google/wiki40b huggingface dataset:
Andrej Bykov

Seuraura

Bykov syntyi Moskovassa, mutta aloitti jääkiekon HC Gottéronissa hänen isänsä Vjatšeslavin pelatessa siellä. Bykov on pelannut joukkueessa koko junioriuransa ajan. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2005–2006, jolloin Bykov pelasi viisi ottelua Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligajoukkue EHC Düdingen Bullsissa, joka on toistaiseksi hänen uransa ainoa seurajoukkue Gottéronin ulkopuolella. Bykov debytoi kauden aikana myös Fribourg-Gottéronin Nationalliga A-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme ottelua.
Nationalliga A:n tulokaskausi 2006–2007 toi Bykoville 30 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän pelasi kauden aikana myös kolmen Nationalliga B:n ottelua Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa Bykov pelasi myös yhden ottelun kaudella 2007–2008. Jälkimmäisellä kaudella hän teki myös läpimurtonsa Nationalliga A:ssa tekemällä 45 runkosarjaottelussa tehot 5+19=24.
Elokuussa 2008 Bykov teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Gottéronin kanssa. Hän oli kaudella 2008–2009 tehoilla 10+24=34 Gottéronin kolmanneksi paras pistemies ja toiseksi paras syöttäjä. Kevään 2009 pudotuspeleissä Bykov jakoi kuudella syötöllään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Benny Plüssin kanssa. Kevään 2010 pudotuspeleissä hän puolestaan jakoi tehoilla 2+5=7 Gottéronin sisäisen pistepörssin voiton hänen kanssaan.
KHL-joukkue Dynamo Moskova varasi Bykovin ensimmäisellä kierroksella 16. pelaajana kesällä 2009. Helmikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Fribourg-Gottéronin kanssa. Kaudella 2011–2012 Bykov teki National League A:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+29=37. Hän oli Fribourgin paras syöttäjä.

Maajoukkueura

Bykov edusti Sveitsiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin Bykov voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Sveitsiä seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Hän oli tehoilla 1+4=5 joukkueen toiseksi paras pistemies Marc Weltin jälkeen sekä paras syöttäjä hänen kanssaan.
Bykov on pelannut yhteensä kahdeksan A-maaottelua tehopistein 1+1=2.
Rolf Labbart

Rolf Labbart (2. huhtikuuta 1922 Mänttä – 17. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen aktiivisin elokuvauransa ajoittui 1940- ja 1950-luvuille. Labbart näytteli päätyökseen teatterissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Soli Labbart oli myös näyttelijä. Toisen vaimonsa, näyttelijä-ohjaaja Eira Jauckensin kanssa hän meni naimisiin vuonna 1969 ja he olivat yhdessä Labbartin kuolemaan saakka.
Labbart oli tunnettu kasvo 1950-luvun liukuhihnaelokuvissa, mutta sen jälkeen häntä nähtiin enää harvoin valkokankaalla. Labbart oli mukana useissa televisiosarjoissa, muun muassa Yhdeksän miehen saappaat sekä Sodan ja rauhan miehet.
Labbart oli myös iskelmälaulaja ja esiintyi useissa Yleisradion ohjelmissa.
Rolf Labbart on yksi kuuluisuuteen nousseista suomalaismiehistä, jotka palvelivat ja sotivat SS-Wiking -divisioonan suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa (Finnischen Freiwilligen Bataillon der Waffen SS) Saksan itärintamalla vuosina 1941–1943.
Ryan Cayabyab

Raymundo "Ryan" Cipriano Pujante Cayabyab (s. 4. toukokuuta 1954) on filippiiniläinen säveltäjä. Hän valmistui Filippiinien yliopiston musiikkikorkeakoulusta, jonka henkilökuntaan kuului vuosina 1981–2001. Cayabyab on säveltäjänä tyylillisesti monipuolinen. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa messuja, elokuvamusiikkia, näyttämöteoksia ja lukuisia populaariartistien esittämiä lauluja. Cayabyab voitti Onassiksen kansainvälisen kulttuurikilpailun vuonna 2001 sävellyksellään MISA 2000. Hän on toiminut muun muassa Esittävien taiteiden San Miguel -säätiön taiteellisena johtajana vuosina 2001–2006.
Cayabyab avasi vuonna 1986 puolisonsa Emmyn kanssa mukaansa nimetyn musiikkikoulun Makatissa. Hän toimi tuomarina Philippine Idol -kilpailussa.
Skam

Tuotanto

Skamin käsikirjoittaja-ohjaaja Julie Andem oli tehnyt NRK:lle aiemmin kolme esiteini-ikäisille suunnattua sarjaa, joiden myötä Andem päätyi myös tekemään Skamia. NRK halusi Andemilta sarjan 14–18-vuotiaille. Sarjaa varten tehtiin taustatutkimuksia norjalaisnuorten tarpeista ja kiinnostuksenkohteista usean kuukauden ajan. Sarjaa varten koekuvattiin 1 200 nuorta, joiden joukosta sarjan näyttelijät valittiin.
Sarjaa tuottaa NRK P3, ja sitä esitetään sen verkkosivuilla, joilla julkaistaan tuotantokauden ajan päivittäin uutta sisältöä, kuten videopätkiä ja sarjan hahmojen toisilleen lähettämiä viestejä. Näistä videopätkistä koostettu jakso tulee nähtäville perjantaisin. Sarjan keskeisimmillä hahmoilla on myös omat Facebook- ja Instagram-tilit.
Ensimmäinen videopätkä julkaistiin 22. syyskuuta 2015, ja ensimmäinen kokonainen jakso nähtiin perjantaina 25. syyskuuta 2015. Keskimäärin jokainen jakso saa Norjassa 192 000 katsojaa. Sarjan ensimmäinen jakso on yksi NRK:n kaikkien aikojen katsotuimmista sisällöistä.
Sarjan kolmen ensimmäisen tuotantokauden tuotantobudjetti oli yhteensä kymmenen miljoonaa Norjan kruunua (1,1 miljoonaa euroa).

Ensimmäinen tuotantokausi

Ensimmäinen tuotantokausi kertoo Eva Mohnista ja hänen elämästään uutena opiskelijana Hartvig Nissenin lukion ensimmäisellä luokalla. Kaudella seurataan hänen ystävyys- ja seurustelusuhteitaan. Evan ystäviä ovat Vilde, Sana, Chris ja Noora, mutta hän viettää myös paljon aikaa poikaystävänsä, Jonasin, parhaan ystävän Isakin kanssa. Tapahtumat sijoittuvat syyslukukaudelle 2015.

Toinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi seuraa Evan ystävän Noora Sætren elämää. Noora asuu kimppakämpässä Eskildin ja Linnin kanssa. Noora alkaa tapailla Vilden ihastusta Williamia, mikä aiheuttaa paljon draamaa koko kauden ajan. Tapahtumat sijoittuvat kevätlukukaudelle 2016.

Kolmas tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi seuraa Isak Valtersenia. Isak on muuttanut asumaan samaan Eskildin asuntoon, missä Noora myös asui. Kausi seuraa sitä, kuinka Isak alkaa kyseenalaistaa seksuaalisuuttaan ihastuessaan paria vuotta vanhempaan poikaan nimeltä Even. Tapahtumat sijoittuvat syyslukukaudelle 2016.

Neljäs tuotantokausi

Neljännellä tuotantokaudella seurataan Sana Bakkoushia. Norjassa tuotantokauden ensimmäinen videopätkä julkaistiin 10. huhtikuuta 2017 ja ensimmäinen kokonainen jakso 14. huhtikuuta 2017. Jaksot julkaistaan Yle Areenassa päivän Norjassa julkaisun jälkeen eli lauantaisin sekä suomeksi että ruotsiksi tekstitettyinä. Tapahtumat sijoittuvat kevätlukukaudelle 2017.
ORP Rybitwa (1935)

Valmistus

Alus tilattiin Panstwowa Stocznia Modlinskalta Modlinista. Sen köli laskettiin toukokuussa 1933 ja alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1935. Alus valmistui 21. joulukuuta 1935.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1972.
Cherrapunji

Cherrapunji on kylä Meghalayan osavaltiossa Intiassa. Se sijaitsee 1 357 metriä merenpinnan yläpuolella Khasivuorten etelärinteellä Brahmaputran varrella. Vuoden 2001 väestölaskennan mukaan kylässä on 10 086 asukasta. Cherrapunjin vuosittainen sademäärä on keskimäärin 10 870 millimetriä. Se onkin yksi maapallon sateisimmista asutuista alueista. Vuosina 1860–61 mitattiin 12 kuukauden mittaisena ajanjaksona peräti 22 987 millimetrin sademäärä.
Alue on kuitenkin ollut viime aikoina kuivumassa. Koko vuoden 2001 aikana satoi vähemmän kuin pelkästään heinäkuussa 1861. Sekä Shillongissa toimivan meteorologilaitoksen varajohtajan SC Sahun että Cherrapunjin maaperätutkimusyhdistyksen edustaja Mark Westin mukaan syynä ovat laajat metsien hakkuut. Talvisin lähteiden kuivuttua jotkut tankkerit ovat jopa muodostaneet kannattavaa liiketoimintaa lastaamalla ja myymällä paikallisille asukkaille vettä.
LG Group

Historia

Korealainen Koo In-hwoi perusti vuonna 1947 Lucky Chemical -yhtiön, joka on nykyinen LG Chem. Lucky Chemicalin ensimmäinen tuote oli Lucky Cream -kosmetiikkavoide. Vuonna 1958 Koo perusti Goldstar-yhtiön, joka tunnetaan nykyään nimellä LG Electronics. Vuonna 1959 Goldstar valmisti Korean ensimmäisen radion. 
LG sai nykyisen nimensä (sanoista Lucky ja Goldstar) vuonna 1995. LG-yhtiön pääjohtajaksi nousi perustaja Koo In-hwoin pojanpoika Koo Bon-moo. Konsernin elektroniikkayhtiö LG Electronics lähti määrätietoisesti laajentamaan Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan 2000-luvun alussa, jolloin sen liiketoimintaa kasvattivat  LCD-näytöt, matkapuhelimet, digitelevisiot ja plasmanäytöt. 
Koo Bon-moon kaudella konsernin liikevaihto on nelinkertaistunut ja markkina-arvo kymmenkertaistunut.
Gillebert de Berneville

Gillebert de Berneville oli 1200-luvun puolivälin paikkeilla vaikuttanut truveeri. Häneltä on säilynyt 32 runoa ja viisitoista melodiaa. Tuotantoa on nykyaikana hieman levytettykin.
Bidee

Bidee (ransk. bidet) on alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku helpottaa sukuelinten ja peräaukon pesemistä ja muita istumahuuhteluja. Pohjoismaissa yleistyvä, wc-istuimella käytettävä bideesuihku on vähentänyt varsinaisten bideealtaiden suosiota entisestään; muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa altaat ovat yleisempiä. Allasmallinen bidee toimii myös alueilla, joissa hanaveden vaihteleva paine estää veden lämpötilan tarkan säätämisen. Tarvittaessa lämmintä vettä voi tuoda vaikka erillisellä astialla. Bideen kehityshistoria alkaakin matalalle telineelle nostetusta pesuvadista. Viemäriverkkoon liitettävä bidee on ranskalainen keksintö 1600- tai 1700-luvulta.
Nykyään bidee on integroitu japanilaiseen wc-istuimeen, washlettiin.
Mark Noble

Ura

Noble on West Hamin kasvatti, joka debytoi seurassa jo 17-vuotiaana. Hän on pelannut West Hamissa koko ammattilaisuransa lukuun ottamatta muutaman kuukauden lainajaksoja Hullisa ja Ipswichissä 2006. Kauden 2018−2019 loppuun mennessä hän on pelannut West Hamissa 350 Englannin Valioliigan ottelua, ja tehnyt niissä 42 maalia. Mestaruussarjassa hän on edustanut West Hamnia 58 ottelussa ja tehnyt kahdeksan maalia. Eurooppa-liigan karsinnoissa hän on pelannut kuusi ottelua.
Noble kävi läpi kaikki Englannin ikäkausimaajoukkueet aina U16-ikäluokasta asti. U18- ja U21-tasoilla hän oli joukkueen kapteeni. Hän saavutti EM-hopeaa alle 19-vuotiaissa 2005. Hän oli kapteeni myös vuonna 2009 U21 EM-kisoissa Ruotsissa Englannin saadessa hopeaa.
Saarinen (Multia)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Pussijoen valuma-alueella (35.64), jonka Suolamminjoen valuma-alueeseen (35.643) se kuuluu.
Lyökin pooki

Historia

Pooki on Suomen vanhin kivestä rakennettu tunnusmajakka ja ainut Ruotsin vallan ajalta rannikollamme alkuperäisenä säilynyt majakka. Pooki on myös vanhin jäljellä oleva valtiovallan rakennuttama majakka siinä muodossa, kuin me majakan yleensä käsitämme. Aiemmat tunnusmajakat olivat yleensä puuta ja niiden pystyttämisestä olivat vastanneet paikalliset kauppiaat ja laivurit. Majakka sijaitsee Uudenkaupungin edustan saaristossa, ns. vanhan Pohjanmaan väylän ja Ruotsiin johtaneen meriväylän risteyksessä, aivan saariston uloimmassa reunassa.
Tunnusmajakka valmistui kesällä 1757. 16,5 metrin korkuinen torni oli aluksi väriltään valkoinen kuten tavallinen kummeli; punavalkoruutuiseksi se maalattiin vuonna 1858. Torni on rakennettu kivistä ja saarelta louhitusta graniitista; sen katto on muurattu tiilistä ja päällystetty lyijylevyin. Pyöreän tornin tyven halkaisija on 6,8 metriä ja huipun 3,5 metriä. Tornissa on myös poltettu merkkitulia. Tornin sisällä on tikkaat sekä neljä välitasannetta.
Aloitteen Lyökin pookin rakentamiseksi teki turkulainen valtiopäivämies Kristian Trapp Tukholman valtiopäivillä 1746. Senaikaisissa oloissa näyttävä rakennus valmistui kesällä 1757. Majakan äskettäin löytyneestä rakennusohjeesta voi päätellä, että rakentamisessa käytettiin Utön hieman aiemmin valmistuneen majakan piirustuksia.
Vuonna 2000 Ulkosaariyhdistys osti Lyökin pookin Suomen valtiolta. Itse saaren omistavat Vieno Johannes Sotkan perilliset.
Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Lyökin tunnusmajakan ja luotsiaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Kunnostus 2012

Pooki kunnostetaan kesällä 2012. Pinta on edellisessä kunnostuksessa tehty väärin, liian tiiviiksi, ja pienet säröt eivät ole kuivuneet. Pintamateriaali revitään pois ja korvataan uudella. Remonttisuunnitelmia ruvettiin tekemään, kun Suomen Majakkaseura lahjoitti Ulkosaariyhdistykselle 10 000 euroa korjauskustannuksiin.
Tamminopsasiipi

Koko ja ulkonäky

Tamminopsasiiven siipien yläpinta on tasaisen piparkakunruskea, mutta koiraalla siinä erottuu sinisenvioletti hohde. Naaraalla on etusiiven yläpinnassa laaja metallinhohtoinen, orvokinsininen alue. Takasiiven ulkoreunassa on kaksi pientä kannusta, joista taaempi on pitempi. Siipien alapinta on vaalean ruskeanharmaat ja molempien siipien poikki kulkee kapea, vaalea poikkiviiru. Takasiiven alapinnalla, siiven ulkoreunassa on pari oranssinpunaista täplää, joista toisessa on musta keskus. Siipiväli 27–34 mm.
Toukka on punaruskea ja käyttää ravintonaan tammen ylimpien oksien lehtiä.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan nykyisin Suomen eteläisimmissä maakunnissa suunnilleen Pori-Tampere-Imatra linjan eteläpuolella. Se on levinnyt etelärannikkoa pitkin 1990-luvun aikana mutta edelleen selvästi yleisimmillään Ahvenanmaalla ja lounaassa. Maailmalla se on levinnyt lähes koko Eurooppaan, Afrikan pohjoisosiin ja idässä Uralille ja Kaukasukselle saakka. Marokossa ja Iberian niemimaalla elää erillinen, ulkonäöltään hivenen poikkeava alalaji. Lentoaika on heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Tamminopsasiipiä tavataan tammea kasvavissa metsissä ja puistoissa. Se on melko yleinen, mutta pääasiassa latvustoissa viihtyvänä lajina perhosia näkee vain harvoin. Aikuiset perhoset käyttävät ravinnokseen pääasiassa mesikastetta sekä mahlaa, mutta vierailevat myös kukilla. Koiraat kokoontuvat usein tietyille paikoille kosiolentoja varten.
Päiväperhosille poikkeuksellisesti tamminopsasiipiä lentää joskus latvuksiin asetettuihin, ultraviolettilampuilla varustettuihin valorysiin, mikä viittaa perhosten olevan aktiivisia myös lämpiminä öinä.
Naaras munii munt yksitellen aurinkoisilla paikoilla oleville oksille. Alimmillaan noin metrin korkeudelle maanpinnasta. Kuoriutumisvalmis toukka talvehtii munan sisällä ja kuoriutuu keväällä. Ne ovat pääasiassa yöaktiivisia ja piilottelevat aluksi silkkisen suojan suojissa, myöhemmin toukat kuitenkin elävät avoimesti. Toukkavaihe kestää 5–10 viikkoa. Toukalla ei juuri ole suhdetta muurahaisiin, mutta kotelo erittää muurahaisia kiinnostavaa eritettä. Muurahaisten läsnäolo ei kuitenkaan ole kehitykselle välttämätöntä. Toukka koteloituu maahan tai oksalle ja kotelovaiheen kesto on noin kolme viikkoa.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla tammilajeilla (Quercus).
Israel Helenius

Israel Helenius (1726 Muurla – 1806) oli suomalainen valtiopäivämies, myssyjohtaja. Hän tuli ylioppilaaksi 1746 ja oli talonpoikaissäädyn edustaja valtiopäivillä. Hän osallistui myssyjohtajana politiikkaan, erityisesti valtiopäivillä vuosina 1765–1766. Hänen ajamiaan asioitaan oli muun muassa talonpoikaispurjehduksen vapauttaminen.
Givatayim

Maantiede

Givatayim on osa Tel Avivin rakennettua metropolialuetta. Sen naapurikaupunkeja ovat Tel Aviv ja Ramat Gan. Maantieteellisesti alue on osa Saaronin tasankoa.

Historia

Givatayim perustettiin vuonna 1922. Alun perin paikka oli työläisille rakennettu asuinalue nimeltä Shekhunat Borochov. Nimensä se sai Ber Borochovin mukaan.Vuonna 1942 alueeseen liitettiin neljä viereistä aluetta ja vuonna 1959 Givatayimista tuli oma kuntansa. Nykyinen nimi Givatayim tarkoittaa suomeksi kahta kukkulaa. Kaupungissa on esimerkiksi elintarviketeollisuutta ja julkaisutoimintaa.

Väestö

asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 59 518. Vuonna 2002 asukasluku oli 47 400, vuonna 1968 42 100 ja vuonna 1947 7 000.
Erkki Valtonen

Erkki Johannes Valtonen (s. 17. kesäkuuta 1934 Tampere) on suomalainen lääkäri.
Valtosen vanhemmat olivat eversti Jouna Olavi Valtonen ja Hilkka Annikki Lahonen. Hän avioitui 1960 Irene Pyykkösen kanssa. Valtonen tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1952 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1959. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1961. Valtonen oli Helsingin yliopiston fysikaalisen lääketieteen ja kuntoutuksen dosentti sekä Helsingin yliopistollisen keskussairaalan fysiatrian osaston ylilääkäri vuodesta 1968 vuoteen 1996.
Aino Henssen

Aino Henssen (12. huhtikuuta 1925 Elberfeld, Saksa – 29. elokuuta 2011 Marburg, Saksa) oli saksalainen jäkälätutkija ja professori.
Henssen oli alallaan merkittävä tutkija. Hän väitteli Marburgin yliopistossa 1953 kasvifysiologiasta. Hän siirtyi kuitenkin pian Berliinin yliopistoon aktinobakteerien tutkijaksi, ja olleessaan tutkijavieraana Helsingin yliopistossa hän pian siirtyi jäkälien pariin, jotka olivat sittemmin hänen merkittävin tutkimuskohteensa. Hän oli Marburgin yliopiston kasvitieteen professori 1970–1990 ja kuvasi 150 uutta jäkälälajia. Tieteellisistä ansiostaan hän sai Acharius-mitalin.
Henssen keräsi 40 000 näytteen laajuisen jäkäläkokoelman kiertäessään kenttätyössä eri puolilla maailmaa. Kokoelman hän testamenttasi Helsingin yliopistolle.
Henssenin äiti oli suomalainen. Hänen isänsä oli Marburgin yliopiston kansanrunoustieteen professori Gottfried Henssen. Hän toimi kotimaassaan epävirallisena Suomen kulttuurilähettiläänä ja vieraili usein Suomessa.
Guns and Horses

Musiikkivideo

Guns and Horses -musiikkivideon on ohjannut Petro ja se on kuvattu Los Angelesin Griffith Parkissa maaliskuussa 2010. Video julkaistiin YouTubessa Gouldingin Vevo-kanavalla 12. huhtikuuta 2010. Videolla Goulding kävelee metsässä löytäen samalla mies- ja naissotilaita sekä hevosia. Kertosäkeitten aikana sotilaat toimivat taustatanssijoina. Naissotilaat ovat pukeutuneet sotilastyylisiin trikoisiin. Miessotilaat ovat pukeutuneet muuten samoin, mutta heillä ei ole trikoita. Gouldingilla on yllään ruudullinen paita sekä legginsit.
Toini Kaukonen

Toini Iines Kaukonen, o. s. Talas (s. 5. heinäkuuta 1906 Kuopio) on suomalainen kääntäjä.
Sosiaalilääketieteellinen aikakauslehti

Päätoimittajat

Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Sari Räisänen.
Dan Simmons

Kirjailijan ura

Jo lapsena Simmons halusi kirjailijaksi. Kymmenvuotiaana hän kirjoitti ensimmäisen tieteisnovellinsa ja sitä seurasi myöhemmin jatko-osa Ihmemaa Ozille. Simmons kuitenkin valmistui opettajaksi ja toimi ammatissa päätoimisena melkein 20 vuotta, kirjoittaen harrastuksekseen ennen kuin kirjailijan ura urkeni . 1981 Simmons oli jo valmis hylkäämään ammattikirjailijan haaveensa kun hän tapasi Denverissä pidetyssä kirjoittajaseminaarissa arvostetun tiedekirjailijan Harlan Ellisonin. Tämän rohkaisusta Simmons lähetti novelinsa The River Styx Runs Upstream kirjoitusilpailuun. Novelli voitti ja julkaistiin seuraavana vuonna The Twilight Zone Magazine-lehdessä

Ensimmäinen romaani

Simmons oli jo lyhyessä ajassa saavuttanut mainetta novelleillaan kun hänelle sattui vahinko. Novelli jonka hän aloitti kesällä 1982 ei pysynyt kirjailijan hallinnassa vaan siitä kasvoi kirjailijan kesälomalla kirja. Se julkaistiin kuitenkin vasta kolme vuotta myöhemmin 1985 nimellä Kalin laulu. Seuraavana vuonna romaani voitti parhaan romaanin World Fantasy -palkinnon  Like julkaisi kirjan suomeksi vuonna 2001 .
Saksan 73. jalkaväkidivisioona

Perustaminen

Divisioona perustettiin 26. elokuuta 1939.

Historia

Puolan valtauksen aikana divisioona oli Pohjoisen Armeijaryhmän reservinä. Itärintamalla divisioona oli heinäkuusta 1941 toukokuuhun 1944. Se jäi maaliskuussa 1944 mottiin Krimin niemimaalle, jossa se tuhoutui 8. toukokuuta.
Pian tuhoutumisensa jälkeen divisioona perustettiin 16. kesäkuuta 1944 uudelleen Unkarissa ja se osallistui kesällä 1944 taisteluihin Prahassa ja Varsovassa, joissa se tuhoutui toisen kerran. Divisioonan nimellä perustettiin taisteluosasto, mutta se tuhoutui 1945 kolmannen kerran Danzigin ympäristössä.
White Australia

White Australia on Australiassa noudatettu rasistinen politiikka, jolla pyrittiin rajoittamaan muiden kuin valkoisten maahanmuuttoa. Lainsäädännössä siihen kuului ryhmä toisen maailmansodan jälkeen kumottuja Australiassa voimassa olleita lakeja. White Australia -politiikkaa harjoitettiin 1901–1973, joskin sitä alettiin karsia jo vuonna 1949.
White Australia -politiikan historia jakaantuu kolmeen vaiheeseen. Sen juuret juontuvat vuoteen 1851, kun Australian kultavarantojen löytymisen jälkeen maa sai runsaasti maahanmuuttajia Kiinasta. Samaan aikaan Queenslandin puuvilla- ja sokeriruokoteollisuus paikkasi huutavaa työvoimapulaansa rekrytoimalla arviolta 62 000 työläistä Melanesian saarilta. Maahanmuuttokehitys edisti rasistista politiikkaa, joka lainsäädännössä aluksi ilmeni vuonna 1901 säädettyinä Immigration Restriction Act ja Pacific Island Labourers Act -lakeina ja josta kehittyi liittovaltiollinen White Australia -politiikka.
Vuodesta 1901 toiseen maailmansotaan politiikkaa kehitettiin ja vahvistettiin monilta osin. Yksi sen pääpiirteistä oli brittiläisten maahanmuuttajien suosiminen muiden kustannuksella. Politiikasta luovuttiin asteittain toisen maailmansodan jälkeen, ensin edistämällä ei-brittiläistä ja myöhemmin ei-valkoista maahanmuuttoa. Vuosien 1949 ja 1966 välillä Robert Menziesin ja Harold Holtin hallitukset lopettivat politiikan toteuttamisen käytännössä. Vuonna 1973 Gough Whitlamin hallitus hyväksyi lait, jotka poistivat rodun merkityksen maahanmuutossa. Vuonna 1975 Whitlamin hallitus hyväksyi Racial Discrimination Act -lain, joka kriminalisoi rotupohjaisen valintakriteeristön.
Vaivianjärvi

Maantieto

Soikean muotoisen järven halkaisija on noin 400 metriä ja sen pinta-ala on 9,6 hehtaaria. Se sijaitsee muutaman neliökilometrin laajuisen Vaiviannevan äärellä. Järven lähiympäristöstä on kaivettu kymmenisen suo-ojaa järveen ja järvestä on kaivettu laskuoja, joka on johdettu Vaiviassa Palonjokeen. Palonjoki on Prentinjoen latvahaara ja se laskee Kirkkojärveen. Järvelle ei johda tietä ja se on asumaton.

Luonto

Vaivianneva, jonka kokonaispintta-ala on 42 hehtaaria, on entinen turvetuotantoalue, josta nostettiin turvetta Kyrön tehtaille. Turpeennosto on lopetettu 1950-luvun jälkeen ja nostoalueen tunnistaa laajoista vesialtaista. Vaivianjärvi on näistä altaista ainoa luontainen järvi.

Historiaa

Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa järvi on piirretty näkyviin ja nimetty Vaiviajärvi. Vuonna 1904 nimismies Väinö Nyström kumppaneineen Järvenkylästä saivat päätöksen liittyen Vainiainnevan kuivattamiseen. Yleensä suon kuivattaminen liittyy pelto-alan kasvattamiseen, mutta koska Hämeenkyrössä on myös Vaiviansuo, ei voi olla aivan varma hankkeen kohteesta. Se varmistuu, kun asiakirjat julkaistaan digitaalisesti.
Patasydän

Äänitys

Ässät taistelee -single nauhoitettiin marraskuussa 2003 Tampereella TDM-studiolla, ja sen tuotti Kimmo Haavisto. Singlen kansikuvan on tehnyt Kristian Kivisalo. Molemmat levyn kappaleet on säveltänyt Kimmo Haavisto, sanoitukset hän on tehnyt yhdessä Make Vettenrannan kanssa.
Pietro Metastasio

Pietro Metastasio tai Pietro Trapassi (Rooma 13. tammikuuta 1698 – Wien 12. huhtikuuta 1782) oli italialainen runoilija ja oopperalibretisti. Metastasio työskenteli suurimman osan työurastaan keisarillisessa hovissa Wienissä. Hän oli aikansa vaikutusvaltaisin oopperalibretisti ja hänen librettoihinsa sävellettiin satoja oopperoita.