google/wiki40b huggingface dataset:
Leena Havunen

Ura

Havunen aloitti lentopallouransa Seinäjoen Maila-Jussien riveissä juniorina. Kaudella 2001 hän nousi 17-vuotiaana Seinäjoen Tangon naisten SM-liigajoukkueeseen, josta asti hän on jatkanut pelaamista kotimaisessa liigassa. Havunen lähti pelaamaan Messukylän Toverit kaudeksi 2003, kun Seinäjoen Tangon ajautui talousvaikeuksiin, joka johti lopulta liigapaikan menettämiseen.
Messukylän Tovereista hän suuntasi Hämeenlinnan Tarmo-Volleyhin (nyk. Vanajan Racing Club). Tarmo Volley oli voittanut peräti neljä suomenmestaruutta peräkkäin 2000 vuodesta lähtien. Vanajan Racing Clubissa Havunen pelasi kausilla 2004–2008. Ensimmäisellä kaudellaan Hämeenlinnassa hän sai hopeaa, jonka jälkeen hän voitti suomenmestaruuden neljä kertaa peräkkäin 2005, 2006, 2007 ja 2008. Kaudella 2006 Havunen valittiin SM-liigan tähtiseitsikkoon.
Leena Havunen on Vanajan Racing Clubin yksi kokeneimmista pelaajista. Racing Club uusiutui kaudeksi 2008 rajusti, ja Havunen oli ainoa jäljellä oleva pelaaja vuoden 2006 mestarijoukkueesta. Havunen oli kauden 2008 runkosarjassa paras vastaanottoja ja keräsi kehuja puolustuspelistään. Hänet valittiin helmikuun kuukauden pelaajaksi vuonna 2008.

Maajoukkue

Havunen kuului myös Suomen naisten lentopallomaajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 4. toukokuuta 2003 Viron maajoukkuetta vastaan. Naisten A-maajoukkueessa hän toimi ykkösliberona.
Martin Lind

Martin Lind (s. 14. maaliskuuta 1944 Malmö) on vuonna 1966 Lundin hiippakunnassa vihitty Ruotsin kirkon pappi. Hänestä tuli Linköpingin hiippakunnan piispa vuonna 1995 Martin Lönnebon seuraajana.
Hr. Ms. Van Speijk (F828)

Palvelus

Alus oli palveluksessa 2012.
Toivo Palmroth

Toivo Einar Palmroth (myös Toivo Palomurto; 21. kesäkuuta 1903 Ruovesi – 16. marraskuuta 1947 Helsinki) oli elokuvan monitoimimies, ohjaaja, säveltäjä ja näyttelijä nimellä Palomurto. Hän ohjasi käsikirjoittamansa elokuvan Karmankolon kuningas (1938), johon hän teki myös musiikin ja jossa hän näytteli pääosaa. Rooleja hänellä oli myös elokuvissa Roinilan talossa (1935), Kaikenlaisia vieraita (1936) ja Onnenpotku (1936). Musiikin hän sävelsi neljään elokuvaan: Karmankolon kuningas (1938), Roinilan talossa (1935), Erämaan turvissa (1931) ja Jääkärin morsian (1931).
Palmrothin sävellyksiä ovat muun muassa ”Akateemisen Karjalaseuran marssi”, ”Häme-laulu”, ”Kahdenlainen suudelma”, ”Lapualaisten marssi”, ”Talonpoikaismarssi”, ”Lottien laulu”, ”Lintan kengät”, ”Sörkan ruusu”, ”Kuka vippais?” ja ”Yks’ vitamiini”, jotka on levytetty. 
Nimimerkillä Palle tunnetuksi tullut sanoittaja ja toimittaja Reino Palmroth oli Toivo Palmrothin pikkuveli.
Yrjö Saarenpää

Yrjö Akseli Saarenpää (s. 15. heinäkuuta 1935 Rovaniemen maalaiskunta) on suomalainen runoilija.
Saarenpää palkittiin J. H. Erkon kirjoituskilpailussa 1963.
Ahlbackan kartano

Ahlbackan kartano on kartano Hattulan kunnan Pekolan kylässä, Kanta-Hämeen maakunnassa. Kartanon päärakennus on peräisin 1800-luvun alusta. Tuolloin kartano siirrettiin nykyiselle alueelleen, joka on Aulangontien varressa. Päärakennusta uudistettiin vuonna 1924 arkkitehti D. Frölander-Ulfin johdolla, jolloin se sai nykyisen uusklassisen ulkomuotonsa. Kartanon historia ulottuu 1500-luvun ensimmäiselle puoliskolle saakka.
Talvipyöräily

Talvipyöräily tarkoittaa talvivarustein ja useimmiten hyötyliikuntana harjoitettavaa talven ajan pyöräilyä.
Saksan 1. jalkaväkidivisioona

Perustaminen

Wehrkreis I muodosti 1. lokakuuta 1934 Itä-Preussissa Königsbergissä divisioonan peitenimellä Artillerieführer I, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 1. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 1. divisioonan 1. preussilaisen jalkaväkirykmentin (saks. 1.Preußisches Infanterie-Regiment) yksiköitä täydentämällä. Divisioonan esikunta siirrettiin Insterburgiin 3. helmikuuta 1936.

Historia

Divisioona asetettiin liikekannalle ensimmäisten yhtymien joukossa 17. elokuuta 1939. Se liitettiin pohjoisen armeijaryhmään Itä-Preussiin sijoitettuun 3. armeijaan, jonka mukana divisioona hyökkäsi Puolaann. Se eteni kohti Mlawan linnoitettua kaupunkia Saksan armeijan yrittäessä murtautua Varsovan pohjoispuolisen puolustuksen läpi. Divisioona hyökkäsi kaupunkia puolustavien joukkojen oikeaan sivustaan pakottaen ne vetäytymään kaupungista. Divisioona jatkoi hyökkäystään etelään ja itään pysähtyen sodan loppuessa lähelle Siedicen kaupunkia.
Vuonna 1940 divisioona osallistui Belgian ja Ranskan valloitukseen, mutta se ei osallistunut juurikaan taisteluihin. Se kuitenkin menetti taisteluissa 1051 miestä, joista 234 kaatuneina. Kaatuneiden joukossa oli divisioonassa luutnanttina palvellut Preussin ruhtinas Wilhelm. Divisioona liitettiin Britannian valloitukseen koottuun osastoon ja se sijoitettiin Kanaalin rannikolle aina syyskuuhun, jolloin maihinnousu peruutettiin ja divisioona siirrettiin Itä-Preussiin.
Divisioona ylitti pohjoisen armeijaryhmän mukana Neuvostoliiton rajan operaatio Barbarossan alkaessa 22. kesäkuuta 1941. Se osallistui Baltian alueen valloitukseen edeten kohti Leningradia. Lokakuuhun mennessä divisioonan vahvuus oli kahteen kolmasosaan alkuperäisestä, mutta siitä huolimatta se jatkoi ryhmän alueella taistelua liitettynä 18. armeijaan. Se osallistui kahden vuoden aikana muun muassa taisteluun Laatokasta ja Peipsijärvestä sekä Leningradin piiritykseen.
Lokakuussa 1943 divisioona siirrettiin etelän armeijaryhmään ja se osallistui raskaisiin Dneprin taisteluihin Krivoi Rogissa. Myöhemmin divisioona osallistui Ukrainasta käytyihin taisteluihin ja se joutui 1. panssariarmeijan mukana mottiin Bug ja Dnestr-jokien väliselle alueella maaliskuussa 1944. Läpimurrossa se suojasi XXXXVI panssariarmeijakunnan selustaa kärsien raskaita tappioita. Divisioona varustettiin ja täydennettiin uudestaan ja se siirrettiin elokuussa 1944 keskustan armeijaryhmään. Divisioona osallistui Neuvostoliiton vuoden 1945 hyökkäyksen torjuntaan Itä-Preussissa. Divisioonan jäänteet taistelivat Schlossbergissa, Königsbergissä, Sambian niemimaalla ja Pillaussa puna-armeijaa vastaan vuoden 1945 alkuun, jolloin se lakkasi olemasta.
Uno Hildén

Uno Alarik Hildén (4. huhtikuuta 1890 Inkoo – 2. helmikuuta 1951 Inkoo) oli suomalainen Ruotsalainen kansanpuolueen poliitikko.
Uudenmaan läänin vaalipiiriä edustanut Hildén toimi kansanedustajana kahteen otteeseen, lokakuusta 1930 elokuuhun 1933 ja syyskuusta 1936 huhtikuuhun 1945. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1930, 1936 ja 1939. Hän oli jäsenenä eduskunnan maatalousvaliokunnassa ja puolustusasiainvaliokunnassa. Hildén vaikutti poliittisella urallaan myös Inkoon kunnallispolitiikassa ja oli sekä kunnan kuntakokouksen että kunnanvaltuuston puheenjohtaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Hildén työskenteli maanviljelijänä Inkoossa vuodesta 1918 ja vuosina 1943–1950 hän toimi Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön toimitusjohtajana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1911 ja valmistui agronomiksi Uppsalan Ultunasta vuonna 1917. Hildénin luottamustehtäviin lukeutuivat Etelä-Suomen agronomiyhdistyksen, Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön johtokunnan, Ruotsinkielisten maataloustuottajain keskusliiton (Svenska lantbruksproducenternas centralförbund) hallituksen ja Tammisaaren piirimielisairaalan johtokunnan puheenjohtajuudet. 
Hildén oli vuodesta 1917 naimisissa Gertrud Elise Lundqvistin kanssa. Hän kuoli helmikuussa 1951, 60 vuoden iässä.
Valentin Varennikov

Valentin Ivanovitš Varennikov (ven. Валентин Иванович Варенников 15. joulukuuta 1923 – 6. toukokuuta 2009) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen armeijakenraali ja poliitikko, yksi Neuvostoliiton Afganistanin sodan suunnittelijoista ja johtajista. Hän osallistui vuoden 1991 kaappausyritykseen Mihail Gorbatšovia vastaan.
Varennikov syntyi köyhään kasakkaperheeseen Krasnodarissa. Hän otti osaa suureen isänmaalliseen sotaan (toinen maailmansota) vuodesta 1942. Hän valmistui Frunzen sotilasakatemiasta 1954. Myöhemmin hän lisäksi osallistui taisteluihin Angolassa, Syyriassa, Etiopiassa ja Afganistanissa. Hän oli pääorganisaattorina Tšernobylin onnettomuuden raivaustöissä.
Varennikov komensi 1962–1966 divisioonaa ja 1967–1969 Leningradin sotilaspiiriä. Vuodesta 1969 hän oli Saksassa, jossa komensi aluksi kolmatta armeijaa. Vuonna 1978 hänet ylennettiin armeijankenraaliksi, ja vuodesta 1979 hän oli pääesikunnan varapäällikkö. Vuosina 1984–1989 hän oli puolustusministeriön Afganistanin joukkojen päällikkö Kabulissa. Operaatio Magistralista hänelle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvo. Vuonna 1989 Varennikov sai nimityksen maavoimien komentajaksi ja varapuolustusministeriksi.
Varennikov oli myös korkeimman neuvoston jäsen vuodesta 1974 ja 1989–1991 Neuvostoliiton kansanedustaja.
Varennikov oli 1991 Gorbatšovia vastaan tehdyn kaappausyrityksen pääsuunnittelijoita. Helmikuussa 1994 duuma myönsi armahduksen valtion hätätilakomitean jäsenille ja vuoden 1993 kriisin osallistujille, mutta Varennikov kieltäytyi armahduksesta, ja oikeudenkäynti hänen osaltaan jatkui, kunnes hänet vapautettiin maanpetossyytteistä loppuvuodesta 1994.
Varennikov valittiin 1995 Venäjään duumaan kommunistisen puolueen ehdokkaana. Hän johti veteraanien asioiden komiteaa. Vuonna 2003 hän liittyi Rodina-puolueeseen, mutta palasi kommunistiseen puolueeseen 2007.
Alexander Schmuller

Alexander Schmuller (5. joulukuuta 1880 – 29. maaliskuuta 1933) oli venäläis-alankomaalainen viulisti ja kapellimestari. Hän toimi vuosina 1928–1930 Rotterdamin filharmonikkojen ylikapellimestarina. Hänen seuraajakseen astui Eduard Flipse, jonka aikana (1930–1962) orkesteri nousi täyteen kukoistukseensa.
Kolupuu

Kolupuu on Suomessa kehitetty puumateriaali lentokoneiden potkureita varten.
Kolupuu, eli koivuvaneriviilupuu oli  Valtion lentokonetehtaan 1930-luvulla kehittämä materiaali, jonka sopivuus oli erinomainen suurta kestävyyttä vaativiin lentokoneiden potkureihin. Kolupuu valmistettiin kuumalaminoimis-menetelmällä, jossa materiaalina on koivu 70 % ja loput 30 % bakeliitin sukuista ainetta. Potkurien materiaali valmistettiin koivuviilusta, jonka paksuus oli 0,3 mm. Joka kymmenes viilu oli poikittaissuuntainen. Viilujen välissä oli kaksinkertainen Tego-filmiliima, joka puristettiin 115 asteen lämpötilassa paineella 25 kp/cm2. 
Kolupuuta käytettiin toisen maailmansodan aikana korvaamaan vaikeasti hankittavia metallipotkureita. Sodan jälkeen varastoissa olevista kolupuista tehtiin laskutikkuja, kun potkurien tarve sodan päättymisen takia väheni ja korvaavaa tuotetta etsittiin puuvarastoille. Myös eräs lentokonetehtaan puuseppä valmisti materiaalista Kolu-nimisiä jääkiekkomailoja. 
Edward Wegelius toimi Valtion Lentokonetehtaan materiaalikoelaitoksen johtajana 1929–1939. Hän osallistui merkittävällä panoksella kolupuun kehittämiseen.
Yhdenillan pysäkki

Yhdenillan pysäkki oli Yle TV2 -kanavan vakava  keskusteluohjelma, jota tuotettiin vuodesta 1993 vuoteen 1996. Sen juontajina ja haastattelijoina toimivat aluksi vuorotellen Maarit Tastula ja Jyrki Richt 1993–1994 , sitten Anne Flinkkilä ja Sinikka Hein ja loppuaikoina Eero Silvasti ja Pekka Manninen. Taustatoimittajana toimi muun muassa Elina Heino.
Ohjelmasarjaan tehtiin toistasataa jaksoa. Sen haastattelujen vieraina olivat muiden muassa Vivica Bandler, Rainer Friman, Helvi Hämäläinen, Heli Keinonen, Pentti Linkola, Pellervo Petäys, Ristomatti Ratia, Alpo Suhonen, Yrsa Stenius, Matti Wuori ja Jutta Zilliacus. Harvoja ulkomaisia haastateltavia olivat Marutei Tsurunen, Krzysztof Kieślowski ja Roger Moore.
Julkisuuden henkilötkin olivat Yhdenillan pysäkissä usein haastateltavina jonkin yksityiselämäänsä liittyvän vaikean kysymyksen, kuten lapsen sairauden, kiusatuksi tulemisen tai avio-ongelmien takia. Vieraina oli julkisuuden henkilöiden lisäksi välillä myös tavallisia ihmisiä, jotka olivat joutuneet henkilökohtaisia tragedioita, kuten insestisyytöksiä, harvinaisia sairauksia, taloudellisia menetyksiä tai huumeiden käyttöä. Aluksi ohjelmassa vieraili myös poliitikoita kuten Ulf Sundqvist, Sirpa Pietikäinen ja Paavo Väyrynen, mutta poliitikkohaastatteluista luovuttiin koska ”poliitikkoa on mahdotonta saada puhumaan rehellisesti”, kuten sarjan taustatoimittaja Elina Heino totesi tammikuussa 1995.
Muista ajankohtaisohjelmista poiketen Yhdenillan pysäkin katsojista enemmistö oli ainakin vuoden 1994 paikkeilla naisia.
Ohjelman tunnusmusiikkina kuultiin alku Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen kappaleesta Vanhoilta vaan. Kappale löytyy albumilta Varjoissa vapaan maailman.
Jorma Rissanen

Jorma Rissanen (s. 20. lokakuuta 1932 Pielisjärvi) on suomalainen informaatioteoreetikko. Rissanen on kehittänyt aritmeettisen koodauksen, jota käytetään häviöttömään tiedonpakkaukseen, sekä mdl-periaatteen (minimum description length), jota käytetään tiedon mallinnukseen ja tilastolliseen tarkasteluun.
Rissanen on tuottanut yli 140 tiedonpakkaukseen liittyvää tieteellistä julkaisua. Hän teki uransa enimmäkseen IBM:n tutkimuslaitoksessa Kalifornian San Joséssa. Nykyisin Rissanen on tutkijana Tietotekniikan tutkimuslaitos HIITissä ja emeritusprofessorina Tampereen teknillisessä yliopistossa.
Rissanen on saanut useita tietojenkäsittelytieteen alan kansainvälisiä palkintoja, muun muassa Claude E. Shannon -palkinnon.
Keltasilmäkäpinkäinen

Levinneisyys

Keltasilmäkäpinkäistä tavataan Australiassa, Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jalkaväkirykmentti 37 (talvisota)

Perustaminen

Mikkelin sotilaspiiri perusti rykmentin Mikkelissä ylimääräisten harjoitusten alkaessa 14. lokakuuta 1939 alkaen. Se pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulan vuoksi se ei varsinkaan kaluston osalta onnistunut.

Keskittäminen

Rykmentti keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen Laatokan Karjalaan Suistamon alueelle 21.-22. lokakuuta 1939. Se kuului eversti H. Hannukselan komentamaan 13. divisioonaan.

JR 37:n taisteluista talvisodassa

IV armeijakunnan viivytysvaiheen aikana 30. marraskuuta - 11. joulukuuta 1939 rykmentti taisteli lähes yhtenäisenä Laatokan rantatien suunnassa perääntyen yhteensä jopa noin 60 kilometriä. Viivytysvaiheen päätyttyä ja IV armeijakunnan siirtyessä vastahyökkäysvaiheeseen hajosi rykmentti käytännössä erilaisten alistusten johdosta taistelemaan lähes koko loppusodan ajaksi erilaisten tilapäisten organisaatioiden alaisuudessa eri puolille Laatokan Karjalaa.
Eräällä tavalla Ryhmä Oinas oli rykmentin "perillinen", koska sen komentajana toimi rykmentin komentaja everstiluutnantti Järvinen. Ryhmän esikunnan muodosti rykmentin esikunta ja rykmentin esikuntakomppania muodosti ryhmän esikuntakomppanian. 4. tammikuuta 1940 komentaja esikuntineen siirrettiin kuitenkin johtamaan Ryhmä Keihästä.
23. helmikuuta 1940 palasi eversti Järvinen esikuntineen komentamaan Ryhmä Oinasta, jossa tehtävässä toimikin sodan loppuun asti.

Rauha 13. maaliskuuta 1940

Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11. 
Rykmentti vetäytyi rauhansopimuksen mukaisesti IV armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa. 
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu heti, vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin muun muassa maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi puhuttiin lomauttamisesta eikä kotiuttamisesta, jotta miesten nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
HMS Myrtle (1915)

Valmistus

Alus tilattiin Lobnitz and Companyltä Renfrewista. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 806 ja alus laskettiin vesille maanantaina 11. lokakuuta 1915.

Palvelus

Alus lähetettiin ensimmäisen miinanraivaajalaivueen mukana Itämerelle ja se upposi Koivistonsalmessa 16. heinäkuuta 1919 osuttuaan raivauksen aikana miinaan. Aluksen miehhistöä pelastamaan pyrkinyt HMS Gentian tuhoutui myös osuttuaan miinaan. Aluksilla menehtyi yhteensä kymmenen merimiestä.
Valoa Oulu! -valofestivaali

Valoa Oulu! -valofestivaali järjestetään Oulussa vuosittain marraskuussa. Ensimmäinen valofestivaali oli vuonna 2013. Vuosittain festivaali kerää noin 20 000 vierailijaa erilaisiin valotapahtumiin vajaan viikon aikana.
Gregoriaanit

Gregoriaanit (Ordo Fratrum Gregorianum Traditionalistum, OFGT) on katolisen kirkon vanhoillinen maallikkosääntökunta, jonka päätehtäviin kuuluu evankeliumin julistaminen, harhaoppisten valistaminen, kirkosta etääntyneiden katolilaisten auttaminen ja katolisen kirkon tradition vaaliminen (Gregoriaanien sääntö, §3).
Kaikki sääntökunnan jäsenet sitoutuvat naimattomuuteen eli selibaattiin. Sen suojeluspyhimyksenä on pyhä Paavi Gregorius VII.
Satakielipeukaloinen

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan satakielipeukaloinen on noin 11 cm. Laji on päälaeltaan ja selästään yksivärisen tummanruskea. Siivissä ja lyhyehkössä pyrstössä ei ole raidoitusta. Vatsa on väriltään valkoinen ja alavatsa ja kyljet ovat ruskehtavat. Andeilla elävillä alalajeilla vatsassa on selkeitä tuhkanharmaita suomukuvioita. Satakielipeukaloinen muistuttaa ulkonäöltään marmoripeukaloista (Microcerculus bambla), joka eroaa kuitenkin leveän valkoisen siipijuovansa perusteella.

Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat

Keski-Amerikassa satakielipeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Etelä-Amerikassa laji elää Andeilla Venezuelan, Kolumbia, Ecuadorin, itäisen Perun ja Pohjois-Bolivian alueella. Lisäksi lintua tavataan Amazonasin alueella Brasiliassa Amazonjoen eteläpuolella. Satakielipeukaloisen elinympäristöä ovat kosteiden metsien pohjakerrokset. Usein laji elää purojen ja jokien läheisyydessä.
Satakielipeukaloiset elävät yleensä yksinään eivätkä koskaan parvissa. Laji viettää piileskelevää elämää lähellä maata ja se kuullaan useammin kuin nähdään. Eri alueilla elävät linnut laulavat hyvin eri tavoin. Tämä on johtanut arveluihin, että kyseessä ei olisi ainoastaan yksi laji.
Naomi Scott

Ura

Scott aloitti esiintymisen nuorena paikallisen kirkon nuortenkuorossa. Hän työskenteli brittiläisessä käsikirjoittajien ryhmässä Xenomania.
Vuonna 2008 Scott sai ensimmäisen suuren roolin englantilaisen Disney Channelin Life Bites -sarjassa. Sen jälkeen vuonna 2011 hän esitti Mohini ”Mo” Banarjeeta musikaalisessa Disney Channelin elokuvassa Lemonade Mouth ja Maddy Shannonia yhden kauden mittaiseksi jääneessä tieteisfiktiosarjassa Terra Nova.
Scott julkaisi omakustanne-EP:n Invisible Division elokuussa 2014.
Vuonna 2015 Lionsgate kiinnitti Scottin vuonna 2017 ensi-iltansa saavaan Power Rangers -elokuvaan Kimberly Hartin rooliin.
Vuonna 2017 Scott valittiin Jasminen rooliin uuteen Aladdin-elokuvamusikaaliin, jonka ohjaa Guy Ritchie. Elokuva perustuu Disneyn vuoden 1992 samannimiseen animaatioelokuvaan.

Yksityiselämä

Scott meni naimisiin jalkapalloilija Jordan Spencen kanssa kesäkuussa 2014, parin seurusteltua ensin kolme vuotta.
Phil Hartman

Philip Edward "Phil" Hartman (24. syyskuuta 1948 – 28. toukokuuta 1998) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja.
Hartman syntyi Ontarion Brantfordissa Kanadassa, ja 1950-luvulla hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin. Hartman pyrki Los Angelesin high schooleihin, ja hänestä tuli Yhdysvaltojen kansalainen 1990-luvun alkupuoliskolla.
Urallaan Hartman esiintyi muun muassa Saturday Night Livessä, NewsRadio-sitcomissa ja Simpsoneissa, jossa hän esitti B-luokan halpaelokuvanäyttelijää Troy McClurea ja asianajaja Lionel Hutzia.

Yksityiselämä

Hartman meni naimisiin Gretchen Lewisin kanssa vuonna 1970. Avioliitto kesti lyhyen aikaa. Vuonna 1982 Hartman meni naimisiin kiinteistövälittäjä Lisa Strainin kanssa, ja heidän avioliittonsa kesti kolme vuotta. Vuonna 1987 Hartman avioiutui entisen mallin ja jonkin verran näyttelijän töitä tehneen Brynn Omdahlin (syntyjään Vicki Omdahl) kanssa. Pari sai kaksi lasta.

Kuolema

Hartmanin kolmas vaimo Brynn murhasi Hartmanin riidan takia pariskunnan kotona Kaliforniassa 28. toukokuuta 1998. Hartman oli kuollessaan 49 vuoden ikäinen. Brynn Hartman ampui miestään kahdesti päähän tämän nukkuessa ja muutaman tunnin kuluttua teki itsemurhan ampumalla itseään päähän. Murhan motiivit eivät ole täysin tiedossa. Brynn Hartman oli kuitenkin käyttänyt aiemmin illalla kokaiinia ja teki murhan huumeiden vaikutuksen alaisena. Brynn Hartman oli ollut aiemmin pahasti riippuvainen huumeista, mutta saanut riippuvuutensa kuriin mentyään Hartmanin kanssa naimisiin.
Alice: Madness Returns

Juoni

Alice on päässyt pois mielisairaalasta, mutta joutunut sen sijaan orpokotiin Lontoon psykiatrille. Alicen hallusinaatiot eivät myöskään ota loppuakseen. Niinpä Alice menee taas Ihmemaahan, toivoen että voisi paeta kaikkea sitä. Se ei kuitenkaan ole mahdollista; Ihmemaan on vallannut suuri pahuus. Ihmemaassa kulkee suuri juna, jonka päämääränä on tuhota Alice, hänen muistonsa ja Ihmemaansa.
Ewingin sarkooma

Ewingin sarkooma on luusyöpä, jota esiintyy pääasiassa lapsilla, nuorilla ja nuorilla aikuisilla. Se on harvinainen alle 5-vuotiailla ja yli 30-vuotiailla.
Ewingin sarkooman kuvasi ensimmäisenä yhdysvaltalainen James Ewing. Kasvain kehittyy useimmiten reisi-, sääri-, olka- tai pohjeluuhun. Tavallisia oireita ovat kipu ja turvotus. Myös kuumetta saattaa ilmetä. Sairaus on yleisempi miespuolisilla henkilöillä, ja riski on suurempi murrosiässä, jolloin luut kasvavat nopeasti.
Ewingin sarkooman on havaittu olevan epätavallinen afroamerikkalaisilla, afrikkalaisilla ja kiinalaisilla lapsilla. Vaikka kasvain ei ole yleinen, sen esiintyvyys on hieman suurempi pojilla kuin tytöillä. Sairauden syy on tuntematon, mutta jollain tapaa sen kehittyminen murrosiässä kytkeytyy kasvupyrähdykseen.

Ennuste

Ewingin sarkooman ennuste on hyvin yksilöllinen ja riippuu muiden tekijöiden ohessa syövän levinneisyydestä. Leikkaushoidolla ja kemoterapialla 5-vuotiseloonjäämisennuste on noin 74 %.
Lada 2105

Yleistä

VAZ-2105 tuotiin markkinoille korvaamaan vanhempi "Perus-Lada" eli VAZ-2101, malleja tosin valmistettiin vielä usean vuoden ajan rinnakkain. Vaikka 2105 käytti edelleen vanhaa, jo vuonna 1966 Fiat 124:n esittelyn yhteydessä käyttöönotettua peruskoria ja alustaa, mallia pidetään yleisesti modernimpana toisen sukupolven edustajana, eikä ainoastaan vanhan mallin facelift-versiona. VAZ-2105:n esisarjan valmistus aloitettiin loppuvuodesta 1979 ja sarjatuotantoon päästiin tammikuun 1980 lopulla. Perus-2105:stä jatkojalostettiin vuonna 1981 markkinoille tullut, paremmin varusteltu sedan VAZ-2107 ja vuonna 1984 lanseerattu farmari VAZ-2104 (1984).
Vuonna 2005 AvtoVAZ siirtyi nimistössään uuteen käytäntöön, ja malli sai myös kotimarkkinoillaan kauppanimen Lada 2105.
Elokuussa 2010 AvtoVAZ antoi ilmoituksen, jonka mukaan Lada 2105:n ja 2107:n valmistus, mukaan lukien peltien prässäys ja korien hitsaus sekä maalaaminen, siirtyvät IzhAvto-yhtiölle; tämä otti lopulta tuotantoon ainoastaan 2107:n. Joulukuun 30. päivänä vuonna 2010 Toljattin tehtaan linjalta rullasi viimeinen Lada 2105.
2105 oli takavetoisen Lada-malliston pitkäikäisin jäsen, sen elinaika oli kuukauden pidempi kuin sisarmalli 2106:n. Mallia valmistettiin eri variantteina kaikkiaan noin kaksi miljoonaa kappaletta.

Tekniset tiedot

Lada 2105:n, ja sen muunnosten, Suomessa tarjolla olleet vaihtoehdot:
Enggano

Enggano on Indonesialle kuuluva saari noin sata kilometriä Sumatran rannikolta. Sen pinta-ala on arviolta noin 500 km². Saaren kolme suurinta kaupunkia ovat Barhau, Kabuwe ja Kayaapu. Saarella oli 1 635 asukasta vuonna 1994.