google/wiki40b huggingface dataset:
Koottavat huonekalut

Koottavat huonekalut ovat tietynlaisia huonekaluja, jotka vaativat asiakkaan kokoonpanoa. Useat huonekalun palat pakataan pahvilaatikkoon, joka sisältää myös ohjeet ja tarvittavat työkalut huonekalun rakentamiseen.
Koottavat huonekalut ovat suosittuja hintatietoisten asiakkaiden keskuudessa. Halvan hintansa lisäksi koottavat huonekalut ovat yleensä helppoja rakentaa ja vaativat vain yksinkertaisten työkalujen käyttöä.
Kauppiaat hyötyvät koottavien huonekalujen myynnistä säästämällä rakentamis- ja säilytyskustannuksissa. Koska huonekaluja ei tarvitse koota tehtaalla, koottavat huonekalut maksavat myös kauppiaalle vähemmän. Näistä syistä koottavien huonekalujen myynti on yksi tehokkaimmista tavoista suorittaa kauppaa.
Koottavat huonekalut on yleensä paketoitu yhteen tai useampaan laatikkoon rakennussarjan muodossa. Rakennussarja voi sisältää littanoita osia, kiristimiä sekä muita kokoamiseen tarvittavia paloja.

Historia

Koottavilla huonekaluilla on pitkä historia. The New American Cyclopaedia vuodelta 1859 listasi koottavat huonekalut "amerikkalaiseksi keksinnöksi", vedoten helppoon kuljettamiseen. Vuoden 1878 Yhdysvaltain patentti määrittelee koottavat huonekalut näin: "Keksintö liittyy niiden huonekalujen luokkaan, jotka on rakennettu niin, että sen voi pakata ja kuljettaa osissa ja laittaa yhteen sekä taitavien että taitamattomien ihmisten toimesta."
June Carter Cash

Valerie June Carter Cash (23. kesäkuuta 1929 – 15. toukokuuta 2003) oli laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, komedienne ja Carter Familyn jäsen. Hän soitti kitaraa, banjoa ja autoharppua. Hän oli countrylaulaja Johnny Cashin vaimo.

Nuoruus

June Carter syntyi Maces Springessä, Virginiassa. Hänen isänsä oli Ezra Carter. June esiintyi jo nuorena Carter Familyn kanssa, joka aloitti 1939. June esiintyi yhdessä äitinsä Maybelle Addington Carterin (1909–1978) sekä siskojensa Helen Myrl Carter Jonesin (1927–1998) ja Ina Anita Carterin (1933–1999) kanssa. Yhtye esiintyikin nimellä ”Mother Maybelle and the Carter Sisters” (äiti Maybelle ja Carterin siskot). Doc ja Carl liittyivät yhtyeeseen uudelleen vuoden 1945 lopussa. Yhtyeen nimeksi muuttui ”The Carters and Doc and Carl”. He esiintyivät Virginiassa, Delawaressa, Marylandissa sekä Pennsylvaniassa autolla ajaen. June on myöhemmin sanonut että joutui tekemään kovemmin töitä kuin siskonsa, mutta hänellä oli erityistaito, komedia. 
Joka lauantai-iltainen countrymusiikki radio-ohjelma Grand Ole Opry halusi Carterit osaksi ohjelmaansa, ja ongelmien jälkeen näin kävikin. Siellä June myös tapasi Johnny Cashin.

Uran huipentumat

June Carter Cash tunnettiin parhaiten laulamisesta ja laulujen kirjoituksesta. Hän oli myös näyttelijä. Hänen näyttelemisroolejaan oli muiden muassa Mrs. ”Momma” Dewey Robert Duvallin elokuvassa Apostoli (1997). Muita rooleja olivat Sister Ruth, Johnny Cashin näyttelemän Kid Colen vaimo sarjassa Dr. Quinn, Medicine Woman (1993–1997). 
June valloitti molemmat laulu-urat, soolo- ja duettolaulun – ensin perheensä kanssa ja myöhemmin miehensä kanssa. Sooloartistina hän tuli menestyksekkääksi laulamalla countrymusiikkia 50-luvulla. Hän voitti Grammy-palkinnon vuonna 1999 sooloalbumistansa Press On.  Hänen myöhempi levynsä Wildwood Flower voitti kaksi Grammyä vuonna 2003.

Avioliitot ja lapset

June oli naimisissa kolme kertaa, ensimmäinen oli laulaja Carl Smithin kanssa 9. kesäkuuta 1952 lähtien vuoteen 1956. He saivat tyttären Rebecca Carlene Smithin, joka tunnetaan paremmin nimellä Carlene Carter. 11. marraskuuta vuonna 1957 hän nai poliisipäällikön Edwin ”Rip” Nixin ja sai toisen tyttären Rozannan (Rosie Nix Adams). He erosivat 1966. Molemmista tyttäristä tuli laulajia. Rosie Nix Adams kuoli bussissa vuonna 2003 mahdolliseen häkämyrkytykseen. 
Vuonna 1968 June avioitui Johnny Cashin kanssa, 12 vuotta sen jälkeen kun he tapasivat ensimmäisen kerran Grand Ole Opryssä. Johnny kosi Junea live-esiintymisessä Londonissa, Ontariossa, Kanadassa. Heidän avioliittonsa kesti 35 vuotta, Junen kuolemaan saakka. Johnny Cash kuoli vain muutama kuukausi Junen jälkeen. June ja Johnny saivat lapsen, John Carter Cashin, joka syntyi 1970.
Uskonto Irlannissa

Vuoden 2016 väestönlaskennassa 78,3% Irlannin väestöstä pitää itseään katolisina. Uskonnottomien osuus oli 9,8%.

Irlannin kirkko

Anglikaaninen Irlannin kirkko on Irlannin toiseksi suurin uskonnollinen yhteisö heti katolisten jälkeen. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan sillä oli jäseniä 126 400 eli hiukan alle 3 % väestöstä.

Islam

Islam on Irlannin kolmanneksi suurin ja yksi nopeiten kasvavista uskonnoista. Muslimeiksi ilmoittautui 63 400 henkeä eli noin prosentti maan väestöstä.

Tutkimuksia irlantilaisten uskonnollisuudesta

16-29-vuotiaiden uskonnollisuutta käsitelleessä, tutkimuksessa jonka toteuttivat Lontoossa sijaitseva St Mary's University ja Institut Catholique de Paris, irlantilaisten nuorten havaittiin olevan Euroopan uskonnollisimpien joukossa. Tutkimuksen mukaan 54 % identifioitui katolisiksi, 5 % muiden kristillisten yhteisöjen kannattajina, 2 % ei-kristillisinä uskovaisina ja 39 % uskonnottomina. Kokonaisväestöstä vain 15 % osallistui uskonnollisiin toimituksiin säännöllisesti, mutta katolisten keskuudessa 24 % käy kirkossa viikoittain. Tutkimus hyödynsi dataa European Sosial Survey -kyselystä, joka toteutettiin vuosina 2014 ja 2016.
European Sosial Survey -kyselytutkimuksen mukaan vuonna 2016 irlantilaisista aikuisista 36 % kävi kirkossa vähintään kerran viikossa. Irlantilaisista aikuisista  55,3 % rukoili kerran viikossa, mikä on huomattavasti enemmän kuin Euroopassa keskimäärin.

Uskonto ja lainsäädäntö

Kirkon vallan vähentyessä Irlanti on tehnyt useita muutoksia lakeihinsa, joiden myös uskonnollisia kieltoja on poistettu laista. Homoseksuaalisuus poistui rikoslaista 1993. Avioero sallittiin vuonna 1996 ja homoavioliitot hyväksyttiin 2015. Vuonna 2018 Irlanti salli abortin.
Irlanti poisti jumalanpilkan perustuslaistaan vuonna 2018.
Visp

Talous

Visp on Ylä-Wallisin (saks. Oberwallis) kaupan ja teollisuuden keskus sekä alueen suurin kaupunki. Kaupungin suurin työnantaja on kemianyhtiö Lonza (2 700 työntekijää).

Maantiede

Maantieteellisesti kaupunki sijaitsee kohdalla, jossa Mattertalin ja Saastalin laaksot yhdistyvät Vispertalin kautta Rhônen laaksoon ja Vispajoki yhdistyy Rhôneen. Kaupungin pohjoispuolen vuoret kuuluvat Bernin Alppeihin ja eteläpuolella sijaitsevat Valaisin Alpit.

Urheilu

Vispiläinen jääkiekkoseura EHC Visp pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssä.
Veturitalli

Veturitalli on rakennus, jossa säilytetään, lämmitetään ja kunnostetaan junien vetureita.
Höyryveturiaikana tallit rakennettiin kaareviksi rakennuksiksi, joiden edessä on kääntöpöytä, jonka kautta veturi siirretään omaan pilttuuseensa.
Yutong

Yutong (virallisesti  Zhengzhou Yutong Group Co., Ltd) on vuonna 1963 perustettu kiinalainen linja-autojen valmistaja. Pääsääntöisesti tuotanto on Kiinassa, mutta 2015 yhtiö laajensi tuotantoa myös Venezuelaan. Yutong valmistaa useita erimallisia kaupunkiliikenteen ja kaukoliikenteen linja-autoja. Linja-autoja on runsaasti liikenteessä Aasiassa, Afrikassa, Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Nykyisin Yutong on maailman suurin bussien valmistaja.
Vesa Penttala

Vesa Eljas Penttala (s. 1945) on suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun betonitekniikan professori vuodesta 1983. Hänen tutkimusalaansa on ollut betonin teknologia ja valmistus.
Eurocopter Tiger

Kehitys

Vuonna 1984 Länsi-Saksan ja Ranskan hallitukset sopivat kehittyneen taisteluhelikopterin tarpeesta. Aérospatialen ja MBB:n yhteenlittymä valittiin projektin toimittajaksi. Vuonna 1986 projekti peruttiin koko ajan nousevien kustannusten takia, sillä laskettiin, että Saksan joukkojen varustaminen yhdysvaltalaisilla AH-64 Apache -helikoptereilla olisi huomattavasti halvempaa.
Saksa ja Ranska uudelleenorganisoivat suunnittelutyön, ja projekti aloitettiin uudelleen vuonna 1987. Silloin päätettiin keskittyä panssarintorjuntaominaisuuksiin.
Kylmän sodan loppuminen sekä siitä seurannut asevoimien budjettien laskeminen kuitenkin johtivat kysymyksiin projektin tarpeellisuudesta. Vuonna 1992 spekuloitiin, että Saksan puolustusministeriö ei aikoisi jatkaa projektin parissa johtuen suurista leikkauksista budjetissa. Saksa kuitenkin halusi kehittää EC665:lle laajemman kyvyn suorittaa tehtäviä kuin vain panssarintorjunta. Saksa halusi helikopterin, jolla voidaan suorittaa myös tiedustelua, tulitukea ja muiden helikoptereiden saattamista.
Vuonna 1992 Aérospatiale ja MBB (sekä useita muita yrityksiä) sulautuivat ja muodostivat Eurocopterin (nykyisin Airbus Helicopters). Saksa ja Ranksa sopivat Tigeriin suunnattujen järjestelmien, kuten ohjusten kehittämisestä.
Kesäkuussa 1999 Saksa ja Ranska julkisesti ilmoittivat aikovansa kumpikin ostaa 80 Eurocopter Tigeriä. Kaupan arvo oli 3,3 miljardia euroa. Maaliskuussa 2002 ensimmäinen tuotanto Tiger julkistettiin suurin seremonioin. Helikoptereiden kehitys kuitenkin jatkui ja ensimmäiset helikopterinsa Saksa ja Ranska saivat 2005.  Saksa pienesi tilaustaan 57 helikopteriin vuonna 2013.

Aseistus

Eurocopter Tigerissa on yksi 30 mm kanuuna.
Lisäksi Tiger voi kantaa erilaisia yhdistelmiä seuraavia aseita riippuen tehtävän tyypistä ja valtiosta. Seuraavista aseryhmistä voidaan valita kaksi sisempiin kiinnikkeisiin ja kaksi ulkoisempiin kiinnikkeisiin.
Rannikkovartiovene Rautaville

Rannikkovartiovene RV 214 eli Rautaville on suomalainen rannikkovartiovene, joka rakennettiin vuonna 1960 Hollmingin Rauman telakalla. Se oli käytössä Susiluodon merivartioasemalla Kustavissa vuoteen 2000 asti, jolloin se luovutettiin Forum Marinumille Turkuun merivartioinnin 70-vuotisjuhlien yhteydessä.
1990-luvun alussa rakennettiin merivartiostoille 3 kappaletta uusia rannikkovartioveneitä:  RV150 , RV 251 ja RV 352. Seuraava uudishankintaerä oli käytössä vuonna 2007, kyseessä oli kaksi uutta RV:ä.
Merivartiostoilla on ollut käytössä myös pienempää mallia oleva 10,5-metrinen rautavene, jota on myös kutsuttu nimellä Pikkuville. Viimeinen merivartioston Pikkuville oli käytössä Kalajoen merivartioasemalla vielä vuonna 2007.
Talvikuningas

Tarina

Tarina sijoittuu kaukaiseen tulevaisuuteen ja on tyylilajiltaan scifiä. Levyn osat ovat palasia Talvikuninkaan saagasta useiden vuosisatojen ajalta. Katkelmat ovat paikoin keskenään ristiriitaisia.

Videotraileri

Albumin pohjalta on tehty neljä minuuttia kestävä animaatio, joka sai ensiesityksensä 6. syyskuuta 2007. Video on levyn traileri, sillä levyltä ei julkaistu singleä. Toisaalta video on kuvitteellisen elokuvan traileri sillä siinä kuvataan koko tarinan tapahtumia. Musiikkina on Talvikuninkaan kahdeksas osa "Punainen komentaja". Videon ovat ohjanneet veljekset Samppa ja Janne Kukkonen.
Colossus (tietokone)

Colossus oli maailman ensimmäinen ohjelmoitava elektroninen tietokone. Se rakennettiin Englannissa toisen maailmansodan aikana Saksan vaikeimpien salakirjoitussanomien murtamiseen. Se oli kuorma-auton kokoinen ja siinä oli yli kaksituhatta elektroniputkea. Tietokonetta pidetään yleisesti ensimmäisenä elektronisena ja digitaalisena tietokoneena, mutta Atanasoff-Berry tietokoneesta oli prototyyppejä aiemmin. Tietokoneen merkittävänä innovaationa, jota käytetään vielä nykyisissä tietokoneissa, pidetään kellopulssin käyttöä suorituksen ajoittamiseen ja synkronointiin.
Saksalaiset suojasivat viestinsä Enigma-koneella ja Adolf Hitlerin itsensä tilaamalla kehittyneemmällä Lorenz SZ-40/42 -salauskirjoittimella. Viestien purkutyötä tehneeseen brittien työryhmään kuuluivat muun muassa matemaatikko Alan Turing ja laitteen suunnittelijat matemaatikko Bill Tutte ja insinööri Tommy Flowers. Tukikohta sijaitsi Buckinghamshiressä Bletchley Parkin kartanossa. Koneen suunnittelijat eivät saaneet kiitosta työstä, sillä työstä ei saanut puhua sodan jälkeenkään. Osa tietoja käsittelevistä dokumenteista on yhä salaisia. Tuttesta tuli myöhemmin arvostettu tutkija, mutta Flowers jäi unohduksiin.
Tietokone perustui venttiileihin, joita pidettiin epäluotettavina, mutta Flowersin kokeiden perusteella ne toimivat kunhan konetta ei sammutettu. Flowers myös suunnitteli koneen yhdellä paperinauhalla, jolloin aiemmassa Robinsonin koneessa ollut kahden reikäkortin synkronointiongelma poistui. Tarvittava lisätieto tuotettiin elektronisesti tietokoneessa.
Colossusta ylikellotettiin, jotta se purkaisi nopeammin saksalaiskoodeja. Laitteesta valmistui Tony Salen johdolla vuonna 2007 toimiva replika.
Kaikki kymmenen Colossus-tietokonetta purettiin osiin sodan jälkeen.
Sokerijuurikas

Viljelys Suomessa

Ensimmäisenä sokerijuurikasta viljeli Suomessa Voipaalan kartanossa J. U. S. Gripenberg. Sokerijuurikkaan viljely alkoi Suomessa varsinaisesti vasta 1918. 
Sokerijuurikasta viljellään Etelä- ja Keski-Suomessa. Sokerijuurekkaan viljelyn kannattavuus Suomessa riippuu EU:n päätöksistä. Vuonna 2005 sen pelättiin loppuvan kokonaan. Suomen sokeriviljelyn tulevaisuuteen vaikuttaa myös se, että Cultor on myyty Tanskaan. 
Syksyllä 2007 maatalousministeriö lupasi tarvittaessa kompensoida EU:n päätöksiä nostamalla kansallista tukea, jotta sokerin viljely ei loppuisi Suomesta kokonaan.  Suomesta ei kuitenkaan lakkautettu kaikkia jalostavia tehtaita. Vuonna 2008 Danisco myi sokeriliiketoimintansa Nordzuckerille.
Suomessa esiintyy sokerijuurikkaaseen kystoja muodostavina tuholaisina yleisimpänä valkojuurikasankeroinen (Heterodera schachtii) ja harvinaisempana keltajuurikasankeroinen (Heterodera betae).
Siniara

Ulkonäkö ja koko

Siniara kasvaa vartaloltaan 55–57 cm pitkäksi ja sen pyrstö on 26–38 cm pitkä. Sillä on vaaleansininen pää, siniset vatsa ja selkä, tummansiniset siivet ja pyrstö. Siipien ja pyrstön alaosat ovat mustat.   Nokka on aikuisella yksilöllä kokonaan musta, nuorempana siinä on valkoinen juova ja jalat ovat samoin mustat (vaaleanharmaat nuorilla). Nuorten yksilöiden silmät ovat tummat, mutta muuttuvat valkoisiksi linnun varttuessa. 
Siniarat elävät luonnossa noin 20–30-vuotiaiksi ja vankeudessa 20–40-vuotiaiksi. Viimeinen tunnettu luonnonvarainen yksilö oli ainakin 20 vuotta vanha kadotessaan. Kaksi vankeudessa elävää siniarayksilöä on kuoriutunut vuonna 1976, joten ne ovat vanhimmat rekisteröidyt lajinsa edustajat.

Elinympäristö

Siniara on riippuvainen Tabebuia caraiba -puumetsistä, sillä se tarvitsee caraiba-puuta pesiäkseen.

Siniara kulttuurissa

Blue Sky Studios -animaatiostudion  vuonna 2011 ilmestyneen elokuvan Rio pääosassa on kaksi siniaraa, Blu ja Jewel. Elokuvassa nämä kaksi yksilöä ovat lajinsa viimeiset. Elokuva sijoituu Brasilian Rio de Janeiroon.
Brad Patton

Brad Patton (s. 1972 Melbourne, Australia) on homopornonäyttelijä, joka on erikoistunut top-rooleihin. Hän voitti kaksi GayVN-palkintoa (Best Oral Scene 2004, Best Sex Scene 2007) ja yhden Grabby-palkinnon (Best Duo Sex Scene, 2006). Hän on 183-senttinen. Patton on vetäytynyt aikuisviihteestä. 
Pornotähden urallaan Patton on työskennellyt mallina Falcon Studiosilla ja COLT Studiolla. Hän on toiminut myös taitoluistelijana ja päässyt mitaleille Gay Gamesissa ja World Outgamesissa. Hän oli ammattilaisena mukana Dancing on Ice -ohjelmassa Alankomaissa ja on työskennellyt lisäksi Disney on Ice -show’ssa.
Patton varttui enimmäkseen Ruotsissa. Ohjaaja Chi Chi LaRue löysi hänet, ja nykyisin hän asuu Amsterdamissa.
Ilmaveivi

Ilmaveivi on palloilussa suoritus, jossa peliväline pyritään saamaan maaliin kuljettamalla tai kiepauttamalla sitä ilmassa mailan lavan päällä. Ilmaveivauksessa on eduksi käyrä lapa, jonka päällä pallo tai kiekko pysyy helpommin hallussa kuin suoralla lavalla. Suomalaisia ilmaveivistä tunnettuja pelaajia ovat muiden muassa salibandypelaaja Janne Tähkä ja jääkiekkoilijat Mikael Granlund, Markus Granlund ja Jani Lajunen. Luultavasti ensimmäisen ilmaveivin jääkiekon SM-liigassa teki Porin Ässien Rob Hisey kaudella 2005–2006. Granlundin ilmaveivi oli voittomaali vuoden 2011 MM-kisojen välierässä Venäjää vastaan.
Eremitagen

Eremitagen on linna Tanskan Dyrehavenin alueella, pohjoiseen maan pääkaupungista Kööpenhaminasta. Se rakennettiin barokkityyliin vuosina 1734–1736 metsästyslinnaksi Tanskan kuninkaalle Kristian VI:lle. Sen suunnittelusta on vastannut tanskalainen arkkitehti Lauritz de Thurah. Linna korvasi kuningas Kristian V:n Stokkerupin kylään rakennuttaman kaksikerroksisen Hubertuksen talon. Linnan hiekkakivijulkisivuja kunnostettiin laajalti vuosina 1979–1991.
Orivesi–Jyväskylä-rata

Historia

Osuus Orivedeltä Jämsään määrättiin rakennettavaksi vuonna 1938. Hyväksymiseen vaikutti Rudolf Walden, joka lupasi, että tehtaat osallistuvat kustannuksiin. Rakennustyöt aloitettiin 1939 ja niitä jatkettiin sotavuosinakin, osittain sotavankityövoimalla. 56 kilometriä pitkä rata Jämsään valmistui 1950 ja valtion ja Yhtyneiden Paperitehtaiden puoliksi maksama jatko Jämsänkosken tehtaille seuraavana vuonna. Pistorata Jämsästä Päijänteen rantaan Olkkolaan valmistui vuonna 1953. Keskimäärin rataa oli vuosittain rakentamassa 300 henkeä, parhaimpina vuosina yli 700. Rata oli erittäin vaikea rakentaa jopa Suomen oloissa – siltoja, pengerryksiä ja mutkia tuli valtavasti. Rataa ja sen sivuratoja tarvittiin Päijänteen ympäristön puuraaka-aineen ja Jämsänjoki-laakson kasvavan puunjalostusteollisuuden tuotteiden kuljetuksiin. Osittain radan ansiosta Jämsänkosken paperitehdas sai rinnalleen Kaipolan paperitehtaan ja Olkkolan sahan. Radat palvelivat myös henkilöliikennettä. 1960-luvun puolivälissä melko vilkkaana käynyt liikenne romahti vuosikymmenen lopussa ja matkustajaliikenne lopetettiin vuonna 1969. Radan liikenne kuihtui 1970-luvulla muutamaan tavarajunaan päivässä.
Radan jatkoa Jyväskylään alettiin suunnitella välittömästi, sillä se lyhentäisi Keski- ja Etelä-Suomen välisiä rautatieyhteyksiä tuntuvasti. Pitkien selvitysten ja tutkimusten jälkeen radan rakentamisesta päätettiin vuonna 1961. Rakentaminen alkoi vuonna 1964 ja ensin valmistuivat hankkeeseen liittyneet Keljonlahden satamaraide vuonna 1968 ja Säynätsalon rata vuonna 1970. Rata rakennettiin vaikeakulkuiseen maastoon, jossa oli suuret korkeuserot ja paljon vesistöjä. Niinpä 53 kilometrin matkasta jouduttiin 15 kilometriä  louhimaan kallioon. Tunneleiden yhteispituus on 9 550 metriä. Siltoja tehtiin yhteensä 48. Rakentaminen kesti 13 vuotta.
Pääraide Jyväskylästä Jämsään valmistui loppuvuodesta 1977, jolloin se otettiin tavaraliikennekäyttöön. Matkustajaliikenne alkoi vuonna 1978. Rata lyhensi junamatkaa Jyväskylästä Tampereelle 190 kilometristä 154 kilometriin. Esimerkiksi vuonna 1980 radalla kulki noin 20 junaa päivässä. Vuonna 1984 välillä Jyväskylä–Jämsä kulki 51,8 miljoonaa nettotonnikilometriä tavaraa Jämsän suuntaan ja 31,2 miljoonaa Jyväskylän suuntaan. Orivesi–Jämsä-välillä lukemat olivat 56,5 Orivedelle ja 33,8 Jämsään.
Olivier Blanchard

Olivier Blanchard (s. 27. joulukuuta 1948 Amiens, Ranska) on Kansainvälisen valuuttarahaston pääekonomisti. Research Papers in Economicsin mukaan hän on maailman siteeratuimpia taloustieteilijöitä.
Cathérine Boman-Kolomijzova

Cathérine Boman-Kolomijzova (14. marraskuuta 1872 Moskova – 25. joulukuuta 1961 Helsinki) oli venäläinen Suomeen muuttanut taidemaalari.
Cathérine Boman-Kolomijzova opiskeli Venäjällä V. Jerkovskyn ja B. Shernjakinin johdolla sekä Pariisissa Académie Colarossissa, André Lhoten oppilaana ja Académie Deleclusessa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1926.
Valkjärvi (Kouvola, Uimila)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,1 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähi-alueeseen (14.131) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,7 metriä mpy.
Tulipääkerttuli

Ulkonäkö ja koko

Tulipääkerttuli on 13,5-15 senttimetriä pitkä. Se on yläpuolelta vihreänruskea, vatsapuolelta mustatäpläinen. Päälaen keskellä on punaruskea juova, jota reunustavat kapeammat mustat juovat. Tumman silmän ympärillä on vaalea silmärengas.
Dalhousien linna

Dalhousien linna sijaitsee noin 10 km etelään Edinburghista Skotlannissa ja on Ramsay of Dalhousien alkuperäinen sukulinna. 
Monet mahtihenkilöt ovat käyneet linnassa: Kuningatar Viktoria yöpyi siellä kierrellessään Skotlantia 1842. Oliver Cromwell käytti sitä paikallisena päämajanaan ja säästi sen siksi tuhoamiselta. Myös  Edvard I on käynyt linnassa.
Nykyisin linna on korkean tason hotelli.
Dalhousien jaarli asuu itse suvun toisessa linnassa, Brechinin linnassa.
Veimar–Outova-rata

Historia

Rata on osittain entistä Pihkovan ja Narvan välistä 210 kilometriä pitkää rautatietä, jonka Venäjän sotilasviranomaiset rakennuttivat sotilaskäyttöön vuosina 1914–1915. Se liittyi Pietarin puolustukseen ja yhdistyi oleellisesti sotilasviranomaisten rakennuttamaan Kaprionlahden rataan (Koporskaja železnaja doroga), joka yhdisti Veimarin rautateitse Yhinmäen rannikkopatteriin (Krasnaja Gorka) Suomenlahden rannalla. Tämä sotilasrata valmistui 1915. Ensimmäisen maailmansodan seurauksena radan pohjoispää Narvasta etelään jäi Viron alueelle. Neuvostoliitto joutui rakentamaan radalle uuden linjauksen Slantsysta koilliseen Veimariin, ja alkuperäinen rataosa Slantsysta Viron rajalle purettiin. Rata oli käytössä Pihkovaan asti vuoden 1944 tammikuuhun saakka. Saksalaiset muuttivat radan vuonna 1942 eurooppalaiselle 1435 millimetrin raideleveydelle. Perääntyessään tammikuussa 1944 saksalaiset tuhosivat pahoin radan eteläosan, jota ei enää korjattu Pihkovan ja Outovan väliltä, ja se purettiin vuosina 1946–1947. Muistona tästä Pihkovan ja Narvan välisestä sotilasradasta ovat ratakilometrit, jotka suurenevat Pihkovasta käsin.

Liikenne

Rataosan henkilöliikenne on hyvin vähäistä. Päivittäisiä junayhteyksiä on vain yksi edestakainen vuoro Outovasta Hatsinan kautta Pietarin Baltian asemalle.
Thiago Neves

Ura

Thiago Nevesin kasvattajaseura on Paraná Clube, josta hän siirtyi vuonna 2006 lainalle J. Leaguen Vegalta Sendaihin ja seuraavana vuonna lainalle Campeonato Brasileiro Série A:n Fluminenseen. Hyvän Fluminense-jakson jälkeen hän siirtyikin pysyvällä sopimuksella joukkueeseen vuonna 2008. Neves ei pelannut vuottakaan Fluminensessä, ennen kuin hän siirtyi Eurooppaan, saksalaiseen Hamburger SV:hen korvaamaan seurasta pois siirtyneen Rafael van der Vaartin. Mutta vasta puolen vuoden päästä, tammikuussa 2009, hän siirtyikin yllättäen saudiarabialaiseen Al-Hilaliin seitsemän miljoonan euron siirtosummalla. Vuonna 2011 edessä oli paluu kotimaahan, nyt lainasopimuksella Série A:n Flamengoon. Vuonna 2012 Neves palasi maailmankiertueeltaan takaisin Fluminenseen, mutta heinäkuussa 2013 hän palasi takaisin Saudi-Arabiaan ja Al-Hilaliin vuoteen 2017 asti kestävällä sopimuksella. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Neves debytoi vuonna 2008 ja samana vuonna hän voitti olympiapronssia Pekingissä tehden siellä seitsemässä pelissä kolme maalia. Neves on pelannut vuosina 2008-2012 A-maajoukkueessa seitsemän ottelua tekemättä maalia.
Pekka Länsineva

Pekka Antero Länsineva (23. maaliskuuta 1958 Turku – 1. lokakuuta 2013 Aura) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli ensin Turun yliopistossa tutkimus- ja opetustehtävissä ja vuoden 2012 alusta Tampereen yliopiston julkisoikeuden professori. Pysyvän nimityksen hän sai syksyllä 2013.
Länsineva sai varatuomarin arvon 1989 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 2002 Turun yliopistossa. Väitöskirjassaan hän kehitteli perusoikeusteoriaa ja perustuslain omaisuudensuojatulkintaa. Hän johti Suomen Akatemian rahoittamaa tutkimusprojektia, joka pohti oikeuden mahdollisuutta säännellä taloutta.
Myytit vaaleaihoisista ei-euripidisistä kansoista

Vaaleahiuksiset eskimot

Vilhjamur Stefansson ja eräät muut arktisten seutujen tutkijat ovat väittäneet löytäneensä vaaleahiuksisia eskimoita.

Valkoiset intiaanit

1920-luvulla väitettiin, että Amazonin viidakosta on löydetty valkoisten intiaanien heimo.