Shaanxi Y-8

Historia

Kiinan kansantasavallan muodostuttua vuonna 1949 sisällissodan jälkeen maahan perustettiin pian ilmavoimat. Sen kuljetuskalustona oli seuraavan vuosikymmenen ajan sotasaaliina saatuja yhdysvaltalaiskoneita sekä Neuvostoliitosta ostettuja konetyyppejä, jotka eivät soveltuneet kunnolla sota- tai koulutuskäyttöön eivätkä kuljetus- tai katastrofiapulennoille. Niinpä Kiinan puolustuksen kannalta oli tärkeää kehittää uusi keskikokoinen tai suuri kuljetuskone.
Koska sekä sotilas- että siviilikoneiden kysyntä kasvoi, Xi’anin lentokonetehdas ehdotti vuonna 1967 hallitukselle keskiraskaan, keskipitkän matkan kuljetuskoneen suunnittelun aloittamista, mikä oli myös nimetty ilmailualan tärkeäksi tavoitteeksi kolmannessa viisivuotissuunnitelmassa. Määräys koneen suunnitteluun annettiin joulukuussa 1968, ja se sai mallinimen Y-8. Tehdas kokosi alkuvuonna 1969 suunnitteluryhmän, jonka 570 henkilöstä osa tuli muilta lentokonetehtailta ja suunnittelulaitoksilta.
Y-8 perustuu neuvostoliittolaiseen Antonov An-12 -koneeseen. Joidenkin lähteiden mukaan Y-8 on lisenssillä valmistettu An-12, kun taas jotkut väittävät sen olevan Kiinan ja Neuvostoliiton välirikon vuoksi suunniteltu takaisinmallintamalla. Koneen suunnittelussa kesti kaksi vuotta ja neljä kuukautta. Piirrokset, tekniset tiedot ja analyysit valmistuivat helmikuussa 1972, ja osien valmistaminen alkoi pian sen jälkeen. Neuvostoliitossa valmistetuista varaosista rakennetun ensimmäisen prototyypin kokoaminen alkoi kesäkuussa 1972. Se valmistui 10. joulukuuta 1974 ja lensi ensilentonsa 25. joulukuuta. Kapteenina ensilennolla oli Li Jingrui, ja 26-minuuttisen lennon aikana kone nousi 6 000 metriin. Lennon aikana koneen hallintaominaisuudet havaittiin hyviksi ja kaikki järjestelmät toimivat normaalisti.
Ensimmäisten prototyyppien valmistamisen jälkeen Kiinan ilmailuhallinto päätti siirtää Y-8:n tuotannon Shaanxin lentokonetehtaalle. Shaannanissa Shaanxin maakunnan eteläosassa sijaitsevalla tehtaalla oli kokemusta kuljetuskoneiden valmistamisesta 1960-luvun puolivälistä lähtien. Ensimmäinen Y-8, jonka Shaanxin tehdas valmisti Xi’anin avustuksella, lensi ensilentonsa 29. joulukuuta 1975. Y-8 sai hallitukselta luvan sarjatuotannon aloittamiseen 66 koelennon ja sadan lentotunnin jälkeen helmikuussa 1980. Sarjatuotanto alkoi vuonna 1981.
Ensimmäisissä Y-8-koneissa vain ohjaamo, pyrstön tykkiasema ja pieni, 14 hengen matkustamo oli paineistettu. Kokonaan paineistetun version kehittäminen alkoi vuonna 1984 Lockheedin avustamana. Uusi versio, joka sai mallinimen Y-9C, valmistui heinäkuussa 1990 ja lensi ensi kertaa 17. joulukuuta 1990. Sotilaskäyttöön tarkoitettujen mallien lisäksi Shaanxi on 1980-luvun lopulta lähtien kehittänyt Y-8:sta myös siviiliversioita, jotka kuitenkin ovat muunnettavissa pienellä työllä sotilaskäyttöön. Näistä viimeisin, Y-8F-600, lensi ensilentonsa tammikuussa 2005. Sen ovat kehittäneet yhteistyössä Shaanxi, Antonov ja Pratt & Whitney Canada, ja siinä on länsimaiset avioniikat ja moottorit sekä uudelleen suunniteltu runko.

Rakenne

Y-8 on kokometallinen, puolimonokokkirunkoinen, itsekantavalla yläsiivellä varustettu kone. Siinä on sisään vedettävät laskutelineet. Nelipyöräisissä päälaskutelineissä on matalapaineiset renkaat ja levyjarrut. Sen voimalaitteina on (Y-8F-600-versiota lukuun ottamatta) neljä Zhuzhou Wojiang-6 -potkuriturbiinimoottoria, jotka pyörittävät tarpeen mukaan lepuutettavia potkureita. Y-8 kykenee toimimaan myös päällystämättömiltä kiitoteiltä. Ensimmäisissä Y-8-koneissa oli pyrstössä An-12:sta peräisin oleva tykkiasema, jossa oli kaksi 23-millistä tykkiä. Myöhemmistä versioista aseistus on jätetty pois.
Koneen runko on poikkileikkaukseltaan pyöreä. Siipien etureunat ovat taaksepäin kallistetut ja jättöreunat suorat. Moottorit on asennettu siipien alapinnalle. Koneen keula on vanhimmissa malleissa lasinen. Suurin ero An-12:een on keula, joka Y-8:ssa perustuu Xian H-6 -pommikoneeseen ja on An-12-konetta terävämpi.