google/wiki40b huggingface dataset:
Jon Fontas

Ura

Vuodet 1974–1978 Fontas pelasi New Hampshiren yliopistojoukkueessa. Hän oli kaudella 1976–1977 tehoilla 27+37=64 joukkueen sisäisen pistepörssin kolmas Bob Millerin ja Ralph Coxin jälkeen. Sekä Miller että Cox pelasivat Fontasin tapaan myöhemmin myös SM-liigassa. Kaudella 1977–1978 Fontas oli tehoilla 31+33=64 New Hampshiren toiseksi paras pistemies Coxin jälkeen. He jakoivat yhdessä joukkueen sisäisen maalipörssin voiton.
Kausi 1978–1979 Fontasilla kului IHL:n Saginaw Gearsissa, jossa hänet palkittiin vuoden yhdysvaltalaissyntyneenä tulokkaana Ken McKenzie Trophyllä. Fontas teki IHL:n runkosarjassa 79 ottelussa tehot 36+45=81, joilla hän oli Gearsin toiseksi paras pistemies Marcel Comeaun kanssa. Fontasia ei ikinä varattu NHL:ään, vaan hän teki syyskuussa 1979 sopimuksen vapaana agenttina Minnesota North Starsin kanssa. Fontas pelasi siellä sekä kaudella 1979–1980 että 1980–1981 yhden NHL-ottelun. Kauden 1979–1980 hän pelasi lähinnä CHL:n Oklahoma City Starsissa. Kaudella 1980–1981 Fontas pelasi siellä viisi ottelua, mutta hän pelasi lähes koko kauden EHL-joukkue Baltimore Clippersissä. Fontas teki siellä 63 runkosarjaottelussa tehot 25+47=72, joilla hän oli joukkueen sisäisen pistepörssin toinen Gerry Ciarcian jälkeen.
Pohjois-Amerikan vuosien jälkeen Fontas pelasi neljä kautta Suomessa. Hän pelasi kauden 1981–1982 SM-liigajoukkue Jokereissa, jossa 36 ottelussa syntyi tehot 20+23=43. Fontas voitti Jokereiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin. Jokerit joutuivat keväällä 1982 liigakarsintoihin, mutta onnistuivat säilyttämään sarjapaikkansa. He voittivat kolmannessa ja ratkaisevassa karsintaottelussaan JYPin murskalukemin 11–2. Fontas oli Jokereiden tehokkain pelaaja tehoilla 3+4=7.
Vuodet 1982–1984 Fontas pelasi I-divisioonaa Joensuun Kiekko-Pojissa. Kaudella 1982–1983 hän oli tehoilla 25+34=59 sarjan pistepörssin toinen FoPSin Jouni Rinteen jälkeen. Fontasin jälkeen pistepörssissä sijoilla 3. ja 4. olivat joukkuetoverit Hannu Kapanen ja Pekka Räsänen, joiden kanssa Fontas muodosti tehokkaan kolmikon. Kauden päätteeksi JoKP selvisivät liigakarsintoihin, mutta joukkue hävisi Kärpille ratkaisevassa viidennessä pelissään 4–1. Kaudella 1983–1984 Fontas oli I-divisioonan pistepörssin kolmas Rinteen ja Lukon Jari Torkin jälkeen.
Fontas palasi kaudeksi 1984–1985 SM-liigaan ja siirtyi SaiPaan. Hän oli tehoilla 12+15=27 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. SaiPan sisäisen pistepörssin voitti New Hampshiren yliopistosta tuttu joukkuetoveri Ralph Cox ja toiseksi tuli Heikki Mälkiä. SaiPa joutui keväällä 1985 liigakarsintoihin, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Kausi jäi Fontasin uran viimeiseksi.

Uran jälkeen

Nykyään Fontas asuu New Hampshiren Nashuassa. Hän on ollut vaimonsa Dianen kanssa yhdessä 28 vuotta. Heillä on kolme poikaa, joista vanhin 26-vuotias ja nuoremmat kaksovet ovat reilut 23 vuotta vanhoja.
Fontas omistaa jääkiekon valmennusopiston nimeltä The Hockey Academy, joka perustettiin vuonna 1992.
Kaudella 2015–2016 Fontas toimi EHL:ssa pelaavan New England Wolves-joukkueen General Managerina.
Tilauspiste

Tilauspiste (engl. Order Penetration Point, OPP) on hankinta- ja toimitusketjun piste, jossa kysyntä – usein tilaus – kohdistuu konkreettisesti tuotteeseen. Tilauspiste voi olla esimerkiksi varastossa tai tehtaan lattialla. Tilauspisteen paikka vaikuttaa sekä kustannuksiin että saataviin hyötyihin. Jos esimerkiksi tilaus kohdistuu toimittajan tuotevarastoon, toimitus voidaan hoitaa nopeasti. Nopea toimitus riippuu siis varastosta, jonka pitämisestä syntyy kustannuksia. Mitä laajempi toimittajan tuotevalikoima on, sitä suurempaa varastoa tarvitaan. Toisin sanoen, jos OPP on toimittajan varastossa, voidaan joko suurilla varastokustannuksilla pitää toimitusaika minimissä tai pienentää varastokustannuksia ja hyväksyä toimitusajan kasvamisen riski.
Vastaavasti tilauspisteen siirtäminen toimittajan kokoonpanoon tarkoittaa tasapainoilua nopeuden ja kapasiteetin tarpeen välillä. Tilauspisteen siirto tuotantoon mahdollistaa räätälöinnin, mutta hidastaa toimituksia entisestään.
Tilaupisteen siirto ”taaksepäin” eli toimittajan tuotevarastosta kohti tuotantoprosessin alkupäätä voi hidastaa toimituksia, mutta parantaa toimittajan tuotannon joustoa. Esimerkiksi ship tai pack to order -käytännöt.
Miesjärjestöjen keskusliitto

Hallitus

Ensimmäisen hallituksen jäsenet ovat dosentti Matti Rimpelä (puheenjohtaja), Rolf Paqvalin, Jukka Relander, Jukka Jonninen, Juuso Erno ja Pasi Malmi. Pääsihteerinä toimii Tomi Timperi.
UCI World Tour 2014

UCI World Tour 2014 oli kuudes Kansainvälisen pyöräilyliiton kehittämän kilpailusarjan kausi. Se alkoi Australiassa järjestetystä Tour Down Under -kilpailusta 21. tammikuuta ja päättyi 14. lokakuuta Pekingin ympäriajoon. Kauden voitti Alejandro Valverde ja toiseksi sijoittui Alberto Contador joka hävisi Valverdelle 66 pistettä. Simon Gerrans sijoittui kolmanneksi yli 200 pistettä Valverdea pienemmällä pistesaaliilla. Joukkuekilpailun voitti Movistar Team. Toiseksi sijoitti BMC Racing Team ja kolmanneksi Team Tinkoff-Saxo.
Viiksi-Vallu

Televisiossa

Viiksi-Vallu esiintyi ensi kerran Frelengin ohjaamassa animaatiossa Hare Trigger vuonna 1945, jonka jälkeen se teki seuraavan esiintymisensä vuonna 1948. Tällä kertaa Viiksi-Vallu esiintyi merirosvona animaatiossa Buccaneer Bunny. Tämän jälkeen hahmo esiintyi noin kaksi kertaa vuodessa Warner Bros. Animationin animaatioissa aina vuoteen 1964 asti, jolloin se esiintyi usein Väiskin kanssa.
Sittemmin 1980-luvun jälkeen Viiksi-Vallu on esiintynyt elokuvissa, televisiosarjoissa ja videopeleissä. Vuonna 2003 elokuvassa Looney Tunes: Taas kehissä on ollut toistaiseksi hahmon merkittävin esiintyminen, sitten 1980-luvun. Se teki myös vierasesiintymisiä Duck Dodgers-animaatiosarjassa vuosina 2003–2005.

Sarjakuvissa

Sarjakuvissa Viiksi-Vallu ei saanut suurta suosiota, mutta esiintyi usein sivuhahmona yhdessä muiden Warner-hahmojen kanssa 1950-luvulla. Kuitenkin 1970-luvulla inflaatiota kärsinyt sarjakuvalehti Gold Key teki Viiksi-Vallulle oman nimikko sarjakuvansa vuosina 1970–1984. Tämän jälkeen hahmo on enää esiintynyt satunnaisesti DC Comicsin Looney Tunes sarjakuvissa.
Uudenkaupungin telakka

Uudenkaupungin telakka oli suomalainen Uudessakaupungissa toiminut laivatelakka joka aloitti toimintansa vuonna 1893. Telakan toiminta jatkoi katkoksia lukuun ottamatta aina vuoteen 1992 saakka. Telakan yhteydessä oli myös konepaja ja valimo.
Uudessakaupungissa oli 1800-luvulla useita puisia purjelaivoja rakentaneita laivanveistämöitä. Kaupungin laivanrakennuksen huippuaikaa olivat vuodet 1857–1876 joilla kaupungissa toimi viisi laivanveistämöä ja kaupungin kauppalaivasto oli Suomen toiseksi suurin. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kaupunkiin ostettiin ulkomailta käytettyinä 21 suurta rautaista valtameripurjelaivaa ja kaupungissa oli parhaimmillaan kolmasosa manner-Suomen valtameripurjelaivoista.
Uudenkaupungin telakan perusti vuonna 1891 kauppalaivuri Isak Reinhold Isaksson (1842–1924) joka sai Suomen senaatilta 200 000 markkaa lainaa perustamista varten ja telakan ensimmäisenä johtajana oli insinööri August Montin. Telakalta valmistuivat ensimmäisinä aluksina vuonna 1895 pieni höyrysluuppi nimeltä Koe ja vuonna 1896 Kaspianmeren liikenteeseen mennyt siipiratashöyrylaiva Lenkoranets. Telakka teki kuitenkin konkurssin jo 1897 ja telakan toiminta jatkui vasta 1916 jolloin helsinkiläinen Ab Maskinfabrik Herkules Oy osti telakan ja alkoi kunnostaa sitä. Telakka siirtyi kuitenkin jo 1917 liikemies Aleko Liliuksen omistukseen. Lilius perusti telakkatoimintaa varten uuden yhtiön Uudenkaupungin Telakka ja Konepaja Oy joka teki kuitenkin konkurssin jo 1921. Telakan konepajassa valmistettiin näihin aikoihin muun muassa rautasorveja.
Telakan omistajaksi tuli sitten vuonna 1922 Uudenkaupungin Laiva Oy, vuonna 1917 perustettu uusikaupunkilainen laivanvarustamo jolla oli useita purjelaivoja. Laivanrakennustoiminta telakalla pääsi jatkumaan vasta 1940-luvun lopulla mutta telakalla korjattiin laivoja ja konepajassa ja valimossa valmistettiin moottoreita, osia höyrykoneisiin ja höyryvinssejä. Vuonna 1931 telakalle otettiin kunnostettavaksi fregatti Oldenburg josta tehtiin koululaiva Suomen Joutsen. Kunnostustyö osoittautui tappiolliseksi ja sen seurauksena telakan omistaja Uudenkaupungin Laiva Oy teki konkurssin vuonna 1932.
Vuonna 1933 telakan osti ahvenanmaalainen laivanvarustaja Gustaf Erikson. Telakalla kunnostettiin vuosina 1934–1936 Eriksonin varustamon purjelaivoja (muun muassa Herzogin Cecilie, Winterhude, Moshulu, Penang, Ponape) ja vuodesta 1936 alkaen telakka toimi nimellä Uudenkaupungin Telakka ja Konepaja Oy. Sotavuosina telakka oli laivojen korjaustelakkana Turun laivastoaseman alaisuudessa.
Sodan jälkeen telakan tiloja kunnostettiin ja telakalla aloitettiin sotakorvausproomujen rakentaminen Neuvostoliittoon. Jatkossakin telakan uudislaivatuotanto meni suureksi osaksi Neuvostoliittoon. Telakan toimitusjohtajana oli vuodesta 1947 alkaen Gustaf Eriksonin poika Edgar Erikson. Eriksonin suku omisti telakan vuoteen 1973 saakka jolloin se myytiin Rauma-Repola Oy:lle. Vuonna 1991 telakan osti Uudenkaupungin kaupunki ja pian sen jälkeen telakan laivanrakennustoiminta päättyi konkurssiin.
Nykyisin laivanrakennustoimintaa Uudessakaupungissa jatkaa vuonna 1987 perustettu Uudenkaupungin Työvene Oy.
Markus Mäntykannas

Markus Mäntykannas (s. 1988) on Forecan ja MTV:n meteorologi, joka on toiminut MTV:llä vuodesta 2013 lähtien. Mäntykannas toimii myös freelance-kirjoittajana ja -valokuvaajana.
GameXpo

GameXpo on Helsingin messukeskuksessa vuosittain järjestettävä pelitapahtuma. Vuonna 2019 tapahtuma järjestetään 15.–17.11.2019.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016 ja toisen kerran vuonna 2017. Tapahtuma järjestettiin kolmannen kerran 2.–4.11.2018.
Koomikon kuolema

Juoni

Koomikko Paul Finchley on ollut vuosia television viihdeohjelman vetovoimainen esiintyjä ja mediapersoona. Miestä tervehditään kadulla kuin vanhaa tuttavaa, mutta sitten tulee kohtalokas päivä. Poliisi hakee Finchleyn kuultavaksi epäiltynä vanhasta raiskaussyytteestä.
Uutinen seksirikosepäilystä leviää nopeasti ja kansa kääntää selkänsä koomikolle. Syytteen seurauksena hänen lähipiirinsä joutuu kokonaan uudenlaiseen valoon ja julkisuuteen.
Viktor Tjumenev

Urheilu-ura

Tjumenev pelasi Sarajevon olympialaisissa vuonna 1984 ja voitti olympiakultaa. Hän pelasi myös kolmet MM-kilpailut, joista kaksista tuli kultaa ja yksistä pronssia.
Tjumenev varattiin Vancouver Canucksiin kahdeksannella kierroksella vuonna 1987 yli-ikäisenä, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä vaan 13 kautta kotimaassaan ja neljä kautta Suomessa. Kotimaassaan Tjumenev edusti 11 kauden ajan HK Krylja Sovetovia ja HK Spartak Moskovaa. Kaudeksi 1989–1990 Tjumenev siirtyi TPS:ään jossa pelasi myös kaksi seuraavaa kautta. Keväinä 1990 ja 1991 hän voitti Suomen mestaruuden. Kolmannella TPS-kaudellaan Tjumenev siirtyi KalPaan ja saman kauden lopun hän pelasi I-divisioonaa KooKoossa. 
Kauden 1992–1993 Tjumenev pelasi I-divisioonaa SaPKossa. Tjumenev pelasi Venäjän jääkiekon superliigaa vielä kausina 1997–1998 ja 1998–1999 TsSKA Moskovassa ja Krylja Sovetovissa. Tjumenev valittiin vuonna 1982 Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan.
Vartiolaiva Tursas (1986)

Vartiolaiva Tursas on Länsi-Suomen merivartioston käytössä oleva 1986 Rauma-Repola Oy:n Uudenkaupungin telakalla rakennettu ulkomerivaltiolaiva, mitä käytetään ympärivuotisesti etsintä- ja meripelastustehtäviin, kiireellisiin yleisen järjestyksen ja turvallisuuden tehtäviin, rajaturvallisuuden ylläpitoon sekä vesiliikenteen ja kalastuksen valvontaan.
Nykyinen vartiolaiva Tursas on järjestyksessään Suomen toinen.
Aulis Järvinen

Aulis Järvinen (s. 28. tammikuuta 1935) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Järvinen edusti urallaan 1954–1966 Rosenlewin Urheilijoita. Kaikkiaan Järvinen pelasi seuran kahden mestaruussarjankauden aikana 40 tason ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Loput kaudet RU-38 vietti 1. divisioonassa ja 2. divisioonassa.
Maajoukkueessa Järvinen pelasi yhden maaottelun vuonna 1959.
Krewella

Musiikkiura

Krewellaan kuuluvat laulaja/lauluntekijä siskokset Yasmine ja Jahan Yousaf. He nousivat kuuluisuuteen vuonna 2011 itsetuotetulla electro-pop, dubstep ja elektro house-musiikillaan. Kun he julkaisivat EP:nsä Play Hard kesäkuussa 2012, se nousi sijalle #1 Beatportilla. Pian tämän jälkeen he julkaisivat house-singlensä Alive. Se nousi sijalle #1 Billboardin Dance Radio Airplay-listalla .
Krewella on ollut pääesiintyjänä monilla festivaaleilla ympäri maailman, kuten Ultra Music Festival, Electric Daisy Carnival, Stereosonic ja Spring Awakening. Heidän live-esiintymisiensä ansiosta trio voitti IDMA 2012-palkinnon "Paras läpimurtoartisti". Vuoden 2013 UMF:n jälkeen Billboard julisti, että "tästä vuodesta tulee Krewellalle erittäin suuri."
Lukemattomien singlejensä jatkoksi Krewella julkaisi erikoisalbuminsa Get Wet syyskuussa 2013. Albumi pääsi Billboardin Hot 200-listan top 10:iin ensimmäisellä viikollaan.
Krewella esiintyi vuoden 2015 Provinssissa.
Sinitarra

Sinitarra eli liimatahna on monikertakäyttöinen liima-aine. Sitä voidaan käyttää muun muassa julisteen kiinnittämiseen seinään. Alkuperäinen väri on sininen, mutta nykyisin on markkinoilla myös muita värejä. Sinitarra on paineherkkää silomaista massaa, joka sisältää muun muassa öljyä, kumia, polymeereja ja elottomia täyteaineita.
Nimen sinitarra alkuperä on Sini-tarra, joka on Bostik-yrityksen tuotenimi. Muita samanlaisia tuotteita eri valmistajilta ovat esimerkiksi "Buddies", "Pritt-Tack" ja "Tac 'N Stick".
Vampyyripäiväkirjat (3. tuotantokausi)

Juoni

Kolmannella kaudella selviää lisää tietoa Klausista sekä muista alkuperäisistä vampyyreistä. Myös Klausin motiivit Stefanin puolelleen värväämisestä paljastuvat. Stefan häilyy pimeän puolen rajamailla ja Damon ja Elena kamppailevat syyllisyytensä kanssa. Jeremyn haamut menneisyydestä kantavat mukanaan voimakasta viestiä, jolla on vahva vaikutus tämän ja Bonnien suhteeseen. Carolinen ja Tylerin välien lämmetessä heidän perheidensä välit viilenevät.

Aikajana

Toisen kauden viimeisen jakson (As I Lay Dying) ja kolmannen kauden välille sijoittuu tuntematon määrä viikkoja, jopa kuukausia. Oletettavasti kolmannen kauden tapahtumat kuitenkin alkavat vuoden 2010 elokuussa, jolloin on Elenan syntymäpäivä ja hän aloittaa seniorivuotensa Mystic Falls High Schoolissa. Kolmas kausi kestää tiettävästi kaksi kuukautta ja päättyy lokakuuhun.

Tuotanto

26. huhtikuuta 2011 The CW ilmoitti, että Vampyyripäiväkirjoja jatketaan kolmannelle tuotantokaudelle. 19. toukokuuta 2011 kun The CW:n kauden 2011-12 aikataulu paljastettiin, julkaistiin tieto että Vampyyripäiväkirjat saa pitää Yhdysvalloissa torstai-illan esitysajankohdan. Kevin Williamson, Julie Plec, Leslie Morgenstein ja Bob Levy ovat sarjan tuottajia kolmannella tuotantokaudella,
Kolmannen tuotantokauden ensiesitys on Yhdysvalloissa torstaina, 15. syyskuuta 2011.
Ruusuvatsakerttuli

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan ruusuvatsakerttuli on noin 14 cm. Koiras on päästään, selästään ja siivistään musta. Päässä on valkea laikku ja pyrstön reunasulat ovat valkeat. Sen vatsa on punainen ja kyljet valkoiset. Naaras on väritykseltään pääosin ruskea ja vatsa on hieman muuta ruumista vaaleampi. Alaperä on naaralla punertava.

Elinympäristö ja lisääntyminen

Ruusuvatsakerttulia tavataan pensaikkoisissa metsissä, tiheiköissä ja metsien reunamilla. Erityisesti lajia tavataan trooppisissa lehti- ja sekametsissä. Lajin elinympäristön laajuus on noin 180 000 neliökilometriä.
Pesän laji rakentaa puuhun noin puolentoista metrin korkeuteen. Pesänrakentamisessa käytetään naavatillandsiaa, kurkkukasvien kärhiä ja Lassiasis-suvun kukkia. Naaras munii valkoisia munia, joita se hautoo yksin. Koiras kuitenkin auttaa poikasten ruokkimisessa.
Algots

Algots, oik. Algot Johansson AB, oli ruotsalainen vaatetusalan yritys, joka toimi vuodesta 1907 konkurssiinsa 1977 saakka. Algots toimi vuodesta 1969 myös Suomessa, ensin Närpiön Finbyssä ja myöhemmin myös Laihialla, Alajärvellä, Teuvalla ja Kurikassa, ja työllisti Suomessa parhaimmillaan 1 100 ihmistä. Konkurssin jälkeen Algots sulautui Ruotsin valtion omistamaan Eiser-vaatetusyritykseen, joka omisti Varkaudessa suuren trikootehtaan vuosina 1971–1986.

Historiaa

Algot Johanssonin (1886–1978) vuonna 1907 perustama tekstiili- ja vaatetusyritys menestyi parhaiten 1930-luvulta alkaen, jolloin se siirtyi kotiompelijoiden käytöstä tehdasmaiseen tuotantoon Ruotsin Boråsissa. Vuonna 1963 yritys listautui Tukholman pörssiin. 1950-luvulta alkaen yritys toimi yhä enemmän maahanmuuttajatyövoiman varassa, jota saatiin muun muassa Suomesta, Jugoslaviasta ja Kreikasta. Ruotsin palkkatason noustessa nopeasti Algots siirsi osan tuotannosta jo vuonna 1966 Portugaliin, jossa ompelijoiden työkustannukset olivat noin kymmenesosa Ruotsin tasosta. Etabloituminen Portugaliin ei kuitenkaan ollut helppoa, ja pari vuotta myöhemmin Algots rantautui pienemmin vaikeuksin Suomeen, jossa teollisuudessa työskentelevien naisten nimellispalkka oli vielä vuonna 1971 vajaa puolet ruotsalaisten palkkatasosta. Algots asettui ruotsinkieliseen Närpiön kuntaan jonne työvoimaa saatiin myös suomenkielisistä naapurikunnista. 1970-luvun alkuvuosina Algots perusti Ruotsin hallituksen aluepoliittisilla tuilla tehtaita Västerbottenin alueelle, jossa vuonna 1974 työskenteli jo 700 ihmistä yrityksen palveluksessa. Kustannuspaine ja heikko myynti ajoivat Algotsin kuitenkin konkurssiin vuonna 1977, vaikka Suomen-toiminnot olisivat olleet yhä kannattavia.

Algots Suomessa

1960-luvun lopulla Närpiön kunta rakensi Finbyhyn suuren teollisuushallin, joka vuokrattiin Algotsin tytäryhtiölle Oy Algots Ab:lle. Pian Algots osti hallin itselleen ja työllisti siellä parhaimmillaan 840 ihmistä vuonna 1972. Algots perusti tehtaat 1970-luvun alussa myös eteläpohjalaiskuntiin Alajärvelle, Kurikkaan, Laihialle ja Teuvalle ja työllisti Suomessa 1 100 ihmistä. Oy Algots Ab:sta tuli myöhemmin Oy Suomen Eiser, sitten Eiser Konfektion Oy. Eiser teki konkurssin vuonna 1993, ja Suomen 1990-luvun alun lamassa Närpiön halli oli ensin tyhjillään kunnes sai vuokralaisikseen pienyrityksiä. Vuonna 2000 halliin asettui ruotsalainen patjatehdas Hilding Anders, joka tunnettiin aiemmin nimellä Unituli.
NBC

Historia

National Broadcasting Company perusti aloitti radiotoimintansa 15. marraskuuta 1926 New Yorkissa, televisiotoiminta taas alkoi virallisesti 1. heinäkuuta 1941. NBC:n omisti aina vuodesta 1926 vuoteen 2003 saakka Radio Corporation of America, mutta NBC:n hallinta oli siirtynyt jo 1986 suuryritys General Electricille.
Vuonna 1943 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksessä todettiin NBC:n hallitsevan kahta päällekkäistä radioverkkoa. Päätöksen seurauksena NBC joutui myymään Blue Networkina tunnetun osan yrityksestä Edward Noblelle, jonka hallinnassa siitä muodostui myöhemmin American Broadcasting Company.
NBC ja sen kilpailija CBS ovat molemmat hylänneet lyhenteiden takana olevat viralliset nimet. National Broadcasting Company muuttui NBC Universaliksi, kun yhtiö fuusioitui ranskalaisen Vivendi Universalin viihdetuotantoyhtiön kanssa. NBC kuitenkin käyttää koko nimeään erikoistilaisuuksissa, kuten Macyn tavaratalon kiitospäivän paraatilähetyksissään.
NBC luopui radiotoiminnasta vuonna 1988, kun Westwood One osti NBC Radio Networkin nimen ja logon.

NBC Suomessa

Suomessa näkyy tällä hetkellä vain yksi NBC:n omistama tv-kanava, CNBC, ja se on saatavilla kaapeli- tai satelliittiverkkoon. Suomessa esitetään NBC:n ohjelmia, kuten Frendit ja Frasier.

NBC:n ohjelmisto

NBC esittää ohjelmia lähes laidasta laitaan. Kanavan menestystarinoita ovat muun muassa televisiosarja Heroes sekä komediasarjat Frendit ja Frasier. NBC:llä on myös kattava tarjonta myöhäisillan keskusteluohjelmia, kuten Late Night with Jimmy Fallon, ja sen jälkeen viimeiseksi puolituntinen Last Call with Carson Daly.
Katja Hagelstam

Katja Hagelstam (s. 27. marraskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen freelance-valokuvaaja , joka työskentelee lehdille ja kirjaprojekteissa.
Hagelstam on opiskellu Västra Nylands folkhögskolan taidelinjalla 1985–1986, Firenenzessä yksityisessä video- ja valokuvausoppilaitoksessa 1987 ja International Center of photographyssa New Yorkissa 1992. Hän on pitänyt yksityisnäyttelyjä muun muassa vuonna 2000 ”KOTImainen” Hagelstamin Galleriassa Helsingissä ja 2003 Galleri Bellmanissa Tukholmassa.
Hagelstam oli valokuvaajana ryhmässä Gun de la Chapellen ja Bo Lönnqvistin kanssa tekemässä kirjaa Kartanoruokia, joka palkittiin tiedonjulkistamispalkinnolla vuonna 1994. Palkitsemisperusteissa sanotaan muun muassa: Ryhmä teki "arvokkaan työn tallentamalla kahdenkymmenenviiden ruokaperinteestään kuuluisan suomalaisen kartanon – – ruokakulttuuria kuvailevaksi dokumentiksi Kartanoruokia. – – Kirja täydentää nykykuvaa suomalaisista kartanoista uudella - - tavalla."
Teols Suomalaista talonpoikaisantiikkia, Kosti Tuomen kokoelmat, erityismaininta, jonka tekijöinä on Hagelstamin lisäksi Wenzel Hagelstam ja Kari-Otso Nevaluoma sai erityismaininnan vuonna 2006 Lauri Jäntin palkinnon jakamisen yhteydessä.
Hagelstam on valokuvannut kymmeniin kirjoihin.
Emma Kari

Kunnallispolitiikka

Emma Kari oli ensimmäistä kertaa ehdolla kunnallisvaaleissa 2008, ja hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuuston 1 031 äänellä. Hän oli tuolloin valtuuston nuorin jäsen. Kaudella 2009–2012 Kari toimi nuorisolautakunnan puheenjohtajana. Hän teki aloitteen muun muassa kasvisruokapäivästä ja puolusti romaneja. Hän toimi kaupunginhallituksen varajäsenenä 2009–2010 ja vihreän valtuustoryhmän varapuheenjohtajana 2010–2012.
Kari uusi valtuustopaikkansa 1 666 äänellä kunnallisvaaleissa 2012. Hänet valittiin kaudeksi 2013–2016 vihreän valtuustoryhmän puheenjohtajaksi ja kaupunginhallituksen varapuheenjohtajaksi. Kari jätti molemmat tehtävät tultuaan valituksi eduskuntaan keväällä 2015. Hän on tehnyt valtuustossa aloitteet muun muassa Vaasankadun kävelykadusta ja Reilun kaupan kaupungista sekä vaatinut paperittomille siirtolaisille oikeutta terveydenhuoltoon. Syyskuussa 2015 Kari valittiin varhaiskasvatuslautakunnan puheenjohtajaksi.
Kevään 2017 kuntavaaleissa Kari valittiin valtuustoon Helsingin kaikkien ehdokkaiden joukossa kuudenneksi suurimmalla ja vihreiden toiseksi suurimmalla äänimäärällä.

Eduskunta

Kari oli ensimmäisen kerran ehdolla eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa. Hän sai 2 124 ääntä eikä tullut valituksi. Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Kari sai 4 647 ääntä ja tuli valituksi. Hän oli suuren valiokunnan ja lakivaliokunnan jäsen.

Vihreät

Kari on ollut vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen 2009–2011 ja varajäsen 2011–2013. Hän työskenteli Anni Sinnemäen eduskunta-avustajana vuosina 2011–2013. Vuonna 2014 hän oli ympäristöministeri Ville Niinistön erityisavustaja.
Hän oli ehdolla myös eurovaaleissa 2009 ja sai 2 915 ääntä.

Tietokirjat

Kari on kirjoittanut teollistuneen kalastuksen vaikutuksista tietokirjan Kalavale –  Tyhjenevä meri ja ihmiset sen rannalla (Into Kustannus, 2012) yhdessä Kukka Rannan kanssa. He saivat siitä Kehys ry:n Kelpoa kehitystä -palkinnon, ja teos oli WWF:n Vuoden luontokirja -finalisti.
Kari on kirjoittanut myös artikkelit teoksiin Onnellisuustalous (Vihreä Sivistysliitto, 2011) ja Miksi äänestää? (Teos, 2011).

Nuoruus ja perhe

Kari asui lapsuutensa Espoossa. Hän kävi Viherlaakson lukion. Kari on opiskellut ympäristönsuojelutiedettä ja sosiaalipolitiikkaa Helsingin yliopistossa ja on luonnontieteiden kandidaatti.
Karin puoliso on Greenpeace Nordenin Arktis-kampanjavastaava Tapio Laakso. Heillä on kaksi lasta. Karin isä on entinen kokoomuspoliitikko Ilkka J. Kari.