google/wiki40b huggingface dataset:
Gouda (juusto)

Gouda on hollantilainen lehmänmaidosta valmistettu, kypsytetty, puolikova juustotyyppi, jota on valmistettu jo ainakin 1100-luvulta. Tyypillinen gouda painaa noin 15 kg, ja sen rasvapitoisuus on 31–45 % kuiva-aineesta. Juustoa kypsytetään vähintään muutama viikko, enimmillään jopa vuosia. Goudan maku ja muut ominaisuudet vaihtelevat paljon kypsytysasteen mukaan.

Nimi

Gouda on saanut nimensä etelähollantilaisen Goudan kaupungin mukaan, mutta nimellä ei ole alkuperäsuojaa. Goudaksi voidaan siksi kutsua muuallakin kuin Hollannissa valmistettua juustoa. Alkuperäisellä valmistusalueella valmistetusta goudajuustosta käytetään suojattua nimeä Noord-Hollandse Gouda.
Lähdekritiikki

Tausta

Alun perin lähdekritiikin kehittivät tutkimuksen välineeksi renessanssioppineet. Sitä ovat kehittäneet oikeusoppineet sekä pyhimyselämäkertojen tutkijat 1600-luvulla. 1800-luvulla historiantutkijat nostivat lähdekritiikin keskeiseksi tieteelliseksi toimintatavaksi.

Nykyaika

Internetissä voi olla epäluotettavaa ja vääristelevää informaatiota. On myös vaikea koota yhteen eri suunnilta koottua tetoa. Lähdekritiikki on tällaisessa työssä käytettävä työväline.

Ulkoinen ja sisäinen lähdekritiikki

Perinteisesti lähdekritiikki jaetaan ulkoiseen ja sisäiseen lähdekritiikkiin.
Ulkoinen lähdekritiikki pyrkii rekonstruoimaan tilanteen, jossa lähde on laadittu: esimerkiksi onko lähde se mitä se esittää olevansa, vai väärennös. 
Sisäinen lähdekritiikki pyrkii selvittämään lähteen laatijan tavoitteet. 
Sisäinen ja ulkoinen lähdekritiikki on aina yhdistettävä tekstin luotettavuuden arvioimiseksi.

Lähdekritiikki journalismissa

Lähdekritiikkiä sovelletaan muun muassa journalismiin. Esimerkiksi Yleisradion Ohjelmatoiminnan säännöstön ohjelmatoiminnan pääperiaatteita koskevassa luvussa todetaan:
"Tietolähteisiin on suhtauduttava kriittisesti. Lähdekritiikki on erityisen tärkeää kiistanalaisia kysymyksiä käsiteltäessä tai hankittaessa tietoja nimettömänä pidettävältä tietolähteeltä. Lähteen luotettavuutta arvioitaessa on otettava huomioon, että tietolähteellä voi olla hyötymis- tai vahingoittamistarkoitus."

Huhtiniemen tapaus

Toimittaja Pasi Jaakkonen kirjoittaa Journalisti -lehdessä lähdekritiikin unohtumisesta, kun mediassa käsiteltiin Lappeenrannan Huhtiniemen joukkohautoja keväällä 2007: 
"Selkein esimerkki lähdekritiikin unohtumisesta löytyy median suhtautumisessa salaisen kenttäoikeushuhun keskeiseen todistajaan, 'Syväkurkkuun'. Hän on mies, joka väitti pitävänsä hallussaan todisteita salaisesta kenttäoikeudesta.
Eläkkeellä oleva putkimies tapasi uutisten perusteella ainakin puolenkymmentä toimittajaa. Syväkurkku syötti heille keksityn tarinan satojen, Viipurin puolustuksessa epäonnistuneiden sotilaiden teloituksista Huhtiniemessä. Sodan jälkeen asiakirjat hävitettiin. Syväkurkku väitti olevansa 'salainen tiedustelumies' ja katsoi siksi olevansa pakotettu esiintymään nimettömänä." 
Kirjoittaja toteaa tapausesimerkistä: "Media etsi totuutta huhun takaa, mutta tuotti tahtomattaan uusia huhuja."

Enkeli-Elisa

Toinen tapaus, jossa tiedotusvälineiden lähdekritiikin on Suomessa arvioitu olleen puutteellista, oli ensin internetissä runsaasti julkisuutta saanut koulukiusatun nuoren tytön itsemurhasta kertonut Enkeli-Elisan tarina, jota  vuonna 2012 esiteltiin tiedotusvälineissä laajasti totena kunnes Helsingin Sanomat kesällä 2012 kyseenalaisti sen todenperäisyyden. Poliisikuulustelussa kirjailija myönsi kirjoittaneensa itse blogitekstit, joiden annettiin ymmärtää olevan Elisan isän ja äidin käsialaa.
Rikosäänilausunto

Rikosäänilausunto on epäillyn henkilön tallennetusta äänestä tehty puheanalyysi poliisiviranomaisia varten.
Rikosäänilausunto-käsite syntyi Intelligent Speech Analyser™ (ISA) -ohjelman käytön yhteydessä 1996 kun ohjelman kehittäjä sai ennen Joensuun Fonetiikan päiviä 28−29.8.1996 päivien abstraktit nähtyään tietää, että Intelligent Speech Analyser™ (ISA) -ohjelmaa oli käytetty Helsingin yliopistossa edelliset 10 vuotta (1987–1996) muuhunkin kuin akateemiseen tieteelliseen käyttötarkoitukseen.
Joensuun 1996 Fonetiikan päivistä lähtien Rikosäänilausunto-käsitettä on vakiinnutettu tarkoittamaan nimenomaan Intelligent Speech Analyser™ (ISA) -ohjelmalla 10 vuotta (1987–1996) Helsingin yliopistossa tehtyjä äänilausuntoja.
Nastassja Kinnunen

Nastassja Kinnunen (o.s. Dubarezava, s. 14. maaliskuuta 1985 Haradok) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä ja maastohiihtäjä. Hän on naimisissa suomalaisen miehen kanssa.

Maastohiihtoura

Maastohiihdon maailmancupissa Kinnunen (tuolloin vielä Dubarazeva) kilpaili ensimmäisen kerran lokakuussa 2007. Hän kilpaili maastohiihdon maailmancupissa viimeisen kerran helmikuussa 2010. Sinä aikana hän saavutti ainoat pisteensä Tour de Skihin kuuluneessa Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, jossa hän sijoittui 28:nneksi.
Kinnunen osallistui maastohiihdossa Liberecin MM-kilpailuihin 2009, missä hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhdistelmäkilpailussa 40:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 54:s, ja sekä vapaan sprintissä että 10 kilometrin perinteisen hiihdossa 60:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 Kinnunen kilpaili maastohiihdossa, missä sijoittui Valko-Venäjän viestijoukkueen mukana kymmenenneksi. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli perinteisen sprintissä 42:s, 30 kilometrin perinteisen hiihdon yhteislähtökilpailussa 44:s ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 53:s.

Ampumahiihtoura

Kinnunen kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2010 yltäen heti pisteille oltuaan pikakilpailussa 40:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Hochfilzenissä joulukuussa 2011 oltuaan pikakilpailussa kymmenes. Tammikuussa 2012 hän oli Oberhofin pikakilpailussa seitsemäs ja yhteislähdössä kymmenes. Tammikuussa hän oli myös Nové Měston pikakilpailussa kahdeksas.
Kinnunen on osallistunut ampumahiihdossa neljiin MM-kilpailuihin. Ruhpoldingissa 2012 hän oli viestijoukkueen mukana neljäs, normaalikilpailussa 29:s, takaa-ajossa 33:s ja pikakilpailussa 35:s. Nove Mestossa 2013 Kinnunen oli viestijoukkueen mukana seitsemäs, pikakilpailussa 28:s ja takaa-ajossa 48:s. Kontiolahdella 2015 hän sijoittui pikakilpailussa 11:nneksi, yhteislähtökilpailussa 26:nneksi, takaa-ajossa 33:nneksi ja normaalikilpailussa 68:nneksi. Oslossa 2016 Kinnunen oli viestijoukkueen mukana 18:s, pikakilpailussa 23:s, normaalikilpailussa 34:s ja takaa-ajossa 52:s. Vuoden 2010 Sotšin olympialaisissa hän sijoittui sekaviestijoukkueen mukana kymmenenneksi, pikakilpailussa 34:nneksi ja takaa-ajossa 56:nneksi.
Huhtikuussa 2018 Kinnunen saavutti ampumahiihdon Suomen-mestaruuden yhteislähtökilpailussa.
Indiana Jones Junior

Indiana Jones Junior (The Young Indiana Jones Chronicles) on George Lucasin tuottama televisiosarja, jota esitettiin vuosina 1992-1994. Esittäjänä toimi ABC-kanava. Suomessa ohjelmaa esitti 1990-luvun alussa MTV3. Sarja kertoi elokuvissa esiintyneen Indiana Jones-hahmon nuoruudesta vuosisadan alussa. Corey Carrier (10-vuotias Jones) ja Sean Patrick Flanery (17-vuotias Jones) esittivät sarjan päähenkilöä eri aikakausille sijoittuvissa jaksoissa ja George Hall (94-vuotias Jones) toimi kertojana.
Sarjan suomenkielinen nimi eroaa merkitykseltään alkuperäisestä nimestä, jonka suora käännös olisi Nuoren Indiana Jonesin kronikat. Suomenkielinen nimi antaa ymmärtää, että kyse olisi Jonesin pojasta. VHS- ja DVD-julkaisuissa sarjan nimi on Nuori Indiana Jones Seikkailee tai Nuori Indiana Jones.
Sarja sai ilmestymisvuosinaan yhteensä 23 Emmy-palkintoehdokkuutta, joista se voitti kymmenen. Vuoden 1994 Golden Globe-gaalassa sarja oli ehdolla kategoriassa Paras tv-sarja - Draama.
Parodiamusiikki

Parodiamusiikki on musiikkia, joka on parodia joko tietystä musiikkikappaleesta, musiikkigenren kliseistä tai populaarikulttuurista. Usein parodiamusiikissa sävel on pelkkä kopio parodioinnin kohteena olevasta kappaleesta, ja vain sanoja muutetaan. Esimerkiksi "Weird Al" Yankovicin kappale White & Nerdy on parodia Chamillionairen kappaleesta Ridin'. Suomessa parodiamusiikkia ovat tehneet esimerkiksi Jope Ruonansuu, Bat & Ryyd sekä Tony Halme. Esimerkiksi Ruonansuun kappale Pieni Hiace on parodia Sakari Kuosmasen Pienestä sydämestä, Batin & Ryydin Lentävä puliukko on väännös Lentävästä kalakukosta ja Tony Halmeen Viikinki on parodia Frederikin Titanicista. Youtubessa parodiamusiikkia tekevät esim. Key of Awesome ja Anssi Umpikela. Suomessa esiintyy myös kansanlauluja, jotka ovat parodiamusiikkia, kuten Ukko Nooan väännökset ja Tiedän paikan armahan -laulun väännökset, jotka alkavat sanoilla Tiedän paikan kamalan.
Fairchild 24

Fairchild 24J 60 De Luxe oli 1930-luvun yhdysvaltalainen, yksitasoinen, yksimoottorinen ja kaksi- tai nelipaikkainen yleisilmailukone.

Taustaa

Konetta valmisti Fairchild-konsernin lentokonetehdas vuodesta 1932 lähtien. Se oli aluksi vain kaksipaikkainen, mutta myöhemmät versiot olivat nelipaikkaisia. Kone oli tuotannossa vuoteen 1948 asti ja sitä valmistettiin 1 950 kappaletta.

Käyttö Suomessa

Heinäkuussa 1939 Suomessa rekisteröitiin OH-RIM, joka oli ansiolentokäytössä, kunnes Suomen ilmavoimat pakko-ottivat sen lokakuussa 1939. Konetta ei talvisodan jälkeen enää palautettu omistajalleen vaan ilmavoimat osti koneen syksyllä 1940. Huhtikuussa 1941 kone tuhoutui Malmilla siipien irrottua, koska korjauksessa oli unohdettu kiinnittää siipitukien pultit eikä tätä havaittu tarkastuksessa. 
Konemalli oli 1950-luvulla Suomen yleisin yleisilmailukone, jolloin siviilirekisterissä oli 18 konetta.
MSC Lirica

Rakentaminen

Alus tilattiin Chantiers l'Atlantiquelta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla K32. Alus luovutettiin 24. maaliskuuta 2003 panamalaiselle Mediterranean Shipping Companylle.

Liikennöinti

Alus aloitti maaliskuussa risteilyt. Kesäisin alus risteilee Välimerellä ja talvisin Karibialla. Alus myytiin 21. heinäkuuta 2010 Newco Lirica SA:lle, jonka kotipaikka on Genevessä Sveitsissä. Aluksen operointi jatkui kuitenkin edelleen MSC:llä.
Andy Stewart

Andy Stewart (30. joulukuuta, 1933, Glasgow, Skotlanti - 11. lokakuuta, 1993) oli skotlantilainen muusikko ja Ewan Stewartin isä.

Elämäkerta

Stewart syntyi Glasgowissa. Hänen perheensä muutti Perthiin vuonna 1938 ja sen jälkeen Arbroathiin vuonna 1944. Hän kävi Musiikkikoulun Glasgowissa ja hänen ensimmäinen albumi oli Come in-Come in. Hänen levy oli top-listalla vuoden. Hän oli myös mukana televisiossa nimeltä The White Heather Club ja vielä The Ed Sullivan Show. Stewart muutti takaisin Glasgowiin vuonna 1993 ja kuoli samana vuonna.

Yksityiselämä

Stewart meni naimisiin Sheila Stewartin kanssa ja heille syntyi lapsi nimeltä Ewan Stewart, josta tuli myöhemmin näyttelijä.
BitComet

BitComet on ilmainen Torrent-tekniikkaan perustuva peer-to-peer-, FTP- ja HTTP alustoja hyödyntävä tiedostonsiirto-ohjelma. Muita vastaavia ovat muun muassa Bittorrent ja µTorrent.
Zippo

Zippo populaarikulttuurissa

Zippo esiintyy usein elokuvien ja televisiosarjojen rekvisiittana. Tunnettuja elokuvia ja TV-sarjoja joissa Zippo-sytytintä käytetään näkyvästi ovat Pyhimys (TV-sarja), Sin City, Deep Blue Sea, Die Hard, Die Hard 2, Indiana Jones ja viimeinen ristiretki, Harley Davidson ja Marlboro-mies, The Crow, Black Sheep, Lost, The Simpsons, Salaiset kansiot, Constantine, Family Guy,  Supernatural,  Elämää Philadelphiassa, Kyllä Jeeves hoitaa, Mad Men, sekä Quentin Tarantinon elokuvat. Myös Stingin kappaleessa It's probably me tausta soitetaan zipolla.
Roberto Rossellini

Roberto Rossellini (8. toukokuuta 1906 Rooma, Italia – 3. kesäkuuta 1977) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli Vittorio de Sican ohella neorealismin suuntaa luoneita ohjaajia.
Rosselini aloitti uransa fasismin kaudella ja ohjasi ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvansa vuonna 1941. Toisen maailmansodan jälkeen hän nousi maailmanlaajuiseen kuuluisuuteen neorealistisilla elokuvilla, kuten Rooma – avoin kaupunki (1945). Rosselini aloitti yhteistyön näyttelijä Ingrid Bergmanin kanssa 1949. Heidän välilleen syntyi myös rakkaussuhde ja avioliitto, ja koska he molemmat olivat jo naimisissa, tämä aiheutti laajaa paheksuntaa ja myös heidän elokuviensa boikotointia. Vasta myöhemmin heidän yhteiset elokuvansa, kuten Matka Italiassa (1954), ovat saaneet arvostusta. Vuoden 1959 elokuva Kenraali della Rovere nosti Rosselinin takaisin maineeseen. 1960-luvulla hän teki useita televisioelokuvia, joista Aurinkokuninkaan valtaannousu (1966) sai menestystä myös kansainvälisessä teatterilevityksessä. Rosselini ohjasi myös teatterissa ja oopperassa.
Leonid Pasternak

Leonid Osipovitš Pasternak (alk. Jitžok-Leib tai Isaak Josifovitš Pasternak; ven. Леонид Осипович Пастернак, 4. huhtikuuta (J: 22. maaliskuuta) 1862 Odessa, Venäjä – 31. toukokuuta 1945 Oxford, Britannia) oli venäläinen jälki-impressionistinen taidemaalari. Hänen poikansa oli kirjailija Boris Pasternak.

Elämäkerta

Leonid Pasternak syntyi juutalaisen majatalonpitäjän perheeseen. Hän oli nuorin perheen kuudesta lapsesta. Hän ryhtyi piirtämään jo hyvin nuorena, mutta perhe pyrki lannistamaan harrastusta, koska pelättiin, että piirtäminen häiritsee opiskelua. Hänen ensimmäinen tukijansa oli paikallinen kadunlakaisija, joka alkoi ostaa Pasternakin töitä, kun tämä oli seitsemänvuotias.
Vuosina 1881–1885 Leonid opiskeli Moskovan yliopistossa, ensin lääketieteellisessä tiedekunnassa, myöhemmin oikeustieteellisessä. Lopulta hän päätti keskittyä taiteeseen ja lähti Münchenin taideakatemiaan, josta hän valmistui 1887. Hän palasi Venäjälle, suoritti kahden vuoden asepalveluksen tykistössä ja antautui 1889 täysitoimisesti taiteilijanuralle.
Ura alkoi menestyksekkäästi. Hänen ensimmäisen näyttelyssä olleen teoksensa osti  Pavel Tretjakov, joka oli aikakauden merkittävin taiteensuosija Venäjällä. Pian hänestä tuli suosittu taiteilija, niin sanotun Polenovin piirin jäsen, johon kuuluivat Valentin Serov, Isaak Levitan, Mihail Nesterov, Konstantin Korovin. Vuonna 1889 hän avioitui pianisti Rosa Isidorovna Kaufmanin kanssa, jonka isä oli menestyvä juutalainen tehtailija, ei kuitenkaan taiteilija Isidor Kaufman, vaan tämän kaima. Pariskunta asettui asumaan Moskovaan, ja  (1890) syntyi ensimmäinen pariskunnan neljästä lapsesta, tuleva kirjailija  Boris Pasternak.
Leonid Pasternak oli ensimmäisiä venäläisiä taiteilijoita, joka piti itseään impressionistina. Venäjällä 1880- ja 1890-luvulla sellainen julistaminen oli täysin uutta ja herätti huomiota. Leonid oli myös Vaeltajiin ja  Venäläisten taiteilijoiden unioniin. Hän oli Leo Tolstoin ystävä ja asui useita kuukausia Jasnaja Poljanassa. Hän maalasi Tolstoista useita muotokuvia ja kuvitti tämän romaanit Sota ja rauha ja Ylösnousemus. Hän sai mitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1900 Tolstoin romaanien kuvituksistaan.
Pasternak valittiin Pietarin taideakatemiaan (1905), ja hän opetti Moskovan maalaustaiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin koulussa.
Vuonna 1921 Pasternak joutui silmäleikkaukseen Berliiniin. Hän matkusti sinne vaimonsa ja kahden tyttärensä kanssa, mutta pojat Boris ja Aleksander jäivät Venäjälle. Leikkauksen jälkeen hän päätti olla palaamatta Venäjälle ja jäi Berliiniin vuoteen 1938 asti, jolloin hän pakeni natsihallintoa Britanniaan, jossa hän asui elämänsä loppuun.
Ympäristökasvatus

Ympäristökasvatus on kasvatuksellista toimintaa, jonka tarkoitus on tukea elinikäistä oppimisprosessia siten, että yksilöiden tai yhteisöjen arvot, tiedot, taidot sekä toimintatavat muuttuvat kestävän kehityksen mukaisiksi. Se antaa yleiskuvan siitä, miksi on tärkeää harkita kestävää kehitystä ja myös innostaa ihmisiä tekemään ympäristötietoisia valintoja työstään.

Käsitteet

Uusimmissa suomalaisia kouluja ohjaavissa kotimaisissa ja kansainvälisissä asiakirjoissa puhutaan pääasiassa kestävän kehityksen kasvatuksesta, joka sisältää kestävän kehityksen eri ulottuvuudet. Kestävän kehityksen kasvatus ja ympäristökasvatus ovat rinnakkaiset käsitteet, joiden painotuksissa voi esiintyä eroja, vaikka tavoitteet ovat samanlaiset. Käsitteitä käytetään myös synonyymeinä.
Käytännön toimijat käyttävät sen sijaan useammin käsitettä ympäristökasvatus, käsittäen ympäristön yhtä lailla laaja-alaisesti. Kestävän kehityksen kasvatus -käsitteen käyttö tuo selkeämmin esiin kaikki kestävän kehityksen ulottuvuudet (ekologinen, kulttuurinen, sosiaalinen, taloudellinen). Ympäristökasvatus-käsitettä käytettäessä painotetaan erityisesti kestävän kehityksen ekologista ulottuvuutta. Asiayhteydestä riippuen toinen käsitteistä voi olla käyttökelpoisempi, mutta kestävän kehityksen kasvatukseksi tai ympäristökasvatukseksi toiminnan tekee päämäärä eli kestävän kehityksen edistäminen.
Kulttuuriympäristökasvatus on ympäristökasvatuksen osa-alue, joka käsittelee ihmisen muokkaamaa ympäristöä ja ympäristön kulttuurisia ulottuvuuksia.

Toimijat

Suomen Ympäristökasvatuksen Seura ry (FEE Suomi) ympäristökasvatuksen edistämiseen, kehittämiseen ja tukemiseen erikoistunut asiantuntijajärjestö, joka hallinnoi Suomessa kansainvälisen ympäristökasvatuksen kattojärjestön (Foundation for Environmental Education, FEE) ympäristökasvatusohjelmia Vihreä lippu, Ympäristöreportterit ja Green Key. FEE Suomi järjestää vuosittain alan päätapahtuman, valtakunnalliset Ympäristökasvatuspäivät. Muita toimijoita ovat esimerkiksi WWF, Suomen luonnonsuojeluliitto, Suomen luonto- ja ympäristökoulujen liitto ry sekä Luonto-Liitto.
Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura ry. kehittää ja edistää kulttuuriympäristökasvatusta. Sen toiminnan kohderyhmään kuuluvat kasvattajat ja eri hallinnonalojen virkamiehet.

Toimintatapoja

Vihreä lippu on kestävän kehityksen työkalu päiväkodeille, kouluille ja oppilaitoksille. Vihreä lippu on osa kansainvälistä Eco-Schools -ohjelmaa. Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma (UNEP) suosittelee Vihreää lippua. FEE Suomi on kehittänyt Vihreä lippu -ohjelmaan omaan päivähoito- ja koulujärjestelmäämme sopivat toimintatavat ja materiaalit. Vihreä lippu on saanut WWF:n Panda-palkinnon, Keskon ympäristöpalkinnon sekä Suomen luonnonsuojeluliiton ympäristöpalkinnon.
Oppilaitosten kestävän kehityksen sertifiointi on Opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen säätiö - OKKA-säätiön ylläpitämä järjestelmä, joka tarjoaa arviointityökaluja, materiaaleja, neuvontaa ja koulutusta koulujen ja oppilaitosten kestävän kehityksen työn tueksi. Järjestelmä mahdollistaa myös ulkoisen arvioinnin ja sertifikaatin hakemisen.
Northrop Frye

Herman Northrop Frye, CC, (14. heinäkuuta 1912 Sherbrooke – 23. tammikuuta 1991 Toronto) oli kanadalainen kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko. Hän oli alallaan yksi 1900-luvun merkittävimpiä hahmoja.
Frye syntyi Sherbrookessa Quebecissä, mutta varttui Monctonissa New Brunswickissa. Hän aloitti opintonsa Toronton yliopiston Victoria Collegessa ja siirtyi myöhemmin lukemaan teologiaa Emmanuel Collegeen, minkä jälkeen hänet vihittiin Kanadan kirkon papiksi. Pappisvihkimyksen jälkeen hän opiskeli vielä Englannissa Oxfordin yliopiston Merton Collegessa ja palasi sitten Victoria Collegeen.
Kansainvälistä kuuluisuutta Frey ansaitsi vuonna 1947 julkaistulla ensiteoksellaan Fearful Symmetry, jossa hän selvitti William Blaken väärinymmärrettyä runoutta ja löysi metaforisia viittauksia John Miltonin Kadotettuun paratiisiin ja Raamattuun. Hänen maineensa perustuu kuitenkin paljolti teokseen Anatomy of Criticism (1957), joka on yksi tärkeimpiä 1900-luvulla julkaistuja kirjallisuusteoriaa koskevia teoksia.
Northrop vaikutti muun muassa Harold Bloomin ajatteluun.
Osmo Järvi

Osmo Henrik Järvi (1. tammikuuta 1911 Helsinki – 21. maaliskuuta 2000 Turku) oli suomalainen patologian tutkija, professori ja Turun yliopiston rehtori. 
Järven vanhemmat olivat kalabiologi ja professori Toivo Järvi sekä Helfrid Helena Suitiala (ent. Söderman). Järvi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937, jolloin hän myös sai tohtorin arvon väiteltyään jo vuonna 1935. Järvi oli Helsingin yliopiston anatomian laitoksen amanuenssina vuodesta 1932 ja lisäksi mikroskooppisen anatomian dosenttina vuosina 1940–1945. Sotavuosina hän oli kenttä- ja sotasairaalan lääkärinä sekä puolustusvoimien patologina. Järvi toimi Turun yliopiston patologisen anatomian professorina vuosina 1944–1977, vastaperustetun lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1945–1954 ja yliopiston rehtorina 1954–1960. Järven dekaanikaudella rakennettiin lääketieteellisen tiedekunnan laitosrakennukset ja hänen rehtorikaudellaan perustettiin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta. Tutkijana hän kuvasi ensimmäisenä maailmassa elastofibrooman ja membranoottisen osteodysplasian.
Järvi toimi Suomen edustajana Kansainvälisessä syöväntorjuntajärjestössä. Lisäksi hän oli valtion lääketieteellisen toimikunnan puheenjohtaja, Turun Suomalaisen Yliopistoseuran neuvottelukunnan puheenjohtaja 1976–1983 ja V. A. Koskenniemen seuran puheenjohtaja 1987–1991. Hän oli myös Matti Virkkusen valitsijamies vuoden 1968 presidentinvaalissa. Hänet vihittiin Helsingin, Turun ja Oulun yliopistojen sekä Åbo Akademin kunniatohtoriksi.
Järven puoliso oli vuodesta 1937 lääketieteen lisensiaatti Enne-Maija Kinnunen. Matematiikan professori Timo Järvi on heidän poikansa. Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan rakennuksessa Medisiinassa oleva luentosali on nimetty hänen mukaansa Osmo Järvi -saliksi.
Täydellinen neliö

Vähintään 100 mutta alle 10 000 olevien täydellisten neliöiden neliöjuuren määrittäminen

Oleta, että sinulle on annettu täydellinen neliö, joka on suurempi tai yhtä suuri kuin 100 mutta vähemmän kuin 10 000. Kaikilla näillä täydellisillä neliöillä on kaksinumeroiset neliöjuuret. On olemassa yksinkertainen tapa määrittää neliöjuuri yhdellä tai kahdella arvauksella.
Ensin erota luvut pareiksi oikealta alkaen liikkuen vasemmalle. Esimerkiksi: 1600 tulee 46|24
Toiseksi etsimme neliöjuuren ensimmäisen numeron. Jos vasemmanpuoleisin pari on täydellinen neliö, etsi sen neliöjuuri. Jos vasemmanpuoleisin pari ei ole täydellinen neliö, etsi suurin vasemmanpuoleisinta paria pienempi täydellinen neliö. Tämä neliöjuuri on neliöjuuren vasemmaisin numero. Esimerkiksi: 46|24 vasemmaisin pari on 46, joka ei ole täydellinen neliö. Suurin 46:ta pienempi täydellinen neliö 36 ja sen neliöjuuri on 6.
Kolmanneksi kuten aiemmin mainittiin: jos tiedämme täydellisen neliön viimeisen numeron kymmenkannassa, tiedämme myös sen neliöjuuren viimeisen numeron kahdella arvauksella. Täten tiedämme, että 4624:n neliöjuuren viimeinen numero on joko 2 tai 8.
Neljänneksi voimme arvata neliöjuuren yhdistämällä vaiheet kaksi ja kolme. 4624:n neliöjuuri on joko 62 tai 68, joista 68 on oikea.
Chris Solinsky

Chris Solinsky (s. 5. joulukuuta 1984) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Vuonna 2008 hän karsiutui loppukilpailusta 3 000 metrin juoksussa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 12:nneksi 5 000 metrin juoksussa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän on sijoittunut 3 000 metrillä seitsemänneksi vuonna 2008 ja kuudenneksi 2009.
5 000 metrin juoksuun keskittynyt Solinsky juoksi 1. toukokuuta 2010 Palo Altossa ensimmäisen 10 000 metrin kilpailunsa. Hän voitti kilpailun ajalla 26.59,60 ja hänestä tuli ensimmäinen ei-afrikkalaissyntyinen 27 minuutin alittaja. Häntä ennen 30 juoksijaa oli alittanut 27 minuutin rajan. Aika oli Yhdysvaltain ja Pohjois-Amerikan ennätys. 4. kesäkuuta Oslon Bisletillä Timanttiliigan osakilpailussa Solinsky alitti 5 000 metrillä ensimmäisen kerran 13 minuuttia juostuaan 12.56,66. Tukholmassa Timanttiliigan osakilpailussa elokuussa 2010 hän paransi 5 000 metrin ennätystään aikaan 12.55,53. Solinskyn maanmies Galen Rupp rikkoi hänen 10 000 metrin maanosaennätyksensä 16. syyskuuta 2011 Brysselissä ajalla 26.48,00.
GIFAS

GIFAS (ransk. Groupement des Industries Françaises Aéronautiques et Spatiales) on Ranskan ilmailu-, ohjus- ja avaruusteollisuuden yhdistys.
Sen edeltäjä perustettiin niinkin aikaisin kuin 11. tammikuuta 1908. Tähän perusryhmään kuuluivat alan pioneerit, mm. Robert Esnault-Pelterie, Louis Blériot, Louis Bréguet ja Gabriel Voisin. Yhdistyksen nimeksi tuli Chambre Syndicale des Industries Aéronautiques (CSIAé). Syntyi myös kilpaileva yhdistys Association des Industries de la Locomotion Aérienne, joka valmisteli ensimmäisen Pariisin ilmailunäyttelyn, joka pidettiin syksyllä 1909 Grand Palais'ssa.
Näiden kahden yhdistyminen tapahtui ja tästä muodostui myöhemmin Gifas, jonka nimen se sai vasta 1975.
Siinä on nykyisin 260 jäsenyritystä.