google/wiki40b huggingface dataset:
Celebrían

Celebrían on J. R. R. Tolkienin luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on Celebornin ja Galadrielin tytär, Elrondin vaimo ja Arwenin, Elrohirin ja Elladanin äiti. Hän oli Rivendellin neito. Hänen nimi tarkoittaa sindarin kielellä "hopeaa kuningatarta".

Juoni

Celebríanin syntymäpäivä on tuntematon ja hänet nähtiin ensimmäisen kerran kun hän oli menossa Eregionista Lórieniin äitinsä kanssa toisella ajalla vuonna 1350. hän meni naimisiin Elrondin kanssa vuonna 109 kolmatta aikaa. Hän syntyi Ost-in-Edhilissä toisella ajalla ennen vuotta 1091. Kuitenkin hänet mainitaan Galadrielin ja Celebornin historiassa ennen vuotta 1350 toista aikaa, mutta kuitenkin muuttaa käsikirjoitusta huomattavasti, joten tämä päivä on voinut muuttua paljonkin.
Sauronin tunkeutumisen jälkeen Eregioniin vuonna 1697 toista aikaa Galadriel, Celebrían ja heidän sukulaisensa pakenivat Ost-in-Edhilistä Morian kaivosten läpi, lopulta he saapuivat Lothlórieniin.
Vuonna 2509 toista aikaa hän joutui örkkien väijytykseen Punasarven solassa. Hänet vangittiin ja häntä kidutettiin. Hänen poikansa Elladan ja Elrohir pelastivat hänet, mutta hän oli saanut myrkyllisen haavan. Elrond paransi haavan Rivendellissä, mutta Celebrían ei halunnut jäädä enää Keski-maahan.
Zaraiskin piiri

Zaraiskin piiri (ven. Зара́йский райо́н, Zaraiski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 968 neliökilometriä ja asukkaita on 41 600 henkeä (vuonna 2006).
Zaraiskin piiri sijaitsee Moskovan alueen kaakkoisosassa. Etelässä se rajoittuu Moskovan alueen Serebrjanye Prudyn, lännessä Kaširan, luoteessa Ozjoryn ja koillisessa Luhovitsyn piiriin sekä kaakossa Rjazanin alueen Rybnojen piiriiin. Piiri on Keski-Venäjän ylängön ja Meštšoran alangon rajaseutua. Suurin joki on Okaan laskeva Osjotr. Metsät muodostavat 12 % pinta-alasta.
Hallinnollinen keskus on Zaraiskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Gololobovo, Karino, Mašonovo ja Strupna.
Zaraiskista on maantieyhteys Luhovitsyyn ja Ozjoryyn. Kaupungissa on metalli-, rakennustarvike-, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta. Seudun maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja perunan kasvatukseen.
Nähtävyyksistä huomattavimpia ovat Zaraiskin kreml ja kaupungin historiallinen keskusta. Kremlin vierestä on löydetty tieteellisesti merkittävä paleoliittisen kauden asuinpaikka. Lähiseudun kylissä on säilynyt useita 1600–1800-lukujen kirkkoja. Darovojen kylässä on Fjodor Dostojevskin isälle kuulunut kartano, jossa tuleva kirjailija vietti kesänsä vuosina 1832–1836.
Radisson Diamond

Käyttöhistoria

Laivan tilasi Suomalainen Diamond Cruise niminen varustamo jonka takana toimivat kaksi Suomalaista liikemiestä jotka olivat kiinnostuneita rakentamaan laivan käyttäen Wärtsilän kehittämää SWATH katamaraaniristeilijäkonseptia pohjana uudelle alukselle. Liikemiehet saivat kerättyä paljon kotimaisia ja ulkomaisia sijoittajia uudelle laivaprojektille joten he perustivat Diamond Cruise varustamon jonka suurimpana omistajana toimi Amerikkalainen Radisson - hotelliyhtiö. Laiva tilattiin Rauma Yardsilta vuonna 1990. Laivan tilauksen arvo oli 125 miljoonaa dollaria. Kölinlasku tapahtui 20. kesäkuuta 1991. Laiva valmistui ja luovutettiin Diamond Cruise varustamolle 30. huhtikuuta 1992. Laiva kastettiin Radisson Diamond nimiseksi  Lontoossa Greenwichissä 28. toukokuuta 1992. Laiva teki neitsytmatkansa 5. heinäkuuta 1992.  
Laiva on vaihtanut omistajaa muutamaan otteeseen ja se liikennöi nykyään casinolaivana Hong Kongissa. Laivan nykyinen nimi on China Star.
Pääkonttori

Pääkonttori on strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena. Pääkonttori on vertauskuvallisesti yrityksen aivot tai sydän, kun kuvataan sen merkitystä kokonaisuuden kannalta.
Sijainti valitaan yleensä joko yrityksen markkina-alueen, historian, työvoiman saatavuuden, logistiikan, matalan kustannustason tai näiden yhdistelmien perusteella. Pääkaupungit ovat suosittuja sijoituspaikkoja, kuten myös erilaiset talouskeskukset kuten Hongkong ja New York.
Joitakin sijaintiin liittyviä riskejä voidaan vähentää toimintoja hajauttamalla. Hajauttaminen voi onnistuessaan lisätä myös tuottavuutta. Epäonnistuessaan taas se voi esimerkiksi lisätä liikaa kustannuksia suhteessa saavutettavaan hyötyyn.
Epähedelmä

Epähedelmällä tarkoitetaan useilla kasveilla esiintyvää hedelmän tapaista muodostumaa, joka kuitenkaan ei ole kasvitieteellisesti hedelmä, koska se ei ole muodostunut emin sikiäimestä. Nimitys perustuu tulkintaan, jossa hedelmään katsotaan kuuluvan vain sikiäimestä peräisin olevat solukot. 
Epähedelmän voi muodostaa paisunut kukkapohjus, kuten pohjushedelmillä (mansikka, banaani). Hedelmämäisen rakenteen voi muodostaa myös mehevöitynyt latvakukinto (ananas) tai mehevän kukinnon lapakko (viikuna).
Tetrakosaani

Tetrakosaani eli n-tetrakosaani (C₂₄H₅₀) on 24-hiilinen suoraketjuinen  alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää valkoista ainetta. Tetrakosaanin rakennekaava on CH₃(CH₂)₂₂CH₃, moolimassa 338,664 g/mol, sulamispiste 50,3 °C, kiehumispiste 391 °C, leimahduspiste 113 °C (c.c), tiheys 0,7991 g/cm³ (vesi = 1,0 g/cm³) ja CAS-numero 646-31-1. Tetrakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin dietyylieetteriin.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Yuki-onna

Yuki-onna (jap. 雪女, "luminainen") on japanilaisen mytologian lumenhenki, joka esiintyy Japanin syrjäisillä vuoristoseuduilla, joiden talvi on ankara. Taru kertoo, että hän on alkujaan ollut kylmyyteen menehtynyt vaeltaja. Yleensä Yuki-onna kuvaillaan kalmankalpeaksi mutta hyvin kauniiksi naishahmoksi, joka on pukeutunut vaaleaan kimonoon ja leijuu hangen yllä lumituiskun ympäröimänä. Hän surmaa erityisesti nuoria miehiä jäädyttämällä heidät kuoliaiksi hengityksellään, joka on vahva ja kylmä kuin lumimyrsky. Joskus Yuki-onnan kerrotaan pyytävän hänet kohdanneita ihmisiä ottamaan hänen lapsensa syliin, mutta jos näin tekee, jäädyttää hän matkalaisen jäähengityksellään.
Eräs japanilainen tarina kertoo Yuki-onnasta seuraavasti:
»Hän tapasi puunhakkaajan ja tämän apupojan myrskyisenä yönä ja imi vanhasta miehestä elämän hengen. Hän sääli kuitenkin poikaa ja otettuaan tältä vaitiolon lupauksen säästi hänen henkensä. Aamun koittaessa poika oli puolikuollut kylmästä ja vakuuttunut siitä, että oli vain nähnyt unta. Vuosia myöhemmin poika oli kasvanut mieheksi ja tapasi ihanan orpotytön. He menivät naimisiin ja elivät onnellisina useita vuosia – kunnes eräänä kohtalokkaana iltana mies tunsi pakonomaista tarvetta kertoa vaimolleen synkästä unestaan. Vasta nyt lempeä vaimo muuttui raivottareksi ja paljasti miehelleen olevansa juuri sama Yuki-onna. Sättien miestään lupauksensa rikkomisesta hän katosi sumuun, mutta säästi miehensä hengen heidän kahden lapsensa vuoksi.»
Kotimme on Venäjä

Kotimme on Venäjä (ven. «Наш Дом — Росси́я», Naš Dom — Rossija) oli poliittinen puolue Venäjällä vuosina 1995–2000. Puolueen perusti silloinen Venäjän federaation varapääministeri Viktor Tšernomyrdin Boris Jeltsinin tuella toisia duuman vaaleja varten.
Puolue tuki hallitusta ja Jeltsiniä ja pyrki saamaan konservatiiviäänestäjiä liikkeelle. Se sai noin 10 prosenttia äänistä, mikä oli tukijoille pettymys. Sen kannatus hiipui pian Tšernomyrdinin menetettyä pääministerin aseman ja Jeltsinin hallinnon alettua tukea Yhtenäisyys-puoluetta. Kolmansissa duuman vaaleissa joulukuussa 1999 puolue sai 1,19 % äänistä ja jäi ilman paikkoja.
Sinfonia nro 1 (Prokofjev)

Sergei Prokofjevin sinfonia nro 1 D-duuri, (op. 25) valmistui vuonna 1917. Sinfonia on tyyliltään uusklassistinen, ja sitä kutsutaan monesti nimellä Klassinen sinfonia.
Teoksen ensiesitys oli säveltäjän itsensä johtamana Pietarissa 21. huhtikuuta 1918. Boris Asafjeville omistetun sinfonian esitys kestää noin viisitoista minuuttia.
Teos on sinfoniaksi hyvin pienimuotoinen. Se noudattaa pitkälti klassismin ajan sinfonian rakenteita, ja musiikki on yhtä helppotajuista, joskin teos hyödyntää myös uudempia sävellys- ja soitinnustehoja. Teos kuuluu Prokofjevin soitetuimpiin.
Sergei Prokofjev käytti myöhemmin ensimmäisen sinfoniansa kolmatta osaa, gavottia, baletissaan Romeo ja Julia.
Aarne Kauppinen

Arndt (Aarne) Kauppinen (4. heinäkuuta 1889 Rantasalmi – 7. heinäkuuta 1927 Rantasalmi) oli suomalainen käsityöläinen, pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Kauppinen syntyi torppari Johan Wilhelm Kauppisen ja Anna Josefina Lindin lapsena vuonna 1889 Rantasalmella. Hän suoritti kansakoulun ja työskenteli nuoruudessaan sekatyömiehenä sekä käsityöläisenä. Kauppinen oli aktiivisesti mukana kotikuntansa kunnallispolitiikassa ja hän toimi mm. Rantasalmen kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä Rantasalmen kunnallislautakunnan jäsenenä.
Kansanedustajana Kauppinen toimi vuosina 1919–1922 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Lakivaliokunnassa. Eduskuntatyönsä jälkeen hän toimi maanviljelijänä synnyinkunnassaan Rantasalmella. 
Kauppinen kuoli vuonna 1927 ainoastaan 38-vuotiaana.
Ford Granada

Mk-1

1970-luvun alussa Britannian ja Saksan Ford-tehtaat toivat markkinoille uuden yhteisen mallin. Ford Granada oli Euroopan Fordin "lippulaiva" ja aluksi saatavana ainoastaan V6-moottorilla. Britit käyttivät 2,5- ja 3,0-litraisia Essex-moottoreita ja saksalaiset 2,3- ja 2,6-litraisia Cologne-moottoreita. Granadan rinnakkaismallissa Consulissa oli 1,7 V4 (jota on käytetty myös Saabeissa) ja 2,0 ohc -moottori, sekä valinnaisena V6-moottorit. Granadaa sai sekä 4v-manuaalina että 3v-automaattina. Perä oli aina 8" (8-tuumainen). Kori oli itsekantava ja useimmiten 4-ovinen, tai 5-ovinen farmari, mutta myös 2-ovisia tehtiin. 2-oviset coupet ovat kuitenkin harvinaisia. Näistä kaikista harvinaisin on ns. "Coca-cola - Coupe" jota valmistettiin vain -71-74. Sen jälkeen tuli ns. "suorakylki coupe". Coupe-malleista luovuttiin vuoden 1977 lopussa kokonaan, kun Mk1 Granadan valmistus loppui.

Perana Granada

Perana Granada oli harvinainen Etelä-Afrikassa valmistettu 5,0-litrainen V8 (302 cid) -erikoisversio, jota ei ollut tarkoitettu Euroopan markkinoille.

Mk-2

1977 tuli kulmikkaammin muotoiltu "kakkoskoppa", jossa myös sisustus oli uusi. Alusta ja tekniikka sen sijaan olivat samaa hyväksi havaittua peruskonstruktiota. Jousitukseen, iskuvaimentimiin ja kallistuksenvakaajiin tuli parannuksia. Takavakaaja tuli Ghia-X malliin. Myös Lukkoperää sai lisävarusteena. Moottoreina olivat 1,7-litrainen V4, 2,0-litrainen ohc, 2,3-litrainen V6 ja 2,8-litrainen V6, jotka olivat käytössä osoittautuneet luotettavimmiksi. Viimeisiin malleihin sai myös 5-vaihteista "type-9" -vaihteistoa. Granadan valmistus loppui 1985, jolloin se korvattiin Scorpiolla. Scorpiossa oli aluksi samat moottorit kuin Granadoissa.
Charley Boorman

Charley Boorman (s. 23. huhtikuuta 1966 Wimbledon, Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on Christel Krusen ja ohjaaja John Boormanin poika. Boormanilla on vaimonsa Olivian kanssa kaksi tytärtä. Hänellä on myös kaksi siskoa. Hänen kolmas siskonsa, Telsche, kuoli munasarjasyöpään vuonna 1997.
Isänsä ansiosta Boorman pääsi jo nuorena mukaan elokuvateollisuuteen, ja hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1972 elokuvassa Syvä joki ja seuraavan kerran nuorena Mordredina elokuvassa Excalibur – sankarin miekka vuonna 1981. Tämän jälkeen hän on esiintynyt muun muassa vuoden 1997 Käärmeen suudelmassa, jonka kuvauksissa tapasi nykyisen parhaan ystävänsä, Ewan McGregorin. Ewan ja Charley päättivät tehdä moottoripyöräretken maailman ympäri ja siitä tehtiin dokumenttisarja Tien päällä Ewan McGregor (Long Way Round). Jatko-osa nimeltä Long Way Down valmistui 2007, ja siinä he ajavat  John o' Groatsista Kapkaupunkiin. Charley otti osaa myös Dakar-ralliin vuonna 2005 ja teki tästä dokumenttisarjan Race To Dakar. Vuonna 2008 hän puolestaan oli luomassa Ireland To Sydney By Any Means -sarjaa, jossa hän reissasi Irlannista Australiaan mitä erilaisimmilla kulkuvälineillä.
Charles Epstein

Charles L. Epstein on Pennsylvanian yliopiston matematiikan professori. Hän on julkaissut kaksi kirjaa: Introduction to the mathematics of medical imaging (ISBN 978-0-89871-642-9) sekä The spectral theory of geometrically periodic hyperbolic 3-manifolds.
Pitkäniemen sairaala

Historia

Rakennuskanta muodostuu 1800-luvun lopulla valmistuneista kivirakennuksista. Rakennushankkeen suunnittelivat 1894−1895 Yleisten rakennusten ylihallituksessa olleet arkkitehdit S. Gripenberg, M. Schjerfbeck ja E. A. Kranck. Asiantuntijoina olivat Lapinlahden sairaalan johtaja Thiodolf Saelan sekä Emil Hougberg, josta tuli Pitkäniemen ensimmäinen ylilääkäri.
Pitkäniemessä annettiin mielisairaaloista toiseksi eniten potilaiden pakkosterilointimääräyksiä vuosina 1935–1970, jolloin toimenpide oli laillinen. Nykyisin ihmisoikeusrikoksiin kuuluvia pakkosterilointeja perusteltiin sillä, että mielisairaita pidettiin rotuhygienisesti ala-arvoisina yksilöinä.
Vera Inber

Vera Mihailovna Inber (ven. Ве́ра Миха́йловна И́нбер, 10. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1890 Odessa – 11. marraskuuta 1972 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija ja runoilija.
Vera Inber syntyi kirjankustantajan perheeseen. Hän opiskeli Odessan naisten korkeakoulussa ja asui jonkin aikaa Pariisissa, jossa hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Petšalnoje vino (”Surullista viiniä”, 1914). Venäjän kansalaissodan aikana Inber oli Odessassa, josta hän vuonna 1922 muutti Moskovaan. Hän liittyi konstruktivisteina tunnettuun kirjailijaryhmään ja työskenteli journalistina. Toisen maailmansodan aikana Inber asui piiritetyssä Leningradissa. Vuonna 1943 hän liittyi NKP:n jäseneksi.
Inberin runous on taiteellisesti vähäarvoista. Hänet tunnetaan parhaiten Leningradin piirityksestä kertovasta runoelmasta Pulkovski meridian (”Pulkovon meridiaani”, 1943) ja esseekokoelmasta ”Melkein kolme vuotta: Leningradin päiväkirja” (Potšti tri goda. Leningradski dnevnik, 1946), jotka saivat Stalin-palkinnon vuonna 1946. Omaelämäkerrallinen romaani ”Paikka auringossa” (Mesto pod solntsem, 1928) kuvaa 1920-luvun sivistyneistöä.
Dimitri Tsafendas

Dimitri Tsafendas (14. tammikuuta 1918 – 7. lokakuuta 1999) tappoi Etelä-Afrikan pääministerin Hendrik Verwoerdin 6. syyskuuta 1966.
Tsafendas oli syntynyt Mosambikin pääkaupungissa Lourenco Marquesissa kreikkalaiselle isälle ja afrikkalaiselle äidille. Päästyään lähetiksi Kapkaupungissa toimineeseen Etelä-Afrikan parlamenttiin 48-vuotias Tsafendas puukotti pääministeri Verwoerdia kesken parlamentin istunnon. Mielenterveysongelmista kärsinyt Tsafendas todettiin oikeudessa syyntakeettomaksi. Asiantuntijoiden mukaan hän oli skitsofreeninen ja uskoi, että hänen sisuskalujaan jäyti suuri lapamato. Hänen tuomionsa luettiin 20. lokakuuta 1966 ja hänet vietiin Pretorian keskusvankilaan saamaan psykiatrista hoitoa. The Citizen -lehti julkaisi Tsafendasin haastattelun vuonna 1976. 30. syyskuuta 1989 Tsafendas siirrettiin Zonderwaterin vankilaan lähelle Cullinania. Hän kuoli 81-vuotiaana vapautumatta koskaan.
Ei käynyt ilmi, oliko pääministerin murhan taustalla lainkaan poliittista motiivia. Henk van Woerden on kuvannut Tsafendasin elämää romaanissa Een mond vol glas. Hänen elämästään on tehty myös elokuva.
Barbier-reaktio

Barbier-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa alkyylihalidi reagoi karbonyyliyhdisteen kuten aldehydin ja ketonin kanssa metallin läsnä ollessa. Tuotteena muodostuu sekundäärinen tai tertiäärinen alkoholi. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran ranskalainen kemisti Philippe Barbier vuonna 1899 ja se on nimetty hänen mukaansa.

Reagenssit ja mekanismi

Barbier-reaktiossa yksi lähtöaineista on alkyylihalidi, tyypillisimmin alkyyli, allyyli tai aryylihalogenidi. Halogeeniatomi on kloori, jodi tai bromi. Metallina reaktiossa toimii magnesium, sinkki, alumiini, tina, indium, samarium tai niiden suolat. Samarium(II)jodidi on erityisen usein käytetty reagenssi Barbier-reaktioissa. Useat aldehydit ja ketonit reagoivat Barbier-reaktiolla. Barbier-reaktio muistuttaa huomattavasti Grignard-reaktiota. Philippe Barbier oli Grignard-reaktion kehittäjän Victor Grignardin väitöstyön ohjaaja. Barbier-reaktio eroaa Grignard-reaktiosta siten, että Barbier-reaktiossa kaikki lähtöaineet reagoivat yhdessä vaiheessa keskenään, kun Grignard-reaktiossa muodostetaan ensin Grignard-reagenssi, joka lisätään karbonyyliyhdisteen liuokseen. Liuottimena on yleensä tetrahydrofuraani, mutta eräitä Barbier-reaktioita voidaan tehdä myös käyttäen vettä tai orgaanisen liuottimen ja veden seoksia.
Barbier-reaktion mekanismi ei ole täysin selvillä. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa alkyylihalidi reagoi metallin tai metallisuolan kanssa muodostaen organometalliyhdisteen. Tämä tapahtuu todennäköisesti radikaalireaktiona. Seuraava vaihe on additio karbonyyliryhmään. Additio voi tapahtua joko niin sanotulla ionimekanismilla, jolloin organometallireagenssi on nukleofiilinen ja reagoi elektrofiilisen karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa. Toinen vaihtoehto on radikaalimekanismi.
Göran Malmqvist

Nils Göran David Malmqvist (6. kesäkuuta 1924 Jönköping, Ruotsi – 17. lokakuuta 2019) oli ruotsalainen sinologi, Kiinan-asiantuntija ja kääntäjä. Professori Malmqvist oli sekä Ruotsin akatemian että Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
Sen jälkeen kun kiinalainen kirjailija Mo Yan vuonna 2012 sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon, ruotsalaisissa viestimissä esitettiin epäilyksiä Malmqvistin jääviydestä Mo Yanin valinnassa. Hän on kääntänyt Mo Yanin teoksia, jotka eivät vielä palkintopäätösvaiheessa olleet ilmestyneet ruotsiksi. Julkisen kohun vuoksi Malmqvist lahjoittaa käännösoikeutensa pois. Tilanne oli sama edellisen kiinalaisen Nobel-palkitun valinnan aikaan. Malmqvistilla oli käännös valmiina pian palkinnon julkistuksen jälkeen, ja asia sai silloinkin julkista huomiota. Malmqvist on paheksunut hyvin voimakkaasti jääviysepäilyjä.
P. K. Page

Patricia Kathleen Page (23. marraskuuta 1916 – 14. tammikuuta 2010) oli englantilaissyntyinen kirjailija. Hän muutti vuonna 1919 perheineen Kanadaan, jossa hän loi uransa. Page opiskeli Kanadassa, New Yorkissa ja Brasiliassa.
Pagen runoutta julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1944. Hänen tuotantonsa tunnetuimman osan muodostavat runokokoelmat, mutta Page julkaisi myös runsain mitoin proosaa, esseitä, lastenkirjallisuutta ja muuta. 
Page on kirjoittajana maansa arvostetuimpia; hänet palkittiin mm. Governor General's Awardilla vuoden 1954 kokoelmasta The Metal and the Flower. Hän oli vuonna 2002 ehdolla Griffin Poetry Prizen saajaksi teoksellaan Planet Earth (1994). 
Pagesta tehtiin vuonna 1977 Order of Canadan Officer ja vuonna 1998 Companion. Hän kuului vuodesta 2006 Royal Society of Canadaan. Hän kuului myös Order of British Columbiaan.
San’yō-rautatiet

Historia

San’yō-rautateiden juuret ovat kahdessa 1900-luvun alkupuolella perustetussa rautatieyhtiössä. Toinen niistä oli vuonna 1907 perustettu Hyōgon sähköraitiotie (jap. 兵庫電気軌道, Hyōgo denkikidō), joka aloitti liikennöinnin vuonna 1910. Se liitettiin vuonna 1927 Ujigawa denki -sähköyhtiöön, johon yhdistettiin samana vuonna myös 1919 perustettu Kōben–Himejin  rautatie (jap. 神戸姫路電気鉄道, Kōbe–Himeji denkitetsudō). Nykyinen yhtiö syntyi kesäkuussa 1933, kun Ujigawa denkin rautatieliikennettä harjoittanut yksikkö erotettiin omaksi yrityksekseen.
Kaasuvalo

Juoni

Paula Alquistin (Ingrid Bergman) täti, kuuluisa oopperalaulaja Alice Alquist, murhataan raa'asti ja murha jää selviämättä. Paula muuttaa Italiaan ja yrittää unohtaa menneisyyden. Vuosien päästä Paula on rakastunut Gregory-nimiseen (Charles Boyer) pianistiin, jonka kanssa hän menee naimisiin. Gregory ja Paula muuttavat Lontooseen Alice-tädin asuntoon. Asuntoon tulon jälkeen Gregory yrittää uskotella Paulalle kaikin tavoin tämän olevan menettämässä järkensä. 
Lopulta avuliaan poliisin (Joseph Cotten) avulla Gregory paljastuu Alice Alquistin murhaajaksi, joka yrittää saattaa vaimonsa mielisairaalaan ja löytää Alicen kuuluisat korut.
Akseli Ylönen

Akseli Ylönen (1902 – 1966) oli suomalainen pakinoitsija ja kääntäjä. Hän kirjoitti pakinoita Pieksämäen Sanomiin nimimerkillä Heikki Villenheikki. 
Ylönen suomensi 1956–1957 salapoliisikertomuksia oululaisen Kolmiokirjan vuosina 1956–1963 julkaisemaan Sexton Blake-sarjaan.
Rakastajat-teatteri

Rakastajat-teatteri on vuonna 1991 perustettu Satakunnan ainoa vapaa ammattiteatteriryhmä. Sen perustivat näyttelijät Hilkka Ollikainen, Angelika Meusel ja Kai Tanner sekä puvustaja-lavastaja Lizz Santos tarjotakseen satakuntalaiselle yleisölle rohkeaa, taiteellisesti tinkimätöntä, intensiivistä ja ajatuksia herättävää huoneteatteria - huumoria ja elämän hulluutta unohtamatta. Teatteri on nimetty ensimmäisen ensi-illan, Harold Pinterin Rakastaja-näytelmän mukaan.
Oma teatteritila saatiin keväällä 1997 Valtakadulta. Nykyisin Studio Hilkkana tunnettu paikka nimettiin alun perin Hilkka-näyttämöksi teatterin edesmenneen perustajajäsenen, Hilkka Ollikaisen, mukaan. Kulttuuritehdas Kehräämö Porin Puuvillatehtaan alueelta saatiin käyttöön vuonna 2009. Tähän saliin mahtuu jopa 260 katsojaa ja se tarjoaa puitteet klubi-illoille ja isoille vierailuesityksille.
Vuodesta 2000 lähtien Rakastajat-teatteri on järjestänyt vuosittaista vapaille teatteriryhmille tarkoitettua Lainsuojattomat-festivaalia. Alun perin festivaali oli tarkoitus järjestää kiertävänä eri kaupungeissa, mutta paikaksi on vakiintunut Pori. Tapahtuman nimi viittaa vapaiden teatteriryhmien asemaan laitosteattereille ohjatun lakisääteisen rahoituksen ulkopuolella.
The Irrationals

The Irrationals on helsinkiläinen balkan-sävytteistä rockpoprappia soittava yhtye, joka julkaisi esikoislevynsä Hold Your Horses syksyllä 2011 Konkurssi Recordsin kautta.  The Irrationals voitti Funky Awards –gaalassa palkinnon parhaasta albumista vuonna 2011.  Yhtye on kerännyt huomiota saunaksi muutetulla keikka-autollaan.  The Irrationalsin solisti Tyko Haapala tunnetaan räppipiireissä myös sooloprojektistaan ”Tykopaatti". The Irrationalsin My Baby -musiikkivideossa esiintyy 30 suomalaista basistia, joista 12 nousi Tavastian lavalle levynjulkistamiskeikalla vuonna 2011.
Pierce Brodkorb

Pierce Brodkorb (29. syyskuuta 1908 Chicago Illinois – 18. heinäkuuta 1992 Gainesville Florida) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Brodkorb opiskeli Illinois'n yliopistossa, josta hän valmistui 1930. Kaksi vuotta hän keräsi lintuja Harry Church Oberholserille Idahossa, joka määritteli hänelle 300 kerätyn ja preparoidun linnun kuukausikiintiön. Vuonna 1931 Brodkorb ja Edna Carleton menivät vihille, ja heille syntyi tytär Judith Anne vuonna 1940. Avioliitto päättyi eroon 1976.
Brodkorb meni opiskelemaan Michiganin yliopistoon 1933 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1936 aiheenaan erään siepposuvun taksonomia. Josselyn Van Tyne toimi tutkimuksen ohjaajana. Brodkorb sai apulaiskuraattorin viran Michiganin eläinmuseosta ja teki keräilyretkiä Meksikoon vuosina 1937, 1939 ja 1941. Hän julkaisi retkistään kirjoituksen "Birds of the Gulf Lowlands of Southern Mexico" (1943). Riitaannuttuaan Van Tynen kanssa Brodkorb hankki eläintieteen professorin viran Floridan yliopistosta Gainesvillestä. Hän pysyi tässä virassa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1989.
Brodkorb liittyi American Ornithologists' Unionin jäseneksi 1925 ja sai yhdistyksen "Brewster Medal"-kunniamerkin 1978 viisiosaisesta teoksestaan Catalogue of Fossil Birds (1963–1978).
Brodkorb nimesi toistakymmentä uutta lintujen alalajia, muun muassa viherpilvikolibrin (Lampornis viridipallens ovandensis).