google/wiki40b huggingface dataset:
Heather Marks

Heather Marks (s. 25. heinäkuuta 1988) on kanadalainen malli.

Elämä

Marks syntyi Calgaryssa, Albertassa, Kanadassa, ja löydettiin Calgary Woman's Show'sta. Hän voitti Mode Models -mallikilpailun 20 vuoden ikäluokassa ja on siitä lähtien esiintynyt catwalkeilla ja lehdissä tunnetuille muotimerkeille kuten Dolce & Gabbana, Calvin Klein ja Moschino. Hän on esiintynyt muun muassa Voguen, Dazedin, Frenchin ja Mixten kansikuvissa. Hän oli mukana myös 2006 Victoria's Secret -muotinäytöksessä, joka näytettiin yhdysvaltalaisella televisiokanavalla CBS:llä joulukuussa 2006.
Marks on tunnettu muotimaailmassa suurista silmistään ja nukkemaisista kasvoistaan. Yhdessä Gemma Wardin, Caroline Trentinin, Lily Colen, Lisa Cantin, Jessica Stamin ja Devon Aokin kanssa hän on osa supermallien suosittua mallijoukkiota, joilla on nukkemaiset ja keijukaismaiset piirteet.
Heather on sanonut olevansa poikatyttö, sillä hän pitää wakeboardingista, lumilautailusta ja jalkapallosta.

Lehtikuvat

Kevät-kesä 2004: CK Choice, Just Cavalli, Kenzo, Lida Biday, Moschino Cheap & Chic
Syksy-talvi 2004: Ann Taylor, Basic House, Cacharel, D&G, Fiorucci, H&M, Levi's, United Colors of Benetton
Kevät-kesä 2005: Anna Sui, Daks, Generra, Keith London, Lee Jeans, Sportmax
Syksy-talvi 2005: Adidas, Anna Sui, Christian Lacroix, H&M, Isetan, Keith London, UWoman
Kevät-kesä 2006: Anna Sui, Ask Enquired, D&G, Emporio Armani, Gap, Keith London
Syksy-talvi 2006: Ask Enquired, Blanco, D&G, Keith London, RMK Cosmetics
Kevät-kesä 2007: Ask Enquired, Cerruti Jeans/Eyewear, ESoup, Holt Renfrew Jewelry, Sexy Cookie, Vivienne Tam
Syksy-talvi 2007: Anna Sui Eyewear, Badgley Mischka Sportswear/Platnium, Dorothy Perkins, Jimmy Choo, Gap, Coccinelle
Kevät-kesä 2008: Lacoste, Trussardi
Heather on myös esiintynyt katalogeissa merkeille kuten Bloomingdale’s, Burberry, Louis Vuitton, Lloyd Jewelry, Saks Fifth Avenue, Neiman Marcus, Bergdorf Goodman, Holt Renfrew, Max Mara ja Americana Manhasset.
Olli F. Linnainmaa

Olli Frans Linnainmaa (23. syyskuuta 1907 Ulvila – 27. helmikuuta 1991 Pori) oli suomalainen kauppias, joka tunnetaan Suomen itsepalvelukaupan uranuurtajana. Hän avasi Poriin maan ensimmäisen valintamyymälän vuonna 1949, ja myöhemmin 1960-luvulla Linnainmaa Oy:n liikkeissä aloitettiin tarjoustuotteiden myynti ensimmäisenä Suomessa.

Ura

Olli F. Linnainmaa aloitti kauppiaan uransa vuonna 1928, jolloin hän sai maistraatilta luvan taloustavaroita myyvän liikkeen perustamiseen. Vuonna 1936 Linnainmaa avasi Porin Isolinnankadulle elintarvikeliikkeen, jonka hän toukokuussa 1949 muutti itsepalveluperiaatteella toimivaksi ensimmäisenä Suomessa. Linnainmaa sai ajatuksen Yhdysvalloissa asuneelta tuttavaltaan, joka oli näyttänyt hänelle kuvia amerikkalaisista itsepalvelumyymälöistä.
Uuden liikeidean toimivuutta epäiltiin aluksi, kun ihmisten oletettiin varastavan kaupasta ja Linnainmaan ajautuvan pian vararikkoon. Hänen kauppansa kuitenkin menestyi, ja vuonna 1955 Linnainmaa avasi myös leipomon ja kahvilan. 1950-luvulla itsepalvelumyymälöitä alettiin perustamaan myös muualle Suomeen. Vuonna 1965 aloitti toimintansa Linnainmaa Oy:n toinen valintamyymälä Isolinnankadun eteläpäässä. Kaksi vuotta myöhemmin toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa ekonomi Matti Linnainmaa, joka kasvatti yrityksen yhdeksän Porissa toimineen elintarvikemyymälän ketjuksi.
Linnainmaan vuonna 1936 avaama liike toimi samoissa tiloissa Isolinnankatu 9:ssä aina vuoteen 1975 saakka. Nykyään paikalla on 2000-luvun alussa valmistunut uudisrakennus, jonka seinään kiinnitettiin vuonna 2010 Suomen ensimmäisestä valintamyymälästä kertova muistolaatta. Isolinnankadun ja Mikonkadun kulmauksessa sijainneen Linnainmaan liikerakennuksen tontilla on nykyään Porin korkein asuinrakennus 16-kerroksinen Linnainmaankulma.
Olli F. Linnainmaa kuului myös Porin kaupunginvaltuustoon kokoomuksen edustajana. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1964. Linnainmaa kuoli Porissa 83-vuotiaana helmikuussa 1991.
Carl Westman

Ernst Carl Westman (1866–1936) oli ruotsalainen arkkitehti, yksi arvokkaan, koruttoman, kansallisen taiteen edustajista. Westman, kuten myös Ragnar Östberg, kuului maansa kansallisromantiikan ja uudenaikaisen arkkitehtuurin pääedustajiin. Westmaniin vaikuttivat hänen uransa alussa amerikkalaisen Henry Hobson Richardsonin ja uuden englantilaisen arkkitehtuurin aatteet. Niinpä hän alkukaudellaan suunnitteli huviloita, joissa näkyy englantilaisia ja amerikkalaisia vaikutteita. Läpimurtonsa Westman teki Tukholmaan suunnittelemallaan Läkaresällskapetin rakennuksella 1905. Hänen päätöitään ovat Tukholman raatihuone, Röhsin taideteollisuusmuseo Göteborgissa, Norrköpingin sairaala ja Tukholman Karoliininen sairaala.
Rosemary Kennedy

Rose Marie ("Rosemary", "Rosie") Kennedy (13. syyskuuta 1918 Yhdysvallat – 7. tammikuuta 2005 Fort Atkinson, Wisconsin) oli vaikutusvaltaisen yhdysvaltalaisen Kennedyn suvun jäsen.
Rosemary oli äitinsä Rose Kennedyn ja isänsä Joseph P. Kennedyn kolmas lapsi ja vanhin tytär ja Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn pikkusisko. Isä toimi poliitikkona, yrittäjänä ja diplomaattina. Rosemary on tullut tunnetuksi suvun vaiettuna salaisuutena ja julkisuuskuvan rakentamisen uhrina.

Elämä

Kennedy oppi kävelemään, syömään, puhumaan ja lukemaan paljon keskimääräistä myöhemmin ja hänellä oli oppimisvaikeuksia. Jälkikäteen hänen on arvioitu kärsineen lukihäiriöstä, ylivilkkaudesta ja keskittymisongelmista. Tuolloin asiantuntijat ilmoittivat hänen kuitenkin olevan kehitysvammainen, mikä oli vanhemmille järkytys. Käsitteellä tarkoitettiin siihen aikaan kaikkia mahdollisia poikkeavuuksia henkisessä kehityksessä. Äiti syytti tyttären erilaisuudesta kätilöä, joka ei hakenut ajoissa lääkäriä. Tytär muuttui vanhemmilleen häpeäpilkuksi.
20-vuotiaana Kennedy opiskeli Lontoossa. Isällä oli kuitenkin valta hallita hänen elämäänsä ja hän käski koulua tarkkailemaan naisen syömistä, ettei tämä liho. Toisen maailmansodan alettua Rosemary palasi Yhdysvaltoihin. Isä huolestui Rosemaryn "epämääräisestä seurasta" ja "seksuaalisesti aktiivisesta elämästä" peläten hänen saavan lapsen. Avioton lapsi olisi ollut häpeäksi Kennedyjen maineelle, kuten Rosemaryn veljien uralle, jota isä oli mukana rakentamassa. Isän mukaan Rosemary oli myös ajoittain väkivaltainen ja hallitsematon. Vuonna 1941 isä vei 23-vuotiaan Rosemaryn lobotomialeikkaukseen, joka oli tuolloin uusi keksintö mielisairaiden ihmisten rauhoittamiseksi. Leikkaus muutti Kennedyn henkisesti 2-vuotiaaksi.
Isä siirsi Kennedyn pois perheen elämästä ensin yksityissairaalaan New Yorkiin ja sittemmin Wisconsinissa sijaitsevaan St. Coletta -laitokseen vuonna 1949, jossa Rosemary joutui asumaan loppuelämänsä. Colettassa hän eli yksitoikkoista elämää kahden katolisen nunnahoitajan avustamana. Isä ei käynyt kertaakaan katsomassa. Rosemary ikävöi kotiin, mutta vanhemmat ostivat hänelle koiran. Isoveljen presidentinvaalikampanjan aikana toimittajat kyselivät Rosemaryn perään, mutta heille valehdeltiin Rosemaryn ”muuttaneen kauemmas” ja toimivan opettajana vammaisten lasten koulussa.
Äiti tapasi Rosemaryn ensimmäisen kerran laitoksessa vasta, kun tytär oli 43-vuotias. Halaamisen sijaan Rosemary löi äitiään syyttäen tätä hylkäämisestä. Äidillä oli tapana soittaa laitokseen kieltäen antamasta tyttärelle herkkuja, ettei Rosemary liho, mutta hoitajat eivät totelleet häntä.
Vaikka Rosemary oli perheensä salaisuus, hänen pikkusiskonsa Eunice Kennedy toimi kehitysvammaisten puolesta perustamalla järjestön, joka järjesti kehitysvammaisille omat olympialaiset ensimmäisen kerran 1968. Isoveli John. F. Kennedyn viimeinen, lokakuussa 1963 allekirjoitettu laki­aloite taas määräsi kehitysvammaiset vapautettavaksi laitosmaisesta pakkohoidosta.
Rosemary kuoli Fort Atkinsonin sairaalassa 86-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän kuoli viidentenä sisarussarjastaan, mutta ensimmäisenä luonnollisen kuoleman kohdanneena.
Länsi-Götanmaan lääni

Läänijaon kehitys

Länsi-Götanmaan läänin perustettiin vuonna 1998 yhdistämällä Göteborgin ja Bohusin lääni, Älvsborgin lääni ja Skaraborgin lääni nykyiseksi suurlääniksi. Skaraborgin läänistä siirrettiin kuitenkin Habon ja Mullsjön kunnat Jönköpingin lääniin kansanäänestysten perusteella. Näistä kunnista on Jönköpingiin vain lyhyt matka Göteborgin sijaitessa paljon kauempana. Länsi-Götanmaan lääni otti käyttöönsä Göteborgin ja Bohusin läänin vanhan läänikoodin 14 ja vanhan läänikirjaimen O.

Vaakuna

Nykyisen läänin alueella sijainneiden läänien vanhat vaakunat olivat seuraavanlaiset:
Uuden läänin vaakuna perustuu Göteborgin kaupungin vaakunaan sekä Bohuslänin, Dalslandin ja Länsi-Götanmaan maakuntien vaakunoihin. Lääni vastaa alueellisesti noita kolmea maakuntaa lähes täydellisesti.
Impivaara

Impivaara on keskeinen juonellinen ja maantieteellinen elementti Aleksis Kiven romaanissa Seitsemän veljestä. Se on myös suomalaisen mentaliteetin ymmärtämisessä käytetty vertauskuva.
Impivaara tarkoittaa toisaalta Jukolan tilan takamailla sijaitsevaa vuorta ja toisaalta tilan takamaata, jonne veljekset pakenevat uudisviljelijöiksi, koska he kokevat itsensä kyvyttömiksi vastaamaan ympäristönsä vaatimuksiin. Tästä merkitys on laajentunut eräänlaiseksi mielenlaadun kuvaukseksi, ”impivaaralaisuudeksi”.
Impivaaran nimi selitetään viidennessä luvussa Aapon kertomassa tarinassa Kalveasta immestä, neidosta, jonka nuoren miehen valehahmossa esiintyvä peikko vangitsi tähän vuoreen.

Ajatus muutosta

Ajatuksen Impivaaraan muuttamisesta esittää ensin Lauri veljesten keskustelussa talonpidon yhteisistä säännöistä. Asian ottaa uudelleen esiin Juhani lautamies Mäkelän vierailun jälkeen, kun rovasti on uhannut veljeksiä häpeärangaistuksella, jalkapuulla.

Impivaaran sijainti

Impivaaran sijaintia kuvaillaan Seitsemän veljeksen viidennen luvun kuvauksessa veljesten muuttomatkasta. Matka etenee huonoa metsätietä alavassa suomaastossa ”halki synkeän salon”, sitten maasto kohoaa tultaessa ”korkealle metsäiselle maalle, jota Teerimäeksi kutsuttiin”.  Korkealta mäeltä veljekset katselevat entistä elämänpiiriään. Pohjoisessa näkyy Impivaara. Veljekset ylittävät Viertolan kartanon kirkkotien ja nummen, jolla Aapon kertoman mukaan ”ennen muinoin oli kärmeitten keräjäsali”. Matka jatkuu Seunalan Matin omistaman ahon yli kohti Sompiosuota. Suon jälkeen seuraa 500 askelta pitkä korpitie, jonka päättyessä veljekset ovat määränpäässä, ”komeroisen vuoren alla”.

Impivaaralaisuus

Impivaaralaisuudeksi on luonnehdittu suomalaiseen kansanluonteen oletettua taipumusta henkiseen eristäytymiseen. Impivaaralaisuus ilmenee jännitteenä ”oman kulmakunnan” ja ”avaran maailman” välillä. Kiven romaanissa eräs impivaaralaisuuden ilmentymä on veljesten kirkkomatka, joka tapahtuu ”Impivaaran oman kalenterin” mukaan ja osuu väärälle päivälle: ”Maanantai ja puhdas arkio oli tämä päivä, jota veljekset olivat pitäneet sunnuntaina…”
Europe Direct

Europe Direct on Euroopan komission tiedotusverkosto, jonka kautta välitetään tietoa ja julkaisuja Euroopan unionin toiminnasta, politiikasta ja EU-kansalaisten oikeuksista. Europe Direct-verkosto toimii koko EU:n alueella eri kokoisissa kaupungeissa.

Toiminta

Europe Directin toiminta on Euroopan unionin ylläpitämää ja kansalaisille maksutonta palvelua. Europe Directin toiminta jakautuu kolmeen osaan: keskustietopalveluun, tiedotuspisteisiin ja tallekirjastoihin. 
Keskustietopalvelun tarkoituksena on vastata EU:ta koskeviin yleisluontoisiin kysymyksiin, jakaa tietoa kansalaisten oikeuksista ja mahdollisuuksista sekä auttaa parhaiden tietolähteiden löytämisessä. Pavleu toimii maksutta kaikilla unionin virallisilla kielillä. Paikallisten tiedotuspisteet toimivat kanavana kansalaisten ja toimielimien välillä. Tiedotuspisteet ovat avoimia ja ne järjestävät paikallisesti tilaisuuksia sekä välittävät tietoa.
EU-tallekirjastot ovat EU-asioihin erikoistuneita paikalliskirjastoja, joita löytyy kaikista jäsenvaltioista esimerkiksi korkeakoulun tai tutkimuskeskuksen yhteydestä. Tallekirjastojen tehtävänä on edistää ja tukea Euroopan yhdentymiseen liittyvää opetusta ja tutkimusta sekä tuoda tietoa akateemisen ja suuren yleisön saataville.
Sinisen timantin tapaus

Sinisen timantin tapaus on selkkaus, joka on hiertänyt Saudi Arabian ja Thaimaan välejä yli 20 vuotta.
Tapaus sai alkunsa vuonna 1989, kun prinssi Faisal Fahd Abdulazizin palatsissa puutarhurina työskennellyt thaimaalainen Kriangkrai Techamong varasti palatsista suuren määrän jalokiviä. Saaliiseen kuului myös erittäin arvokas sininen timantti. Techamong pakeni Thaimaahan ja sai myytyä korut. Hänet pidätettiin vuonna 1990, ja Thaimaa palautti jalokivet Saudi-Arabiaan. Kriangkrai Techamong tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen. 
Saudi-Arabialaiset kuitenkin totesivat pian, että osa koruista oli edelleen kateissa ja suurin osa palautetuista oli väärennöksiä. Saudi-Arabia vaati Thaimaalta toimia korujen palauttamiseksi ja lähetti myös Bangkokiin useita henkilöitä selvittämään asiaa. Vuonna 1990 kolme saudidiplomaattia ja yksi liikemies surmattiin hämärissä olosuhteissa. Myös yksi thaimaalainen poliisi murhattiin. Saudi-Arabia syytti Thaimaan poliisia sekaantumisesta jalokivien piilotukseen, ja lopetti työlupien myöntämisen thaimaalaisille.
Vuonna 1995 tapaukseen liittyneen jalokivivälittäjän vaimo ja poika murhattiin. Poliisikomentaja Chalor Kerdthes tuomittiin sittemmin elinkautiseen vankeusrangaistukseen murhista.  Vuonna 2010 viisi poliisia sai syytteen saudiliikemiehen murhasta.
Koutokeinon ala-aste

Koutokeinon ala-aste (pohjoissaameksi Guovdageainnu mánáidskuvla, norj. Kautokeino barneskole) on ala-aste Norjan Koutokeinossa. Se on perustettu vuonna 1950 ja siellä on 256 oppilasta.
Koulun rehtori on Bodil Utsi Vars.
Thyrsos

Thyrsos, johon viitataan myös nimellä Bakkhon, oli kreikkalaisessa mytologiassa Dionysoksen uskonnollisiin seremonioiden toimituksiin pyhitetty sauva. Näita sauvoja kantoivat mainadit. Muodoltaan thyrsos on samantapainen kuin valtikka, ja koska jumalaa pidettiin vitaalisena, tuli hänen sauvastaan falloksen vertauskuva
Thyrsoksen fenkolivarren ympärille oli usein kiedottu muratteja, mutta sen päähän kuului aina suurikokoinen pinjan käpy. Sitä pidetään vastakohtien symbolina, jossa kohtaavat kävyn edustama metsämaa ja fenkolin symboloima maanviljely.
Alkuaan sauvana esitettiin monimetriseksi kasvava Ferula narthex -kasvi. Sellaisen avulla Prometheuksen kerrotaan kähveltäneen jumalilta tulen ja tuoneen sen ihmisille.
Kognitiivinen dissonanssi

Kognitiivinen dissonanssi on psykologian termi, jolla tarkoitetaan kahden ristiriitaisen kognition kokemista. Kognitiolla voidaan tarkoittaa mitä tahansa tajunnan osa-aluetta kuten asennetta, emootiota, käsitystä tai käyttäytymistä. Teorian mukaan kognitiivinen dissonanssi syntyy silloin, kun ihmisen tiedot ja asenteet ovat ristiriidassa. Ihminen pyrkii vähentämään kognitiivista dissonanssia muuttamalla käyttäytymistään. Esimerkiksi verovilppiä paheksunut ihminen lopettaa paheksumisen itse verovilppiä tehtyään. Maallikon termein asiaa voisi kuvata epämiellyttävänä jännitteenä, joka tulee kahdesta keskenään ristiriitaisesta ajatuksesta samaan aikaan.
Kognitiivisen dissonanssin teorian mukaan ristiriitaiset kognitiot toimivat käyttövoimana, joka pakottaa mielen hankkimaan tai keksimään uusia ajatuksia tai uskomuksia tai muokkaamaan jo olemassa olevia uskomuksia niin että vähennetään kognitiivisen dissonanssin määrää kognitioiden välillä.
Kognitiivisen dissonanssin teorian on ensimmäisen kerran esittänyt psykologi Leon Festinger vuonna 1956 tarkkailtuaan intuition vastaisten uskomusten sitkeyttä UFO-tuomionpäivälahkon jäsenillä ja heidän lisääntynyttä käännytystyötään johtajan profetian osoittauduttua perättömäksi. Maailmanlopusta kertovasta perättömästä viestistä, jonka ulkoavaruuden oliot olivat lähettäneet keskiluokkaiselle kotirouvalle 1956, tuli täyttymätön toive, joka lisäsi kognitioiden välistä dissonanssia. Tämä sai useimmat improvisoidun lahkon jäsenet vähentämään dissonanssia ottamalla vastaan uuden profetian, jonka mukaan ulkoavaruuden oliot olivat säästäneet planeetan heille itselleen.
Teorian mukaan asennejärjestelmän elementit saattavat olla konsonansseja, dissonantteja tai irrelevantteja suhteessa toisiinsa.
Emil Höglund

Johan Emil Höglund (1. lokakuuta 1901 Pietarsaaren maalaiskunta – 24. maaliskuuta 1973 Vaasa) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Oy Wiik & Höglund Ab:n toimitusjohtaja 1953–1966. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1951 ja vuorineuvoksen arvon 1972.
Höglund oli Pohjanmaan talouselämän johtohahmoja. Hän perusti yhdessä Edvin Wiikin kanssa puutavaran vientiyrityksen, joka myöhemmin siirtyi muovialalle. Sen vaikutuspiiriin tuli ajan myötä muita yrityksiä, kuten Oravaisten Verkatehdas, Kimon ruukki ja Oy Wilh. Schauman Ab. Hänen yrityksensä Oy Keppo Ab oli minkinnahkojen tuottaja. Keppo ja Wiik & Höglund muodostivat sittemmin perustan yritykselle KWH Group.
Kati Tuominen-Niittylä

Ekaterina ”Kati” Tuominen-Niittylä (s. 4. syyskuuta 1947 Helsinki) on suomalainen muotoilija. Hänet tunnetaan muun muassa Arabian toteuttamista lintujen muotoisista Storybirds-kannuistaan ja Iittalan toteuttamista kahvattomista Gluck-kaatimista.
Tuominen-Niittylä aloitti opiskelun Taideteollisessa oppilaitoksessa mutta siirtyi Taideteolliseen korkeakouluun ja valmistui 1976.
Tuominen-Niittylä teki suomalaista keraamisen muotoilun historiaa voittamalla grand prix'n International Ceramic Festival '98 Mino -kilpailussa 1998 Japanissa. Samassa kilpailussa hän sai myös kunniamaininnan. Vuonna 2002 hän osallistui samaiseen kilpailuun taidesarjassa ja voitti jälleen, tällä kertaa Gold Prix:n, jota jaettiin niitäkin vain yksi, työllään 'Vessel'. Hänet kutsuttiin myös saman kilpailun tuomariksi v. 2005. 
Hän työskenteli Arabian taideosastolla 1980–2003, mutta jättäytyi sitten vapaaksi taiteilijaksi. Hän kuuluu Arabian taideosasto ry taiteilijoiden ryhmään, joka työskentelee nimensä mukaisesti Arabian tehtaan 9. kerroksessa Helsingissä.
Leena Laitinen

Leena Laitinen on Alkon toimitusjohtaja. Hän aloitti tehtävässään syksyllä 2017. Aiemmin Laitinen oli Snellman Groupin konsernijohtaja, mitä ennen hän työskenteli S-ryhmässä muun muassa SOK:n käyttötavarakaupan johtajana.
Frankenstrat

Frankenstrat on Eddie Van Halenin itse rakentama ja 80-luvulla paljon käyttämä sähkökitara. Kyseistä kitaraa soitettuna Marshallin vahvistimen läpi, kuullaan Van Halenin ensimmäisellä albumilla.
Van Halen rakensin kitaran itse 50 dollaria maksaneesta Charvellin rungosta, 80 dollarin kaulasta; ja Gibsonin PAF mikrofonista joka oli uudelleen käämitty hänen ohjeidensa mukaan. Hän myös suosi kitaroissaan vanhoja kieliä; jos kitarasta katkesi kieli, hän vain vaihtoi uuden tilalle, vaihtamatta koko kielisettiä.
Harrow School

Harrow School on Lontoon luoteisosassa, Harrowin kaupunginosassa sijaitseva yksityiskoulu (public school). Se on Yhdistyneen kuningaskunnan arvostetuimpia kouluja. Harrow Schoolin perusti John Lyon vuonna 1572. Toimiluvan koululle myönsi kuningatar Elisabet I. Koulu ottaa oppilaikseen vain poikia, ja siellä on noin 800 oppilasta, iältään 13–18 vuotta. Ollessaan ulkosalla Harrowin oppilaat käyttävät perinteisiä olkihattuja.  
Harrow School on yksi alkuperäisistä ns. suurista yksityiskoulusta, ja yksi niistä seitsemästä yksityiskoulusta, jotka mainitaan vuoden 1868 Public Schools Actissa.  Muut perinteiset suuret yksityiskoulut ovat Charterhouse School, Eton College, Merchant Taylors' School, Rugby School, St Paul's School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College.
Harrow Schoolin edelleen käytössä olevat vanhat päärakennukset on rakennettu 1800-luvulla, lukuun ottamatta Fourth Form Roomia, joka on peräisin 1600-luvulta. Fourth Form Roomin tammipaneeleihin on kaiverrettu koulun maineikkaimpien alumnien nimet.
Harrowin entisiä oppilaita kutsutaan nimellä Old Harrovians (OHs). Heihin kuuluvat muun muassa lordi Byron, Sir Robert Peel ja Winston Churchill sekä Spencer Perceval, Jawaharlal Nehru, John Profumo, Jordanian kuningas Hussein, Benedict Cumberbatch ja James Blunt .
Siipiratasalus

Siipiratasalus on konevoimalla toimiva laiva, jossa vetolaite muodostuu yhdestä tai kahdesta siipirattaasta. 
Ennen potkurin keksimistä ja yleistymistä höyryalukset varustettiin siipirattailla. Suomalaisissa laivoissa rattaat sijaitsivat yleensä laivan molemmilla kyljillä rungon keskikohdalla. Varsinkin Amerikan jokiliikenteessä on käytetty myös yhdellä aluksen perässä sijaitsevalla rattaalla varustettua alustyyppiä.
Suomen ensimmäinen siipiratasalus ja samalla Suomen ensimmäinen höyrylaiva oli Nils Ludvig Arppen Kiteen Puhoksessa rakennuttama s/s Ilmarinen, joka teki neitsytmatkansa 10. elokuuta 1833. Viimeisin Suomessa valmistunut siipiratashöyry oli s/s Koita, joka rakennettiin vuonna 1905. 
Nykyisin Suomessa on matkustajaliikenteessä muutamia uusia siipiratasaluksia. Ensimmäinen uusista oli Keurusselällä liikennöivä M/S Elias Lönnrot, joka on samannimisen höyrylaivan ulkoasureplika. Lönnrot aloitti liikennöinnin vuonna 1986. Alus on ”aito” siipirataslaiva. Sen dieselkoneisto pyörittää sähkögeneraattoreita ja molemmilla siipirattailla on omat sähkömoottorit. Paitsi työntövoima, myös ohjaus toimii siipirattaiden avulla. Aluksessa ei siis ole potkuria eikä peräsintä.
Ainoa Suomessa säilynyt aito siipirataskauden alus on S/S Lahtis, josta on jäljellä vain ruostunut runko. Alusta entistetään Noukanniemessä, Jyväskylässä.
Susanna Penttilä

Susanna Penttilä (s. 13. huhtikuuta 1973 Pori) on yrittäjä, joka pitää Férrer-muotiliikettä Helsingin Korkeavuorenkadulla. Penttilä oli vain 19-vuotias avatessaan Korkeavuorenkadun liikkeensä. Penttilästä tuli julkisuuden henkilö keväällä 2004 poseerattuaan yhdysvaltalaisessa Playboyssa.  Hän on neljäs suomalainen nainen, joka on esiintynyt Playboy-konsernin lehdissä, ja hän on esiintynyt yhteensä kuudessa Playboy-lehdessä. 
Penttilä oli kilpailijana Viidakon tähtöset -ohjelman vuonna 2012 esitetyllä ensimmäisellä tuotantokaudella sekä Kaksi julkkista ja yhdet häät- ja Tavallista elämää -sarjoissa vuosina 2013 ja 2014. Hänellä oli myös sivuosa elokuvassa Uuno Turhapuro – This Is My Life vuonna 2004. Penttilällä on yksi lapsi, kesäkuussa 2009 syntynyt poika ja hän on seurustellut rockmuusikko Ronnie Roosin kanssa vuodesta 2012 lähtien.

Harrastukset

Penttilä harrastaa esteratsastusta ja hän on myös menestynyt kilpatasolla. Hän aloitti ratsastuksen viisivuotiaana ja kilpaili jo 8-vuotiaana. Penttilä on kertonut olevansa eläinten oikeuksien puolustaja, ja hän on aktiivinen Animalia-järjestön jäsen.
I Want Your Love

I Want Your Love on Eduard Romanjutan esittämä kappale, jolla hän edusti Moldovaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sijoittui ensimmäisessä semifinaalissa sijalle 11, eikä selviytynyt finaaliin. Kappaleen on sanoittanut ruotsalainen Erik Lewander.