levynjulkaisukeikkaa Tavastia-klubilla Helsingissä 17. huhtikuuta 2015 sekä 1. toukokuuta 2015.