Karoliina Kestin katoamistapaus

Katoaminen

Kesti vietti iltaa kolmen tuntemansa pojan kanssa Tampereen Villilässä lauantain ja sunnuntain välisenä yönä 30.–31. heinäkuuta 2011. 16- ja 17-vuotiaiden poikien mukaan joukko nautti alkoholia. Kesti lähti aamuyöllä ajamaan skootterilla kohti Lentävänniemessä sijaitsevaa kotiaan. Myöhemmin samana yönä lehdenjakaja löysi Kestin kaatuneen skootterin erään talon pihasta. Poliisi oletti aluksi, että Kesti oli eksynyt oudolla seudulla, suistunut mutkassa tieltä ja lähtenyt harhailemaan. Skootterin löytöpaikalta on Likolammin rantaan alle sata metriä.

Etsintä

Skootterin säilytyslaukusta löytyi Kestin käsilaukku ja avaimet, mutta hänen matkapuhelintaan ei tuolloin löydetty. Ensimmäisessä poliisin puhuttelussa Kestin ystävät kertoivat, että yksi heistä ajoi Kestin kanssa skootterilla alkumatkan. Pian selvisi, että Kesti oli lähtenyt matkaan yksin. Ystäviä ei rangaistu valehtelemisesta, koska tuossa vaiheessa heitä oli vain puhuteltu. Tutkinnanjohtajan mukaan kyse ei ollut virallisesta kuulustelusta.
Poliisi tiedotti 21. elokuuta, että silminnäkijän mukaan Nokiantien linja-autopysäkillä oli ollut henkilöauto pysähtyneenä Kestin katoamisyönä. Autossa oli ollut kuljettaja ja auton edessä kaksi miestä ja skootteri, jonka päällä oli tyttö. Epäilyt kohdistuivat miehiin. Poliisi piti varteenotettavana, että skootterin päällä olisi istunut Kesti. Linja-autopysäkin lähistöllä aloitettiin vapaaehtoisen pelastuspalvelun avustuksella maastoetsinnät. 22. elokuuta poliisi tiedotti tutkivansa tappoa. Maastoetsintä keskeytettiin keskiviikkona 24. elokuuta. Myöhemmin ilmeni, että autohavainto ei liittynyt ajallisesti Kestin katoamiseen.
Poliisi pyysi rajavartiolaitokselta apua vesialueiden etsintään. Suomenlahden merivartiostolla oli vedenalaiseen etsintään sopivaa kalustoa ja sukeltajia sekä poliisikoiria. Sukeltajat löysivät Likolammista 26. elokuuta ruskean tenniskengän. Kun jalkinetta näytettiin Kestin seurassa katoamisiltana olleille pojille ja hänen omaisilleen, he eivät tuolloin tunnistaneet sitä. Kun Kesti myöhemmin löydettiin lammesta, hänellä oli jalassaan ruskean tenniskenkäparin toinen kenkä.
Seuraava suuri maastoetsintä alkoi sunnuntaina 4. syyskuuta, jolloin etsintäalueina olivat Tesomajärven ympäristö ja Myllypuron alue.

Löytyminen

7. syyskuuta paikallinen asukas teki ilmoituksen Likolammissa kelluvasta ruumiista. Myöhemmin poliisi vahvisti ruumiin olevan Kesti. Ruumiista ei löytynyt ulkoisia väkivallan merkkejä ja poliisin mukaan rikoksen mahdollisuus oli erittäin pieni. Tutkinnanjohtajan mukaan mikään ei myöskään viitannut Kestin itsetuhoisuuteen. Huonojen etsintäolosuhteiden vuoksi ruumista ei löydetty lammesta heti. Kesti oli lampeen jouduttuaan hukkunut ja uponnut mutapohjaisen lammen pohjamutiin. Kylmävetisen lammen veden alhainen lämpötila oli syy siihen, miksi ruumis ei noussut pintaan aiemmin. Kestin matkapuhelin löytyi 16. syyskuuta 2011 Likolammin rannasta.
Poliisi sai tapauksen tutkinnan päätökseen helmikuussa 2012 ja tutkinnassa kävi ilmi, että asiaan ei liity rikosta. Kuolemansyyksi varmistui hukkuminen ja että Kesti hukkui juuri Likolammiin.

Julkisuus

Kestin katoaminen herätti runsaasti keskustelua julkisuudessa. Vapaaehtoiset auttoivat etsinnässä ja Vapaaehtoisen pelastuspalvelun kursseille osallistui runsaasti ihmisiä. Yhteisöpalvelu Facebookiin perustetut katoamiseen liittyvät ryhmät saivat tuhansia jäseniä.
Kaksi yksityistä rakennusalan liikettä lupasivat Aamulehden välityksellä ratkaisevan vihjeen antajalle palkkion: toinen 10 000 euroa ja toinen tuhat euroa. Alibi-lehti lupasi maksaa 12 000 euron palkkion ratkaisevasta vihjeestä. Poliisi ilmoitti suhtautuvansa palkkioihin periaatteessa myönteisesti, mutta ei halunnut osallistua niiden jakamiseen. Kestin löydyttyä rakennusliikkeet eivät maksaneet palkkiota, koska kuolemaan ei liittynyt rikosta. Alibi kieltäytyi maksamasta, koska vihje ei tullut lehden kautta.
Poliisia arvosteltiin, koska rikostutkinta aloitettiin vasta kolme viikkoa katoamisen jälkeen. Sisäministeri Päivi Räsänen kertoi poliisin toimineen asiallisesti.
Helsingin yliopiston mediatutkija Kaarina Nikusen mukaan tiedotusvälineiden toiminta tuli kyseenalaistaa Kestin tapauksessa. Hänen mielestään uutisointia olisi pitänyt hillitä, mutta toisaalta viestimet auttoivat poliisia etsinnöissä. Suomen psykologiliiton puheenjohtajan Tuomo Tikkasen mukaan Kestin katoaminen kiinnosti, koska se oli inhimillinen kauhukuva siitä, miten lapselle tapahtuu jotain pahaa. Rikosuutisoinnista väitöskirjansa tehneen Mirka Smolej'n mukaan media seuraa usein ylimitoitetusti tapauksia joissa kadonnut on nuori, vaalea ja kaunis tyttö verrattuna arkisempiin tapauksiin joissa on kadonnut vaikkapa täysi-ikäinen mies. Viestinnän tutkimuksessa ilmiöön viitataan nimellä kadonneen valkoisen naisen syndrooma. Karoliina Kestin tapauksessa nostetta lisäsi myös se, että tapaus kosketti monia ja etsintöihin osallistui runsaasti paikallisia.
Kestin muistoksi järjestettiin rukous- ja muistohetki Lielahden kirkossa Tampereella 8. syyskuuta. Ihmiset veivät Kestin löytöpaikalle kymmenkunta muistokynttilää. Kestin äiti kiitti Aamulehdessä tytärtään etsineitä vapaaehtoisia, joita oli useita satoja.