google/wiki40b huggingface dataset:
Langinkosken keisarillinen kalastusmaja

Historia

Aleksanteri III vieraili Langinkoskella ensimmäisen kerran vuonna 1880 ollessaan kruununprinssinä. Vieraillessaan toisen kerran Langinkoskella hän ilmoitti haluavansa pienen kalamajan kosken rannalle. Majan rakentaminen aloitettiin kesällä 1888, ja se vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Rakennuksen suunnitteli Magnus Schjerfbeck ja sisustuksen Johan Jacob Ahrenberg. Aleksanteri III vietti kalastusmajalla aikaa useana kesänä. Vuonna 1894 valtaan astunut keisari Nikolai II vieraili Langinkoskella vain kerran, syksyllä 1906, ja viipyi paikalla vain pari tuntia.
Suomen itsenäistymisen jälkeen Langinkosken alue siirtyi rakennuksineen valtiolle ja kalastusmajaa käytettiin senaattorien ja ministerien kesäasuntona. Kymenlaakson museoseura tarttui rappeutuvan majan entisöintiin 1933, ja silloin perustettiin museo. Kymenlaakson museoseura vaihtoi myöhemmin nimensä Langinkoskiseuraksi. Seura ylläpiti museotoimintaa vuoden 2017 loppuun saakka. Rakennuksia hallinnoi Museovirasto ja luonnonsuojelualuetta Metsähallitus.
125-vuotisjuhlavuoden kunniaksi kalastusmajaa alettiin jälleen vuonna 2012 kunnostaa. 1950-luvun peltikatto oli alkanut vuotaa, ja se uusittiin. Korjauslistalla oli myös ulkokuistin oikaisu. Lisäksi alueen vanhoja rakennuksia uudistettiin uuteen käyttöön: tallirakennukseen kunnostettiin yleisö-WC ja teknisiä tiloja. Vahtimestarin asunnosta kunnostettiin kahvila laajennusosineen. Lisäksi suoritettiin maisemointitöitä.
Museossa vieraili vuosittain noin 14 000 kävijää vuoden 2012 tietojen mukaan. Venäläiskävijöiden määrä oli tuolloin nousussa aiempiin vuosiin verrattuna. Kävijämäärät vakiintuivat 2010-luvulla noin 10 000 vuosittaiseen kävijään. Keisarillisen kalastusmajan museotoiminta siirtyi vuoden 2018 alussa Suomen kansallismuseolle. Kalastusmajan kävijämäärä lähti hienoiseen nousuun, ja vuoden 2018 aukiolokaudella museossa vieraili yli 11 000 henkilöä.
Al-Nurin moskeija

Historia

Al-Nurin moskeija on nimetty Mosulin ja Aleppon alueita hallinneen turkkilaisen hallitsijan Nur al-Din Mahmoud Zangin mukaan, joka määräsi moskeijan rakennuttamisen vuonna 1172. Nur al-Din tuli tunnetuksi jihadista kristittyjä ristiretkeläisiä vastaan. Nur al-Din valtasi muun muassa Damaskoksen ja loi pohjan Saladinin myöhemmälle menetykselle, joka johti Jerusalemin valtaukseen vuonna 1187.
Nur al-Dinin käskyjen mukaisesti rakennettiin rakennuskompleksi. johon kuuluvat moskeija, madrasa ja minareetti. Moskeija ja madrasa purettiin ja rakennettiin uudestaan vuonna 1942. Alkuperäisistä rakennuksista oli jäljellä vain sen 45 metriä korkea minareetti, joka oli vinossa. Minareetti oli vinossa jo ainakin Ibn Battutan ajoilta 1300-luvulta ja oli jo tuolloin saanut lempinimen al-Hadba eli kyttyräselkä. Vinouden syystä ei ole varmuutta, mutta joidenkin tutkijoiden mukaan se johtuu tuulesta, auringon paahteesta tai tiiliä paikallaan pitävän kipsin heikkoudesta.

Tuhoutuminen

Jihadistijärjestö Isis valtasi Mosulin kesäkuussa 2014. YK:n mukaan al-Nurin moskeijan imaami Mohammed al-Mansouri teloitettiin hänen kieltäydyttyään liittymästä järjestön riveihin. Isis julisti perustaneensa kalifaatin saman kuun lopussa, ja heinäkuun alussa järjestön johtaja Abu Bakr al-Baghdadi piti al-Nurin moskeijassa perjantaisaarnan, joka oli hänen ensimmäinen julkinen esiintymisensä useaan vuoteen. Myöhemmin paikallisten asukkaiden mukaan järjestö oli yrittänyt räjäyttää moskeijan minareetin, mutta paikalliset olivat suojelleet sitä muodostamalla ihmisketjun. Kesäkuussa 2017 Irakin armeija ilmoitti järjestön tuhonneen moskeijan ja sen kuuluisan minareetin räjäyttämällä. Isis väitti puolestaan julkaisussaan Amaq moskeijan tuhoutuneen Yhdysvaltojen ilmaiskussa. Kuitenkin asiantuntijoiden mukaan videotallenteet osoittavat räjähdyksen tulleen moskeijan rakenteiden sisäpuolelta. Irakin asevoimat ilmoittivat joukkojensa päässeet 50 metrin päähän moskeijasta, kun Isis räjäytti sen hajalle. Armeijan joukot valtasivat moskeijan rauniot takaisin 29. kesäkuuta 2017.

Uudelleen rakentaminen

Moskeija on päätetty rakentaa uudelleen kokonaan, mutta minareetin jäänteet säilytetään. Yhdistyneet Arabiemiirikunnat lahjoittaa rakentamiseen lähes 45 miljoonan euroa. Peruskivi muurattiin 16. joulukuuta 2018. Rakentaminen kestää viisi vuotta.
Tuija Aalto

Tuija Aalto (s. 1969) on suomalainen tietokirjailija ja Ylen sosiaalisen median päällikkö. Hän on ollut luomassa Yleisradion sosiaalisen median kulttuuria ja toimintamalleja vuodesta 2005.

Ura

Aalto on valmistunut Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi. 
Aalto on työskennellyt Ylessä Radio Ainon ohjelmapäällikkönä ja uusien radiopalveluiden kehityspäällikkönä, yle.fi-yksikössä Ylen Tulevaisuus Labissa ja erilaisissa strategia-, suunnittelu- ja kehityspäällikkötehtävissä. 
Heinäkuussa 2012 hänet nimitettiin Yleisradion strategiaosastolle strategiapäälliköksi. Strategiapäällikkönä hän vastasi Ylen toimintaympäristön seurannasta ja analyysistä ja ennakoi alan kehitystä. Hänen tehtäviinsä kuului myös verkostojen rakentaminen toimintaympäristössä, Ylen aktiivisen avoimuuden edistäminen ja Ylen vaikuttavuuden arvioinnin kehittäminen. Aalto toimi myös kansainvälisissä verkostoissa ja edisti ymmärrystä julkisen palvelun yleisradioyhtiön roolista tietoyhteiskunnassa.
Keväällä 2016 Aalto oli mukana työryhmässä, joka arvioi hallituksen ja ministeriöiden viestintää. Työryhmän asetti valtioneuvoston kanslia, ja siihen kuuluivat myös Jari Tourunen (puheenjohtaja) ja Jyrki Iivonen. Työryhmä kartoitti viestintätoimintojen nykytilan ja kehittämistarpeet. Arvioinnissa selvitettiin muun muassa sitä, miten valtioneuvoston tulisi viestiä vuonna 2020 ja miten viestintätoimintoja voidaan uudistaa. 
Vuonna 2016 hänet nimitettiin Ylen toimintaympäristön ja sosiaalisen median päälliköksi, joka vastaa yhtiön toimintaympäristöseurannasta ja sosiaalisen median linjauksista. Hän vastaa myös yhtiön strategisesta ennakoinnista erityisenä painopisteenä nousevat ilmiöt ja sosiaalinen media.

Yksityiselämä

Aalto asuu Helsingissä ja hän seuraa digimediamaailman ilmiöitä työkseen ja huvikseen. Hän on muun muassa lukenut Librivoxiin (äänikirjojen verkkokirjastoon) Juhani Ahon teokset Rautatie ja Helsinkiin. Aalto oli keskustelijana Aamu-tv:n Jälkidigi-ohjelmaosiossa kesä-heinäkuussa 2019
Vuolinko

Vuolinko on Mikkelin kaupunkiin kuuluva taajama, joka sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Mikkelin keskustasta. Vuolingon rautatieasema 1905 ja 1975 välisenä aikana ja se toimi junien kohtauspaikkana vuoteen 2001.  Alueelta on löytynyt rautakautisia muinaisjäänteitä. 1500-luvun puolivälissä Vuolingon neljänneskunta oli osa Visulahden pitäjää. Vuolingonjärven rannalla sijaitsee Halttusten tila tai Vuolingon tila jonka nimi tulee talon 1800-luvulla omistaneista Halttusista. Maatila on ollut asutettuna ainakin 1700-luvulta lähtien ja se toimi vuoteen 1838 kruunutilana.
Ensio Hiitonen

Kaarlo Ensio Paulus Hiitonen (sukunimi vuoteen 1923 Hidén; 27. lokakuuta 1900 Helsinki – 14. tammikuuta 1970) oli suomalainen oikeustieteen tohtori ja Alkon lakimies.
Hiitosen vanhemmat olivat filosofian tohtori Karl Julius Hidén ja Helmi Liisi Parmanen. Hiitonen pääsi ylioppilaaksi 1919 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1921, filosofian maisteriksi 1923, lakitieteen kandidaatiksi 1926 sekä lakitieteen tohtoriksi 1929.
Hiitonen oli uransa alussa ulkoministeriön palveluksessa muun muassa sanomalehtijaoston avustajana 1925, lähetystöavustajna Pariisissa 1926, vt. pääkonsulina Haagissa 1929, kansainliittojaoston päällikkönä vuodesta 1929, asiainhoitajana Prahassa 1938–1939 ja Bukarestissa 1939. Hän toimi sitten Suomen Filmikamarin asiamiehenä 1942–1948 ja toimitusjohtajana 1948–1949. Vuodesta 1949 lähtien hän oli Alkon lakimehenä ja suhdetoiminnan hoitajana.
Hiitonen oli mukana politiikassa ensin Kansallisessa Edistyspuolueessa ja sen jälkeen Sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa. Hän toimi 1940-luvun lopulla Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen ääneenkannattajan, viikkolehti Vapaan Pohjolan päätoimittajana.
Hiitonen julkaisi vuonna 1953 kirjan Vääryyttä oikeuden valekaavussa, jossa hän käsitteli muun muassa Suomessa 1920- ja 1930-luvuilla käytyjä poliittisia oikeudenkäyntejä sekä niin sanottujen kuutosten vangitsemista jatkosodan alussa.
Vorbis

Vorbis on patentiton ja lisenssimaksuton häviöllinen äänenpakkausmenetelmä, joka pohjautuu avoimeen lähdekoodiin. Se on joidenkin puolueettomien testien mukaan äänenlaadultaan parempi kuin MP3, muttei ole voittanut sitä laitetuessa ja yleisyydessä. Sen kehittämistä on ohjannut Xiph.org-säätiö. Vorbis-hanke aloitettiin 1998 kun Fraunhofer Gesellschaft, MP3:n kehittäjä, ilmoitti alkavansa periä lisenssimaksuja MP3-tekniikasta. Tarve vapaasti käytettävälle ja lisenssimaksuttomalle äänenpakkausmenetelmälle oli niin suuri, että hanke nähtiin tarpeelliseksi. Lopullinen versio 1.0 julkaistiin 19. heinäkuuta 2002.
Ogg on tiedostomuoto, johon Vorbis-pakattu ääni usein yksikseen tallennetaan. Vorbis-koodekilla pakattua ääntä voi käyttää myös esimerkiksi ääniraitana DivX-pakatun videon kanssa.

Käyttö

Vorbis-muotoista ääntä pakkaavat ja toistavat ohjelmat ovat vapaasti kaikkien käytettävissä, ja jotkin suositut videopelit ovat käyttäneet niitä äänitehosteisiin ja musiikin tallentamiseen; esimerkiksi suositun Unreal-pelisarjan luoja Epic Games käyttää nykyään peleissään Vorbis-pakattua ääntä. Musiikin suoratoistopalvelu Spotify hyödyntää laajasti Vorbis-tekniikkaa.
Ogg Vorbisia voidaan käyttää myös Internet-radioissa esimerkiksi Icecast-lähetysmenetelmän kautta, mikä mahdollistaa täysin ilmaisen nettiradiolähetysmenetelmän.
Ogg Vorbis ja videoformaatti Ogg Theora mainittiin alun perin HTML5:n standardiehdotuksessa suosituksena, mutta maininta poistettiin standardista Applen ja Nokian vaatimuksesta.
Ogg Vorbisia purkavia piirejä ei ole juurikaan olemassa, joten sitä käyttävien kannettavien laitteiden toistoaika on lyhyempi esimerkiksi MP3:een verrattuna. Ilmaiseen Ogg Vorbisiin verrattuna MP3:n lisenssimaksu oli 0,75 dollaria laitetta kohti tai vähintään 15 000 dollaria vuodessa. MP3-formaatin patentit vanhenivat huhtikuussa 2017, joten sekin on nykyisin vapaa tiedostoformaatti.
Vapaan, modernin äänenpakkauksen kehitys on edennyt Vorbiksesta. Vuonna 2012 esitetty avoin Opus -pakkaus edustaa markkinoiden parhaimmistoa äänenlaadussa, on osa WebRTC -rajapintaa ja on laajasti käytössä esimerkiksi Youtube-videopalvelussa.

Lisensointi

Vorbis formaatin määritykset ovat vapaasti käytettävissä. Xiph.Org säätiö kuitenkin varaa itselleen oikeuden muuttaa määrityksiä ja myöntää sertifikaatteja. Kirjastot julkaistaan BSD-lisenssillä ja loput työkaluohjelmat GPL-lisenssillä.
Kellari (vuoden 2009 elokuva)

Juoni

Joukko taideopiskelijoita vuokraavat syrjäisellä maaseudulla sijaitsevan talon, voidakseen keskittyä luovaan työskentelyyn kouluprojekteittensa kanssa. Talossa alkaa kuitenkin tapahtua outoja asioita. Tuntuu, kuin jokin olisi heitä odottanut.
Shinai

Shinai (jap. 竹刀) on harjoittelumiekka, jota käytetään pääasiassa kendossa.
Shinai koostuu neljästä bambusäleestä, jotka on saatu halkaisemalla bambu pitkittäin. Nämä on liitetty yhteen nahkasuikaleilla (kärjessä eli saki-gawassa yksi ja kahvassa tsuka-gawassa toinen). Shinaissa on usein metallista tehty chigiri, joka auttaa oikeassa asettumisessa. Shinaita pitää kasassa myös kärjestä kahvaan jännitetty siima eli tsuru. Shinaita valmistetaan myös hiilikuidusta.
Al-Fatiha

Juutalaiset ja kristityt Avauksen suurassa

Al-Tabari antoi 900-luvun alussa eksegeettisen selityksen avauksen suuralle.   Hänen mukaansa "vihan alaisilla" tarkoitettiin niitä, joista Koraani sanoo (5:60): 

»Sano: »Onko minun lueteltava teille eräitä, jotka Jumalan kostoa ovat vieläkin enemmän kokeneet? Näitä ovat ne, joilta Jumala on riistänyt suosionsa ja jättänyt vihansa heidän päälleen. Ne, joiden keskuuteen Hän on siittänyt apinoita ja sikoja ja jotka paholaista palvelevat, - nämä ovat vielä kurjempia ja etäämmälle eksyneitä oikealta tieltä.» 

Tabari luettelee useita luotettavia haditheja, joissa Muhammedin kerrotaan viitanneen nimenomaan juutalaisiin ihmisinä, jotka "ovat Sinun vihasi alaisia". Viha tarkoittaa, että Jumala tulee rankaisemaan vihan alaisia joko ajassa tai ikuisuudessa. Harhaan eksyviä ovat puolestaan ne, joista Koraani sanoo (5:77):

»Sano: »Oi, Pyhän kirjan johdattamat! Älkää menkö uskonnossanne säädyttömiin liiallisuuksiin älkääkä seuratko niiden alhaisia viettejä, jotka muinoin harhaantuivat ja eksyttivät monta sekä joutuivat pois oikealta tieltä.»» 
Useat luotettavat hadithit kertovat, että Jumalan Lähettiläs sanoi: "Ne, jotka harhaan eksyvät ovat kristittyjä". Toisaalta kuvaus sopii myös juutalaisiin, jotka siten myös ovat harhaan eksyneitä. Jumala kuvasi näin kumpaakin ryhmää sanalla, joka sitä parhaiten luonnehti. 

Molempien ryhmien viat Tabari tuo esiin selityksessä Uskottomien suuraan 109 (al Kafirun). Koraani toteaa Tabarin mukaan näistä seuraavasti (9:30):

»Juutalaiset sanovat: »Esra on Jumalan poika», ja kristityt sanovat: »Messias on Jumalan poika». Tätä he hokevat suullaan. He jäljittelevät niitä, jotka ennen olivat uskottomia. Jumalan ynseys heitä rasittakoon! Kuinka ovatkaan he etääntyneet!» 
 
Juutalaisten syntinä on, että he ovat surmanneet profeettojaan ja sanoneet, että Esra on Jumalan poika. He eivät kuitenkaan palvo tätä. Kristityt taas ovat asettaneet Jumalalle kumppanin (Jeesus) ja palvovat tätä. Molemmat ryhmät lisäksi torjuvat profeetta Muhammedin.
Fletcher Christian

Fletcher Christian (25. syyskuuta 1764 – 20. syyskuuta 1793) oli HMS Bounty -laivan perämies ja sotilasarvoltaan luutnantti. Hän otti laivan komentoonsa kapteeni William Bligh’lta Bounty-laivan kapinassa 28. huhtikuuta 1789.
DHA

DHA (engl. Directory Harvest Attack) on roskapostittajien käyttämä tekniikka, jonka avulla he keräävät toimivia sähköpostiosoitteita.
Tekniikkaa käytettäessä roskapostittajat lähettävät postia järjestelmällisesti muodostettuihin osoitteisiin. Sähköpostiosoitteiden käyttäjätunnusosa on muodostettu esimerkiksi generoimalla kaikki alle 15 merkkiä pitkät kirjainten ja numeroiden yhdistelmät tai käyttämällä eri etu- ja sukunimien yhdistelmiä. Jokainen käytetty sähköpostiosoite, jota sähköpostipalvelin ei ilmoita olemattomaksi tulkitaan toimivaksi osoitteeksi. Kerättyjä osoitelistoja myydään tavallisesti toisille roskapostittajille.
Muswell Hillbillies

Julkaisu ja menestys

Muswell Hillbillies julkaistiin Yhdysvalloissa 24. marraskuuta 1971 ja yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa kaksi päivää myöhemmin. Britanniassa albumilta ei julkaistu yhtäkään singleä.
Albumi ei noussut listoille Britanniassa (top 40) ja myi heikosti myös Yhdysvalloissa (sijoitus 100.), mikä oli pettymys edellisalbumin, Lola versus Powerman..., kohtuullisen menestyksen jälkeen. Ray ja Dave Davies ovat kuitenkin molemmat myöhemmin ilmoittaneet kiintymyksensä Muswell Hillbilliesiin. Vuonna 1998 julkaistun uusintapainoksen kansilehtisessä Ray Davies pitää albumia jopa yhtyeen parhaana ja ”työväenluokkaisimpana”. Dave Davies puolestaan kertoo rakastavansa albumia.
Kärkkä

Kärkkä on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu rantarataan, Merikulmantiehen ja Salonjokeen.

Palvelut

Alueella sijaitsee Salon Sokeritehdas, joka lopetti toimintansa vuonna 2006. Osa rakennuksista on purettu/puretaan.
Philippe Claudel

Philippe Claudel (s. 2. helmikuuta 1962) on ranskalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Claudelin romaaneista on suomennettu Harmaat sielut (2003) ja Varjojen raportti (2007). Claudelin esikoisohjaus Olen aina rakastanut Sinua (2008) sai Bafta-palkinnon.
Janne Raitio

Janne Kosti Raitio (10. tammikuuta 1919 Kööpenhamina – 10. toukokuuta 1997 Espoo) oli suomalainen urkuri, Elis Mårtensonin oppilas. Hän oli violisti Eino Raition poika ja säveltäjä Väinö Raition veljenpoika.
Raitio opiskeli urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa ja suoritti diplomin vuonna 1943. Hän opiskeli myös pianonsoittoa Ilmari Hannikaisen johdolla sekä suoritti kapellimestarintutkinnon vuonna 1951. Raitio toimi pitkään opettajana Sibelius-Akatemiassa: 1943–1951 pianonsoiton opettajana, 1951–1956 urkujensoiton opettajana, 1956–1986 lehtorina. Hän työskenteli myös Ilta-Sanomain musiikkiarvostelijana 1945–1967 ja Helsingin katolisen kirkon urkuri-kapellimestarina 1950–1956.
Janne Raition puoliso oli urkuri Seija-Sisko Raitio (s. 1931). Heidän tyttärensä on violisti Silja Raitio-Heikinheimo (s. 1960), sellisti Tapani Heikinheimon puoliso.
Satamakangas

Satamakankas on Pohjois-Pohjanmaalla Raaheen liitetyn entisen Saloisten kunnan alueella oleva pieni kerrostaloalue. Kylä sijaitsee noin 1,5 km Saloisten kirkonkylältä luoteeseen Rautaruukin vieressä ja on tehtaan omistuksessa. Alueen puolenkymmentä kerrostaloa rakennettiin 1960-luvulla tehtaan työläisten asunnoiksi, alueella toimi aluksi myös lähikauppa. Kylältä löytyy myös pieni urheilukenttä. Nimensä Satamakangas on saanut näillä tienoin keskiajalla ja vielä 1600-luvulla sijainneelta Salon satamalta. Raahen kaupungin perustamisen jälkeen satama siirtyi kaupunkiin, jossa se toimi purjelaivakauden ajan. Nykyinen Raahen satama sijaitsee Lapaluodossa Satamakankaan naapurissa.
Holmium

Historia

Holmiumin, joka on saanut nimensä Tukholman latinankielisen nimen (lat. Holmia) mukaan, löysivät Marc Delafontaine ja Jacques-Louis Soret vuonna 1878 spektristä. Hieman myöhemmin vuonna 1879 ruotsalainen kemisti Per Teodor Cleve riippumattomasti löysi alkuaineen oksidimuodossa ja nimesi sen kotikaupunkinsa mukaan. Ensimmäisenä puhdasta metallista holmiumia valmisti Otto Holmberg vuonna 1911.

Esiintyminen

Holmiumia ei esiinny vapaana, vaan yhdistyneenä muihin alkuaineisiin gadoliniitissa ja monatsiitissa sekä muissa harvinaisissa maametallimineraaleissa. Metallista holmiumia voidaan valmistaa kuumentamalla holmiumkloridia tai holmiumfluoridia kalsiumin kanssa. Holmium on hyvin harvinaista maankuoressa, tyypillisesti monatsiittihiekka sisältää vain 0,05 % holmiumia. Se on eräs harvinaisimmista harvinaisista maametalleista luonnossa ja yleisyydeltään maankuoressa samaa luokkaa talliumin kanssa.
Kaiken luonnossa esiintyvän holmiumin muodostaa sen ainoa vakaa isotooppi holmium-165, mutta sille tunnetaan 35 radioisotooppia aina holmium-140:stä holmium-175:n saakka. Radioaktiivisista isotoopeista pysyvin on ¹⁶³Ho, jonka puoliintumisaika on 4 570 vuotta.

Käyttö

Holmiumilla on suurin magneettinen permeabiliteetti kaikista luonnollisista alkuaineista ja sillä on myös muita epätavallisia magneettisia ominaisuuksia. Yttriumin kanssa seostettuna se muodostaa hyvin magneettisia seoksia. Magneettisten ominaisuuksiensa takia holmiumia on käytetty voimakkaimpien kestomagneettien materiaalina, tosin alkuainemuodossa olevan holmiumin poikkeavat magneettiset ominaisuudet tulevat esiin vain hyvin matalissa lämpötiloissa. 
Holmiumilla on vain vähän käyttökohteita tutkimuksen ulkopuolella. Sitä on käytetty ydinreaktoreiden säätösauvoissa, lasereissa (ns. Ho:YAG) ja eräitä sen yhdisteitä keltaisena värjäysaineena lasituotteissa. Holmiumoksidia on käytetty kuumuutta kestävänä materiaalina joissain erityissovelluksissa.
Ho³⁺-ionia on käytetty katalyyttinä muuttamaan vedyn orto-muotoa para-muodoksi.

Käyttöturvallisuus ja myrkyllisyys

Suuret määrät holmiumsuoloja voivat olla elimistölle vaarallisia. Kuitenkin muiden harvinaisten maametallien tavoin holmiumin akuutti myrkyllisyys näyttäisi olevan suhteellisen vähäinen. Holmiumilla ei ole mitään tunnettua biologista roolia.
Haukivuori

Historia

Haukivuori on ollut asutettuna keskiajan lopulta lähtien. 1570-luvulla kylä oli Suur-Savon vauraimpia, ja siksi Haukivuorta ehdotettiinkin uuden Haukivuori-Pieksämäen seurakunnan pääpaikkakunnaksi ja -kirkonkyläksi. Keskus sijoitettiin kuitenkin nykyiseen Pieksämäkeen, sillä Haukivuori oli pitäjään nähden syrjässä.
Vuonna 1873 Haukivuori erotettiin kokonaan itsenäiseksi kunnaksi.
Haukivuoren puukirkko rakennettiin 1790-luvulla, mutta kirkko paloi sähkövian takia vuonna 1949. Uusi Veikko Larkaksen suunnittelema tiilikirkko valmistui vuonna 1951. Uuden kirkon katolla oleva risti hitsattiin väärinpäin kiinni, mutta jälkeenpäin tämä virhe korjattiin.
Haukivuoren kunnan hallinto siirrettiin 1950-luvun alussa kirkolta Asemankylälle. Näinä aikoina Haukivuoren väkiluku oli suurimmillaan eli noin 5 600 asukasta.

Kyliä

Asemankylä, Kantala, Kirkonkylä, Nykälä, Häkkilä, Pitkäaho, Moilala, Pohjalahti, Sarselinkylä, Tervalahti, Tuliniemi, Taipale

Palvelut

Asemankylällä on kaikkien kunnan peruspalveluiden ohella muun muassa ruokakauppa, pankki, postipiste, apteekki, seurakuntatalo, kone-, urheilu-, koru- ja kelloliike, ravintola, kukkakauppa, parturi-kampaamoita jne. Hauki-Halli tarjoaa liikuntamahdollisuuksia lentopallosta punttisaliin.
Nykälässä toimi ala-aste kevääseen 2009 asti ja kesäisin kauppa ja kyläbaari. Kyläkauppa ja baaritoiminta loppui vuonna 2006. Kantalassa toimi ala-aste lukuvuoteen 2006-07 asti. Rautatieasema ja kyläkauppa on lakkautettu jo aiemmin. Kirkonkylällä sijaitsee Haukivuoren kirkko ja joitakin majoituspalveluja. Pienemmillä kylillä palveluja on hyvin vähän.

Koulut

Entisen Haukivuoren alueella toimii Haukivuoren yhtenäiskoulu. Nykälän koulu lakkautettiin 2009 ja Kantalan koulu lakkautettiin 2007.  Haukivuoren lukio lakkautettiin vuonna 2011. Alakoulu ja yläkoulu sijaitsevat nykyisin samassa remontoidussa koulurakennuksessa. Esikoulu ja luokat 1-4 sijaitsevat uudessa siivessä, muut luokat 5-9 opiskelevat vanhan yläaste-lukion remontoiduissa tiloissa.
Marie McCray

Elämäkerta

McCray syntyi Indianapolisissa ja aloitti uransa aikuisviihteen parissa vuonna 2007, jolloin hän oli 22-vuotias. Tuolloin hän myös opiskeli kirjanpitoa Indianan yliopistossa. Aikaisemmin hän oli työskennellyt muun muassa strippaajana ja alastonmallina.
McCrayn ensimmäinen rooli oli VCX:n pornoelokuvassa Angel Face, jossa hän esitti nuorta tyttöä joka jättää pienen kaupunkinsa seuratakseen unelmaansa Hollywoodista. Elokuvasta tuli menestys ja McCray oli ehdolla parhaan näyttelijän AVN Award -palkinnolle. Tästä lähtien hän jatkoi uraansa esiintyen noin 110 elokuvassa. McCray on esiintynyt myös lehdissä, kuten Hustlerin keskiaukeaman tyttönä ja toiminut Penthousen mallina.
Juuso Myllyrinne

Juuso Myllyrinne (s. 25. tammikuuta 1979 Helsinki) on entinen helsinkiläinen toimittaja, joka työskentelee Wargaming.net -peliyhtiön kansainvälisenä markkinointi- ja PR-johtajana.  
Myllyrinne aloitti uransa Radiomafian elokuvatoimittajana. Hän juonsi Radiomafian ja YleX:n aamuohjelmaa vuosina 2000–2004. Hän lopetti aamuohjelman juontajana 31. joulukuuta 2004.
Aamuohjelman jälkeen hän siirtyi viimeistelemään opintojaan Helsingin kauppakorkeakoulussa sekä aloitti Nelosen Tuomas & Juuso Experiencen juontajana, jota aikaisemmin oli juontanut Henkka Hyppönen. Myllyrinne voitti "Vuoden radiotoimittaja" -palkinnon Musiikki ja Median Industry Awards -tapahtumassa vuonna 2003. 
Myllyrinne toimi Nokialla markkinointitehtävissä vuosina 2006–2009. Marraskuusta 2009 kesäkuuhun 2016 Myllyrinne  työskenteli New Yorkissa TBWA\Digital Artsin palveluksessa.