google/wiki40b huggingface dataset:
Christoph Martin Wieland

Christoph Martin Wieland (5. syyskuuta 1733 Oberholzheim – 20. tammikuuta 1813 Weimar) oli saksalainen runoilija ja kirjailija.

Historia

Hän syntyi Oberholzheimissa. Hänen isänsä oli paikkakunnalla pastorina antaen pojalleen ankaran uskonnollisen kasvatuksen. Goethen mielestä Wieland edusti kääntäjänä (Shakespeare, Horatius) keskitietä sen aikaisten kirjailijoiden periaatteiden välillä.
Kesällä 1750 Wieland rakastui serkkuunsa Sophie Gutermaniin, joka innoitti häntä kirjoittamaan teoksen Die Natur der Dinge (1752) sekä kuusi muuta runokirjaa. 
1760 hän matkusti Sveitsiin, jossa tapasi Jean-Jacques Rousseaun ystävän Julie de Bondelin. Hän kirjoitti Sveitsin  vuosinaan teokset Der geprüfte Abraham (1753), Sympathien (1756), Empfindungen eines Christen (1757).
Wieland käänsi mielellään ulkomaista kirjallisuutta ja ehkä siksi hänen tuotantoonsa vaikuttivat ratkaisevasti antiikin kreikan- ja latinankielinen kirjallisuus. Wielandillä oli aikanaan vahva vaikutus saksalaiseen kirjallisuuteen.

Muuta

”Se käsi, joka meitä ohjaa, ei päästä meitä kuiluun luisumaan. 
Ja vaikkei toivon luoti tapaa pohjaan, pysyköön kukin luottamuksessaan: 
yö vaihtuu sarastukseen ajallaan.” – Christoph Martin Wieland
Bound (vuoden 1996 elokuva)

Tarina

Elokuvassa Caesar nimisen ailahtelevaisen, väkivaltaisen mafioson (Joe Pantoliano), Violet nimisestä uhkeasta ja seksikkäästä tyttöystävästä (Jennifer Tilly). Violet keksii keinon miten päästä irti häntä parittavasta mafianousukas "poikaystävästään". Tukalasta tilanteesta vapautuakseen Violet käyttää apurinaan (Gina Gershon) näyttelemää Corky-nimistä juuri vankilasta vapautunutta naisrikollista, jonka hän saa ihastumaan itseensä ja hyväksymään siten riskialttiin suunnitelman 2 miljoonan dollarin varastamisesta mafialta. Caesaria on tarkoitus käyttää syntipukkina.
Sininen uni

Sininen uni ("Joka ilta kun lamppu sammuu") on Nukkumatista kertova lastenlaulu, jonka Tapio Rautavaara on säveltänyt P. Mustapään (Martti Haavio) runoon ”Laulu Nukkumatista”. Rautavaaran levytys siitä ilmestyi vuonna 1952 Triola-levymerkillä, ja sen sovituksen on tehnyt George de Godzinsky.
Tapio Rautavaara kertoi Juha Nummisen toimittamassa muistelmateoksessaan saaneensa idean laulusta syksyllä 1952: ”Tyttäreni Marja kävi Oulunkylän kansakoulua ja luki runokirjasta ääneen P. Mustapään runoa 'Nukku-Matti'. Minä kuuntelin sitä ja sanoin, että mikäs tuo on, annas tänne se kirja. Menin vinttikamariin, ja sävel tuli ulos viidessätoista minuutissa.” Rautavaaran elämäkerran kirjoittajan Lasse Erolan haastattelema Marja Rautavaara ei muistanut tapausta ja epäili vahvasti tarinan todenperäisyyttä, sillä hän oli syksyllä 1952 vasta kuusivuotias, kävi kansakoulun ensimmäistä luokkaa eikä ollut voinut saada runon lukemista kotitehtäväkseen. Myös kolme vuotta vanhempi sisar Irma Rautavaara on kiistänyt olleensa runon lukija.
Sen sijaan lienee Lasse Erolan mukaan totta, että sävelmän tehtyään Rautavaara soitti Martti Haaviolle ja kysyi lupaa laulun nimen muuttamiseen: ”Levytin viime vuonna sen nimisen Malmsténin tekemän lastenlaulun, joten tämän nimi pitäisi muuttaa. Voinko tehdä sen? 'Miksikä?' Haavio kysyi. 'Sininen uni'. 'Sen kun muutat.'” Levytystä varten Rautavaara kehotti George de Godzinskya tekemään sovituksen kuin omalle pojalleen; de Godzinskyn poika oli tuolloin kolmivuotias. 
Myöhemmin kappaleen ovat levyttäneet mm. Katri Helena, Vesa-Matti Loiri ja Amanda Löfman.
Kabát

Historia

Kabátin historia ulottuu vuoteen 1983, jolloin bassokitaristi Milan Špalek ja kitaristi Tomáš Krulich perustivat yhtyeen 50 000 asukkaan Teplicessa. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi mukaan rumpali Radek "Hurvajs" Hurčík ja laulaja Josef Vojtek. Ota Váňa tuli yhtyeen toiseksi kitaristiksi 1990, mistä lähtien Kabát on toiminut samalla kokoonpanolla nykypäivään saakka.
Kabát soitti alkuaikoinaan lähinnä kotikaupungissaan Teplicessa ja sen naapurikaupungeissa, kunnes yhtye julkaisi 1991 ensimmäisen albuminsa Má ji motorovou ja 1992 live-albumin Živě. Ensimmäisten levytystensä jälkeen Kabát sai kotimaassaan laajemmalti huomiota ja solmi levytyssopimuksen Monitor/EMI:n kanssa. Myöhemmät albumit ovat myös olleet menestyksekkäitä ja Kabát on nauttinut Tšekissä suurta suosiota ja saanut paljon tunnustusta sekä voittanut monia palkintoja. Kabátin 2002 julkaistusta Suma Sumárum -albumista tuli maan kaikkien aikojen myydyin. Albumi myi viisinkertaista platinaa 128 000 kappaleella.
Hasdrubal (270–221 eaa.)

Hasdrubal (270–221 eaa.) oli Hamilkar Barkan vävy ja seuraaja Hispaniassa. Hän tuli Hispanian sodan johtoon 229 eaa. ja teki roomalaisten kanssa rajasopimuksen, jossa Ebro-joesta tuli Rooman ja Karthagon valtapiirien raja.
Hasdrubal tunnettiin Karthagon aristokratian vastustajana, ja hän oli hyvin suosittu tavallisen kansan keskuudessa. Hasdrubal toimi Hamilkarin alaisena ja apulaisena useilla onnistuneilla sotaretkillä Iberian niemimaalla vuodesta 237 vuoteen 228 eaa, jolloin Hamilkar kuoli väijytyksessä. Hasdrubal seurasi appeaan Hispanian kuvernöörinä, ja hän alkoi painottaa diplomatiaa sodankäynnin sijasta. Hasdrubal perusti Uuden Karthagon pääkaupungikseen (nyk. Cartagena. Vuonna 226–225 eaa hän sopi roomalaisten kanssa, että Ebro-joesta tulisi Karthagon valloittaman Hispanian pohjoisraja. Vuonna 221 eaa. Hasdrubalin murhasi kelttiläinen salamurhaaja.
Docomomo

Docomomo Suomessa

Suomen Docomomo-työryhmä on rekisteröity yhdistys, jonka jäseninä on korkeakouluja, museoita, kuntia ja yksityisiä henkilöitä. Se toimii suomalaisen modernismin arkkitehtuurin asiantuntijaorganisaationa, jonka keskeisin tehtävä on ylläpitää merkittävimpien suomalaisten modernismiin liittyvien arkkitehtuuri- ja ympäristökohteiden rekisteriä. Valikoituja kohteita on 90 ja työryhmä pyrkii jatkuvasti tarkentamaan ja laajentamaan valikoimaa. Työryhmä järjestää myös modernin arkkitehtuurin teemakävelyjä ja tukee alan julkaisutoimintaa. Toiminta on avointa kaikille aiheesta kiinnostuneille, mutta työryhmän jäseneksi pääsy edellyttää, että yhdistyksen hallitus hyväksyy jäsenhakemuksen, sekä luonnollisesti yhdistyksen jäsenmaksun suoritusta.
Docomomo-järjestön kahdestoista kansainvälinen konferenssi järjestettiin 7.–10. elokuuta 2012 Suomessa, Espoon kulttuurikeskuksessa. Konferenssiohjelman suunnitteluun osallistuivat muun muassa Alvar Aalto -säätiö, Helsingin kaupunki, Aalto-yliopiston arkkitehtuurin laitos, Arkkitehtuurimuseo, Museovirasto, opetus- ja kulttuuriministeriö ja ympäristöministeriö. Konferenssi liittyi myös maailman muotoilupääkaupunki -vuoden tapahtumiin.
Tammer-Shakki

Tammer-Shakki on tamperelainen shakkikerho. Se syntyi vuonna 2005 Tarauksen ja Tampereen Shakinystävien liittyessä yhteen. Seura saavutti ensimmäisen joukkueiden Suomen mestaruuden kaudella 2006-2007.
BMD-sarja

BMD-sarja on neuvostoliittolaisten rynnäkköpanssarivaunujen sarja, joka on modifioitu BMP-1- ja BMP-2-vaunuista siten, että niistä on tehty ilmakuljetteisia. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että niitä on helpompi kuljettaa ilmateitse, kuin edeltäjiänsä. BMP-sarjan ominaisuuksia on karsittu näissä huomattavasti ja tämä näkyy BMD-vaunujen sekä massassa että aseistuksessa. BMD-sarjaan kuuluu kolme perusmallia, jotka ovat BMD-1, BMD-2 ja BMD-3. Nimestään huolimatta BMD-3 muistuttaa ominaisuuksiltaan enemmän BMP-2:sta kuin BMP-3:sta. Suurin ero BMD-sarjan vaunujen välillä on näiden aseistus, joka on BMD-1:ssä 73 mm psv-kanuuna ja BMD-3:ssa 30 mm automaattikanuuna. Myös pst-ohjuksen laukaisin on modernisoitu aina version mukaan.
Bo Holmberg

Bo Lindor Holmberg (17. marraskuuta 1942 Härnösand, Ruotsi – 11. helmikuuta 2010 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, ministeri ja virkamies. Holmberg toimi Ruotsin kunnallisministerinä 1982, sisäministerinä 1983–1988 ja Södermanlandin läänin maaherrana 1996–2005. Hän toimi myös useissa johtavissa virkamiestehtävissä.
Bo Holmberg oli vuonna 2003 murhatun ulkoministeri Anna Lindhin puoliso vuodesta 1991.
Heittoistuin

Heittoistuin on lentokoneissa ja joissakin helikoptereissa käytössä oleva pelastautumisväline. Sitä käytetään, jos ilma-aluksesta tulee jostain syystä lentokyvytön.
Heittoistuin on lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan rakettimoottoreilla ulos koneesta. Ennen heittoistuimen laukeamista koneen kuomu irtoaa paineilman tai räjähdyspanosten vaikutuksesta tai pirstoutuu räjähdysaineen ansiosta istuimen tieltä. Maahan, tai joskus veteen, lentäjä laskeutuu laskuvarjon avulla. Laskuvarjon aktivoituessa painava istuin irtautuu ja putoaa alas vapaasti.
Heittoistuimia on useimmiten sotilaslentokoneissa. Istuimen lähtönopeus on suuri ja lentäjän vahingoittumisen mahdollisuus on olemassa. Siksi heittoistuimen aktivoituessa istuinvyöt kiristyvät, jotta lentäjä olisi mahdollisimman edullisessa asennossa ja tiukasti istuimessa kiinni. Istuimen poistuttua koneesta sen nopeutta ja kieppumista jarrutetaan ja vakautetaan vakautusvarjolla ennen pelastuslaskuvarjon aukeamista. Siksi tapahtumasta saattaa näkyä maasta käsin hetken aikaa, koneen hylyn lisäksi, kolme osaa: laskuvarjon varassa laskeutuva lentäjä, irtautunut vakautusvarjo ja vapaasti putoava istuin. Suomen Ilmavoimien mukaan heittoistuinhypyn jälkeen lentäjä useimmiten pystyy palaamaan palvelukseen. Istuimen liikkeelle lähtö ja mahdollinen koneen virheliike yhdistettynä suureen ilmavirran nopeuteen aiheuttavat niin suuria G-voimia, että lentäjä saattaa menettää tajuntansa. Muutkin loukkaantumiset ovat mahdollisia.

Historia

Heittoistuimen keksivät saksalaiset toisen maailmansodan aikana. Sen kehitti Heinkel ja ensimmäinen lentokone, johon se asennettiin oli Heinkel He 280. Sarjamallina se asennettiin Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjään.
Joissakin potkurikoneissa, joiden nopeus oli huomattavan suuri – kuten Dornier Do 335 ja Hawker Sea Fury – oli myös heittoistuin.
Waivers

Waivers on termi pohjoisamerikkalaisessa ammattilaisurheilussa. Vapaasti suomennettuna waivers-listaa voisi kutsua vapaiden pelaajien listaksi. Urheiluseura voi laittaa pelaajansa waivers-listalle, josta mikä tahansa toinen seura saa vapaasti poimia hänet omaan joukkueeseensa. NHL, NFL, MLB ja NBA-sarjat käyttävät waivers-systeemiä.

Waivers NHL:ssä

NHL:ssä pelaajan waiver-kelpoisuus riippuu hänen pelaamiensa NHL-ottelujen määrästä sekä iästä, jona hän teki ensimmäisen NHL-sopimuksensa. Waivers-kelpoinen pelaaja täytyy sijoittaa waiver-listalle, ennen kuin hänet voidaan siirtää farmijoukkueeseen. Pelaajaa ei kuitenkaan ole pakko siirtää farmiin waiver-listalla olemisen jälkeen. Seura voi myös vain koittaa päästä eroon pelaajasta pistämällä hänet waivers-listalle, jos vaikka toinen joukkue olisi kiinnostunut hänestä.
Waivers-listalta poimitusta pelaajasta ei tarvitse maksaa siirtokorvausta. Kaikki pelaajat ovat kahden ensimmäisen kautensa aikana suojattu waivers-listalle joutumiselta.
Waivers-listaa kutsutaan NHL:ssä myös suojaamattomien pelaajien listaksi.
Vuosina 1977–2003 NHL:ssä oli käytössä ennen runkosarjan alkua suoritettava Waiver Draft eli suojaamattomien pelaajien varaustilaisuus. Sen ideana oli tasoittaa joukkueiden eroja, sillä uudet joukkueet eivät pystyneet kilpailemaan pelaajista vanhojen seurojen tavoin. Varaustilaisuus palveli myös sellaisia pelaajia, jotka eivät saaneet peliaikaa joukkueessaan, mutta heille oli kysyntää jossain muualla. Varaustilaisuudessa joukkueet saivat suojata 20 pelaajaansa. Lisäksi kaikki tulokassopimuksella pelaavat olivat automaattisesti suojattuja. Varaustilaisuudessa oli kaksi kierrosta joiden aikana joukkueet saivat halutessaan varata itselleen toisen joukkueen suojaamattomia pelaajia. Waiver Draft oli yksi kiistakapuloista NHL:n työsulkun aikana, ja lopulta siitä päätettiin luopua.
Color Climax

Color Climax on tanskalainen pornotuotantoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Kööpenhaminassa. Yhtiö oli määrällisesti johtava eurooppalainen pornotuottaja aina 1990-luvulle asti. Sittemmin sen tuotanto on taantunut mutta johtuen sen aikoinaan tuottaman "klassisen" 1970-luvun pornon kysynnästä yritys toimii yhä käyttäen internetiä jakelukanavana.
Color Climax levitti 1970-luvulla pornoelokuvia 8 mm kaitafilmeinä. Tultaessa 1980-luvulle video syrjäytti filmin ja jotakin vanhoja elokuvia julkaistiin uudelleen videolla. Yhtiön elokuvissa kuvattiin laaja-alaisesti kaikenlaista seksiä, mutta myös eläinseksiä, transseksuaaleja ja muita harvemmin nähtyjä erikoisuuksia. Myös virtsaaminen kuvattiin tavanomaisena sukupuolisena aktina.
Color Climax on myös tunnettu pornolehdistään Color Climax ja Rodox. Lehdissä julkaistut kuvat ovat yhä nähtävillä yhtiön pitämillä websivuilla ja laajasti tekijänoikeuksia rikkoen kaikkialla internetissä.
Vastalammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen alaosan alueeseen (35.344) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,1 metriä mpy.
Viikunakaija

Koko ja ulkonäkö

Viikunakaija on 13–16 cm pitkä ja painaa 42–55 g. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleampi. Päässä ja kurkussa on punaista, sinistä ja mustaa kuviointia. Nokka on harmaa ja kärjestä musta, iiris tummanruskea ja koivet vihertävänharmaat. Sukupuolet eroavat pään kuvioinnin perusteella siten että naaraalta enimmäkseen puuttuu punainen väri. Nuori lintu muistuttaa naarasta.
Linnut liikkuvat tavallisesti pareittain tai pienissä muutaman yksilön parvissa puiden latvustoissa. Ruokaillessaan ne ovat hiljaisia ja vaikeasti havaittavia, mutta lennellessään ne päästävät kuuluvia kutsuääniä. Yöksi ne kokoontuvat tiettyihin yöpymispuihin, joissa voi yöpyä pari sataa yksilöä.

Esiintyminen

Viikunakaija elää Papua-Uusi-Guineassa, ei kuitenkaan sisämaan korkeimmassa vuoristossa, ja lähisaarilla sekä paikoin Australian itä- ja koillisosissa. Sen populaatio on kooltaan noin 100 000 yksilöä ja elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Australialainen alalaji coxeni on äärimmäisen uhanalainen.

Elinympäristö

Laji elää alavien maiden sademetsissä ja myös muunlaisissa metsäympäristöissä alle 1 600 m:n korkeudella merenpinnasta.

Lisääntyminen

Lajin pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Luonnossa pesä on puussa olevassa kolossa. Munia on kaksi ja haudonta-aika on 21 päivää. Poikaset jättävät pesän 27–52 päivän ikäisinä.

Ravinto

Viikunakaija syö ainakin hedelmiä, ennen kaikkea viikunoiden siemeniä, sekä kukkien mettä, sieniä, jäkälää ja hyönteisten toukkia.
Hella (yritys)

Hella Lighting Finland Oy

Suomessa Hella-konserni omistaa Salossa toimivan Hella Lighting Finland Oy:n. Se perustettiin Talmu-nimisenä vuonna 1955, ja vuonna 1983 se siirtyi saksalaisen Hellan omistukseen. Nykyisin se on merkittävä LED-tuotteita valmistava yritys Pohjoismaissa, joka toimittaa valaisintekniikkaa ajoneuvoteollisuuden lisäksi kiinteistöihin ja risteilyaluksiin. Hella valmisti ensimmäiset LED-valaisimensa vuonna 1992.
Lokakuussa 2016 Hella ilmoitti lopettavansa 180 henkilöä työllistävän Salon-tehtaan vuoteen 2018 mennessä ja siirtävänsä tuotannon Romaniaan.
Japaninpihta

Koristekasvikäyttö

Japaninpihta on suosittu koristekasvi ja sitä käytetään toisinaan joulukuusena. Suomessa se menestyy maan eteläosissa ja paikoin keskiosissa.
Petsamo-peli

Frans Nybergin laatima Petsamo Peli, tehty Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kivipainossa 1931. Lautapeli jossa seikkaillaan Lapissa. Nähtävänä Rovaniemellä Arktikumin tiloissa 2017 Petsamo-näyttelyssä.
Aimo Viherluoto

Aimo Viherluoto (1911–1956) oli suomalainen Turussa asunut novellikirjailija ja iskelmäsanoittaja, joka käytti nimimerkkiä Harry Etelä. Hänen veljensä oli iskelmäsäveltäjä Pentti Viherluoto. 
Viherluodon veljesten vanhemmat Kaarlo ja Fanny Wiherluoto kuolivat espanjantautiin 1921. Viherluodot asuivat talvet puutalon hellahuoneessa Turun Portsan kaupunginosassa ja kesät he viettivät Ruissalon saarella Metsola-nimisessä kesämökissä jonka Viherluodon vanhemmat olivat ostaneet 1915.
Aimo Viherluoto kirjoitti nimellä Harry Etelä kauhunovelleja Seikkailujen maailma  -lehteen. Kauhujen salakammio -kirjassa on julkaistu uudestaan Etelän kauhunovellituotanto vuosilta 1937–1940. Mukana ovat Pentti Viherluodon alkuperäiset kuvitukset.
Viherluoto kirjoitti seikkailu-, kauhu- ja jännityskertomuksia lisäksi muun muassa Isku-lehteen ja Turun Sanomiin käyttäen nimimerkkejä Harry Etelä, Esmond Blake ja Timo Haukkala. Hän oli myös innokas elokuvaharrastaja, oli mukana turkulaisten Kivimäen veljesten elokuvatuotannossa ja  kirjoitti elokuva-alan lehtiin nimimerkeillä Filmikärpänen ja Harry. Aimo Viherluodon elokuva-aiheinen kokoelma on nykyisin Turun maakunta-arkistossa Turun elokuvakerhon arkistojen yhteydessä. Kokoelma sisältää elokuva-alan lehtiä, elokuva-aiheisia lehtileikkeitä, filmitähtien valokuvia, elokuva-arvosteluja sekä yhden Viherluodon tekemän elokuvakäsikirjoituksen.
Aimo Viherluoto sanoitti nimimerkillä Harry Etelä veljensä Pentti Viherluodon säveltämiä iskelmiä kuten Aamu Airistolla, Puhelinlangat laulaa, Punaiset lehdet ja Musta ruusu. Hän sanoitti myös muiden iskelmäsäveltäjien kappaleita sekä sävelsi itse iskelmiä nimimerkillä Elmo Terä. 
Aimo Viherluoto kuoli 44-vuotiaana Turussa aivokasvaimeen.
Pensaskrotit

Lajit ja anatomia

Pensaskrottien heimoon kuuluu 5 sukua ja 25–27 lajia, muun muassa pensaskrotti (Linophryne lucifer). Kuten monilla muillakin krottikalojen heimoilla pensaskrottilajeilla naaras on huomattavasti koirasta kookkaampi. Naaraat kasvavat suurimmillaan noin 23 cm pitkiksi, kun koiraat saavuttavat korkeintaan noin 3 cm:n pituuden. Aikuiset koiraat kiinnittyvät naaraaseen ja elävät naaraan loisena. Naaras on ruumiinrakenteeltaan lyhytruumiisia ja pallomaisia. Etumainen selkäevän ruoto on pidentynyt ja sen päässä on valoa tuottava elin. Linophryne-suvun lajeilla on leuassa elin, joka on useilla lajeilla hyvin haarautunut ja myös siinä on valoa tuottavia bakteereja. Suurimmalla osalla heimon sukujen lajeista on terävät ja kookkaat hampaat ja suurikokoiset silmät. Selkä- ja peräevät ovat pehmeät ja lyhyehköt ja vatsaevät puuttuvat. Väriltään pensaskrottilajit ovat tumman ruskeita tai mustia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Pensaskrotteja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä Panamanlahdelta. Ne elävät yleensä yksittäin tyypillisesti 1 000–4 000 metrin syvyydessä merenpinnasta.
Paul-Loup Chatin

Paul-Loup Chatin (s. 19. lokakuuta, 1991 Dourdan, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija.

Ura

Chatin kilpaili karting-sarjoissa vuosina 2006-2009. Vuonna 2010 Chatin aloitti kilpauransa F4 Eurocup 1.6 -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2011 Chatin siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttaen yhden voiton ja kaksi palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä yhdeksänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2012 Chatin jatkoi Eurocup -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Hän jatkoi myös Alps -sarjassa jossa hän sijoittui jälleen sarjan kolmanneksi.
Vuonna 2013 Chatin siirtyi European Le Mans Series -sarjaan voittaen LMPC-luokan mestaruuden. Samana vuonna hän kilpaili Ranskan ja Italian Porsche Carrera Cup -sarjoissa joissa hän sijoittui molempien sarjojen loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2014 Chatin jatkoi European Le Mans -sarjassa voittaen pääluokan (LMP2) mestaruuden. Samana vuonna hän depytoi Le Mansin 24 tunnin ajossa sijoittuen kolmanneksi omassa luokassaan. Vuonna 2015 Chatin kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa LMP2-luokassa sijoittuen sarjan neljänneksi.
C. O. Frietsch

Carl Olof (Ole, C.O.) Frietsch (24. maaliskuuta 1901 Praha – 19. elokuuta 1973 Malles, Val Venosta, Etelä-Tiroli, Italia) oli suomalainen pääkonsuli ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Frietschin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Karl Gustaf Frietsch ja Eva Lönnblad. Hän pääsi ylioppilaaksi 1920 ja opiskeli sitten Kielin yliopistossa valmistuen sieltä valtiotieteen tohtoriksi 1926.
Frietsch toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin virkailijana Helsingissä 1927–1937 ja pankin prokuristina 1935–1937. Hän oli osuuskauppa Varubodenin mainospäällikkönä 1937–1940 ja Uudenmaan liikevaihtoverokonttorin johtajana 1941–1945. Frietsch oli myös Kontorsvärlden-lehdessä toimitussihteerinä 1933–1935 ja päätoimittajana 1935–1937 sekä Vi och vårt -lehden päätoimittajana 1937–1945.
Sotavuosien jälkeen Frietsch oli sanomalehtiattasheana Suomen Tukholman lähetystössä 1946–1948, lähetystösihteerinä Tukholmassa 1948–1950 sekä 1953–1956, lähetystösihteerinä Oslossa ja Kööpenhaminassa 1948–1950 sekä lähetystösihteerinä Washingtonissa 1950–1953. Hän oli sen jälkeen lähetystöneuvoksena Wienissä 1956–1957, Suomen pysyvä edustaja YK:n Wienin päämajassa 1956–1961 sekä viimeksi pääkonsulina Hampurissa 1961–1965.
Frietsch oli RKP:n kansanedustajana 1936–1945 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Frietsch siirtyi kesken edustajakautensa sanomalehtiattasheaksi Tukholmaan joulukuussa 1945 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli RKP:n Henrik Kullberg. Frietsch toimi eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtajana, kuului Yleisradion hallintoneuvostoon ja Kansaneläkelaitoksen lisättyyn hallitukseen. Hän oli myös Suomalais-amerikkalaisen yhdistyksen, Suomen ruotsalaisen konttoristiliiton ja Suomen ruotsalaisen pankkimiesyhdistyksen puheenjohtajana.
Frietsch kuului jatkosodan aikana rauhanoppositioon ja hän oli yksi Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän laatijoista ja allekirjoittajista. Hän oli sodan aikana myös eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan jäsen. Vuonna 1945 hän julkaisi sodanaikaista politiikkaa arvostelleen teoksen Finlands ödesår 1939-1943 (suomeksi nimellä Suomen kohtalonvuodet).
Frietsch oli naimisissa 1927–1964 Anna Liesbeth Hollen kanssa ja vuodesta 1965 Leni Hanna Magda Maria Delwallin kanssa.
Amakihi

Levinneisyys

Amakihia tavataan Havaijisaariin kuuluvilla Havaijin, Molokain ja Mauin saarilla. Lanain saarelta se on hävinnyt. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Soilwork

Historia

Soilwork perustettiin vuonna 1995, jolloin se oli vielä nimeltään Inferior Breed. Vuonna 1996 yhtye vaihtoi nimensä Soilworkiksi, joka kuvasti enemmän heidän musiikkiaan. Soilworkin musiikissa kuullaan niin sanottua Göteborg-metallia sekä groovaavia kitarariffejä 1980-luvun heavy metalin tyyliin.
Vuonna 2003 Soilwork alkoi saada kaupallista menestystä myös Yhdysvalloissa, kun albumi Figure Number Five ylsi Billboardin uusien artistien Heatseekers-listan sijalle 43. Albumi Sworn to a Great Divide julkaistiin 19. lokakuuta 2007 ja sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 148.
Yhtyeen ainoat alkuperäisjäsenet ovat laulaja Björn ”Speed” Strid ja kitaristi Peter Wichers. Wichers palasi yhtyeen kokoonpanoon syyskuussa 2008 lähes kolmen vuoden tauon jälkeen.
Lorenzo Pellegrini

Lorenzo Pellegrini (s. 19. kesäkuuta 1996 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa.
Pellegrini pelasi AS Roman junioreissa ja pääsi Roman edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran Serie A:ssa kentälle maaliskuussa 2015. Kaudet 2015–2017 hän edusti Sassuoloa ja pelasi Serie A:ssa kahden kauden aikana 47 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Kesällä 2017 hän palasi Roman joukkueeseen. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Serie A:ssa 28 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2018–2019 tilastolukemat olivat 25 ottelua ja kolme maalia.
Pellegrini pelasi Italian alle 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä 31 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän teki maalin alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä vuonna 2017 että 2019. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa kesäkuussa 2017 Liechtensteinia vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki 11. maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan.
DTUsat

DTUsat oli tanskalainen CubeSat-nanosatelliitti. Sen rakensivat Tanskan teknillisen korkeakoulun (DTU) opiskelijat. Se laukaistiin 30. kesäkuuta 2003 Plesetskin kosmodromilta Rockot-kantoraketilla. Satelliittiin ei saatu yhteyttä, eli se ei toiminut kiertoradalla lainkaan.

DTUsat2

Satelliitin seuraaja oli vuonna 2010 kehitteillä DTU-yliopistossa.