Teuvo Aura

Elämä

Teuvo Aura syntyi Ruskealassa Laatokan Karjalassa, josta perhe muutti Helsinkiin Teuvon ollessa 13-vuotias. Helsingissä hänen koulukseen tuli Helsingin normaalilyseo, jossa hänen luokkatovereinaan olivat muiden muassa tuleva arkkitehti ja Rakennushallituksen pääjohtaja Jussi Lappi-Seppälä, tuleva ministeri ja Suomen Pankin johtaja Aarre Simonen sekä tuleva Suomen Pankin pääjohtaja, ministeri ja diplomaatti Sakari Tuomioja.
Teuvo Aura haaveili aluksi arkkitehdin urasta, mutta lähti ylioppilaaksi tultuaan opiskelemaan lakia ja suoritti lakitieteen lisensiaatin tutkinnon vuonna 1948. Hän toimi Helsingin kaupungin kansanhuollon palveluksessa vuosina 1940–1942, sen jälkeen Postisäästöpankissa johtajana ja vuodesta 1943 pääjohtajana. Pääjohtajan tehtävissä Aura toimi vuoteen 1968 saakka, jolloin hänet valittiin Helsingin kaupunginjohtajaksi. Aura oli toiminut ennen kaupunginjohtajan virkaansa runsaat kymmenen vuotta Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.

Poliittinen ura

Poliitikkona Teuvo Aura edusti aluksi Kansallista Edistyspuoluetta, jonka hajoamisen jälkeen hän oli Vapaamielisten Liiton johtohahmoja. Aura oli mukana myös Liberaalisessa kansanpuolueessa (LKP), joka muodostettiin vuonna 1965 Vapaamielisten Liiton ja Suomen Kansanpuolueen yhdistyessä.
Sodan jälkeen Aura hoiti useita valtiontalouden komiteatehtäviä: hän oli talousneuvoston puheenjohtaja 1946–1947 ja talouspoliittisen suunnitteluneuvoston puheenjohtaja 1951. Aura toimi lukuisia kertoja ministerinä eri hallituksissa: kauppa- ja teollisuusministerinä Kekkosen ensimmäisessä hallituksessa 1950–1951, oikeusministerinä toisessa hallituksessa 1951. Kekkosen neljännessä hallituksessa hän toimi kauppa- ja teollisuusministerinä 1953, sen jälkeen muodostetussa Tuomiojan hallituksessa II ulkoministerinä 1953–1954 sekä Sukselaisen ensimmäisessä hallituksessa sisäministerinä, toisena kauppa- ja teollisuusministerinä ja II valtiovarainministerinä 1957. Myös hänen isänsä Jalo Aura ja poikansa Matti Aura ovat toimineet ministereinä.
1970-luvun alussa Teuvo Aura toimi kahden virkamieshallituksen, niin sanottujen Auran vapaapalokuntien, pääministerinä: Auran ensimmäisessä hallituksessa kaksi kuukautta vuonna 1970 ja Auran toisessa hallituksessa neljä kuukautta 1971–1972.

Helsingin kaupunginjohtajana

Teuvo Aura oli suosittu kaupunginjohtaja ja hänen virkahuoneensa ovi oli aina auki kaupunkilaisille, joista monet kävivätkin purkamassa huoliaan kuunteluvalmiille ylipormestarille. Auran uudenvuoden puheista Senaatintorilla tuli suorastaan instituutio. Hän naureskeli eräässä haastattelussa, että vaikea sanoa mistä huomionosoituksesta piti enemmän: siitä, että uusi satamajäänmurtaja sai nimen Teuvo, vai siitä, että Korkeasaaren eläintarhaan hankittu myskihärkäpariskunta sai nimet Teuvo ja Aura.
Aura piti liikennejärjestelyjä Helsingin pääongelmana ja moitti usein päättäjiä joukkoliikenteen kehityksen jarruttamisesta. Aura ajoi metropäätöksen läpi Helsingissä. Myöhemmin oikeuskansleri syytti häntä valtuuksiensa ylittämisestä Auran allekirjoitettua metron junanhankintasopimuksen. Korkein oikeus katsoi Auran menetelleen varomattomuuttaan virheellisesti, mutta samalla syyteoikeuden todettiin jo vanhentuneen.
Teuvo Aura jäi eläkkeelle Helsingin kaupunginjohtajan virasta vuoden 1979 lopussa 67-vuotiaana. Hän kuoli 86-vuotiaana Helsingin Marian sairaalassa maanantaina 11. tammikuuta 1999.
Teuvo Aura oli huomattava vapaamuurari. Aarno Laitinen sanoo kirjassaan Tamminiemen pesänjakajat, että mikäli sosiaalihallituksen pääjohtaja ja kolminkertainen ministeri Alli Lahtinen, jonka kanssa leskeksi jäänyt Aura seurusteli, olisi elänyt pitempään, Auralla olisi ollut kaikki mahdollisuudet ottaa osaa presidenttikilpaan.
Lahtisen kuoltua Aura avioitui vuonna 1976 uudelleen. Uusi vaimo oli Arne Bernerin vapaamuurariveljelleen esittelemä Sirkka Wiik. Tamminiemen pesänjakajat -kirjan mukaan Teuvo Aura menetti lopullisesti mahdollisuutensa presidentinvaalissa Sirkka Auran ja tämän pojan Boris Wiikin jouduttua keväällä 1979 syytteeseen verorikoksista.