Peace Sells... But Who’s Buying?

Taustaa

Dave Mustaine erotettiin vuoden 1983 keväällä Metallica -yhtyeen soolokitaristin tehtävästä. Mustaine matkusti Los Angelesiin jossa hän tapasi basisti David Ellefsonin, jonka kanssa hän perusti Megadeth -yhtyeen. Tällä välin Metallica oli esikoisalbuminsa Kill 'Em All johdosta onnistunut saavuttamaan jo varsin suuresti huomiota. Mustaine oli tästä hyvin nyreissään, sillä Kill 'Em All sisälsi neljä hänen kirjoittamaansa kappaletta, vaikka hän oli yhtyeestä erotetuksi tullessaan kieltänyt kappalemateriaalinsa käytön yhtyeen tulevalla studioalbumilla. Mustaine halusi, että Megadeth soittaisi sekä raskaampaa, nopeampaa että aggressiivisempaa musiikkia kuin Metallica.
Megadeth solmi vuoden 1984 marraskuussa levytyssopimuksen itsenäisen levy-yhtiö Combat Recordsin kanssa ja alkoi työstää esikoisalbumiaan Killing Is My Business... And Business Is Good! joulukuussa 1984. Albumin äänittämistä, tuotantoa ja julkaisua verottivat kuitenkin taloudelliset vaikeudet, ja tämän vuoksi albumin äänenlaatu ja miksaus jäi heikoksi. Killing Is My Business... And Business Is Good! julkaistiin vuoden 1985 kesäkuussa, ja siitä tuli nopeasti hyvin suosittu underground metal -piireissä. Megadethin maine yhtyeenä kasvoi nopeasti myös suuren yleisön keskuudessa ahkeran esiintymistahdin seurauksena, ja esikoisalbumiaan seuranneella kiertueella yhtye kiersi ensimmäistä kertaa urallaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vaikka kiertueella yhtyeen soolokitaristina vaikutti Mike Albert, oli Megadethin kokoonpanoksi vakiintunut laulaja ja rytmikitaristi Mustainen, basisti Ellefsonin, soolokitaristi Chris Polandin ja rumpali Gar Samuelsonin muodostama miehitys.
Vuoden 1985 lokakuussa Killing Is My Business... And Business Is Good! -albumia seuranneen kiertueen päätyttyä Megadeth aloitti studiotyöskentelyn tuottaja Randy Burnsin kanssa toisen studioalbuminsa Peace Sells... But Who's Buying? parissa.

Äänittäminen ja tuotanto

Kuten myös Megadethin esikoisalbumin Killing Is My Business... And Business Is Good! kanssa, levy-yhtiö Combat Records ei voinut tarjota yhtyeelle riittävää taloudellista tukea albumin äänittämistä varten. Yhtye oli jo ehtinyt viimeistellä tuottaja Randy Burnsin kanssa albumin, kun levy-yhtiö Capitol Records tarjoutui tekemään yhtyeen kanssa uuden levytyssopimuksen. Sopimuksen varmistuttua Capitol osti Combat Recordsilta kaikki Peace Sells... But Who's Buying? -albumia koskeneet oikeudet, ja palkkasi tuottaja Paul Lanin miksaamaan albumin kokonaan uudestaan. Levy-yhtiön vaihtumisesta huolimatta Combat Recordsin logo esiintyi jatkossa Megadethin julkaisuissa.
Peace Sells... But Who's Buying? merkitsi yhtyeelle edistymistä esikoisalbumiin nähden myös äänitysvaiheen suhteen. Kun Killing Is My Business... And Business Is Good! oli äänitetty suhteellisen nopealla aikataululla vuoden 1984 joulukuusta vuoden 1985 tammikuuhun Indigo Ranch Studios -äänitysstudiolla, toista albumia tuotettiin neljällä eri studiolla aiempaa huolellisimmin ottein. Yhtye äänitti albumin ensimmäisiä osuuksia jo vuoden 1985 lokakuussa ollessaan vielä Combat Recordsin yhtyeenä. Capitol Recordsin kanssa solmitun levytyssopimuksen jälkeen albumin äänittämistä jatkettiin 15. helmikuuta 1986, ja albumin viimeiset äänitykset käytiin maaliskuun 20. päivänä. Peace Sells... But Who's Buying? levytettiin kokonaisuudessaan Music Grinder Studios,- Track Records- ja Rock Steady Studios -äänitysstudioilla Kalifornian Los Angelesissa ja Maddog Studios -äänitysstudiolla Venicessa. Paul Lani miksasi albumin Can-Am Recorders -studiolla Kalifornian Tarzanassa.
Levy-yhtiön vaihtumisen ohella Peace Sells... But Who's Buying? kärsi tuotantovaiheessaan myös yhtyeen sisäisistä ongelmista. Soolokitaristi Chris Poland ja rumpali Gar Samuelson olivat vakavasti koukussa heroiiniin, eivätkä päihdeongelmiensa takia ajoittain ilmestyneet lainkaan äänittämään osuuksiaan albumille.
Albumin nimen keksi yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Dave Mustaine luettueen Valittujen Palojen julkaiseman artikkelin “Peace Would Sell But No One Would Buy It“.
Albumin kansikuvan ja muun kuvituksen taiteili Ed Repka, joka oli albumin julkaisun aikaan vasta 16-vuotias. Albumin kansikuvassa esiintyy Megadethin maskotti Vic Rattlehead on kuvattu Yhdistyneiden kansakuntien päämajan edustalla ydintuhon jälkeen kaupittelemassa päämajan kiinteistöä. Vic nojaa kylttiin, jossa lukee teksti "For Sale", (suom. "Myytävänä"). Joihinkin albumin myöhempiin painoksiin kylttiin on myös lisätty teksti "Vic Realtors", joka merkitsee Vicin olevan kiinteistönvälittäjä.
»Pidän edelleen paljon kansitaiteesta, joka juolahti mieleen lounaskeskustelussa eräässä New Yorkin grillikuppilassa, vastapäätä Yhdistyneitä kansakuntia. [David] Ellefson ja minä olimme siellä agenttimme Andy Summersin seurassa, ja vain pistimme aivoriihen pystyyn. Keskustelun lopulla olimme päätyneet mielikuvaan, jossa Vic seisoo YK-rakennuksen edessä, vähän ydintuhon jälkeen, kaupustelemassa kiinteistöä - sanomalla höystettynä tietysti.»
(Dave Mustaine.)
Peace Sells... But Who's Buying? oli Megadethin ja taiteilija Ed Repkan ensimmäinen yhteistyö, sillä Repka taiteili yhtyeelle kuvituksia myös 1990-luvulla.

Julkaisu, vastaanotto ja perintö

Capitol Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa vuoden 1986 marraskuussa vinyyli- ja CD-levynä sekä C-kasettina. Peace Sells... But Who's Buying? oli Megadethin ensimmäinen Billboardin albumilistalle Yhdysvalloissa noussut albumi. Korkeimmillaan albumi oli listan sijalla 76. Albumista muodostui yksi thrash metalin kulmakivistä ja arvostetuimmista albumeista, ja sen ansiosta Megadeth onnistui tekemään läpimurtonsa Yhdysvalloissa. Vuonna 1986 niin ikään julkaistujen Metallican Master of Puppetsin ja Slayerin Reign in Bloodin ohella Peace Sells... But Who's Buying? vankisti entisestään asemaansa vahvistaneen thrash metal -musiikkityylin näkyvyyttä musiikkialalla.
Peace Sells... But Who's Buying? sai yleisön ja kriitikoiden keskuudessa positiivisen vastaanoton. Allmusicin Steve Huey kehui albumin olevan hieno saavutus yhtyeen uralla ja kutsui albumia varhaisen thrash metalin merkkiteokseksi. Sputnikmusicin Mike Stagno ylisti albumin olevan thrash metalin mestariteos ja yksi merkittävimpiä tekijöitä sille, että Megadeth nousi yhdeksi lajityyppinsä merkittävimmistä yhtyeistä. Myös valtavirran musiikkijulkaisujen kriitikoiden keskuudessa albumi sai hyvän vastaanoton.
Albumilta julkaistiin vuoden 1986 joulukuussa singlenä kappale “Wake Up Dead“. Sekä “Wake Up Dead“ että albumin nimikkoraita “Peace Sells“ taltioitiin ja julkaistiin myös musiikkivideoina. Music Television käytti myöhemmin “Peace Sells“ -kappaleen aloittavaa, basisti David Ellefsonin soittamaa introa uutislähetyksensä tunnuskappaleena. Dave Mustainen mukaan Music Television lyhensi kappaleen intron käyttöään varten kuitenkin niin lyhyeksi, ettei yhtye saanut kappaleen käytöstä lainkaan rojalteja. “Peace Sellsin“ musiikkivideon ohjasi Robert Longo ja “Wake Up Deadin“ videon Penelope Spheeris, joka teki yhtyeen kanssa musiikkivideoita myös myöhemmin 1980-luvun lopulla.
Peace Sells... But Who's Buying? julkaistiin uudelleenmasteroituna ja -miksattuna vuonna 2004. Capitol Records julkaisi vuonna 2003 albumista DVD-Audio -formaatissa. Vuoden 2011 kesällä Megadeth juhlisti albumin 25-vuotista taivalta julkaisemalla albumin sekä kahden CD-levyn erikoispainoksena että kolme vinyylilevyä sekä viisi CD-levyä sisältäneenä boksina. Boksi sisälsi alkuperäisen albumin ja sen uudelleenmiksatun painoksen ohella muun muassa aiemmin julkaisematonta materiaalia ja yhtyeen vuonna 1987 Clevelandissa taltioiman konsertin sekä Dave Mustainen ja Metallican rumpali Lars Ulrichin esipuheen.
Albumi on mukana muun muassa Robert Dimeryn toimittamassa musiikkikirjassa 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään ja Martin Popoffin kirjassa The Top 500 Heavy Metal Albums of All Time. Vuonna 2013 suomalaisen Radio Rockin “1000 kaikkien aikojen kovinta rock-biisiä“ -äänestyksessä kappale “Peace Sells“ ylsi sijalle 126, ja itse albumi listattiin vuonna 2008 Radio Rockin “100 kaikkien aikojen parasta rock-albumia“ -listan sijalle 79. About.com listasi albumin kolmanneksi kaikkien aikojen merkittävimpien thrash metal -albumien listallaan ylistäen albumia siitä, että vielä yli kaksi vuosikymmentä julkaisunsa jälkeen sen asema lajinsa klassikkona on ehdottoman vankka.