google/wiki40b huggingface dataset:
Furutaka (1925)

Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. risteilijälaivueeseen, jossa se palveli reserviin siirtoonsa saakka 1. joulukuuta 1931. Alus palautettiin palvelukseen 6. risteilijälaivueeseen 15. marraskuuta 1933. Alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi 1. huhtikuuta 1937, mistä se palasi 30. huhtikuuta 1939 sijoitettuna reserviin.
Tyynenmeren sodan alettua alus palasi palvelukseen 6. risteilijälaivueeseen. Se osallistui laivueensa mukana Waken taisteluun 23. joulukuuta ennen paluutaan Trukille 10. tammikuuta 1942. Alus tuki Kaviengin ja Rabaulin maihinnousuja tammi–helmikuussa, kunnes se palasi Trukille huoltoon 10. helmikuuta. Huollon päätyttyä alus tuki Laen, Salamauan, Bukan, Bougainvillen, Shortlandsin ja Manuksen maihinnousuja, kunnes se palasi 10. huhtikuuta Trukille.
Toukokuussa olleen Korallimeren taistelun jälkeen alus lähti Kakon kanssa Kureen 31. toukokuuta, jonne ne saapuivat 5. kesäkuuta. Furutaka palasi Trukille 4. heinäkuuta. Salomoninsaarten hallinnasta käytyjen taisteluiden aikana alus kuului Rabauliin sijoitettuun 6. risteilijälaivueeseen. Savon saaren taistelun jälkeen ollessaan 10. elokuuta paluumatkalla Kaviengiin sisaralus Kako upposi sukellusveneen torpedoimana.
Furutaka tuhoutui 12. lokakuuta 1942 Cape Esperancen taistelussa Yhdysvaltain laivaston Task Force 64:n USS Salt Lake Cityn kanssa ja USS Duncanin torpedoimana. Duncan upposi saamiensa vaurioiden seurauksena seuraavana päivänä.
Kenttäsairaala

Kenttäsairaala (sotilaslyhenne KS) on sairaala, joka sijaitsee usein sota- tai katastrofialueella. Kenttäsairaalassa hoidetaan usein akuutteja tapauksia, joita on mahdotonta toimittaa sairaalaan. Kenttäsairaalat ovat usein ylikuormitettuja, koska hoitajia ja lääkäreitä on liian vähän suhteessa haavoittuneiden määrään.
Erika Blanc

Erika Blanc, oik. Enrica Bianchi Colombatto (s. 23. heinäkuuta 1942, Brescia, Lombardia, Italia) on italialainen näyttelijä. 
Blancin tunnetuin rooli on ollut nimiosa ensimmäisessä Emmanuelle-filmissä Io, Emmanuelle (1969). Blanc on myös esiintynyt kauhufilmeissä including Kill, Baby ...Kill, The Nicht Evelyn Came Out of the Grave, Yö paholaisen linnassa ja Mark of the Devil II. Uusin elokuva, jossa hän on esiintynyt on vuoden 2006 elokuva Fratelli. Yhteensä hän on näytellyt 85 elokuvassa vuosina 1964-2006.
Ikari Warriors

Pelaaminen

Kolikkopeliversiossa pelaaja pystyi ampumaan 360 astetta ympärilleen. Kääntämällä ohjainta valitaan ampumissuunta. Muuten pelihahmo liikkuu normaalisti siihen suuntaan mihin tikkua käännetään. Ampumisnapin lisäksi kranaatin heittämiselle on oma nappinsa. Pelialueella olevia panssarivaunuja voi ottaa käyttöönsä, jolloin ohjaus pysyy kuitenkin samanlaisena: panssarivaunu räjähtää, kun ruudulle ilmestyvä bensamittari näyttää tyhjää.

Vastaanotto

Pelin Amiga-versio on saanut Commodore User -lehden arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Pelin Commodore 64 -versio on saanut Zzap!64 -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%.
Kihut

Taksonomia

Kihut ovat sukua lokeille, kahlaajille, ruokeille ja saksinokille. Kolmessa pienemmässä lajissa, jotka kaikki pesivät ainoastaan holarktiksella, pesivillä aikuisilla on kaksi keskipyrstösulkaa ilmeisesti pidentynyt ja ainakin joillakin aikuisilla on valkoista alapuolella ja vaaleankeltaista kaulassa. Näitä piirteitä ei ole suuremmilla lajeilla, jotka elävät eteläisellä pallonpuoliskolla, lukuun ottamatta isokihua. Niinpä kihut jaetaan usein kahteen sukuun, joista vain pienet ovat suvussa Stercorarius ja suuremmat lajit on siirretty suvuksi Catharacta. Genetiikan ja väiveiden perusteella lajin sukulaisuus ilmenee parhaiten sijoittamalla kaikki yhteen sukuun, Leveäpyrstökihujen ja isokihujen mitokondrio-DNA (periytyy äidiltä) on itse asiassa läheisempää sukua toisilleen kuin merikihuille tai pitkäpyrstökihuille tai eteläisen pallonpuoliskon lajeille. Siten risteytymisen on täytynyt olla merkittävä tekijä pohjoisen pallonpuoliskon kihujen monimuotoisuuden evoluutiossa.
Beachfutiksen maailmanmestaruuskilpailut 2017

Hakuprosessi

Ensimmäinen hakukerta alkoi huhtikuussa 2013, jolloin FIFA aloitti viiden turnauksen kisaisännyyden haun. Kilpailuja haki kymmenen maata. FIFA aloitti kuitenkin haun uudestaan maaliskuussa 2014. Toisella hakukerralla kisoja haki 12 maata, joista vain Argentiina haki kummallakin kierroksella kisaisännyyttä. Joulukuussa 2014 FIFA valitsi kisaisännäksi Bahaman.

Pelipaikka

Turnauksen kaikki ottelut pelataan Nassau Stadiumilla. Noin 2,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria maksanut stadion rakennettiin turnausta varten. Stadionille mahtuu 3 097 katsojaa.

Pelipallo

Virallinen pelipallo on Adidaksen valmistama adidas Praia. Pelipallo julkaistiin 27. tammikuuta 2017. Pelipallon väri on sininen, jota on verrattu Bahaman siniseen mereen.

Ottelut

Kaikkien otteluiden alkamisajat ovat paikallista aikaa EDT (UTC-4).
Tornion IHC

Historia

Tornion IHC:n perustava kokous pidettiin 26. helmikuuta 1976. Nimeksi uudelle seuralle päätettiin antaa kansainvälinen Tornio Ice Hockey Club, joka on myöhemmin muuntunut nykyiseen muotoonsa Tornion Ice Hockey Club. TIHC:n väreiksi päätettiin ottaa Tornion kaupungin värejä mukaillen sininen, punainen ja valkoinen, ja myös seuratunnus suunniteltiin kaupungin vaakunan pohjalta.
Tornion keskeinen jääkiekon harrastuspaikka oli alusta lähtien Putaan ulkokaukalo, joka toimi myös seuran kotikenttänä pitkään. Torniossa siirryttiin jäähalliaikaan 14. tammikuuta 2001, kun uusi Putaan kaupunginosassa sijaitseva Hannulanmäen jäähalli otettiin käyttöön. Tornion IHC oli siirtynyt jäähalliaikaan osittain jo aiemmin, sillä Tornion Ruotsin puoleiseen naapurikaupunkiin, Haaparannalle, jäähalli oli rakennettu jo vuonna 1990.
Kevätkausille 2007 ja 2008 Tornion IHC eteni Suomi-sarjan karsintoihin, seuran siihen astisen historian parhaimpiin saavutuksiin miesten tasolla. Kuuden joukkueen karsintalohkoista TIHC ei kuitenkaan onnistunut etenemään Suomi-sarjaan, vaan jatkoi pelejään molemmilla kerroilla II-divisioonassa. Vuoden 2008 loppupuolella TIHC:n edustusjoukkue voitti II-divisioonan 5. lohkon ja selviytyi Suomi-sarjan karsintaan kevätkaudelle 2009.
Keväällä 2009 TIHC oli jälleen mukana Suomi-sarjan karsinnoissa ja selvitti viimein tiensä Suomi-sarjaan. Joukkue pelasi syksyllä 2009 Suomi-sarjan 1. alkulohkossa sijoittuen neljänneksi, jonka jälkeen vuoden 2010 alussa TIHC siirtyi viiden joukkueen karsintalohkoon taistelemaan Suomi-sarjassa jatkamisesta. Joukkue varmisti paikkansa ja jatkaa Suomi-Sarjassa kaudella 2010-2011.
Kausi 2010-2011 ei ollut yhtä menestyksekäs joukkueelle kuin aikaisemmat kaudet. Joukkueen panos ei riittänyt Suomi-sarjan alkulohkossa eikä karsintasarjassa, joten TIHC jatkaa II-divisioonassa kaudella 2011-2012.
Gustav Fröhlich

Gustav Fröhlich (21. maaliskuuta 1902 – 22. joulukuuta 1987) oli saksalainen näyttelijä. Hän esiintyi jo 1920-luvun mykkäelokuvissa, mutta jatkoi uraansa vielä pitkään toisen maailmansodan jälkeen.
Fröhlichin kansainvälisesti tunnetuin rooli oli Fritz Langin elokuvassa Metropolis (1927). Hän oli kahdesti naimisissa ja kuoli Luganossa, Sveitsissä leikkauksen jälkeen 85-vuotiaana.
HMS Angler (1897)

Palvelus

HMS Angler palveli 1903-1913 Välimerellä, jonka jälkeen se palveli Britteinsaarilla. Alus myytiin 20. toukokuuta 1920 romutettavaksi Wardille Milford Haveniin.
AlphaGo

AlphaGo on Google DeepMindin kehittämä tietokoneohjelma, joka pelaa Go-lautapeliä. Lokakuussa 2015 siitä tuli ensimmäinen tietokone-go-ohjelma, joka on voittanut ammattilaispelaajan ilman tasoituskiviä täysikokoisella 19x19-pelilaudalla. Maaliskuussa 2016 se voitti kolme ensimmäistä peliä viiden pelin ottelussa Lee Sedolia vastaan ja siten koko ottelusarjan. Kokonaisuutena sarja päättyi lopulta 4-1. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun go-ohjelma on voittanut 9-dan-tasoisen ammattilaispelaajan ilman tasoituskiviä.
AlphaGon algoritmi on yhdistelmä koneoppimisesta ja puuhausta sekä harjoittelusta ihmis- ja konepelaajia vastaan. Se käyttää Monte Carlon puuhakua, jota ohjaa ”arviointiverkko” (engl. value network) ja ”toimintamalliverkko” (engl. policy network). Toimintamalliverkko suosittelee erilaisia pelitapoja, joista seuraavia pelitilanteita arviointiverkko arvioi. Lopulta AlphaGo valitsee pelitavan, joka on sen simulaatiossa menestyksekkäin.
AlphaGon Sedolin voittaneesta versiosta ei ole kerrottu kovinkaan paljoa julkisuudessa. Aalto-yliopiston tietotekniikan laitoksen apulaisprofessorin Tapani Raikon mukaan ohjelma oli vuotta aiemmin vahvan harrastajan tasolla, ja lokakuisenkin version Sedol olisi päihittänyt vielä helposti.

Ottelu Lee Sedolia vastaan

AlphaGo pelasi eteläkorealaista 9-danin tasoista go-pelaajaa Lee Sedolia vastaan Soulissa Etelä-Koreassa viiden ottelun sarjan 9., 10., 12., 13. ja 15. maaliskuuta 2016. AlphaGo voitti peleistä neljä ja Lee Sedol yhden (neljännen). AlphaGon puolesta kivet sijoitti laudalle Aja Huang, joka on osa DeepMind-tiimiä ja itsekin 6-dan-tasoinen go-pelaaja. AlphaGon ohjelma ajettiin pilvessä Googlen palvelimilta Yhdysvalloista. Pelit pelattiin kiinalaisilla säännöillä 7,5 pisteen komilla, ja kummallakin pelaajalla oli kaksi tuntia aikaa miettiä siirtojaan sekä kolme 60 sekunnin byoyomi-aikajaksoa. Ottelusarjan voittaja sai palkinnoksi miljoona dollaria.
Kolmannen pelin jälkeen Leen entinen valmentaja Kwon Kap-Yong sanoi, että AlphaGo pelasi johdonmukaisesti alusta loppuun, kun taas Lee, osoitti jonkin verran henkistä haavoittuvaisuutta. Toisaalta pelin asiantuntijoiden mukaan AlphaGo teki epätavallisia ja alkuun kyseenalaisia siirtoja, mutta joissa oli kuitenkin jälkeenpäin ajateltuna järkeä. Alkujaan odotettiin, ettei ohjelmasta olisi vastustusta Lee Sedolille. Myös DeepMindin perustajajäsen Denis Hassibis oli yllättynyt ohjelman voitosta.
Eizō Kenmotsu

Eizō Kenmotsu (jap. 監物永三, Kenmotsu Eizō, s. 13. helmikuuta 1948) on entinen japanilainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti yhteensä kolme joukkuekilpailun olympiakultaa ja kuusi henkilökohtaista olympiamitalia vuosien 1968, 1972 ja 1976 kisoissa. Hän voitti myös neljä henkilökohtaista ja kolme joukkuemaailmanmestaruutta.
Pekka ja Pätkä Suezilla

Juoni

Elokuva alkaa edellisen Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä -elokuvan loppukohtauksella jossa YK-rauhanturvamiehet lyövät kaksikon tainnoksiin puistonpenkillä. Rauhanturvaajat ovat nimittäin juuri onnistuneet sopimaan treffit kahden tytön kanssa eikä ajatus Suezille lähdöstä enää houkuttele. He raahaavat Pekan ja Pätkän pensaaseen jossa vaihtavat heidän vaatteensa omiinsa.
Kaksikko kiidätetään taksilla Seutulaan, josta lähtevä kone lennättää heidät Suezille. Tarina etenee monien kommelluksien kautta loppuun, jossa Pekka ja Pätkä tulevat pelastaneeksi kalifin tyttären. Vastalahjaksi he pyytävät taikalampun, jonka henki toteuttaa kolme toivomusta. Hieman huonosti harkittujen toiveiden jälkeen Pekka saa tutun hattunsa takaisin, muutaman lisätoivomuksen sekä Justiinan paikalle. Tämä puolestaan toivoo itsensä ja kaksikon takaisin Voikukankadulle, minkä toivomuksen seurueeseen tympiintynyt lampunhenki mielellään toteuttaa.

Arviot

Aikalaiskriitikot suhtautuivat elokuvaan alistuneesti, kuten Jukka Holopainen (Suomen Sosialidemokraatti): ”Idealtaan olen valmis nämä puupäät hyväksymään kun tiedän, että niille nauretaan ja niistä nuorempikin väki pitää.” 
Tomira Savtschenko (Kansan Uutiset) vielä astetta alistuneemmin: ”Näiden sarjatuotteiden tympäisevyyden taso joskus vaihtelee ja tällä kertaa oli iloksemme nollassa. Valitettavasti kuitenkin filmin älyllinen taso, huumori ja tekotapa ovat entisellään.” Lukija vastasi Savtschenkolle saman lehden myöhemmässä numerossa: ”Uskoisin, ettei yksikään rehellinen arvostelija kehtaa sanoa, etteikö ohjaajan tehtävä mainitussa elokuvassa olisi jonkin hyvänkin sanan arvoinen, siksi suuritöinen sen on täytynyt olla kaikkine laitteineen, henkilöineen ja ’suezilaisine’ maastoineen, joiden kaikkien yhteistoimintaan sovittaminen kenties on arvostelijan mielestä älytöntä, mutta johtunee kai siitä, ettei ohjaaja ole huomannut kääntyä T. S-o:n puoleen ’älyä’ lainatakseen.”
Kürdəmirin piirikunta

Kürdəmirin piirikunta (azeriksi Kürdəmir rayonu, ven. Кюрдамирский район, Kjurdamirski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1631,5 neliökilometriä. Asukkaita on 104 700 henkeä (vuonna 2010).
Kürdəmirin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Göyçayn, İsmayıllın ja Ağsun, idässä Hacıqabulin ja Sabirabadin, etelässä İmişlin sekä lännessä Zərdabin ja Ucarin piireihin.
Piirin keskus on Kürdəmirin kaupunki, josta on 189 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Muita huomattavampia paikkakuntia ovat Karrarin ja Qarabucaqin taajamat. Kuntia on yhteensä 61 ja kyliä 58. Kaupunkiväestön osuus on 20,2 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,5 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie. Tärkein elinkeino on maatalous.
Paikallislehtenä ilmestyy Kürdəmir.
Eero Kettunen (s. 1906)

Eero Kettunen (16. kesäkuuta 1906 – 1991) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Kettunen edusti suurimman osan urastaan Viipurin Susia 1924–1927, 1932–1939 ja 1943–1946. Lisäksi hän pelasi Viipurin Palloseurassa 1929–1931 ja Kotkan Palloseurassa 1940–1941. Hän voitti Susissa SM-pronssia kolmesti. Kaikkiaan Kettunen pelasi 12 kauden aikana 108 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 59 maalia. 
Kettunen pelasi maajoukkueessa vuonna 1930 yhden maaottelun.
Shiratsuyu (1906)

Palvelus

Shiratsuyu luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928.
Foinikiankataja

Lajikuvaus

Foinikiankataja kasvaa 1–4 metriä korkeaksi. Se kasvaa yleensä pensaikoissa meren läheisyydessä. Puun latvus on tiheä ja kartiomainen, ja sen kaarna on tummanruskeaa. Puulla on kahdenlaisia neulasia: nuorina ne ovat neulamaisia ja noin kuusi millimetriä pitkiä, aikuisen kasvin neulaset ovat suomumaisia ja noin yhden millin pituisia. Neulaset kasvavat vastakkaisesti tai kolmen lehden kiehkuroissa.
Foinikiankataja on yksikotinen tai kaksikotinen kasvi. Se kukkii tammikuun lopulta toukokuun alkuun. Kasvin kävyt ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat punaisiksi kypsyessään. Kävyt kypsyvät toisena vuonna, ja niissä on kuudesta kahdeksaan suomua ja 3–9 siementä. Kävyt ovat pyöreitä, niiden halkaisija on noin yksi senttimetri, ja ne kasvavat noin viiden millimetrin pituisissa varsissa.
Foinikiankataja voi elää jopa tuhatvuotiaaksi.

Levinneisyys

Foinikiankatajaa esiintyy kotoperäisenä Välimeren alueella Espanjassa Pyreneiden vuoristoa ja Baleaarien saariryhmää myöten, Andorrassa, Etelä-Ranskassa, Ranskalle kuuluvalla Korsikan saarella, Monacossa, Manner-Italiassa, Italialle kuuluvilla Sisilian ja Sardinian saarilla, Kroatiassa, Montenegrossa, Albaniassa, Kreikassa, Turkissa, Kyproksen saarella, Syyriassa, Libanonissa, Egyptissä, Libyassa, Tunisiassa, Algeriassa ja Marokossa. Marokossa kasvia tavataan sekä Välimeren rannikolla että Atlasvuorilla. Atlantin alueella kasvia esiintyy Portugalissa ja Espanjalle kuuluvilla Kanariansaarilla. Lähi-idässä foinikiankatajaa esiintyy myös Saudi-Arabiassa ja Egyptille kuuluvalla Siinain niemimaalla. Maltalle kasvi on tuotu muualta viimeisten 500 vuoden aikana, ja nykyisin kasvia tavataan kautta Maltan saariryhmän.

Alalajit

Juniperus phoenicea ssp. phoenicea -alalajia esiintyy kotoperäisenä Välimeren rannikkoalueilla, Portugalissa, Kanariansaarilla, Saudi-Arabiassa sekä Siinain niemimaalla.
Juniperus phoenicea ssp. turbinata -alalajia esiintyy kotoperäisenä läntisen Välimeren alueella. Euroopan puolella laji kasvaa merenpinnan tasosta aina 1 200 metrin korkeuteen saakka. Pohjois-Afrikan puolella puolestaan Juniperus phoenicea ssp. turbinata kasvaa dyyneillä ja kukkuloilla sekä arideilla vuoristoalueilla. Pohjois-Afrikassa kasvia tavataan 2 200 metrin korkeuteen saakka.
Passarowitzin rauha

Passarowitzin rauha oli rauhansopimus, joka allekirjoitettiin Požarevacissa (serb. Пожаревац, saks. Passarowitz, turk. Pasarofça) Osmanien valtakunnassa 21. heinäkuuta 1718. Allekirjoittaneet osapuolet olivat Osmanien valtakunta sekä Habsburgien Itävalta ja Venetsian tasavalta. Se päätti Venetsian-Turkin sodan 1714-1718, jossa osmanit olivat menestyneet Kreikassa ja Kreetalla käydyissä taisteluissa sekä Itävallan-Turkin sodan 1716-1718, jossa osmanit olivat kärsineet tappion Petrovaradinin taistelussa 1716 Eugen Savoijilaisen johtamia itävaltalaisia vastaan.
Rauha heijasteli sotilaallista tilannetta. Osmanien valtakunta menetti Banatin ja kaakkoisosan Syrmiasta, keskisen osan nykypäivän Serbiasta (alueet Belgradista Kruševacin eteläpuolelle) ja vähä-Valakian eli Oltenian Itävallalle.
Venetsia taas joutui luovuttamaan osmaneille tuolloin Moreana tunnetun Peloponnesoksen, jonka se sai Karlowitzin rauhassa, sekä viimeiset Kreetalla sijainneet asemansa, saaden itselleen vain Jooniansaaret (myös osmanien miehittämän Kytheran) sekä mantereelta Epeirokseen kuuluneet Prevezan ja Artan kaupungit. Dalmatiasta Venetsia sai myönnytyksinä Sinjin, Imotskiin and Vrgoracin.
Rauhansopimuksen seurauksena Habsburg saattoi palauttaa hallintonsa laajalti nykypäivän Serbiaa vastaavalle alueelle, jota se oli tilapäisesti miehittänyt Suuren turkkilaissodan aikana 1688-1699 ja perustaa Serbian kuningaskunnan kruununmaaksi. Samoin Temeswarin banaatti perustettiin Habsburgin kruununmaaksi.
Uuden vuosina 1735-1739 käydyn Itävallan ja Turkin välisen sodan jälkeen solmitussa Belgradin rauhassa Osmanien valtakunta sai itselleen takaisin Bosnian pohjoisosan, Habsburgien Serbian ja eteläiset osat Temeswarin banaatista sekä vähä-Valakian.
Kosti Eskola

Kosti Eskola (30. joulukuuta 1889 Nastola – 26. heinäkuuta 1955) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Henrik Gustaf Eskola ja Charlotta Varpenius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Siiri Erika Taittosen kanssa.

Opinnot

Eskola oli kansakoulun käynyt ja sen jälkeen hän jatkoi yksityisopintoja vuosina 1910–1915 Saksassa Mitweidan ja Strelitzin polyteknillisissä opistoissa. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918.

Jääkäriaika

Eskola liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 20. marraskuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenin hyökkäykseen sekä Aa-joen talvitaisteluissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Eskola toimi joukkueenjohtajana 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jolla myöhemmin oli nimet Jääkäripataljoona n:o 3 ja Kajaanin sissipataljoona. Armeijasta hän erosi 23. lokakuuta 1918. Sotilasuransa jälkeen hän toimi vuonna 1919 piirtäjänä ja konstruktöörinä Lehtoniemi oy:ssä Varkaudessa, vastaavassa toimessa hän toimi vuosina 1920–1924 Kotkan konepaja oy:ssä. Puolustusministeriön taisteluvälineosastossa hän oli tarkastajana vuosina 1925–1927. Hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1928 Suojeluskuntajärjestöön asetarkastajaksi. Asetarkastajan toimi poiki hänelle 27. kesäkuuta 1928 vakinaisen paikan Suojeluskuntajärjestöön ja hän jäi edelleen Yliesikunnan asetarkastajaksi.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Eskola osallistui Suojeluskuntajärjestön yliesikunnan asetarkastajana ja jatkosotaan hän osallistui toimistoupseerina Kotijoukkojen esikunnassa. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944, jonka jälkeen hän toimi Puolustusvoimain pääesikunnan pioneeriosastolla toimistosihteerinä vuoteen 1947 saakka.
Gunilla Jung

Gunilla Pircklén o.s. Jung (1905–1939) oli suomalainen hopea- ja valaisinsuunnittelija. Hän opiskeli hopeasepäksi Taideteollisuuskeskuskoululussa. Hänen merkittäviä suunnittelujaan olivat omaperäiset valaisimet ja hopeaesineet, joilla hänestä tuli 1930-luvulla yksi suomalaisen designin uranuurtajista. 
Jung suunnitteli muun muassa Diakonissalaitoksen kirkkoon hopeisen kastemaljan, kolehtihaavin sekä kirkon numerotaulun, elokuvateatteri Savoyn valaisimia ja Lars Sonckin suunnittelemaan Villa Baumgartneriin aterimien ja tarjoiluastioiden sarjan. Hän toimi valaisinsuunnittelijana Ornolla vuosina 1936–1939. 
Hänen isänsä oli Bertel Jung ja serkkunsa Dora Jung.
Centralia (Pennsylvania)

Centralia on kunta Yhdysvaltojen itärannikolla, Pennsylvaniassa. Kaupunki on nykyään lähes autio, lukuun ottamatta kymmentä asukasta, jotka ovat kieltäytyneet hylkäämästä kotikaupunkiaan. Vielä 1981 asukasluku oli yli tuhat.
Kaupungin autioituminen sai alkunsa vuonna 1966, kun kaupungin alla sijaitsevassa kivihiilikaivoksessa syttyi tulipalo. Paloa yritettiin sammuttaa useita kertoja 1960- ja 1970-luvuilla, mutta kaivoksessa ollut antrasiitti paloi niin kuumasti, että vesi jolla tulta yritettiin sammuttaa, vain haihtui. Kivihiilipalo levisi koko kaupungin alle, ja myrkyllisiä palokaasuja alkoi 1970-luvulla purkautua maan pinnalle useista paikoista. Palojen pehmitettyä maata muun muassa Centralian päätie sortui paikoittain. Suurin osa lopuistakin asukkaista lähti kaupungista 1992, kun liittovaltio osti suuren osan taloista ja purki ne. Centralian postinumerokin poistettiin käytöstä vuonna 2002. Kauhuelokuva Silent Hillin ohjaaja sai inspiraatiota elokuvan tekoon Centralian aavekaupungista.
Ksylaani

Ksylaani (eng. Xylan) (C₅H₁₀O₅) on luonnossa esiintyvä polysakkaridiyhdiste, jota esiintyy kasvien soluseinissä ja levissä kuten viher- ja punalevien soluseinissä selluloosan korvikkeena. Ksylaanit ovat ksyloosin polysakkariyksiköitä. Ksylaanista syntyvästä ksyloosia pelkistämällä voi valmistaa teollisesti koivusokeria eri ksylitolia. Ksylaanin CAS-numero on 9014-63-5.
Ján Slota

Ján Slota (s. 14. syyskuuta 1953) on slovakialainen poliitikko, äärikansallisen Slovenská národná stranan (Slovakian kansallispuolue; SNS) johtaja ja pitkäaikainen Žilinan pormestari 1990–2006.
Slota lähti politiikkaan 1990-luvun alussa ja oli perustamassa SNS:ää 1990. Hänet valittiin samana vuonna Tšekkoslovakian liittovaltion parlamenttiin ja myöhemmin Slovakian parlamenttiin. Hän oli 1994–1999 SNS:n johdossa. Vuoden 2001 puolueen sisäisen kriisin yhteydessä hän erosi ja perusti oman Oikean kansallispuolueensa (Pravá Slovenská národná strana). Tämän johdosta kumpikaan niistä ei saanut äänikynnyksen ylittävää 5 % äänistä ja ne jäivät ilman parlamenttipaikkoja vuoden 2002 vaaleissa. Vuonna 2003 puolueet yhdistyivät kovan tappelun jälkeen ja Slota valittiin johtajaksi.
Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa SNS sai 11,7 % äänistä ja 20 paikkaa 150:stä parlamentissa. Se pääsi kolmella ministerillä Robert Ficon Smerin ja Vladimír Mečiarin ĽS-HZDS:n hallitukseen, muttei saanut tärkeitä ministerinpaikkoja. Hallitussopimuksen osana Slotaa ei otettu hallitukseen.
Slota on lausunnoissaan poliittisesti epäkorrekti ja äärimmäinen nationalisti; hän puolustaa vain slovakkien oikeuksia ja arvostelee unkarilaisten puoluetta SMK:ta ja unkarilaisia yleensä, kuten: "unkarilaiset ovat slovakkien kansakunnan syöpä, ja heidät pitää poistaa välittömästi kansan kehosta" (Új Szó, 15.4.2005) ja on verrannut unkarilaisia radioaktiivisiin jätteisiin. Vuoden 1999 puoluekokouksessa hän sanoi tuhoavansa Budapestin tankein. Romanit hän on suositellut hakattaviksi ja kannattanut ilmaisten ehkäisyvälineiden jakamista heille ja miesten sterilointia maksua vastaan. Homoseksuaaleista hän ei sano olevan haittaa, jos he eivät tule julkisesti näkyville.
Karisjärvi (Jyväskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,8 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,2 metriä mpy.
Franz Berwald

Franz Adolf Berwald (23. heinäkuuta 1796, Tukholma – 3. huhtikuuta 1868, Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän oli Ruotsin huomattavimpia säveltäjiä ja hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa neljä sinfoniaa (muun muassa Symphonie sérieuse ja Symphonie singulière), kaksi oopperaa (muun muassa Estrella de Soria) ja kaksi operettia sekä kantaatteja ja orkesterikappaleita.