google/wiki40b huggingface dataset:
Athabascan öljyhiekka

Laajuus

Hiekasta erotetun öljyn määrä alueella on arvioitu vastaavan 173 miljardia tynnyriä öljyä nykytekniikalla tai 315 mrd. tynnyriä öljyä uusilla tekniikoilla. Varanto on arvioitu toiseksi suurimmaksi ”öljyesiintymäksi” Saudi-Arabian öljyn jälkeen.

Kaivos

Kaivos on vaatinut 6 500 hehtaarin rämeen ja metsän raivausta. Öljyhiekka kerätään 75 metriä syvästä avolouhoksesta.

Vesi

Syvemmältä uuttaminen vaatii vettä ja höyryä. Vedentarve on 2,5–4-kertainen saatuun öljyyn verrattuna. Jätteenä syntyy jätevettä ja myrkyllistä jätettä. Albertan viranomaiset sallivat louhoksen ottavan 359 miljoonaa kuutiota vettä läheisestä Athabascajoesta vuosittain. Määrä on kaksinkertainen miljoonan asukkaan Calgaryn kulutukseen verrattuna. Kanadan energiavirasto (National Energy Board) kyseenalaisti massiivisen vedenkäytön kestävyyden vuonna 2006.

Energiantarve

Öljyn uuttaminen hiekasta vie 30–50 prosenttia öljyn energiasisällöstä. Kanadan vihreän puolueen johtajan Elizabeth Mayn ja Sierra Clubin johtokuntajäsenen Zoé Caron mukaan öljy viedään Yhdysvaltojen energiatehottomien autojen kulutukseen.
Sisättö

Sisättö on kylä Ikaalisten kaupungissa Pirkanmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee Sisätönjärven rantamaisemissa Parkanon oikoradan varrella linnuntietä mitattuna noin 17 kilometrin päässä itäkoilliseen Ikaalisten keskustaajamasta. Kylän lähistöllä sijaitsee myös Seitsemisen kansallispuisto. Sisätön kylän alue on laajojen metsien peittämä ja lukuisten pienien lampien ja järvien rikkoma. Miehittämätön Sisätön rautatieasema sijaitsee kylän länsipuolella.
Sisättö ei ole varsinainen maakirjakylä, vaan on alkujaan ollut Iso-Röyhiön kylän takamaata. Ensimmäinen talo on Erik Henrikinpoika Vähä-Iidun ja vaimonsa Maria Henrikintytär Svartkopfin vuonna 1759 perustama Sisättö.
Pikkumittarit

Piirteitä

Ryhmänä pikkumittarit ovat ilmeisesti hyvin nuori ja osa lajeista on vasta eriytymässä toisistaan. Sukuun kuuluvat perhoset ovat pienikokoisia, hoikkaruumiisia ja niiden siipiväli on korkeintaan pari senttimetriä. Etusiivet ovat pituuteensa nähden kapeat. Lepäävä perhonen pitää siipiään tyypillisesti suoraan ruumiin sivuilla siten, että siiven etureuna on noin 90° kulmassa vartaloon nähden antaen perhoselle tunnusomaisen muodon. Takasiivet jäävät vaihtelevissa määrin etusiipien alle piiloon.  Useimpien lajien väritys on harmaankirjava ja perhosen määrittäminen lajilleen vaatii usein kuvioinnin ja värityksen yksityiskohtien tutkimista. Tavallisesti määrittämiseen ei riitä yksittäinen tuntomerkki vaan lajinmääritys vaatii useiden tuntomerkkien yhdistämistä. Lisäksi muutamat lajeista on helpompaa tunnistaa niiden elintapojen ja esiintymispaikan kuin ulkoasun perusteella.
Aikuiset pikkumittarit lentävät tavallisesti iltahämärässä tai jopa päivällä, minkä vuoksi kovin monia lajeja ei lennä valolle.
Pikkumittarien toukat ovat pieniä ja liikkuvat heimolle ominaiseen tapaan "mittaamalla". Toukat ovat yleensä aikuista perhosta värikkäämpiä ja erikoistuneet tietyille ravintokasveille, joten niiden avulla lajistoa on melko helppoa kartoittaa. Ne käyttävät ravinnokseen pääsääntöisesti kasvien kukkia, siitepölyä tai siemeniä, harvemmin lehtiä. Eräät havaijilaiset lajit ovat muita hyönteisiä saalistavia petoja. Vaikka aktiivisesti saalistavia pikkumittarilajeja ei muualta tavatakaan, myös Suomessa tavattavien lajien toukat saattavat ainakin kasvatusolosuhteissa syödä toisiaan.
Jonna Pirinen

Ura

Jonna tuli suurelle yleisölle tutuksi vuonna 2002 järjestetystä Popstars-kykyjenetsintäkilpailusta. Jonna valittiin neljänneksi jäseneksi Suomen ensimmäiseen Popstars-bändiin, joka tunnettiin nimellä Gimmel. Erimielisyyksien takia Jonna jätti bändin jo kuukauden jälkeen ja lähti soolouralle. Soolouralle ovat mahtuneet mm. hitit Tyytyväinen, Sateen jälkeen, Paljon tarjolla, Jäässä sekä hiphop-artisti Cheekin kanssa tehty duetto Liiku ja Cheddar-nimisen hiphop-artistin kanssa tehty Summer Jam. Jonnan kolmannella albumilla "Lähempänä totuutta" on duetto Explain ruotsalaisen popparin Darinin kanssa.
Vuonna 2003 Jonna esiintyi Marco Bjurstömin musikaaleissa "Grease" (Helsingin Kaupunginteatteri) ja "Hair" (Peacock teatteri). Syksyllä 2004 Jonna juonsi TV2:lla Tarinatalon tuottamaa musiikkiohjelmaa "Voice out!".
Kolmannen albuminsa jälkeen Jonna lähti etsimään uusia tuulia musiikkiinsa Los Angelesiin USA:han. Hän palasi Suomeen vuonna 2009 äänittämään ensimmäistä englanninkielistä pitkäsoittoaan, jota hän oli aloittanut kirjoittamaan Los Angelesissa. Ensimmäinen sinkku "Puppets" oli mukana Suomen Euroviisukarsinnassa tammikuussa 2011 ja seuraava sinkku "Simple life" julkaistiin kesäkuussa 2011. Kummatkin kappaleet tulevat löytymään vuonna 2013 ilmestyvältä "Proud of me" albumilta.
Jonna esiintyi Joensuussa Hasaniemen kesäteatterin "Rölli ja Metsänhenki" -musikaalissa Milli-keijuna kesällä 2011, esittäen ensimmäistä päärooliaan sitten lukiossa tehtyjen näytelmien.
Tanssijana Jonna teki töitä tanssien mm. dance-artisti K-systemin taustalla sekä Cat People ja Step up showtanssiryhmien riveissä. Jonna on ollut mukana voittamassa kolmea SM-kultaa ryhmätanssissa sekä päihittänyt kaikki ikäisensä naiset yksilösuorituksellaan Disco-ja showtanssin SM-kisoissa vuonna 2002. Jonna on myös toiminut tanssinopettajana ja koreografina vuodesta 1996 alkaen ensin Pohjois-Karjalan tanssiopistolla Joensuussa sekä myöhemmin Helsingin tanssiopistolla sekä Liikuntakeskus Elixiassa. Jonna on itse tehnyt tanssikoreografiat musiikkivideoihinsa "Tyytyväinen", "Kaikki talossa" ja "Puppets" sekä lukuisiin muihin kappaleisiin keikoille vuosien aikana.
Jonna on kirjoittanut sanat ja melodiat omiin kappaleisiinsa ja tehnyt yhteistyötä mm. Jim Holvayn (The buckinghams), Miika Collianderin (Husky Rescue), Nikki Forovan ja Jukka Immosen kanssa biisiensä sävellystyössä.

Yksityiselämä

Jonna meni naimisiin tanskalais-amerikkalaisen Flemming Benjamin Christensenin kanssa kesällä 2010. He molemmat kuuluvat mormoneihin. Avioliitto on Jonnan toinen.
Simon Magus

Maininnat

Lähes kaikki säilyneet kuvaukset Simon Maguksesta sisältyvät varhaisten kirkkoisien Irenaeuksen, Justinos Marttyyrin ja Hippolytoksen teksteihin sekä apokryfiseen tekstiin Pietarin teot, jossa muun muassa kuvaillaan Roomassa käytyä Simon Maguksen ja Simon Pietarin välistä ”ihmekilpailua”. Pietarin teoissa kerrotaan, että Simon ”sai pronssikäärmeen liikkumaan, kivipatsaat nauramaan ja itsensä kohoamaan ilmaan”, kun taas Simon Pietari ”paransi sairaan sanan avulla ja sai sokean näkemään”.
Apostolien teoissa kerrotaan Simonin hämmästyttäneen Samarian asukkaita noituuksillaan, mutta Filippuksen saarnaa kuultuaan ottaneen kristillisen kasteen. Tämän jälkeen hän näki Pietarin ja Johanneksen antavan seurakuntalaisille Pyhän Hengen panemalla kädet heidän päällensä, ja yritti rahalla ostaa tämän kyvyn itselleen.

Kuolema

Simon Maguksen kuolemasta on kaksi eri versiota. Pietarin teoissa kerrotaan Simon Maguksen kuolleen Rooman Forum Romanumilla järjestetyssä magianäytöksessä. Simonin esitellessä keisari Nerolle levitointitaitojaan paikalla olleet apostolit Paavali ja Pietari sekä heidän kannattajansa olivat rukoilleet Jumalaa lopettamaan lentonäytöksen. Simon Magus oli pudonnut saman tien maahan ja myöhemmin kuollut saamiinsa vammoihin.
Hippolytuksen mukaan Simon Magus palasi Roomasta kotikaupunkiinsa Gittaan ja pyysi kannattajiaan hautaamaan hänet elävältä väitettyään, että hän nousisi kolmantena päivänä kuolleista. Ylösnousemusta ei kuitenkaan tapahtunut, vaan Simon Magus kuoli hautaansa.
Slovjansk

Historia

Ensimmäinen kirjallinen maininta asutuksesta Torin suolajärven lähistöllä on vuodelta 1622. Vuonna 1676 kaupungin nykyiselle paikalle perustettiin linnoitus nimeltä Tor, joka sai nimensä Donetsin sivujoen Kazenyi Toretsin aiemman nimen mukaan. Lähistöllä on useita suolajärviä. Suolantuotanto ja kalastus olivat aluksi merkittäviä elinkeinoja. Vuosina 1676–1784 paikkakunnan nimi viittasi suolaan (ven. Соляной, Soljanoi). Vuonna 1784 kaupunki sai nykyisen nimensä.
Kaupungissa ja sen lähistöllä käytiin kovia taisteluja Itä-Ukrainan kriisin aikana huhti-heinäkuussa 2014, koska se oli yksi separatistien keskuspaikoista ja kuului "Donetskin kansantasavallalle". Slovjanskin kaupungin otti haltuunsa 12. huhtikuuta "Donetskin kansantasavallan" joukkoihin kuuluvaksi ilmoittautunut kansansuojeluskunta. Ukrainan joukot saivat kaupungin jälleen haltuunsa 5. heinäkuuta 2014, jolloin "Donetskin kansantasavallan" joukot perääntyivät Krematorskin suuntaan ja jatkoivat sieltä Gorlovkuun ja Donetskiin. Kaupunkiin jäivät taistelujen jälkeen aluepuolustuspataljoonat Kiev-1, Prikarpatje ja Harkov-2.

Talous ja liikenne

Kaupungissa on muun muassa kemian- ja keramiikkateollisuutta, kalusteiden valmistusta, ompelimo, kalankasvatusta, kylpylöitä. Slovjanskissa Ukrainan rautateiden poikittaiselta Pultavasta Harkovan alueen Lozovan kautta itään kohti Horlivkaa johtava pääradalta lähtee sivurata pohjoiseen Krasnyi Lymaniin.
Ukraina solmi Koillis-Ukrainan Dneprin-Donetskin altaan liuskekaasukentän erään osan, eli Juzovskan esiintymän osalta 50-vuotisen tuotanto-osuussopimuksen Shell-yhtiön kanssa vuoden 2013 alussa. Juzovskan esiintymän ydinalueet osuvat juuri Donetskin alueen Slovjanskin ja Harkovan alueen Izjumin seudulle.
Tellus (televisiosarja)

Arvioita

Helsingin Sanomien Leena Virtanen kirjoitti sarjassa panostetun laadukkaaseen tuotantoon, mutta se ei silti näy itsetarkoituksellisesti: ”Telluksessa on vahvaa yritystä kääntää suomalainen hitaus ja vähäeleisyys tietoiseksi tyylikeinoksi. Sarja saattaa hyvinkin olla J. P. Siilin vaihtelevan uran paras työ.” Virtasen mielestä monet kohtaukset ovat kuitenkin yksitasoisia ja jännitteiden luominen tuottaa vaikeuksia niin, ettei tarina juuri etene kahden ensimmäisen jakson aikana.  SmacktheJack -elokuvasivuston Vesa Skaffari näki sarjan esikuvana Silta-sarjan toisen tuotantokauden mutta kirjoitti, ettei sen tasoon ylletä huolellisesta otteesta huolimatta: ”Monimutkaisten asioiden pyörittely johtaa [– –] kerronnan turhaan verkkaisuuteen ja vähän tylsään puhuvien päiden kavalkadiin, mutta kauttaaltaan hyvien näyttelijöiden ansiosta ei tee mieli lopettaa katselua kesken.” Lännen Median lehdissä Tiina Vuorimäki kirjoitti, ettei Tellus ole mikään toimintajännäri vaan pohdiskeleva draama, mikä on sekä vahvuus että heikkous. ”Telluksessa on piristävää, että se näyttää iskuja tekevät ihmiset monimutkaisina niin kuin oikeat elävät ihmiset ovat. Sankareita heistä ei tehdä.”
Merisinappi

Varsi ja lehdet

Merisinappi kasvaa noin 15–40 senttimetriä korkeaksi. Sen varret ovat kohenevia, paljaita ja yleensä tyvestä haarovia. Lehdet ovat kierteisesti, pariliuskaiset. Tasasoukkien liuskojen leveys on noin 1–2 millimetriä.

Kukat 

Kukkien teriöt sinertävänpunaisia tai miltei valkoisia. Noin 6–10 millimetriä pitkiä terälehtiä neljä niin kuin myös verholehtiä. Heteitä kuusi, kaksi lyhyttä ja neljä pitkää. Emiö yhdyslehtinen missä yksi vartalo ja yksi luotti. Kukinto on terttu.

Hedelmä 

Hedelmät ovat lidussa, jossa on kaksi siementä. Litu puikean suikea, särmikäs ja tylpähkö. Pituus noin 1,5–2 senttimetriä. Lituperä on noin 7 millimetriä pitkä. Hedelmän ylempi osa irtoaa aallokossa ja kulkeutuu uusille kasvupaikoille, alempi lituosa jää vanhalle kasvupaikalle varmistamaan lajin säilymisen.

Kasvupaikat ja levinneisyys 

Merenrantahietikoilla tai sorarannoilla, etenkin kasvijätekasoilla esimerkiksi rakkoleväkasoissa. Merisinappi on vaihteleva laji, jolla on useita alalajeja. Suomen rannoilla kasvaa myös sen alalaji liuskamerisinappi (Cakile maritima ssp. baltica), joka on Itämeren rannoilla endeeminen laji. Merisinappi on pioneerilaji, jonka juuristo sitoo irtonaista hiekkaa.
Suomessa Selkämeren rannikolla merenkurkkuun asti, Perämerellä se on harvinaisempi, Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa. Muualla sitä tavataan rannikoilla Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Pohjois-Afrikassa, Aasiassa ja Australiassa.
Bernhard Germeshausen

Bernhard Germeshausen (s. 21. elokuuta 1951 Heiligenstadt) on saksalainen entinen rattikelkkailija, joka aktiiviaioinaan edusti Itä-Saksaa. Hänen seuransa oli ASK Vorwärts Oberhof.
Germenhausen aloitti urheilu-uransa yleisurheijana. Vuonna 1974 hän sijoittui kymmenottelusa DDR:n mestaruuskilpailuissa neljänneksi. Hänen ennätyksensä kymmenottelussa on silloisella pistelaskussa 7534, mikä nykylaskutavalla vastaisi pisemäärää 7386.
Rattikelkkailun pariin Germeshausen siirtyi vuonna 1975, aluksi jarrumiehenä, ja voitti Meinhard Nehnerin kanssa Itä-Saksan mestaruuden. Seuraavana vuonna Innsbruckin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa Nehnerin miehistössä sekä kahden että neljän miehen kilpailussa. Neljä vuotta myöhemmin Lake Placidin olympialaisissa hän uusi olympiavoittonsa neljän miehen kelkkailussa Nehnerin ohjaamassa kelkassa ja saavutti kahden miehen kelkkailussa hopeaa pilottina ennen pronssille jäänyttä Nehmeriä. Maailmanmestaruuksia hän saavutti uransa aikana kaikkiaan viisi, joista kaksi pilottina, ja euroopanmestaruuksia kolme. Lisäksi hän saavutti useita himmeämpiä mitalisijoja arvokilpailuista.
Koulutukseltaan Germeshauser on liikunnanopettaja. Hän elää ja työskentelee Erfurtissa.
Mitsubishi

Historia

Mitsubishin historia alkaa vuodesta 1870 saakka, jolloin tunnetun samurai-suvun poika Yatarō Iwasaki aloitti rahtitoiminnan kolmella vuokralaivalla. Kolmen vuoden kuluttua Iwasaki vaihtoi yrityksensä nimeksi Mitsubishi shōkai. 
Vuonna 1875 yhtiön nimeksi tuli Yūbinkisen Mitsubishi -kaisha, ja sillä oli käytössään jo yli 30 rahtilaivaa. Samana vuonna Mitsubishi sai luvan aloittaa ensimmäisen kiinteän ja säännöllisen kuljetuslinjan Japanista Kiinaan (Jokohama–Shanghai–Hongkong). Kahdeksan vuotta myöhemmin, vuonna 1893, syntyi nykyään maailman suurimpiin huolintayrityksiin kuuluva silloisen Yūbinkisen Mitsubishi -kaishan tytäryhtiö Nippon yūsenkaisha (NYK) kasvavan rahtiliikenteen koordinoimiseksi. Yritys toimii edelleen samalla nimellä osana Mitsubishia. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen yhtiöryhmä käsitti 70 eri yhtiötä. Niistä merkittävimmät olivat vuonna 1917 perustettu Nippon kōgaku kōgyō (Nikon), vuonna 1920 perustettu Mitsubishi nainenkiseizō, (myöhemmin osa Mitsubishi jūkōgyō -yhtiön lentokoneosastoa) ja vuonna 1931 perustettu Mitsubishi sekiyu -öljy-yhtiö. Mitsubishi jūkōgyō -yhtiö oli merkittävä osa Japanin sotataloutta ja varusteluteollisuutta. Sen tuotantoa olivat muun muassa toisessa maailmansodassa Japanin ilmavoimien ja laivaston ilmavoimien koko sodan ajan käyttämä Mitsubishi A6M Reisen -hävittäjälentokone; (liittoutuneiden koodinimi Zero tai Zeke) osoittautui erinomaiseksi Tyynenmeren ilmasodassa.
Toisen maailmansodan jälkeen yhtiöryhmää uudistettiin merkittävästi. Sotien välillä ryhmä oli ehtinyt paisua yli 130 erillisen yrityksen kokonaisuudeksi. Pienempiä yhtiöitä yhdistettiin suurempiin, toimintoja keskitettiin ja keskinäistä kommunikointia parannettiin. Tuloksena oli alle 40 yhtiön kokonaisuus.
Omara Portuondo

Omara Portuondo Peláez (s. 29. lokakuuta 1930 Havanna, Kuuba) on maailmankuulu kuubalainen laulaja, jolla on sooloura sekä esiintymisiä varsin monissa kokoonpanoissa.
Omara Portuondo kertoo oppineensa ensimmäiset laulut perheeltään, johon laulu ja musiikki ovat kuuluneet olennaisena osana. Esimmäinen julkinen esiintyminen hänellä oli vuonna 1945 Tropicana-klubilla Havannassa. Vuonna 1947 hän liittyi sisarensa Haydeen kanssa pianisti Frank Emilio Flynnin johtamaan Loquibambia Swing -nimiseen yhtyeeseen ja vuonna 1952 lähti käyntiin pianisti Aida Diestron johtaman neljän naisen vokalistiryhmä Quarteto las d'Aida, joka esiintyi viisitoista vuotta ja kiersi Yhdysvaltojakin. Kun Kuuban ja Yhdysvaltojen diplomaattisuhteet katkesivat 1967 ja monet kuubalaiset laulajat olivat poistuneet maasta, alkoi Omara Portuondon sooloura. Hän on käynyt useita kertoja Suomessakin 1970-luvulta lähtien. Vuonna 2011 hän esiintyi Helsingissä Buena Vista Social Clubin kanssa.
Omara Portuondo arvostaa klassista musiikkia, mutta erityisesti oman maansa perinteisen laulun melodioita ja rytmejä ja kertoo, että muusikoiden tehtävänä on luoda siihen soinnut. 
Omara Portuondo on levyttänyt useasti. Ensimmäinen soololevy oli Maria Neagra vuonna 1959. Vielä vuonna 2008 ilmestyi Gracias ja vuonna 2011 yhdessä Omara & Chucho yhdessä pianisti Chucho Valdésin kanssa.
Stanislav Volžentsev

Stanislav Volžentsev (s. 28. lokakuuta 1985 Orsk) on venäläinen hiihtäjä.
Volžentsev saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa Tarvisiossa 2007. Hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljänneksi Oslon MM-kisoissa 2011 ja yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi Falunin MM-kilpailuissa 2015.
Volžentsev on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2008 lähtien. Hänen paras sijoituksensa yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa on neljäs tila Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta tammikuulta 2012 ja Rybinskin yhdistelmäkilpailusta tammikuulta 2015. Tour de Skihin kuuluneessa Lenzerheiden 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kolmas tammikuulla 2014.
Kyokushinin naisten painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut

Kyokushinin naisten painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut (Women's World Karate Championships) on vuosittain käytävä Kyokushin-karaten naisten maailmanmestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien ja se käydään kolmessa eri painoluokassa. Vuosina 1996 ja 1997 painoluokkia oli kaksi kevytsarja (-64 kg) ja raskassarja (+64 kg). Historian saatossa menestynein ottelija on ollut Anastasia Khripunova, joka on voittanut maailmanmestaruuden kymmenen kertaa. Hän on myös ainut ottelija, joka on voittanut mestaruuden kahdessa eri painoluokassa.
Pounamu

Pounamu on Uudessa-Seelannissa esiintyvä kova kivilaji. Englannin kielessä sitä kutsutaan joskus nimellä greenstone tai Uuden-Seelannin jadeksi, sillä se muistuttaa jadea. Pounamu on maorinkielinen nimitys ja se on korvaamassa käytöstä kahta englanninkielistä nimeä.

Esiintymisalue ja arvo

Pounamuta esiintyy vain Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Tästä syystä Eteläsaarta onkin nimitetty nimityksillä Te Wāhi Pounamu ja Te Wai Pounamu. Suurimmat esiintymät ovat Taramakau- ja Arahura-jokien ympärillä Westlandissa, Westlandin rannikolla ja Lake Wakatipun alueella Otagossa. Perinteisesti Arahura-joen esiintymä on ollut kaikkein tärkein Poutini Ngāi Tahu -heimolle. Erityisen tärkeä on ollut sen sivujoki Waitaiki. Koko esiintymä alue kuuluu Ngāi Tahu -heimon alueisiin. Maoreille ja erityisesti Ngāi Tahuille pounamu on ollut samassa arvossa kuin kulta eurooppalaisille. Eteläsaaren heimot käyttivät kaikki sitä ja sitä kaupattiin suurissa määrin myös Pohjoissaarelle.

Muodostuminen

Pounamu muodostuu nefriitistä ja serpentiniitistä. Ne puolestaan syntyvät maan sisällä noin kymmenen kilometrin syvyydessä. Kuumat nesteet aiheuttavat kemiallisen reaktion maan kuoren sisällä paikoissa, joissa sedimentti- ja vulkaaniset kivilajit kohtaavat. Näissä reaktioissa syntyy pounamua. Eteläsaarten vuoristojen kasvaessa pounamua nousi maan pintaan. Sitä esiintyy ohuina esiintyminä yleensä serpentiniitin yhteydessä. Vesieroosion takia sitä irtoaa kivestä ja joillakin alueilla irtonaisia pounamun paloja voi löytää nopeastikin.
Juha Hakola (poliitikko)

Juha Tapio Hakola (s. 24. elokuuta 1967 Harjavalta) on Helsingin poliisilaitoksen ylikomisario ja viestintäyksikön johtaja. Hakola oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2007–2011. Vuodesta 2001 Hakola on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Vuosina 2001–2007 hän toimi pelastuslautakunnan puheenjohtajana. Huhtikuusta 2007 alkuvuoteen 2015 Hakola toimi Helsingin kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli Helsingin kiinteistölautakunnan puheenjohtaja vuoteen 2017 saakka.
Hakola valittiin kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä vuoden 2007 vaaleissa. Eduskunnassa Hakola oli puolustusvaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen sekä perustuslakivaliokunnan varajäsen. Hän oli ehdolla myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi. Ennen kansanedustajuutta Hakola työskenteli poliisin johtokeskusyksikön johtajana ja Helsingin rikospoliisin huumerikosyksikössä rikostutkijana ja tutkinnanjohtajana vuodesta 1990 heinäkuuhun 2004. Tultuaan valituksi heinäkuussa 2004 johtokeskusyksikön johtajan tehtävään hän siirtyi huumerikosyksikön tutkinnanjohdosta poliisin johtokeskusyksikköön.
Hakola on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, mutta hän on suorittanut myös poliisin perus-, alipäällystö- ja päällystötutkinnon. Hän on toiminut Suomen pelastusalan keskusjärjestön (SPEK) hallituksen puheenjohtajana vuosina 2008–2016. Hän on Jääkenttäsäätiön puheenjohtaja, Urheiluhallit Oy:n hallituksen jäsen sekä Vuosaari Golf Oy:n hallituksen jäsen. Sotilasarvoltaan Hakola on reservin sotilasmestari. Hän on suorittanut valtakunnallisen maanpuolustuskurssi nro 182:n ja toimii Uudenmaan Maanpuolustusyhdistyksen puheenjohtajana  sekä Maanpuolustuskorkeakoulun neuvottelukunnan jäsenenä.
Vapaa-aikanaan Hakola harrastaa golfia. Lisäksi hän on aktiivisesti mukana autourheilun ja jääkiekkoilun järjestötoiminnassa sekä Helsingin jääkiekkoerotuomaritoiminnassa (HJT).
Vuonna 2019 Hakolasta aloitettiin rikostutkinta. Tutkinta liittyi siihen, että Helsingin poliisi oli tehnyt hankintoja Hakolan vaalirahoittajalta.
L’Abidjanaise

L’Abidjanaise (”Abidjanilainen”) on Norsunluurannikon tasavallan kansallislaulu. Laulu on saanut nimensä maan entisestä pääkaupungista, Abidjanista. Laulu on otettu käyttöön vuonna 1960, ja se säilytti asemansa, vaikka pääkaupunkina nykyään onkin Yamoussoukro.
L’Abidjanaisen sävelsivät Pierre Pango ja Pierre-Marie Coty. Laulua pidettiin pitkään Mathieu Ekran sanoittamana, mutta vuonna 2010 emerituspiispa Pierre-Marie Coty ilmoittautui oikeaksi sanoittajaksi.
HM Motorcycles

HM-Moto eli Honda Montesa on Italiassa valmistettava moottoripyörämerkki. HM valmistaa enduro- ja supermotomallisia mopoja, kevytmoottoripyöriä ja moottoripyöriä. HM valmistaa sekä 4-tahtisia, että 2-tahtisia kevytmoottoripyöriä.
HM pyörien maahantuoja on Motomarket
Orvokkikirva

Koko ja ulkonäkö

Orvokkikirva on varsin pienikokoinen laji, jonka ruumiin pituus on vain 1,0–1,7 mm. Siivettömät yksilöt ovat kiiltäväpintaisia, litteitä, melko soikeita ja väriltään likaisen kellertävästä kellanvihreään. Selkäpuolella on pienistä pisteistä muodostuvia tummanvihreitä tai ruskeita poikkijuovia, jotka katkeavat keskeltä. Vaharauhasputket ovat melko pitkät ja takaruumiin kärjen cauda on terävän kolmiomainen.  Kromosomiluku 2n=12.

Levinneisyys

Laji lienee peräisin Intian seudulta, mutta on levinnyt vieraslajina ihmisen mukana ja on nykyisin kosmopoliitti. Suomessa lajia on tavattu ainoastaan sisätiloissa.

Elinympäristö ja elintavat

Orvokkikirvat elävät yksittäin ravintokasvien lehtien ylä- tai alapinnoilla, yleensä kaukana lehtisuonista. Intiasta on löydetty orvokkikirvoja Spiraea lindleyana -pensasangervolta sekä siivekkäitä koiraita, mikä saattaa viitata suvulliseen lisääntymiseen pensasangervon toimiessa primääri-isäntänä. Munivia naaraita lajilta ei kuitenkaan tunneta. Muualla maailmassa laji lisääntyy ainoastaan neitseellisesti. Orvokkikirvan ravintokasveja ovat varsin monet kasvit, etenkin asteri-, huulikukkais-, tatar-, esikko-, ruusu- ja orvokkikasvit. Merkittävä viljelystuholainen se on muun muassa ristikukkaisille, kurkkukasveille, sipuleille ja mansikoille.
Lajin arvellaan levittävän lähes 20 kasvien virustautia. Suomessa orvokkikirva on luokiteltu tarkkailtavaksi tai paikallisesti haitalliseksi viraslajiksi.

Ravintokasvit

Orvokkikirva on polyfagi, joka on tavattu lähes 80 eri heimoon kuuluvilta kasvilajeilta.
Skandaali (vuoden 1989 elokuva)

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa sopivan dekadenttina tarinana, jossa loistelias 1960-luvun alun musiikki pysyy sopivasti taustalla. Hän antaa Skandaalille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.