google/wiki40b huggingface dataset:
Musonius Rufus

Gaius Musonius Rufus (s. noin 20–30 – k. ennen 98) oli ensimmäisellä vuosisadalla vaikuttanut roomalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.

Elämä

Musonius oli kotoisin Volsiniista, Etruriasta. Roomassa hän joutui eettisten opetustensa vuoksi keisari Neron asettamaan pannaan, ja hänet karkotettiin Gyaruksen saarelle. Tekaistun syytteen perusteella hän oli osallistunut Pison salaliittoon Neroa vastaan. Hän palasi Roomaan keisari Galban aikana.
Musonius oli Vitelliuksen ja Vespasianuksen ystävä. Hän rohkeni esittää syytteet Publius Egnatius Celeriä, toista stoalaista filosofia, vastaan. Tämän todistuksen perusteella Nero oli tuominnut kuolemaan hänen suojelijansa ja oppilaansa Barea Soranuksen. Musonius teki myös kaikkensa saarnatessaan rauhaa ja hyvää tahtoa Vespasianuksen sotilaille. Häntä kunnioitettiin niin paljon, että Vespasianus teki hänen kohdallaan poikkeuksen karkottaesaan kaikki muut filosofit Roomasta.
Nero surmautti Musoniuksen oppilaista Barea Soranuksen lisäksi Rubellius Plautuksen ja Thrasea Paetuksen. Heidät tunnetaan kolmena ”stoalaisena marttyyrinä”.
Musoniuksen kuoleman tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä. Tiedetään vain, että hän ei elänyt enää keisari Trajanuksen aikana.

Filosofia

Tunnetumpi stoalainen filosofi Epiktetos oli Musoniuksen oppilas. Musoniuksen filosofia oli melko identtistä Epiktetoksen filosofian kanssa. Se oli ensi sijassa hyvin käytännönläheistä. Hän ei hylännyt logiikkaa ja fysiikkaa aivan täysin, mutta opetti, että hyve on ihmisten elämän ainoa oikea päämäärä. Tämä hyve ei ole mikään määrätty asia tai teoria, vaan käytännöllistä, elävää todellisuutta. Se on identtinen filosofian kanssa sanan varsinaisessa merkityksessä, ja niin todella hyvä ihminen on myös todellinen filosofi.
Historiallisen tietosanakirjan Sudan mukaan Musonius kirjoitti lukuisia teoksia. Näihin kuuluu muun muassa joukko Apollonios Tyanalaiselle kirjoitettuja kirjeitä. Osa kirjeistä on kuitenkin todennäköisesti epäaitoja. Claudius Pollio kokosi hänen näkemyksiään ja kirjoitti teoksen, josta Stobaios hankki Musoniusta koskevat tietonsa.
Annikki Linnasalmi

Toini Annikki Linnasalmi (4. syyskuuta 1911 Helsinki – 12. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kasvipatologian tutkija. Hän tutki erityisesti sienten ja virusten aiheuttamia kasvitauteja sekä niiden torjuntaa.

Elämä

Annikki Linnasalmi syntyi vuonna 1911 Helsingissä lehtori Frans Oskar Linnasalmen ja Toini Augusta Bonsdorffin perheeseen. Hänen veljensä oli arkkitehti Erkki Linnasalmi. Annikki Linnasalmi valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1930. Filosofian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1940 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1951. Linnasalmi valmistui tohtoriksi vuonna 1953.
Linnasalmi työskenteli koko 30-vuotisen tutkijanuransa ajan Maatalouden tutkimuskeskuksessa, viimeisimmäksi virkaa tekevänä professorina. Hän oli Helsingin yliopiston kasvibiologian ja kasvipatologian dosentti vuosina 1965–1978 ja professori vuosina 1966–1969. Linnasalmelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki vuonna 1960 ja professorin arvo vuonna 1973. Hänet nimitettiin Kasvinsuojeluseuran kunniajäseneksi vuonna 1981.
Outlook.com

Outlook.com (entisiltä nimiltään Windows Live Hotmail, MSN Hotmail, Hotmail) on Microsoftin tarjoama ilmainen sähköpostipalvelu, joka on osa Windows Live -palvelua. Helmikuussa 2013 Microsoft muutti palvelun nimen Outlook.comiksi. Samalla verkkotunnus vaihtui muotoon outlook.com, ja palvelu koki suuren ulkoasumuutoksen, jolloin käyttöliittymä muutettiin muistuttamaan Windows 8:n käyttöliittymää. 
Hotmailin perustivat Sabeer Bhatia ja Jack Smith vuonna 1996. Hotmail oli yksi ensimmäisistä Internetin ilmaisista webmail-pohjaisista sähköpostipalveluista. Microsoft hankki Hotmailin itselleen vuonna 1997.
Alun perin Outlook.com tarjosi käyttäjilleen 2 megatavua tilaa, mutta nykyisin levytila on rajaton. Yhden sähköpostiviestin kokoraja on jopa 10 gigatavua. Outlook.comin käyttö tapahtuu Microsoft -tilillä.
Fosfonaatit

Fosfonaatit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa on yksi tai useampia C-PO(OH)₂ tai C-PO(OR)₂ (R=alkyyli, aryyli)  -ryhmiä. Ensimmäisen bisfosfonaatin valmistivat v. 1897 Von Baeyer ja Hofmann. Bisfosfonaatteja käytetään lääkeaineina erilaisien luuhun liittyvien sairauksien, kuten osteoporoosin, Pagetin taudin sekä kasvainten aiheuttaman hyperkalsemian hoidossa. Fosfonaatit ovat myös tehokkaita kelatoivia yhdisteitä. Osteoporoosissa bifosfonaattien teho on kiistetty BMJ:ssä vuonna 2015 julkaistulla tutkimuksella.
Modesty Blaise

Modesty Blaise on Peter O’Donnellin luoma sarjakuvahahmo. Ensimmäinen Modesty Blaise -sarjakuva ilmestyi lontoolaisessa Evening Standard -lehdessä 13. toukokuuta 1963. Ensimmäinen piirtäjä oli Jim Holdaway, jonka kuoleman jälkeen vuodesta 1970 lähtien taiteesta vastasi enimmäkseen Enrique Romero. Viimeinen sarjakuva ilmestyi samassa lehdessä 11. toukokuuta 2001. O’Donnell on kirjoittanut Modesty Blaisesta myös 13 kirjaa, joista on suomennettu kahdeksan.

Elokuvat

Joseph Losey ohjasi sarjakuvaan perustuvan elokuvan Modesty Blaise – pistävä perhonen (Modesty Blaise) vuonna 1966. Nimiosaa esitti Monica Vitti ja Willie Garvinia Terence Stamp. Elokuva perustuu O’Donnellin alkuperäiseen käsikirjoitukseen, jota kuitenkin muutettiin niin paljon, että O’Donnell itse totesi elokuvan sisältävän vain yhden hänen itsensä kirjoittaman repliikin. 
Vuonna 1982 kuvattiin TV-sarjan pilotiksi aiottu tunnin mittainen ohjelma ABC:lle, mutta hyvistä arvosteluista huolimatta sarjaa ei koskaan tehty.
Scott Spiegel on myös tehnyt aiheeseen liittyvän elokuvan vuonna 2003 My Name is Modesty, jonka nimiosassa oli Alexandra Staden, mutta elokuva julkaistiin suoraan DVD:llä ilman teatterilevitystä. Elokuva on eräänlainen ennakko-osa, koska sen tarina sijoittuu aikaan ennen sarjakuvissa ja kirjoissa kuvattuja tapahtumia.
Vigevano

Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat Ludovico il Moron rakennuttama aukio Piazza Ducale ja sen reunalla sijaitseva Sant'Ambrogion tuomiokirkko. Aukion lähettyvillä ovat kaupungin linna Castello Sforzesco sekä Bramanten torni (Torre del Bramante), joka on kaupungin symboli. San Pietro Martiren kirkossa on kaupungin suojeluspyhimyksen Matteo Carrerin pyhäinjäännökset.
Esko-Juhani Tennilä

Yksityiselämä

Tennilä on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Nokianvirta

Melon voimalaitos

Nokianvirrassa, entisen Melon kapeikon kohdalla, sijaitsee vuonna 1971 valmistunut Melon voimalaitos, joka säännöstelee Pyhäjärven korkeutta. Voimalan omistaa nykyään Pohjolan Voima ja sen huipputeho 68 megawattia ja putouskorkeus 19,7 metriä.
Meloon on keskittynyt lähes koko Nokianvirran putouskorkeus, sillä Melon alajuoksun ja Kuloveden korkeusero on vain noin puoli metriä. Melo korvasi 1900-luvun alussa rakennetun Nokiankosken vesivoimalan, joka sijaitsi entisen sellutehtaan kohdalla lähellä Nokian keskustaa. Padon jäänteet ovat vielä selvästi nähtävissä Emäkoskentien sillalta.
The Loco-Motion

Little Evan versio

Gerry Goffinin ja Carole Kingin kirjoittama ”The Loco-Motion” oli tarkoitettu twististä kehitetyn uuden tanssityylin tunnuskappaleksi. Kappaleen esittäjäksi kaavailtiin alun perin Dee Dee Sharpia, mutta hänen levy-yhtiönsä ei pitänyt kappaleesta. Silloin Don Kirshner päätti, että kappaleen levyttäisi demollakin laulanut Little Eva. Taustoja lauloivat myöhemmin The Cookies -yhtyeessä vaikuttaneet Earl-Jean McCree, Dorothy Jones ja Margaret Ross.
Kappale ilmestyi Don Kirshnerin perustaman Dimension Recordsin ensimmäiseä julkaisena. Se nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen viikon ajaksi 25. elokuuta 1962 alkaen. Britanniassa se ylsi toiseksi. Kappale nousi listaykköseksi myös Norjassa, kahden viikon ajaksi.

Grand Funk Railroadin versio

Vuonna 1974 kappaleesta tuli suuri hitti yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Grand Funk Railroadin esittämänä. Se nousi alkuperäisversion tavoin Billboard Hot 100 -listan kärkeen. ”The Loco-Motion” oli yhtyeen uran toinen ykköshitti Yhdysvalloissa ”We’re An American Bandin” ohella.
Idean ”The Loco-Motionin” levyttämiseen yhtye sai Todd Rundgrenilta.
Kappale sisältyy yhtyeen albumille Shinin’ On.
Jorge Costa

Ura pelaajana

Costa kuului Portugalin "kultaiseen sukupolveen". Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Costa edusti pääosan urastaan eli vuodet 1992–2001 ja 2002–2005 kotimaassaan Portoa. Hän edusti lisäksi vuosina 1990–1992 kotimaassaan Penafielia ja Marítimoa, vuosina 2001–2002 Englannissa Charlton Athleticia sekä vuosina 2005–2006 Belgiassa Standard Liègeä. Costa saavutti Porton riveissä muun muassa kahdeksan Portugalin-mestaruutta ja viisi Portugalin cupin voittoa sekä UEFA Cupin voiton, Mestarien liigan voiton ja Intercontinental Cupin voiton.
Portugalin maajoukkueessa Costa pelasi vuosina 1995–2002 50 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän edusti Portugalia EM-kilpailuissa 2000 ja MM-kilpailuissa 2002. Hän pelasi molemmissa turnauksissa avauskokoonpanossa Portugalin kaikissa otteluissa. Costa oli myös voittamassa nuorten maailmanmestaruutta Portugalin riveissä vuonna 1991.

Ura valmentajana

Lopetettuaan pelaajauransa vuonna 2006 Costa siirtyi valmennustehtäviin. Kaudella 2006/07 hän toimi Sporting Clube de Bragan apuvalmentajana. Rogério Gonçalvesin saatua potkut helmikuussa 2007 Costa nousi Bragan päävalmentajaksi. Hänen johdolla seura eteni syksyllä 2007 UEFA Cupin lohkovaiheeseen, mutta huonot esitykset Portugalin liigassa johtivat lopulta potkuihin helmikuussa 2007. 
Kauden 2008/09 alussa Costasta tuli Portugalin 1. divisioonassa pelanneen SC Olhanensen päävalmentaja. Costan johdolla seura voitti kauden päätteeksi divisioonan mestaruuden ja nousi 34 vuoden tauon jälkeen pääsarjaan.  Kaudella 2009/10 Costa luotsasi Olhanensen sijalle 13 ja seura säilytti turvallisesti sarjapaikkansa. 
Kesällä 2010 Costasta tuli Académica de Coimbran päävalmentaja. Pesti päättyi kuitenkin Costan eroon henkilökohtaisten syiden vuoksi jo joulukuussa 2010. 
Hän palasi valmennustehtäviin toukokuussa 2011 romanialaisseura CFR Cluj'n päävalmentajana.  Hän sai potkut huhtikuussa 2012 seuran hävittyä Rapid Bukarestille 5–0. Cluj oli tuolloin liigan kärjessä. 
Cluj-pestinsä jälkeen Costan ura jatkui lokakuussa 2012 AEL Limassolin peräsimessä. Kauden jälkeen hän siirtyi toisen kyproslaisseura Anorthosis Famagustan päävalmentajaksi. Tammikuussa 2014 Costa siirtyi Gabonin jalkapallomaajoukkueen peräsimeen. Costa luotsasi Gabonia Afrikan mestaruuskisoissa 2015, mutta joukkueen tie katkesi jo lohkovaiheeseen. Hän sai potkut maajoukkuevalmentajan tehtävistä marraskuussa 2016 vain kaksi kuukautta ennen maan isännöimien Afrikan mestaruuskisojen alkua.
Navágio

Navágio (kreik. Ναυάγιο, ”Hylky”) eli Salakuljettajien poukama tai Salakuljettajien lahti (Όρμος Λαθρεμπόρων, Órmos Lathrempóron) on lahti ja ranta Zákynthoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsiosassa lähellä Anafonítrian kylää.
Rannan nimi oli alun perin Ágios Geórgios (”Pyhä Yrjö”) läheisen luostarin mukaan. Nykyinen nimi on peräisin rannalle ajautuneesta Panagiótis-nimisen laivan hylystä. Laiva salakuljetti savukkeita ja haaksirikkoutui rannalle myrskyssä 1. lokakuuta 1980. Ruostunut hylky on rannalla edelleen. Nykyisin ranta on suosittu turistikohde ja hylkyineen saaren kuvatuimpia kohteita. Sinne tehdään päiväretkiä muualta saaresta. Rantaa ympäröivät korkeat ja jyrkät kalliot.
Karim El Ahmadi

Ura

El Ahmadi aloitti jalkapallon harrastamisen 9-vuotiaana UDI:ssa, josta Twenten kykyjenetsijät löysivät hänet ja kutsuivat seuran akatemiaan. El Ahmadi pelasi ensimmäisen virallisen miesten ottelunsa seurassa 21. maaliskuuta 2004 Utrechtia vastaan. Hänestä tuli nopeasti yksi ykkösjoukkueen runkopelaajista, ja hän oli merkittävässä roolissa Twenten yltäessä Mestarien liigaan kaudella 2007–08. 16. huhtikuuta 2008 julkistettiin El Ahmadin viisivuotinen sopimus Feyenoordin kanssa. Siirtokorvaus oli viisi miljoonaa euroa.
El Ahmadi pelasi vuonna 2011 puolen vuoden sopimuksella arabiemiirikuntalaisessa Al-Ahlissa. Hän siirtyi heinäkuussa 2012 Englannin Valioliigassa pelaavaan perinteikkääseen Aston Villaan 3 vuoden sopimuksella.

Maajoukkueura

El Ahmadi ehti edustaa juniorimaajoukkuetasolla myös Alankomaita, mutta vuonna 2005 Alankomaissa pelatussa nuorten MM-turnauksessa hän valitsi Marokon. Marokon A-maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2008 lähtien.
El Ahmadi oli myös mukana vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa hän pelasi yhden ottelun. Marokon matka katkesi alkulohkoon.
Pippurihapero

Ulkonäkö

Lakki on nuorena kupera, vanhemmiten laakeneva ja keskeltä kuoppainen. Väriltään se on tumman purppuranpunainen tai violetinmusta. Heltat ovat nuorena valkoisia, vanhemmiten okran värisiä.
Jalka on enimmäkseen valkoinen ja hieman ruusunpunaisen sävyinen. Malto on valkoista. Itiöpöly on okrankeltaista.

Elinympäristö

Pippurihaperoa tavataan kallio- ja meren rannikon kallio- ja mäntymetsissä sekä mäntylehdoissa.
Ernie

Vastaanotto

Ernie palkittiin Etrog-palkinnolla vuoden parhaana elokuvana ja Owen parhaana ohjaajana Canadian Film Awards -gaalassa 1968. Elokuva kilpaili Kultaisesta karhusta Berliinin elokuvajuhlilla.
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti Don Oweinin esikoisohjauksen tarjoavan eloisan ja monipuolisen kuvan Kanadan kaupunkielämästä. Päähenkilö käyttäytyy hänestä omituisesti, mutta ohjaaja pitää hahmoon etäisyyttä tekemättä siitä vastenmielistä.
Elokuva on esitetty Yle TV2 -verkossa toukokuussa 1971. Se on katsottavissa National Film Board of Canadan YouTube-kanavalla
.
Australianvihermesikko

Levinneisyys

Australianvihermesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
MC (Stepan albumi)

Taustaa

Albumi nousi ilmestymisviikollaan (10/2008) sijalle 40. Suomen virallisella albumilistalla. Viikko jäi albumin ainoaksi listalla. Levyn kansi on kunnianosoitus Stepaa inspiroineelle raplegenda Too Shortille. Albumin kansi onkin samankaltainen, kuin Too Shortin Born to Mack -albumin kansi. Kappaleesta "Vapaapäivä" on julkaistu musiikkivideo. Hip hop -sivusto Redrum-187 julkaisi kappaleen "Ongelmii" ilmaisladattavaksi sivustollaan helmikuussa 2008.
Friedrich Schleiermacher

Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher (21. marraskuuta 1768 Breslau, Sleesia – 12. helmikuuta 1834 Berliini) oli preussilainen teologi ja filosofi.

Teologia

Schleiermacher sijoittuu teologiansa kanssa romantiikan vuosisataan. Tämän ajan mukaisesti hän painottaa tunteen ja itsetiedostuksen merkitystä kristillisessä teologiassa. Hänen mukaansa kristillinen usko ja teologia liittyvät "absoluuttiseen riippuvuuden tarpeeseen", eikä uskonnon olemusta voi tämän vuoksi tavoittaa yksin järjen kautta.
Schleiermacher haluaa sanoutua irti valistukselle tyypillisestä tavasta nähdä Kristuksen kuoleman merkitys vain moraalisena tai eettisenä esikuvana. Tämän sijaan hän haluaa korostaa sen uskonnollista pelastukseen liittyvää arvoa. Hänen mukaansa Kristus on ihmisen jumalatietoisuuden esikuva ja äärimmäinen esimerkki ihmisen hurskaudesta.

Hermeneutiikka

Schleiermacher pitää hermeneutiikkaa kaikkia tekstejä koskevana ymmärtämismetodina. Hänen mukaansa tekstit tulisi käsittää elämänilmauksiksi. Tekstin ymmärtämisen tulisi olla mahdollisimman holistista ja perustua lingvistiseen ja psykologiseen ymmärtämiseen. Lingvistisessä osassa tekstin merkitystä tarkastellaan osana laajempia teksti- ja kulttuurikokonaisuuksia. Psykologisessa prosessissa tärkeää olisi asettua tai eläytyä kirjoittajan psykologiseen elämäntilanteeseen ja elämänhistoriaan. Tämän vuoksi tekstin ymmärtäminen vaatii mahdollisimman paljon historiallista taustatietoa. Ymmärtäminen on luonteeltaan kehämäistä, mutta paranee hermeneuttisen kehän prosessissa jatkuvasti.
MacArthur Park (kappale)

Rakenne

Kappaleessa on havaittavissa neljä osiota. Ensimmäinen osio alkaa sanoilla "Spring was never waiting for us girl", ja se kestää noin 2,5 minuuttia. Toinen osio alkaa sanoin ”There will be another song for me”, ja kappale hidastuu ja muuttuu hiljaisemmaksi. Kolmas osio on puolitoista minuuttia kestävä nopeatempoinen instrumentaaliosio, joka alkaa, kun kappaletta on kulunut hieman alle viisi minuttia. Viimeinen osa on minuutin kestoinen osa, joka on melko samanlainen kuin ensimmäinen osa, mutta rakenne on hieman erilainen ja tempo on hitaampi. Erona on muun muassa se, että ”MacArhutr's Park is melting” -kohta alkaa tällä kertaa F:llä eikä C:llä, kuten alussa.

Richard Harrisin versio

Näyttelijä-laulaja Richard Harris oli ensimmäinen, joka levytti MacArthur Parkin. Kappale julkaistiin hänen A Tramp Shining -albumillaan vuonna 1968. Harrisin versio palkittiin Grammy-palkinnolla samana vuonna.
Richard Harris laulaa koko kappaleen ajan ”MacArthur's Park”, vaikka kappaleen nimessä ei s-kirjainta olekaan. S-kirjain on kuitenkin säilynyt myös cover-versioissa.
Harrisin version kokonaiskesto on noin 7 minuuttia 20 sekuntia.

Cover-versiot

Kappaleen on esittänyt myös moni muu; tunnetuin cover lienee Donna Summerin discoversio vuodelta 1978. Countrymuusikko Waylon Jennings esitti kappaleen The Kimberlys -yhtyeen kanssa, ja he saivat versiostaan Grammy-palkinnon vuonna 1970. Jennings levytti kappaleen myös toisen kerran, albumilleen Are You Ready for the Country (1976).
Nimekkäisiin esittäjiin lukeutuvat edellisten lisäksi Frank Sinatra, The Fifth Dimension, Andy Williams, Hugo Montenegro, The Queers, Glen Campbell, Maynard Ferguson, Beggars Opera, Stan Kenton, Sammy Davis Jr., Justin Hayward, Four Tops, Vic Damone ja Liza Minnelli. Näistä ainakin Sinatran versio on melko lyhyt, vain alle kolme minuuttia, sillä se alkaa ”There will be another song for me” -kohdasta. 
Suomeksi kappaleen on tulkinnut Hectorin HEC-yhtye vuonna 1977 ilmestyneellä H.E.C.-albumillaan. Kappaleen suomenkielisen version nimi on ”Vanhan kirkon puisto”, ja sen suomenkieliset sanat on kirjoittanut Hector.

Negatiivinen palaute

MacArthur Parkista on tehty useita parodioita lähinnä outojen metaforiensa takia. Humoristi Dave Barry teki lukijoilleen mielipidetiedustelun huonoimmasta kappaleesta ikinä. Harrisin versio MacArthur Parkista ”voitti”.
Kirsi Saarikangas

Kirsi Saarikangas (s. 9. maaliskuuta 1960) on taidehistorian professori (2010 alkaen) Helsingin yliopistossa. Saarikangas valmistui filosofian kandidaatiksi 1987 ja väitteli tohtoriksi taidehistoriassa 1993. Hän johtaa Suomen akatemian Nature in Arts, Culture, and History -tutkimusprojektia (SA 2014–2018) ja toimii myös Historian ja kulttuuriperinnön tohtoriohjelman johtaja 2014 alkaen. Hän toimi Humanistisen tiedekunnan varadekaanina 2010-2013, naistutkimuksen valtakunnallisen tohtoriohjelman johtajana 2007-2011 ja naistutkimuksen professorina 1994-1995 sekä 2003-2009. Kirsi Saarikangas oli Kristiina-instituutin johtaja 2003-2009 ja Suomen akatemian vanhempi tutkija 2001-2003. Saarikangas on tutkinut erityisesti sukupuolta ja tilaa, lähiöitä ja modernia arkkitehtuuria, asumista ja luonnonympäristön ja rakennetun tilan suhdetta. Hän on myös monitieteisen tutkimuksen ja opetuksen edelläkävijöitä ja Opettajien akatemian jäsen 2015 alkaen. Saarikangas sai Valtion tiedonjulkistamispalkinnon 2006 (Suomen kulttuurihistoria 1–5 toimituskunta) ja Suomen Tiedeakatemian väitöskirjapalkinnon 1994.
Panula-opisto

Panula-opisto on vuonna 1968 perustettu, Kauhajoella toimiva musiikkiopisto. Opisto tarjoaa lähinnä lapsille ja nuorille suunnattua opetusta noin 20 eri instrumentissa. Panula-opiston toiminta-alue kattaa Kauhajoen lisäksi myös Isojoen, Karijoen ja Teuvan. Vuonna 2011 Panula-opistossa opiskeli 165 oppilasta instrumenttiopetuksessa, 118 musiikkileikkikoulussa ja 32 oppilasta tanssinopetuksessa. Elokuun 2011 alusta alkaen opiston rehtorina on toiminut Niina Kiprianoff.
Çekerek

Çekerek on kaupunki, piirikunta ja joki Turkissa Yozgatin maakunnassa. Seudulla vallitsee mannerilmasto, ja lämpötilaerot kesällä ja talvella ja myös yöllä ja päivällä ovat suuret. Ankara ilmasto on hiukan pehmeämpi Çekerekin laaksossa. Çekerek-joki on Amasya Yesilirmak -joen sivujoki.
Juha Rosma

Ura

Rosma tuli ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta (1967). Hän suoritti ylioppivaltiotieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa) (1972) ja sai stipendin opiskelemaan elokuvaa Puolassa. Hän työskenteli Mainos-TV:n filmitoimittajana 1970–1975 ja Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen lehtorina, yliopettajana ja apulaisprofessorina vuosina 1975–1990. TV2:n teatteripäällikön tehtävässä Rosma aloitti vuonna 1997 ja Yleisradion draamapäällikkönä 2002-2007.
Ennen ensimmäistä pitkää näytelmäelokuvaansa Rosma oli ohjannut kahdeksan lyhytelokuvaa ja pitkän tv-elokuvan Tähdenlento (1985). Elokuvan Huomenna tarina syntyi yhteistyössä Jukka Vienon kanssa. Harmagedon – erään maailman loppu perustui Jussi Parviaisen Jumalan rakastaja -näytelmän roolihahmoon Juska Paarma, jota Parviainen itse näytteli oman käsikirjoituksensa pohjalta. Nyrkkeilyaiheisen suomalais-puolalaisen yhteistuotantoelokuvan Missä on Joe Louis? käsikirjoitus syntyi yhdessä puolalaisen Cezary Harasimowiczin kanssa.
Rosma on ollut Suomen elokuvaohjaajaliiton pj (1986-96), Pohjoismaisen elokuvaohjaajaliiton pj (1996-98), Suomen elokuvasäätiön hallituksen pj (1996-97) sekä valtion elokuvataide-
toimikunnan pj (1997-2003).
Elokuvataiteen valtionpalkinnon Rosma on saanut kolmesti ja kahdesti hänet on palkittu Venlalla. Vuoden 2008 Venla-gaalassa Juha Rosma sai parhaan ohjaajan palkinnon TV2:lle tekemästään Sitoutumisen alkeet -sarjasta sekä vuonna 2000 sarjasta Vaarallinen kevät.

Parodia

Rosma on lyhyt mies. Tätä on parodioitu tv-sarjan Manitbois (1992) Kultaisia muistoja Gullenburgin kartanosta -sketsissä. Siinä Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä opas toteaa Aake Kallialan esittämälle toverilleen, että hänellä on Rosma -syndrooma, minkä selittää tarkoittavan pienen miehen alinomaista vitutusta.
Henryk Kasperczak

Ura

Kasperczak pelasi Puolan joukkueessa MM-kisoissa 1974 ja 1978 sekä voitti hopeaa Montrealin kesäolympialaisissa 1976. Kasperczak on viimeisimpänä toiminut Senegalin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Puolalainen tuli päävalmentajaksi vuonna 2006 ja johdatti Senegalin Afrikan mestaruuskisoihin 2008. Senegal pelasi alkulohkossa tasapelin Tunisian kanssa ja hävisi Angolalle joten puolalainen päätti erota ennen lohkon päätösottelua Etelä-Afrikkaa vastaan. Kasperczakin tehtäviä hoitaa turnauksen ajan apuvalmentaja Lamine N'Diaye. Kesällä 2008 Kasperczak palasi valmennustehtäviin siirryttyään puolalaisseura Górnik Zabrzen peräsimeen.  
Kasperczakin paluu Puolaan epäonnistui totaalisesti sillä kauden 2008/09 päätteeksi Gornik Zabrze jäi liigassa kuudenneksitoista ja putosi pääsarjasta. Kauden jälkeen hänet korvasi päävalmentajana Ryszard Komornicki.  
Maaliskuussa 2010 Kasperczak palasi valmennustehtäviin korvaamalla Maciej Skorżan Ekstraklasassa pelaavan Wisla Krakovan päävalmentajana.  Kasperczakin johdolla Wisla jäi mestaruuskamppailussa kakkoseksi häviten KKS Lech Poznańin kolme pistettä. Kasperczak erosi tehtävistään elokuun alussa 2010 Wislan pudottua Eurooppa-liigasta kolmannella karsintakierroksella. 
Marraskuun puolivälissä 2010 Kasperczakista tuli kreikkalaisen AO Kavalan päävalmentaja.  Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä puolalaiskonkari sai potkut jo maaliskuussa 2011. 
Tammikuun alussa 2014 Kasperczak palasi Malin maajoukkueen päävalmentajaksi.  Kokeneen puolalaisvalmentajan johdolla Mali pelasi Afrikan mestaruuskisoihissa 2015. Tasaisessa alkulohkossa joukkue pelasi tasan Kamerunin, Norsunluurannikon ja Guinean kanssa. Otteluiden jälkeen Mali ja Guinea olivat tasapisteissä samalla maalierolla. Arpa pudotti Malin jatkopeleistä.  Maaliskuussa 2015 Kasperczak jätti tehtävänsä Malin päävalmentajana. 
Heinäkuussa 2015 Kasperczak palasi lähes kahden vuosikymmenen jälkeen Tunisian maajoukkueen päävalmentajaksi.  Puolalaisen johdolla Tunisia eteni puolivälieriin Afrikan mestaruuskilpailuissa 2017. MM2018-karsinnoissa Tunisia johti Kasperczakin alaisuudessa karsintalohkoaan, kunnes joukkueen kehitykseen tyytymätön liiton johto erotti hänet huhtikuussa 2017.