google/wiki40b huggingface dataset:
Jevgeni Preobraženski

Jevgeni Preobraženski (1886–1937) oli neuvostovenäläinen taloustieteilijä, jonka mukaan Neuvostoliiton teollistumisen esteenä oli saksikriisi eli se, että maaseutu otti osansa parantuneesta taloudellisesta tilanteesta eikä välttämättä kaupungeissa vielä kehittymässä oleva teollisuus ollut tuotantokustannustensa puolesta vielä tehokasta, minkä vuoksi teollistumista voitaisiin jouduttaa pitämällä maaseudun tulot pieninä.
Jevgeni Preobraženski julkaisi asiasta kirjan, mikä osaltaan oli luomassa perustaa sille, että Neuvostoliitossa päätettiin nopeuttaa teollistumista teollistamalla valtion voimin raskaaseen teollisuuteen, aloittamalla viisivuotissuunnittelu ja maatalouden pakkokollektivisointi.
Preobraženskin kanssa eri mieltä talouspolitiikasta oli Lev Kamenev, joka piti politiikkaa niin maaseudunvastaisena, että se hänen mukaansa rikkoi työläisten ja talonpoikien liiton, mihin neuvostovalta oli ideologisesti vedonnut.
Alena Procházková

Alena Procházková (s. 9. elokuuta 1984 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen maastohiihtäjä. 
Procházkován ensimmäiset arvokilpailut olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 2003, jossa hän sijoittui takaa-ajon 62:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa 49:nneksi. Seuraavissa MM-kilpailuissa Oberstdorfissa hän sijoittui 30 kilometrin yhteislähdön 40:nneksi, sprintin seitsemänneksitoista, yhdistelmäkilpailun 44:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen 58:nneksi. Hän oli mukana myös Torinon olympialaisissa 2006 sijoittuen sprintissä 23:nneksi, 10 kilometrin perinteisellä 28:nneksi ja takaa-ajon 46:nneksi. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli mukana seitsemänneksi sijoittuneessa Slovakian viestijoukkueessa ja jäi sprintissä niukasti välieräpaikasta sijoittuen kolmanneksitoista. Procházkován sijoitus 10 kilometrin perinteisellä oli 34. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä seitsemäs, Vancouverin olympialaisissa 2010 kahdeksastoista ja Oslon MM-kilpailuissa 2011 kuudes. Hän sijoittui perinteisen hiihtotavan MM-sprintissä kahdeksanneksi sekä Val di Fiemmessä 2013 että Falunissa 2015.
Procházková on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014, 2018 ja MM-kisoihin vuosina 2003, 2005, 2007, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017 ja 2019.

Maailmancup

Procházková hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa 11. joulukuuta 2004 Lago di Teserossa sijoittuen takaa-ajossa 58:nneksi. Hän ylsi yllättäen sprintin kolmanneksi Kuusamossa 1. joulukuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti perinteisen hiihtotavan sprintissä Vancouverissa 16. tammikuuta 2009 ja oli samalla kaudella lisäksi toinen Trondheimin sprintissä. Kaudella 2009–2010 hän oli kolmas Kuusamon sprinttikilpailussa ja kaudella 2012–2013 Lahden sprintissä.
Maailmancupin kiertueille Procházková osallistui ensimmäisen kerran Tour de Ski:lle vuodenvaihteessa 2007-2008. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan palkintokorokesijoituksen maailmancupin kiertueilla Procházková saavutti Tšekin Prag:ssa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä kolmas.
Havaitseva kosmologia

Havaitseva kosmologia (engl. Observational cosmology) on kosmologian haara, jossa keskitytään havaintojen järjestämiseen. Havainnoissa pyritään havaitsemaan maailmankaikkeuden rakennetta tarkoituksena saada tietoa sen alkuperästä ja kehityksestä. Havaitsevan kosmologian perustyökaluja ovat erilaiset kaukoputket, joilla havaitaan taivaankappaleiden lähettämää sähkömagneettista säteilyä. Koska Maan ilmakehä vaimentaa ja muuttaa tulevaa säteilyä, joudutaan havaintolaitteita viemään avaruuteen erilaisilla avaruusaluksilla. Tällöin havaintolaitteistosta käytetään yleisnimitystä avaruustutkimusasema tai avaruusobservatorio.
Alexander Kuoppala

Lapsuus

Kuoppala aloitti kitaransoiton kymmenvuotiaana keskittyen aluksi bluesiin ja jazziin. Myöhemmin Kuoppalan musiikkityyli muuttui radikaalisti hänen tutustuttua raskaamman musiikin yhtyeisiin, kuten W.A.S.P., Judas Priest, Manowar ja Ozzy Osbourne.

90-luku ja liittyminen Children of Bodomiin

Soittaessaan trumpettia paikallisessa big bandissä Kuoppala tutustui vuonna 1995 Jaska Raatikaiseen, joka toimi rumpalina IneartheD-yhtyeessä, joka muutti myöhemmin nimensä Children of Bodomiksi. Koska yhtye oli kitaristin tarpeessa ja molemmat muusikot tulivat hyvin toimeen keskenään, Kuoppalaa pyydettiin liittymään yhtyeeseen, aluksi tuuraajaksi mutta vaihtui nopeasti vakinaiseksi jäseneksi.
Samana vuonna Kuoppala liittyi myös toiseen yhtyeeseen, Keytoesiin, joka soitti disco/soul-musiikkia. Hänellä ei kuitenkaan ollut vaikeuksia pitää yllä selvää aikataulua molemmissa yhtyeissä muutaman vuoden ajan. Joka tapauksessa hän erosi Keytoesista vuonna 1998, vuosi Bodomin debyyttialbumin Something Wildin julkaisun jälkeen, tarkoituksenaan lähteä kiertueelle Bodomin kanssa. Kuoppala kuitenkin liittyi Keytoesiin uudelleen vuonna 2000, tällä kertaa kitaristina. Hän on useissa haastatteluissa ilmoittanut, että muusikon tulisi soittaa niin monia eri tyylejä kuin mahdollista sen sijaan, että keskittyisi vain siihen yhteen.
Kuoppala oli Children of Bodomissa isovelihahmo, sillä hän oli viisi vuotta vanhempi kuin useimmat muut jäsenet. Alexi Laiho on kuvaillut häntä hauskana, huolettomana kaverina, joka antaa keikoilla kaikkensa ja tuo niihin paljon energisyyttä.

2000-luku

Vuoden 2003 alussa alkanut, yhtyeen neljättä studioalbumia Hate Crew Deathroll seurannut, kiertue vei yhtyeen kotimaan lisäksi kiertueille Eurooppaan, Japaniin ja Yhdysvaltoihin. Kesäkuussa 2003 Kuoppala ilmoitti eroavansa yhtyeestä keskittyäkseen muihin asioihin elämässään.
Kesällä 2003 Kuoppala soitti viimeisen keikkansa Children of Bodomin kanssa Tuska Open Airissa, ja Laiho teki muutamia nopeita järjestelyjä, jotta hänen ystävänsä Sinergystä, Roope Latvala, voisi päättää kiertueen heidän kanssaan.
Vuonna 2006 Kuoppala palasi musiikin pariin, kun hänet kiinnitettiin Timo Rautiaisen soolokokoonpanoon. Hän soitti tämän ensimmäisellä soololevyllä Sarvivuori ja sitä seuranneella kiertueella. Sen lisäksi Kuoppala on tehnyt muutamia vierailuja muiden yhtyeiden levyillä, kuten ruotsalaisen Deals Death -yhtyeen debyyttilevyllä vuonna 2007 ja Conquest-yhtyeen levyllä kappaleessa ”Roof Off” vuonna 2011.
Helmikuussa 2017 Valonkantajat - yhtye tiedotti Kuoppalan vastaavan uuden Vastavirtaan - albumin soolokitaroista.  Yhteistyön ja henkilökemioiden osoittauduttua toimiviksi, Kuoppala liittyi pian Valonkantajien jäseneksi.
Rantaraitti (Espoo)

Rantaraitti (ruots. Strandpromenaden) on jalankulku- ja pyöräilyreitti, joka kulkee Espoossa pitkin Suomenlahden rantaa. Rantaraittia on valmiina noin 40 kilometriä.
Suurin osa Rantaraitista on hyvin lähellä merenrantaa. Joissain paikoissa reitti loittoaa rannasta vähäliikenteisille kaduille, koska sillä kohtaa rannassa on yksityisiä maita. Rantaraitin alkupää on lähellä Helsingin rajaa Laajalahdessa, josta se jatkuu Otaniemen, Tapiolan, Westendin, Haukilahden, Matinkylän, Nuottaniemen, Kaitaan, Soukan ja Espoonlahden kautta Saunalahteen, lähelle Kirkkonummen rajaa.
Espoon kaupunki järjesti vuonna 2008 toukokuun alun ja syyskuun lopun välillä rantaraitinpatikoinnin, joka julisti kaupungin 550-vuotisjuhlaa. Rantaraitinpatikoijien oli määrä kulkeä läpi koko reitti. Reitin varrella oli kaksitoista rantakahvilaa välipisteinä, joissa osallistujat saattoivat leimata Rantaraitti-passinsa ja saada palkinnon suorituksestaan täyttynyttä passia vastaan.
Rantaraittia on tarkoitus jatkaa vielä noin kymmenen kilometriä, kunhan alueen kaavoitus valmistuu. Reitin varrella on noin sata luonto-, kulttuurihistoria-, rakennus- ja entisajan rannikkoelämästä kertovaa kohdetta.
Rantaraitti sai vuonna 2003 kunniamaininnan Suomen kuntatekniikan yhdistys SKTY ry:n vuosittain myöntämän Kuntatekniikan saavutus -tunnustuksen myöntämisen yhteydessä.
Sargent Shriver

Robert Sargent Shriver, Jr. (9. marraskuuta 1915 Westminster, Maryland – 18. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului Kennedyn klaaniin ja oli eritoten läheisessä yhteydessä John F. Kennedyyn ja Robert F. Kennedyyn.
Shriver toimi vuosina 1961–1966 Peace Corps -vapaaehtoisohjelman ja vuosina 1965–1968 Office of Economic Opportunity -viraston ensimmäisenä johtajana. Keväällä 1968 hän aloitti Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläänä, jona hän toimi vuoteen 1970. Vuonna 1972 hän oli demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaan George McGovernin varapresidenttiehdokas korvaten Thomas Eagletonin, jonka aiempien masennuskohtausten katsottiin estävän hänen kykynsä toimia varapresidenttinä. He kuitenkin hävisivät vaalit Richard Nixonille. Shriver pyrki itse demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 1976 esivaaleissa, mutta hänen kampanjansa jäi lyhytikäiseksi. 
Shriver oli koulutukseltaan juristi, joksi hän valmistui Yalen yliopiston Yale Law Schoolista vuonna 1941. Pian valmistumisensa jälkeen hän ilmoittautui Yhdysvaltain laivastoon ja osallistui toiseen maailmansotaan. 
Shriver meni 23. toukokuuta 1953 naimisiin Eunice Kennedyn kanssa, joka oli John F. Kennedyn sisko. Heillä oli viisi lasta, neljä poikaa ja yksi tytär. Heidän tyttärensä Maria oli naimisissa Kalifornian entisen kuvernöörin, näyttelijä Arnold Schwarzeneggerin kanssa.
Shriver sairasti Alzheimerin tautia, joka diagnosoitiin hänellä vuonna 2003. Hän kuoli 95-vuotiaana tammikuussa 2011.
Tuomo Lindroos

Tuomo Lindroos (12. toukokuuta 1923 Tampere – 17. toukokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoerotuomari ja tärkeä tuomaritoiminnan kehittäjä.
Lindroos lopetti jääkiekkouransa Ilveksen A-junioreissa. Tuomarina hän vihelsi 106 SM-sarjaottelua. Lindroos tuomitsi myös kaksi kertaa MM-kisoissa. Hän oli kehittämässä Suomen tuomaritoimintaa ja aloitti erotuomarikoulutuksen.
Tuomo Lindroos on maajoukkuettakin valmentaneen jääkiekkoleijona Risto Lindroosin veli.
Afrihili

Afrihili on K. A. Kumi Attobrahin vuonna 1973 kehittämä keinotekoinen afrikkalaisten väliseksi lingua francaksi tarkoitettu apukieli. Kielen nimi on yhdistelmä sanoista Afrikka ja swahili. Afrihilin sanasto ja kielioppi tulevat erilaisista Afrikassa puhuttavista kielistä. Kielen tekijä ei kuitenkaan maininnut yksittäisten sanojen alkuperiä. Afrihiliä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Samuel Möller

Samuel Möller (1743–1815) oli suomalainen everstiluutnantti. Hän sai arvon 1799. Hän oli vuodesta 1779 Brahenlinnan sotakoulun (myöh. Haapaniemen sotakoulu) opettaja ja vuodet 1783–1788 ja 1791–1799 johtaja ja on sen johtajista tunnetuin. Vuodet 1812–1814 hän kuului Haapaniemen topografikuntaan.
Optinen tiheys

Optinen tiheys kuvaa aineen kykyä taittaa valoa. Mitä tiheämpää aine on optisesti, sitä enemmän se taittaa valoa eli sitä suurempi taitekerroin sillä on. Kun valo tulee optisesti harvemmasta aineesta (taitekerroin pienempi) optisesti tiheämpään, se taittuu kohti pinnan normaalia.
Esimerkiksi silmälasien linssit pyritään valmistamaan mahdollisimman ohuiksi, koska silloin ne ovat kevyet ja miellyttävät käyttää. Valontaittokyvyn täytyy kuitenkin olla suuri eli pitää käyttää optisesti tiheää ainetta. Tarkoitukseen kehitetään jatkuvasti muovilaatuja.
Seisova aalto

Seisova aalto on fysiikan aalto-opissa ilmiö, jossa heijastuvat aallot vahvistavat toisiaan eli interferoivat. Seisovassa aaltoliikkeessä on ns. solmuja ja kupuja. Solmut ovat kohtia, joissa aallon amplitudi on koko ajan nolla; kuvut sijaitsevat solmujen puolivälissä.

Akustiikka

Akustiikassa seisovia aaltoja kutsutaan myös huonemoodeiksi. Ilmiö syntyy kun huoneen mitta on puolet ääniaallon pituudesta tai sen monikerta. Aalto vahvistaa itseään kimmotessaan seinästä ja jää soimaan. Huonemoodit ovat hyvin paikallisia: Niiden olemassaolon voi todeta soittamalla pistetaajuuksia stereoista ja kävelemällä huoneessa, joissain kohtaa ääni vaimentuu ja toisessa korostuu. Ero voimakkuudessa voi olla merkittävä jo metrin murto-osien siirtymisellä.
Moodit ovat varsinkin lähes kuutionmallisten betoniseinäisten huoneiden ongelma äänentoistossa, sillä mitä lähempänä huoneen mitat ovat toisiaan, sitä epätasaisemmin moodien aiheuttamat piikit taajuusvasteessa sijoittuvat. Kevytseinäisissä huoneissa matalat taajuudet kulkevat helposti rakenteiden läpi, eivätkä siksi jää voimakkaasti soimaan. Paikallisuutensa vuoksi huonemoodien vaikutusta äänentoistoon voi vähentää äänilähteiden sekä kuuntelupaikan sijoituksella: Nyrkkisääntönä seinien, ja erityisesti nurkkien, lähistöllä moodit ovat voimakkaimmillaan kun taas huoneen keskellä on vaimentumia.

Elektroniikka ja radiotekniikka

Elektroniikassa seisova aalto syntyy helposti siirtolinjassa, kun signaalin aallot johtimen impedanssisovittamattomista päistä heijastuessaan menevät samaan vaiheeseen. Vähän alle valonnopeuden oleva signaali muodostaa korkeilla radiotaajuuksilla ja tiedonsiirrossa helposti tällaisen tilanteen jo metrien etäisyyksillä ja allekin.
Jos syöttöjohtoa, tavallisesti koaksiaalikaapelia, ei ole päätetty sen ominaisimpedanssia vastaavaan puhtaaseen resistanssiin, syntyy seisova aalto. Syöttöjohtoon lähetetty teho ei siirry kohteeseensa vaan osa siitä heijastuu takaisin lähtöpistettä kohti. Näin syöttöjohtoon syntyy paikallaan olevia virta- ja jännitevaihteluita. Seisovan aallon suhde on Uₘₐₓ / U ₘᵢₙ, myös SAS, V.S.W.R ja SWR nimityksiä käytetään.
Radiotekniikassa seisova aalto syntyy helposti johtimessa tai heijastavien seinämien välille, kun aaltoja mahtuu välille jokin tasamäärä. Ilmiötä käytetään hyväksikin resonoivissa ontelorakenteissa.
Pier Luigi Nervi

Pier Luigi Nervi (21. kesäkuuta 1891 Sondrio – 9. tammikuuta 1979 Rooma) oli italialainen insinööri, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä teräsbetoniarkkitehtuurin uranuurtajista.
Nervi syntyi Sondriossa ja valmistui rakennusinsinööriksi (ingeniere edile) Bolognan yliopistosta 1913. Hän sai kutsun Italian asevoimiin, jonka palveluksessa toimi ensimmäisen maailmansodan ajan 1914–18. Rauhan tultua Nervi aloitti rakennussuunnittelun lentokonehangaareista ja osoitti jo niissä paitsi rakenteellista kekseliäisyyttä, myös esteettistä tajua ja toimi käytännössä arkkitehtina. Hän erikoistui suuria jännevälejä vaativiin betonirakennuksiin, kuten messu- ja näyttelyhalleihin ja urheilurakennuksiin, joihin hän kehitti elegantteja ja jänteviä, kasvien ja eläinten tukirangoista biomimetiikan tavoin vaikutteita ottavia rakenteita. Rooman Palazzetto dello Sportin (1958) riparakenteisessa kupolikatossa hän otti vaikutteita paitsi lumpeenlehdestä, myös kahden vuosituhannen takaisesta Rooman Pantheonista.
Nervi suunnitteli monia kohteita Rooman olympiakisoihin 1960, muun muassa olympiastadionin. Hän työskenteli useimmiten arkkitehtien rakennekonsulttina, mutta monissa kohteissa myös pääarkkitehtina. Italian lisäksi hänen suunnittelemia rakennuksia tai rakenteita on Yhdysvalloissa, Kanadassa, Brasiliassa, Vatikaanissa ja Etelä-Afrikassa.
Vuosina 1946–1961 Nervi toimi opettajana Rooman yliopistossa.
Paimion parantola

Myynti

Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri on pannut parantolan myyntiin ja pyytää tarjouksia 30. marraskuuta 2018 mennessä. Suunnitteilla on säätiö joka hankkisi parantolan omistukseensa ja hallinnoisi sitä. Siihen on tarkoitus kutsua merkittäviä säätiöitä, kuten Alvar Aalto -säätiö.
Otto Zykan

Otto Matthäus Zykan (29. huhtikuuta 1935 Wien – 25. toukokuuta 2006 Burgschleinitz-Kühnring) oli itävaltalainen säveltäjä, pianisti ja puhetaiteilija. Hän edusti niin kutsuttua kolmatta Wienin koulukuntaa, johon yhdistettyjä säveltäjiä ovat olleet myös Friedrich Cerha, Kurt Schwertsik ja Heinz-Karl Gruber.
Zykan opiskeli Wienin Musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa pianonsoittoa lukuisten eri opettajien johdolla vuosina 1946–60 ja säveltämistä Karl Schisken johdolla (1953–63). Hän kävi myös Darmstadtin kesäkursseilla. Aluksi Zykan tuli tunnetuksi pianistina; opiskellessaan Josef Dichlerin johdolla hän sai Kranichstein-musiikkipalkinnon vuonna 1958. Hän teki pianistina yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Michael Gielenin, Herbert von Karajanin, Bruno Madernan ja Zubin Mehtan kanssa. Myöhemmin hän keskittyi säveltämiseen ja esiintyi pianistina vain poikkeuksellisesti.
Zykan sai Wienin kaupungin musiikkipalkinnon vuonna 1990. Hän keskittyi puhepohjaisten sävellysten luomiseen. Hän ei julkaissut puheteoksiaan eikä sallinut niiden tulkitsemista uudelleen ilman omaa läsnäoloaan. Hän tuotti ja esitti puheteoksensa itse. Hän tukeutui teoksissaan absurdismiin ja esitti niiden välityksellä sosiaalista kritiikkiä. Eräs hänen teoksistaan on Paul van Ostaijenin runouteen pohjautuva avantgardistinen ooppera.
Meksikon ja Yhdysvaltain raja

Meksikon ja Yhdysvaltain raja on valtionraja, joka erottaa Yhdysvallat ja Meksikon. Raja kulkee noin 3 145 kilometrin matkan länsi–itä-suuntaisesti Tyynenmeren rannikolta Meksikonlahteen. Sen lisäksi rajaan kuuluu merta 27 kilometriä Tyynellämerellä ja 19 kilometriä Meksikonlahdella.

Rajan kulku

Meksikon ja Yhdysvaltain raja kulkee suurimmaksi osaksi Rio Granden jokea pitkin. Joen mutkittelu aiheuttaa vaikeuksia rajan tarkan mitan määrittämisessä, minkä vuoksi kansainvälisen raja- ja vesikomission antaman virallisen pituuden lisäksi eri organisaatiot antavat pituudesta erilaisia lukuja. Lännen autiomaissa rajaa merkitsevät valkoiset pylväät. Suuri osa rajasta on teiden tavoittamattomissa.
Rajan pohjoispuolella ovat Kalifornian, Arizonan, New Mexicon ja Texasin osavaltiot. Rajan korkein kohta on noin 2 400 metrissä Chisosvuorilla.

Rajanylitys

Vuonna 2016 Meksikosta tuli Yhdysvaltoihin 16 kävelysillan kautta rajan yli laillisesti 42 miljoonaa ihmistä. Meksikon kansalaiset voivat anoa rajanylityskorttia, joka sallii heidän tulla Yhdysvaltoihin väliaikaisesti. Kortti on aikuisella voimassa 10 vuotta.
Kanagawan sopimus

Kanagawan sopimus (jap. 神奈川条約, Kanagawa jōyaku) eli Japanin–Yhdysvaltain ystävyyssopimus (jap. 日米和親条約, Nichibei washin jōyaku) solmittiin 31. maaliskuuta 1854 Yhdysvaltain edustajien ja Japanin välillä Kanagawassa. Se oli ensimmäinen Japanin ja ulkovaltojen välillä solmituista kansainvälisistä sopimuksista. Sopimus avasi japanilaiset Shimodan ja Hakodaten satamat kaupalle Yhdysvaltojen kanssa, takasi haaksirikkoutuneiden yhdysvaltalaisten merimiesten turvallisuuden Japanissa ja perusti pysyvän konsulaatin. Sopimus lopetti käytännössä Japanin yli 200 vuotta kestäneen eristäytymispolitiikan (sakoku).
Sopimus syntyi Yhdysvaltain painostuksesta: kommodori Matthew Perry oli saapunut sotalaivoineen (kurofune) Tokionlahdelle edellisen vuoden heinäkuussa vaatimaan japanilaisten satamien avaamista ja palasi takaisin seuraavana vuonna antaakseen japanilaisille miettimisaikaa. Alun perin Perry kieltäytyi puhumasta japanilaisten virkamiesten kanssa ja vaati audienssia Japanin valtionpäämieheltä. Perryn vierailun aikaan Japanin hallitsija oli käytännössä shōgun Tokugawa Ieyoshi – Japanin keisarin ja ulkomaalaisten välinen tapaaminen ei tullut millään tavalla kyseeseen. Lopulta Perry neuvotteli sopimuksen shōgunin edustajien eikä keisarin kanssa.
Kanagawan sopimusta seurasi Ystävyyden ja kaupan sopimus vuonna 1858. Se salli ulkomaisten luovutusalueiden perustamisen, minimaaliset tuontiverot ulkomaalaisille tavaroille ja sen, etteivät Japanin lait koske ulkomaalaisia. Venäläiset, ranskalaiset ja britit neuvottelivat myöhemmin samankaltaiset sopimukset.
Karluk

Karluk oli Yhdysvalloissa rakennettu brigantiini, joka palveltuaan vuosia valaanpyyntialuksena siirtyi Kanadan valtion omistukseen vuonna 1913 Kanadan arktisen tutkimusretkikunnan lippulaivaksi. Matkalla retkikunnan tapaamispaikalle Herschelinsaarelle Karluk juuttui jäihin ja lähti sen jälkeen ajelehtimaan. Kuukausien kuluttua se murskaantui ja upposi tammikuussa 1914. Laivalla olleista 25 miehistön ja retkikunnan jäsenestä yksitoista kuoli, joko pyrkiessään maihin jäätä pitkin tai saavuttuaan tilapäiseen turvapaikkaan Wrangelinsaarelle.
Karluk rakennettiin 1884 Matthew Turnerin telakalla Beniciassa Aleuttien kalateollisuuden huoltoalukseksi (karluk tarkoittaa aleutin kielellä 'kala'). Sen pituus oli 39 metriä, leveys 7 metriä ja vetoisuus 321 bruttorekisteritonnia, 247 nettorekisteritonnia. Se oli purjelaiva, jossa oli 150 hevosvoiman hiilikäyttöinen höyrymoottori. Karluk muutettiin 1892 valaanpyyntialukseksi, ja sen keula ja kyljet päällystettiin 50 millimetrin paksuisella kovalla puulla Erythrophleum chlorostachys. Alus teki 14 valaanpyyntimatkaa, viimeisen vuonna 1911.
Karlukin oli hankkinut vuonna 1913 tehtäväänsä Kanadan arktiselle tutkimusmatkalle retken johtaja Vilhjalmur Stefansson 10 000 dollarilla, ja se myytiin Kanadan valtiolle, joka otti vastuun retkestä. Karlukin kapteeniksi tutkimusretkelle nimitettiin Robert Bartlett. Hän oli huolissaan aluksen sopivuudesta tehtävään, ja hän oli sitä mieltä, ettei sitä ollut rakennettu kestämään jatkuvaa jään painetta ja että sen koneteho ei riittänyt jään läpi kulkemiseen.
Kunnostuksen jälkeenkin moottori särkyi tuon tuosta. Karlukin pääkonemestari John Munro luonnehti sitä ”varsinaiseksi kahvipannuksi... jota ei ole tarkoitettu toimimaan kuin enintään kaksi päivää kerrallaan.”

Etuliitteet

Sen jälkeen kun Kanadan valtio hankki aluksen omistukseensa, sillä oli useita etuliitteitä, kuten ”HMCS” (His Majesty's Canadian Ship), ”DGS” (Dominion Government Ship), ja ”CGS” (Canadian Government Ship). On epäselvää oliko etuliite ”HMCS” virallinen; etuliitettä HMCS käytettiin Kandan laivaston Royal Canadian Navy aluksissa. Vaikka Karlukin kapteeni ei ollut laivaston kapteeni eikä miehistö laivaston palveluksessa, sen lippu oli Kanadan laivaston sininen lippu.
Sander Puri

FC Levadia

Puri aloitti ammattilaisuransa 16-vuotiaana FC Levadiassa vuonna 2005. Hän teki ensimmäisen maalinsa Meistriliigassa 1. kesäkuuta 2005 FC Kuressaarea vastaan. Puri ja hänen kaksoisveljensä Eino Puri siirtyivät puolen vuoden pituisilla lainasopimuksilla JK Viljandi Tulevikiin 30. heinäkuuta 2007. Hän pelasi joukkueessa 14 liigaottelua tehden neljä maalia. Puri oli lähellä sopimusta saksalaisen Borussia Dortmundin kanssa kahdesti vuonna 2008 ja skotlantilaisen Celticin kanssa vuoden 2009 lopussa. Myös Werder Bremen oli kiinnostunut hänestä.
Puri pelasi Levadiassa vuosina 2005–2009 74 Meistriliiga-ottelua ja teki niissä 14 maalia. Levadia voitti Meistriliigan neljästi peräkkäin vuosina 2006–2009. Levadia voitti myös Viron cupin vuosina 2005 ja 2007. Lisäksi Puri pelasi Esiliigassa Levadian kakkosjoukkueessa FC Levadia II Tallinnssa.

Larissa FC

Puri teki 14. joulukuuta 2009 viisivuotisen sopimuksen Kreikan Superliigassa pelaavan Larissan kanssa. Puri teki 18. maaliskuuta 2010 ensimmäisen maalinsa Larissassa, ja se oli voittomaali lisäajalla PAOKia vastaan. 
Tammikuun 2011 Puri pelasi lainalla puolalaisessa Korona Kielcessä. Heinäkuussa 2011 Larissa lainasi Purin unkarilaiseen Lombard-Pápaan. Myöhemmin laina-aikaa pidennettiin tammikuuhun 2012 asti.
Puri jätti Larissan 31. tammikuuta 2012, kun hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä joukkueen valmentajien vaihtuvuuden aikana.

Kuopion Palloseura

Puri siirtyi 27. maaliskuuta 2012 Kuopion Palloseuraan kauden 2012 kattavalla sopimuksella. Purilla kesti noin kuukauden saada pelilupa. Debyyttissään 25. huhtikuuta 2012 Suomen cupin ottelussa Turun Palloseuraa vastaan hänet ajettiin ulos kun hän tönäisi tuomaria. Puri sai kahden ottelun pelikiellon. Hän teki 2. elokuuta 2012 KuPSin voittomaalin turkkilaista Bursasporia vastaan Eurooppa-liigan kolmannella karsintakierroksella.

Maajoukkueura

Puri on edustanut lukuisia Viron ikäkausimaajoukkueita. Hän debytoi A-maajoukkueessa 30. toukokuuta 2008 Latviaa vastaan Baltic Cupissa. Puri teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa 22. marraskuuta 2008 Liettuaa vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa yhteensä 71 ottelua ja tehnyt neljä maalia.

Pelityyli

Puria on kuvailtu ”Baltian Arjen Robbeniksi”. Tony Mowbray kuvailee häntä ”luovaksi, työteliääksi, hyväksi maalintekijäksi ja vahvaksi molemmilla jaloilla”. Mowbray sanoo Purin olevan paras pallon ollessa hänen jalassaan ja hyväksi pääpelaajaksi.

Muuta

Purin veli Eino Puri pelaa myös jalkapalloa ja hänen siskonsa Kadri Puri pelaa lentopalloa.