google/wiki40b huggingface dataset:
Juuso Hietanen

Ura

Hietanen debytoi SM-liigassa ensimmäistä kertaa kaudella 2003–2004 HPK:ssa kahden ottelun verran, ilman tehopisteitä. Suurin osa kaudesta meni kuitenkin A-junioreissa. NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 Hietanen vuokrattiin Pelicansiin, missä hän pelasi jopa ykköspakkiparina Erik Kakon rinnalla. Hietasen peli ei kuitenkaan sujunut odotetusti, ja hän pelasi välillä kolme ottelua Mestiksessä Järvenpään Haukoissa, kunnes palasi joulutauon jälkeen HPK:oon ja aloitti varusmiespalveluksensa Parolassa. Hietanen pelasi lopulta HPK:ssa yhdeksän ottelua ja sai yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2005–2006 Hietanen pelasi 55 ottelua ja teki niissä tehot 2+10. Hietanen kruunasi kauden voittamalla HPK:n kanssa sen seurahistorian ensimmäisen Suomen mestaruuden. Kaudella 2006–2007 hän pelasi HPK:n ykköspakkiparissa yhdessä Mikko Mäenpään kanssa ja he muodostivat yhden SM-liigan toimivimmista puolustajapareista.
Kaudeksi 2007–2008 Hietanen suuntasi Ruotsin Elitserieniin, Brynäs IF:n joukkueeseen. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Elitserien-seura HV71:een. Kaudeksi 2011–2012 Hietanen siirtyi KHL:n Torpedo Nižni Novgorodiin. Kaudella 2011–2012 Hietanen  teki tehot 5+23=28 47 pelissä. Kaudella 2012–2013 hän teki 52 pelissä tehot 4+19=23. Kaudella 2013–2014 Hietanen oli KHL:n puolustajien pistepörssin toinen tehoilla 10+22=32.
Kaudeksi 2015-16 Hietanen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Dinamo Moskovan riveihin. Keväällä 2017 Hietanen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Toukokuussa 2019 Hietanen solmi vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa. Tuleva kausi 2019-20 on hänelle viides seurassa ja yhdeksäs KHL:ssä.

Maajoukkue

Hietanen on osallistunut MM-kilpailuihin vuosina 2010, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016. Lisäksi hän pelasi Sotšin olympialaisissa 2014. Hietanen valittiin  edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin.

Muuta

Juuso Hietanen on ensimmäinen suomalainen kolmannen sukupolven pääsarjakiekkoilija. Hänen isänsä Juha Hietanen pelasi SM-liigaa HPK:ssa kaudella 1983–1984 ja isoisänsä Aarno Hietanen pelasi Hämeenlinnan Tarmossa kaudesta 1949–1950 kauteen 1958–1959 SM-sarjaa.
HPK on jäädyttänyt Juuson isän Juha Hietasen pelinumeron 17. SM-liigan käytäntöjen mukaisesti kuitenkin myös Juusolla on Juhan poikana lupa pelata HPK:ssa numerolla 17.
Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio

Tutkimus

Tampereen yliopiston hypermedialaboratoriossa tutkittiin, mitä digitaalinen media merkitsee yhteiskunnan, kulttuurin, yhteisöjen ja yksilöiden näkökulmasta. Tutkimus perustui ihmistieteisiin, ja tutkittavia aiheita ovat muun muassa avoin lähdekoodi, oppimisympäristöt, sosiaalinen media, digitaaliset pelit, pelisuunnittelu ja osallistuva suunnittelu. Enemmistö tutkimus- ja kehityshankkeista toteutettiin yritysten ja muiden tutkimusorganisaatioiden kanssa yhteistyössä.

Koulutus

Tampereen yliopiston opiskelijat saattoivat valita hypermedian sivuaineekseen. Perusopinnot perehdyttivät digitaaliseen viestintään ja hypermediasovellusten käytännön toteuttamiseen. Aineopinnoissa opiskelijat harjoittelivat, miten hypermediaa voidaan suunnitella, arvioida, tutkia ja soveltaa.
Jukka Hakoköngäs

Jukka Tapio Hakoköngäs (29. joulukuuta 1957 Rovaniemi – 18. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hakoköngäs opiskeli Lapin Musiikkiopistossa 1968–1976 ja Oulunkylän Pop-jazz opistossa 1976–1978.
Värttinäluu

Värttinäluu (lat. radius) on toinen kyynärvarren kahdesta luusta. Se sijaitsee peukalon puolella ja muodostaa yhdessä kyynärluun kanssa kyynärvarren. Ihmisellä ja lihansyöjillä näiden kahden luun välissä oleva luuvälikalvo tekee niistä yhden kokonaisuuden. Kyynär- ja värttinäluun kiertyminen toistensa ympäri mahdollistaa niin sanotun avaimenkiertoliikkeen. Sialla luut ovat kiinni toisissaan tiiviillä sidekudoksella, joka ei salli kovin suurta kyynärvarren kiertoliikettä. Märehtijöillä ja hevosella luut ovat luutuneet toisiinsa kiinni.
ATK-suunnittelija

Keskeisimmät työtehtävät

Noin puolet tietotekniikan ammattilaisista työskentelee erilaisissa suunnittelutehtävissä. Suunnittelijat toimivat kehitys- ja ylläpitotehtävissä ohjelmistotuotannossa, verkko- ja tietoliikennepalveluissa sekä käyttö- ja laitepalveluissa. Yksi ammattilainen ei pysty enää hallitsemaan koko tietotekniikan tehtäväkenttää joten sovellusalueiden osaamisen merkitys on entisestään korostunut. Oman erikoistumisalueen tehtävien lisäksi työhön voi kuulua mm. asiakaspalvelua, kouluttamista tai hallinnollisia tehtäviä. Työ tehdään usein ryhmässä, jossa suunnittelijat työskentelevät oman sovellusalueensa johdon alaisuudessa. He voivat itsekin olla esimiesasemassa riippuen työpaikasta ja tehtävistä. Työympäristö on tyypillisesti toimisto, ja työaika on yleensä päivätyö- tai virastotyöaika. Projektiluonteisissa tehtävissä työajoista saattaa ajoittain kuitenkin joutua joustamaan. Työhön voi myös kuulua matkustamista esimerkiksi asiakastapaamisiin ja tuote-esittelyihin. Suunnittelijan nimike riippuu siitä, mihin tietotekniikan osa-alueeseen hän on erikoistunut. Nimikkeet vaihtelevat myös sen mukaan työskennelläänkö yksityisellä vai julkisella sektorilla, tuottaja- vai käyttäjäorganisaatiossa sekä yrityksen koon, kulttuurin ja kansainvälisyyden mukaan.
Työ- ja elinkeinoministeriön vuoden 2014 ammattibarometrin mukaan ATK-suunnittelijoista on ylitarjontaa vapaisiin työpaikkoihin nähden.

Työn vaatimukset

Suunnittelutehtävissä on osattava hallita suuria kokonaisuuksia, jotka muodostuvat teknisistä, taloudellisista ja inhimillisistä tekijöistä. Ohjelmointikokemus, käyttöjärjestelmien hallinta ja tietokantaosaaminen vaaditaan myös usein. Joissakin suunnittelutehtävissä liiketoiminnallinen osaaminen myös on keskeistä.
ATK-suunnittelijan tehtävissä tarvitaan hyvää suunnittelutaitoa, loogista päättelykykyä ja järjestelmällisyyttä sekä yleensä myös yhteistyö- ja vuorovaikutustaitoja. Käyttäjien ja asiakkaiden tarpeet on tärkeä ymmärtää, sekä asiat on osattava ilmaista sujuvasti suullisesti ja kirjallisesti, työssä on laadittava raportteja. Esiintymistaidoista on hyötyä, sillä kouluttajana toimiminen voi kuulua tehtäviin. Englannin kielen taito on tarpeen, sillä suurin osa alan kirjallisuudesta on englanninkielistä.
Nopea kehitys edellyttää jatkuvaa tietotekniikan opiskelua.

Koulutus

Toisen asteen oppilaitoksissa voi suorittaa tietojenkäsittelyn perustutkinnon, datanomi. Tutkinto voidaan suorittaa myös näyttötutkintona. Tietojenkäsittelytiedettä voi opiskella yliopistoissa ja suorittaa tutkinnon filosofian maisteri, luonnontieteellinen ala. Tietojärjestelmätiedettä opiskellen voi suorittaa kauppatieteiden maisterin tutkinnon. Ammattikorkeakouluissa voi suorittaa tekniikan ammattikorkeakoulututkinnon, insinööri sekä liiketalouden ammattikorkeakoulututkinnon, tradenomi. Teknillistieteellisellä koulutusalalla voi opiskella tietotekniikkaa. Tutkinto on diplomi-insinööri.
Eric Hély

Ura

Hély aloitti pelaajauransa FC Sochaux’ssa vuonna 1979 ja pelasi kolme kautta seuran reservijoukkueessa. Edustusmiehistöön Hély nousi kaudella 1982–1983, mutta sai peliaikaa vain kahdessa ottelussa. Kauden jälkeen hän siirtyi Stade Brestois’n paitaan. Vastuuta ei Brestissäkään juuri tullut, ja kaudeksi 1985–1986 hän siirtyi Chamois Niortais’een, jossa murtautui avauskokoonpanon pelaajaksi. Ura ei kuitenkaan lähtynyt suureen lentoon, vaan Hély edusti Ranskan alasarjajoukkueita ja lopetti pelaajauransa vuonna 1993 SO Châtelleraudais’ssa.
Pelaajauransa jälkeen Hélystä tuli vuonna 2003 FC Sochaux’n reservijoukkueen valmentaja. Maaliskuussa 2012 Hély nousi Sochaux’n edustusmiehistön päävalmentajaksi loppukaudeksi Mehmed Baždarevićin saatua potkut.  Hänen johdollaan Sochaux pelasi hyvän loppukauden ja säilytti sarjapaikkansa. Säilymisen varmistuttua Sochaux jatkoi Hélyn sopimusta kesään 2014.  Hélyn täysi kausi Sochaux'n valmentajana sujui edelliskauden tavoin vaisusti. Sochaux taisteli sarjapaikastaan, jonka se säilytti lopulta kolmen pisteen turvin ja oli liigan viidestoista. Syksyn 2013 tulokset jäivät surkeiksi ja Sochaux ei onnistunut voittamaan Hélyn alaisuudessa yhtään kauden seitsemästä ensimmäisestä ottelusta. Lopulta Hély erosi tehtävästään Sochaux'n hävittyä sarjanousija En Avant de Guingampille 5–1.
Sirenomelia

Sirenomelia (tai merenneitosyndrooma) on erittäin harvinainen epämuodostuma, jossa lapsi syntyy jalat yhteen sulautuneina. Tilaan liittyvien kehityshäiriöiden takia se johtaa yleensä nopeasti vastasyntyneen kuolemaan. Yhdysjalkaisuuden lisäksi epämuodostuneilla lapsilla esiintyy usein munuaisten agenesiaa (puuttumista) ja monia muita vakavia elimellisiä vikoja. Sirenomeliaa pidettiin aiemmin kaudaalisen regressio-oireyhtymän vakavana muotona, mutta nykyisin niitä pidetään erillisinä häiriöinä.
Noin yhdellä syntyvällä lapsella 100 000:sta on sirenomelia.
Itseään toteuttava ennuste

Itseään toteuttava ennuste aiheuttaa oman toteutumisensa suoraan tai välillisesti. Käsitteen määritteli sosiologi Robert K. Merton teoksessaan Social Theory and Social Structure. 
Richard Wiseman on tarkastellut itseään toteuttavien ennusteiden merkitystä arkipsykologiassa. Uskoessaan itseensä ihmiset hänen tutkimuksessaan kirjasivat tyytyväisyytensä ja onnistumistensa lisääntyneen. Wiseman unohti kuitenkin vahvistusharhan.
Max ja Meeri

Max ja Meeri (Max & Ruby) on kanadalais-yhdysvaltalainen lasten animaatiosarja, jota alettiin esittää vuonna 2002. Sarja perustuu lastenkirjailija-kuvittaja Rosemary Wellsin kirjoihin. Se kertoo kahdesta nuoresta kaniinisisaruksesta, Maxista ja Meeristä.
Pasa ja Atpo

Pasa ja Atpo on suomalainen kolumnistiparivaljakko, joka on kirjoittanut kolumneja esimerkiksi City-lehteen. Kolumneissaan he käsittelevät asioita, jotka vituttavat heitä. Pasa ja Atpo ovat julkaisseet Eniten vituttaa kaikki -trilogian, johon kuuluvat kirjat Eniten vituttaa kaikki (2008), Toiseksi eniten vituttaa kaikki (2009) ja Kolmanneksi eniten vituttaa kaikki (2010). Pasalla ja Atpolla on myös blogi ja he ovat julkaisseet myös viisi kalenteria (2010–2015).
Börje Brotell

Talvisota

Brotell liittyi talvisotaan vapaaehtoisena olleessaan 17-vuotias. Hän toimi suojeluskunnan lähettinä.

Waffen-SS

Brotell liittyi Insinööritoimisto Rataksen kautta Saksaan suomalaiseen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonaan, joka oli osa moottoroitua SS-divisioona Wikingia. Brotell kuului pataljoonan ensimmäiseen komppaniaan ja toimi konekiväärimiehenä aseenaan MG-42. Brotell haavoittui Kaukasuksella elokuun 15. päivänä vuonna 1942. Räjähtävä luoti osui oikeaan reiteen. Hänet kuljetettiin hoitoon Puolan kautta Itävaltaan. Toipumislomalla hän oli Suo­messa. Brotell palasi Saksaan SS-Junkerschuleen Bad Tölziin, jossa hän sai upseerikoulutuksen. Koulutus keskeytyi, kun marsalkka Mannerheim kutsui miehet takaisin Suomeen. Vuoden 1943 lokakuussa Brotell liittyi kenraalimajuri Ruben Laguksen panssaridivisioonan vasta perustettuun rynnäkkötykkipataljoonaan.

Jatkosota

Brotell tuhosi virallisesti 11 vihollisen vaunua Tali–Ihantalan taistelussa ja neljä varmistamatonta vaunuta. Brotell onkin tuloksellaan menestynein suomalainen vaununjohtaja.

Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Valpo mustamaalasi Brotellia ja sai osan muista Waffen-SS veteraaneista uskomaan tämän olevan ilmiantaja saksalaismielistä vastarintaliikettä vastaan. Valpo myös epäili Brotellin kuuluvan SD:hen, mutta se ei saanut asialle näyttöä. Valpo myös määräsi erottamaan Brotellin huoltoupseerin virasta, koska vanhat SS-miehet, eivät saaneet toimia sodan jälkeen valtion viroissa. Brotell oli töissä ostajana Wärtsilässä vuoteen 1968. Vuonna 1970 hän perusti oman liikeyrityksen, joka toi maahan teknokemiallisia tuotteita. Suurimmat asiakkaat olivat telakat ja Neste. Brotell johti yritystään aina eläkeikään saakka.
Vuonna 1948 Brotell pelasi yhden SM-sarjaottelun Turun Palloseurassa.
1994 Brotell valittiin Panssarikillan kunniapuheenjohtajaksi.

Muistomerkit

Ps.531-10 Bubi Sturmgeschütz 40 G -rynnäkkötykki, jolla Brotell tuhosi jatkosodan ratkaisutaisteluissa kesällä 1944 eniten vihollisen vaunuja on esillä Panssariprikaatissa Panssarijääkärikomppanian edessä.
Anders Gustaf Skogster

Anders Gustaf Skogster (18. heinäkuuta 1866 Tuusula – 16. toukokuuta 1952 Hämeenlinna) oli suomalainen kauppaneuvos ja rautakauppias, joka perusti tavaratalon Hämeenlinnaan vuonna 1907.
Skogsterin vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Gustaf Skogster (1827–1876) ja Henrika Sofia Nordfors (1829–1868). Hän jäi orvoksi jo 12-vuotiaana ja hankki sitten oppinsa kauppa-alalta Turussa ennen kuin tuli kauppa-apulaiseksi Hämeenlinnaan. Skogster osti 1895 veljeltään pankinjohtaja ja kauppias Anders Felix Skogsterilta tämän vuonna 1889 hankkiman J. F. Grönlundin siirtomaatavaraliikkeen. Vuonna 1905 Skogster perusti osakeyhtiön ja hankki sille talon tontteineen Hämeenlinnasta Raatihuoneenkadun ja Kirkkorinteen kulmauksesta. Tälle tontille Skogster rakennutti ulkomaisten esikuvien mukaisen tavaratalon jonka jugendtyylisen liikerakennuksen suunnitteli arkkitehti Selim A. Lindqvist. Tavaratalon viereen Kirkkorinne 2:een valmistui myös 1907 Lindqvistin suunnittelema Skogsterin perheen puinen asuintalo joka tunnetaan nykyisin Piparkakkutalon nimellä. Vuonna 1907 valmistunut Skogsterin tavaratalo oli kaksikerroksinen ja sen kulmauksessa oli kaarevakupolinen torni. Tavaratalossa on käytetty raudotettuja betonisia välipohjia ja tukirakenteita. Skogster harjoitti tukkukauppaa sekä rauta- ja rakennustarvikkeiden kauppaa. Uudessa tavaratalossa oli myös kangas- ja siirtomaatavaraosastot sekä lasi-, posliini ja lamppuosasto.
Skogsterin tavarataloa laajennettiin jo 1910-luvulla jolloin valmistui arkkitehti Armas Lindgrenin suunnittelema kolmikerroksinen punatiilinen lisärakennus Raatihuoneenkadun varteen. Skogsterilla oli Hämeenlinnan tavaratalon lisäksi sivuliikkeitä muualla maakunnassa ja hänellä oli myös Ilmari-niminen rahtilaiva joka kiersi kauppalaivana Vanajaveden reittiä kesäaikaan.
Skogster sai kauppaneuvoksen arvon 1909. Hän oli liikkeensä Oy A. Gust. Skogsterin toimitusjohtajana kuolemaansa saakka ja hänen jälkeensä liikkeen johtoon tuli hänen poikansa ekonomi Anders Gustaf Kuusterä (1905–1991) joka johti liikettä vuoteen 1971 saakka. Skogsterin liike toimi 1970-luvulle saakka jolloin tavaratalon rakennukset siirtyivät vuonna 1977 Keskon omistukseen. Kesko aikoi 1978 purkaa suurimman osan tavaratalon rakennuksista uuden City-Market itsepalvelutavaratalon tieltä mutta tätä hanketta vastaan nousi Hämeenlinnassa kansanliike. Tavaratalon tontti määrättiin lopulta rakennuskieltoon ja 1980-luvun lopulla rakennukset osti Hämeen Vakuutus (nykyinen vakuutusyhtiö Pohjantähti). Hämeen Vakuutuksen pääkonttori oli sitten talossa vuoteen 2003 saakka.
Skogster oli vuodesta 1904 lähtien yli 30 vuoden ajan Hämeenlinnan kaupunginvaltuutettuna ja hän toimi myös valtuuston varapuheenjohtajana.
Anders Gustaf Skogster oli naimisissa Vera Constantia Åkerrosin (1871–1941) kanssa. Skogsterin jälkeläiset suomensivat sukunimensä Kuusteräksi. Skogsterin tytär soiton- ja laulunopettaja Kirsti Skogster (1896–1982) oli naimisissa jalkaväenkenraali Kaarlo Heiskasen kanssa.
Mistralin tuulet

Mistralin tuulet (Plus belle la vie) on ranskalainen television saippuasarja, jota tuottaa France 3. Sarjan ensimmäinen osa lähetettiin Ranskassa 30. elokuuta 2004. Mistral on kuvitteellinen kaupunginosa Marseillessa, Välimeren rannalla. Paikan keskus on pieni kahvila, jonka liepeillä elää kuuden perheen tiivis yhteisö. Elämä Mistralissa on värikästä ja kiihkeää, kun pienen yhteisön elämänkohtalot sekoittuvat toisiinsa.
Mistralin tuulia on esitetty ranskalaisittain ennätykselliset 1900 jaksoa kahdeksalla kaudella. Sarjaa esitetään joka arkipäivä ja lisäksi joskus prime timessa. Suomessa sarjaa lähetti Yle TV2 220 jakson verran. Suomessa ei ole esitetty sarjan jaksoja 1-40, joten jaksoluvut ovat 40 numeroa jäljessä oikeasta jaksojärjestyksestä.
Turbo (elokuva)

Arvostelut

Episodi antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä kuvaillen elokuvan olevan ympäristöltään DreamWorksin muiden elokuvien kaltainen. Filmaatikko kritisoi elokuvaa sen huumorin puutteesta ja antoi elokuvalle kaksi tähteä.
Briggsin logaritmi

Briggsin logaritmi eli kymmenkantainen logaritmi, dekadinen logaritmi tai desimaalinen logaritmi on matematiikassa logaritmi, jonka kantaluku on 10. Nimen Briggsin logaritmi se on saanut englantilaisen matemaatikko Henrik Briggsin (1561–1630) mukaan, joka teki sen tunnetuksi.

Merkinnät

Briggsin logaritmille käytetään merkintää log₁₀ x tai lg x, joskus myös Log x isolla L:llä. Viimeksi mainittu merkintätapa ei kuitenkaan ole yksiselitteinen, sillä se saattaa tarkoittaa kompleksiluvun luonnollisen logaritmin päähaaraa. Laskimissa näppäimessä, jolla Briggsin logaritmi saadaan, on tavallisesti merkintä ”log”, mutta matemaatikot tarkoittavat merkinnällä ”log” tavallisimmin luonnollista logaritmia. Tämän sekaannuksen poistamiseksi ISO-standardissa 80000-2 (2009) on suositeltu, että Briggsin logaritmi tulisi merkitä log₁₀(x) tai lg (x) ja luonnollinen logaritmi logₑ(x) tai ln(x).
Albert Ayler

Albert Ayler (13. heinäkuuta 1936 Cleveland, Ohio – 1970 New York) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja -säveltäjä, jonka pääinstrumentti oli saksofoni. Ayler oli 1960-luvun free jazz -tyylisuunnan keskeisiä vaikuttajia, jonka musiikissa  keskeisin ominaisuus oli harmonian tai melodian sijaan äänenväri ja joka kehitti edelleen John Coltranen ja Ornette Colemanin kokeiluja tällä saralla. Aylerin vuosien 1965 ja 1966 levytykset kuten Spirits Rejoice ja Truth is Marching In käyttivät perinteisen Pelastusarmeijan soittokunnan vaskipuhallinsoundia ja niissä käytettiin yksinkertaisia marssinomaisia teemoja, jotka vuorottelivat yhtyeen ryhmäimprovisaatioiden kanssa.Hänen sävellyksensä ghosts sanotaan olevan ruotsalainen kansanlaulu.
Ayler luultavasti teki itsemurhan, ja hänet löydettiin New Yorkin East Riveristä.
Boris Godunov (ooppera)

Tapahtumapaikka ja -aika

Venäjä ja Puola noin 1598–1605 Venäjän sekasorron aikana.
Henkilöiden esikuvat ovat tsaarit Boris Godunov, Dmitri II ja Vasili Šuiski.
Daniel F. Galouye

Daniel Francis Galouye [galui] (11. helmikuuta 1920 New Orleans – 7. syyskuuta 1976 New Orleans) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja lehtimies. Hän käytti ajoittain salanimeä Louis G. Daniels.
Galouye opiskeli Louisianan osavaltionyliopistossa ja työskenteli toimittajana useissa sanomalehdissä, muiden muassa The States-Item -lehdessä vuosina 1946–1967. Toisessa maailmansodassa hän palveli Yhdysvaltain laivaston lentojoukoissa koelentäjänä. Hän vammautui ja kärsi lopun ikäänsä terveysongelmista.
Galouye aloitti tieteiskirjailijanuransa vuonna 1952, ja hän julkaisi runsaasti novelleja sekä viisi romaania vuosina 1961–1973. Ensimmäinen romaani Dark Universe oli ehdolla Hugo-palkinnon saajaksi. Galouyen romaaneista tunnetuin lienee Simulacron-3 vuodelta 1964, sillä siitä on tehty kaksi elokuvasovitusta: Rainer Werner Fassbinderin Welt am Draht (1973) ja Josef Rusnakin 13. kerros (1999). Romaani käsittelee virtuaalitodellisuutta, ja se ennakoi myöhempiä tieteiselokuvia Tron ja The Matrix.
Galouyen puoliso oli vuodesta 1945 Carmel Barbara Jordan; heille syntyi kaksi tytärtä.
Marja Korhola

Marja Anitta Korhola (s. 2. helmikuuta 1954 Lauritsala) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hän on vaikuttanut muun muassa Helsinki Dance Company:ssä ja Tanssiteatteri Raatikossa.
Korhola kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1986. Hän toimi tanssijana Helsinki Dance Companyssä 1973–1979 ja Tanssiteatteri Raatikon tanssija-koreografina 1979–1988. Vuodesta 1988 lähtien hän on toiminut Raatikon taiteellisena johtajana. Hän on toiminut myös Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana 1985–1987 ja valtion tanssitaidetoimikunnan varapuheenjohtajana 1989–1991.
Hän on esiintynyt myös Yleisradion vuosina 1984–1985 valmistuneessa viihdesarjassa Mutapainin ystävät, jossa hän esitti sarjan valintamyymälän haaveilevaa siivoojaa, joka esitti huumorillisia tanssiesityksiä ja esiintyi esimerkiksi härkätaistelijana, ballerinana tai merenneitona.
Vuonna 2018 Korholalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Lodentakki

Lodentakki (saks. Lodenmantel) on tiheästä ja paksusta villakankaasta eli lodenkankaasta valmistettu päällystakki. Se on leikkaukseltaan leveä ja väljän ”telttamainen”, ja väljyyttä lisää keskellä selkää oleva pystysuora vastalaskos. Pituudeltaan lodentakki on perinteisesti yli polvien ulottuva, mutta etenkin nuorille valmistetaan lyhyempiä ja vähemmän väljiä malleja. Karkean kankaansa vuoksi lodentakkia ei suositella hienojen pukujen kanssa käytettäväksi, vaan perinteisessä pukeutumisetiketissä sitä pidetään ”vapaa-ajantakkina”. Lodentakin alkuperä on tirolilaisten maanviljelijöiden, metsänhoitajien, metsästäjien ja lammaspaimenten takeissa, ja perinteisin väri on tummanvihreä.
Lodentakki on yleensä piilonapitettu. Takin kaksinkertainen kaulus voidaan nostaa pystyyn. kaulan suojaksi, taskut ovat vinot ja selästä löytyy hyvin pitkä pystysuora vastalaskos, jossa kangas on taitettu. Lodentakin hihat ovat tavallisesti raglantyyppiset. Takissa ei usein ole lainkaan vuoria, mutta harteiden kohdalla kangas on kaksinkertainen lämmön vuoksi.

Lodenkangas

Lodentakkien materiaali lodenkangas on tiuhasti kudottua karstalankaista villakangasta, joka on valmistettu vuoristolampaiden öljyisestä villasta. Mukaan voidaan kutoa kamelinkarvaa tai kašmirvillaa antamaan lisälämpöä. Kudonnan jälkeen lodenkangas kutistetaan vedellä noin kolmasosaan alkuperäisestä koostaan, minkä jälkeen pinta karstataan ja leikataan jopa kymmeniä kertoja, kunnes se alkaa muistuttaa huopaa. Tunnetuimpia lodenkankaan valmistajia ovat Mössmer Tuchfabrik ja Oberrauch Zitt.
Lodenkankaasta tehdään lodentakkien lisäksi perinteisiä tirolilaisia viittoja ja muita ulkoiluvaatteita.
Ruupuujärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Metsäjärvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sitä asuttaa entinen maatila. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sinne tulee metsäautotie Ojastenkulmalta.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy. Siihen on johdettu metsäoja ja sen laskuoja laskee Pitkäveteen Ojanstenkulmalla.
Pakko-ohjattu venttiilikoneisto

Pakko-ohjattu venttiilikoneisto eli desmodrominen venttiilikoneisto tarkoittaa lautasventtiilin liikutusmekanismia, jossa nokka-akselin nokka sekä avaa että sulkee venttiilin. Tämä eroaa tavanomaisesta nokka-akselilla ohjatusta venttiilikoneistosta siten, että tavanomaisessa toteutuksessa nokka avaa venttiilin ja jousi sulkee sen. Pakko-ohjatussa venttiilikoneistossa sen sijaan nokkamekanismi tuottaa sekä venttiilin avaamiseen että sulkemiseen tarvittavan voiman ja täsmällisen ohjauksen, ja näin ollen jousta ei tarvita venttiilin sulkevan voiman tuottamiseen.
Jalkaväkirykmentti 34 (talvisota)

Jalkaväkirykmentti 34 eli JR 34 oli Sortavalan sotilaspiirin 9.-11. lokakuuta 1939 välisenä aikana Sortavalan - Jaakkiman alueella perustama rykmentti eli sen perustaminen tapahtui siis jo ennen YH:n nimellä 14.10.1939 aloitettua liikekannallepanoa. Rykmentti kuului 12. divisioonaan, jota komensi eversti Lauri Tiainen.

Keskittäminen

Rykmentti keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen Laatokan Karjalaan (Loimolaan) 12. lokakuuta 1939. Se pyrittiin saamaan määrävahvuiseksi, mutta varsinkaan kaluston osalta siihen ei päästy puolustusvoimien kalustopulan johdosta.

Rauha 13. maaliskuuta 1940

Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.
Rykmentti vetäytyi rauhansopimuksen mukaisesti IV armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa.
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen, vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta, vaan lomauttamisesta, jotta miehien nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.