google/wiki40b huggingface dataset:
Vasílis Papageorgópulos

Urheilu-ura

Ulkoradoilla Papageorgópulos voitti pronssia Helsingin EM-kisoissa 1971 100 metriltä. Hän voitti Välimeren kisoissa samalta matkalta kultaa İzmirissä 1971 ja hopeaa Algerissa 1975. Papageorgópulos voitti sisäratojen EM-kisoissa kaksi mitalia, hopeaa Münchenistä 1976 60 metriltä ja pronssia Grenoblesta 1972 50 metriltä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, sadan metrin kilpailuihin Münchenissä 1972 ja Montrealissa 1976. Vuonna 1972 hän eteni puolivälieriin saakka, mutta 1976 hän putosi jo ensimmäisellä kierroksella.

Poliittinen ura

Papageorgópulos opiskeli Thessalonikin yliopistossa ja valmistui hammaskirurgiksi. Hänet valittiin Kreikan parlamenttiin Thessalonikin edustajana vuonna 1981. Tästä eteenpäin hänet on valittu parlamenttiin jokaisissa vaaleissa. Hän on toiminut parlamentissa muun muassa Kreikan Skandinavian-ystävyyskomitean ja huumeiden vastaisen komitean jäsenenä. Papageorgópulos on ollut Thessalonikin pormestari vuodesta 1999 lähtien. Hän toimi myös Kreikan urheiluministerinä ja rakennutti kaudellaan uusia urheilupaikkoja.
Dourou

Maantiede

Douroun kunnan pinta-ala on 617 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Bandiagaran piirin Doucoumbon ja Dandolin, pohjoisessa Péloun ja Sanghanin, idässä Koron piirin Koporo Penin ja Koporokendié Nân sekä etelässä Bankassin piirin Bankassin ja Kani Bozonin kuntiin.
Maisemaa leimaavat kalliorinteet. Kunnan alueelta saa alkunsa Nigerin sivujoki Yamé. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Asutus

Kuntaan kuuluu 29 kylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Douroun lisäksi Soningué, Golombo ja Yawa. Asukkaista 95 % on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Douroun kautta kulkee Bandiagaran ja Koron välinen tie. Paikallisia liikennevälineitä ovat hevoskärryt, moottoripyörät ja polkupyörät.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapapu ja durra. Niiden ohella viljellään seesamia, lehmänpapua, hibiskusta, maissia, maapähkinää ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, muutamat hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, metsästystä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Douroussa pidetään kahdesti viikossa markkinat.
Kunnassa toimii 16 alakoulua, kaksi yläkoulua, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä kaksi koraanikoulua. Douroussa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluita ovat joukko kauppoja, kaksi polttoaineen myyntipistettä, hirssimylly ja karjan rokotuspaikka.

Matkailu

Dourou ja sen lähikylät Indélou, Yabatalou, Doundjourou, Bénimato, Konsogou Ley, Yawa, Nombori, Guimini, Idjélina ja Komokani ovat Bandiagaran kalliorinteen matkailukohteita. Niiden nähtävyyksiä ovat dogonien perinteinen kulttuuri ja arkkitehtuuri sekä vehreän kalliorinteen alapuolella avautuvat hiekkadyynit. Kylissä on majoitus- ja muita matkailupalveluja.
Ann Todd

Ann Todd (24. tammikuuta 1909 – 6. toukokuuta 1993) oli englantilainen näyttelijätär.
Todd teki monia rooleja eri elokuvissa, joista tunnetuimpia lienevät petollisen äitipuolen rooli Seth Holtin kauhuelokuvassa Pelon tunne, sekä rooli Gregory Peckin vaimona Alfred Hitchcockin elokuvassa 2 pisaraa viiniä.
Todd oli naimisissa kolmesti. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli ohjaaja David Lean vuosina 1949–1957. Myös kaksi myöhempää liittoa päättyivät eroon.
Todd kuoli Lontoossa sydänkohtaukseen 6. toukokuuta 1993.
Voittamaton (vuoden 1956 elokuva)

Tarina

Voittamaton jatkaa Apu-pojan tarinaa siitä, mihin se jäi Tien laulussa. Nyt Apun perhe muuttaa Benaresin pyhään kaupunkiin, jossa isä sairastuu. Hän uskoo kylpyjen pyhässä Ganges-virrassa auttavan, mutta ne vain pahentavat hänen tilaansa. Samaan aikaan Apu saa stipendin Kalkuttan yliopistoon, mutta äiti haluaisi hänen jäävän kotiin ja opiskelevan papiksi, kuten suvussa on tapana.

Vastaanotto

Elokuva sai Venetsian elokuvajuhlilla Kultaisen leijonan 1957 ja oli Bafta-ehdokkaana 1958.
Dean Shiels

Dean Shiels (s. 1. helmikuuta 1985) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Skotlannin Valioliigassa Kilmarnockin joukkueessa. Aikaisemmin hän kuului Arsenalin joukkueeseen, mutta ei pelannut joukkueessa yhtään ottelua. Pohjois-Irlannin maajoukkueessa hän debytoi marraskuussa vuonna 2005 Portugalia vastaan.
Shiels joutui 8-vuotiaana onnettomuuteen, mistä lähtien hänen toinen silmänsä on ollut sokea. Sokea silmä aiheutti hänelle viime aikoina monenlaisia ongelmia, muun muassa pääkipuja, ja tammikuussa 2006 hän päätti poistattaa silmän kokonaan.
Manyaran alue

Manyaran alue on yksi Tansanian 30 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan pohjoisosassa.
Alueen pinta-ala on 45 820 neliökilometriä. Vuonna 2005 siellä arvioitiin olevan noin 1,14 miljoonaa asukasta. Alueen pääkaupunki on Babati.  Se erotettiin Arushan alueesta vuonna 2002.
Kilkenny

Kilkenny, iiriksi Cill Chainnigh eli Pyhän Cainneachin kirkko, on samannimisen kreivikunnan pääkaupunki Irlannin kaakkoisosassa, Leinsterin maakunnassa. Kilkennyn kaupungissa on 20 700 asukasta. Kaupungissa toimii Irlannin kansallisen yliopistoverkoston Maynoothin collegen alaisuuteen kuuluva haaraosasto, muttei varsinaista korkeakoulua.
Historiallisesti Kilkenny on kuuluisin ns. Kilkennyn asetuksista. Kyseessä oli vuonna 1366 kaupunkiin kokoon kutsutun parlamentin päätöksenä tehty lakikokoelma, jonka tarkoituksena oli julistaa iiri kaupungeissa lainsuojattomaksi kieleksi ja vähentää syntyperäisten gaelilaisten päälliköiden valtaa Englannin kruunulle alisteisten normandialaisten aatelismiesten hyväksi. Kilkennyn asetukset esitetään mielellään irlantilaisessa kansallismielisessä historiankirjoituksessa hirveinä sortolakeina, mutta käytännössä ne jäivät verraten hampaattomiksi.
Kilkenny tunnetaan keskiaikaisista marmoritaloistaan: sen lempinimi onkin Marmorikaupunki, the Marble City, Cathair an Mharmair. Kaupungin tärkein nähtävyys on Kilkennyn linna, aikoinaan Butlerin aatelissuvulle kuulunut kartano, joka toimii nyttemmin Irlannin kansallisgallerian haaraosastona. Myös Kilkennyn olut on maailmankuulua.
Iirin kieli ei ole Kilkennyssä elänyt meidän päiviimme asti. Kuitenkin seudulla 1800-luvulla puhuttu murre on dokumentoitu. Kiitos tästä kuuluu 1820–1830-luvulla Kilkennyssä päiväkirjaa pitäneelle Humphrey O'Sullivanille (iiriksi Amhlaoibh Ó Súilleabháin), jonka päiväkirja, Cín Lae Amhlaoibh, on sekä iirin kirjallisuushistorian kannalta merkittävä teos että elävä kuvaus kansan elinoloista.
Zákynthos

Maantiede

Zákynthos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikon edustalla. Se on Jooniansaarten eteläisin saari. Sitä lähin suurempi saari on Kefaloniá noin 8 meripeninkulmaa (noin 15 kilometriä) pohjoiseen. Etäisyys mantereeseen on noin 10 meripeninkulmaa (noin 19 kilometriä).
Kooltaan Zákynthos on Jooniansaarista kolmanneksi suurin ja kaikista Kreikan saarista 11. suurin. Suurin osa saaresta on kalkkikalliota. Saaren korkein kohta on Vrachíonas (756 metriä). Saaren etelärannikolla on puolikaarenmuotoinen Laganáksenlahti.

Historia

Zákynthos on ollut asuttu neoliittiselta kaudelta lähtien. Antiikin aikana saari oli suhteellisen vauras, ja sen asukkaat perustivat siirtokuntia muun muassa Kreetalle, Parokselle ja nykyiseen Espanjaan. Persialaissodissa saari oli puolueeton ja peloponnesolaissodassa Ateenan puolella. Ateenan kärsittyä tappion Sisilian sotaretkellä saari päätyi Spartan valtapiiriin.
Myöhemmin Zákynthos päätyi ensin Makedonian ja sitten Rooman vallan alle. Bysantin kukistuttua saari päätyi venetsialaisten ja frankkien vallan alle. Venetsialaisvalta kesti vuodet 1482–1797. Tuona aikana se sai italialaisen nimensä Zante. Venetsialaisajan jälkeen saari kuului Napoleonin sotien seurauksena Ranskalle vuodesta 1797 ja Isolle-Britannialle vuosina 1815–1864. Tuolloin saari oli osa Jooniansaarten yhdysvaltoja, joka oli Britannian protektoraatti. Zákynthoksesta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1864.
Saari kärsi paljon tuhoja suuressa Joonianmeren maanjäristyksessä vuonna 1953. Monet rakennukset pyrittiin kuitenkin rakentamaan ennalleen.

Nähtävyydet

Zákynthoksen pohjoisrannikolla sijaitsevat Sinisiksi luoliksi kutsutut meriluolat. Laganáksenlahti tunnetaan ”Kilpikonnalahtena” sen rannalla pesivien merikilpikonnien, valekarettikilpikonnien, ansiosta. Lahti ja sen eteläpuolinen merialue pienine saarineen muodostavat Zákynthoksen merikansallispuiston. Saaren luoteisrannikolla sijaitseva Navágion ranta eli ”Salakuljettajien poukama” on suosittu ja laivanhylkyineen usein kuvattu retkikohde.

Liikenne

Saaren pääsatama on Zákynthoksen kaupunki. Zákynthoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin neljä kilometriä kaupungista etelään.
Hjularödin linna

Hjularödin linna (ruots. Hjularöds slott) on linna Eslövin kunnassa, Skånessa, Ruotsissa. Varhaisin maininta linnasta löytyy vuodelta 1391, mutta nykyinen linnarakennus on rakennettu vuosina 1894–1897. Linnan esikuva oli keskiaikainen ranskalaislinna, ja sen rakennutti Hans Gustav Toll. Linnan suunnittelivat arkkitehdit I. G. Clason ja L. I. Wahlman. Linna on edelleen yksityisomistuksessa. Vuosina 1917–1926 Hjularödin linnan omistaja oli suomalainen aatelismies ja teollisuusjohtaja Hjalmar Linder (1862–1921) ja hänen perheensä.
Horkkahyttyset

Elintavat

Horkkahyttyslajit ovat aktiivisia auringonlaskusta auringonnousuun eli lentävät ja pistävät öisin. Suomessa horkkahyttyslajit pystyvät talvehtimaan aikuisina, ja tällöin niitä voi tavata asumuksista ja varastoista.
Siggo Frondelius

Siggo Frondelius (aiemmalta nimeltään Qvist, noin 1648 Länsi-Götanmaa, Ruotsi – noin 1733 Impilahti) oli ruotsalaissyntyinen, pääasiassa Impilahdella vaikuttanut kirkkoherra. Hänen isänsä oli Gunnarus Siggonius († 1676), Nårungan kirkkoherran poika.
Frondelius valmistui Turun yliopistossa ylioppilaaksi 8. lokakuuta 1687. Hän aloitteli papinuraansa Pälkjärvellä apulaispappina vuonna 1697. Sieltä hän päätyi Salmiin kappalaiseksi (1700–1705) ja lopulta Impilahdelle kirkkoherraksi, jossa hän toimi vuodesta 1722 alkaen aina kuolemaansa asti.
Salmin kunta joutui Frondeliuksen toimiessa kappalaisena Suuren Pohjan sodan aikaan venäläisten hyökkäyksen kohteeksi. Joko vuoden 1700 tai 1701 talvella aseistetut venäläiset hyökkäsivät Salmin kirkkoon ja surmasivat useita kirkossaolijoita. Frondelius onnistui pakenemaan kirkon sivuovista, vaikkakin joutui venäläissotilaiden takaa-ajamaksi. Päästyään rannalle Frondelius jatkoi ryömimällä heikkoa jäätä pitkin Lunkulansaarelle asti ja sieltä turvaan. Venäläiset eivät uskaltaneet lähteä heikolle jäälle, mutta huolimatta onnistuneesta paostaan Frondeliuksen omaisuus joutui venäläisten käsiin ja hänen talonsa kirjoineen poltettiin.
Frondelius avioitui elämänsä aikana kahdesti. Ensimmäinen vaimo oli Tohmajärven vapaaherrakunnan inspehtori Sven Stillen tytär Katarina Stille (1665–1731), jonka kuoleman jälkeen Frondelius avioitui Susanna Auvoniuksen (1684–1760) kanssa. Kaikki kahdeksan lasta ovat hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelse

Arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelse on Ruotsin kirkossa toimiva korkeakirkollisen herätysliikkeen kattojärjestö.
aKF on syntynyt Gunnar Rosendalin kirjan Kirkollinen uudistus inspiroimana ja se muodostui vähitellen jo kauan ennen virallista perustamistaan 1959. Paikallistasolla se muodostuu eri hiippakunnissa olevista paikallisosastoista.
aKF järjestää joka vuosi elokuussa Uppsalassa kirkkopäivät, jotka ovat korkeakirkollisen liikkeen merkittävin vuosittainen tapahtuma. Se julkaisee myös päivien teemaan liittyvää vuosikirjaa. AKF:n korkeakirkolliset sisarjärjestöt ovat Church Union Englannissa, Bønne-og arbeidsfellesskapet Kirkelig Fornyelse Norjassa sekä Arbeitsgemeinschaft Kirchliche Erneuerung in der Evang.-Luth. Kirche in Bayern Saksassa.
Charles Morris

Charles William Morris (23. toukokuuta 1901 – 15. tammikuuta 1979) oli yhdysvaltalainen filosofi ja semiootikko. Morris on tunnettu erityisesti työstään pragmatismin parissa.
Syväjärvi (Kuhmoinen, Kärpänkylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 161,6 metriä mpy.
Koirakari

Koirakari (ruots. Hundskär) on saari Helsingin edustalla, noin neljä kilometriä Kaivopuiston rannasta lounaaseen. Koirakari kuuluu Helsingin kaupungin ulkoilualueisiin. Koirakarilla on loisto ja linjataulu. Linjan ylempi linjataulu sijaitsee Läntisellä Pihlajasaarella.
Matti Heikkilä (kansanedustaja)

Matti Ilmari Heikkilä (16. tammikuuta 1890 Pälkäne – 23. toukokuuta 1965 Pälkäne) oli kunnallisneuvos ja kansanedustaja. Heikkilä oli kokoomuksen maataloussiiven voimahahmo ja puolueen eturivin vaikuttajia sotavuosista 1950-luvun puoliväliin. Hän toimi muun muassa puoluevaltuuskunnan ja puoluehallituksen varapuheenjohtajana sekä Pohjois-Hämeen kansallisliiton puheenjohtajana.
Heikkilä valittiin eduskuntaan Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä 1. syyskuuta 1939 – 28. maaliskuuta 1954.
SS Asia

SS Asia oli Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä liikennöinyt höyrylaiva, joka upposi Huronjärvellä 14. syyskuuta 1882. Haaksirikossa menehtyi 123 henkeä, ainoastaan 17-vuotias Duncan A. Tinkiss ja 18-vuotias Christy Ann Morrison pelastuivat. Turma on edelleen eräs pahimpia yksittäisiä onnettomuuksia Suurten järvien historiassa.
Asia oli tasapohjainen alus, joka oli alun perin rakennettu Wellandin kanaalin liikenteeseen. Sen oli rakentanut J. C. Grahamin yhtiölle Melancthon Simpson St. Catharinesissä vuonna 1873, ja aluksen pituus oli 41,45 metriä.

Onnettomuus

Kokeneiden merenkulkijoiden mukaan alus ei soveltunut Suurten järvien liikenteeseen. Viimeisellä matkallaan alus oli myös raskaassa lastissa: 125 matkustajan ja miehistönjäsenen lisäksi laiva kuljetti raskasta koneistolastia, hevosia ja elintarvikkeita. Lisäksi alueella puhalsi myrskylukemiin yltänyt voimakas tuuli.
Aluksella ei myöskään ollut riittävästi pelastusveneitä tai pelastusliivejä kaikille laivalla olijoille. Pelastusvenepaikkoja ei ollut riittävästi edes koko aluksen miehistölle. Aluksella oli lisäksi 97 matkustajaa, kun se olisi säännösten mukaan saanut kuljettaa vain 40 matkustajaa.
Eloonjääneet kertoivat matkan alkaneen epämiellyttävästi, koska laiva oli ylikuormattu ja täynnä matkustajia. Yläpainoinen alus keinui voimakkaassa aallokossa myrskyn yltyessä, ja nuoren Tinkissin mukaan tuoleja ja astioita lenteli ilmassa aluksen keinuessa voimakkaasti.
Aamuun mennessä päällikkö Savage tajusi aluksen olevan pahassa pulassa. Aallot löivät aluksen ylitse, ja se oli saanut vuodon. Christy Morrison kertoi miehistön ajaneen hevosia veteen ja keventäneen laivaa heittämällä lastia veteen. Morrison tapasi aluksella ensimmäisenä perämiehenä työskennelleen serkkunsa John McDonaldin, ja tiedusteltuaan tältä tilannetta hän sai vastaukseksi vain, että miehistö teki parhaansa.
Asia upposi pian tämän jälkeen noin puoli kahdentoista aikaan päivällä. Morrison onnistui siirtymään pelastusveneeseen kapteenin ja ensimmäisen perämiehen avustuksella. Laivalla olijat yrittivät epätoivoisesti päästä pelastusveneeseen, josta epätoivoiset ihmiset vetivät Tinkissin veteen. Tinkiss kuitenkin onnistui uimaan toiseen pelastusveneeseen, joka tosin kaatui aallokossa.
Iltapäivällä eloonjääneitä oli enää seitsemän. Tinkissin ja Morrisonin lisäksi veneessä olivat päällikkö Savage ja perämies McDonald sekä kolme muuta. Veden täyttämä vene kaatui myrskyssä useaan kertaan, ja siinä olijat olivat kylmän ja nälän väsyttämiä. Morrison onnistui pitämään itsensä veneessä kietomalla käsivartensa veneen laitaa kiertävän köyden ympärille. Pimeän tullen veneessä oli enää viisi henkeä. Perämies McDonald ja päällikkö Savage menehtyivät suunnilleen keskiyön aikaan.
Aamulla veneessä olivat elossa enää Tinkiss ja Morrison. Vene ajautui rantaan Pointe au Barrien lähellä keskellä erämaata auringon noustessa. Paikka oli autio lukuun ottamatta öljynporaustornia. Nuoret jäivät tornin luokse yhdeksi vuorokaudeksi, ja seuraavana päivänä metsästysmatkalla ollut intiaani löysi heidät.
Yrjö-Olavi Aav

Yrjö-Olavi Aav (s. 1946) on suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja, joka toimi STS-Pankin viimeisenä pääjohtajana. Hän siirtyi Kansallis-Osake-Pankin (KOP) järjestöpankin johtajaksi sen jälkeen, kun KOP osti STS-Pankin marraskuussa 1992. Myöhemmin hän on työskennellyt Merita Järjestöpankin yksikönjohtajana ja nykyisin Urheiluopistosäätiön hallituksessa.
Tammikuussa 2013 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Aavin sakkorangaistukseen luottamusaseman väärinkäytöstä Urheiluopistosäätiössä. Urheiluopistosäätiö oli jakanut vaalirahoitusta ehdokkaille vastoin omia sääntöjään. Aav oli työskennellyt säätiön asiamiehenä 2005–2009.
Motormaster

The Transformers

Motormaster johtaa Stunticoneja, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut. Hän muuntautuu suureksi rekka-autoksi ja kutsuu itseään "Teiden kuninkaaksi". Hänen alaisensa vihaavat häntä, mutta eivät uskalla olla tottelemattakaan.

The War Within

Motormaster esiintyi Transformers: The War Within-sarjakuvan kolmannessa osassa. Siinä hän tappoi Autobottiveteraani Grimlockin.

War for Cybertron

Motormaster on pelattavan hahmona pelin Nintendo DS-versiolla.
Tytti Jäppinen

Tytti Issakainen (o.s. Jäppinen; s. 1949 Lahti) on suomalainen kirjailija, sanoittaja, säveltäjä ja viestinnän kouluttaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.

Näytelmiä, esityksiä

Jäppinen tuli tunnetuksi 1970-luvulla opiskelijoiden pääsiäisnäytelmästä Passiodraama. Temppeliaukion kirkkoon tehty esitys levisi sittemmin eri puolille maata ja kasvoi suurten harrastajajoukkojen suosimaksi.
Hän käsikirjoitti Toivon laiva -esityken Suomen luterilaisen kirkon 500-vuotisjuhlassa Turun tuomiokirkon edustalla vuonna 2000. Esitys rakentui elämyksen, musiikin, draaman ja rukouksen varaan. 
Jäppinen on käsikirjoittanut kirkkonäytelmän Vihan päivät 1918, jota on esitetty Tampereen tuomiokirkossa maalis-huhtikuussa 2007. Näytelmän alkuperäiset tapahtumat sijoittuvat alun perin Tampereen tuomikirkkoon. Esityksen ohjasi Kari Hakala. Yhdessä Hakalan kanssa Issakinen kirjoitti myös näytelmät Yhdestoista hetki (esitettiin pääsiäisenä 2009 Olavinlinnassa) ja Eläkepommi (ensi-ilta Tampereen Teatterissa syyskuussa 2009).
Tytti Issakainen sai vuonna 2007 Kirkon Kulttuuripalkinnon kirjallisesta toiminnastaan, jossa hän on kuvannut monipuolisesti kirkon historian merkittäviä tapahtumia, kuten Agricolan juhlavuoden pääjuhlan käsikirjoituksessa tai kirkkonäytelmässä Vihan päivät 1918 Tampereen tuomiokirkon käyttöönottojuhlien yhteydessä.
Al-Kindi

Yaʻqūb ibn Isḥāq al-Kindī (Alkindus, arab. يعقوب بن اسحاق الكندي‎) (n. 801–873)  oli islamilainen arabialainen yleisnero: filosofi, luonnontieteilijä, astrologi ja tähtitieteilijä, alkemisti, matemaatikko, musiikin teoreetikko sekä lääkäri. Hän oli ensimmäinen islamilainen peripateettinen filosofi, ja hänet tunnetaan pyrkimyksistään yhdistellä antiikin kreikkalaista filosofiaa, erityisesti aristotelismia ja uusplatonismia, islaminuskoon.
Al-Kindī tutki Bagdadin kirjaston Viisauden talon tiedemiesryhmässä eri ilmiöitä järjestelmällisesti ja vältti alkemian virheellisiä oppeja. Luonnontieteissä hän tutki metallien ja kasvien fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia. Hän halusi muun muassa selvittää, miksi alkoholi vaikuttaa humalluttavasti. Tätä varten hän kuumensi viiniä toisiinsa yhdistetyissä astioissa. Hän havaitsi, että alkoholi höyrystyy alemmassa lämpötilassa kuin vesi. Häntä pidetään alkoholin tislaamisen keksijänä. Islamilaisessa maailmassa alettiin käyttää puhdasta alkoholia lääketieteessä sekä ehosteiden ja hajuvesien valmistuksessa.  
Al-Kindī analysoi Koraanin tekstiä, ja havaitsi, että eri kirjainten esiintymistiheys vaihteli. Niinpä arabian kielessä on a- ja l-äänteitä enemmän kuin muutamissa muissa kielissä. Tätä havaintoa hän sovelsi yksinkertaisen salakirjoituksen purkamiseen ja loi siten pohjan salauskoodien tieteelliselle purkamiselle.
Nuorempaan sukupolveen kuulunut tiedemies Al-Razi jatkoi 800–900-lukujen vaihteessa luonnontieteellisiä tutkimuksia eri aineiden ominaisuuksista.
Hércules CF

Historia

Hércules on pelannut suurimman osan historiastaan Segunda Divisiónissa, mutta sillä on tilillään myös 19 kautta korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Ensimmäisen kerran se nousi sarjaan kaudeksi 1935–1936, ja se on vieraillut sarjassa jokaisella vuosikymmenellä 2000-lukua lukuun ottamatta. Menestyksekkäintä aikaa olivat vuodet 1974–1982, jolloin Hércules pelasi kahdeksan peräkkäistä kautta korkeimmalla sarjatasolla. Edellisen kerran se pelasi sarjassa kaudella 1996–1997.

2010 Nousu pääsarjaan

Kauden 2009–2010 päätteeksi seura nousi Esteban Vigon luotsaamana takaisin pääsarjaan, kun se voitti 19. kesäkuuta 2010 pelatun ratkaisevan ottelun Real Uniónia vastaan Gal de Irún -stadionilla. Irúnin ja Alicanten välinen suuri välimatka ei estänyt 1400 Hérculesin kannattajaa matkustamasta Irúniin. Peli päättyi lopulta Hérculesin 2–0 voittoon. Tuomarin päätösvihellyksen jälkeen Hérculesin kannattajat valtasivat Gal-stadionin kentän juhliakseen paluuta korkeimmalle sarjatasolle 14 raskaan vuoden jälkeen, jotka seura pelasi Segunda Divisiónissa ja Segunda División B:ssä. Myöhemmin Alicantessa nousua juhlittiin läpi yön useissa juhlatilaisuuksissa, niin kuin vastaanotto kaupungintalolla ja perinteinen kylpy Plaza de los luceros -lähteessä, minne kerääntyi noin 24 000 Hérculesin kannattajaa.

2011 Yhden pääsarjakauden jälkeen putoaminen

Kaudella 2010–11 joukkue jäi pääsarjassa toiseksi viimeiseksi ja edessä oli putoaminen Segunda Divisiónaan.

Entisiä pelaajia

Seurassa vuosien aikana pelanneista voidaan mainita ainakin Luis Aragonés, joka valmensi Espanjan Euroopan mestaruuden voittanutta joukkuetta vuonna 2008. Seurassa on pelannut myös yksi islantilainen, Pétur Pétursson, joka pelasi Islannin maajoukkueessa 41 peliä vuosina 1978-1990, tehden niissä 11 maalia.
Alvis Saladin

Alvis Saladin (FV601) on brittiläisvalmisteinen panssariauto. Sen valmistaja on Alvis Vickers, ja se otettiin käyttöön vuonna 1958. Ajoneuvon pääaseena oli 76 mm tykki, ja sen panssaroinnin vahvuus oli enimmillään 32 mm. Autoa käytettiin lähinnä aseistettuna tiedusteluajoneuvona Britannian armeijassa.
Auton toimintasäde oli 400 kilometriä, ja sen huippunopeus maantiellä sama kuin Alvis Saraceninkin, 72 km/h. Moottori oli 8-sylinterinen Rolls-Roycen valmistama bensiinimoottori, joka oli teholtaan 190 hv (119 kW). Ajoneuvon kaikki kuusi pyörää olivat vetäviä ja 4 ensimmäistä olivat ohjaavia. Se tarkoitti sitä, että yhden pyörän puhkeaminen ei ollut este ajoneuvon etenemiselle.
Ajoneuvoa on käytetty muiden muassa Kyproksella, Lähi-Idässä ja Afrikassa. Se on ollut osin vielä käytössä 1980-luvulla.
Panssarimuseon kokoelmissa on yksi ajokuntoinen, Iso-Britanniasta vaihtokaupalla saatu Saladin.
Ajoneuvon seuraaja on alumiinipanssaroitu Alvis FV101 Scorpion.
Ahvenusjärvi (Ylöjärvi, Lopenkulma)

Maantietoa

Järven pituus on 200 metriä, 120 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sjaitsee kolmen mäen välissä ja rantojen lähimetsät ovat soistuneet hieman. Järveen laskee kaksi ojaa, mutta suurin vesimäärä tulee Myllyjoen läpivirtauksesta. Myllyjoen yläosaa kutsutaan Tipanojaksi ja laskee Kolmilopista. Myllyjoki jatkaa Karhelammin läpi Karhejärveen. Rantaviivaa on vain puoli kilometriä ja järven pohjoispuolella sijaitsee yksi tietön vapaa-ajan asunto. Järven lähelle johtaa metsäautotie, joka alkaa läheisen maatilan pihapiiristä.