google/wiki40b huggingface dataset:
Kääpiöjänis

Ulkonäkö

Kääpiöjänis kuuluu kääpiörotujen ryhmään. Rungon muodoltaan se on pieni, siro ja jänismäinen. Se on ylväs ja määrätietoinen rotu, jota on kutsuttu myös temperamenttiseksi ja äkkipikaiseksi. Värimahdollisuuksia on useita, mutta Suomessa esiintyy useita värejä sekä kuvioita kyseisellä rodulla.
Kääpiöjänikset ovat Suomessa melko harvinaisia ja rodun kasvattajia on vähän.

Luonne ja käyttäytyminen

Se on ylväs ja määrätietoinen rotu, jota on kutsuttu myös temperamenttiseksi ja äkkipikaiseksi. Se on myös erittäin nopea ja ketterä ja soveltuukin erinomaisesti estehyppyyn. Kääpiöjänikset tarvitsevat määrätietoisen sekä kokeneen omistajan.
HMS Antrim (D18)

Palvelus

HMS Antrim oli Falklandin sodan Etelä-Georgian saaren vallanneen osaston lippulaivana huhtikuussa 1982. Aluksen Westland Wessex HAS.3 -helikopteri pelasti 16 Special Air Servicen sotilasta Fortunan jäätiköltä. Sama helikopteri osallistui Argentiinan laivaston ARA Santa Fen liikuntakyvyttömäksi saattamiseen. Etelä-Georgian argentiinalaisosaston johtaja kapteeni Largos vahvisti osastonsa antautumisen allekirjoituksellaan HMS Antrimin messissä.
Tukiessaan San Carloksen maihinnousua alus joutui ilmahyökkäyksen maaliksi, jolloin siihen osui 1 000 naulan pommi. Pommi ei kuitenkaan lauennut, ja se saatiin tehtyä vaarattomaksi.

Almirante Cochrane

Alus poistettiin palveluksesta 1984 ja myytiin 22. kesäkuuta Chilelle, joka nimesi sen Almirante Cochraneksi. Alus modernisoitiin kuten sisaraluksensa Blanco Encalada, jolloin sen Sea Slug -ohjukset poistettiin ja takakannen helikopterialuetta suurennettiin. Aluksen Sea Cat -ohjukset korvattiin 1996 Barak-ilmatorjuntaohjusjärjestelmällä. 
Alus poistettiin palveluksesta 7. joulukuuta 2006. Se hinattiin 11. joulukuuta 2010 Kiinaan romutettavaksi.
Taisto Ahtola

Henkilöhistoria

Ahtolan vanhemmat olivat rautatieläinen Otto Sigurd Ahtola ja Tekla Elina Nordström ja puoliso vuodesta 1942 taidemaalari Rakel Elina Koskinen. Heidän lapsiaan olivat liiketaloustieteen professori Olli Ahtola, taidehistorioitsija Leena Ahtola-Moorhouse ja ekonomisti Juha Ahtola. Ahtola valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1941 ja toimi opettajana Huittisissa 1944–1950 ja Hämeenlinnassa kansalaiskoulun opettajana 1950–1953. Hän toimi myös Hämeenlinnan taidemuseon perustamisen ja rakentamisen primus motorina ja museon  pitkäaikaisena johtajana ja indententtinä. Ahtola sai Pro Finlandia -mitalin 1967 ja professorin arvonimen vuonna 1974.

Taiteellinen tuotanto

Ahtola piti ensimmäisen näyttelynsä Raumalla vuonna 1948. Näyttelyura jatkui 1980-luvulle asti. Hän oli mukana myös Purnu-ryhmän näyttelyissä 1967-1987 ja Sysmän Suvi-Pinxssä. Ahtola maalasi 1950-luvulla väriekspressionistisiä teoksia. 1960-luvulla hän kuvasi kokemuksiaan sotavuosista synkillä töillä. 1970-luvulta alkaen hänen töissään on ollut paljon ihmishahmoja.
Levesque

Ulkomuoto

Lévesque oli lyhytkarvainen, ensivaikutelmaltaan tyypillinen ranskalainen ajokoira. Se oli suurisilmäinen, leveäkalloinen ja pitkäkorvainen. Sen kuono oli leveä ja melko pitkä, korvat riippuvat ja silmät vaalean kastanjanruskeat ja suurehkot. Raajat ja runko olivat pitkät ja rintakehä leveä ja syvä. Kaulanahka oli jonkin verran löysää. Häntä oli pitkä ja otsapenger selvästi erottuva. Lyhyen, sileän karvapeitteen väri oli mustavalkoinen, jossa oli poskissa ja silmien päällä erittäin haaleankeltaiset merkit. Urosten säkäkorkeus oli 65–72 cm ja narttujen 63–68 cm. Paino vaihteli 25–35 kg välillä.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu oli ystävällinen ja helposti kiintyvä. Sillä oli älykäs ja lempeä ilme.

Alkuperä

Rogatien Lévesque jalosti rodun 1870-luvulla englanninkettukoiran ja gascon saintongeoisn (tai mahdollisesti gascognenajokoiran) välisistä risteytyksistä. Sitä käytettiin alun perin villisian ja hirven metsästykseen hevosajueessa. Se kuoli tiettävästi sukupuuttoon 1970-luvulla, ja viimeiset yksilöt yhdistettiin valkomustaan ranskanajokoiraan.
Iso Mustalammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Iso-Kukkasen–Kärkjärven alueeseen (14.163) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Charlie Dominici

Charlie Dominici (s. 16. kesäkuuta 1951 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Dream Theaterin entisenä laulajana.
Charlie aloitti muusikon uransa yhtyeessä nimeltä Franke and the Knockouts, jossa hän soitti kitaraa ja lauloi taustalaulajana. Hän liittyi Dream Theateriin marraskuussa 1987. Charlie oli mukana yhtyeen esikoisalbumilla, vuonna 1989 julkaistulla When Dream and Day Unite:lla, mutta hänet erotettiin yhtyeestä pian sen julkaisun jälkeen. Dominici oli huomattavasti vanhempi kuin muut yhtyeen jäsenet. Lisäksi heillä oli henkilökohtaisia ja musiikillisia erimielisyyksiä. Hänet korvasi James LaBrie.
Charlien laulutyyli on samantyyppinen kuin Rushin Geddy Leellä: korkea, lämmin ja nasaali. Tämä oli myös osasyy hänen erottamiseensa. Muut yhtyeen jäsenet olivat sitä mieltä, että Charlien ääni ei sovi Dream Theaterin heavy metal -tyylisiin kappaleisiin.
Tällä hetkellä Charlie toimii tuottajana. Hän julkaisi vuonna 2005 sooloalbumin O₃: A Trilogy.
Constanza (kuningatar)

Constanza (1154–1198) oli Sisilian kuningatar ja Henrik VI:n puolisona Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna. Hänen avioliittonsa Henrikin kanssa antoi Saksalle syyn vaatia Sisilian kruunua itselleen. Hänen poliittinen taitonsa auttoi hänen poikaansa Fredrik II:ta nousemaan keisariksi.
Karenssi

Erokarenssit

Erokarenssi tarkoittaa työstä, koulutuksesta tai työvoimapoliittisesta toimenpiteestä eroamista. Erokarensseja voivat olla

Uusi irtisanomislaki

Joulukuussa 2018 uutisoitiin, että uudessa irtisanomislaissa työntekijän irtisanomisesta saisi työntekijä 60 päivän karenssin ja irtisanoutumisesta 90 päivän karenssin. Tämä tarkoittaisi että irtisanoutuminen on moitittavampaa kuin irtisanotuksi joutuminen.
Oona Parviainen

Oona Parviainen (s. 5. syyskuuta 1977 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa Espoo Bluesia. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.
Parviainen on edustanut Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta Salt Lake Cityn 2002 ja Torinon 2006 talviolympialaisissa. Lisäksi hän on pelannut yksissä MM-kilpailuissa. Arvokisamitaleja hänellä ei ole. Kauden 2006–2007 loppuun mennessä hän on pelannut 64 maaottelua.
Espoo Bluesin riveissä Parviainen on voittanut yhdeksän Suomen mestaruutta vuosina 2000–2005 ja 2007–2010.
Nykyisin Parviainen toimii kiinteistönvälittäjänä ja yrittäjänä Rovaniemellä. Hän perusti Lapin Asuntopalvelut LKV OY yrityksen 1.8.2015. 
www.oonaparviainen.fi
Naima Mora

Naima Mora (s. 1. maaliskuuta 1984 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen malli, joka voitti Huippumalli haussa -ohjelman neljännen tuotantokauden.
Kirigami

Kirigami (jap. 切り紙) on origamin variaatio, jossa leikataan paperia. Kirigamin nimi tulee japanin kielen sanoista kiru, joka tarkoittaa leikkaamista ja kami, joka tarkoittaa paperia. Joskus sitä kutsutaan myös kirieksi (切り絵), joka tarkoittaa leikattua kuvaa. Tyypillisesti kirigami-työ aloitetaan taitellulla perustaitoksella, jota sitten leikataan ja joka lopuksi avataan ja litistetään. Kirigami on yleensä symmetristä, kuten lumihiutaleet, pentagrammit tai orkidean kukat. Monkiri on japanilainen paperinleikkaamisen taito.
Oerlikonin rautatieasema

Historiaa

Oerlikonin ensimmäinen rautatieasema avattiin vuonna 1855 Winterthur–Oerlikon-radan rakentamisen myötä. Sittemmin asema on uusittu useasti, viimeksi vuosina 2004–2016 toteutetussa hankkeessa, jonka osana rakennettiin kolmas tunneli, Weinbergtunnel, Zürichin keskustaan.

Palvelut

Rautatieasemalla on kahdeksan raidetta. Sieltä lähtee päivittäin noin 900 junavuoroa. Aseman kautta kulkee kaikki Zürichin päärautatieaseman ja Zürichin lentokentän välinen kaukoliikenne, jonka päätepisteet ovat eri puolilla Sveitsiä.
Lehtikulta

Lehtikulta on kultalevy, joka on taottu tai valssattu ohueksi, noin 0,0001 mm paksuiseksi. Lehti voi olla myös kullan, hopean ja tinan seosta. Yhden millimetrin paksuisessa pinossa on päällekkäin noin 10 000 kultalehteä.  Harkkokultaan verrattuna lehtikulta on noin 10 kertaa kalliimpaa.
Lehtikullalla kultaaminen oli edullisin tapa kullata veistoksia ja arkkitehtuurielementtejä ennen elektrolyysin keksimistä. Keskiajalla lehtimetalleja käytettiin puuveistosten ja maalausten pintavärinä. Lehtikultaa on käytetty myös arkkitehtuurissa ja sisustuksessa, sekä pronssiveistosten ja kirkkojen kupolien kultaamisessa. Veistosten, patsaiden ja dekoraatioiden kultaamisen ohella kultausta on käytetty keskiaikaisten kirjojen kuvituksissa. Keskiaikaisten maalausten pyhimyskehät tai koko tausta olivat usein lehtikultaa etenkin uskonnollisissa maalauksissa. Ikonit ovat jatkaneet tätä perinnettä. Lehtikullalla on kullattu yleisesti myös kehyksiä. Samoin muusta metallista kuin kullasta tehtyjä koruja kullataan kultadubleekoruiksi, mutta sitä ei yleensä tehdä lehtikullan avulla.

Lehtikulta uudemmassa taiteessa

Monet nykytaiteilijat ovat suosineet lehtikultaa ja muita lehtimetalleja viime vuosikymmeninä. Suomessa sitä on käytetty erityisen paljon grafiikassa. Antti Tanttu tunnetaan kankaalle liimatuista puupiirrosvedoksistaan, joihin on lisätty usein lehtikultausta. Harri Leppänen on tehnyt kultataustaisia teoksia, samoin Teija-Tuulia Ahola, joka on kullannut myös vanhojen puistopuiden sisustoja ja tehnyt installaatioita kullatuista kartonkirullista. Ahola on myös tehnyt Tampereen taidemuseoon seinämaalauksen lehtikullasta. Samoin veistoksissa käytetään lehtikultaa, joka muuttaa myös readymade-esineiden ilmettä oleellisesti. Esimerkiksi virolaisella Leonhard Lapinilla on runsaan kymmenen readymade-esineen Installaatio (2008–2009), jossa hän muuntaa kotimaansa talonpoikaiskulttuurin puuesineitä petsivärin ja lehtikullan avulla yleviksi uusiksi esineiksi.
Myös Wäinö Aaltonen suosi lehtikultausta puuveistoksissaan, jotka usein olivat kubistisia tai pelkistettyjä.

Lehtikulta elintarvikkeissa

Lehtikultaa on käytetty jopa jälkiruokien ja makeisten koristeluun. Esimerkiksi Intiassa lehtikultaa ja lehtihopeaa käytetään häissä pääruokien juhlistamiseen. Myös Japanissa on ollut varsinkin talouden hintakuplan aikoihin saatavilla lehtikultaa sisältäviä makeisia, ja vihreää teetä kultausperinteistään tunnetussa Kanazawassa. Lisäksi Gdańsk on tunnettu kullatuista makeisistaan. Kultaseppä Carl Fabergén näyttelyn kunniaksi eräs ravintola valmisti Suomessa lehtikultahippusilla viimeisteltyjä tryffelimakeisia.
Cooloola

Ulkonäkö ja koko

Cooloolat ovat väritykseltään vaalean oransseja, niiden pää on pyöreä ja niillä on hyvin pienet, pyöreät tuntosarvet. Alaleuat (maksillat) ovat pidempiä kuin yläleuat (mandibelit) ja niiden takaosassa on kaivamiseen erikoistunut uloke. Takajalkojen reidet ovat hyvin lyhyet. Sääret, etenkin edessä, ovat erikoistuneet kaivamiseen.
Koiraalla on surkastuneet siivet, jotka erottuvat tummina läntteinä. Naaraalta siivet puuttuvat kokonaan. Sen jalat ovat lyhyemmät ja tukevammat ja peräpää (abdomen) suurempi, kuin koiraalla. Eräältä lajilta naaraan silmät ovat lähes surkastuneet.

Elinympäristö ja -tavat

Cooloolat tunnetaan vain Queenslandin itärannikolta, jossa ne elävät enimmäkseen maan alla hiekkaisessa ja kosteassa maaperässä. Naaras ei ilmeisesti elävät koko elämänsä maanalla. Koiraat sen sijaan tulevat pinnalle öisin, etenkin sadekausina, etsimään naaraita. Lajit ovat ilmeisesti petoja ja saalistavat toukkia ja mahdollisesti lieroja.
Muistoristi

Muistoristi on toisen maailmansodan, Suomessa talvi- ja jatko- ja Lapin sodan (1939-1945) aikaisten ponnistusten luoman yhteishengen vaalimiseksi luotu muistomitali.
Joukko-osaston muistoristin on oikeutettu saamaan kyseiseen joukko-osastoon kuulunut henkilö. Törkeään sotilaskunniaa loukkaavaan tekoon syyllistynyt henkilö on oikeutettu muistoristiin vain, jos hän teon jälkeen on erittäin ansiokkaasti osallistunut sotatoimiin. 
Muistoristin myöntää Suomen sotien 1939-1945 muistoristitoimikunta, jona toimii Sotainvalidien Veljesliiton johtokunta. Ennen ristin myöntämistä toimikunta kuulee vähintään kahta kyseisessä joukko-osastossa palvelutta henkilöä tai heidän edustajaansa. Muistoristin mukana annetaan omistuskirja ja toimikunta pitää luetteloa henkilöistä, joille risti on myönnetty.
Vähä-Vallunen

Vähä-Vallunen on kylä Lemussa nykyisen Maskun kunnan alueella Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee Kustavintien läheisyydessä, Miiaistentien varrella ja noin seitsemän kilometrin etäisyydellä kunnan keskustasta. Kylässä on tällä hetkellä kuusi taloa ja noin kymmenen vakituista asukasta. Kylän historiallinen rakenne on hyvin säilynyt.

Historia

Kylän alueella on ollut asutusta viimeistään jo rautakaudella, jolloin alueella sijainnut Kuuvanvuoren muinaislinna on rakennettu. Ensimmäiset kirjalliset maininnat Vähä-Vallusten kylästä ovat peräisin vuodelta 1540, jolloin siellä sijaitsi kolme taloa. Kylä on todennäköisesti kuitenkin paljon tätä vanhempi. Vähä-Vallusten kantatila on toiminut myös vuosien 1650 ja 1720 välillä Turun Akatemian palkkatilana. 1700-luvun puolivälissä kylässä on ollut myös yksi sotilastorppa. Kylän nykyisistä tiloista Vähä-Vallusten päärakennus on vanhimmilta osiltaan peräisin 1700-luvulta. Mäki-Heikkilän ja Tuomisen päärakennukset ovat valmistuneet 1800-luvulla.

Kylämaisema ja luonto

Alkuperäinen maaseutumainen kylärakenne on säilynyt Vähä-Vallusissa hyvin. Kantatilan vanha pihapiiri ympäristöineen onkin luokiteltu kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaaksi kohteeksi. Kylän metsäsaarekkeiden pirstomien peltojen läpi virtaa Mannerjärveen laskeva pieni Suottionoja-niminen joki. Myös Lemun Kolkanpolun retkeilyreitistö kulkee kylän itäosan metsäalueella. 
Kylän saviset peltomaat ovat pääasiassa viljanviljelyskäytössä. Havupuuvaltaiset, talouskäytössä olevat metsät ovat suurelta osin eri-ikäistä taimikkoa, mutta kylän pohjoisosissa on myös vanhaa metsää. Kylän metsissä sijaitsee muutamia sudenkuoppia. Ne on kaivettu maahan susien pyydystämiseksi 1800-luvulla, Varsinais-Suomessa tapahtuneiden susien tekemiksi väitettyjen lastensurmien aikoihin.
Kirjankustantamo

Kirjankustantamo on yritys, joka on erikoistunut julkaisemaan kirjoja ja muita painotuotteita ja sekä niistä valmistettuja äänitteitä ja nykyään myös digitaalisia versioita (mm. äänikirjat, e-kirjat ja kirjalliset äänilevyt). Kustantamot tekevät julkaisusopimuksia julkaistavan materiaalin tekijän kanssa. Sopimuksen perusteella kustantamo ottaa tehtäväkseen kirjan painamisen tai äänitteen monistamisen ja markkinoinnin ja kantaa niistä syntyvän taloudellisen riskin. Teoksen tekijä saa sopimuksesta korvauksena joko sovitun rahaerän tai sovitun osuuden kaikista teoksen myynnin tuotoista. Kustantamolle jää loput tuotoista. 
Kustantamojen liiketoiminta perustuu siihen, että kirjojen painaminen ja äänitteiden monistaminen ja myynti ovat kallista toimintaa yhdestä teoksen kappaleesta saatavaan hintaan nähden. Kappaleita kannattaa siis tehdä kerralla paljon. Usein painokset ovat tuhansia kappaleita. Tekniikan kehittyessä kirjan painaminen ja äänitteen tekeminen on halventunut ja kirjojen ja äänitteiden omakustanteinen julkaiseminen siten yleistynyt. 
Yhdysvaltalainen kustantaja Richard Nash määrittelee kustantamisen siten, että se ei ole sitä, että painetaan paperille kirjailijoiden sanoja ja niitä myydään lukijoille, vaan se on sitä, että kirjailija ja lukijat saadaan yhteen.
Toisin kuin kirjakustantamo musiikkikustantamo saa tuloa myös teostokorvausten muodossa ja varsinaisen äänitteen julkaisusta vastaa kustantajan sijasta äänitteen tuottaja. 
Vanhin edelleen toimiva kirjankustantamo on Cambridge University Press, jonka toiminta on jatkunut katkeamatta vuodesta 1584.
Rippisalaisuus

Rippisalaisuus tarkoittaa papin velvollisuutta pitää salassa kaikki ripissä tai muussa sielunhoidossa kuulemansa. 
Suomessa evankelis-luterilaisen ja ortodoksisen kirkon papeilla on ripistä ja sielunhoidollisesta keskustelusta kirkkolaissa säädetty ehdoton vaitiolovelvollisuus sekä kirkon että valtion silmissä. Pappi ei saa ilmaista ripissä tai sielunhoidossa ilmaistua asiaa tai henkilöä. Rippisalaisuutta ei saa paljastaa edes ripittäytyvän suostumuksella. Jos ripittäytyjä antaa tiedon rikoksesta, joka on tekeillä, papin tulee ilmoittaa viranomaisille asiasta niin, ettei ripittäytyjän henkilöllisyys paljastu. Ehdoton rippisalaisuus, jota tuomioistuin ei voi määrätä murrettavaksi, on vain papeilla. Se ei ulotu muihin kirkon työntekijöihin, eikä myöskään maallikoihin. 
Katolisessa kirkossa papeilla on ehdoton vaitiolovelvollisuus. Kanonisen lain mukaan ripissä kuultua ei saa paljastaa, eikä sitä saa käyttää mitenkään ripittäytyjää vastaan, edes silloin kun ripin kuulija on ripittäytyjän esimies. Kanonisen lain säädös on katolisen kirkon sisäinen. Suomen valtiollisen lain näkökulmasta katolisen kirkon papeilla ei ole ehdotonta vaitiolovelvollisuutta ripissä kuullusta, mutta vaitiolovelvollisuuden laajentamista on esitetty. 
Ensimmäiset maininnat rippisalaisuudesta on 400-luvulta. Rippisalaisuudella on ollut lain mukaan suojattu asema jo 1200-luvulla. Vuoden 1686 Ruotsin valtakunnan kirkkolaissa rippisalaisuuden rikkomisesta seurasi kuolemantuomio, joka muutettiin virasta erottamiseksi Suomessa vuonna 1869. Rippisalaisuus ei vanhene milloinkaan, vaikka henkilö ei olisikaan enää kirkon viranhaltija. Salaisuuden pitämistä ei nähdä subjektiviisena oikeutena vaan viranhaltijan velvollisuutena.
Zagłębie Lubin

Historia

Zagłębie Lubin on perustettu 2. maaliskuuta 1946 nimellä Klub Sportowy Zawisza Lubin. Seura vaihtoi useasti nimeä 1940-, 1950- ja 1960-luvulla. Nykyisen nimensä se otti käyttöön vuonna 1966. Vuonna 1975 seura nousi Puolan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Kymmenen vuotta myöhemmin Lubin nousi Puolan pääsarjaan. Samaan aikaan se siirtyi pelaamaan uudelle stadionille, joka sijaitsi samassa paikassa kuin nykyinen stadion. Vuonna 1990 Lubin sijoittui toiseksi, joka takasi paikan Euroopan sisäisiin turnauksiin, kun se pääsi UEFA Cupiin. Lubin putosi kuitenkin heti ensimmäisellä kierroksella. Kaudella 1990–1991 Lubin voitti ensimmäisen Puolan mestaruuden. Voitto takasi paikan Euroopan Cupissa seuraavaksi kaudeksi, mutta tanskalainen Brøndby IF pudotti puolalaisseuran ensimmäisellä kierroksella. Vuonna 2005 Lubin pääsi ensimmäistä kertaa Puolan Cupin finaaliin, mutta hävisi sen Dyskobolia Grodzisk Wielkopolskille. Seuraavana vuonna se hävisi cupin finaalissa Wisła Płockille. Vuonna 2007 Lubin voitti toisen ja toistaiseksi viimeisimmän Puolan mestaruuden. Vuonna 2009 Lubin siirtyi pelaamaan uudelle stadionille. Vuonna 2014 Lubin putosi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta nousi heti seuraavana vuonna takaisin pääsarjaan.
Siivoustyön mitoitus

Siivoustyön mitoitus eli siivousmitoutus on työmenetelmä- ja työaikatutkimukseen perustuvaa siivoustyön määrälaskentaa joko käsin laskemalla tai ohjelmistosovelluksen avulla.
Okarennokit

Tuntomerkit

Okarennokit ovat yksi- tai monivuotisia, pystykasvuisia tai maanmyötäisiä ja ainakin jossain määrin karvaisia ruohoja. Lehtiasento on vastakkainen tai vuorottainen, mikä johtuu vastakkaisista lehdistä toisen katoamisesta. Lehdet ovat parilehdykkäisiä ja korvakkeellisia. Lehdyköitä on 3-10 vastakkaista paria ja ne ovat lyhytruotisia tai ruodittomia, vinoja, pitkänomaisia tai soikeita. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtien hangoissa (ainakin näennäisesti) ja ovat perällisiä, säteittäisiä, väriltään keltaisia tai harvoin valkoisia. Pohjuskehrä on rengasmainen, mehevä ja kymmenliuskainen. Verholehtiä on viisi, ja ne ovat erillisiä, karvaisia ja karisevia tai pysyviä. Terälehtiäkin on viisi erillistä, vastapuikeaa ja lyhytikäistä. Kahdessa hedekiehkurassa on tavallisesti kymmenen, harvemmin viisi hedettä kiinnittyneinä kehrän tyveen; verhovastaiset viisi hedettä ovat terävastaisia lyhyempiä. Palhot ovat lisäkkeettömiä, ponnet pitkänomaisia. Emilehtiä on viisi ja ne muodostavat munanmuotoisen tai pallomaisen ja pitkäkarvaisen sikiäimen, joka on viisilokeroinen. Kussakin lokerossa on 2-10 vinosti riippuvaa siemenaihetta aksiletyyppisessä istukassa. Vartalo on tukeva ja viisisärmäinen, luotti viisisäteinen. Hedelmä on lohkohedelmämäinen, siivellinen tai piikkinen, karvainen ja avautuu liiteluomaisesti viideksi, kolmikulmaiseksi ja avautumattomaksi hedelmykseksi eli merikarpiksi. Siemenet ovat endospermittömiä.

Levinneisyys

Okarennokit kasvavat pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla.

Luokittelu

Okarennokkien suvussa on noin 20 lajia, joista tunnetuin on okarennokki (Tribulus terrestris).
Muita lajeja ovat Tribulus bimucronatus, T. cistoides, T. echinops, T. excrucians, T. macropterus, T. mollis, T. parvispinus, T. pentandrus, T. pterophorus, T. rajasthanensis ja T. zeyheri.
Diracin mitta

Diracin mitta on yksinkertainen mitta, jonka kantaja on keskitetty yhteen pisteeseen. Se toteuttaa todennäköisyysmitan määritelmän. 
Täsmällisemmin jos X on joukko ja , niin Diracin mitta pisteessä x on kuvaus , jolle
Voidaan helposti osoittaa, että pisteessä x määritellyn Diracin mitan mittaintegraali yli funktion  on
Sint-Truidense VV

Historia

Sint-Truidense VV luotiin vuonna 1924, liittämällä yhteen kaksi seuraa, FC Union ja FC Goldstar. Sen väreiksi päätettiin ottaa kaupungin värit, sininen ja keltainen, ja sen alkuperäiseksi nimeksi valittiin Sint-Truidense Voetbal Vereeniging. Seuran pelasi ensimmäisen ottelunsa Cercle Tongerenia vastaan.
1940-luvun lopulla Sint-Truiden määriteltiin tarpeeksi kokeneeksi nousemaan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Vuonna 1952 se muutti nimensä nykyiseen muotoon. Viisi vuotta myöhemmin se sijoittui 2. divisioonan toiselle sijalle nousten ensimmäistä kertaa Belgian korkeimmalle tasolle, 1. divisioonaan. Monille tuntematon Raymond Goethals nimitettiin Sint-Truidenin päävalmentajaksi 1959, ja hänen alaisuudessaan seura nosti selvästi osakkeitaan kansallisella tasolla. Goethals johdatti joukkueen muun muassa sen historian parhaaseen sijoitukseen, 1. divisioonan kakkoseksi.
2000-luvun alussa seura oli vaikeuksissa ja sen valmennusjohdossa tapahtui paljon muutoksia. Joukkueen entisestä maalivahdista Jacky Mathijssenista tuli päävalmentaja, ja hän piti sitä vielä kohtuullisesti pystyssä kolmen kauden ajan. Kaudella 2004–05 seuraa valmensi yhteensä kolme eri miestä, joista viimeinen erotettiin heti neljänteentoista sijaan päättyneen kauden jälkeen. Vuonna 2008 seuraan perustettiin naisten edustusjoukkue.
Yorkin linna

Historia

Kuningas Henrik III määräsi vuonna 1245, että linna oli jälleenrakennettava täydellisesti. Seuraavien parin vuosikymmenen aikana rakennettiin kehämuuri torneilla ja kahdella portilla, sekä päälinna kokonaan kivestä.

Nykytila

Vuonna 1978 Clifford's Towerin juurella paljastettiin muistolaatta juutalaisvainon uhreille. Tätä ennen keskiaikaista joukkomurhaa, jonka 800-vuotismuistojuhlaa vietettiin vuonna 1990, ei tunnettu juuri ollenkaan. Keskustorniin kului kaikkiaan noin 2 600 puntaa.
Horizon Pictures

Horizon Pictures oli Britanniassa perustettu elokuvien tuotantoyhtiö. Yhtiön perusti yhdysvaltalainen elokuvatuottaja Sam Spiegel. Horizon Pictures tuotti useita menestyneitä elokuvia, kuten Afrikan kuningatar (1951), Kwai-joen silta (1957) ja Arabian Lawrence (1962).