google/wiki40b huggingface dataset:
Jake Shimabukuro

Jake Shimabukuro (s. 1976 Havaiji) on yhdysvaltalainen ukulelensoittaja.
Shimabukuro aloitti soittamisen 4-vuotiaana ja oppi sen perusteet äidiltään Carolilta. Shimabukuron kansainvälinen ura lähti käyntiin hänen esityksestään George Harrisonin kappaleesta "While My Guitar Gently Weeps" tehdystä videosta, josta tuli vuonna 2005 YouTube-sensaatio. Hän on sittemmin julkaissut sooloalbumeita ja esiintynyt muiden muassa Bela Fleckin, Yo-Yo Man, Cyndi Lauperin ja Bette Midlerin kanssa. Sellaiset albumit kuin Gently Weeps, Peace Love Ukulele ja Grand Ukulele ovat nousseet Billboard-listojen kärkeen. Shimabukuron esiintymispaikkoihin ovat kuuluneet Hollywood Bowl, Lincoln Center ja Sydneyn oopperatalo. Hänet on nähty sellaisissa ohjelmissa kuin The Today Show, Good Morning America, Jimmy Kimmel Live! ja Late Night with Conan O'Brien. Hänen tyylinsä on vaikuttanut moniin muihin soittajiin, joiden joukossa on Kalei Gamiao.
Kesäkuussa 2015 Shimabukuro esiintyi solistina Byron Yasuin ukulelelle ja orkesterille säveltämän Campanella-konserton kantaesityksessä, jossa Havaijin sinfoniaorkesteria johti JoAnn Falletta.
IBook

iBook "Clamshell"

Ensimmäinen iBook "Clamshell" julkaistiin 21. heinäkuuta 1999 New Yorkin MacWorld-tapahtumassa.

iBook (14.1") & (Dual-USB)

iBook (14.1") ja (Dual-USB) olivat muuten identtiset paitsi että 14,1 tuuman iBook-mallissa oli 14,1 tuuman näyttö, tehokkaampi suoritin ja suurempi kiintolevy. iBook (dual-USB) julkaistiin 1. toukokuuta 2001 ja iBook (14.1") 7. tammikuuta 2002. Kummatkin ovat kutakuinkin iBook G4 -mallin näköisiä.
Raivoisat Ruusut

Teatteri Raivoisat Ruusut (virallisesti Naiset 88 ry) oli suomalainen vuosina 1988–2001 toiminnassa ollut teatteriryhmä, joka koostui yksinomaan naisnäyttelijöistä. Teatterin johtajana toimi Ritva Siikala.
Ensimmäinen ajatus teatterin perustamisesta syntyi vuonna 1986, kun Siikala kysyi kollegoiltaan kiinnostusta naisteatterin perustamiseen. Teatterin ensiesitys oli Shakespeare-dramatisointi Raivoisat ruusut - kronikka vallasta Katajanokan konepajalla vuonna 1988.
Teatteri Raivoisat Ruusut teki vuoteen 1998 asti teatteriesityksiä sekä Katajanokan konepajalla että yhteistyössä helsinkiläisten teattereiden kanssa. Vuosina 1998-2001 Ruusut tuotti sarjan pienesityksiä omalle Fredrikintorin näyttämölleen.
Vuonna 1994 Ruusut organisoi kansainvälisen teatterifestivaalin Raamattu 1994, jonka teemana oli Raamatun naiskuva. Esityksiä oli Katajanokan konepajan lisäksi muun muassa Tuomiokirkon kryptassa ja VR:n makasiineilla. Produktiossa oli mukana näyttelijöitä myös Ruotsista, Norjasta, Virosta ja Latviasta.
Osana Helsingin kulttuuripääkaupunkivuotta vuonna 2000 Raivoisat Ruusut suunnitteli, käynnisti ja johti taiteen ja tieteen monikulttuurisen tutkimushankkeen Kassandra 2000. Projekti sai Suomen Punaisen Ristin "Inhimillinen kädenojennus" -tunnustuspalkinnon toukokuussa 2001.
North-West District

North-West District on Botswanan hallinnollisista alueista pohjoisin. Sen pinta-ala on 129 930 neliökilometriä, ja vuoden 2006 asukasluku oli 157 201. Alueen pääkaupunki on Maun. 
Alue muodostettiin vuonna 2001 yhdistämällä Chobe ja Ngamiland. Yhdistetyn alueen pääkaupunki Maun on turismin keskus, josta käsin tehdään retkiä Okawangon deltan luontokohteisiin.
Kertunjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Kertunjoen valuma-alueeseen (67.997) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Jack Del Rio

Jack Del Rio (s. 4. huhtikuuta 1963 Castro Valley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen  amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Del Rio pelasi NFL:ssä 11 kautta tukimiehenä edustaen viittä eri seuraa. Hän aloitti valmentamisen vuonna 1997 ja vuonna 2003 hän seurasi Tom Coughlinia Jacksonville Jaguarsin päävalmentajana. Hän toimi Jaguarsin valmentajana vuoteen 2011 saakka.
Vuosina 2012–2014 Del Rio toimi Denver Broncosin puolustuksen koordinaattorina. Kaudella 2013 Del Rio toimi myös päävalmentaja John Foxin sijaisena, kun Fox joutui sydänleikkaukseen. Del Rion alaisuudessa Broncosin puolustus oli liigan eliittiä ja joukkue pelasi myös Super Bowlissa. 
Tammikuussa 2015 Del RIo siirtyi Oakland Raidersin päävalmentajaksi. Del Rion toisella kaudella Raiders voitti 12 ottelua ja pääsi pudotuspeleihin. Myös nuori pelinrakentaja Derek Carr nousi liigan parhaiden pelinrakentajien joukkoon. Kauden jälkeen Del Rio allekirjoitti 4 vuoden jatkosopimuksen. Kausi 2017 Raiders kuitenkin taantui ja joukkue voitti vain 6 peliä. Seura päätti kauden jälkeen neuvotella päävalmentajan paikkasta ESPN-kommentaattori ja Super Bowl-voittaja Jon Grudenin kanssa. Del Rio sai potkut.
Vib-Ribbon

Vibri

Vibri on suurisilmäinen, pomppiva jänis, jonka tarkoituksena on päästä tasojen alusta loppuun.
Vibrillä on neljä erilaista muotoa. Mikäli pelaaja soittaa kappaleita huonosti (painaa vääriä nappeja/ajoittaa painallukset huonosti), muuttuu Vibri ensimmäisenä sammakoksi. Mikäli huono meno jatkuu, muuttuu Vibri sammakosta jonkinlaiseksi madoksi. Ja jos tämänkin jälkeen meno jatkuu huonosti, peli päättyy.
Mikäli pelaaja soittaa kappaletta hyvin ilman virheitä, Vibri muuttaa muotoaan enkeliksi.

Ohjaus

Vibrin ohjaaminen on yksinkertaista. Kentissä tulee vastaan erilaisia kuvioita ja pelaajan on joko painettava alas, x, L1 tai R1-nappia oikeaan aikaan päästäkseen esteen yli. Välillä saattaa tulla vastaan kuvioita, joissa kaksi erilaista kuviota yhdistyy yhdeksi. Tällöin pitää painaa kahta eri nappia yhtä aikaa, jotta Vibri pääsee esteen yli. Pelin alussa olevassa tutoriaalissa opetetaan pelaajalle, minkä kuvion kohdalla pitää painaa mitäkin nappia.

Grafiikka

Peli on ulkoisesti hyvin karunnäköinen. Hahmot ja taustat on piirretty vektorigrafiikalla ja kaikki objektit koostuvat lähinnä muutamasta suorasta viivasta. Tämä siksi, jotta peliä voisi pyörittää konsolissa ilman CD:tä, joka taas mahdollistaa CD-levyjen soittamisen ja niistä kenttien generoimisen.
Suomen sotavankileirit jatkosodassa

Sotavankileirien hallinto

Sotavankien hallintosta vastasi ensin sodan alussa Suojeluskuntien Yleisikunnasta eriytetty Kotijoukkojen esikunta, jossa oli sotavankitoimisto jonka päällikkönä toimi Eljas Erkko. Vuonna 1942 perustettiin Päämajaan erillinen sotavankitoimisto, jonka päälliköksi määrättiin eversti Sulo Malm. Sotavankiorganisaatio uudistettiin  2. syyskuuta 1943, jolloin sotavankien hallinto siirrettiin Yleisesikunnan päällikön alaisuuteen. Tuolloin perustettiin Sotavankikomentajan esikunta, jonka komentajaksi määrättiin eversti Malm.
Sotavankikomentajan esikunnan alaisuudessa toimi myös sotavankitarkastajia, joiden tehtävänä oli valvoa vankien käsittelyä, käyttöä, vartiointia ja huoltoa. Sotatoimiyhtymissä toimi sotavankiasian upseereita, jotka tekivät tarkastuksia sotatoimialueen vankimuodostelmissa. Kotialueella myös suojeluskuntapiirien komentajat olivat vastuussa piirinsä alueella olevien sotavankien kohtelusta.

Marsalkan huomiot

Jatkosodan ensimmäisenä talvena marsakka Mannerheim oli huolissaan paitsi sotilaiden ja siviilien ravitsemuksesta myös sotavankien ruoka-annoksista. Marski piti raportteihin syvennyttyään sotavankien muonan vitamiinipitoisuutta riittämättömänä ja vaati parannuksia sotavankien oloihin. Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana marsalkka vetosikin Genevessä sijaitsevaan Kansainvälisen Punaisen Ristin komiteaan. Seurauksena Yhdysvalloista ja Sveitsistä saatiin seuraavan kahden vuoden aikana 200 tonnia elintarvikkeita ja lääkkeitä sotavangeille. Jakelu sotavankileireille tapahtui SPR:n kansainvälisen komitea ohjeiden mukaan ja heidän edustajiensa valvonnassa.  
Mannerheim myös vieraili sotavankileirillä tarkastaen vankien vaatetusta ja asuinoloja ja jopa maistoi heidän ruokaansa. Palattuaan Mikkelin päämajaan hän lähetti jokaiselle upseerivangille savukeaskin omalla kustannuksellaan. Tämä maksoi marsalkalle 9000 silloista markkaa.

Leirien organisaatio

Sotavankileirit jakaantuivat pää,- ala-, tai työmaaleireiksi. Pääleirissä sijaitsivat esikunta ja vartioston tukikohta. Alaleiri oli pääleirin alaisuudessa toimiva yksikkö, joka oli sotilasvartioinnissa, -huollossa ja majoituksessa. Leirien vartijoina toimivat sotilaat olivat pääsääntöisesti B I tai B II luokan sotilaita. Heidän piti suorittaa kymmenen päivän vartijakurssi, joka käsitti aseenkäsittely- ja kurinpalautusharjoituksia. Alle 18-vuotiaat saivat toimia vain lähetteinä.
Kaakonlampi (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 33 000 kuutiometriä eli 0,0000 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,7 metriä mpy.
Frans Leppänen (jääkäri)

Frans Erkki Leppänen (4. lokakuuta 1889 Tyrvää – 26. maaliskuuta 1918 Tampere) oli jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Juho David Leppänen ja Heta Kristiina Erkintytär.

Jääkärikausi

Leppänen kävi kansakoulun ja työskenteli sähköasentajana Tyrväällä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan palattua rintamalta 1. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joellaja Riianlahdella, Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Leppänen astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 11. helmikuuta 1918 ensin vannottuaan valan Suomen valtiolle ja allekirjoitettuaan palvelussitoumuksen armeijalle. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin aliupseeriksi. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet komennettiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan kiväärinjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan, missä joukossa hän osallistui taisteluun Kalevankankaalla, missä hän kaatui 28. maaliskuuta 1918. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Tyrväällä. Hänet haudattiin Tyrvään valkoisten sankarihautaan.
Ariman oireyhtymä

Ariman oireyhtymä on harvinainen oireyhtymä, johon liittyvät keskeisimmin poikkeavuudet silmissä ja aivoissa. Tyypillisimmät oireet ovat refleksien puute, pikkuaivojen kehittymättömyys ja pieni, taaksevetäytynyt leuka. Oireistossa saattaa esiintyä myös esimerkiksi kehitysvammaisuutta, silmävärvettä ja lyhytkasvuisuutta. Sen yhteydessä esiintyy erilaisia maksa- ja munuaisvaurioita. Maksan osalta on kuvattu rasvoittumista, laajentumista ja fibroosia.
Ariman oireyhtymän on katsottu periytyvän peittyvästi. Tila kuvattiin ensi kertaa vuonna 1971. Vuonna 1980 kuvattiin potilas, jonka oireet muistuttivat Joubertin oireyhtymää ja sen lisäksi suoni- ja verkkokalvon halkeamaa, jota kyseiseen oireistoon ei ennen oltu yhdistetty. Vuonna 1992 kirjoittaneet Saraiva ja Baraitser katsoivat potilaan oireiden kuuluvan Ariman oireyhtymään.
Tokai Gakki

Tokai Gakki Co., Ltd. (jap. 東海楽器製造株式会社 (Tōkai Gakki Seizō Kabushiki-gaisha), myös Tokai Guitars Company Ltd) on japanilainen kitaroita ja bassokitaroita valmistava yritys. Tokai on valmistanut soittimia vuodesta 1947 alkaen. 1970-luvun lopulla Tokai nousi maailmanlaajuiseen tietoisuuteen laadukkailla uusvintage-kitaroillaan, joilla soittivat mm. Stevie Ray Vaughan, Billy Gibbons, Duke Robillard ja Nile Rodgers. Yrityksen tunnetuimmat tuotteet perustuvat alkuperäisiin (vintage) arvostettuihin Gibson- ja Fender-kitaramalleihin. 
Tokailla on tehtaita Japanissa ja Kiinassa. Japanissa käsintehdyt kitarat sekä bassot ovat arvostettuja soittajien keskuudessa. 80-luvulla valmistetut Tokain Les Paulit ovat asiantuntijoiden mukaan jopa arvostetumpia kuin saman aikakauden Gibsonit. Tokai Love Rock -sarja on suosituimpia Les Paul -mallistoja.
Kiiskinen (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Iso-Korpijärven valuma-alueeseen (35.488) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,8 metriä mpy.
Larry Sanger

Wikipedian perustaminen

Jimmy Wales, Nupedian perustaja, palkkasi Sangerin Bomis-yhtiöönsä työskentelemään Nupedia-projektissa. Koska Nupedia ei täyttänyt Bomisin odotuksia, Sanger ehdotti Walesille tammikuussa 2001 wikin perustamista, jotta artikkelien luonti nopeutuisi. Tämän ehdotuksen tuloksena syntyi Wikipedia. Sanger keksi Wikipedia-nimen sekä kehitti suurimman osan sen alkuajan politiikasta.
Sangerista tuli Wikipedian ensimmäinen ja tähän mennessä ainut palkattu toimittaja. Tehtävässään hän toimi 15. tammikuuta 2001 – 1. maaliskuuta 2002. Helmikuussa 2002 Bomisin oli lopetettava Sangerin palkanmaksu talousvaikeuksien takia, minkä seurauksena Sanger erosi Wikipedian ja Nupedian johdosta. Nupedia lopetettiin hieman tämän jälkeen, mutta Wikipedia jatkoi kasvuaan.

Wikipedian jälkeen

Sanger on toiminut filosofian opettajana Ohion yliopistossa. 
Joulukuussa 2004 Sanger kirjoitti kriittisen artikkelin, jossa hän syytti Wikipediaa "antielitismistä", ja valitteli sitä, että trollien ja hankalien käyttäjien annetaan ajaa asiantuntijoita ja muita hyödyllisempiä käyttäjiä projektista ulos. Syyskuussa 2006 Sanger esitteli uuden tietosanakirjahankkeen, Citizendiumin, jonka tarkoituksena on toimittaa wiki-tyyppistä vapaata tietosanakirjaa, mutta ilman Wikipedian väitettyjä avoimuudesta johtuvia ongelmia. Citizendiumin perimmäinen ero nykyiseen Wikipediaan on, että siinä artikkeleja voivat muokata vain todellisella henkilöydellään rekisteröityneet käyttäjät. Citizendium oli alun perin tarkoitettu haarautumaksi englanninkielisestä Wikipediasta jossa olisi kaikki Wikipedian artikkelit, mutta sittemmin suunnitelmasta luovuttiin ja Citizendium aloitettiin puhtaalta pöydältä.
Amstel Gold Race 2012

Amstel Gold Race 2012 oli järjestyksessään 47. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 260,4 kilometrin reitillä Maastrichtistä Valkenburgiin 15. huhtikuuta 2012.
Enrico Gasparotto voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä Jelle Vanendertin ja Peter Saganin. He olivat tavoittaneet irtiotossa olleen Óscar Freiren kilpailun viime hetkillä.
Nordic Business Forum

Teemat ja puhujat

Nordic Business Forumissa on vuosittain vaihtuva pääteema. Vaihtuvan pääteeman lisäksi verkostoituminen on tapahtumissa suuressa roolissa.
Uefan karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2014

Karsintasysteemi

Karsinnoissa joukkueet jaettiin yhdeksään lohkoon, joista kahdeksaan kuului kuusi ja yhteen viisi joukkuetta. Lohkon joukkueet kohtasivat toisensa kahdesti, kerran kotona ja kerran vieraissa. Kaikki yhdeksän lohkovoittajaa pääsivät suoraan lopputurnaukseen. Kahdeksan parasta lohkokakkosta pelasivat keskenään kaksoisottelusta koostuvan jatkokarsinnan neljästä muusta paikasta. Lohkokakkosten pistevertailussa kuuden joukkueen lohkojen viimeiseksi jääneitä joukkueita vastaan käytyjä otteluita ei huomioitu.

Lohkoarvonnat

Joukkueet jaettiin FIFA-rankingin perusteella kuuteen arvontakoriin. Korissa A oli arvontahetkellä rankingin yhdeksän parasta, korissa B seuraavat yhdeksän ja niin edelleen. Korissa F oli kahdeksan rankingiin arvontahetkellä heikoimmin sijoitettua joukkuetta. Jokaisesta korista otettiin yksi joukkue ensimmäisen karsintakierroksen jokaiseen lohkoon. Arvonta suoritettiin Rio de Janeirossa 30. heinäkuuta 2011.
Johtuen valtioiden välisistä konflikteista Armenian ja Azerbaidžanin sekä Venäjän ja Georgian välillä, joukkueet arvottiin siten, että ne eivät voineet joutua keskenään samaan lohkoon. Tosin kaksi ensin mainittua olivat samassa arvontakorissa, eivätkä ne siten olisi edes voineetkaan joutua samaan lohkoon.
Neliöluku

Neliöluku on positiivinen kokonaisluku, jonka osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa neliön muotoinen kuvio.  
Neliöluvut voidaan määrittää lausekkeella , jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 9 on neliöluku, koska  Kymmenen ensimmäistä neliölukua ovat 1, 4, 9, 16, 25, 36, 49, 64, 81 ja 100. 
Kuvassa näkyvä punainen lisäys on kreikkalaisittain nimeltään gnomon ja sitä vastaa neliöluvussa  pariton luku 
Neliöluvut ovat kolmiolukujen jälkeen yksinkertaisin ryhmä monikulmiolukuja, jotka ovat pisteillä muodostettujen säännöllisten monikulmioden lukuja. Monikulmioluvut ovat osa kuviolukujen ryhmää.

Historiaa

Muun muassa pythagoralaiset 500 eaa. tutkivat lukujen ominaisuuksia ja niihin liittyvää mystiikkaa. Kolmioluvut, neliöluvut ja muut monikulmioluvut olivat keskeinen osa lukujen oppirakennelmaa.  Euroopassa Pierre de Fermat tutki muiden töidensä oheella myös pythagoralaisten matematiikkaa. Hänen todistusmenetelmänsä selittivät monia kuviolukujen ominaisuuksia ja kasvanut kiinnostus lukuihin kiteytyi lukuteoriassa, joka voidaan syntyneen tästä harrastuksesta. 
Fermat esitti kirjeenvaihdossaan teoreeman, että jokainen luonnollinen luku voidaan esittää n:n n-kulmioluvun summana. Teoreeman todisti yleisellä tasolla ensimmäisenä Augustin-Louis Cauchy.
Pitkäjärveläiset

Arviot

Aikalaisarviot olivat pääasiassa suorastaan ihastuneita. Paula Talaskivelle (Helsingin Sanomat) se oli ”iloinen yllätys”, ja Modest Savtschenko (Työkansan Sanomat) sanoi sitä hyväksi, puhdastyyliseksi kansankomediaksi. Kun Talaskiven mukaan elokuva olisi voinut muodostua teatterimaiseksi eikä näin kuitenkaan käynyt, muutama muu,  Savtschenko ja Eugen Terttula (Suomen Sosialidemokraatti) näkevät siinä juuri filmattua teatteria. Henkilöohjaus saa kiitosta, ja näyttelijät ovat tehneet valmistavat työt hyvin, kiittää Terttula.
Myöhemmissä lehdistöarvioissa elokuvaa luonnehditaan eloisaksi kansankomediaksi, jonka reippaasta menosta sanotaan, että hämäläinen hitaus ei ole koskaan ollut niin vilkasta. Elokuvan tarina on tavanomainen kilpakosioasetelma, jossa parasta on juuri hahmojen kansanomaisuus.
Apinarokko

Apinarokko on  isorokon sukulaisviruksen aiheuttama, isorokkoa muistuttava sairaus. Sairautta esiintyy apinoilla, ja se voi tarttua myös ihmiseen.

Historia

Apinarokko löydettiin 1950-luvulla, kun poliorokotteen kehittämiseen tarvittiin  apinan munuaissolukkoa ja rokotteen turvallisuutta testattiin apinoilla. Koe-eläiminä käytetyt apinat tuotiin Länsi-Afrikasta ja Aasiasta. Eläimissä todettiin aika ajoin infektiotauteja, joihin kuului myös ensimmäisen kerran vuonna 1958 Kööpenhaminassa havaittu rakkulainen ihottuma. Apinoista viljelty rokkovirus muistutti isorokon aiheuttajaa mutta poikkesi siitä kuitenkin monien biologisten ominaisuuksien osalta.
New Yorkin öitä

Juoni

Jill Deverne (Norma Talmadge) on Broadway-musikaalien tähti, joka on naimisissa alkoholisoituneen ja alamäessä olevan säveltäjän, Fredin (Gilbert Roland), kanssa. Joe Prividi (John Wray) on gangsteri, joka tuottaa Jillin uusimman musikaalin. Prividi on ihastunut Jilliin, joka on kuitenkin uskollinen ainoastaan aviomiehelleen. Prividi junailee Ruthie-nimisen (Mary Doran) kuorotytön humaltuneen Fredin syliin eräänä iltana salakapakassa ja järjestää ratsian. Vihainen Jill ei usko Fredin syyttömyyteen, joten hän jättää tämän. Prividi alkaa liehitellä Jilliä, josta tulee hänen rakastajattarensa. Eräissä yksityisissä juhlissa Prividi ampuu humaltuneen uhkapelaajan, joka oli ahdistellut Jilliä. Prividi ja Jill viedään poliisiasemalle, missä Jill löytää Fredin, joka on joutunut elämässään alamäkeen ilman häntä. Jill, joka on väsynyt elämään railakasta ja laitonta elämäntapaa, sopii riitansa Fredin kanssa. He alkavat suunnitella pakoaan New Yorkista ja yhteistä tulevaisuuttaan. Päästyään vankilasta mustasukkainen Prividi lähettää asemiehensä tappamaan Fredin. Prividi ja hänen suunnitelmansa kuitenkin pysäytetään, ja hän saa menolipun takaisin vankilaan. Samaan aikaan Jill ja Fred lähtevät junalla kohti uutta alkuaan.

Tuotanto

Hugh Stanislaus Stangen kolminäytöksinen näytelmä Tin Pan Alley sai ensi-iltansa Broadwayn Biltmore-teatterissa 1. marraskuuta 1928. Näytelmää esitettiin 69 kertaa, ja sen viimeinen esitys esitettiin joulukuussa 1928. Broadway-näytelmän rooleissa olivat Claudette Colbert, Norman Foster, John Wray, Constance McKay, Marica Manning ja Edgar Nelson. John Wray oli alkuperäisen näytelmän näyttelijäkokoonpanon ainoa jäsen, joka uusi roolinsa elokuvaversiossa. Näytelmässä Jill Deverne on Jill O’Dare ja Fred Deverne Fred Moran, mutta elokuvaan henkilöhahmoille annettiin sama sukunimi.
Ennen elokuvan kuvauksia Norma Talmadge oli käynyt äänielokuvaharjoituksissa yli vuoden ajan, jotta oli päässyt eroon paksusta brooklyniläisaksentistaan. Kun otetaan huomioon elokuvan miljöö, brooklyniläisaksentti ei olisi toisaalta haitannut.
Al Jolsonin, Dave Dreyerin ja Ballard McDonaldin säveltämä “A Year from Today” -kappale kuullaan elokuvassa, jossa se lauletaan neljällä eri tyylillä.

Julkaisu ja vastaanotto

New Yorkin öitä sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. joulukuuta 1929. Elokuvan Suomen teatteriensi-ilta oli 14. joulukuuta 1930. United Artists vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa vuonna 1929. Elokuva sai paljon julkisuutta tiedotusvälineissä etenkin Talmadgen ensimmäisenä äänielokuvana.
New Yorkin öitä osoitti, että Talmadge pystyi puhumaan ja näyttelemään äänielokuvissa hyväksyttävästi. Hänen roolisuorituksensa sai kehuja. Variety ylisti hänen roolisuoritustaan, ja Photoplay kirjoitti, että hänen ihailijansa eivät tulisi olemaan pettyneitä hänen ääneensä. Itse elokuva sai lähinnä kielteisiä arvosteluja juonen osalta. Elokuva oli kuitenkin kohtuullinen menestys lippuluukuilla.
New Yorkin öitä sai uusintaensi-iltansa Yhdysvalloissa vuonna 1938, jolloin se leikattiin 64-minuuttiseksi. Elokuvan kopiota säilytetään muun muassa Yhdysvaltain kongressin kirjaston ja George Eastman Housen elokuva-arkistoissa.