google/wiki40b huggingface dataset:
Viktor Semenov

Viktor Aleksandrovitš Semenov (12. helmikuuta 1858 Pietari – 1919 Moskova) oli venäläinen Markovin senaatin ja Borovitinovin senaatin jäsen. Hän toimi aikaisemmin Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professorina ja virkamiehenä.
Semenovin vanhemmat olivat virkamies Alexander Petrovitš Semenoff ja Anna Petrovna Ljubimoff. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 ja suoritti kandidaatin tutkinnon 1881.
Semenov toimi Pietarin 5. lyseon venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajana 1884–1890. Hän oli Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden vt. professorina 1890-1893 ja professorina 1893–1896. Professorina Semenov pyrki erityisesti kartuttamaan yliopiston venäläisen kirjaston kokoelmia. Tämän jälkeen Semenov toimi Aleksanterin kimnaasin johtajana 1896–1904 ja oli Suomen kenraalikuvernöörin kanslian virkamiehenä erityistehtävissä 1904–1912. Hänestä tuli hovineuvos 1890, kollegineuvos 1893, valtioneuvos 1898 ja todellinen valtioneuvos 1905.
Semenov toimi Markovin ja Borovitinovin senaateissa kirkollisasiain toimituskunnan apulaispäällikkönä 1912–1917. Hän erosi venäläistyneen senaatin mukana tsaarivallan kukistuessa 26. maaliskuuta 1917.
Semenov oli naimisissa vuodesta 1888 Nadeschda Pestrikoffin kanssa. Heillä oli kolme lasta.
Ryan Guzman

Ryan Anthony Guzman (21. syyskuuta 1987 Abilene, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on meksikolaista syntyperää ja äitinsä puolelta hän on brittiläistä, saksalaista, ranskalaista, alankomaalaista ja ruotsalaista syntyperää.

Ura

Hänen tunnetuimmat roolityönsä ovat Sean Asan rooli elokuvissa Step Up Revolution (2012) ja Step Up: All In (2014), miespääosa elokuvassa The Boy Next Door, Jaken rooli televisiosarjassa Valehtelevat viettelijät sekä Carlos Gutierrezin rooli minisarjassa Heroes Reborn.
Vaasan vaalipiiri

Historia

Vaasan läänin vaalipiiri muodostettiin 1960, kun Vaasan läänin itäinen vaalipiiri siirtyi suurelta osaltaan Keski-Suomen läänin vaalipiiriin. Lisäksi kokonaisuuteen yhdistettiin Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri ja Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri.

Puoluekannatus

Vaalipiirin valtapuolueet on Keskusta ja RKP, joiden kannatus on noin 20 %. RKP:lle Vaasa on Suomen paras vaalipiiri, ja Keskustan suosio on laajaa suomenkielisellä Pohjanmaalla. SDP on toiseksi suurin puolue Pohjanmaan rannikolla RKP:n jälkeen, näissä kunnissa Keskustan ja Kokoomuksen kannatus on heikko. Kristillisdemokraattien kannatus on suurinta Pietarsaaren seudulla, ja se on Luodon suurin puolue. Kokoomukselle suosiollisinta on Seinäjoen seutu. 
2000-luvun presidentinvaaleissa Vaasan vaalipiirin voittaja on ollut puoluetaustastaan riippumatta porvarillista puolta edustanut ehdokas.
Veli Karppanen

Veli Karppanen, paremmin tunnettu nimellä Sir Vili (1951 – joulukuu 2002 Liperi) oli suomalainen Filippiineiltä vaimoja välittänyt liikemies. Hän tuli tunnetuksi syksyllä 1995 hänestä kirjoitetun lehtijutun ansiosta.
Karppasella oli Kaukomaiden Ystävyyden Seura -nimen takana toiminut välityspalvelu, joka hankki Filippiineiltä vaimoja suomalaisille miehille. Välityspalvelun toimisto sijaitsi Tikkurilassa. Karppanen itse asui Helsingin Kontulassa. Karppasen mukan hän välitti Suomeen ainakin 50 filippiiniläisnaista ja piti itse toimintaansa hyväntekeväisyytenä. Karppasen arvostelijoiden mielestä hän oli ihmiskauppias, sovinisti ja naisten alistaja.
Karppanen tuli julkisuuteen syyskuussa 1995, kun hänestä julkaistiin Helsingin Sanomissa artikkeli Suomeen tullut lähes tuhat filippiiniläistä vaimoa. Vuonna 1996 Jouni K. Kemppainen ja Teppo Sillantaus tekivät Helsingin Sanomien Nyt-liitteeseen jutun Poikamiesilta Sir Vilin seurassa. He tekeytyivät Sir Vilin ihailijoiksi ja pyysivät häntä opastamaan kuinka naisia isketään. Sir Vili ei kuitenkaan rehvakkaista puheistaan huolimatta saanut iskettyä yhtäkään naista tuona iltana. Maaliskuussa 2013 artikkeli palkittiin Long Playn Pienellä journalistipalkinnolla.
Karppanen oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli suomalainen ja kaksi seuraavaa filippiiniläisiä. Ensimmäisen vaimon kanssa Karppasella oli yksi tytär, toisen kanssa kaksi poikaa ja kolmannen kanssa yksi tytär.
Karppanen kuoli sairauskohtaukseen 51-vuotiaana joulukuun alussa 2002 kesämökillään Liperin Kaatamon kylässä.
Mauri Koskela

Mauri Koskela (s. 19. syyskuuta 1960, Lappajärvi ) on suomalainen upseeri ja prikaatikenraali. 
Koskela kävi Kadettikoulun 1980–1983 ja Sotakorkeakoulun 1993–1995. Hän toimi opetusupseerina Kymen Jääkäripataljoonassa 1983-1985 sekä linjan johtajana Reserviupseerikoulussa 1985–1987. Seinäjoen sotilaspiirissä hän työskenteli toimistoupseerina ja toimistopäällikkönä 1987–1993 sekä Vaasan sotilasläänissä osastopäällikkönä ja esikuntapäällikkönä 1995–2000. Porin prikaatissa hän toimi Satakunnan jääkäripataljoonan komentajana 2000–2003 ja esikuntapäällikkönä 2005–2007. Puolustusvoimien Kansainvälisen Keskuksen apulaisjohtajana Koskela oli 2003–2005 ja keskuksen johtajana 2007–2009 vastaten keskuksen siirrosta Niinisalosta Tuusulaan ja kriisinhallintaoperaatioiden johtovastuun siirrosta Puolustusvoimien Kansainväliseltä Keskukselta Porin Prikaatille. Vuonna 2009 hänet määrättiin Jääkäriprikaatin komentajaksi, josta Koskela siirtyi Maavoimien henkilöstöpäälliköksi 2012. 
Kansainvälisissä tehtävissä Koskela on toiminut Lähi-idässä, Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. Hän toimi mm. UNMIL-operaation sotilaskomponentin esikuntapäällikkönä Liberiassa 2013–2014  ja UNDOF-operaation apulaiskomentajana Lähi-Idässä 2016-2018. Koskela oli ensimmäinen suomalaisen osaston vanhin Afganistanissa 2002, jossa hän toimi myös ISAF operaation siviili-sotilasyhteistyöosaston päällikkönä. Koskela oli mukana perustamassa Suomen ensimmäisiä EU:n taisteluosastoja sekä Kokonaisvaltaisen Kriisinhallinnan Osaamiskeskusta yhdessä CMC-Finlandin kanssa.
Reserviin Koskela siirtyi vuoden 2015 alusta, jonka jälkeen hän on toiminut mm. Enontekiön kunnanjohtajana. Suomen Rauhanturvaajaliiton puheenjohtajana hän aloitti 2018.
Ylennykset: vänrikki 1980, luutnantti 1983, yliluutnantti 1985, kapteeni 1990, majuri 1994, everstiluutnantti 2000, eversti 2006, prikaatikenraali 2013.
Avainlaji

Avainlajiksi kutsutaan lajia, jonka olemassaolo on sen koko ekosysteemin ja sen eliöiden kannalta tärkeä. Jos avainlaji häviäisi, romahtaisi koko ekosysteemi.
Jokaisella ekosysteemillä on oma avainlajinsa. Esimerkiksi Itämeren vesiekosysteemin avainlajeja ovat muun muassa sinisimpukka ja rakkolevä. Suomen metsissä esiintyvä metsähaapa on oman ekosysteeminsä avainlaji, sillä se tarjoaa ravintoa muun muassa joillekin linnuille, sienille ja jäkälille. Myös tavallista kekomuurahaista voidaan pitää metsäekosysteemin avainlajina.
Merisiilit ovat koralliriuttojen avainlajeja. Levät ottavat vallan ja koko biotooppi muuttuu, jos merisiilit vähenevät.
Keltarintaluri

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 26 cm. Aikuisen linnun pää on vihreä, otsa ja posket ovat violetinsiniset, rinta keltainen oranssinvärisin merkein, vatsa tummanvihreä ja siipien alapeitinhöyhenet keltaiset oranssinvärisin merkein. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Keltarintaluri esiintyy Timorissa.

Lisääntyminen

Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto

Keltarintalurit liikkuvat yleensä parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Nestor Lakoba

Nestor Apollonovitš Lakoba (ven. Не́стор Аполло́нович Лако́ба; 1. toukokuuta 1893 nykyisen Gudautan piirin Lyhnyn kylä, Abhasia – 28. joulukuuta 1936 Tbilisi) oli abhaasilaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Lakoba syntyi talonpojan perheeseen. Vuonna 1911 hänet erotettiin Tbilisin pappisseminaarista vallankumouksellisen propagandan takia. Seuraavana vuonna hän liittyi bolševikkipuolueeseen. Lakoba teki puoluetyötä Adžariassa, Abhasiassa ja Pohjois-Kaukasiassa. Vuonna 1918 hän johti Georgian menševikkihallituksen vastaista kapinaa Suhumissa, jäi vangiksi ja karkotettiin maasta. Vuonna 1920 hän johti laitonta bolševikkijärjestöä Batumissa ja toimi Kubanin ja Mustanmeren alueen vallankumouskomitean vuoristolaisasiain valtuutettuna.
Maaliskuussa 1921 Lakoba valittiin Abhasian vallankumouskomitean varapuheenjohtajaksi ja sotakomissaariksi. Helmikuusta 1922 lähtien hän toimi Abhasian neuvostotasavallan kansankomissaarien neuvoston ja vuosina 1930–1936 tasavallan toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajana. Lakoba oli Georgian, Taka-Kaukasian neuvostotasavallan ja Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean sekä Georgian kommunistipuolueen byroon jäsen. Hän osallistui neljästi NKP(b):n edustajakokouksiin.
Lakoba kuoli äkillisesti Georgian silloisen puoluejohtajan Lavrenti Berijan tarjoaman illallisen jälkeen. On väitetty, että Stalinin suosiosta kilpaillut Berija myrkytti hänet.
Junior Club World Cup

Junior Club World Cup (lyhennettynä JCWC; ven. Кубок Мира среди молодежных клубных команд, Kubok Mira sredi molodezhnykh klubnykh komand) on kansainvälinen juniorijääkiekkoturnaus, jonka järjestää Kansainvälinen jääkiekkoliitto. Turnaukseen osallistuvat joukkueet ovat useimmiten A-junioriseurajoukkueita, mutta mm. myös Norjan ja Tanskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueet sekä EJHL-junioriliigan tähdistöjoukkue ovat osallistuneet turnaukseen.
JCWC pelattiin ensimmäisen kerran Venäjän Omskissa 30. elokuuta – 3. syyskuuta 2011. Se pelattiin siellä myös kahtena seuraavana vuonna. Suomalaisseurojen A-nuorista JCWC:hen ovat osallistuneet A-nuorten SM-liigan Suomenmestaruusvuosinaan Helsingin IFK vuonna 2012, Hämeenlinnan Pallokerho vuonna 2013, Espoo Blues vuonna 2014, TPS vuonna 2015 ja Oulun Kärpät vuonna 2019. Välillä Jokerit on osallistunut turnaukseen vuosina 2016, 2017 ja 2018. HPK saavutti vuoden 2013 turnauksesta hopeaa hävittyään finaalissa MHL-joukkue Omskije Jastrebylle lukemin 2–0. Kärpät polestaan saavutti vuonna 2019 pronssia voitettuaan itävaltalaisen EC Salzburgin lukemin 7–4.
Meng Hongwei

Meng Hongwei (s. marraskuu 1953) on kiinalainen entinen poliitikko ja Interpolin johtaja vuosina 2016–2018. Hänen oli määrä toimia tehtävässä 2020 asti, mutta Interpol tiedotti pääjohtajan vaihtumisesta 7. lokakuuta 2018.
Meng nousi suureen kansainväliseen julkisuuteen lokakuussa 2018, kun hän katosi lähdettyään Interpolin toimipaikasta Ranskasta matkustaakseen Kiinaan. Nimettömiin lähteisiin perustuvan hongkongilaisen South China Morning Post -lehden uutisen mukaan Meng olisi viety kuulusteltavaksi rikosasiassa heti hänen saavuttuaan Kiinaan.
Mengin vaimoakin on uhkailtu, ja hän on Ranskan poliisin suojelussa.
Al-Jum’a

Al-Jum'a (arab. سورة الجمعة‎, suom. Perjantain suura) on Koraanin 62. suura. Siinä on 11 säettä.
Muslimien tapa pitää perjantaita pyhäpäivänä perustuu tämän medinalaisen suuran 9–11 jakeisiin. Suura alkaa kuvauksella siitä, kuinka Jumala on lähettänyt profeetan opettamaan ihmisiä. Se on myös poikkeuksellisen suorasanainen juutalaisia kohtaan ja jakeissa 5–8 annetaan melko suorasukaisesti ymmärtää juutalaisuuden olevan harhaoppi, jota juutalaiset eivät itsekään harjoita oikein ja jonka oppien varaan he eivät luota elämäänsä.
William Markus

Karl William Markus (oik. Marcus, ent. Söderström; 12. tammikuuta 1917 Liverpool, Englanti – 10. lokakuuta 1989 Espoo) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.

Elokuvaura

Markus ohjasi Suomen Filmiteollisuudelle muun muassa elokuvat Neiti Talonmies (1955), Miriam (1957) ja Verta käsissämme (1958) sekä toimi yhtenä käsikirjoittajana niissä. Yllättävän moniin näistä puuttui Suomen filmisensuuri pienillä poistovaatimuksilla.
Markus esiintyi myös näyttelijänä Valentin Vaalan elokuvissa Dynamiittityttö 1944 ja Maaret – tunturien tyttö (1947), Teuvo Tulion elokuvassa Hornankoski (1949) sekä Roland af Hällströmin elokuvassa Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952).
Myöhemmin hän toimi itsenäisenä yritysten mainoselokuvien tuottajana.
Outoja tarinoita 2

Vastaanotto

Aikakoneen arviossa P. A. Manninen kuvailee kokoelmaa ”ihan kivaksi viihteeksi”. Hän on kuitenkin pettynyt siihen, että useimmista noveilleista puuttuvat sekä splatter että punk, eivätkä ne siksi hänestä edusta splatterpunkia ensinkään. Poikkeuksen muodostaa David J. Schowin ”Läskitoukka ja Jerryn lapset”, joka on hänestä kokoelman paras novelli. Muutkin novellit kyllä sisältävät hyviä ideoita, mutta jäävät toteutukseltaan keskinkertaisiksi. Tällainen on esimerkiksi Skippin ja Spectorin ”Miestenhuone”, joka on Mannisesta ”iljettävä” ja siksi viehättävä, joskin novellilla on puutteensa. Sen sijaan Clive Barkerin ”Helvetilliset” jää Barkerin itse ohjaamaa ja käsikirjoittamaa elokuvaversiota huonommaksi ja sortuu tekotaiteellisuuteen.
Franz Lisztin musiikkiakatemia

Franz Lisztin musiikkiakatemia (unk. Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem, Zeneakadémia) on musiikkiyliopisto Budapestissa Unkarissa. Sen perusti säveltäjä ja pianovirtuoosi Franz Liszt vuonna 1875. Musiikkiakatemia toimi ensin Lisztin asunnossa, kunnes se sai oman rakennuksen Andrássy útin varrelle vuonna 1879. Nykyiseen, jugend-tyyliseen rakennukseen musiikkiakatemia muutti vuonna 1907.
Akatemia on ollut perustamisestaan lähtien Unkarin arvostetuin musiikkiyliopisto. Siellä vaikuttivat "ensimmäisellä kultakaudella" 1900-luvun alussa muun muassa Béla Bartók, Zoltán Kodály, Jenő Hubay, Ernő Dohnányi ja Leó Weiner. Toisen maailmansodan ja Unkarin kansannousun jälkeen monet opettajat ja opiskelijat lähtivät maasta. Kodály jäi kuitenkin Unkariin, ja hänen ansiostaan Unkarin musiikkipedagogiikka kehittyi radikaalisti.
1960-luvulla Franz Lisztin musiikkiakatemiassa uransa aloittaneita ovat György Ligeti, György Kurtág, Péter Eötvös, Miklós Perényi ja Éva Marton, 1970-luvulla Zoltán Kocsis, András Schiff ja Dezső Ránki. Akatemiassa on nykyään noin 900 opiskelijaa.
Billy Mitchell (tulivuori)

Billy Mitchell on kerrostulivuori Bougainvillen saarella lähellä Bagana-tulivuorta Papua-Uudessa-Guineassa. Tulivuoren keskellä on kaksi kilometriä leveä ja 90 metriä syvä kaldera, joka on nykyään kraatterijärvi. Tulivuoren edellinen suuri purkaus tapahtui arviolta vuonna 1580. Tulivuori on saanut nimensä kenraali Billy Mitchellin mukaan.
Ja, vi elsker dette landet

Ja, vi elsker dette landet (suomeksi: Kyllä, me rakastamme tätä maata) on Norjan kansallislaulu. Sanat kirjoitti Bjørnstjerne Bjørnson vuosina 1859–1868 ja sävelen serkkunsa Rikard Nordraak vuonna 1864. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 17. toukokuuta 1864 Norjan perustuslain 50-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä. Yleensä vain laulun ensimmäinen ja viimeinen säkeistö lauletaan.
Kansallislaulun lisäksi Norjalla on myös oma kuningashymni, Kongesangen, joka on norjankielinen käännös Ison-Britannian kansallislaulusta God Save the Queen.
Aston Martin DB4

DB4 GT Zagato

GT Zagato -malli esiteltiin vuoden 1960 Lontoon autonäyttelyssä. Italialaisen Zagaton osittain uudelleen muotoilema ja 314-hevosvoimaiseksi virittämä malli perustui perusmallin GT:hen. Autoa valmistettiin vain 20 kappaletta.

Kehitys

Vuonna 1961 myyntiin tuli myös hyvin suorituskykyinen Vantage-malli, jossa on kolme SU-kaasutinta ja erikoismalliset sylinterinkannet, joilla moottoriin saatiin 266 hevosvoimaa (198 kW). Mallia valmistettiin 136 kappaletta umpikorilla ja 32 kappaletta avomallina.
Keskustan Pirkanmaan piiri

Keskustan Pirkanmaan piiri on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Tampereella. Piiri asettaa Suomen Keskustan Pirkanmaan vaalipiirin kansanedustajaehdokkaat. Piirin puheenjohtaja 2015 on Riitta Koskinen ja toiminnanjohtaja Jaana Viilo.
Kansanedustajat 2015-
Mikko Alatalo (2003-) Pertti Hakanen, uusi Arto Pirttilahti (2011-)
Edellisiä: Pertti Salovaara -2011 Klaus Pentti -2011
Jimmy Lydon

James "Jimmy" Lydon (s. 30. toukokuuta 1923) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän debytoi Broadway-teatterissa vuonna 1937 ja alkoi pian saada elokuvaroolejakin. Eräs varhainen osa oli nimirooli Tom Brownin kouluvuosissa (1940).
1940-luvun alkupuolella Lydon saavutti mainetta myös Henry Aldrich -elokuvista. Vuonna 1948 hän esiintyi James Cagneyn tähdittämässä elokuvassa Vain yksi vuorokausi. 
Lydon on työskennellyt televisiossakin – paitsi näyttelijänä, myös ohjaajana, tuottajana ja käsikirjoittajana.
Vinblastiini

Sivuvaikutukset

Tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat infektioriski, mustelmat ja verenvuoto, anemia, pahoinvointi ja väsymys. Edellä mainituita riskeistä johtuen: on tärkeää että injektioneulan pisto osuu kunnolla paikoilleen laskimosuoneen ennen lääkkeen tiputtamisen aloitusta, eikä siten ettei verisuoni lävistyy kokonaan, taikka vajaasti. Silloin neula ei ole asentunut täysin suonen suuntaisesti.
Vinblastiini on yksi punakatarasta (Catharanthus roseus) eristetyistä alkaloideista.
Legacy of the Beast Tour

Konsertti

Legacy of the Beast Tourin jokaisen konsertin alussa kuultiin UFO-yhtyeen kappale ”Doctor Doctor”, jonka päättymisen jälkeen oli konsertin virallisen intron vuoro. Introna toimi toisen maailmansodan aikana Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä toimineen Winston Churchillin puhe ”We shall fight on the beaches” (suom. Taistelemme rannoilla). Intron jälkeen konsertin ensimmäisenä kappaleena yhtye soitti vuoden 1984 albuminsa Powerslave ensimmäisen kappaleen ”Aces High”, joka on kertomus Britannian ilmasodasta. Kappaleen aikana lavalla roikkui toisen maailmansodan aikainen Supermarine Spitfire -hävittäjän kopio, ja laulaja Bruce Dickinson piti päässään lentäjänlakkia. 
Avausnumero ”Aces High” ja konsertin viisi seuraavaa kappaletta käsittelevät sodankäyntiä. Toisena kappaleena yhtye soitti Piece of Mind (1983) -albumin ensimmäisen kappaleen ”Where Eagles Dare”, joka pohjautuu Alistair MacLeanin romaaniin ja elokuvaan Kotkat kuuntelevat. Kappaleen aikana konserttilavan taustalakanassa oli kuvattuna luminen vuoristomaisema, ja Bruce Dickinson pukeutui karvalakkiin, valkoiseen anorakkiin ja nahkahousuihin. Konsertin kolmas kappale, ydinsotaan ja Tuomiopäivän kelloon viittaava ”2 Minutes to Midnight” on niin ikään peräisin vuoden 1984 albumilta Powerslave. Sotaa käsittelevien kappaleiden kokonaisuuden konsertin alussa täydentävät 1990-luvulla Blaze Bayleyn kanssa levytetty ”The Clansman”, jota yhtye oli soittanut edellisen kerran 2000-luvun alussa, ja eräs yhtyeen tunnetuimmista kappaleista, vuoden 1983 heavy metal -klassikko ”The Trooper”.
Konsertin toisen osion kappaleissa ”Revelations”, ”For the Greater Good of God”, ”The Wicker Man” ja ”Sign of the Cross” käsitellään yhteisenä teemana uskontoa. Konserttilava oli tällöin lavastettu näyttämään kirkolta, jonka ikkunamaalauksissa esiintyi yhtyeen maskotti Eddie. Lisäksi lavalla oli suuria kynttiläkruunuja. Bruce Dickinson pohti tällöin pitämässään puheessa sodan ja uskontojen yhteneväisyyksiä ja kertoi ”inhoavansa uskontoja”, mutta sanoi olevansa kiinnostunut Jumala-käsitteestä. Muun muassa Iltalehden Jaakko Sandqvist piti kappaletta ”Sign of the Cross”, jonka aikana lavalla oli esimerkiksi valoin koristeltuja ristejä, konsertin kohokohtana.
Konsertin varsinaisen settilistan lopun muodostivat ensimmäisen kerran sitten 1980-luvun puolenvälin yhtyeen konsertissa kuultu ”Flight of Icarus”, vuoden 1992 Fear of the Dark -albumin nimikkokappale, vuoden 1982 ”The Number of the Beast” ja varsinaisen settilistan lopettanut ”Iron Maiden”. Lavasteina edellä mainittujen kappaleiden aikana olivat esimerkiksi suuri, mekaaninen Ikaros-patsas ja yhtyeen Eddie-maskotin jättimäinen pää. ”Flight of Icarusin” aikana Bruce Dickinson kantoi lavalla mukanaan liekinheittimiä, joilla hän kappaleen lopussa ”poltti” Ikaros-patsaan, ja ”Fear of the Darkin” aikana hän oli pukeutunut keskiaikaisen ruttolääkärin naamioon.
Encore-numeroina Iron Maiden soitti kolme kappaletta: ”The Evil That Men Do”, ”Hallowed Be Thy Name” ja ”Run to the Hills”.
Turun Adventtiseurakunta

Turun Adventtiseurakunta on Turussa toimiva Suomen Adventtikirkkoon kuuluva seurakunta, joka perustettiin 5. elokuuta 1919. 1930-luvulla ja vuosina 1943-1947 seurakunta koki voimakkaita kasvun aikoja, sillä kumpanakin ajanjaksona seurakunnan jäsenmäärä kasvoi noin 200:lla. Nykyiseen toimipaikkaansa Betel-kirkkoon seurakunta siirtyi marraskuussa 1984. Aiempi kirkko oli ollut vuodesta 1936 Jarrumiehenkadulla. Nykyinen jäsenmäärä on noin 350.
Turussa on aiemmin sijainnut Suomen Adventtikirkon toimisto, mutta se siirtyi vuoden 1996 alussa Tampereelle.
Viitala (Kurikka)

Viitala on Kurikan kaupungin pohjoisosassa sijaitseva kylä, joka rajoittuu Ilmajoen Nopankylään. Kylältä on noin 10 kilometriä Kurikan keskustaan.
Kylä on kehittynyt torppariasutuksena pääasiassa 1800-luvulla Kyrönjokeen laskevan Nenättömänluoman ja sen sivuhaaran Viitalanluoman varsille. Peltoalaltaan pienten torppien oli haettava sivuelinkeinoja, ja kylästä muodostui yksi Kurikan 1800-luvun kärryseppien tärkeimmistä alueista viereisen Kampinkylän ohella.
Kylä oli edistyksellinen ja sinne perustettiin Kurikan sivukylien ensimmäinen kansakoulu 1901, koulu aloitti 1903.
Suurimmillaan kylässä oli 1900-luvun puolivälissä noin 400 asukasta, josta se on vähentynyt murto-osaan maatalouden ja metsätyön koneellistuessa. Pohjanmaan Kaluste Oy:n perustaja Pentti Viitala aloitti huonekalujen tekemisen Viitalan kansakoululla, kun koulu oli oppilaiden vähyyden takia lopetettu.
Viitalan Nuorisoseura on ollut hyvin aktiivinen ja se ylläpitää Nuorisoseurataloa suosittuna juhlien ja kokousten pitopaikkana.
Kogi

Kogi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa Niger ja Benue -jokien yhtymäkohdan ympärillä. Kogin pinta-ala on 29 833 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kogissa oli noin 3 278 000 asukasta.
Kogin pääkaupunki on Lokoja. Sieltä on kahden tunnin ajomatka maan pääkaupunkiin Abujaan.
Sheri S. Tepper

Sheri Stewart Tepper (16. heinäkuuta 1929 Littleton, Colorado – 22. lokakuuta 2016) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti pääasiassa tieteis- ja kauhukirjallisuutta. Hän on tunnettu feministisestä tieteiskirjallisuudestaan, jossa on usein myös ekofeministisiä piirteitä. 
Tepper sai parhaan fantasiateoksen Locus-palkinnon vuonna 1991 romaanistaan Beauty.
Tepper käytti myös useita salanimiä, kuten A. J. Orde, E. E. Horlak ja B. J. Oliphant. Tepper aloitti runojen ja lasten tarinoiden kirjoittamisen nimellä Sheri S. Eberhart 1960-luvulla. Fantasian kirjoittamisen Tepper aloitti 1980-luvun alussa. Hän herätti arvostelijoiden ja yleisön laajemman kiinnostuksen ensimmäisellä science fiction -romaanillaan vuonna 1987. Tepperin teoksista on suomennettu Portti naisten maahan (A Gate to Women’s Country, suom. Karisto 1990) ja Ruohojen maa (Grass, suom. Karisto 1991).
Sukeltajankello

Sukeltajankello on ajan mittaukseen tarkoitettu kello, joka on suunniteltu kestämään tavallisessa laitesukelluksessa esiintyviä paine-eroja. Tyypillisimmin sukeltajankellot kestävät jopa 21 baarin paineen, ja ovat vesitiiviitä 200 metrin syvyyteen saakka.
Sukeltajankello on sukeltajalle välttämätön varuste, koska muuten sukellusaikaa ei voi tietää ja näin tietää typpikertymäänsä.

Rakenne

Sukeltajankellon kellotaulut ovat itsevalaisevia. Kellossa on myös niin sanottu aikakehä, jaoteltu rengas, joka pyörii vastapäivään. Aikakehällä ilmaistaan pintaantuloaika. Koska kehä pyörii vain vastapäivään, ei sukellusaika voi ylittyä vaikka kehä pyörisi tahattomasti.
Kellossa ei yleensä ole kuin viisari-ilmaisin, koska painonappien o-rengastiivisteet altistavat kelloa vikaantumiselle.

Sukellustietokone

Sukeltajankellona voi toimia myös sukellustietokone. Syväsukelluksilla (+30 m) ja luolasukelluksilla on kuitenkin käytettävä kahdennettuja ajanilmaisuvälineitä. Tällöin sukellustietokoneen rinnalla useimmiten on sukeltajankello.