Sex and Repression in Savage Society

Sex and Repression in Savage Society on antropologi Bronislaw Malinowskin (1884-1942) vuonna 1927 julkaisema teos. Malinowski perustaa kirjassaan esittämänsä väitteet tekemiinsä kenttätyöhavaintoihin Trobriand-saarilla vuosina 1914–1918. Teos on ennen kaikkea kritiikki psykoanalyysia kohtaan, mutta myös yritys tuoda antropologiaa sekä psykoanalyyttista teoriaa lähemmäksi toisiaan. Malinowski kritisoi Sigmund Freudin psykoanalyyttista teoriaa ja sen näkemystä ihmisen psykoanalyyttisestä kehityksestä. Kritiikin kohteena on erityisesti Freudin uskomus oidipuskompleksista yleismaailmallisena ilmiönä. Malinowskin mielestä oidipuskompleksi on kulttuurin haitallinen sivutuote ja huono sopeuma, kun taas psykoanalyytikoille se näyttäytyy lapsen seksuaali- ja sukupuoli-identiteetin perustana.
Oidipuskompleksi on psykoanalyyttisen teorian mukaan lapsen kehitysvaihe, jossa lapsi tuntee vetoa toista sukupuolta olevaan vanhempaansa. Malinowski ei kiistä oidipuskompleksin olemassaoloa länsimaisissa yhteiskunnissa, joita määrittää patrilineaalinen eli isänpuoleinen sukujohto. Malinowskin mukaan on kuitenkin väärin olettaa, että oidipuskompleksi ja lapsen psykoseksuaalinen kehitys ilmenisivät samalla tavalla myös matrilineaalisessa yhteiskunnassa erityisesti siitä syystä, että perheet ovat erilaisia eri kulttuureissa. Perheiden erot ovat esillä muun muassa polveutumisessa, asumisjärjestelyissä sekä vallan jakautumisessa. Malinowski perustaa kirjansa ajatukselle siitä, että konfliktit, intohimon ja kiintymyksen kohteet vaihtelevat perheen rakenteen mukaan.
Freudin seksuaaliteoriassa uskotaan, että lapsen suhde äitiin on alusta alkaen seksuaalinen, ja että pakkomielle jatkuu läpi elämän, minkä vuoksi houkutukset on tukahdutettava. Malinowski puolestaan esittää, että poikalapsen kiintymys äitiin ei ole ennen kaikkea seksuaalinen, ja että lapsella ei ole sisäistä taipumusta insestiin. Hän kuitenkin on havainnut, että aikuisuuden kokemukset herättävät muistoja äitisuhteesta ja synnyttävät kiellettyjä tunteita äitiä kohtaan. Malinowskin mukaan insestikielto on harmonisen perhe-elämän edellytys, sillä insesti vaarantaa perheen tärkeimmän tehtävän eli jatkaa kulttuuria kasvattamalla jälkeläisiä. Insestikiellon funktiona on sekä yhteiskunnan että perheen koheesio.

Perheet matrilineaalisessa ja patrilineaalisessa kulttuureissa

Malinowski vertailee länsimaista isänpuoleista sekä melanesialaista äidinpuoleista periytymistä sekä lasten kasvatusta. Malinowskin mielestä lasten kasvatus etenee Trobriand-saarilla lapsen asettamilla ehdoilla, ja esimerkiksi imettäminen lopetetaan vasta, kun lapsi on siihen valmis. Hän esittää, että länsimaissa lapsen vieroittaminen äidistä tapahtuu aina liian aikaisin, mikä aiheuttaa kriisin lapsen kehityksessä.
Trobriand-saarilla isän rooli on puhtaasti sosiaalinen, koska isän ei uskota olevan biologista sukua lapsille. Melanesialaisen isän tehtävänä on hoitaa lapsia ja olla heidän ystävänään. Enolla on länsimaisen isän rooli, sillä hän elättää siskonsa perhettä sekä toimii lasten ensisijaisena auktoriteettina. Malinowskin mukaan kurituksen ja moraalikasvatuksen puute vähentää äidin miellyttämisen tarvetta lapsen osalta. Malinowski päättelee, että Melanesiassa äitiä kohtaan ei synny oidipuskompleksin kaltaisia tukahdutetuja tunteita, koska lapsella on aikaa irtaantua äidistä. Hän myös toteaa, että oidipuskompleksiin kuuluva viha ja kateus samaa sukupuolta olevaa vanhempaa kohtaan ei matrilineaalisessa yhteiskunnassa kohdistu isään, vaan enoon, koska hänellä on valta perheessä. Lisäksi pojan repressoituneen halun kohteena on Melanesiassa sisko eikä äiti. Malinowskin tekemät haastattelut paljastivat, että on melanesialaisille miehille on tyypillistä nähdä unia siskostaan, mutta unista ei puhuta avoimesti, koska insestikielto on kaikista jyrkin siskon ja veljen välillä.
Perhemuoto vaikuttaa siihen, ketä lasketaan tabun ja eksogamian piiriin eli ketkä ovat sallittuja ja kiellettyjä kumppaneita yksilölle. Malinowski esittää, että eksogamia sääntö on selvempi matrilineaalisessa yhteiskunnassa, joka sulkee pois kaikki äidin puoleiset sukulaiset ja ennen kaikkea äidin itse.

Kritiikki kulttuurin synnystä

Malinowski kritisoi myös psykoanalyyttisen teorian näkemystä kulttuurin synnystä. Freudin mukaan kulttuurin alku perustuu oidipuskompleksin kaltaiseen tilaan, jossa isää sekä vihataan että kunnioitetaan. Pojat vihasivat isäänsä, joka oli heidän seksuaalisten vaatimusten ja vallanhalun tiellä. Lopulta laumasta erotetut pojat murhasivat isänsä ja söivät hänet toteemijuhlassa. Teon jälkeen pojat kuitenkin kokivat syyllisyyttä ja hyvittääkseen tekonsa he julistivat, että isän eli toteemin murhaaminen on kiellettyä. He myös luopuivat oikeudestaan vapaisiin naisiin yhteisössään. Freud kirjoittaa, että murha oli sosiaalisen organisaation, moraalisten rajoitteiden sekä uskonnon alkutapahtuma.
Malinowski huomauttaa, että Freud selittää kulttuurin syntyä prosessilla, joka edellyttää kulttuurin aikaisempaa olemassaoloa. Kehittynyt omatunto ei voi syntyä hetkessä. Ei ole myöskään mahdollista, että esikulttuurisen ajan ihmisapinat voisivat yhden teon jälkeen luoda moraalisia arvoja, uskonnollisia seremonioita sekä rakentaa sosiaalisia suhteita. Malinowskin mukaan kulttuuriin siirtyminen on ollut hidas prosessi, joka on tapahtunut puheen, perinteen, materiaalisten keksintöjen ja käsitteellisen ajattelukyvyn kehittyessä kumulatiivisesti.