Elonkorjuu

Varhaiset vuodet

Yhtye aloitti toimintansa syksyllä 1969 Jukka Syreniuksen, Veli-Pekka Pessin, Timi Hannukaisen ja Rainer Kosken harjoiteltua Porissa sijainneen Hankkijan rakennuksen kellarissa. Seuraavana syksynä Elonkorjuu sijoittui toiseksi Popmuusikot ry:n järjestämissä Pop-yhtyeiden SM-kilpailuissa. Samalla yhtye pääsi levyttämään kappaleen Where's The Rising Sun?, joka ilmestyi vuonna 1971 julkaistulla Popin SM-finalistien kokoelma-albumilla Popmestarit. Levytyksessä oli rumpalina loppuvuodesta 1970 Elonkorjuuseen liittynyt Veikko Noutio. 
Kesällä 1971 Elonkorjuu esiintyi toista kertaa järjestetyssä Turun Ruisrockissa. Rumpaliksi oli nyt vaihtunut Eero Rantasila ja laulajaksi tullut Heikki Lajunen, jotka olivat mukana myös seuraavana vuonna ilmestyneella esikoisalbumilla Harvest Time. Laulajana toimi myös Antti Halminen, joka esiintyi mm. YLEn taltiomassa Elonkorjuun esiintymisessä. Lisäksi levyllä soitti uutena jäsenenä kosketinsoittaja ja huilisti Ilkka Poijärvi. Tämä kokoonpano hajosi ryhmän keskinäisiin erimielisyyksiin vuonna 1973.

Ensialbumin jälkeen

Vuonna 1974 Pori Jazz -festivaaleilla esiintyi musiikillisesti uusitunut kokoonpano, jossa olivat mukana Syreniuksen lisäksi laulaja Kari Tamminen, basisti Hannu Nieminen, rumpali Reijo Hannuksela, pianisti Pekka Tyni sekä saksofonisti Juha Unkila. Musiikkityyli oli samalla vaihtunut blues-vaikutteisesta progesta enemmän jazzin suuntaan. Vuoden kuluttua Elonkorjuu esiintyi jälleen Pori Jazzeilla, entisistä soittajista olivat ryhmään palanneet basisti Veli-Pekka Pessi sekä rumpali Veikko Noutio. Uutena jäsenenä oli mukaan liittynyt alttosaksofonisti Petri Heimonen. Myöhemmin kokoonpanoon liittyivät myös kitaristi Seppo Tyni, kosketinsoittaja Hannu Porvari sekä saksofonisti Jari Perkiömäki.
Vuonna 1978 Elonkorjuu teki levytyssopimuksen RCA-yhtiön kanssa ja vaihtoi samalla nimensä sen ehdotuksesta muotoon Harvest. Jazzvaikutteiseslla toisella studioalbumilla Flying High, Running Fast soittivat Syreniuksen, Pessin ja Noution lisäksi Juha Unkila, Jari Perkiömäki ja Pekka Tyni. Levyn ilmestyttyä yhtye hajosi vuonna 1979. Jukka Syrenius muutti aluksi Helsinkiin opiskelemaan ja sen jälkeen Norjaan perustaen uuden yhtyeen nimeltä Jukka Syrenius Band.

Elonkorjuun uusi tuleminen

Vuonna 2003 Elonkorjuu koottii jälleen uudelleen. Alkuperäisjäsenistä mukana olivat Syrenius ja Pessi, myös rumpaliksi tullut Pertti Hannus oli soittanut yhtyeessä lyhytaikaisesti jo 1970-luvulla. Kosketinsoittajaksi Elonkorjuuseen liittyi pitkään Jukka Syrenius Bandissä mukana ollut Jussi Reunamäki. Tällä kokoonpanolla ilmestyi vuotta myöhemmin yhtyeen kolmas studioalbumi Scumbag. Vuonna 2009 Elonkorjuu konsertoi Porin Teatterissa, jolloin mukana oli myös vuosina 1976–1978 yhtyeessä soittanut Jari Perkiömäki. Konsertti taltioitiin ja se julkaistiin seuraavana vuonna livealbumina Scumbag Goes to Theatre. 
Viimeisin muutos Elonkorjuun kokoonpanoon tuli vuonna 2011, jolloin rumpaliksi vaihtui unkarilaistaustainen Zoltan Karpati. Yhtyeen ensimmäisen albumin julkaissut EMI innostui jälleen 40 vuoden jälkeen Elonkorjuun musiikista ja 2012 ilmestyi 4 CD:n boxi Seasons. Työnimellä 40 Years of Blood, Sweat and Bullshit kulkenut boxi joka sisältää yhtyeen lähes koko tuotannon, sekä livemateriaalia 1970-luvulta aina vuoteen 2011 saakka.
Vuonna 2015 yhtye julkaisi studioalbumin Footprints.