google/wiki40b huggingface dataset:
Kvadrisyklaani

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kvadrisyklaani on väritön neste. Sen rakenne on hyvin jännittynyt johtuen kahden syklopropaani- ja yhden syklobutaaniyksikön aiheuttamasta rengasjännityksestä. Se on kuitenkin termisesti suhteellisen stabiili, koska terminen hajoaminen kvadrisyklaanin isomeeriksi norbornadieeni on kielletty Woodward–Hoffmann-sääntöjen mukaan. Fotokemiallisesti eli säteilytyksen avulla tämä reaktio voi tapahtua ja se on huomattavan eksoterminen (ΔH = −89 kJ/mol).
Tanskan ympäriajo

Tanskan ympäriajo on Tanskassa järjestettävä ammattilaisille tarkoitettu maantiepyöräilyn kuusipäiväinen etappikilpailu. Se kuuluu toiseksi korkeimman eli UCI Continental Circuit -tason kiertueeseen. Kilpailun pääsponsori on tällä hetkellä Post Danmark (Tanskan posti) ja kilpailu tunnetaan myös nimellä Post Danmark Rundt. Kilpailuun osallistuu 15 kahdeksanjäsenistä joukkuetta.

Historia

Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuosina 1985–1988 ja seitsemän vuoden tauon jälkeen vuodesta 1995. Kilpailua seuraa reitin varrella arviolta puoli miljoonaa katsojaa ja puolet tanskalaisista seuraa kilpailua median välityksellä. 
Vuonna 2004 kilpailun voitti Kurt Asle Arvesen, kun hänen joukkuetoverinsa Jens Voigt antoi tämän voittaa ratkaisevan välikirin. 
Vuonna 2005 Ivan Basso hallitsi kilpailua ylivoimaisesti ja voitti neljä kilpailun kuudesta etapista. Kilpailu järjestettiin samaan aikaan UCI ProTour -sarjaan kuuluvan Eneco Tourin kanssa, joten kilpailuun osallistui vain 3 ProTour -joukkuetta. 
Fabian Cancellara voitti kilpailun vuonna 2006 ja vuonna 2007 Kurt Asle Arvesenista tuli kilpailun historian ensimmäinen kaksinkertainen voittaja. Tämän jälkeen Jakob Fuglsang voitti kilpailun kolme kertaa peräkkäin 2008, 2009 ja 2010.

Muut osakilpailut

Kaikkina muina vuosina paitsi 1985 ja 1995 on jaettu myös parhaan taistelijan palkinto.

Poistuneet osakilpailut

Vuoteen 2000 saakka järjestettiin kirikilpailu.
Vuosina 1987 ja 1988 jaettiin palkinto parhaalle tanskalaiselle ajajalle. 
Joskus jaettiin palkinto parhaalle amatööriajajalle.
Isaac Herzog

Isaac Herzog (hepreaksi ‏יצחק "בוזי" הרצוג‎‎, s. 22. syyskuuta 1960) on työväenpuoluetta edustava israelilainen poliitikko ja oli vuoteen 2011 hyvinvointipalveluista vastaava ministeri.
Herzog valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 2003 ja nimitettiin asuntoministeriksi Ariel Sharonin hallitukseen 2005. Vuoden 2006 vaalien jälkeen hänet nimitettiin perusturvaministeriksi Ehud Olmertin tultua pääministeriksi. Vuonna 2009 muodostetussa hallituksessa hän jatkoi hyvinvointipalveluista vastaavana ministerinä.
Isaacin isä oli Israelin entinen presidentti Chaim Herzog.
Newcastlen yliopisto

Newcastlen yliopisto (Newcastle University) sijaitsee Newcastle upon Tynessä Koillis-Englannissa lähellä Skotlannin rajaa. Se on nykyisin yksi Englannin arvostetuimmista yliopistoista ja kuuluu Russell-ryhmään.
Newcastlen yliopisto perustettiin vuonna 1834 lääketieteellisenä oppilaitoksena, ja se kehittyi siitä Durhamin yliopiston osana ja itsenäistyi 1963. Vuonna 2000 se voitti Sunday Times-lehden "vuoden yliopisto" -palkinnon.
Yliopistossa on kolme tiedekuntaa: Humanististen ja sosiaalitieteiden tiedekunta, Lääketieteellinen tiedekunta, ja Luonnontieteiden, maataloustieteiden ja tekniikan tiedekunta. Lisäksi siellä toimii neljätoista tutkimuslaitosta, joista tunnetuimpia ovat genetiikkaan ja kantasolututkimukseen keskittyvät laitokset.
Newcastlen yliopistossa ovat opiskelleet tai toimineet tutkijoina muun muassa Australian entinen ulkoministeri Alexander Downer, Yhdysvaltain entinen sisäministeri Bruce Babbitt, Sierra Leonen ensimmäinen pääministeri Milton Margai, maahanmuuttoministeri Robert Goodwill, liberaalidemokraattien puolueenjohtaja Tim Farron, koomikko Rowan Atkinson, prinsessa Eugenie, suurrabbi Jonathan Sacks, Disneyn toimitusjohtaja Andy Bird, matemaatikko Lewis Fry Richardson, laulaja Bryan Ferry, näyttelijä Chris Vance, kitaristi Wilko Johnson, kirjailija Alastair Reynolds, sosiologi Tom Shakespeare ja arkkitehti Terry Farrell. Lisäksi ihmisoikeustaistelija Martin Luther King, Jr. on nimetty kunniatohtoriksi.
Arvo Kyllönen

Arvo ”Arkko” Kyllönen (17. joulukuuta 1932 Imatra – 10. kesäkuuta 2017) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja vapaapainija. Palomiehenä työskennellyt Kyllönen edusti Tainiokosken Tähteä ja Lappeenrannan Työväen Urheilijoita.
57–62 kilogramman painoluokissa kummallakin painityylillä kilpaillut Kyllönen osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952, joissa hän karsiutui kreikkalais-roomalaisen painin 57 kilogramman painoluokassa kolmannen kierroksen jälkeen. Kyllönen voitti Suomen mestaruuden vapaapainin 57 kg:n sarjassa vuonna 1952 ja kreikkalais-roomalaisen painin 62 kg:n sarjassa vuonna 1954.
Kyllönen sai vuonna 1998 musiikillisista ansioistaan director musices -arvonimen. Hän toimi vuosina 1965–1990 kapellimestarina Imatran työväenyhdistyksen soittokunnassa.
Heksametyleenidiamiini

Ominaisuudet

Heksametyleenidiamiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee erittäin hyvin veteen muodostaen vahvasti emäksisen liuoksen ja 10% vesiliuoksen pH-arvo on 12,3. Vettä heikommin heksametyleenidiamiini liukenee alkoholeihin ja aromaattisiin liuottimiin. Alifaattisiin hiilivetyihin se ei liukene. Yhdisteen reaktiot ovat tyypillisiä alifaattisille amiineille ja se muodostaa muun muassa suoloja happojen kanssa.

Valmistus ja käyttö

Heksametyleenidiamiinia voidaan valmistaa usealla tavalla, mutta pääasiallinen tapa on adiponitriilin pelkistys vedyttämällä joko korkeassa tai matalassa paineessa. Reaktio voidaan suorittaa joko kaasu- tai nestefaasissa ja katalyyttinä prosessissa käytetään Raney-nikkeliä tai kobolttia. Välivaiheena reaktiossa muodostuu 6-syano-1-aminoheksaania. Vähäisemmässä käytössä oleva tapa syntetisoida yhdistettä on dimetyyliadipaatin pelkistys 1,6-heksaanidioliksi, joka reagoi katalyytin läsnä ollessa ammoniakin kanssa muodostaen heksametyleenidiamiinia.
Heksametyleenidiamiinin tärkein käyttökohde on Nylon 6,6:n valmistus. Tätä polymeeriä valmistetaan joko heksametyleenidiamiinin ja adipiinihapon tai heksametyleenidiamiinin ja adipamidin eli adipiinihapon diamidin välisellä reaktiolla. Heksametyylidiamiinia voidaan käyttää myös valmistettaessa heksametyleenidi-isosyanaattia, jota saadaan heksametyleenidiamiinin ja fosgeenin reaktiotuotteena.
Lars Homén (senaattori)

Lars Homén (28. joulukuuta 1844 Eura – 12. marraskuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos.
Homénin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Gustaf Wilhelm Homén (1804–1874) ja Maria Fredrika Augusta Adlerstjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi 1861 Turun lukiosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1867, filosofian maisteriksi 1869 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1873. Homén sai varatuomarin arvon 1875.
Homén oli yleisen revisio-oikeuden kanslistina 1876–1880 ja notaarina 1880–1886, prokuraattoritoimituskunnan sihteerinä 1886–1889, lainvalmistelukunnan jäsenenä 1888–1890 ja Viipurin hovioikeudessa asessorina 1889–1900 sekä hovioikeudenneuvoksena vuonna 1900. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1900–1901 ja 1905–1906 sekä toimi asianajajana Helsingissä 1901–1905 jossa hänellä oli oma asianajotoimisto P. E. Svinhufvudin kanssa.
Homén oli Helsingin rahatoimikamarin sihteerinä 1877–1884 ja kamarin jäsenenä sekä kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli Uudenmaan Osakepankin hallintoneuvoston jäsen 1901–1905.
Homén oli naimisissa vuodesa 1878 Anna Ulrika Selina Baarmanin kanssa. Heidän poikiansa olivat kirjallisuudentutkija, kirjastonhoitaja ja professori Lars Olaf Homén ja jääkärieversti, kunnallisneuvos Lars Birger Homén.
Tuulilasinpesin

Tuulilasinpesin eli tuulilasin pesulaite (puhekielessä pissapoika) on ajoneuvoissa käytettävä laite, joka ruiskuttaa tuulilasille pesunestettä. Tuulilasinpyyhkimet pyyhkäisevät nesteen pois poistaen sen avulla lasille kulkeutuneen lian.
Nykyaikaisissa laitteissa pesunestettä annostelee sähkömoottorin pyörittämä pumppu, mutta vielä 1980-luvulla oli käytössä jalalla tai kädellä painettavalla männällä toimivia laitteita. Autojen varustelun kehityttyä pesulaitteita alettiin valmistaa myös takalasille, yleensä farmariautoihin.

Valaisimenpesin

Autoja on varustettu myös ajovalonpesimillä vuosikymmeniä. Aluksi näitä oli yleensä vain varustelluimmissa tai Pohjoismaihin myytävissä malleissa. Vielä nykyäänkään kaikkiin autoihin ei ole saatavilla edes lisävarusteena ajovalonpesimiä. Monet valmistajat tarjoavat ajovalonpesimiä erityisenä talvivarustepakettina, jolloin pesusuuttimet saattavat olla sähkövastuksin lämpiävät.

Pesu- ja pakkasneste

Pesunesteenä tulee kylmissä oloissa käyttää seosta, jonka jäätymispiste on kyllin alhainen, sillä nesteen jäätyminen saattaa rikkoa järjestelmän osia. Seoksen vahventaminen saattaa heikentää pesutulosta, sillä raskaampi neste ei lennä pesusuuttimista tarpeeksi pitkälle, tai jos autossa on sumuttavat suuttimet, raskaampaa nestettä ei saada juuri lainkaan pestävälle pinnalle. Valmistajat ilmoittavat pakkauksissaan kulloisenkin sekoitussuhteen pakkaskeston; moni pesuneste-vesiseos kestää 50-prosenttisena tyypillistä talvipakkasta. Pakkaskestävyyden aikaansaamiseksi halvimmissa pesuaineissa käytetään myrkyllistä metanolia, jonka käyttämistä suositellaan välttämään. Laadukkaammat pesunesteet ovat etanolipohjaisia, jotka tosin nekin luokitellaan haitallisiksi, mutta ovat oikein käytettyinä auton pesuneste- ja pakkasenestoaineina vaarattomia.
Ohistonlampi

Maantietoa

Lammen pituus on 1,1 kilometriä, leveys 650 metriä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiönjoen reitin alajuoksulla Sipsiönjärven ja Kyrösjärveen laskevan osan välissä. Sipsiönjärven alapuolella sijaitsee Kukkarolampi ja nämä kolme vesiallasta ovat kaikki samalla 89,9 metrin korkeudella merenpinnasta ja ne on myös luodattu. Kukkarolammen erottaa Ohistonlammesta alle 20 metriä leveä ja yli 50 metriä pitkä virtauspaikka eli vuolle. Ohistonlampi on pääasiassa läpivirtausjärvi, vaikka siihen laskee muitakin ojia. Lampi kaventuu Heponiemen kohdalla alle 80 metriä leveässä salmessa kahdeksi järvialtaaksi. Itäpuolen järviallas on 650 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja se on 8,9 metriä syvä. Sen rannat ovat kokonaan peltoa. Läntinen järviallas on 700 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja 11,9 metriä syvä. Sen rannat ovat peltoa lukuun ottamatta etelärantoja, jotka ovat jyrkkärinteistä metsämaata. Itäisen altaan eteläpäähän laskee Särkijärven 2,3 kilometriä pitkä laskuoja. Länsiosaan laskee kolme lyhyttä metsä- ja pelto-ojaa. Ohistonlampi laskee Huopionkosken ja Myllylammen kautta Kyrösjärveen. Huopionkoski alkaa Ohistonlammen luusuasta ja siinä kohdassa on myös pato ja sen vanha mylly. Ohistonlammen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä ja sille on rakennettu alle kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Lammen ympäristössä sijaitsee myös kuusi maatilaa. Lammen pohjoispuolella kulkee yhdystie 2764 ja eteläpuolella toinen yhdystie.

Virkistys

Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Tuivio

Kuvaus

Tuivio on matala, leveähkö ja kasvutavaltaan suikertava havupensas. Se kasvaa yleensä 20–30 senttimetriä korkeaksi, joskus lähes metrin korkuiseksi. Suomumaiset lehdet ovat 2–4 mm pitkiä. Lehdet muuttuvat väritykseltään kuparinruskeiksi talvella ja vihertyvät uudelleen keväällä. Kävyt ovat 2–3 mm pitkiä, ja ne ovat pienimpiä havupuiden kävyistä. Siivettömät siemenet ovat 2 mm pitkiä, ja kävyissä on yleensä vain yksi siemen, harvoin kaksi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Tuivio kasvaa luonnonvaraisena Venäjän kaukoidässä Sihote-Alinin vuoristossa Primorjen aluepiirissä. Lajia esiintyy lähes merenpinnankorkeudelta yli 1 300 metriin. Se viihtyy hyvin vettä läpäisevillä maaperillä, ja kestää hyvin pakkasta, jopa -40 C° asti.
Tuivio kasvaa sekä harvassa alppiniityillä, usein pensassembran (Pinus pumila) tai koreanrohtokatajan (Juniperus sabina var. davurica) kanssa, että vuoristometsien aluskasvillisuudessa. Näiden metsien valtapuulajeja ovat usein ajaninkuusi (Picea jezoensis), koreansembra (Pinus koraiensis), ohotanpihta (Abies nephrolepis), amurinpihlaja (Sorbus amurensis), kiinanvaahtera (Acer ukurunduense), kivikoivu (Betula ermanii) sekä sahalininleppä (Alnus maximoviczii).

Käyttö

Tuivio on talvenkestävä koristekasvi, jota voidaan käyttää esimerkiksi peittokasvina. Yksi kasvi voi levitä nopeasti neliömetrin alueelle. Suomessa se menestyy maan eteläosissa ja voi pohjoisempanakin talvehtia lumen alla. Puutarhakasvina se on yleensä helppohoitoinen ja menestyy monenlaisilla kasvupaikoilla.
Tuivion käytön historia on verrattain lyhyt. Laji löydettiin ja kuvailtiin tieteellisesti vasta 1920-luvulla, Neuvostoliiton ulkopuolelle sitä tuotiin ensimmäistä kertaa vasta 1960-luvulla. Nykyisin se on yleinen koristekasvi kaikkialla maailman viileän vyöhykkeen alueilla.
Delirium Tremens (olut)

Delirium Tremens on belgialaisen Huyghen panimon vaalea vahva ale (8,5 t-%). Sitä on myyty vuodesta 1989. Se valittiin maailman parhaaksi olueksi oluen maailmanmestaruuskilpailussa 1998.

Etymologia

Oluen nimi merkitsee juoppohulluutta. Vaikka yleisesti uskotaan siitä kärsivien näkevän pikku-ukkoja tai vaaleanpunaisia elefantteja, kissat, koirat ja käärmeet ovat yleisimmät näköharhat, joita myös olutpullon etiketissä kuvataan.
Juhani Teräsvuori

Alpo Juhani (Jussi) Teräsvuori (s. 1949 Lahti) on suomalainen balettitanssija, balettipedagogi.
Teräsvuori aloitti 1960 perustetulla Suomen kansallisoopperan ensimmäisellä baletin poikaluokalla ja sai kiinnityksen Kansallisoopperan balettiin vuonna 1966. 1968–1969 hän tanssi solistina Göteborgin baletissa, palasi välillä Suomeen ja siirtyi 1971 Leningradiin ja sieltä Moskovaan, jossa hän suoritti Bolshoin balettikoulussa pedagogin tutkinnon. Sen jälkeen hän palasi Kansallisoopperaan viideksi vuodeksi apulaisbalettimestariksi. Sitten hänet kutsuttiin Norjaan balettimestariksi ja sieltä jälleen Göteborgiin vuosiksi 1987–1991 baletin johtajaksi ja balettimestariksi. Italiassa hän toimi Arena di Veronan/ Teatro Liricon baletin apulaisjohtajana vuosina 1991–1994. Sen jälkeen hän on kiertänyt opettajana monissa baleteissa.
Hän työskentelee nykyisin tanssitaiteen edistäjänä ja tuottajana ja toimii esimerkiksi Lappeenrannan Balettigaalan taiteellisena johtajana.
Hän omistaa yhdessä Irma Salomaa-Teräsvuoren kanssa balettitapahtumia tuottavan Nordic Dance Makersin.
Elias Martin

Elias Martin (3. maaliskuuta 1739–25. tammikuuta 1818) oli ruotsalainen taidemaalari ja graafikko. Hän toimi maisemamaalauksen professorina Tukholman taideakatemiassa vuosina 1785–1814. Hän oli myös Suomenlinnassa, Viaporissa 1763–1765 piirustuksenopettajana. Hän oli taitava koloristi. Hänen kaupunkikuvissaan, linna- ja herraskartanonäkymissään sekä maisemissaan valaistus on kuvattu erityisen kauniisti. Hänen maalaustapansa oli raikas ja lyyrinen, mikä korostuu hienostuneesti hänen laveerauksissaan ja akvarelleissaan.

Elämänvaiheita

Hänen isänsä ja enonsa olivat arvostettuja jalopuuseppiä ja Elias oli nuorena isänsä verstaassa apulaisena. Piirustustaitojaan kohentaakseen hän työskenteli myös virkamaalari F. C. Schultzin työpajassa.
Laivanrakentaja Fredrik Chapman palkkasi hänet 1763 Viaporiin laivaston koristepiirtäjäksi. Kenraali Augustin Ehrensvärd, joka muitten lahjojensa ohella oli myös kuvataiteilija, tutustutti Martinin kaiverrustekniikkaan. Nuorille upseereille Martin opetti piirtämistä.
Vuonna 1766 Martin lähti opiskelemaan maisemamaalausta ensin Pariisiin Joseph Vernet'n oppilaana ja sitten 1768 Lontooseen, minne hän kutsui nuoremman veljensä Johan Fredrikin Lontooseen graafikon oppiin ja kaivertamaan hänen töittensä kaivertajaksi. Kuningas Kustaa III kutsui molemmat veljekset 1780 ikuistamaan Ruotsin kansalle isänmaan näkymiä. Martin tunnetaan parhaiten värikkäistä ja eloisista Tukholma-kuvistaan. Töissä on jonkin verran viehättävää naivismia.
836 Naval Air Squadron

Palvelus

Laivue koottiin 1. helmikuuta 1942 Eastleighissä ja se perustettiin virallisesti torpedopommittajatiedustelulaivueena Jamaikalle siirron jälkeen Palisadoesissa 1. maaliskuuta kalustonaan kuusi Fairey Swordfish I -lentokonetta. Kesäkuussa laivue siirtyi HMS Biterillä Britteinsaarille, missä sen koulutus jatkui. Tammikuussa 1943 laivue liitettiin rannikkojoukkoihin toimimaan yölentoyksikkönä Kanaalin alueella. Maaliskuussa laivue varustettiin Swordfish II -konein ja se siirrettiin Machrihanishiin, jossa se oli operatiivisena reservinä. Laivueen esikunta siirtyi kesäkuussa Maydowniin.
Laivue osoittautui tehokkaaksi torjuttaessa Saksan laivaston sukellusveneiden aiheuttamaa uhkaa saattueille ja 13. elokuuta laivueen vahvuus nostettiin 27 Swordfishiin ja kahteen Walrus-lentoveneeseen liittämällä siihen 833 ja 834 laivueet, jotka olivat olleet Machrihanishissa. Walrusit poistettiin pian laivueen vahvuudesta ja laivue vastasi sen jälkeen pääasiassa MAC-alusten lentueista, joissa oli yleensä kolme tai neljä lentokonetta.
Tammikuussa 1944 loppuosa 833 laivueesta oli sulautettu ja laivue johti yhdessä Alankomaiden 860 laivueen kanssa 83 lentokonetta, jotka oli pääosin sijoitettu yhdeksälletoista MAC-alukselle. Alusten ollessa Kanadassa lentokoneet olivat Dartmouthissa. New Yorkissa koneet eivät siirtyneet maihin. Sukellusveneiden aiheuttaman uhan pienentyessä laivueen vahvuus rupesi laskemaan ja helmikuussa 1945 siihen kuului ainoastaan 30 lentokonetta. Saman aikaisesti laivueen vahvuuteen saapuivat ensimmäiset Swordfish III -koneet, mutta Euroopan sotatoimien päätyttyä laivueen merkitys oli olematon. Laivueen koneet siirrettiin Bartoniin romutettavaksi. Laivue lakkautettiin 29. heinäkuuta 1945 Maydownissa.
Ville Juntura

Ura

Juntura aloitti lentopallouransa menestyksellisessä Perttelin Peikoissa isänsä innostamana. Junturan tie vei Kuortaneen Urheiluopistoon kaudeksi 2005-2006, jonne koottiin maan parhaimmat ikäluokan lentopalloilijat.
Vuoden Kuortaneella opiskelujen jälkeen 18-vuotias Juntura lähti takaisin kotiseuduilleen, Salon Piivolleyhin pelaamaan, SM-liigaan. Kuortaneella ollessaan Juntura oli pelannut lentopallon 1-sarjassa nuorten maajoukkueen mukana. Ensimmäisellä SM-liigakaudellaan Juntura oli kakkospassarina Viron maajoukkuepassarin Kert Toobalin hoitaessa ykköspassarin hommia. Kaudelta palkintokaappiin tarttui SM-pronssia ja Suomen Cupin toinen sija. SM-pronssipeleissä Piivolley kaatoi Isku-Volleyn, mutta Suomen cupin finaalissa joukkue hävisi Pielaveden Sampolle.
Juntura jatkoi Piivolleyn kokoonpanossa 2007–2008 kaudella myös. Paikkana oli kuitenkin jälleen kakkospassarin rooli, kun Saloon oli hankittu maajoukkuepassari Antti Esko. Esko kuitenkin pelasi välittäin ajoittain huonojakin pelejä, joten Juntura pääsi kentälle selvästi enemmän kuin ensimmäisellä kaudellaan. Kaudelta ei palkintokaappiin tarttunut SM-liigassa mitaleja, mutta Suomen cupista tuli jälleen hopeisen mitalit, kun Pielaveden Sampo oli jälleen parempi.
Kauden jälkeen Juntura teki sopimuksen SM-liigaan nousseen Keski-Savon Paterin kanssa. Hän jatkaa kaudella 2009–2010 Paterin sarjapaikan ottaneen Saimaa Volleyn joukkueessa. Seuraavan kauden Juntura haki vauhtia 1-sarjassa pelanneesta Enonkosken Pyrinnöstä palatakseen 2011-2012 -kaudeksi Saimaa Volleyn paitaan.
Kausi 2012-2013 oli Junturan uran paras tähän mennessä. Mies valittiinkin kauden päätteeksi myös Suomen miesten lentopallomaajoukkueen 22 pelaajan ryhmään.
Kesällä 2014 Juntura oli mukana Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa kahdeksan ottelun verran Maailmanliigassa.
Kesällä 2014 Juntura siirtyi Raision Loimuun. Ennen kauden 2014-2015 päättymistä Juntura allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen Loimun kanssa. Sopimuksessa on ns. ulkomaanpykälä keväällä 2016.

Nuorten maajoukkue

Juntura nousi nuorten maajoukkueeseen nopeasti, ja alkoi pelaamaan vuoden 1987-1988 syntyneiden maajoukkueryhmässä. Nuorten maajoukkueen kanssa hän opiskeli Kuortaneen Urheiluopistolla vuonna 2006, josta palasi takaisin Saloon vuoden jälkeen. Nuorten maaotteluita hänellä on kasassa kolmisenkymmentä.

Muuta

Ville Junturan isä Matti Juntura oli yksi 1980–1990-lukujen menestyksekkäimmistä lentopalloilijoista. Matti Juntura pelasi A-maajoukkueessa 186 A-maaottelua.
HMS Mohawk (1907)

Palvelus

Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus vaurioitui 1915 osuttuaan miinaan ja se osallistui 1916 Doverin salmen taisteluun. Se myytiin 1919 romutettavaksi.
Alexander Reinhold Frey

Alexander Reinhold Frey (24. toukokuuta 1825 Viipuri – 14. kesäkuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen lakimies ja poliitikko. Hän valmistui varatuomariksi vuonna 1851. Vuonna 1859 hänestä tuli Viipurin pormestari. Hän osallistui porvarissäädyn edustajana valtiopäiville 1872 ja 1877, jälkimmäisellä kerralla hän oli säätynsä puhemiehenä, mutta hän kuoli kesken kauden.
Georg Kolbe

Georg Kolbe (15. huhtikuuta 1877 Waldheim, Saksa – 20. marraskuuta 1947 Berliini) oli saksalainen kuvanveistäjä ja graafikko, alkujaan maalari. Hänen isänsä oli taiteesta kiinnostunut maalarimestari.
Tutustuttuaan Rodinin teoksiin Kolbe ryhtyi kuvanveistäjäksi. Hän oli aikansa johtavia kuvanveistäjiä. Hänen maineikkain teoksensa Die Tänzerin ('Tanssijatar') valmistui 1912. Teos sijaitsee Kansallisgalleriassa Berliinissä. Hänen vaimonsa kuoli traagisesti 1927, jonka jälkeen hän ei enää tehnyt nuorten tyttöjen hahmoja. Hänen tyylinsä muuttui niin, että myöhemmin hän toteutti runsaasti töitä myös kansallissosialistisen Saksan tilauksesta, mutta suuri osa hänen teoksistaan tuhoutui, kun niiden materiaali käytettiin sotateollisuuden tarpeisiin.
Steel Beasts

Steel Beasts on eSim Gamesin kehittämä tietokonepeli Windows -käyttöjärjestelmälle. Pelin aiheena on komppaniatason sotataktiikka painottuen panssaroituihin taisteluajoneuvoihin. Kuluttajaversiona se on sekoitus strategia- ja toimintapeliä sekä simulaatiota. Ensimmäinen versio pelistä julkaistiin syyskuussa 2000 nimellä Steel Beats, ja myöhempi versio Steel Beasts Pro PE maaliskuussa 2006.
Pelissä pelaaja toimii panssarivaunun ohjaajana taistelussa, jossa toimii omien valintojen mukaisesti myös jalkaväkeä ja muita panssareita.
Pelin ensimmäinen versio keskittyy M1 Abrams- ja Leopard 2A4 -panssarivaunujen toimintaan. Myöhemmissä versioissa on enemmän vaunuvaihtoehtoja, mukaan lukien Suomen puolustusvoimien käyttämät CV90-tyypin, T-72-tyypin ja BMP-2-tyypin panssarivaunut.

Sotilaallinen käyttö

Pelistä on kehitetty useiden maiden asevoimille ammattiversioita, joita käytetään panssaritaistelusimulaattoreina. Suomessa peliä käytetään muun muassa panssarivaunumiehistön koulutuksessa Panssariprikaatissa ja Karjalan prikaatissa. 
Sotilasversiossa peliohjaimena toimii samankaltainen ohjain kuin mikä Leopard 2 A 4:ssäkin on.
Lenka

Oma elämäntilanne

Lenka on naimisissa graafisen taiteilijan, James Gulliver Hancockin kanssa. Lenka ilmoitti 27. syyskuuta 2011, että on raskaana. Maaliskuussa 2012 hän kirjoitti Twitteriin, että heille on syntynyt poika nimeltään Quinn. Nykyään Lenka matkustaa kahden asunnon väliä (Sydney, Australia ja Brooklyn, New York).
Carl Piper

Carl Piper (1647–1716) oli ruotsalainen valtiomies, kreivi. Hän oli alkujaan saksalaista sukua, joka oli muuttanut Suomeen ja kotiutunut Viipuriin. Suvussa oli kauppiaita. Hänestä tuli vuonna 1689 valtiosihteeri, ja hän oli Kaarle XI:n parhain avustaja. Kaarle XII:n aikaan hänestä tuli 1697 valtioneuvos, ja hän sai 1698 vapaaherran ja kreivin arvon. Vuonna 1702 hänestä tuli Uppsalan yliopiston kanseli ja 1705 ylihovimarsalkka. Alkuun hän oli Kaarle XII:n neuvonantaja, mutta myöhemmin Kaarle toimi itsenäisesti. Piper oli sotakanslian päällikkö, jäi vangiksi Pultavan taistelussa 1709. Moskovassa hän huolehti yhdessä Carl Gustaf Rehnskiöldin kanssa ruotsalaisten vankien asioista. Vuonna 1714 hänet vietiin Pähkinälinnaan, jossa hän kuoli. Hänen päiväkirjansa on julkaistu teoksessa Historiska handlingar 21, 1906–1911.