google/wiki40b huggingface dataset:
Chanel

Chanel on laaja ranskalainen muotitalo. Sen perusti 1900-luvun alussa Gabrielle "Coco" Chanel. Chanel oli ensimmäinen muotitalo, joka suunnitteli naisille vapaampia, korsetittomia asuja ja pyrki yksinkertaistamaan ja käytännöllistämään naistenvaatteita. Jotkut pitävätkin Chanelia modernien naistenvaatteiden keksijänä. Chanel tunnetaan myös "pikkumustan" suunnittelemisesta, klassisista jakkupuvuistaan ja laukuistaan sekä parfyymeistaan, joista kuuluisin on Chanel No. 5.
Coco Chanel avasi ensimmäisen Chanel-liikkeen vuonna 1910 Pariisin Rue Cambonille, jolloin liike valmisti ja myi hattuja. Pian avattiin liikkeet myös Deauvilleen ja Biarritziin, joiden myötä naistenvaatteiden suunnittelu, tuotanto ja myynti alkoi. Chanelin vaatteet herättivät modernin suunnittelunsa lisäksi huomiota materiaalivalinnalla; Chanel suunnitteli vaatteita halvasta jersey-kankaasta. Noin kymmenen vuoden päästä hän osti myös toisen liiketilan Rue Cambonilta. 1920-luvulla Chanel keksi "pikkumustan" sekä klassiset tweed-jakkunsa ja julkaisi ensimmäisen parfyyminsa, Chanel No. 5. Chanelin suosio oli huipussaan juuri ennen toista maailmansotaa. Vuonna 1939 Chanel joutui kuitenkin sulkemaan muotitalonsa, mutta palasi vuonna 1954. Seuraavana vuonna Chanel lanseerasi klassisen laukkumallinsa, jossa tikattu nahka yhdistyi metalliseen kantohihnaan. Laukku tunnetaan nimellä 2.55 sen julkaisukuukauden ja -vuoden mukaan. Coco Chanelin kuoltua vuonna 1971 suunnittelijoiksi päätyivät Yvonne Dudel ja Jean Cazaubon. Vuonna 1978 ensimmäisen valmisvaatekokoelman talolle suunnitteli Philippe Guiborg. 
Nykyisin talon pääsuunnittelijana on saksalainen Karl Lagerfeld, joka on ollut vastuussa sekä valmisvaatteiden, haute couturen että asusteiden suunnittelusta vuodesta 1983 lähtien. Lagerfeldin myötä Chanel modernistui tyyliltään ja esimerkiksi kosmetiikka lisättiin valikoimaan. Chanel on maailman seuratuimpia muotitaloja.
Chanel tuottaa valmisvaatteiden, laukkujen, parfyymien ja haute couturen lisäksi myös asusteita, silmä-ja aurinkolaseja, urheiluvaatteita ja -tarvikkeita, kosmetiikkaa ja koruja. Chanelin muotitalon omistavat nykyään Alain ja Gerard Wertheimer, jotka ovat Coco Chanelin yhtiökumppani Pierre Wertheimerin pojanpoikia.

Logo

Chanelin kuuluisa logo muodostuu kahdesta takaperin yhtenevästä C-kirjaimesta, jotka tarkoittavat nimeä Coco Chanel. Chanel on joutunut kamppailemaan logonsa ja tuotteidensa piraattituotannon kanssa.

Hikipajat

Chanel on käyttänyt tuotteidensa valmistajina laittomia maahantulijoita halpatyövoimana.
Booky.fi

Yrityskaupat

Booky.fi-konserni on laajentunut viime vuosina kirja-alan merkittäväksi yritykseksi. Vuonna 2017 Booky-konsernin (Booky.fi + BTJ Finland) liikevaihto oli 42 milj. euroa ja tulos 0,3 milj. euroa.

Porvoon Kirjakeskus

Booky.fi osti vuoden 2018 alussa kirjojen tukkukauppaa harjoittavan Porvoon Kirjakeskus Oy:n. Yritys oli perustettu vuonna 2011, kun WSOY:n Kirjakeskus yhtiöitettiin.

Ostinato

Vuoden 2018 kesällä Booky.fi osti enemmmistön (54 %) paperisten nuottien vähittäiskauppaa harjoittavasta Ostinato Oy:stä. Yrityksen toinen omistaja on Taideyliopiston ylioppilaskunta.
Taza (intiaanipäällikkö)

Taza (noin 1843 – 1876) oli chiricahua-päällikkö.
Taza oli päällikkö Cochisen vanhin poika ja päällikkö Naichen veli. Tazasta tuli päällikkö isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1874. Hänen johdollaan chiricahuat hyväksyivät siirron San Carlosin reservaattiin. Monet kieltäytyivät muuttamasta, mutta Taza ei elänyt niin kauan, että olisi saanut kokea sitä päättäväistä vastustusta, jota oli tapahtuva myöhemmin.
Heinäkuussa 1876 parikymmentä apassia, mukaan lukien Taza ja Eskiminzin, sekä kaksi yavapaita jättivät San Carlosin. He olivat mukana John Clumin järjestämässä kiertävässä teatteriseurueessa. Clum keksi ajatuksen intiaaniteatterista rahoittaakseen oman matkansa Ohioon, jossa hän aikoi mennä naimisiin. Ryhmän tarkoitus oli muun muassa esiintyä Philadelphiassa ja vierailla presidentin luona Washingtonissa. Clumin ryhmä oli Buffalo Billin Wild West Show'n edeltäjä. Clum halusi myös "antaa intiaanien nähdä Yhdysvaltojen suurenmoisuus ja vaikuttua valkoisten veljiensä edistyksestä."
Presidentti Grantin tapaamisen jälkeen Taza sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli lyhyen ajan sairastettuaan. Kotiseutunsa Arizonan sijasta hänet haudattiin kongressin hautausmaalle Washingtoniin.
Taza omasi isänsä tavoin yliluonnollista voimaa, joka kompensoi muiden silmissä hänen nuoruuttaan ja kokemuksen puutetta.
Mecklenburgin evankelisluterilainen maakirkko

Mecklenburgin evankelisluterilainen kirkko (saks. Evangelisch-Lutherische Landeskirche Mecklenburgs) oli yksi Saksan maakirkoista ja Saksan evankelisen kirkon (EKD) jäsen. Kirkon pääpaikka sijaitsi Schwerinissä. Kirkolla oli 208 532 jäsentä 302 seurakunnassa. Toukokuussa 2013 kirkko yhdistyi Pommerin evankelisen kirkon ja  Pohjois-Elben evankelisluterilainen kirkko  kanssa muodostaen Pohjois-Saksan evankelisluterilaisen kirkon .
Kirkko oli Saksan yhdistyneen evankelisluterilaisen kirkon jäsen ja kuului Euroopan evankelisten kirkkojen yhteisöön. Kansainvälisiä sidosryhmiä on Luterilainen maailmanliitto ja Kirkkojen maailmanneuvosto. Ystävyyskirkko oli vuodesta 1990 Romanian evankelisluterilainen kirkko. Kirkkokunnan pääkirkko on Schwerinin tuomikirkko.

Maakirkon alue

Maakirkon toiminta-alueena oli historiallinen Mecklenburgin alue, joka nykyisin muodostuu Länsi-Pommerista ja Etu-Pommerista. Kirkkoon kuului myös joitakin seurakuntia Schleswig-Holsteinista ja Brandenburgista.

Historia

Uskonpuhdistus tapahtui Mecklenburgissa vuonna 1523 herttua Henrik V:n ja Albrecht VII:n johdolla. Mecklenburg omaksui tuolloin luterilaisen tunnustuksen, jota saarnasi muiden muassa Joachim Slüter (n. 1490–1532), Rostockin Pietarinkirkon kappalainen. Schweriniin syntyi reformoitu seurakunta, joka toimii siellä edelleen. Kirkkojärjestys maakirkolle vahvistettiin 1552. Vuonna 1571 kirkko jaettiin piireihin (saks. Kirchenkreis), joita olivat tuona aikana Wismar, Güstrow, Parchim, Schwerin, Rostock ja Neubrandenburg. Vuonna 1701 Mecklenburg jaettiin Mecklenburg-Schwerinin ja Mecklenburg-Strelitzin herttuakuntien kesken, jolloin maakirkko jakaantui vastaavasti.
Kirkon päämiehenä toimi vuoteen 1918 saakka kulloinenkin ruhtinas (herttua, suurherttua) ja vuodesta 1921 maasynodin valitsema piispa. Uusi kirkkojärjestys vahvistettiin vuonna 1921. Vuonna 1933 eri herttuakuntiin jakaantunut kirkko yhdistyi jälleen Mecklenburgin maakirkoksi. Toisen maailmansodan jälkeen Mecklenburgin maakirkko liittyi syntyneeseen Saksan evankeliseen kirkkoon ja Saksan yhdistyneeseen evankelisluterilaiseen kirkkoon. Käytännössä yhteys Saksan kansalliseen kirkolliseen yhteisöön katkesi ja Itä-Saksan puolella toiminut Mecklenburgin maakirkko oli suurissa vaikeuksissa toimien osana Itä-Saksan kirkkojen yhteenliittymää.
Kirkkoon kuului viisi kirkkopiiriä, jotka jakautuivat rovastikuntiin ja seurakuntiin.
Civilization: Beyond Earth

Pelaaminen

Pelin alussa pelaaja saa oman siirtokunta-aluksen, joka laskeutuu muukalaisvihamielisen planeetan pinnalle. Pelin kulkuun voi vaikuttaa suuresti omilla valinnoillaan ja painotuksillaan heti alusta alkaen, jolloin siirtokunta-alukseen voi valita tietyn tyyppisiä yksiköitä. Planeetan pinnalla on vanhojen sivisaatioiden jäänteitä ja muita resursseja, joiden avulla lähdetään rakentamaan omaa sivilisaatiota. Planeetta jaetaan kuusikulmion muotoisiin alueisiin, joita kutsutaan heksoiksi. Muiden sivilisaatoiden kanssa voi käydä kauppaa, sotia ja solmia diplomaattisia suhteita. Civilization: Beoynd Earthissa planeetan kiertoradalla voi laukaista sateelliitteja, jotka antavat bonuksia alla oleviin heksoihin. Aiemmissa Civilization-sarjan peleissä olleita barbaareja vastaavat Beyond Earthissa alienit. Aiemmissa sarjan peleissä ollut teknologiapuu on korvattu monipuolisemmalla teknologiaverkolla, jota voi kehittää mihin tahansa suuntaan. Beyond Earthissa on kolme eri ajatussuuntaa (engl. affinity): muiden planeetan olentojen kanssa sopusointua korostava Harmony, teknologiaan nojaava Supremacy ja aggressiiviseen hyökkäykseen perustuva Purity. Pelissä on erilaisia vapaaehtoisia minitehtäviä, joiden suorittamisesta saa palkintoja.
HMS Active (F171)

Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus oli ensimmäisen vuoden koulutettavana sekä erilaisissa asejärjestelmien käyttöönottokokeissa ennen kuin se vieraili heinäkuussa 1978 Yhydsvaltain itärannikolla ja Kanadassa. Tammikuusta 1979 alkaen alus saattoi kuninkaallista jahtia viiden kuukauden kiertokäynnillä Lähi-idässä. Se oli saman aikaisesti liitettynä Naton Välimerelle sijoitettua laivasto-osastoa. Vuoden 1980 alus vietti pääosin kotimaassa lukuun ottamatta kolmen kuukauden vierailua Länsi-Intian saaristossa vuoden lopulla. Oltuaan Britteinsaarilla tämän jälkeen alus vieraili marraskuussa 1981 jälleen Lähi-idässä osana Armillaa valvoen Persianlahden liikennettä. Matkalla kotiin keväällä 1982 se sai määräyksen liittyä Falklandille lähetettyyn laivasto-osastoon.
HMS Active kuului 1982 Falklandille lähetettyyn laivasto-osastoon. Vaikka se selvisi sodasta, aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä parannettiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.
Alus oli toisen kerran Falklandilla 1983, jonka jälkeen se siirrettiin telakalle. Saman aikaisesti se valmistautui siirtoon Länsi-Intian saaristoon, jonne se lähti maaliskuussa 1984 viideksi kuukaudeksi. Tehtävän aikana alus osallistui Yhdysvaltain laivaston harjoituksiin sekä ampui kuusi Exocet-ohjusta Yhdysvaltain ohjusten ampuma-alueella. Alus siirrettiin modernisoitavaksi toukokuussa 1985, mistä se palasi palvelukseen elokuussa 1986. Vuoden 1987 kesällä alus osallistui jälleen Armilla partiointiin, minkä aikana alueen tilanteen kiristyttyä alus läpäisi Hormuzin salmen yhdessä 35 muun aluksen kanssa. Vuoden loppupuolella alus osallistui Purple Warrior -harjoitukseen, joka oli Britannian suurin maihinnousuharjoitus vuosiin.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin Pakistanille 23. syyskuuta 1993, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat -ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen Shah Jahaniksi. Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla SRBOC-omasuojaheittimet sekä 20 ja 30 millimetrin ilmatorjuntatykit.
Vyörasia

Vyörasia  on pronssikaudella käytetty naisten pronssinen vyökoru. Se kiinnitettiin vyöllä lantion korkeudelle, joko etupuolelle tai selän puolelle. Vyörasiat yleistyivät keskipronssikauden alussa, ja niitä käytettiin Monteliuksen periodeilla III–IV eli noin 1300–900 eaa.

Nimityksiä

Vyörasia ei ole vakiintunut nimitys suomen kielessä, vaan se on suora käännös ruotsin kielen sanasta. Muissa kielissä sitä kutsutaan: tansk. hængedåse, ruots. bältedosa, saks. Gürteldose ja engl. hanging vessel. Arkeologiassa se kuuluu eri esineluokkaa kuin vyökulho.

Kehitys

Pronssikaudella varallisuuden lisääntyessä tuli naisilla tavaksi esitellä sitä varsin näyttävillä koruilla. Vyölevy kiinnitettiin vyötärölle alavatsan kohdalle vyöllä. Sitten vyölevyn lisäksi alaselän puolelle kiinnitettiin vyörasia, ja myöhemmin vyölevyn tilalle otettiin vyötutulus. Vyörasiasta kehitettiin tilavuudeltaan hieman suurempi vyökulho, joka saattoi pronssikauden loppupuolella olla jopa kapean selän levyinen. Varhaisempia vyökulhoja on vaikea erottaa vyörasioista, mutta myöhemmin ne kasvoivat mitoiltaan näitä selvästi suuremmiksi.

Piirteitä

Vyörasioita on löydetty sekä votiiviuhreina soista ja maakätköistä että naisten haudoista. Ne olivat pyöreitä ja kuperia tai tasapintaisia rasioita, joka sidottiin vyön avulla rasian alla olevista silmukoista. Tutkijat esittävät, että niitä pidettiin alaselkän puolella ja että niissä kuljetettiin mukana pieniä esineitä. Joistakin rasioista onkin löytynyt pronssinen kansi, jotka sulkivat esineet rasiaan turvaan putoamiselta. Toisissa yhteyksissä on löytynyt jäänteitä myös puisesta kannesta. Rasian pinta koristeltiin tähtikuviolla, ympyräkuvioilla, viivoilla, kaarikuvioilla ja näiden kaikkien kuvioiden yhdistelmillä.
Haploryhmä U (mtDNA)

Alkuperä

Mitokondrio-DNA:n U-Haploryhmän kantaäiti eli noin 55000 vuotta sitten. U-haploryhmä on kehittynyt MtDNA:n haploryhmästä R.
Erkki Itkonen

Erkki Esaias Itkonen (26. huhtikuuta 1913 Inari – 28. toukokuuta 1992 Helsinki) oli akateemikko ja suomalais-ugrilaisten kielten kansainvälisesti tunnustettuja tutkijoita. Hän on 1900-luvun merkittävin fennougristi.
Erkki Itkosen vanhemmat olivat teologian kunniatohtori, kirkkoherra Lauri Arvid Itkonen ja Amanda Sofia Karjalainne. Hänen veljiään olivat saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkija Toivo Immanuel Itkonen, varatuomari, saamelaiskulttuurin tutkija ja Enontekiön nimismies Lauri Ilmari Itkonen sekä kirkkoherra, Saamelaisten kristillisen kansanopiston rehtori, historiantutkija ja kirjailija Tuomo Itkonen.
Itkonen aloitti tieteellisen uransa saamelaiskielten tutkijana ja väitteli suomalais-ugrilaisen kielitieteen tohtoriksi itäsaamen vokalismia käsitelleellä työllä vuonna 1939. Vuosina 1986–1991 ilmestyi hänen työnsä tuloksena neliosainen inarinsaamen sanakirja Inarilappisches Wörterbuch, minkä ansiosta tämä ainoastaan Suomen alueella puhuttu vähemmistökieli kohosi sanastoltaan parhaiten dokumentoitujen pienten vähemmistökielten joukkoon.
Itkonen toimi Helsingin yliopiston fennougristiikan professorina 1950–1963. Vuodet 1964–1983 hän oli Suomen Akatemian jäsen. Hänen erityisenä kiinnostuksen kohteenaan oli äännehistoria, jossa hän saavutti myös kestävimmät tuloksensa. Nykyinen käsitys suomalais-ugrilaisten kielten välisistä äännesuhteista perustuu pääosin Itkosen sekä hänen oppilaidensa Pekka Sammallahden ja Juha Janhusen tutkimuksiin. Hänen pysyvä ansionsa on myös saamelaiskielten ja itämerensuomalaisten kielten välisten suhteiden yksityiskohtainen selvittäminen.
Itkonen oli Suomen kielen etymologisen sanakirjan päätoimittaja ja aloitti seuraavan sukupolven etymologisen sanakirjan, Suomen sanojen alkuperän toimittamisen. Sen lisäksi hän oli Sápmelaš-lehden toimittaja 1934–1950 ja Suomalais-Ugrilaisen Seuran esimies 1969–1978. Hän sai uransa aikana merkittäviä kunnianosoituksia; hänelle myönnettiin muun muassa Upsalan ja Turun yliopiston kunniatohtorin arvo.
Myös useat muut Itkosten suvun jäsenet ovat olleet merkittäviä lingvistejä, huomattavimpina Erkki Itkosen poika Esa Itkonen ja veljenpoika Terho Itkonen.
Hugo Melart

Hugo Gustaf Johannes Melart (1. maaliskuuta 1879 Joroinen – 24. syyskuuta 1953 Kotka) oli suomalainen pormestari, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos. 
Melartin vanhemmat olivat maanviljelijä, viinanpolttimoiden ylitarkastaja Gustaf Ferdinand Melart ja Ida Lovisa Backman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1897 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1902.
Melart oli oikeusneuvosmiehenä Kotkassa vuodesta 1904 lähtien ja oli sitten Kotkan vt. pormestarina 1912 ja vakinaisena pormestarina 1916–1919. Hän toimi sitten Savo-Karjalan Osake-Pankin Kotkan konttorin johtajana 1919–1921 ja sitten toimitusjohtajana Oy Kotkan Rauta Ab:ssä vuodesta 1921 ja Cadenius & Grahn Oy:ssä vuodesta 1923. Melartista tuli Norjan varakonsuli Kotkassa 1924 ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1948.
Hugo Melart oli naimisissa 1902–1928 Elin Aline Linderborgin (k. 1928) kanssa ja vuodesta 1930 Anna Lovisa Bastmanin o.s. Viklund kanssa.
Inkapeukaloinen

Levinneisyys

Inkapeukaloista tavataan Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 18 000 km². Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tami Chynn

Tausta ja yksityiselämä

Tamin vanhemmat ovat Richard Chin (puoliksi kiinalainen puoliksi cherokee) ja äiti Christine Chin (puoliksi afroamerikkalainen puoliksi britti).Hänen vanhempansa kuuluivat yhtyeeseen nimeltä The Carnations. Hänen sisarensa Tessanne Chin on reggae-artisti.
Hän on naimisissa reggae-artisti Wayne Marshallin kanssa.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten skeet

Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.

Kilpailu

Kilpailu koostuu kahdesta osasta. Karsinta-ammuntoihin osallistuu kaikki kilpailijat. Karsinnoissa jokainen ampuja saa 125 kiekkoa. Loppukilpailuun pääsee kuusi karsinnan parasta. Loppukilpailu alkaa kahdella 10 laukauksen sarjalla. Tämän jälkeen viimeisenä kilpailussa oleva ampuja tippuu kilpailusta. Tämän jälkeen ammutaan yksittäisiä 10 kiekon sarjoja siten, että sarjan jälkeen viimeisenä oleva ampuja putoaa kilpailusta. Jos sijoilla 3. – 6. on putoamassa enemmän kuin yksi urheilija, putoaja ratkaistaan karsintojen tulosten perusteella. Hopea- ja kultamitalit ratkaistaan lisäsarjoin.
Walter Pater

Walter Horatio Pater (4. elokuuta 1839 – 30. heinäkuuta 1894) oli englantilainen jälkiromantiikan kirjallisuuskritiikko, esseisti ja dekadentti kirjailija. Hän oli estetismin profeettoja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on The Renaissance.
Walter Patertilla oli huomattava vaikutus esim. Oscar Wildeen. G. K. Chesterton vastusti Walter Paterin filosofiaa.
»Taiteesta tekee romanttisen outouden lisääminen kauneuteen.» 
(Walter Pater)
Alexandre Lavoie

Ura

Lavoie pelasi Québecin paikallisia juniorisarjoja Laval-Bourassa Rousseaun joukkueessa, kunnes Chicoutimi Saguenéens varasi hänet 39. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2008. Kaudesta 2008–2009 Lavoie pelasi vielä yli puolet Rousseaussa. Hän voitti tehoilla 15+16=31 koko Québecin juniorisarjan pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin sekä jakoi maalipörssin voiton joukkuetovereidensa Sébastien Bergeronin ja Eliezer Sherbatovin kanssa. Kolmannella QMJHL-kaudellaan 2010–2011 Lavoie oli tehoilla 24+31=55 Saguenéensin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kesken kauden 2011–2012 hän siirtyi Cape Breton Screaming Eaglesiin. 
Kaudella 2012–2013 Lavoie oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä sekä jakoi sisäisen maalipörssin voiton Michael Clarken kanssa tehoilla 19+30=49, vaikka hän siirtyi kesken kauden Rimouski Océaniciin. Lavoie teki QMJHL:n runkosarjassa kauden aikana yhteensä tehot 36+60=96, joilla hän sijoittui liigan pistepörssissä seitsemänneksi. Pudotuspeleissä Lavoie oli Océanicin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. QMJHL-kauden päätteeksi hän siirtyi pelaamaan miesten pelejä CHL-joukkue Allen Americansiin, jossa Lavoie pelasi yhden playoff-ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Hän voitti kauden päätteeksi CHL:n mestaruuden, Ray Miron President’s Cupin.
Heinäkuussa 2013 Lavoie teki Allen Americansin CHL-joukkueen kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Hän oli kaudella 2013–2014 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 25+51=76, joilla Lavoie sijoittui liigan pistepörssissä seitsemänneksi. Hän voitti kauden päätteeksi taas Ray Miron President’s Cupin. Lavoie valittiin CHL:n vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Maaliskuussa 2014 Americans lainasi hänet AHL-joukkue Oklahoma City Baronsiin, jossa Lavoie pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Elokuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Florida Everbladesin kanssa. Lavoie oli kaudella 2014–2015 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 21+36=57. Syyskuussa 2015 Everblades kauppasi hänet Indy Fueliin. Lavoie oli kaudella 2015–2016 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 16+38=54.
Kaudeksi 2016–2017 Lavoie siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogaan. Hän voitti tehoilla 14+38=52 koko sarjan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Victor Ejdsell. Kaudeksi 2017–2018 Lavoie siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän onnistui tekemään Mestarien liigassa kuudessa ottelussa seitsemän tehopistettä, mutta SM-liigan runkosarjassa 16 ottelussa vain kuusi tehopistettä. Lavoie joutui lopulta pieneen rooliin ja ajoittain myös kokoonpanon ulkopuolelle, kunnes lokakuun 2017 lopulla hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä. Pian tämän jälkeen Lavoie palasi Allsvenskaniin ja siirtyi loppukauden sopimuksella Timrå IK:n riveihin.
Tetrahydrofoolihappo

Ominaisuudet, biosynteesi ja biologinen rooli

Tetrahydrofoolihappo on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Yhdisteen rakenne koostuu bisyklisestä pteridiinirakenteesta, p-aminobentsoehaposta johdetusta ryhmästä ja glutamiinihappo-osasta. Tetrahydrofoolihappo hapettuu suhteellisen helposti ilman hapen vaikutuksesta dihydrofoolihapoksi (C₁₉H₂₁N₇O₆). Yhdisteen stabiilius riippuu huomattavasti pH:sta ja stabiilein se pH:n ollessa 7,4. Tetrahydrofoolihappo on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky natriumhydroksidia sisältävässä vesiliuoksessa on -16,9. Tetrahydrofoolihappoa voidaan syntetisoida kemiallisesti pelkistämällä foolihappoa happamissa olosuhteissa vedyttämällä tai natriumsyanoboorihydridin avulla.
Nisäkkäät pelkistävät foolihapon ensin dihydrofoolihapoksi ja edelleen dihydrofolaattireduktaasin katalysoimana tetrahydrofoolihapoksi. Nisäkkäät kykeneät biosyntetisoimaan pteridiinirakenteen, mutta eivät liittämään sitä p-aminobentsoehappoon ja glutamiinihappoon. Monet bakteerit sen sijaan kykenevät tekemään tämän. Tetrahydrofoolihappo toimii koentsyyminä useissa aminohappojen ja nukleotidien biosynteesiä katalysoivissa entsyymeissä. Siitä muodostuu myös useita esimerkiksi metyloituja tai formyloituja johdannaisia, jotka ovat niin ikään tärkeässä roolissa aminohappojen ja nukleotidien biosynteeseissä.
Palawaninparatiisimonarkki

Levinneisyys

Palawaninparatiisimonarkkia tavataan Filippiineillä Palawanin saarilla. Vuonna 2012 laji luokiteltiin silmälläpidettäväksi, mutta vuonna 2013 se luokiteltiin elinvoimaiseksi, koska sen huomattiin kestävän elinympäristömuutoksia paremmin kuin aiemmin luultiin.
Kuuban vaakuna

Kuuban vaakuna on Kuuban tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 24. huhtikuuta 1906. Siinä on vitsakimpun päällä kolmeen osaan jaettu kilpi. Ylimmässä osassa on avaimen muodossa kuvattu Kuuba Uuden ja Vanhan Maailman välissä (La Llave del Nuevo Mundo). Alemmassa osassa alhaalla olevat siniset raidat symboloivat Kuuban kolmea historiallista maakuntaa (jotka olivat Central, Occidental ja Oriental) ja oikeassa osassa alhaalla on palmu, maan hedelmällisyyden symboli. Vaakunan oikealla puolella on laakeripuun oksa ja tammen oksa vasemmalla puolella. Vaakunan yllä vitsakimpun päällä on punainen fryygialaismyssy, perinteinen vapauden symboli. Fryygialaismyssyssä oleva pentagrammi symboloi maan itsenäisyyttä.
Katumuoti

Katumuoti on muotia, jonka katsotaan syntyneen muotitalojen ulkopuolella. Katumuoti yhdistetään suuriin kaupunkeihin ja nuorisokulttuuriin. Esimerkkejä ovat hippimuoti, punk-muoti, goottilainen tyyli ja hip hop -muoti.