google/wiki40b huggingface dataset:
Job Definition Format

Job Definition Format (JDF) on XML kieleen pohjautuva, graafisen teollisuuden käyttöön kehitetty elektroninen työmääräinstandardi. JDF:n avulla voidaan automatisoida suurin osa graafisen teollisuuden vielä manuaalisista prosesseista. Se mahdollistaa reaaliaikaisen työnkulun seurannan, paperittomat työmääräimet ja automaattisen tiedonsiirron koneiden, tietojärjestelmien ja suunnittelutyökalujen välillä.
JDF:n tarjoamia hyötyjä ovat painokoneiden ja jälkikäsittelylaitteiden lyhyemmät kuntoonlaittoajat, painotyön laadun paraneminen ja niiden parempi hallittavuus sekä eri valmistajien laitteiden ja ohjelmistojen parempi yhteensopivuus.
Inger Hirvelä López

Inger Emilia Hirvelä López (o.s. Sandholm, s. 2. tammikuuta 1940 Turku) on suomalainen poliitikko. Hän oli SKDL:n kansanedustaja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1987. Hirvelä on toiminut myös Suomen naisten demokraattisen liiton puheenjohtajana (1980–1986) ja Suomen kiertävänä suurlähettiläänä Keski-Amerikassa vuosina 2001–2006 asemapaikkana Managua, Nicaragua.
Hirvelä työskenteli ensimmäisen miehensä taidemaalari Eljas Hirvelän kanssa maatalousyrittäjänä vuosina 1961–1983. Sen ohessa hän toimi Jyväskylän yliopiston ruotsin kielen lehtorina 1977–1979. Ulkoasiainministeriön kehitysyhteistyösihteeri hänestä tuli vuonna 1989 ja Latinalaisen Amerikan yksikön päällikkö 1998. Hirvelä toimi myös kansallisena asiantuntijana EU:n komissiossa 1995–1997.
Hirvelä oli Suomen kommunistisen puolueen jäsen. Hän nousi SKP:n keskuskomiteaan ja poliittiseen toimikuntaan 19. edustajakokouksessa vuonna 1981. Aarne Saarisen linjaa tukenut Hirvelä putosi keskuskomiteasta vuoden 1982 ylimääräisessä edustajakokouksessa.
Hirvelä valittiin presidentin valitsijamieheksi vaaleissa 1978 ja 1982. Jämsän kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodet 1976–1987.
Batangas

Batangas on Filippiinien Calabarzonin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Batangas City. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Cavite ja Laguna ja idässä Quezon. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 2 377 395.
Martti Rintanen

Martti Rintanen (15. tammikuuta 1917 Vaasa – 28. huhtikuuta 2000 oli sodassa palvelut suomalainen tykistöupseeri, joka 1970-luvulla toimi tykistön johtavissa viroissa.
Rintanen kävi kadettikoulun 1938–1939 ja osallistui talvisotaan vänrikkinä. Välirauhan aikana hän oli patterin päällikkönä Petsamossa. Jatkosodassa Rintanen oli patterinpäällikkönä KTR 16:ssa, toimistopäällikkönä III. armeijakunnan esikunnassa sekä patteristoupseerina KTR 16:ssa. Sodan jälkeen hän oli patterinpäällikkönä Upseerikoulussa. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1948–1950. 1950-luvulla hän palveli muun muassa KTR 4:ssä, Tampereen Itäisen sotilaspiirin esikunnassa, Taistelukoulun opettajana sekä patteriston komentajana Pohjan prikaatissa. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1959–1964. Satakunnan tykistörykmentin komentajana sekä Tykistökoulun johtajana Rintanen oli 1964–1974. Tykistön tarkastajana hän toimi uransa päätteeksi 1974–1976.
Maria Syvälä

Yksityiselämä

Hän on neljän lapsen äiti.
Saint-Eustachen kirkko

Saint-Eustachen kirkko on monumentaalinen kirkko Pariisin keskustassa 1. arrondissementin alueella, aivan Les Hallesin pohjoispuolella. Suuren kokonsa vuoksi kirkon sanotaan muistuttavan enemmän katedraalia kuin tavallista seurakuntakirkkoa. Se on suosittu matkailukohde. Saint-Eustachen kirkossa on Ranskan suurimmat kirkkourut. Siellä järjestetään paljon konsertteja.
Paikalla sijaitsi jo vuodesta 1213 alkaen vaatimaton kappeli, joka muutettiin myöhemmin Pyhälle Eustachiukselle pyhitetyksi seurakuntakirkoksi. Nykyinen Saint-Eustachen kirkko rakennettiin vuosina 1532–1640, jolloin kirkkoarkkitehtuurissa oli menossa gotiikan ja renessanssiarkkitehtuurin välinen siirtymäkausi. Kirkon julkisivu edustaa pääosin gotiikkaa, mutta sisätilat ovat lähempänä renessanssia ja klassista arkkitehtuuria. Suunnittelijan nimeä ei tiedetä. Viisilaivaisen kirkon pohjapiirros ja julkisivun ruusuikkuna ovat selvästi saaneet vaikutteita läheisestä Notre Damen katedraalista. Saint-Eustachen läntinen julkisivu on 1700-luvun lopulla tehty lisäys. Kirkon sisäpuoli on runsaasti koristeltu, sillä varakkaat kauppiaat, killat ja aateliset lahjoittivat sinne aikanaan paljon taideteoksia. Alkuperäinen koristelu vaurioitui pahoin Ranskan vallankumouksen vuosina. Kirkko restauroitiin vuosina 1846–1854.
Kirkon sisälle sijoitetuista taideteoksista mainittavia ovat muun muassa Antoine Coysevox’n 1600-luvulla suunnittelema Jean-Baptiste Colbertin hautamuistomerkki sekä 1900-luvulta peräisin oleva Keith Haringin triptyykki. Myös säveltäjä Jean Philippe Rameau on haudattu kirkkoon.
Tunnetuista historianhenkilöistä muun muassa kardinaali Richelieu, Molière ja madame de Pompadour kastettiin Saint-Eustachessa. Tuleva kuningas Ludvig XIV pääsi siellä ripille vuonna 1649. Kirkossa pidettiin muun muassa Anna Itävaltalaisen, Mirabeaun ja W. A. Mozartin äidin Anna Maria Mozartin hautajaisseremoniat. Siellä järjestettiin myös Hector Berliozin sävellyksen Te Deumin kantaesitys vuonna 1855.
Halmejärvi

Halmejärvi on kylä ja järvi Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee soisten erämaiden ja valtionmaiden laidalla. Kylä on pieni ja maaltamuuton seurauksena vain muutama talo on enää asuttu. Halmejärvi on myös pieni järvi kylällä. Järvestä laskee alaspäin Nuolijärveen Halmejoki, jonka varsilla on pääosa kylän tiloista. Halmejärvellä sijaitsee myös Murtovaaran talomuseo (sen voidaan tosin sanoa kuuluvan myös Sivakan kylään). Valtimon suurin suo Suurisuo sijaitsee Halmejärvellä. Se on ollut turvetuotantoalueena kun Vapo aloitti v. 1982 jyrsinturvetuotannon suolla. Kylän eläimistö on erämainen ja se on tunnettu majavistaan, joiden rakennelmia, patoja ja pesäkekoja näkee alueella. Myös susia ja karhuja tavataan säännöllisesti.
Mesnac

Mesnac on kunta Charenten departementissa Poitou-Charentes'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 332 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Mesnacin pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
Fabrice Leggeri

Fabrice Leggeri (s. 28. maaliskuuta 1968, Alsace, Ranska) on EU:n rajavirasto Frontexin nykyinen johtaja, joka on kotoisin Ranskasta. Hän on ollut virassa 16. tammikuuta 2015 lähtien.

Ura

Leggeri suoritti jatkotutkinnon nykyhistoriasta Pariisin yliopistossa. Hän on suorittanut tutkinnon myös Ecole normale supérieure (ENS) -korkeakoulussa ja Institut d’Etudes Politiques de Paris -kauppakorkeakoulussa.
Leggeri työskenteli ensin sisäministeriössä apulaisosastopäällikkönä, sitten päällikkönä, joka vastasi rajoista, rajat ylittävästä liikenteestä ja viisumeista. Vuosina 2000−2003 Leggeri toimi Euroopan komission kansallisena asiantuntijana, vuosina 2003−2007 varaprefektinä (valtion viranhaltija) kahdessa kunnassa, 2007−2011 kansainvälisestä ja eurooppaoikeudesta vastavan osaston johtajana puolustusministeriössä. Vuonna 2011 hän muutti Ranskan Etelä-Korean suurlähetystön apulaisjohtajaksi Souliin ja palasi takaisin vuonna 2013 toimiakseen sisäministeriön epäsäännöllisen maahanmuuton osastossa muun muassa Schengenin sopimukseen liittyvien asioiden, laittoman maahanmuuton ja budjettien parissa. Vuonna 2015 Leggeri nimitettiin EU:n rajavirasto Frontexin johtajaksi.
27. helmikuuta 2017 Leggeri arvosteli Välimerestä ihmisiä pelastavia järjestöjä siitä, että ne pelastavat ihmisiä vääristä paikoista. Hänen mukaansa eurooppalaisten alusten on vältettävä poimimasta siirtolaisia kyytiinsä yhä lähempänä Libyan rannikkoa, koska se tukee rikollisverkostoja ja ihmiskauppiaita Libyassa ja rohkaisee ihmissalakuljettajia, jolloin he pakottavat vielä aiempia vuosia enemmän siirtolaisia merikelvottomiin aluksiin. Jokaisella on hänen mukaansa kuitenkin velvollisuus auttaa ihmisiä merihädässä.
Magdalena Rudenschöld

Magdalena Rudenschöld (1766–1823) oli ruotsalainen hovineito, kreivitär, poliittinen vehkeilijä ja G. M. Armfeltin rakastettu. Rudenschöld oli yksi Armfeltin salaliiton jäsenistä, ja siksi hänet vangittiin 1793. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi, josta hän vapautui 1796. Hän muutti ulkomaille ja asui 1801–1813 muun muassa Madame de Staëlin luona.
Rudenschöldin isä oli Suomessa lapsuutensa viettänyt diplomaatti Carl Rudenschöld.
Malmitalo

Malmitalo on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen alueellisista toimipaikoista. Se avattiin vuonna 1994. Malmitalo sijaitsee Helsingin pohjois- ja koillisosien aluekeskuksessa, Malmilla. Osoite on Ala-Malmin tori 1, 00700 Helsinki.  
Malmitalo-rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehti Reino Huhtiniemi ja Kimmo Söderholm. Talon sisustuksen pääsuunnittelijana toimi sisustusarkkitehti Kaarina Huhtiniemi. Malmitalon tilavuus on 39 700 kuutiota ja kokonaiskerrosala 7 765 neliötä, josta hyötyalaa on noin 5 000. Talon yleisilme on ilmava, valoisa ja avoin. 
Malmitalossa toimivat kulttuurikeskuksen lisäksi Malmin kirjasto, Helsingin kaupungin suomenkielisen työväenopiston alueopisto ja Pohjois-Helsingin musiikkiopisto. Malmitalossa sijaitsevat myös Pohjois-Helsingin kuvataidekoulun, Helsingin käsi- ja taideteollisuus ry:n käsityökoulun ja Helsingin tanssiopiston opetuspisteet. Malmitalon ravintolan toiminnasta vastaa Palmia.
Helsingin kulttuurikeskus järjestää kahdessa esityssalissa, Malmisalissa (201 katsojapaikkaa) ja Juhlasalissa (120 paikkaa), konsertteja, elokuva-, teatteri- ja tanssiesityksiä. Kulttuurikeskus myös vuokraa saleja tapahtumien järjestäjille. 
Malmitalon gallerian näyttelyt kulttuurikeskus järjestää yhteistyössä Helsingin Taiteilijaseuran kanssa. Lisäksi näyttelyparvella on mahdollista järjestää pienimuotoisia näyttelyitä.
Spey

Vapaa-aika

Speyjoki on suosittu kalastuskohde, mistä saadaan saaliiksi muun muassa lohta ja taimenta. Joki on myös suosittu melontakohde.
Biologinen museo (Tukholma)

Biologinen museo (ruots. Biologiska museet) on museo Tukholman Djurgårdenin saarella. Museon perusti konservaattori Gustaf Kolthoff.
Vuonna 1893 valmistuneen museorakennuksen on suunnitellut ruotsalainen arkkitehti Agi Lindegren. Harjakattoisen rakennuksen esikuvana olivat ajan muodin mukaisesti norjalaiset keskiaikaiset sauvakirkot ja viikinkilaivat. Museon päähallissa täytetyt eläimet on aseteltu seiniä panoraamana kiertäviin dioraamoihin, joiden taustoina toimivat taiteilija Bruno Liljeforsin tekemät maalaukset. Ylemmän kerroksen galleriaan johtavat puiset kierreportaat.
Oporto (ravintolaketju)

Oporto on portugalilaiseen ruokaan erikoistunut ravintolaketju, jolla on yli 85 ravintolaa eri puolilla Australiaa ja Uudessa-Seelannissa.
Ensimmäisen Oporto-ketjun ravintolan avasi portugalilainen siirtolainen Antonio Cerqueira Sydneyn North Bondiin vuonna 1986. Ravintolaketju on nimetty Portugalin toiseksi suurimman kaupungin, Porton mukaan.
Business Review Weekly -lehti nimesi Oporton vuonna 2005 Australian nopeimmin kasvavaksi ravintolaketjuksi.
Karmela Bélinki

Karmela Bélinki (s. 19. toukokuuta 1947 Helsinki) on  toimittaja, tutkija ja kirjailija. Vuonna 1997 uutisoitiin, että hän olisi väitellyt filosofian tohtoriksi.
Bélinki työskenteli työvoimaministeriössä, Suomen ulkomaankauppaliitossa, kieltenopettajien liitossa ja Yleisradiossa, kunnes hänet vuonna 1997 nimitettiin Suomalais-norjalaisen kulttuuri-instituutin ensimmäiseksi johtajaksi Osloon. 
Bélinki on toiminut sekä kotimaisissa että kansainvälisissä juutalaisjärjestöissä.
Vuonna 1984 Bélinki esitti Helsingin yliopistossa väitöskirjaksi englanninkielisen tutkimuksen naisasialiikkeen historiasta. Tutkimus sai painoluvan, mutta väitöstilaisuudessa molemmat vastaväittäjät ehdottivat sen hylkäämistä. Tapausta puitiin myöhemmin muun muassa väittelijän oikeusturvan kannalta. Bélinki väitteli myöhemmin tanskalaisessa Knightsbridgen yliopistossa. Knightsbridgen yliopiston tutkintoja ei tunnusteta mm. Tanskassa. Tanskan korkeakoulu- ja tiedeministeriö kielsi Knightsbridgeltä "university"-nimikkeen käytön vuonna 2010.

Poliitikkona

Bélinki toimi 1980-luvun alussa Helsingin kaupunginvaltuustossa aluksi Ruotsalaisen kansanpuolueen ryhmässä, mutta siirtyi 1980 kesken kauden kokoomuksen valtuustoryhmään. Hän oli jäsenenä Helsingin kulttuurilautakunnassa 1981–1984, mutta jätti sitten oman ilmoituksensa mukaan politiikan lopullisesti ja keskittyi tutkijan uraan.
Perussuure

Perussuure on (muun muassa fysiikassa) suure eli jonkin asian tai esineen mitattava ominaisuus, joita ei voida johtaa toisista suureista. Perussuureiden avulla voidaan muodostaa uusia suureita, eli johdannaissuureita, yksinkertaisilla laskutoimituksilla. Perussuureet, joita on vain 7 erilaista, ovat pituus, massa, aika, sähkövirta, lämpötila, ainemäärä ja valovoima. 
Suureen arvot saadaan mittaamalla. Esimerkiksi pituuden mittaamiseen käytetään mittavälinettä, joka antaa mitattavan kohteen pituutta ilmaisevan arvon jossakin yksikössä (jalka, metri tai valovuosi). Yksinkertaisimmillaan mittaväline voi olla toinen esine (sauva), johon on merkitty mittauksen aloituskohta ja siitä eri etäisyyksille pituuden arvot (asteikko) valitussa yksikköjärjestelmässä (tuumat tai metrit). SI-mittajärjestelmän metriä kutsutaan myös pituuden mittayksiköksi eli pituusyksiköksi, vaikka konkreettisesti ajatellen se olisi sovitunmittainen "tikku". Mitattavan asian eli suureen arvo ilmaistaan käyttämällä lukuarvoa ja yksikköä; esimerkiksi 2 metriä eli 2 m (m on metrin lyhenne eli tunnus).
Valtteri Ilomäki

Seuraura

Ilomäki on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti kaudella 2013–2014 B2-nuorten SM-sarjan pudotuspelien puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 6+4=10. Ilomäki voitti kauden päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa NAPHL-juniorisarjan New Hampshire Jr. Monarchsin joukkueessa ja Ilomäki pelasi myös sarjan tähdistöottelussa. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi Ilvekseen, jossa Ilomäki voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2016 Ilomäki teki Ilveksen kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Ilomäki merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 3.29 minuuttia. Ilomäki sai myös tehomerkinnän +1. Liigauransa avausmaalin hän teki 14. tammikuuta 2017 KooKoota vastaan. Jarno Peltonen valitsi Ilomäen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Ilomäki teki tulokaskautensa aikana 41 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Hän ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan Ilveksen kokoonpanoon. Ilomäki pelasi kauden aikana miesten pelejä myös 11 Mestis-ottelua lainalla Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2017 hän teki Ilveksen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Alkukauden 2017–2018 Ilomäki pelasi suurimmaksi osaksi lainalla LeKissä. Hän pelasi Ilveksessä 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes helmikuussa 2018 Ilomäki siirtyi loppukauden sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Panterniin. Huhtikuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2019–2020 Ilomäki palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin. Siirron taustalla oli myös hänen varusmiespalveluksensa Kainuun prikaatissa.

Maajoukkueura

Ilomäki on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
USS Milius (DDG-69)

Palvelus

Alus on palveluksessa.
Sakari Salovuori

Seppo Sakari Salovuori (10. huhtikuuta 1929 Lahti – 1. tammikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen nuorisonohjaaja ja nuortenkirjailija.

Henkilöhistoria

Salovuoren vanhemmat olivat päätoimittaja, ohjelmapäällikkö Eero Salovuori ja Adéle Cesilia Brander.
Riemannin geometria

Riemannin geometria on differentiaaligeometrian osa-alue, joka tutkii sileitä monistoja Riemannin metriikassa. Tässä metriikassa käsitellään moniston tangenttiavaruuden positiivisesti definiittejä neliömuotoja, jotka vaihtelevat sileästi pisteestä toiseen. Tämän avulla voidaan muotoilla lokaaleja käsitteitä kulmille, käyrien pituuksille ja tilavuuksille. Yleiset suureet saadaan integroimailla pienempiä kokonaisuuksia.

Johdanto

Riemannin geometrian kehitti Bernhard Riemann 1800-luvulla. Hänen geometriansa yleistää useita geometrioita, kuten epäeuklidisen, euklidisen ja pallogeometrian.
Jokaiselle sileälle monistolle voidaan määrittää Riemannin metriikka, joka auttaa ratkaisemaan differentiaalitopologian ongelmia. Riemannin geometrian opiskelu tarjoaa keinon opiskella pseudo-Riemannin monistoja, jotka ovat tärkeä osa yleistä suhteellisuusteoriaa.
Arvo Sävelä

Arvo Päiviö Sävelä (sukunimi vuoteen 1936 Sjöviiki; 30. kesäkuuta 1908 Kankaanpää – 17. marraskuuta 1976 Kankaanpää) oli pienviljelijä, kunnallisneuvos ja sosialidemokraattien sekä myöhemmin Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton TPSL:n kansanedustaja.
Sävelän vanhemmat olivat pienviljelijä Iisak Efraim Sjöviiki ja Aleksandra Järvenpää. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten pienviljelijänä ja suutarina Kankaanpäässä.
Sävelä oli SDP:n kansanedustajana 1948–1958. Hän liittyi sos.dem opposition eduskuntaryhmään 22. heinäkuuta 1958 ja 6. toukokuuta 1959 lähtien hän oli vastaperustetun Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton (TPSL) kansanedustajana aina vuoteen 1962 saakka. Sävelä edusti Turun läänin pohjoista vaalipiiriä.
Sävelä oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja hän toimi Kankaanpään kunnanvaltuuston ja myöhemmin kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana. Sävelä sai kunnallisneuvoksen arvon 1965.
Sävelä oli naimisissa vuodesta 1929 Aili Irene Venhon kanssa.
Globen

Sky View -näkoalagondoli

Sky View -rata kulkee Globenin ulkopinnalla kaksia vierekkäisiä kiskoja pitkin. Kumpaankin läpinäkyvään, halkaisijaltaan 4,5 metrin lasigondoliin mahtuu kerrallaan 16 henkilöä. Edestakainen matka ylös 130 metrin korkeuteen (meren pinnasta) kestää n. 20 minuuttia. Sky Viewn sisäänkäynti on Arena-aukiolta. Vuonna 2010 valmistuneen radan kustannukset olivat n. 30 miljoonaa kruunua.
Kalevi Pihanurmi

Kalevi Pihanurmi (24. toukokuuta 1930 Impilahti – 6. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli Yleisradion pitkäaikainen opetusohjelmien ohjelmapäällikkö.

Henkilöhistoria

Kalevi Pihanurmen vanhemmat olivat työmies Juho Pihanurmi ja Tarja Peltomäki ja puoliso vuodesta 1955 toimittaja Raija Eila Anneli Pitkänen. Pihanurmi työskenteli kansakoulun jälkeen Varkaudessa paperitehtaalla ja ryhdyttyään opiskelemaan 23-vuotiaana valmistui sosionomiksi 1958 ja yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1963. Opiskeluaikanaan hän toimi muun muassa työnvälittäjänä ja Helsingin kaupungin huoltotarkastajana. Työväen Sivistysliiton kirjallinen sihteeri hän oli 1961–1963, opintosihteeri 1963–1965 ja opintojohtaja 1965–1966.  Kansalais- ja työväenopistojen opettajana Pihanurmi toimi 1964–1971. Yleisradion ensimmäiseksi aikuisopetustoimittajaksi 1966 tullut Pihanurmi oli vuodesta 1971 Yleisradion opetusohjelmaosaston päällikkö 14 vuoden ajan, osaston vastuulla olivat muun muassa kielten- ja aikuisopetus, koulu-tv ja -radio sekä opetusmateriaalin julkaisutoimitus. Työuransa viimeiset vuodet Pihanurmi toimi  Yleisradion ohjelmapankin projektipäällikkönä. Hän hoiti myös Valtion audiovisuaalisen keskuksen johtokunnan puheenjohtajan tehtävää kymmenen vuoden ajan.
Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tietokanta

Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tietokanta sisältää perustiedot kaikista puolustusvoimien palveluksessa menehtyneistä, ulkomaalaisista vapaaehtoisista sekä suomalaisista SS-miehistä. Tietokanta sisältää myös merkintöjä muistakin kuin aseellisessa toiminnassa menehtyneistä. Tietokanta sisältää yli 95 000 henkilöä. Tietokanta ei sisällä kotirintaman siviiliuhreja. Tietokanta on Kansallisarkiston vastuulla.

Muodostaminen

Suomen Sotaveteraaniliitto käynnisti vuonna 1985 hankkeen, jonka tarkoituksena oli tuottaa matrikkelimainen julkaisu kaikkien Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden hauta-ja siunaamispaikoista. Julkaisuajatuksesta kuitenkin luovuttiin ja päädyttiin siihen, että muodostetaan kattava tietokanta kaikista viime sodissa menehtyneistä.

Sisältö

Jokaisesta kaatuneesta on kerätty seuraavat tiedot: ammatti/siviilisääty, lasten lukumäärä, viimeisin joukko-osasto, syntymäpaikka, kirjoillaolo- ja asuinpaikka, kaatumis-, kuolin-, tai katoamispaikka, mahdolliset haavoittumistiedot kuten haavoittumisaika ja -paikka, menehtymisluokka eli tieto siitä oliko kyseessä kaatunut, kentälle jäänyt, kenttä- tai sotasairaaloissa haavoihinsa kuollut, sodassa kadoksiin joutunut ja myöhemmin kuolleeksi julistettu, kuollut sotavankeudessa vai oliko kuolinsyy muu kuin välittömästi sodasta johtunut.
Stalker: Shadow of Chernobyl

Pelaaminen

Peli käyttää X-Ray-grafiikkamoottoria, joka mahdollistaa sen, että näytöllä näkyy parhaimmillaan miljoona polygonia samaan aikaan. Fysiikkamallinnuksesta huolehtii ODE ja sääefektit on myös otettu huomioon aurinkoineen ja myrskyineen. Pelialue on 30 neliökilometriä laaja Tšernobylin ydinvoimalaa ympäröivä vyöhyke (engl. The Zone) sisältäen muun muassa aavekaupunki Prypjatin ja itse Tšernobylin tuhoalueen. Edellä mainitut ovat hyvin alkuperäisen näköisiä. Pelin sisällä Prypjatissa esiintyy jopa ”ikuisiksi ajoiksi pysähtynyt maailmanpyörä”. Peliin suunniteltiin ajettavia ajoneuvoja, jotka kuitenkin jätettiin pois lopullisesta versiosta, mutta ne ovat ladattavissa eri modisivustoilta.
S.T.A.L.K.E.R.-lyhenne tulee sanoista Scavengers, Trespassers, Adventurers, Loners, Killers, Explorers ja Robbers.

Juoni

Juoni perustuu Arkadi ja Boris Strugatskin kirjaan Stalker: Huviretki tienpientarelle (1972), jonka tapahtumapaikka on siirretty Tšernobyliin.
On vuosi 2012. Tšernobylissä on tapahtunut toinen onnettomuus vuonna 2006. Tšernobylin ympäristöstä on tullut ”Zone”, eli niin sanottu ”Vyöhyke”, jota asuttavat radioaktiivisen säteilyn muuttamat mutantit ja alueelle tunkeutuvat ryöstelijät, murhaajat jne. Myös armeijalla on näppinsä mukana Vyöhykkeellä. He tutkivat säteilystä aiheutuneita vaikutuksia, joista voisi olla armeijalle paljon hyötyä. Armeija teettää Vyöhykkeellä omia salaisia kokeitaan, jotka käsittelevät arkoja aiheita, kuten kloonausta. Alue on ulkopuolisilta kielletty, mutta alueelle tunkeutuu paljon ihmisiä (stalkereita, suom. vaanijoita), jotka keräävät arvokkaita esineitä, artefakteja, joihin on kohdistunut paljon radioaktiivisia säteilyjä, jonka seurauksesta niillä on kantajaansa erilaisia vaikutuksia, mutta osalla artefakteista on myös huonoja vaikutuksia. Pelissä pelaaja ohjaa muistinsa menettänyttä stalkeria, Marked Onea. Pelissä pelaajan on selvitettävä, kuka hän on ja otettavaa selvää menneisyydestään. Pelillä on seitsemän vaihtoehtoista loppua, jonka lopulta määrää täysin pelaajan oma pelityyli.

Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8.5/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.2/10 arvostelussaan.
Lisäkilpirauhanen

Lisäkilpirauhasia (lat. glandula parathyroidea) on neljä kappaletta ja ne sijaitsevat kilpirauhasen takapinnalla. Lisäkilpirauhaset ovat muodostuneet sikiökaudella nielun epiteelistä. Lisäkilpirauhaset kuuluvat elimistön umpieritysjärjestelmään eli ne ovat endokriinisia rauhasia ja ne erittävät verenkiertoon parathormonia eli lisäkilpirauhashormonia. Parathormonit lisäävät kalsium-ionien pitoisuutta veressä ja varmistavat näin luiden riittävän kalsiuminsaannin. Parathormonit lisäävät kalsium-ionien takaisinimeytymistä munuaisten tubuluksista sekä ne lisäävät ja aktivoivat osteoklasteja, jotka ovat luuta hajottavia soluja. Lisäkilpirauhasen liikatoiminta voi aiheuttaa osteoklastien liian aktivoitumisen seurauksen luukatoa eli osteoporoosia. Lisäkilpirauhasen vajaatoiminta puolestaan lisää osteopetroosin eli luiden liikakasvun vaaraa.