google/wiki40b huggingface dataset:
Maneesi

Maneesi eli ratsastushalli on ratsastuskenttä, jota suojaa rakennus.
Maneesit ovat tavallisesti suorakaiteen muotoisia. Maneesin yhteydessä on usein katsomo ja säilytystilaa esimerkiksi estekalustolle. Maneesin pohjana käytetään mm. turvetta tai kumimurske-hiekka-sekoitetta. Pelkkää hiekkaa käytetään harvemmin sillä se pölisee kuivana ja haittaa näkyvyyttä ja heikentää ilmanlaatua. Pohjoisilla leveysasteilla maneesit ovat käytännössä aina seinällisiä ja ikkunallisia umpirakennuksia, lämpimissä maissa ne voidaan rakentaa myös seinättömiksi tai matalaseinäisiksi katoksiksi suojaamaan kuumuudelta ja sateelta.
Suomessa maneesit ovat yleensä 20-23 metriä leveitä ja pituudeltaan vähintään 40 metriä. Jos maneesissa on useampi ratsastuskenttä, ne on yleensä sijoitettu peräikkäin sillä maneesin kustannukset kasvavat huomattavasti rungon leventyessä. Tavallisimpia maneesien rakennustapoja ovat muovipinnoitettu liimapuukaarinen maneesi, teräsrunkoinen, peltikattoinen ja seinistään pelti- tai puuverhottu maneesi ja puurunkoinen, peltikattoinen ja puuverhottu maneesi. Vanhoja tiilirakenteisia maneeseja on säilynyt ratsastuskäytössä niukasti, tunnetuin lienee Helsingin Ruskeasuolla sijaitseva Olympiamaneesi. Tästä rakennuksestakin valtaosa on palloilijoiden ja nyrkkeilijöiden käytössä, ratsastajille on lohkaistu 37m pala toisesta päädystä.
Maneesiin voi olla myös integroituna talli, joskin tämä ratkaisu on Suomessa melko harvinainen.
Yläpuusti

Yläpuusti on kylä Norsjoen kunnallishallintoalueella, Käkisalmen piirissä, Leningradin alueella Venäjällä. Yläpuusti sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa.
Yläpuusti sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Käkisalmen kaupungista kaakkoon. Yläpuusti sijaitsi Käkisalmen maalaiskunnan eteläosassa ja kylä rajoittui Norsjokeen ja Pörtsykkään pohjoisessa, Vuohensaloon idässä, Alapuustiin ja Pyhäjärven kuntaan etelässä sekä Alapuustiin kuuluneeseen Ostamoon lännessä. Kylän länsirajan tuntumassa virtaa Norsjoki, johon laskeva Lähdeoja eli Leppäoja virtaa kylän halki. Norsjoki saa alkunsa Tielammesta, joka sijaitsee aivan kylän etelärajalla Pyhäjärven kunnan puolella.

Väestö ja elinkeinot

Vuonna 1920 Yläpuustissa oli 348 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 373, joista 197 miestä ja 176 naista. Yläpuustin asutus oli keskittynyt kylän länsirajaa pitkin kulkeneelta Kantatie 61:ltä Vuohensaloon johtaneen tien varteen ja Norsjokeen laskevan Lähdeojan varsille. Kylän talot sijaitsivat hajallaan.  Myös nykyisin kylän asutus on keskittynyt samaisen tien varteen.
Ennen talvisotaa Yläpuusti oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Yläpuusti kuului Puustin kansakoulupiiriin, jonka koulurakennus sijaitsi kylän länsiosassa lähellä Alapuustin rajaa.

Historia

Yläpuustin kylä kuului pitkään Räisälän pitäjään ja tuolloin sitä kutsuttiin Räisälän Puustiksi erotuksena Käkisalmeen kuuluneesta Alapuustista, jota kutsuttiin kaupungin Puustiksi.
Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Trooppinen vyöhyke

Trooppinen vyöhyke eli tropiikki käsittää maapallon lähellä päiväntasaajaa olevat alueet. Eri yhteyksissä sillä voidaan tarkoittaa joko kääntöpiirien välistä aluetta taikka suunnilleen saman alueen käsittävää kuumaa vyöhykettä eli lämpövyöhykettä, jossa jokaisen kuukauden keskilämpötila on yli 18 °C. Ilmastollisiin rajoihin vaikuttavat kuitenkin maan pinnanmuodot, tuulet, merivirrat ja etäisyys merestä. Kääntöpiirien välisellä alueellakin korkealla vuoristossa on viileämpien lämpövyöhykkeiden alueita, joilla voi esiintyä lunta ja pakkasta.
Kääntöpiirien (suunnilleen 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä) välisellä alueella Aurinko paistaa ainakin kerran vuodessa kohtisuoraan zeniitistä keskipäivällä. Siellä päivä ja yö ovat kaikkina vuodenaikoina suunnilleen samanpituisia. Pimeys ja valoisuus saapuvat nopeasti, koska aurinko laskee ja nousee jyrkässä kulmassa. Kääntöpiirien väliin jää noin 40 prosenttia maapallon pinta-alasta. Trooppinen vyöhyke tuottaa suurimman osan maapallon biomassasta.

Ilmastovyöhykkeet

Ilmastovyöhykkeenä tropiikilla voidaan tarkoittaa ilmastoa, joka on lämmin tai kuuma ja kostea ympäri vuoden.   
Köppenin ilmastoluokittelussa trooppisiin ilmastoihin eli luokkaan A kuuluu alue, jolla kaikkien kuukausien keskilämpötilat ovat yli 18 °C. Sademäärän suhde haihduntaan (P/PET-luku) on yli 0,20 (eli alue ei ole aavikko). Luokka jakautuu trooppiseen sademetsäilmastoon, trooppiseen monsuuni-ilmastoon ja savanni-ilmastoon. Trooppisen vyöhykkeen sisällä esiintyy Köppenin luokittelussa myös luokkien B ja H ilmastoja eli kuivia ilmastoja ja vuoristoilmastoa.

Ekvatoriaalinen vyöhyke

Walterin ilmastoluokittelussa erotetaan hyvin kuuma ja kostea ekvatoriaalinen vyöhyke eli päiväntasaajavyöhyke, joka ulottuu 10 leveysastetta päiväntasaajan molemmin puolin Etelä-Amerikassa. Siellä on kaksi sateista vuodenaikaa, ja vuosittaiset lämpötilan vaihtelut ovat vähäisiä. Vuorokautinen lämpötilan vaihtelu on ekvatoriaalisella vyöhykkeellä hyvinkin suurta.

Kasvillisuusvyöhykkeet

Trooppisen vyöhykkeen tyypillisiä kasvillisuusvyöhykkeitä ovat sademetsä, monsuunimetsä ja harvapuinen savanni, mutta siellä on myös aroa ja aavikkoa. Trooppisen vyöhykkeen sisällä vuoristossa esiintyy vuoristokasvillisuuden  eri tyyppejä, kuten vuoristotundraa.
Multitronic

Multitronic on tietokoneita, komponentteja ja erilaisia oheislaitteita myyvä verkkokauppa.
Se sijaitsee Vaasassa, Hietalahden kaupunginosassa.
Saltan maakunta

Saltan maakunta (esp. Provincia de Salta) on Argentiinan pohjoisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 155 488 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 1 215 207. Saltan naapurimaakuntia ovat idästä myötäpäivään lueteltuna Formosa, Chaco, Santiago del Estero, Tucumán, Catamarca ja Jujuy. Maakunnan pääkaupunki on noin 550 000 asukkaan Salta (2010).
Johan Turi

Johan Turi (nimi kirjoitettiin myös muodossa Johan Thuuri tai Johan Thuri; 1854 Kautokeino, Norja – 1936) oli saamelainen Ruotsin Lapissa Tornionjärven pohjoisrannalla, Laimolahdella eli Laimoluoktassa asunut kirjailija ja saamenkielisen kirjallisuuden uranuurtaja.
Turin ensimmäinen kirja Muitalus sámiid birra (Kertomus Saamelaisten elämästä) jonka hän oli myös itse kuvittanut piirroksillaan kuvasi porosaamelaisten elämää 1900-luvun alussa. Turia avusti kirjan teossa tanskalainen kansatieteilijä Emilie Demant Hatt ja kirja julkaistiin 1910 samanaikaisesti saamen ja tanskan kielellä. Kirja käännettiin 10 eri kielelle muun muassa ruotsiksi, englanniksi, japaniksi ja saksaksi. Turi kirjoitti vielä kaksi muuta kirjaa Sámi deavsttat – samiska texter (1920) ja Duoddaris – från fjället (1931).  Myöhempinä vuosina hän tuli toimeen maalaamalla lapinaiheisia tauluja ja myymällä niitä turisteille. Turi on haudattu Jukkasjärven hautausmaalle.
FC Honka (naiset)

Historia

Seura perustettiin alun perin vuonna 1957 yleisseurana nimellä Tapion Honka. Vuonna 1975 lajit erkanivat emoseurasta omiksi seuroikseen, ja jalkapallotoiminta erkani emoseurasta. Jalkapalloseuran nimeksi tuli FC Honka. Sen virallinen perustamispäivämäärä on 17. marraskuuta 1975. Naisten joukkue perustettiin seuraan vuonna 1976.

Kotimaiset sarjat

Honka pelasi ensimmäistä kertaa silloisessa naisten SM-sarjassa kaudella 2003 ja säilytti paikkansa karsintojen kautta. Vuonna 2006 naiset pelasivat neljännen kauden SM-sarjassa ja voittivat ensimmäisen mestaruutensa. Mestaruus varmistui 8. lokakuuta 2006 SC Raisiota vastaan pelatussa ottelussa, jonka Honka voitti 1–0. Honka uusi mestaruutensa kaudella 2007 pelaten mestaruuden ratkaisseessa ottelussa HJK:n kanssa 3–3, mikä riitti mestaruuteen. Honka uusi mestaruutensa jo kolmannen kerran peräkkäin kaudella 2008 peräti 13 pisteen erolla toiseksi yltäneeseen HJK:hon.
Vuonna 2017 joukkue pääsi juhlimaan Naisten Liigan mestaruutta yhdeksän vuoden tauon jälkeen, kun se voitti Suomen mestaruuden yläloppusarjan viimeisessä pelissä, vain pisteen erolla PK-35 Vantaaseen. Ottelu pelattiin ISS-stadionilla ja päättyi 0–1 Hongan hyväksi. Joukkue on ollut sarjassa hopealla vuonna 2009 ja pronssilla vuosina 2011, 2013 ja 2016. Kaudella 2018 joukkueen sijoitus Naisten Liigassa oli neljäs, kun se hävisi pronssiottelun Ahvenanmaalla Åland Unitedia vastaan 2–0. 
Honka on voittanut naisten Liigacupinin vuosina 2007 ja 2008. Suomen Cupissa Honka voitti kultaa vuonna 2015, 2014 ja 2009 sekä vuonna 2016 hopeaa.

Kansainväliset ottelut

Vuonna 2007 Honka osallistui UEFA-cupiin. Färsaarilla pelatulla ensimmäisellä kierroksella Honka jäi toiseksi, hävittyään lohkon voittajalle, islantilaiselle Valurille lisäaikamaalilla 1–2. Honka osallistui myös vuonna 2008 UEFA-cupiin.  
Vuonna 2018 Honka pelasi jälleen kansainvälisiä pelejä selvittyään Liettuassa pelatusta karsintaturnauksesta jatkoon ja Naisten Mestarien Liigaan. Karsintaturnauksessa joukkue pelasi kolme peliä: Gintra (LT) - FC Honka 1–1, FC Honka - NSA Sofia (BG) 5–0 ja EBS Skála (FRO) - FC Honka 0–7, varmistivat joukkueen pääsyn karsintasarjan parhaana lohkokakkosena jatkoon. Karsintalohkoja oli yhteensä 10. Jatkoon pääsi lohkovoittajien lisäksi kaksi parasta kakkosta. Pudotuspeleissä Hongan vastustajaksi arvottiin FC Zürich Frauen ja otteluparin kotiottelu pelattiin Telia 5G Arenalla 12.9.2018. Ottelu päättyi melko tasaisen kamppailun jälkeen vastustajalle 0–1. Vierasottelu pelattiin Zürichissä 27.9., jonka FC Zürich voitti maalein 5–1.
William McFarlan

Pelaajaura

McFarlan pelasi yliopistouransa jälkeen Yhdysvaltain ammattilaissarjoissa ja Irlannissa, kunnes saapui Suomeen ja Pyrbasketiin syksyllä 2002. 19. helmikuuta 2003 McFarlan teki BC Jyväskylää vastaan Suomen pääsarjan piste-ennätyksensä, 44 pistettä. McFarlan voitti kauden lopuksi SM-Koriksen korikuninkuuden 25,3 pisteen keskiarvolla, sijoittui levypallo- ja torjuntatilastoissa toiseksi sekä oli sarjan tehoindeksillä mitattuna paras pelaaja. Kahden pisteen heitot McFarlanilla onnistuivat kauden aikana 62,4-prosenttisesti. Kauden 2003–2004 McFarlan aloitti Puolassa. Joulukuussa 2003 hän siirtyi Korihaihin. Hänen johdollaan Korihait paransivat peliään, ja McFarlan nimettiin SM-Koriksen kuukauden pelaajaksi tammikuussa 2004. McFarlan pelasi Korihaissa 22 ottelua 24,5 pisteen ja 14,3 levypallon keskiarvoilla. Myöhemmin McFarlan pelasi pääosin Argentiinassa.
McFarlan tuli tunnetuksi myös katukoripalloilijana: hän pelasi yhdysvaltalaisissa kaupungeissa muun muassa NBA-pelaajia vastaan.
Heimo Lampi

Heimo Olavi Lampi (29. helmikuuta 1920 Hollola – 1. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli Kouvolan hovioikeuden presidentti, korkeimman oikeuden jäsen ja sodan aikana menestynyt taistelulentäjä. Lampi valmistui ylioppilaaksi Kuopion lyseosta jatkosodan päätyttyä 1945, Ilmasotakoulusta hän oli valmistunut jo 1940. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1948.
Jatkosodan alkaessa 25. kesäkuuta 1941 Lampi saavutti ensimmäiset ilmavoittonsa. Brewster-hävittäjäkoneilla varustettu Lentolaivue 24:n toinen lentue, johon Lampi kuului, oli sijoitettuna Selänpään kentälle. Lentue hälytettiin torjumaan venäläistä 27:n SB-2-pommikoneen muodostelmaa, joka lähestyi Heinolaa. Ensimmäisinä ilmaan ehtineet Lampi ja ylikersantti Eero Kinnunen pudottivat muodostelmasta kumpikin 2½ konetta. Lampi palveli koko sodan ajan samassa laivueessa, ja sodan päättyessä hänellä oli tilillään 14 ilmavoittoa. Ratkaisutaisteluiden aikana 20. kesäkuuta 1944 Lampi pudotti yhden päivän aikana kolme viholliskonetta.
Lakimieheksi valmistuttuaan Lampi eteni hovioikeuden esittelijästä ja asianajotoimiston avustajan tehtävistä tuomariksi, ensin hovioikeudenneuvokseksi Itä-Suomen hovioikeuteen ja edelleen korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 1968. Hänet nimitettiin vasta perustetun Kouvolan hovioikeuden ensimmäiseksi presidentiksi 1978.
Lampi toimi vuosia Kotimaa-lehden kolumnistina. 
Lampi oli 1990-luvulla aloitteentekijänä jatkosodassa pudonneen suomalaisen Brewster 239 -koneen nostamiseksi. Hänen avustajinaan olivat tytär Marja Lampi ja sukeltaja Timo Nyman avustajineen sekä venäläinen ilmailuharrastaja Vladimir Prytkov ryhmänsä kanssa.
Heimo Lammen sisko oli Elsa Vanhala o.s. Lampi (1918–2016), joka toimi sota-aikana muonituslottana ja oli esikuva Lotta Lunkreenille Erkki Tiesmaan säveltämässä ”Eldankajärven jää” -laulussa.
Cumaná

Historia

Fransiskaanimunkit perustivat kaupungin vuonna 1515, mutta alueen alkuperäiset asukkaat tuhosivat sen useaan kertaan. Espanjalainen pappi Bartolomé de las Casas yritti perustaa seudulle vuonna 1520 kuninkaan myötävaikutuksella kristillisillä periaatteilla toimivan ihannesiirtokunnan, mutta yritys epäonnistui paikalla jo käyneiden espanjalaisten toiminnan vuoksi. Kaupungin tuon aikaisista vaiheista kertoo italialainen Girolamo Benzoni Milanese matkakirjassaan La Historia del Mondo Nuovo. Girolamo Benzoni, joka vieraili Cumanássa kaksikymmentä vuotta Las Casasin epäonnistuneen yrityksen jälkeen, kertoo kokemuksistaan:
»...ja illalla purjehdimme Cumanán joelle, paikkaan johon espanjalaiset olivat aikoinaan rakentaneet puulinnoituksen suojaksi laivoilleen, jotka tulivat Cubaguasta tuolle joelle ottamaan vettä vielä Iacopo Castiglionen aikaan, jolloin helmenkalastus kukoisti seudulla. Siellä oli ollut myös toinen linnoitus, joka oli rakennettu maasta, ja jonka virta oli vienyt mukanaan kovien sateiden nostettua veden pintaa niin, että se oli peittänyt joen rantoja kahden mailin leveydeltä. Siellä oli vielä joitakin ruokomajoja, neljä tai viisi, tuolla paikalla, jonka kapteeni Diego Docampo oli perustanut Villa di Toletoksi (kuten paikkaa kutsuimme) ja jonka seudun espanjalaiset olivat lähestulkoon tuhonneet. Intiaaneja, joita oli aikoinaan ollut paljon, emme muutamaa lukuun ottamatta löytäneet. Siellä oli myös eräs kurja päällikkö, jota espanjalaiset käyttivät hyödykseen. Muut olivat menneet jonnekin ja olivat asunnottomia siitä yksinkertaisesta syystä, että olivat paenneet kristittyjen hallintoa.»
Vuonna 1521 Gonzalo de Ocampon retkikunta perusti kaupungin uudelleen nimellä Nueva Toledo ja 1523 kapteeni Jácome Castellónin johdolla Nueva Córdoba. Kaupungin tuhosivat ajoittain intiaanit, maanjäristykset ja merirosvot. Vuonna 1569 se sai nimen Cumaná, joka tarkoittaa alkuperäisasukkaiden kielellä meren ja maan liittoa. Kuningas Filip II antoi sille 2. kesäkuuta 1591 kaupunginoikeudet.
Maanjäristykset ovat tuhonneet kaupunkia 1766, 1797, 1853 ja 1929, mutta siellä on edelleen siirtomaa-ajan rakennuksia, kuten linnoitukset Castillo de San Antonio de la Eminencia ja Castillo de Santa Maria de la Cabeza, joka rakennettiin 1669. Museo del Marissa on näytteillä merenkäyntiin liittyvää esineistöä. Universidad de Orientella on toimintoja kaupungissa.
Sarbanes–Oxley Act

Sarbanes–Oxley Act, joka tunnetaan yleisesti myös nimillä Public Company Accounting Reform and Investor Protection Act of 2002 ja SOx sekä SarbOx) on Yhdysvaltain liittovaltion laki, joka asettaa määräyksiä kaikkien Yhdysvalloissa pörssinoteerattujen yritysten hallinnosta ja johtamisesta sekä tilintarkastusyhtiöiden toiminnasta. Kimmokkeen esittäjiensä, senaattori Paul Sarbanesin ja edustajainhuoneen jäsenen Mike Oxleyn, mukaan nimetylle laille antoi 2000-luvun alun merkittävät kirjanpitoskandaalit, kuten Enronin, Tyco Internationalin ja WorldComin tapaukset. Lain tullessa voimaan 30. heinäkuuta 2002 presidentti George W. Bush kutsui lakia "merkittävimmäksi uudistukseksi amerikkalaisissa liiketoimintatavoissa sitten Franklin D. Rooseveltin aikojen".
Bayingolinin mongolien autonominen prefektuuri

Historia

Bayingolinin mongolien autonominen prefektuuri perustettiin 14. heinäkuuta 1954 neljästä Karasharin pohjoispuolella sijainneesta piirikunnasta. Tuolloin mongoleja oli noin 35 % alueen asukkaista. Mao Zedongin suuren harppauksen aikaan vuonna 1960 alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Korlan kaupunkiin. Samalla autonomiseen prefektuuriin liitettiin poliittisten syiden takia 425 000 neliökilometriä Tarimin altaan aluetta, joka oli lähes kokonaan uiguurien asuttamaa. Vuonna 1979 Korla liitettiin Kiinan rautatieverkkoon.
Valtionuskonto

Valtionkirkko

Valtionkirkko on valtiosta hallinnollisesti ja taloudellisesti riippuvainen kirkkokunta.

Kansankirkko

Kansankirkoksi on kutsuttu valtakunnallista paikallisseurakuntien järjestelmää, johon kuuluu suuri osa kansasta. Kansankirkon jäsenet liitetään kirkkoon lapsena kasteen yhteydessä ja he maksavat kirkollisveroa. Käsitteen kansankirkko esitteli saksalainen teologi Friedrich Schleiermacher vuonna 1822/23. Käsitteellä kansankirkko haluttiin korostaa kirkon tehtävää kansan moraalisena ja uskonnollisena selkärankana ja korostaa kristillisiin arvoihin pohjautuvaa kulttuuria ja yhteiskuntaa. Käsite on suosittu saksalaisessa ja pohjoismaisessa protestanttisuudessa. Kansankirkon tavoitteena on ”kansan kristillistäminen”.
Kansallissosialismin aikaisessa Saksassa kansankirkon käsite sovellettiin kansallismielisiin poliittisiin tarkoituksiin. Esimerkiksi kristinuskoon kääntyneitä kastettuja juutalaisia ei hyväksytty kansankirkon jäseniksi. Teologi Miikka Ruokasen mukaan Etelä-Afrikan rotuun perustuva kirkkokuntajako tai Venäjän ortodoksisen kirkon tukea isovenäläiselle kansallismieliselle politiikalle voidaan pitää kansankirkkokäsitteen vääristyminä.
Tapparakala

Ulkonäkö ja koko

Tapparakala voi kasvaa 3,5 - 4 senttimetrin mittaiseksi. Sen vartalo on liki kolmikulmainen: selkä on vaakasuora ja vatsapuoli varsin kupera. Selkäevät ovat läpikuultavat ja niiden pituus on puolet kalan pituudesta. Suu on pieni ja kääntynyt ylöspäin. Kalan kyljet ovat hopeanhohtoiset, selkä oliivinruskea ja ylhäällä on tumma raita kiduksesta pyrstön tyveen. Valon tulosuunnasta riippuen kala voi näyttää siniseltä tai vihreältä.

Elinympäristö

Tapparakala on kotoisin Etelä-Amerikasta. Sitä tavataan Amazonin vesistössä, Guianassa ja Venezualassa sekä Paraguayssä. Se viihtyy hitaasti virtaavissa puroissa ja suolammikoissa.

Käyttäytyminen

Tapparakalat elävät parvina lähellä veden pintaa. Ne syövät hyönteisiä, matoja ja pieniä äyriäisiä. Ne voivat napata veden pinnalta myös ilmassa lentäviä hyönteisiä.
Organonikkeliyhdisteet

Organonikkeliyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät nikkelin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organonikkeliyhdisteitä käytetään katalyytteinä ja monet niistä ovat myös tärkeitä välituotteita reaktioissa.

Ominaisuudet ja valmistus

Nikkeli voi esiintyä organometalliyhdisteissään joko hapetusluvulla 0 tai +II. Yksinkertaiset organonikkelit, joissa orgaaninen ryhmä on alkyyli- tai aryyliryhmä eivät ole stabiileja ellei hiilivetyryhmä kykene luovuttamaan π-sidoksella elektroneja nikkelin d-orbitaaleille, esimerkiksi poikkeuksellisen stabiili yksinkertainen organonikkeliyhdiste on bis(trifenyylimetyyli)nikkeli. Sen sijaan esimerkiksi dimetyylinikkeli hajoaa yli –130 °C:n lämpötilassa. Alkyyli- tai aryylinikkeliyhdisteitä voidaan stabiloida, jos nikkeliatomi on koordinoitunut alkyyli- tai aryyliryhmien lisäksi elektroneja luovuttavan ligandin kuten bipyridiinin tai fosfiiniligandin kuten trifenyylifosfiinin.
Yksinkertaisia alkyylinikkeliyhdisteitä stabiilimpia ovat alkeenien ja alkyynien kanssa muodostuvat yhdisteet, joissa metalli on sitoutunut π-sidoksella yhteen tai useampaan orgaaniseen ligandiin. Stabiileja ovat muun muassa kompleksit 1,5-syklo-oktadieenin ja allyylisten yhdisteiden kanssa esimerkiksi bis(η³-allyyli)nikkeli sekä metalloseeneihin kuuluva nikkeloseeni. Alkeenit ja alkyynit muodostavat kompleksin, jonka haptisuus on 2. Allyyliset kompleksit ovat trihaptisia ja nikkeloseenin syklopentadienyyliligandit ovat pentahaptisia. Organonikkeliyhdisteisiin kuuluu myös nikkelikarbonyyli ja sen johdannaiset.
Eräitä organonikkeliyhdisteitä voidaan valmistaa orgaanisen halogenidin ja nikkelimetallin välisellä reaktiolla. Tyypillisempi tapa on kuitenkin vaihtometallointireaktiot muiden organometalliyhdisteiden kuten Grignard-reagenssien kanssa, jossa nikkelin lähteenä toimii nikkelibromidi, ja ligandinvaihtoreaktio bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0):n tai nikkeliasetoasetonaatin ja alkeenin kanssa.
Nikkelikarbonyyliä ja sen johdannaisia käytetään muun muassa alkeenien isomerointi- ja polymerointikatalyytteinä. Bis(η³-allyyli)nikkeliä käytetään katalyyttinä valmistettaessa butadieenistä syklo-oktatetraeeniä tai bentseeniä
Auringon kulkureitti

Sovellukset

Auringon kulkureittiä sovelletaan aurinkokennojen ja aurinkokeräinten asentamiseksi optimaaliseen kulmaan suhteessa Auringon kulmaan eri vuodenaikoina, jotta energiansaanti per pinta-ala voitaisiin maksimoida vuoden aikana. Myös Auringon kulkureittiä hyödynnetään arkkitehtuurissa rakennusten sijoittamiseksi ilmansuuntien mukaisesti ja hallitsemalla rakennuksen sisätilojen valoisuutta luonnonvalon avulla sekä lämpöenergian sisätilaan pääsyn estämiseksi passiivisin keinoin erilaisilla rakenteilla. Arkkitehtuuriin on syntynyt aurinkoarkkitehtuurin koulukunta.
Johannes Gabriel Palm

Johannes Gabriel Palm (1726, Björnekulla, Ruotsi – 15. maaliskuuta 1799, Jomala) oli ruotsalainen juristi, joka työskenteli osan urastaan Suomessa. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra ja rovasti Andreas Palm ja Elisabet Sofia Munthe. Johannes Gabriel Palm valmistui ylioppilaaksi Lundissa 1746 ja pääsi 1748 kruununprinssin husaarirykmentin varasotatuomariksi ja sotatuomariksi 1753. Komennettiin 1757 Pommerin sotaan sotatuomariksi ja vuodesta 1762 alkaen Stralsundiin pääsotatuomariksi sekä laivaston ylioikeuden justitiariukseksi. Palm toimi 1766–1786 Ahvenanmaan tuomiokunnan kihlakunnantuomarina ja työskenteli myös 1771 lähtien Turun hovioikeuden hovioikeudenasessorina reparatiovaltakirjalla. Vuonna 1786 hän siirtyi viranvaihdon kautta Vaasan hovioikeuden notaariksi, mutta sai omasta pyynnöstään eron virastaan samana vuonna. Vuonna 1791 Palm aloitti talonpoikien pyynnöstä Ahvenanmaan maanjako-oikeuden puheenjohtajana. Hän toimi myös 1786 lähtien Turun hovioikeuden apujäsenenä.
Johannes Gabriel Palmin puoliso oli Landskronassa 1730 syntynyt Anna Rander, joka kuoli Jomalassa 1798. Puolison vanhemmat olivat kauppias Anders Rander ja Katarina Elisabet Gran.