google/wiki40b huggingface dataset:
Juri Budanov

Juri Dmitrijevitš Budanov (ven. Юрий Дмитриевич Буданов, 24. marraskuuta 1963 – 10. kesäkuuta 2011) oli Venäjän armeijan panssarijoukkojen eversti, joka tuomittiin tšetšeenitytön kaappauksesta ja murhasta vuonna 2000.
Budanov syntyi Donetskin alueella Ukrainassa. Neuvostoliiton hajotessa hän palveli Valko-Venäjällä, mutta kieltäytyi maan kansalaisuudesta ja sai siirron Siperian sotilaspiiriin. Hän palveli Tšetšenian sodassa.

Rikostuomio

Helmikuussa 2000 Budanovin panssarirykmentti oli sijoitettuna Tangi-Chun ulkopuolelle. Budanov asetettiin syytteeseen 27. maaliskuuta 2000 tapahtuneista Elza Kungajevan kaappauksesta, raiskauksesta ja murhasta. Raiskausta lukuun ottamatta hänet tuomittiin syylliseksi. Budanov sekä hänen alaisensa, kersantit Grigorijev ja Li-En-Shou sekä sotamies Jegorov, olivat saapuneet kylään puolenyön jälkeen ja vieneet Kungajevan tämän kotoa leirille, jossa hänet oli kuristettu noin kello 03. Tämän jälkeen ruumis oli haudattu metsään.
28. maaliskuuta ruumis kaivettiin ylös ja palautettiin perheelleen. Vainaja haudattiin seuraavana päivänä. Hautajaisissa olivat mukana joukkojen komentajat kenraalieversti Valeri Baranov, kenraalimajuri Valeri Gerasimov ja kenraalimajuri Verbitski, jotka lupasivat, että tapaus tutkittaisiin.
Budanov pidätettiin 29. maaliskuuta. Tapauksesta suoritettiin oikeudenkäynti vuosina 2001–2003.
Budanov vapautettiin ensimmäisen kerran joulukuussa 2002, kun oikeus tuomitsi hänen olleen väliaikaisesti syyntakeeton, ja hänet määrättiin psykiatriseen pakkohoitoon.
Venäjän korkein oikeus määräsi uuden oikeudenkäynnin. Siinä Budanov tuomittiin syylliseksi. Hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen sekä menettämään sotilasarvonsa ja kunniamerkkinsä.
Kungajevan perheen asianajaja Stanislav Markelov ammuttiin tammikuussa 2009.

Kuolema

Tuntematon hyökkääjä ampui vaimennetulla pistoolilla 10. kesäkuuta 2011 klo 12:30 Moskovan Komsomolski Prospektilla Budanovia kuusi kertaa ja pakeni autolla. Hylätty pakoauto löytyi myöhemmin.
Hr. Ms. Van Nes (F805)

Valmistus

Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä. Sen köli laskettiin 25. heinäkuuta 1965 ja alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1966. Alus valmistui 9. elokuuta 1967.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se luovutettiin 1988 Indonesian laivastolle nimellä KRI Oswald Siahaan.
Teleskooppikalat

Lajit ja anatomia

Teleskooppikalojen heimoon kuuluu 1 suku ja 2 lajia. Lajit ovat teleskooppikala (Gigantura chuni) ja intianteleskooppikala (G. indica). Ne ovat pienehköjä ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia kaloja, jotka saavuttavat korkeintaan 18–23 cm:n pituuden. Tyypillisiä teleskooppikalalajien piirteitä ovat teleskooppimaiset kookkaat ja eteenpäin suuntautuneet silmät, hyvin suuri silmien taakse ulottuva suu, kookkaat hampaat, ruumiin takaosassa sijaitseva selkäevä, kookkaat korkealla ruumiissa sijaitsevat horisontaalisesti suuntautuneet rintaevät ja voimakkaasti haarautunut pyrstöevä, jonka alimmat ruodot ovat pidentyneet. Teleskooppikalojen poikasilla on rasvaevä ja vatsaevät, jotka puuttuvat aikuisilta kaloilta. Heimon lajeilla ei ole uimarakkoa. Väriltään teleskooppikalat ovat hopeanharmaita. Teleskooppikalat ovat hermafrodiitteja.

Levinneisyys ja elintavat

Teleskooppikalalajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät tyypillisesti noin 700–3 000 metrin syvyydessä. Heimon kalojen ravintoa ovat kalat ja ne pystyvät saalistamaan myös itseään kookkaampia kaloja.
Mustarousku

Koko ja ulkonäkö

Mustarouskun laakea lakki on melko leveä ja suppilon muotoinen. suurimmillaan sen halkaisija voi olla jopa 20 senttiä. Lakki on väriltään vihertävän ruskea tai jopa musta, riippuen sienen kasvupaikasta: koivikoissa kasvavat sienet ovat kuusikoissa kasvavia tummempia. Lakin reuna on alaspäin kiertynyt. Sienen tiheässä kasvavat heltat ovat väriltään kellertävän valkoisia, mutta sienen vanhetessa niihin ilmestyy ruskeita laikkuja. Lyhyt ja tanakka jalka on lakin värinen, mutta vaaleampi. Sienen malto on kovaa ja sen runsas maitiaisneste on pysyvästi valkoista, eikä se muuta väriään ilman vaikutuksesta.
Mustarouskua ei saa sekoittaa myrkylliseen pulkkosieneen, jonka heltoista ei tule lainkaan maitiaisnestettä, ja jotka tummuvat melkein heti kosketettaessa.

Kasvuaika ja -paikka

Mustarouskua tavataan elokuusta aina marraskuuhun asti. Se on yleinen sieni ja kasvaa usein ryhminä rehevillä mailla, mutta sitä voi olla vaikea havaita sen värin ja matalan kasvutavan vuoksi.  Kasvupaikkoja ovat esimerkiksi lehdot, peltojen laidat, puistot ja tiheät kuusikot.

Käyttö ravinnoksi

Mustarouskua pidettiin 1980-luvulle asti hyvänä ruokasienenä, mutta se poistettiin kauppasieniluettelosta siitä löydetyn nekatoriinin vuoksi. Aine aiheuttaa bakteereilla mutaatioita, joten se saattaa olla siksi myös karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava. Tästä huolimatta ainakin vuonna 1985 ilmestynyt Käytännön sieniopas suosittelee edelleen sienen käyttöä erinomaisena ruokasienenä, jos se esikäsitellään keittämällä runsaassa vedessä noin viiden minuutin ajan. Suhtautumista mustarouskun myrkyllisyyteen on myös lievennetty 2000-luvulla. Sienitutkija Pertti Salon mukaan se hyväksytään nykyään ruokasieneksi, tosin tietyin rajoituksin. Salon mukaan mustarousku on keitettävä kunnolla, eikä sitä senkään jälkeen suositella lasten ja lasten hankkimista aikovien naisten ravinnoksi. Toisten näkemysten mukaan taas sienen myrkyllisyyttä on vahvasti liioiteltu, eikä mustarouskun syömistä tarvitse juuri rajoittaa.
M/S UND Atılım

Käyttöhistoria

7. heinäkuuta 2001 tapahtui kölinlasku. 19. lokakuuta alus laskettiin vesille ja 11. tammikuuta 2002 se luovutettiin UND DENIZ TASIMACILIGI AS:n omistukseen, joka rekisteröi sen Turkin lipun alle nimellä UND Atılım. Kotisatamaksi tuli Istanbul. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Istanbulissa sijaitsevan Pendikin ja Italian Triesten välillä. Matkaan kuluu aluksella aikaa 52 tuntia. Aluksen lastaukseen ja purkamiseen kuluu aikaa viidestä kuuteen tuntia. Vuodesta 2004 vuoteen 2007 saakka alus oli U.N. Deniz Tasimaciligi A.S:n omistuksessa, jonka jälkeen alus siirtyi U.N Ro-Ro İşletmeleri A.Ş:n omistukseen.
Piri (soitin)

Piri (kor. 피리, hanja 觱篥) on korealainen kaksoisruokolehdykkäsoitin. Oboen kaltainen piri valmistetaan bambusta, ja siinä on seitsemän sormireikää etupuolella ja yksi takapuolella. Pirin kaltaisia soittimia tunnetaan jo yhdistyneen Sillan kaudelta ensimmäiseltä vuosituhannelta.
Piri-puhaltimia on kolmenlaisia. Sylinterin muotoinen, äänekäs hyang-piri (향피리, hanja 鄕觱篥, ’korealainen piri’) on niistä suurin. Sitä käytetään hovimusiikissa, kansanmusiikissa ja šamanistisessa musiikissa. Hieman kartiomainen dang-piri (당피리, hanja 唐觱篥, ’kiinalainen piri’) tuottaa vielä terävämmän äänen, ja sitä käytetään nimensä mukaisesti dangak-musiikin esittämiseen. Pehmeämpiääninen se-piri (세피리, hanja 細觱篥, ’pieni piri’) on hyang-piriä pienempi soitin, jota suositaan gagok-laulujen säestyksessä.
Mandalayn Kultainen palatsi

Historia

Vuosien 1853–1878 välillä hallinnut Konbaung-dynastian hallitsija Mindon siirsi valtakuntansa pääkaupungin Amarapurasta Mandalayhin vuonna 1857. Samalla kaupunkiin siirrettiin myös edellisen pääkaupungin kuninkaallinen palatsi. Palatsi rakennettiin 2x2 kilometriä suurelle Mandalayn ytimen muodostaneelle ruutukaavan mukaiselle linnoitusalueelle, jota suojasivat muurit. Palatsialueen rakennustyöt valmistuivat 23. toukokuuta 1859. Omana aikanaan palatsi oli maailman suurin puusta rakennettu rakennuskompleksi. Palatsi toimi Burman hovikulttuurin keskuksena, kunnes britit valtasivat Ylä-Burman. Burman siirtomaakaudella palatsi toimi siirtomaaviranomaisten klubina. Brittiviranomaiset olivat myös harkinneet jopa palatsin purkamista, sillä sen nähtiin mahdollisesti nostattavan brittivastaista mielialaa entisen itsenäisen kuningaskunnan muistomerkkinä. Intian varakuningas George Curzon päätti kuitenkin lopulta palatsin säilyttämisestä vuonna 1901. Suurin osa palatsialueesta tuhoutui toisen maailmansodan aikaisissa ilmapommituksissa vuonna 1944. Palatsi jälleenrakennettiin sen alkuperäiselle paikalle 1990-luvulla, mutta uudet rakennukset tehtiin betonista.

Rakennukset

Mandalayn Kultainen palatsi rakennettiin perinteisten kosmologisten sääntöjen mukaisesti itä-länsi-akselille. Itää pidettiin arvokkaimpana kohtana, jossa sijaitsi kuninkaan valtaistuinhalli. Valtaistuinhallissa sijaitsi kuninkaan Leijonavaltaistuin. Leijonavaltaistuin siirrettiin vuonna 1902 Kalkuttaan, josta se palautettiin Burmaan vuonna 1948. Alkuperäinen Leijonavaltaistuin on nykyisin Myanmarin kansallismuseon kokoelmissa Yangonissa. Eri valtaistuinhallien muodostamalla kokonaisuudella oli pituutta 150 metriä. Valtaistuinsalin yläpuolella kohosi 72 metriä korkea alun perin puinen ylöspäin pienenevä pyatthat-torni, jota pidettiin pyhyyden ja maailmankaikkeuden keskipisteen symbolina. Valtaistuinhallien ympärillä oli muita palatseja, jotka rakentuivat hindulaisen eläinradan mukaan. Kuninkaan vaimojen palatsit oli ryhmitelty vaimojen arvon mukaan keskuksesta ulospäin. Palatsialueeseen kuului palatsien lisäksi teatteri, paviljonkeja, hallinnollisia rakennuksia ja puistoja. Rakennukset oli alun perin valmistettu teak-puusta ja ne oli koristeltu kaiverruksin ja mosaiikein. Alkuperäisestä puisesta arkkitehtuurista nykypäiviin on säilynyt varsinaisen palatsialueen ulkopuolella sijainnut Shwenandawin luostari. Rakennus kuului alun perin palatsien kokonaisuuteen, mutta luostariksi sen lahjoitti Burman viimeinen kuningas Thibaw.
Stunticon

Motormaster

Motormaster on Stunticonien johtaja. Hän muuntautuu suureksi rekka-autoksi ja kutsuu itseään "Teiden kuninkaaksi". Hänen alaisensa vihaavat häntä, mutta eivät uskalla olla tottelemattakaan. Motormaster muodostaa Menasorista tämän keskikehon. Motto: "Nämä pyörät tehtiin murskaamaan!"'

Dead End

Dead End on fatalisti ja pessimisti, joka ei juuri näe syytä jatkaa Autobottien ja Decepticonien välistä sotaa, koska kaikki transformerit kuolevat kuitenkin joskus. Motto: "Me olemme kaikki vain ruosteenruokaa."

Breakdown

Breakdown kärsii pahasta vainoharhaisuudesta. Hän pelkää että häntä tuijotetaan kaikkialla ja luulee jopa tavallisten, elottomien autojen tuijottavan häntä etulyhtyjensä kautta. Motto: "Pidä optiset sensorisi itselläsi."

Drag Strip

Drag Stripillä on pakkomielle kilpailuun. Hän haluaa olla paras ja nopein kaikessa, eikä epäröi huijata voittaakseen. Motto: "Ensimmäinen joka ylittää maaliviivan jää henkiin!"

Wildrider

Wildrider on vastuuton kaahari joka ei juuri liikennesäännöistä tai omasta tai muiden turvallisuudesta piittaa. Motto: "Olet joko poissa tieltäni tai pulassa."

Menasor

Menasor on viiden Stunticonin muodostama jättiläissoturi. Hänen tulivoimansa on erittäin voimakasta ja hänellä on aseenaan iso, hopeinen miekka. Suurimman ongelman muodostaa kuitenkin hänessä se, että hänen personallisuutensa on jakautunut kaikkien viiden Stunticonin kanssa ja se aiheuttaa jatkuvia ristiriitoja hänessä. Erityisesti Stunticonien viha johtajaansa Motormasteria kohtaan aiheuttaa tämän.
Rikulaisenriipi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lankojärven alueella (67.94), jonka Aunkijoen valuma-alueeseen (67.946) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 169,8 metriä mpy.
HMS Sundew (K57)

Palvelus

Alus luovutettiin 1942 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä FNFL Roselys. Alus palautettiin 1947. Alus myytiin 23. lokakuuta 1947 uuden omistajan nimetessä sen Setter II:ksi. Alus saapui romutettavaksi Trooniin toukokuussa 1948.
Rustam Azimov

Rustam Azimov (syntynyt 20. syyskuuta 1958) on uzbekistanilainen poliitikko, joka on ollut Uzbekistanin valtiovarainministeri vuodesta 2005. Hän toimi samassa tehtävässä myös vuosina 1998- 2000.
Azimov on syntynyt Taškentissa vuonna 1958 ja koulutukseltaan insinööri ja taloustieteiden tohtori. Itsenäistymisen jälkeen vuonna 1991, Azimov toimi ulkomaantoimintojen johtajana Uzbekistanin valtionpankissa ja teki yhteistyötä Euroopan Jälleenrakennus-ja kehityspankin (EBRD) kanssa. Hän tuli politiikkaan vuonna 1994, kun hänet valittiin Uzbekistanin parlamenttiin. Hän oli valtiovarainministeri 1998-2000 ja sen jälkeen tilasto- ja makrotalousministeri. Vuonna 2002 hänestä tuli varapääministeri, ja uudelleen valtiovarainministeri vuonna 2005.
Azimovia pidettiin yhtenä johtavista ehdokkaista Islom Karimovin seuraajaksi Uzbekistanin presidenttinä. Azimovia on usein nähty Karimovin vierellä kansainvälisissä kokouksissa.
Jiří Trnka

Jiří Trnka (24. helmikuuta 1912 Plzeň – 30. joulukuuta 1969 Praha) oli tšekkoslovakialainen animaattori, elokuvaohjaaja, kuvittaja ja nukkien tekijä. Trnka opiskeli Prahan taideteollisessa korkeakoulussa 1929–1936 ja teki ensimmäisen piirroselokuvansa Isoisä kasvattaa nauriita vuonna 1945. Trnka teki 1940- ja 1950-luvuilla useita satuihin perustuvia piirroselokuvia. Trnka on kuitenkin tunnetuin nukke-elokuvistaan, ja häntä pidetäänkin yhtenä huomattavimmista nukkeanimaatio-ohjaajista. Trnkan kuuluisimmat elokuvat ovat 1955 valmistunut, Jaroslav Hašekin samannimiseen romaaniin perustuva Kunnon sotamies Švejk ja Shakespearen näytelmään perustuva Kesäyön unelma (1959).
Albert Kalonji

Albert Kalonji (6. kesäkuuta 1929 – 20. huhtikuuta 2015) oli kongolainen poliitikko, joka johti Etelä-Kasain lyhytikäistä kaivosvaltiota Kongon kriisin aikana 1960–1961. Hän oli etniseltä taustaltaan luba. Kalonji kuului Patrice Lumumban johtaman MNC-puolueen maltilliseen siipeen, mutta hän ajautui Lumumban kanssa riitoihin, koska piti tätä vastuullisena Kongon keskushallinnon tekemiin väkivallantekoihin.
Kongon vallattua Etelä-Kasain takaisin Kalonji pakeni Francon Espanjaan, mutta palasi ministeriksi Moise Tšomben hallintoon vuosiksi 1964–1965. Joseph-Désiré Mobutun vallankaappauksen jälkeen Kalonji lähti uudelleen maanpakoon.
Kongolaisen radioasema Radio Okapin mukaan Kalonji kuoli huhtikuussa 2015 Mbuji-Mayin miljoonakaupungissa Itä-Kasain maakunnassa.
Ilari Sivonen

Ilari Sivonen (s. 16. helmikuuta 1987) on suomalainen rantalentopallon ja lentopallon pelaaja. Kaudella 2014–2015 Sivonen pelasi Sammossa Lentopallon Mestaruusliigassa.

Lentopallo

Sivonen aloitti lentopallon pelaamisen isänsä innostamana. Sivosen junioriseurana toimi Pieksämäen Tsemppi, jossa tutuksi tuli myös pelikaveri Pasi Hyvärinen.
Uransa ensimmäisen pääsarjaottelun Sivonen pelasi Keski-Savon Paterissa Korson Vetoa vastaan 1. lokakuuta 2006. Kauden 2006–2007 Sivonen pelasi Paterissa, minkä jälkeen hän teki vuoden sopimuksen Muuramen Lentopalloon. Joukkueessa Sivosesta suunniteltiin kolmatta yleispelaajaa, mutta hän kehittyi kesän aikana nopeasti ja oli kauden alkaessa jo joukkueen tärkein pelaaja yleispelaajan paikalla. MuurLe eteni historiassaan toisen kerran pudotuspeleihin, joissa Raision Loimu kuitenkin voitti MuurLen ensimmäisellä kierroksella. Sivosen kausi oli kuitenkin onnistunut sillä hän oli joukkueen sisäisessä tehotilastossa toinen serbialaisen Davor Dzombicin jälkeen.
Kauden jälkeen Sivonen teki sopimuksen liigan kestomenestyjiin kuuluvan Salon Piivolleyn kanssa, jossa hän pelasi kauden 2009–2010. Kausilla 2010–2013 Sivosen joukkue oli Pielaveden Sampo, ja kaudella 2013–2014 hän pelasi Mikkelin Passareiden riveissä 1-sarjassa.

Rantalentopallo

Sivonen aloitti rantalentopallon 13-vuotiaana yhdessä Pasi Hyvärisen kanssa. Menestystä tuli nopeasti juniorien SM-kiertueilta, ja pian hän eteni jo aikuisten kentille.
Hyvärisen ja Sivosen paras saavutus beach volleyssa oli alle 19-vuotiaiden MM-kisojen viides sija kesällä 2006. Lisäksi he olivat beach volleyn SM-hopealla aikuisissa. Sivonen valittiin myös kauden 2006–2007 parhaaksi beach volleyn miesjunioripelaajaksi.
Kesällä 2007 Sivonen pelasi yhdessä parinsa Pasi Hyvärisen kanssa menestyksekkäästi beach volleyn SM-kiertuetta sijoittumalla lopulta pronssille. MM-kilpailuissa Italiassa he sijoittuivat yhdeksännelle sijalle ja kahta vuotta heitä vanhempien EM-kisoissa he olivat myös yhdeksänsiä. Kesällä 2008 Sivonen voitti SM-pronssia yhdessä Lauri Hakalan kanssa.

Muuta

Vuonna 2007 Sivonen voitti 22-vuotiaiden Suomen mestaruuden Savonlinnassa pelatussa turnauksessa Keski-Savon Paterin riveissä. Samassa turnauksessa hänet valittiin parhaimmaksi vastaanottajaksi ja hänen beach volley -parinsa Pasi Hyvärinen parhaimmaksi puolustajaksi. Hihalyöntipeli onkin yksi Sivosen ja Hyvärisen vahvuuksista lentopallon ohella myös beach volleyn puolella.
Ilarin isä Otto Sivonen voitti SM-kultaa peräti viisi kertaa legendaarisen Pieksämäen NMKY:n riveissä. Isä valmensi poikaansa aina A-ikäisiin poikiin asti.
Yle Radio Suomi Pori

Yle Radio Suomi Pori tai lyhyemmin Yle Pori (aiemmin Satakunnan Radio) on yksi Yle Radio Suomen aluetoimituksista. Sen kuuluvuusalueena on Satakunta ja sen toimitus sijaitsee Porissa. Radio kuuluu lähes koko alueella taajuudelta 94,8 MHz ja Porissa myös taajuudella 106,9 MHz ja Pohjois-Satakunnassa 97,2 MHz. Digita välittää Ylen FM-radiolähetykset.
Waken taistelu

Taustaa

Tammikuussa 1941 Yhdysvaltain laivasto aloitti sukellusvenetukikohdan ja lentokentän rakentamisen saarelle. Ensimmäinen vakinainen varuskunta, jonka muodosti vajaavahvuinen 1. merijalkaväen tukikohtapataljoona, saapui 19. elokuuta saarelle. Varuskunnanpäälikön majuri P. S. Devereux'n alaisuudessa oli kaikkiaan noin 450 upseeria ja miestä. Pataljoonan tukena oli majuri Paul A. Putnamin komentama merijalkaväen hävittäjälaivue VMF-211, jossa oli kaksitoista F4F-3 Wildcat hävittäjää. Saarella oli lisäksi 68 laivaston miestä sekä 1 221 Morrison-Knudsen Cicil Engineering Companyn työntekijää rakentamassa tukikohtaa. Pan American Airwaysin henkilökuntaa oli 54 mahdollistamassa Pan Am Clipperin Tyynenmeren ylittävät lennot, jotka oli aloitettu 1935.
Merijalkaväen aseistuksena oli kuusi viiden tuuman 51 pituuskaliiperin rannikkotykkiä, jotka olivat alun perin olleet taistelulaiva USS Texasilla, ja kaksitoista kolmen tuuman 50 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Aseistuksen täydensi kahdeksantoista raskasta .50" Browning-konekivääriä ja kolmekymmentä .30" neste- ja ilmajäähdytteistä raskasta, keskiraskasta ja kevyttä konekivääriä.
Komentaja Winfield S. Cunningham otti 28. marraskuuta Waken varuskunnan komentoonsa. Hänelle jäi siten ainoastaan alle kaksi viikkoa aikaa tutustua saareen ja sen puolustusjärjestelyihin sekä sitä puolustaviin joukkoihin ennen sodan syttymistä.

Taistelu

Vain muutamaa tuntia Pearl Harboriin tehdyn tuhoisan hyökkäyksen jälkeen 8. joulukuuta, 36 Marshallin saarilta lähtenyttä keisarillisen Japanin laivaston keskiraskasta Mitsubishi G3M3 -pommikonetta iski saarelle. Pommituksessa tuhoutui kahdeksan lentotukikohdassa ollutta Wildcat-hävittäjää. Loput neljä oli partiolennolla, mutta heikon näkyvyyden takia ne eivät havainneet hyökkääjiä.
Hyökkäyksen jälkeen Pan Am evakuoi henkilöstönsä samoin kuin lennolla olleet matkustajat. Wakelle tehtiin vielä kaksi ilmahyökkäystä.

Ensimmäinen maihinnousuyritys

Varhain aamulla 11. joulukuuta varuskunta torjui ensimmäisen maihinnousuyrityksen.

Vankien teloitus

Vuonna 1943 Yhdysvaltain laivaston lentotukialus Yorktownin lentokoneet pommittivat saarta, jonka seurauksena saarella olevat 98 vangittua amerikkalaista siviiliä teloitettiin. Yksi vangeista pääsi pakenemaan ja ehti kirjoittaa isoon kiveen viestin 98 US PW 5-10-43 ennen kuin hänet saatiin kiinni ja teloitettiin. Tämän jälkeen japanilaiset pitivät saaren itsellään kunnes viimeiset saarella olevat japanilaiset joukot antautuivat liittoutuneille 4. syyskuuta 1945.
Kenneth McKellar (poliitikko)

Kenneth Douglas McKellar (29. tammikuuta 1869 Richmond, Alabama – 25. lokakuuta 1957 Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion senaatin jäsenenä Tennesseestä vuosina 1917–1953. Sitä ennen hän oli istunut edustajainhuoneessa 1911–17 – alun perin George W. Gordonin kuoleman tyhjäksi jättämällä paikalla.
McKellar oli senaatin puheenjohtaja pro tempore vuosina 1945–1947 ja 1949–1953. Hän oli uudelleen ehdolla senaattiin vuonna 1952, mutta ei enää päässyt uudelle kaudelle. Paikan sai hänen sijaansa Albert Gore vanhempi.
McKellar oli syntyjään Alabamasta. Hän kouluttautui lakimieheksi ja muutti sen jälkeen Memphisiin, Tennesseen osavaltioon. Hän kuoli Memphisissä 88-vuotiaana.
Shineray

Shineray on kiinalainen moottoripyörävalmistaja. Se valmistaa kaikennäköisiä ja -kokoisia moottoripyöriä , mopoja ja mönkijöitä. Shineray valmistaa myös omaa automallia sekä oheistuotteita, kuten kypäriä ja muita ajovarusteita.
Itäsundankäpinkäinen

Levinneisyys

Jaavankäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kitty Foyle

Juoni

Kitty Foyle kertoo kauppa-apulaisesta, Kitty Foylesta (Ginger Rogers), jonka pitäisi tehdä mullistavan päätöksen: joko avioitua nuoren tohtorin, Mark Eisenin (James Craig), kanssa tai karata Etelä-Amerikkaan avioliitossa olevan Wyn Straffordin (Dennis Morgan) kanssa. Kun Kitty kamppailee valinnanvaikeutensa kanssa, elokuva palaa takaisin Kittyn menneisyyteen Philadelphiaan. Valitseeko Kitty lopulta Markin vai Wynin?

Tuotanto

Kitty Foylen tuotanto alkoi 26. elokuuta 1940 ja päättyi 26. lokakuuta 1940. Elokuvan budjettina oli 738 000 dollaria, ja sen tuotantoyhtiönä toimi RKO Radio Pictures.
Katharine Hepburnille oli tarjottu tuotannon alkuvaiheessa nimiroolia, mutta hän kieltäytyi. Tuotantoyhtiö RKO olisi halunnut alun perin William Wylerin ohjaamaan elokuvan, mutta ohjaajaksi tuli Sam Wood.

Julkaisu ja vastaanotto

Kitty Foyle sai ensi-iltansa kotimaassaan 27. joulukuuta vuonna 1940, jonka jälkeen New Yorkin ensi-ilta oli 8. tammikuuta seuraavana vuonna. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 29. marraskuuta vuonna 1942. Kitty Foylen levittäjänä oli RKO Radio Pictures. Kitty Foylella oli maanlaajuinen uusintaensi-ilta vuonna 1955.
Kitty Foyle oli valtavan suosittu lippuluukuilla, ja se tuotti vuonna 1941 noin 2,4 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Elokuva toi voittoja RKO:lle 869 000 dollarin edestä, ja se oli studion suurin vuoden 1940 kassamagneetti. Elokuva sai ilmestyessään kriitikoilta hyvin myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 71 prosenttia on myönteisiä perustuen seitsemään arvosteluun.

Sovitukset

Kitty Foylesta on sovitettu radiokuunnelmia ja televisiotuotantoja. Rogers uusi roolinsa Lux Radio Theaterissa 5. toukokuuta 1941 ja 6. huhtikuuta 1946 Academy Award Theaterissa. 3. maaliskuuta 1947 Olivia de Havilland oli Kitty Foylen roolissa The Screen Guild Theaterin kuunnelmassa. Elokuvan televisiosovituksia ovat NBC:n versio vuodelta 1950, ABC:n versio vuodelta 1954 ja CBS:n versio vuodelta 1955.
Kitty Foylesta on tehty myös televisioon saippuaooppera, jota esitettiin NBC-kanavalla vuonna 1958. Saippuaoopperan pääosassa on Kathleen Murray Kitty Foylena.

Muut julkaisut

Turner Entertainment julkaisi Kitty Foylen VHS:lle Yhdysvalloissa vuosina 1995 ja 1998. Warner Bros. julkaisi elokuvasta DVD-julkaisut 31. tammikuuta 2006 ja 20. elokuuta 2013.
Sven-Erik Åström

Sven-Erik Rudolf Åström (3. elokuuta 1921 Helsinki – 11. marraskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteen tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston  talous- ja sosiaalihistorian professorina vuosina 1960-1981. Hän toimi myös sukututkijana.
Åström kirjoitti ylioppilaaksi 1939 (Nya svenska lärovärket i Helsingfors). Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi (1946), valtiotieteen lisensiaatiksi (1951) ja tohtoriksi (1952). Professuuriaan ennen ja sen jälkeen hän oli Helsingin yliopiston sosiaalihistorian dosentti (1954-1960 ja 1981–1988).
Åström oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1961. Hän sai Göteborgin yliopiston kunniatohtorin arvon 1974. Hän sai myös useita muita tunnustuksia.
Åström oli ensimmäisiä suomalaisia historiantutkijoita jotka sovelsivat myös yhteiskuntatieteiden menetelmiä tutkimuksissaan. Häntä on pidetty myös yhtenä ympäristöhistorian uranuurtajista Suomessa ja hänen teostaan Natur och byte (1978) on pidetty alan suomalaisen tutkimuksen yhtenä merkkipaaluna.
Hänen tyttärensä Anna-Maria Åström on Åbo Akademin etnologian professori.