Platonin Akatemia

Akatemia (m.kreik. Ἀκαδήμεια, Akadēmeia) oli Platonin vuonna 385 eaa. perustama filosofikoulu Ateenassa, antiikin Kreikassa. Se sai nimensä toimintapaikastaan Akademeian lehdosta. Koulu säilyi läpi hellenistisen ajan ja hajaantui Filon Larissalaisen kuoltua vuonna 83 eaa. Akatemia heräsi eloon lyhyeksi aikaa 200-luvulla Kassios Longinoksen aikana, ja perustettiin uudelleen vuonna 410 uusplatonismin keskukseksi. Se säilyi olemassa vuoteen 529 saakka, jolloin keisari Justinianus I sulki sen lopullisesti. Näin Akatemia oli kuitenkin periaatteessa olemassa yli 900 vuotta.
Platonin Akatemia ei ollut akatemia sanan nykyisessä merkityksessä, vaan lähinnä alue, jonne voitiin kokoontua keskustelemaan sen aikaisen filosofian kiinnostuksen kohteista, kuten totuus, sielu, elämän tarkoitus ja hyvä elämä. Koulussa opetettiin dialektiikan avulla muun muassa ideaoppia ja muita platonistisia ajatuksia.
Platonin koulukunnan jäseniä kutsuttiin akatemialaisiksi, akadēmikoi (ἀκαδημικοί). Platonin Akatemiaa verrataan usein Aristoteleen vastaavaan kouluun, Lykeionissa toimineeseen peripateettiseen kouluun. Aristoteles opiskeli ja opetti Akatemiassa lähes 20 vuotta ennen oman opetustoimintansa aloittamista.

Akatemia Platonin aikana

Platonin aikaan Akademeia oli pyhitetyn lehdon lisäksi myös puistomainen gymnasion eli urheilupaikka, opiskelun pyhättö. Kreikkalainen sotasankari ja merkkimies Kimon oli aidannut alueen, sekä kohentanut sitä istutuksin, patsain ja muin taideteoksin.
Se mikä myöhemmin tunnettiin Platonin kouluna sai alkunsa, kun Platon sai noin 30-vuotiaana haltuunsa maa-alueita Akademeian läheltä, ja alkoi opettaa sekä gymnasionissa että omistamillaan mailla sijainneessa talossa ja puutarhassa. Alussa epämuodollisissa kokoontumisissa olivat läsnä Theaitetos, Arkhytas, Leodamas Thasoslainen ja Neokleides. Speusippoksen on arveltu liittyneen mukaan noin vuonna 390 eaa., ja Eudoksoksen 380-luvun eaa. puolessa välissä. Eudemos Rhodoslainen katsoo muodollisemmin järjestetyn Akatemian saaneen alkunsa tuolloin. Koulun tarkasta perustamisvuodesta ei ole säilynyt tietoa, mutta tutkijat katsovat yleisesti sen tapahtuneen 380-luvun puolessa välissä, luultavasti pian vuoden 387 eaa. jälkeen, jolloin Platonin on ajateltu palanneen ensimmäiseltä matkaltaan Sisiliaan.
Platonin kaikkein lähin oppilasjoukko, joka mainitaan 28:ksi oppilaaksi, kerääntyi Akatemiaan nauttimaan yksinkertaisia aterioita ja keskustelemaan filosofiasta. Myöhemmin tähän oppilasjoukkoon kuuluivat edellä mainittujen lisäksi muiden muassa Ksenokrates, Aristoteles, Herakleides Pontoslainen, Filippos Opuslainen, Hestiaios Perinthoslainen ja monia muita eri puolilta Kreikkaa. Sisäpiiri oli suljettu yhteisö, eikä avoin suurelle yleisölle. Jäsenyydestä ja opetuksesta ei kuitenkaan veloitettu maksua. Koulun eteishallin yläpuolella oli lause ”Älköön kukaan, joka on tietämätön geometriasta, astuko sisään” (Μηδείς ἀγεωμέτρητος εἰσίτω μου τὴν στέγην, Mēdeis ageōmetrētos eisitō mū tēn stegēn). Tämä viittasi todennäköisesti ennen kaikkea sisäpiirin oppilaisiin.
Laajempaan oppilasjoukkoon kuuluivat ne, jotka eivät kiinnittyneet sisäpiiriin mutta etsivät koulusta oppia ja virikkeitä. Tähän joukkoon sanotaan kuuluneen muun muassa Isokrateen, Fokionin, Lykurgoksen, Khabriaan, Ifikrateen, Timotheoksen ja Hypereideen. Joidenkin lähteiden mukaan myös Demosthenes olisi kuulunut joukkoon, mutta tämä on hyvin epävarmaa. Platonin oppilaiden joukossa oli myös naisia, Diogenes Laertioksen mukaan ainakin kaksi, Lastheneia Mantineialainen sekä Aksiothea Fleiuslainen, jonka kerrotaan käyttäneen miehen vaatteita. Koulussa ei ollut selkeää eroa opettajien ja oppilaiden välillä. Vanhempien ja nuorempien jäsenten välille tehtiin kuitenkin ero.
Ainakaan vielä Platonin aikana koulu ei keskittynyt minkään tietyn opin opettamiseen; sen sijaan Platon ja muut koulun jäsenet esittivät ongelmia toisten tutkittavaksi ja ratkaistavaksi. Opetusmenetelmänä oli ennen kaikkea dialektiikka, mutta lisäksi on säilynyt todisteita myös luennoista, tunnetuimpana Platonin puhe ”Hyvästä”.
Jotkut tutkijat ovat arvelleet Akatemian opinto-ohjelman muistuttaneen sitä, jonka Platonin hahmottelee Valtiossa. Toiset taas ovat huomauttaneet tällaisen näkemyksen unohtavan sen, että dialogi käsittelee ideaalivaltiota. Joka tapauksessa opinto-ohjelmaan kuului lähes varmasti matematiikkaa sekä niitä filosofisia aiheita, joita Platonin dialogit käsittelevät, vaikkakaan luotettavaa todistusta tästä ei ole. Tutkimuksesta, jota nykyään pidettäisiin tieteellisenä, on joitakin tietoja: Simplikios kertoo, että Platon oli ohjannut koulun muita jäseniä etsimään taivaankappaleiden havaittujen epäsäännöllisten liikkeiden yksinkertaisimpia selityksiä: ”esittämällä oletuksia, millä yhdenmukaisilla ja järjestäytyneillä liikkeillä voitaisiin pelastaa planeettojen liikkeisiin liittyvät vaikutelmat”. (Simplikioksen mukaan Eudoksos oli ensimmäinen, joka tutki tätä ongelmaa.)
Akatemiaa on usein kuvailtu tulevien poliitikkojen kouluksi, ja koululla olikin useita tunnettuja, politiikassa menestyneitä oppilaita. On kuitenkin vaikeaa sanoa, missä määrin koulu oli kiinnostunut käytännöllisistä, ei-teoreettisista poliittisista kysymyksistä.

Akatemian loppu

Bysantin keisari Justinianus I sulki Akatemian vuonna 529, koska hän halusi kieltää koko filosofian opetuksen — kristinuskon tultua valtionuskonnoksi filosofiaa oli alettu pitää turhana ja suorastaan haitallisena. Ajankohtaa on usein pidetty koko antiikin ajan loppuna. Koulun viimeinen johtaja oli Damaskios (k. 540).
Agathiaan mukaan koulun jäljellä olevat jäsenet hakivat suojelua Sassanidien kuninkaalta Khosrau I:ltä. He lahjoittivat hänelle lukuisia Akatemiasta peräisin olleita kallisarvoisia kirjoitusrullia. Persian ja Bysantin solmittua rauhan vuonna 532 Bysantti suostui takaamaan filosofien henkilökohtaisen turvallisuuden. Jotkut jäsenistä löysivät turvapaikan pakanallisesta Harranista, läheltä Edessaa. Eräs tämän ryhmän johtohahmoista oli Damaskioksen oppilas Simplikios. Heidän oppilaansa saivat aikaan sen, että kreikkalainen kulttuuri ja tiede säilyivät islamilaisessa kulttuuripiirissä senkin jälkeen, kun alue muuttui islamilaiseksi 600-luvulta alkaen. Antiikin aikaiset kreikkalaiset kirjoitukset vaikuttivat myöhemmin islamilaiseen renessanssiin. Yksi ensimmäisiä itämaisia akatemioita oli 600-luvulla perustettu Gundishapurin akatemia Sassanideissa, Persiassa.
Akatemian sijaintipaikka löydettiin uudestaan 1900-luvulla, ja alueella on suoritettu laajoja kaivauksia. Akatemian arkeologinen puisto Arheologiko Parko Akadimias Platonos sijaitsee Ateenan Akadimia Platonos -nimisessä kaupunginosassa.