An Lộcin taistelu

Alku

Pohjois-Vietnamin kansanarmeija aloitti huhtikuussa 1972 "pääsiäishyökkäyksen", ja hyökkäsi myös etelämpänä.
Kansanarmeija hyökkäsi Kambodžan puolelta 7. huhtikuuta Loc Ninhiin
. Hyökkäävä armeija eteni kohti An Lộcia 
neljän divisioonan voimin. Kaupunkia puolusti vain yksi Etelä-Vietnamin tasavallan armeijan divisioona ja muita vähäisempiä joukkoja. Etelä-Vietnamin armeija päätti puolustaa An Lộcia viimeiseen mieheen. Kaupungin puolustuksen luhistuminen saattaisi pääkaupungin vaaraan.
An Lộcia puolusti alussa 6 350 miestä. Hyökkäävissä divisioonissa oli 18 000 miestä. Vietkongin pääedustaja julisti hyökkäyspäivänä Pariisin rauhanneuvotteluissa, "että An Lộcista tulisi kymmenessä päivässä Etelä-Vietnamin väliaikaisen vallankumoushallituksen pääkaupunki".

Taistelu

Pohjois-Vietnamin kansanarmeija hyökkäsi tykistön ja tankkien avulla
13. huhtikuuta An Lociin. Joukot valtasivat kaupungin lentokentän ja ajoivat puolustajat An Lộcin keskustaan. AC-130-maataistelukone ja rynnäkköhelikopterit pysäyttivät pohjoisen joukkojen etenemisen. Kun hyökkäävän Pohjois-Vietnamin armeijan jalkaväki ja panssarit eivät toimineet yhdessä, panssarit etenivät itse kaupunkiin ilman jalkaväen suojaa. Niinpä puolustajat saattoivat tuhota seitsemän panssaria 13. huhtikuuta
15. huhtikuuta  kommunistien joukot hyökkäsivät An Lộciin pohjoisesta ja lännestä. Rykmentin vahvuiset jalkaväki-panssarijoukot pääsivät tällä kertaa pohjoisesta syvemmälle An Lộciin. Läntinen hyökkäysrykmentti joutui ennen hyökkäyksen alkua osin B-52-pommittajien hyökkäyksen alle. Hyökkäys siellä peruutettiin. Kansanarmeja alkoi tulittaa kaupunkia tykein.
Pohjois-Vietnamin kansanarmeijan 5. divisioona hyökkäsi T-54-panssareiden turvin 11. toukokuuta An Lociin pohjoisesta ja koillisesta. 9. divisioona hyökkäsi lännestä ja atelästä.
Yhdysvaltain ilmavoimat pommittivat B 52-koneilla hyökkääjiä tiheästi. Hyökkääjät etenivät tästä ja Etelä-Vietnamin armeijan lujasta vastarinnasta huolimatta päästä puolen kilometrin päähän Etelä-Vietnamin 5. divisioonan päämajasta. Kaupungissa käytiin katutaisteluja. Yhdysvaltain pommituslennot estivät kokonaan lännestä tehdyn hyökkäyksen.  Puolustajat torjuivat  myös seuraavan päivän hyökkäyksen lännestä ja koillisesta Myöhemmätkin Pohjois-Vietnamin armeijan hyökkäykset epäonnistuivat.

Etelä-Vietnamin ja Yhdysvaltain voitto

Pohjois-vietnamilaisilla oli ilmatorjuntakalustoa, joka pystyi häiritsemään matalalla tehtyjä lentoja tehokkaasti. Yhdysvaltain ilmavoimat huolsivat myös saarrettua An Locin kasarmia. Vasta kesäkuun alkupuolella helikopterit kykenivät laskeutumaan itse kaupunkiin Yhdysvallat tuhosi suuren osan hyökkääjien ilmatorjuntakalustosta toukokuun loppuun mennessä.
Etelä-Vietnamin armeija aukaisi 9. kesäkuuta valtatien 13. Etelä-Vietnamin armeijan voitto oli vain osittain Yhdysvaltain ilmatuen ansiota. Pääosassa oli kenraali Creighton Abramsin mukaan etelävietnamilaisten puolustajien taistelutahto. Ranskalainen kenraali Paul Vanuxen sanoi taistelua "Vietnamin Verduniksi".
Taistelujen aikana Pohjois-Vietnam menetti 10 000 miestä kaatuneina ja haavoittuneina, minkä lisäksi hyökkäävät joukot menettivät suurimman osan raskaasta kalustostaan. Etelä-Vietnamin tappiot olivat 5 400 miestä ja heistä 2 300 kaatuneina tai kadonneina.