google/wiki40b huggingface dataset:
Hakojärvi (Alavus)

Hakojärvi on noin 500 asukkaan kylä Etelä-Pohjanmaalla Alavuden kunnassa. Se sijaitsee Töysän ja Ähtärin välillä. Hakojärven kylä valittiin ensimmäiseksi Vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi vuonna 1996. Hakojärvellä on aiemmin toiminut Töysän rautatieasema, joten se tunnetaan vanhemmissa kartoissa usein myös nimellä Töysän asema.

Sijainti

Hakojärvi sijaitsee valtatie 18:n varrella. Kylän keskuksena pidettävältä kyläkoululta on matkaa Töysän keskustaan n. 5 kilometriä ja Ähtärin keskustaan n. 12 kilometriä. Vaikka Hakojärvellä ei ole kauppoja tai muita palveluita, kylä houkuttelee nuoria lapsiperheitä asukkaikseen hyvän sijaintinsa ja luonnonrauhan vuoksi. Kylän keski-ikä onkin 35 vuotta, jonka vuoksi koulun oppilasmäärä on kaksinkertaistunut 20 vuodessa. Myös kylällä vallitseva hyvä yhteishenki ja Kyläyhdistys sekä halvat tonttihinnat ovat olleet tukemassa Hakojärven kylän kehitystä.
Hakojärven kylässä sijaitsee myös samanniminen järvi, jonka saaressa sijaitsee entinen seurakunnan leirikeskus Isosaari.

Kyläyhdistys

Hakojärven kylän hieman syrjäinen sijainti on ollut osaltaan vaikuttamassa kyläläisten talkoohenkeen. Kun kaikkea ei ole saatu itsestään, on pienen kyläyhteisön ollut pakko tehdä itse. Sitkeät ja talkoohenkiset kyläläiset ovat saaneet paljon aikaan yhdessä. Hakojärven kylällä on ollut kylätoimintaa jo 1940-luvulta lähtien. Kylätoimikunnan nimellä aluksi toiminut järjestö on alkanut 1980-luvulla toden teolla toimimaan. Vuonna 1984 rakennettu Jouttilan mökki on yksi suurimmista Kylätoimikunnan aikaansaannoksista. Se on rakennettu kylällä sijaitsevan Jouttilammen läheisyyteen. Mökki toimi aluksi paitsi vuokratilana myös kokoontumispaikkana. Sitä on paranneltu vuosien saatossa ja sen yhteyteen on talkoovoimin rakennettu muun muassa sauna, uimapaikka sekä aittarakennus. Nykyisin Hakojärven Kyläyhdistys vuokraa mökkiä lomalaisten käyttöön ympäri vuoden.
Kylätoimikunta on ollut hankkimassa kylälle myös muun muassa uimarantaa Jouttilammelle sekä katuvaloja ja pallokenttää. 1980-luvun loppupuolelta asti kylällä on julkaistu vuosittain kylän oma joululehti Hakojärven Joulu. Hakojärveläiset ovat myös touhunneet paljon yhdessä. Kyläläiset ovat kokoontuneet usein yhteen milloin missäkin merkeissä. On pidetty pääsiäiskokkoa, joulujuhlia, äitienpäiväjuhlia ja muita tapahtumia. Kylällä tehtiin kokeilumielessä myös pettuleipää.
Vuonna 1995 kylätoiminta virallistettiin ja yhdistyksen nimeksi otettiin Hakojärven Kyläyhdistys. Kyläläiset alkoivat puuhaamaan koulun yhteyteen liikuntasalia, jota kunnalla ei olisi ollut varaa rakennuttaa. Yhteistoimin saatiin rahoitus, talkoovoima ja materiaalit hankittua ja vuonna 1996 oli Hakojärven Kylätalo valmis. Kylätalo toimii liikuntasalina, mutta siellä voi myös kokoontua ja järjestää juhlia.
Kyläläiset rakensivat osittain talkoovoimin Hakojärven koulun kentälle jääkiekkokaukalon. Hakojärveläiset huoltavat sitä pääosin itsenäisesti. Kaukalon läheisyyteen rakennettiin myös katettu matonpesupaikka talkoovoimin.
Kyläyhdistyksen alaisuudessa toimi muutaman vuoden ajan kotiapu, mutta sen toiminta lakkautettiin vuoden 2006 alussa. Kesäisin kylällä toimii oma kioski Kyläyhdistyksen voimin.
Stephen O'Meara

Stephen James O'Meara (16. marraskuuta 1956) on yhdysvaltalainen kirjailija, valokuvaaja ja luonnontieteilijä. Hän pystyy näkemään 8-magnitudin tähtiä paljaalla silmällä. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon Northeastern University -yliopistosta.
Marstio

Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Clarke Carlisle

Seurajoukkueura

Carlisle aloitti uransa Blackpool FC:ssä, jota hän edusti kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla vuodet 1997-2000.
Vuonna 2000 Carlisle siirtyi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Queens Park Rangersiin, joka kuitenkin putosi sarjatasoa alemmas Carlislen ensimmäisen kauden jälkeen. Carlisle pelasi Queens Park Rangersissa vuoteen 2004 asti ja teki 96 pelaamassaan ottelussa kuusi maalia.
Vuodet 2004-2005 Carlisle edusti Mestaruussarjan Leeds Unitedia, jossa pelejä kertyi 35 ja maaleja neljä.
Vuonna 2005 hän siirtyi Mestaruussarjan Watford FC:hen, joka nousi kaudeksi 2006-2007 Valioliigaan ja Carlisle teki pääsarjadebyyttinsä pelaten neljä ottelua korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2006-2007. Pääosan kaudesta hän vietti lainalla Mestaruussarjan Luton Townissa. Otteluita Watfordin paidassa kertyi kaiken kaikkiaan 36 ja maaleja kolme.
Heinäkuussa 2007 Carlisle siirtyi Watfordista taas Mestaruussarjaan, nyt Burnley FC:n joukkueeseen. Hän oli seuran avainpelaaja, kun se nousi kaudeksi 2009-2010 Valioliigaan. Carlisle pelasi kauden 2009-2010 aikana 27 valioliigaottelua onnistumatta maalinteossa. Kaudeksi 2010-2011 Carlisle ja Burnley putosivat kuitenkin takaisin Mestaruussarjaan. Vuosina 2011-2012 Carlisle kävi lainalla Ykkösliigan Preston North Endissä ja Kakkosliigan Northampton Townissa. Yhteensä Carlisle pelasi Burnleyn paidassa 131 ottelua tehden seitsemän maalia.
Elokuussa 2012 Carlisle siirtyi viiden vuoden Burnley-jakson jälkeen Kakkosliigan York City FC:hen. Saman vuoden marraskuussa hän siirtyi lainalle entiseen seuraansa Northampton Towniin, joka pelasi myös Kakkosliigassa. Tammikuussa 2013 Carlisle siirtyi Yorkista pysyvällä sopimuksella Northamptoniin, jossa hän lopetti uransa kauden 2012-2013 jälkeen.

Maajoukkueura

Carlisle pelasi vuonna 2000 kolme ottelua ilman maaleja Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.

Auto-onnettomuus

Carlisle joutui joulukuussa 2014 auto-onnettomuuteen, kun hän jäi kuorma-auton alle lähellä Yorkin kaupunkia. Hän selvisi kuin ihmeen kaupalla ilman vakavia vammoja. Hän oli aiemmin menettänyt asiantuntijatehtävänsä Mestareiden liigan lähetyksissä ja oli vain kahta päivää ennen onnettomuutta kärähtänyt ratista. Kahden lapsen isä ja aviomies Carlisle myönsi helmikuussa 2015 yrittäneensä itsemurhaa heittäytyessään kuorma-auton alle.
Kaius Tihtonen

Kaius Tihtonen on suomalainen laulaja, joka on kotoisin Tyrvännöstä. Hän teki yhden pitkäsoiton Blue Master -levymerkille, mutta katosi sitten julkisuudesta.
Ylen Elävän arkiston sivulla Jukka Lindfors kuvaa hänen ääntään koulimattomaksi ja kappaleita naiivin romanttisiksi tai rempseiksi ralleiksi.
Miloslav Ištvan

Miloslav Ištvan (2. syyskuuta 1928 Olomouc
– 26. tammikuuta 1990 Brno) oli tšekkiläinen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja -pedagogi. Hän toi eurooppalaisen modernin musiikin vaikutteita sekä omaan että oppilaidensa musiikkiin.
Ištvan aloitti viulu- ja piano-opinnot lapsena ja opiskeli säveltämistä yksityisesti František Suchýn ja myöhemmin Vilém Petrželkan johdolla. Vuosina 1947–1948 hän opiskeli Brnon konservatoriossa musiikin teoriaa ja historiaa ja siirtyi sitten Janáček-akatemiaan (JAMU) Jaroslav Kvapilin oppilaaksi. Kvapilin myöhäisromanttisen tyylin sijasta Ištvan kiinnostui Leoš Janáčekin, Igor Stravinskyn ja Arnold Schönbergin musiikista. Vuodesta 1965 hän toimi itse luennoijana JAMU-oppilaitoksessa. Professuurista hän kieltäytyi 1980-luvun alussa siihen liittyneiden poliittisten ehtojen vuoksi.
Ištvanin varhaistuotanto sai vaikutteita kansanmusiikista sekä Janáčekilta, Bartókilta ja Prokovjevilta. 1960-luvun keskivaiheilla Ištvan kiinnostui rytmistä ja lyömäsoitinten käytöstä, ja vähitellen hänen musiikkinsa tuli yhä moninaisempia vaikutteita eri puolilta Alfred Schnittken tapaan, antiikin musiikista jazziin ja rockiin. Hänestä tuli myös Tšekin tuotteliain näyttämömusiikin tekijä, joka sävelsi neljän vuosikymmenen aikana lähes neljäkymmentä näyttämöteosta.
Niclas Alexandersson

Niclas Alexandersson (s. 29. joulukuuta 1971 Halmstad, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Alexandersson edusti urallaan Halmstadia ja IFK Göteborgia sekä Englannissa Sheffield Wednesdayta, Evertonia ja West Hamia.
Alexandersson pelasi Ruotsin maajoukkueessa 109 ottelua ja teki seitsemän maalia vuosina 1993–2008. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2000 EM-kisoissa, vuoden 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Tulukset

Tulukset ovat perinteinen tulentekoväline, joihin kuuluu karkku eli tulusrauta ja limsiö eli piikivi tai ukonkiven eli kvartsin kappale, johon karkulla isketään, saaden aikaan kipinöitä, jotka pyydystetään sytykkeeseen.
Kipinä syntyy, kun terästä kovemman piikiven terävä särmä vuolee iskettäessä tulusraudasta pienen lastun, joka iskun seurauksena kuumenee ja palaa. Tulukset tuottavat vain kipinän, joka otetaan taulakäävästä tehtävään ja koivulipeässä käsiteltyyn taulaan tai heinään, joskus saatettiin käyttää myös sytykemateriaalina katajanniinellä täytettyä tuohirullaa. Tuluksia säilytettiin usein sytykkeiden kanssa erityisessä tuluskukkarossa, joka piti ne kuivana. Tulusten toiminnan kannalta on tärkeää, että hiiliteräksinen karkku on karkaistu riittävän, mutta ei liian kovaksi.
Tuluksiin lisättiin 1700-luvulla rikkikuppi, johon kytevä taula pudotettiin. Liekki leimahti välittömästi eikä enää tarvinnut puhallella. 
Pohjolassa tulukset on tunnettu jo vanhemmalla kansainvaellusajalla. Käytössä ne olivat yleisesti vielä 1800-luvun loppupuolelle, jolloin tulitikut yleistyivät.
Karkkua vanhempi sovellus tulentekoon oli tuliora, jota käytettiin yhdessä soikean, kvartsiitista hiotun tuluskiven kanssa. Soikeat tuluskivet ovat olleet tulusraudan ja piikiven edeltäjiä jollaisia on ollut käytössä koko itämeren piirin alueella ennen tulusrautoja. Soikean tuluskiven kanssa on tarvittu teräksestä taottu esine; tuliora. Ora tarkoittaa piikkiä.
Nykyään on saatavana magnesium-tuluksia.
HMS Boxer (F92)

Palvelus

HMS Boxer liitettiin palvelukseen otettaessa 2. fregattilaivueeseen, jossa palvelivat aiemmat 1. sarjan alukset. Aluksen koeajot päättyivät maaliskuussa 1984, ja jälkeen se kävi huollossa Devonportissa. Koska alus oli ensimmäinen CACS-1-järjestelmällä varustettu alus, se vietti pitkiä aikoja erilaisissa järjestelmän käyttöönottoon liittyvissä testeissä. Alus palasi marraskuussa 1984 Devonportiin, jossa se oli seuraavat kolme kuukautta huollossa, ja palasi palvelukseen helmikuussa 1985.
Alus saattoi maaliskuussa kuninkaallista jahtia HMY Britanniaa vierailulle Länsi-Afrikkaan ja Portugaliin. Kotimaahan palattuaan alus aloitti uuden tyypin 2031Z hinattavan kaikuluotaimen käyttöönottokokeet, jonka päätyttyä se oli syyskuussa Portsmouthissa pidetyn Kuninkaallisen laivaston kalustonäyttelyssä isäntänä.
Laivasto teki päätöksen, että 2. sarjan alukset muodostaisivat oman 9. fregattilaivueen. Uusi laivue muodostettiin tammikuussa 1986, jolloin 2. sarjan alukset liitettiin siihen. HMS Boxerin piti saavuttaa operatiivinen valmius vuoden 1986 kesään mennessä läpäistyään kaikki testit ja koulutusjaksot, joiden päätyttyä alus kävi huollossa.
HMS Boxer oli ensimmäinen tyypin 22 fregatti, joka vastaanotti kaksi Lynx-helikopteria käsittävän lentueen osaksi aluksen normaalia vahvuutta.
Waldalenus

Waldalenus tai Wandalenus oli Burgundin kuningaskunnan herttua ja vuodesta 581 Austrasian major domus eli käskynhaltija. Hän toimi Metzissä major domuksen virassa ja sijaishallitsijana kun kuningas Kildebert II oli vielä alaikäinen.
Alice (Hessenin suurherttuatar)

Hessenin suurherttuatar Alice (Alice Maud Mary; 25. huhtikuuta 1843 – 14. joulukuuta 1878) oli brittiläinen prinsessa, kuningatar Viktorian kolmas lapsi ja toinen tytär. Hän oli Hessenin suurherttua Ludvig IV:n ensimmäinen vaimo ja sai tämän kanssa seitsemän lasta, joista tytär Alix oli Venäjän Nikolai II:n puoliso. Prinssi Philip, Edinburghin herttua on Alicen tyttären Victorian tyttärenpoika.
Alicella oli läheiset suhteet sisaruksiinsa ja vanhempiinsa. Sen sijaan avioliitto Hessenin herttuan kanssa ja elämä Darmstadtissa ei ollut kovin onnellista.
Vuonna 1878 useat Alicen perheen jäsenet sairastuivat kurkkumätään ja kuolivat, heidän joukossaan myös itse Alice.
Sanna Lius

Sanna Lius (o.s. Luostarinen, s. 26. lokakuuta 1976 Imatra) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt viisi vuotta Teatteri Violetissa Hyvinkäällä sekä esiintynyt tv-mainoksissa ja pienissä tv-rooleissa. Lius tunnetaan parhaiten Salatut elämät -sarjasta, jossa hän näytteli Elina Taalasmaata.
Lius kuului Salattujen elämien alkuperäisiin hahmoihin. Hän näytteli sarjassa vuoden 2007 puoliväliin asti, lyhyttä syksyllä 2006 pitämäänsä kahden kuukauden taukoa lukuun ottamatta. Liuksen poistuminen sarjasta nähtiin tammikuussa 2008. Häntä kuitenkin nähtiin sarjassa uudelleen marras-joulukuussa 2008 muutaman jakson ajan.
Lius on valmistunut merkonomiksi vuonna 1995. Hän on sittemmin työskennellyt toimintaterapeuttina. Lius on tehnyt myös hyvätekeväisyystyötä Tansaniassa.
Lius oli vuoteen 2013 saakka naimisissa entisen jääkiekkoilija Joni Liuksen kanssa. He asuivat Jyväskylässä ja heillä on yksi lapsi.
Joona Harjama

Seuraura

Harjama aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana Haminan Kiekkoympyrät -80:ssä. Hän siirtyi E-juniori-ikäisenä Kotkan Titaaneihin ja sieltä edelleen 15-vuotiaana Saimaan Palloon kaudeksi 2008–2009. Harjama oli kaudella 2010–2011 seuran B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä SM-karsinnoissa tehoilla 5+7=12.
Toukokuussa 2011 Harjama teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Kalevan Pallon kanssa. Hän ei kuitenkaan tehnyt vielä liigadebyyttiään, vaan pelasi koko kauden A-nuorissa. Kaudella 2012–2013 Harjama teki liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 29. syyskuuta 2012 veiraissa Bluesia vastaan, jossa Harjama merkittiin joukkueen nelosketjun Jyri Junnilan ja Joonas Riekkisen viereen. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 13 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Harjama pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran lainalla Savonlinnan Pallokerhossa marraskuussa 2012. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin KalPan A-nuorissa, joiden kapteenina Harjama toimi. Hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 12+24=36. Huhtikuussa 2013 Harjama teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa.
Kaudella 2013–2014 Harjama pelasi KalPan mukana lähes kaikki European Trophy -ottelut, mutta runkosarjassa hän pelasi 27 ottelua tehopistein 2+2=4 ja vietti osan kaudestaan A-nuorissa. Harjaman liigauran avausmaali syntyi 29. joulukuuta 2013 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Huhtikuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen KalPan kanssa.
Harjama siirtyi kaudeksi 2016–2017 suuremman ja hyökkäävämmän roolin perässä vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Harjama voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Myös kauteen 2017–2018 hän lähti Kiekko-Vantaan varakapteenina, mutta Harjama toimi käytännössä koko kauden ajan joukkueen kapteenina, kun kapteeniksi nimetty Pekka Niemimaa oli loukkaantumisen vuoksi koko kauden sivussa. Kaudella 2018–2019 hän jatkoi Kiekko-Vantaan varakapteenina.

Maajoukkueura

Harjama on pelannut yhdeksän nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.

Muuta

Harjaman isä Ilpo on entinen pesäpalloilija. Myös Joona itse harrasti omien sanojensa mukaan 15-vuotiaaksi asti pesäpalloa Haminan Palloilijoissa.
Suomen arkkitehtuurimuseo

Rakennus

Arkkitehtuurimuseo sijaitsee Helsingissä Kasarmikadulla. Samalla tontilla sijaitsee myös Designmuseo. 
Uusrenessanssi-tyyliä edustava rakennus on Magnus Schjerfbeckin suunnittelema, ja se valmistui vuonna 1899 Tieteellisten seurain taloksi. Rakennustaiteen museo muutti rakennukseen vuonna 1981 Kaivopuistossa sijaitsevasta huvilasta, joka on yhä museon käytössä. Kasarmikadun rakennus valmistui tieteellisten seurojen käyttöön, ja se on ollut aiemmin myös Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen käytössä. 
Museolla on yleisötiloja kolmessa kerroksessa. Pohjakerroksessa ovat lipunmyynti, kirjakauppa ja kirjasto. Toisessa kerroksessa ovat vaihtuvien näyttelyiden tilat ja kolmannessa pysyvä näyttely, arkisto ja museon hallinnon tilat. Museota ylläpitää Suomen arkkitehtuurimuseo- ja tiedotuskeskussäätiö, joka saa museon toimintaan rahoituksen pääosin valtionapuina.
Kerrallaan museossa on yleensä kaksi näyttelyä. Museon näyttelyt ovat esitelleet tunnettujen arkkitehtien töitä, kaupunkisuunnittelua, arkkitehtikilpailujen voittajia jne.
Museon johtaja Juulia Kauste irtisanottiin maaliskuun lopulla 2018 ja työsuhde päättyy toukokuun lopussa 2018. Väliaikaisena johtajana toimii Reetta Heiskanen kunnes uusi on valittu.
Matematiikkasuoritin

Matematiikkasuoritin (engl. Floating Point Unit, FPU) on tavallisen suorittimen CPU:n rinnalla toimiva yksikkö, jonka tehtävänä on laskea liukulukulaskutoimituksia. Matematiikkasuorittimet otettiin käyttöön, kun liukulukulaskutoimitusten suorittamisen tarve yleistyi. Tavallisella mikrosuorittimella liukulukulaskenta oli liian hidasta.
Moderni moniydinsuoritin sisältää useita matematiikkasuoritinyksiköitä.

Historia

Aluksi kotitietokoneisiin tullessa matematiikkasuorittimet olivat erillisiä, CPU:n ulkopuolisia mikropiirejä ja valinnaisia. Myöhemmin matematiikkasuoritinten kustannukset laskivat niin paljon, että matematiikkasuoritin toimitettiin yleiskäyttöisen mikrosuorittimen mukana ja myöhemmin yksikkö integroitiin osaksi pääsuoritinta, jolloin erillisestä komponentista voitiin luopua.
Intelin i486-suorittimesta oli olemassa myös halvempi i486SX versio. Siinä ei ollut mukana matematiikkasuoritinta, joten liukulukulaskutoimitukset jouduttiin suorittamaan tavallisella mikrosuorittimella. Tämä oli hitaampaa, sillä mikrosuoritin joutuu pilkkomaan liukuluvut kokonaisluvuiksi, suorittamaan laskutoimituksen ja sen jälkeen muuttamaan tuloksen takaisin liukuluvuksi.
Motorolan 68040-suorittimesta oli samaan aikaan myös halvempi 68LC040 versio, jossa ei ollut mukana matematiikkasuoritinta.
Sulautetut järjestelmät vielä usein käyttävät suorittimia, joissa ei ole matematiikkasuoritinta.

Tyypit

Matematiikkasuorittimet käyttävät yleisesti IEEE-754 standardin mukaisia dataformaattia.
Suorittimet tukevat single-precision, double-precision tai double-extended-precision liukulukuja (32-, 64- tai 80-bittisiä).
Liukulukulaskenta käyttää numeroformaattia, jossa mantissa ja eksponentti ovat varatuilla alueilla luvussa käyttäen tietyn määrän bittejä.
128-bittiselle IEEE-standardin mukaiselle liukulukuformaatille on määritelty tuki eräiden prosessoriarkkitehtuurien käskykannoissa (SPARC V8 ja V9).
Ensimmäinen varsinainen toteutus odotetaan olevan POWER9-arkkitehtuurin mukaisessa prosessorissa.
Grafiikkasuorittimet tukevat usein myös pienempää 16-bittistä half-precision formaattia, jolla säästetään muistikapasiteettia. Myös tietyt dataformaatit kuten ILM:n OpenEXR tukevat half-precision formaattia.
Xiaomi Mi 5c

Muotoilu

Xiaomi Mi 5c -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 12 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Sinisafiirikolibri

Koko ja ulkonäkö

Sinisafiirikolibri kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Lajin sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Koiraan otsa, posket, kurkku ja rinta ovat väriltään safiirinsiniset. Poskissa voi myös olla muutamia valkoisia höyheniä. Selkä ja vatsa ovat kirkkaan kiiltävän vihreät. Sinisafiirikolibrikoiraan ylä- ja alaperä ovat pronssinruskeat. Pyrstö on väriltään sinertävän musta, pitkä ja hieman haarautunut. Sinisafiirikolibrinaaras on väritykseltään vaatiamttomampi. Sen pää ja selkä ovat vihreät, ja perä on pronssinvärinen. Kurkku ja vatsa ovat valkoiset ja kurkun reunoissa on sinistä. Sinisafiirikolibrin nokka on pitkä ja väriltään punainen. Naaraan nokka on koiraan nokkaa vaaleampi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Sinisafiirikolibria tavataan Kolumbian ja Venezuelan pohjoisosista, laajalti Amazonin altaan alueelta ja Brasilian itärannikolta. Sinisafiirikolibrin elinympäristöä ovat kosteat metsät, metsien reunamaat ja galleriametsät. Sinisafiirikolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi, mutta se syö myös hyönteisiä ja hämähäkkejä. Laji pesii lähes ympäri vuoden ja rakentaa pienen kuppimaisen pesän sammalista ja kasvimateriaalista.
The Civil War

The Civil War on vuonna 1990 esitetty yhdeksänosainen televisiosarja/dokumenttielokuva, joka kertoo yhdysvaltain sisällissodasta. Jaksojen keskeisimpien henkilöiden äänirooleja esittävät mm Sam Waterston, Julie Harris, Jason Robards, Morgan Freeman, Paul Roebling, Garrison Keillor, George Black ja Arthur Miller. David McCullough toimii tarinoiden kertojana. Sarjan on ohjannut Ken Burns.
Nanny Lilius

Nanny Maria Lilius (15. huhtikuuta 1863 Kangasala – 1941 Helsinki) oli Oulussa 1890–luvulta aina 1930–luvulle vaikuttanut nuorsuomalaisuuteen suuntautunut opettaja, joka oli keskeinen toimija Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun perustamisessa ja sen toiminnassa aina 1930–luvulle asti. Hän toimi ensimmäisen sortokauden aikana naiskagaaleissa.

Elämäkerta

Nanny Liliuksen vanhemmat olivat varatuomari Frans Emil Lilius ja Mathilda Maria Hildén. Hänen veljensä Frans Oskar Lilius oli 1900-alun senaattori ja itsenäisen Suomen 1920-luvun oikeusministeri. Nanny Lilius opiskeli Tampereen tyttökoulun jälkeen ranskalaisessa koulussa Sveitsissä. Helsingissä hän jatkoi ranskan ja saksan opintoja ja suoritti opettajatutkinnon.
Opiskelunsa jälkeen vuodesta 1889 Lilius toimi Oulussa ranskan ja saksan kielen opettajana Oulun Lyseossa. Siellä hän tutustui ruotsin kielen ja uskonnonlehtori Mauno Rosendaliin, joka oli ajan uuden poliittisen aatteen nuorsuomalaisuuden puolestapuhuja. Kumpikaan heistä ei osallistunut ajalle tyypillisiin kielikiistoihin.
Rehtori Mauno Rosendal oli ensimmäisen sortokauden näkyviä suomalaisia venäläistämistoimien vastustajia Suomessa ja erityisesti Oulussa. Niinpä kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti Rosendalin vuonna 1903, jonka jälkeen hän asui perheineen Ruotsissa. Maanpakolaisaikanaan Rosendal kirjoitti uskonnollisesti herännäisenä herännäisyyden historiaa, jonka Lilius käänsi ruotsiksi. Nanny Lilius oli samaan aikaan nuorsuomalaisessa naisten laittomien painotuotteiden kuljettamista tekevässä järjestössä, ns. naiskagaaleissa. Muita tunnettuja naiskagaaleja oli Päivälehden silloinen toimittaja Tekla Hultin.
Ensimmäisen sortokauden päättyminen marraskuussa 1905 mahdollisti mm. Rosendalin paluun Ouluun. Nuorsuomalaisen aatteen nimissä Rosendal ja Lilius olivat Oulussa perustamassa Kustannusosakeyhtiö Kalevaa, joka alkoi julkaista vielä yli 100 vuotta myöhemmin toiminnassa olevaa sanomalehti Kalevaa. Lilius oli ensimmäisiä Kaleva Oy:n osakkeiden merkitsijöitä vuonna 1907.
Mauno Rosendal oli perustanut yhdessä Nanny Liliuksen kanssa vuonna 1902 Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun, jonka rehtorina Rosendal toimi aina kuolemaansa vuoteen 1917 asti. Koska yhteiskoulussa oli niin poikia kuin tyttöjä, tarvittiin kouluun johtajatar, jota tehtävää Lilius hoiti aina eläkkeelle siirtymiseen asti vuoteen 1928. Sen jälkeen hän toimi koulussa vielä kuusi vuotta ranskan kielen tuntiopettajana vuoteen 1934.
Nanny Liliukselle Oulun suomalainen yhteiskoulu oli työpaikan lisäksi myös tärkeänä henkilökohtaisen taloudellisen tukemisen kohteena. Hän lahjoitti koululle opetusvälineitä ja kalustoa, kuten uuden koulurakennuksen valmistuttua uuden pianon. Liliuksen kuoleman jälkeen 1941 kouluun tuli tieto, että hän oli testamentannut sille suuren osan omaisuudestaan, joka koostui hänen vanhempiensa ja naimattoman edesmenneen veljensä Frans Oskar Liliuksen perinnöistä sekä itse hankituista Kalevan osakkeista.
Gomashio

Gomashio (ごま塩, myös gomasio) on kuiva, furikaken tapainen japanilainen mauste, joka on tehty seesaminsiemenistä ja suolasta. Sitä käytetään monissa japanilaisissa ruoissa, kuten sekihanissa. Sitä ripotellaan myös toisinaan tavallisen riisin tai onigirin päälle. Joissain gomashioissa on suolan joukossa myös sokeria.
Paahdettujen seesaminsiementen ansiosta gomashio on väriltään ruskeaa tai mustaa. Yleensä myös suola paahdetaan. Monet tekevät gomashion itse, mutta sitä myydään myös kaupoissa lasi- ja muovipurkeissa.
Gomashio on myös osa makrobioottista ruokavaliota, jossa sitä käytetään tavallisen suolan terveellisempänä vaihtoehtona.