google/wiki40b huggingface dataset:
Paavo Aitio

Elämäkerta

Aitio syntyi turkulaisen kirvesmiehen perheeseen.  Hän eteni kansakoulupohjalta  jo nuorella iällä suurehkon turkulaisen Nylundin konetehtaan apupojasta konttoripäälliköksi. Hän astui politiikkaan sotien jälkeen sosialidemokraattien riveissä ja hänet valittiin Turun kaupunginvaltuustoon ja -hallitukseen vuonna 1945. Aitio kuitenkin siirtyi jo seuraavana vuonna kansandemokraatteihin, ensin Sosialistiseen yhtenäisyyspuolueeseen (SYP) ja lopulta 1948 varsinaiseen Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP). Hän toimi koko uransa lähinnä SKDL:n piirissä, joten SKP:n jäsenyys oli luultavasti pelkkä muodollisuus, jolla hän sai poliittisen uransa käyntiin. Aitio nousi eduskuntaan vaaleissa 1951. Hän johti SKDL:n liittoneuvostoa vuodet 1955–1979. Tunnetummaksi hän tuli kohotessaan eduskunnan varapuhemieheksi kesken kauden kuolleen Toivo Kujalan tilalle vuonna 1959. Hän jatkoi puhemiehistössä vuoteen 1968. Aitio oli myös presidentin valitsijamies vaaleissa 1950, 1956 ja 1968.
1960-luvulla Aitio oli vaaleissa saamiensa äänimäärien perusteella SKDL:n suosituimpia poliitikkoja, minkä vuoksi SKP antoi hänelle enemmän aatteellista liikkumavaraa reformistiseen suuntaan kuin monille muille. Hän oli SKDL:n ehdokkaana presidentinvaaleissa 1962 ja vuoden 1968 valitsijamiesvaaleissa Urho Kekkosen valitsijamiehenä hän sai lähes 21 000 ääntä. Aitio sai vuodesta 1964 alkaen tunnustella yhteistyötä SDP:n Väinö Leskisen ja maalaisliiton Arvo Korsimon kanssa, mikä johti lopulta kansanrintamahallituksen syntyyn vuoden 1966 vasemmiston vaalivoiton jälkeen. Aitio ei vielä tähän hallitukseen tullut mukaan, mutta siirtyi johtamaan eduskuntaryhmää.
Aitio toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Koiviston I hallituksessa 1968–1970 (nimeke muuttui 1.3.1970 liikenneministeriksi) sekä työvoimaministerinä hätätilahallituksena tunnetussa Miettusen II hallituksessa 1975–1976. Jälkimmäisessä hänen poliittisena sihteerinään oli Jorma Hentilä. Vasemmisto yritti 1970-luvulla useasti nostaa Aition takaisin eduskunnan puhemiehistöön, mutta eduskunnan porvarienemmistö äänesti toiseksi varapuhemieheksi aina kokoomuslaisen, vaikka SKDL oli 1972–1979 toiseksi suurin puolue ja kokoomus vasta neljänneksi suurin. Aitio nimitettiin vuoden 1977 alussa Turun ja Porin Läänin maaherraksi, jolloin hän jätti muun politiikan.
Häntä kyseltiin vielä vuoden 1982 presidentinvaalien ehdokkaaksi, mutta hän kieltäytyi. Aitio vihittiin Turun yliopiston valtiotieteen kunniatohtoriksi vuonna 1980 ja hän sai ministerin arvonimen  1988, vuotta ennen kuolemaansa.
Sukulaiset polttivat Aition laajan yksityisarkiston hänen kuoltuaan. Tarkoituksena oli tuhota mahdollisesti arkaluontoisia tietoja sisältäneet paperit. Aitiolla oli tapana tehdä yksityiskohtaisia muistiinpanoja lähes kaikista käymistään keskusteluista.
Barentsinmeri

Barentsinmeri (norj. Barentshavet, ven. Баренцево море, Barentsevo more) on Pohjoiseen  jäämereen kuuluva reunameri Euroopassa, Norjan ja Venäjän rannikoista pohjoiseen. Se on suhteellisen syvä mannerjalustalla sijaitseva meri (keskisyvyys 230 m, suurin syvyys 450 m). Barentsinmerta rajaavat idässä Frans Joosefin maa ja Novaja Zemlja, pohjoisessa Huippuvuoret. Lännessä sen raja Norjanmerta vastaan seuraa mannerjalustan reunaa; toisen, käytännöllisemmän IHO:n määritelmän mukaan länsiraja kulkee Norjanmeren koillisrajassa eli kulkee Huippuvuorten eteläkärjestä Karhusaareen ja siitä edelleen Nordkappiin.
Barentsinmeri on nimetty hollantilaisen, aluetta 1500-luvun lopulla kartoittaneen Willem Barentsin mukaan.
Barentsinmeren kaakkoinen osa Venäjän Nenetsian rannikon ja Novaja Zemljan eteläosan välillä on nimeltään Petšoranmeri. Etelässä Barentsinmereen aukeaa Vienanmeri, joka on Pohjoisen jäämeren lahti (ajattelutavassa maailmanmeri jaetaan viiteen osaan), mutta jota ei lueta osaksi Barentsinmerta. Barentsinmeren ja Vienanmeren raja kulkee Kaninin niemimaan kärjestä Kuolan niemimaan Svjatyi Nos -niemeen.
Barentsinmeren etelärannikon satamat kuten Murmansk, Kirkkoniemi ja Vuoreija pysyvät jäättöminä ympäri vuoden Golfvirran vuoksi.
Sekä Venäjän että Norjan puolella on runsaasti maaöljy- ja -kaasuvaroja. Öljyä alettiin alueelta etsiä 1970-luvulla.  Ensimmäinen tuotantoon päässyt kenttä oli norjalainen Snøhvit. Vuonna 1988 Venäjän puolelta löytynyt Štokmanin kaasukenttä on yksi maailman suurimpia. Sen hyödyntämistä on kuitenkin lykätty liuskekiveen varastoituneeseen maakaasuun pohjautuvan tuotannon muutettua maailmanmarkkinoita. Toukokuussa 2012 Statoil- ja Rosneft-yhtiöt sopivat yhteisestä toiminnasta öljyn poraamiseksi Barentsinmerellä ja Ohotanmerellä, niin että tuotanto olisi käynnissä vuodesta 2016 alkaen. Samaan aikaan Norja tarjosi kolmea suurta Barentsinmeren tuotantoaluetta öljy-yhtiöiden väliseen tarjouskilpailuun, jonka tulos on määrä julkistaa alkuvuonna 2015.
HYKS Psykiatriakeskus

HYKS Psykiatriakeskus (entinen Hesperian sairaala) on sairaala Helsingin Töölössä. Keskuksessa toimii HYKS Psykiatrian toimialan poliklinikoita ja osastoja sekä Helsingin Yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opetustoimintaa. Sairaala sijaitsee Välskärinkadun ja Mechelininkadun välissä osoitteessa Pohjoinen Hesperiankatu 23.
Sairaala muodostettiin 1950-luvun lopulla Kivelän sairaalan mielenterveysyksiköstä ja on saanut nimensä antiikista. Hesperia tarkoittaa lännen maata (kr. hesperos = länteen, iltaan liittyvä). Sairaala valmistui helmikuussa 1962 Helsingin kaupungin keskusmielisairaalaksi. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Martta ja Ragnar Ypyä. Sairaala remontoitiin perusteellisesti 2000-luvun alussa, ja nykyisin sen päärakennus toimii HYKS Psykiatriakeskuksena. Pohjoisen Hesperiankadun puolella olevissa sivurakennuksissa on lisäksi HYKSin Lasten ja nuorten sairaalan toimintaa. 
Sairaala-alueella olevat kaksi tornitaloa tehtiin alun perin sairaalan henkilökunnan asunnoiksi, mutta olivat myöhemmin sekä potilas- että toimistokäytössä. Tornitalojen tilat päätettiin vuonna 2007 muuttaa tavallisiksi asuinrakennuksiksi.
Major Brothers

Major Brothers on WWE:ssä toimiva kahden showpainijan liitto. Painijat ovat Zack Ryder ja Curt Hawkins. Ensimmäisen kerran Majorit esiintyivät Edgen, Undertakerin ja Batistan välisessä maailmanmestaruusottelussa joulukuussa 2007, jolloin he lähes identtisinä versioina Edgestä auttoivat hänet maailmanmestariksi. Edge on voittanut useita otteluita käyttäen Ryderia ja Hawkinsia apunaan. 
Vuoden 2008 The Great American Bashissä Majorin veljekset voittivat ensimmäiset mestaruutensa. WWE:n joukkuemestaruudet Tiimi-nelinottelussa, jossa muut osalliset olivat silloiset mestarit The Miz ja John Morrison, Finlay ja Hornswoggle, sekä Jesse ja Festus. Myöhemmin Major Brothers hajosi ja Zack Ryder siirtyi ECW:hen.
12. toukokuuta 2011 WWE Superstars ohjelmassa Ryder ja Hawkins alkoivat jälleen toimimaan joukkueena nimellä Major Broskis.
Lentopallon Mestareiden liiga

Kilpailujärjestelmä

Lohkovaiheessa 24 joukkuetta jaetaan kuuteen eri alkulohkoon. Ottelun voitosta joukkue saa kaksi pistettä, ja ottelun hävinnyt yhden pisteen. Kaksi parasta jokaisesta alkulohkosta selviytyy jatkoon pudotuspeleihin, jotka pelataan paras kolmesta -järjestelmällä. Pudotuspelien neljä parasta selviytyvät finaaliturnaukseen, joka pelataan maaliskuun aikoihin.

Suomalaiset menestyjät

Suomalainen joukkue on viimeksi osallistunut Mestareiden liigaan vuonna 2001, jolloin tuolloin hallitseva Suomen-mestari Raision Loimu pelasi maailman arvostetuimmassa seurakilpailussa. Suomen ranking ei ole tarpeeksi korkea Euroopassa että se saisi osallistumisoikeuden liigaan. Mestareiden liigan edeltäjässä Euroopan Mestareiden Cupin finaaleissa on suomalaisista joukkueista finaaleihin asti päässyt vain Pieksämäen NMKY, joka oli kolme kertaa peräkkäin finaaleissa 1979, 1980 ja 1981.
Suomalaisista pelaajista Mestareiden liigan ovat voittaneet lentopallomaajoukkueen entinen kapteeni ja nykyinen päävalmentaja Tuomas Sammelvuo sekä kautta aikojen menestynein suomalainen lentopalloilija Riikka Lehtonen. Sammelvuo voitti liigan ranskalaisessa Toursin joukkueessa kerran ja oli kerran pronssilla. Riikka Lehtonen voitti mestareiden liigan myös ranskalaisessa joukkueessa, Cannesissa peräti kaksi kertaa ja oli myös kaksi kertaa pronssilla.
Miesten Lentopallon mestarien liigaan kaudella 2012-2013 osallistui neljä suomalaista, jotka olivat Tuomas Sammelvuo, Olli-Pekka Ojansivu, Konstantin Shumov ja Eemi Tervaportti. Heidän mestarien liigan pelejään voi seurata ilmaisella virallisella urheilu-TV-sivustolla http://www.laola1.tv/ livenä tai jälkikäteen. Passari Eemi Tervaportti edustaa A-lohkossa belgialaista Knack Roeselarea, Tuomas Sammelvuo B-lohkossa venäläisseura Lokomotiv Novosibirskiä, Konstantin Shumov D-lohkossa saksalaista Generali Unterhachingia ja Olli-Pekka Ojansivu romanialaisjoukkue Tomis Constantaa.
Janne Heikkinen on ollut Mestareiden liigassa hopealla. Jussi Heino on ollut kaksi kertaa pronssilla 1999 ja 2000. Lisäksi Heino valittiin 2004 Mestareiden Liigan parhaimmaksi pelaajaksi liberon pelipaikalla. Sami Juvonen oli Mestareiden liigassa pronssilla vuonna 1999, ja kirkasti mitalin värin hopeiseksi vuonna 2000.

Muuta

Nykymuotoisessa Mestareiden liigassa ei olla nähty vielä suomalaisjoukkueita. Mestareiden liigaa edeltäneellä Euroopan Cupissa nähtiin suomalaisjoukkueista Pieksämäen NMKY, Keski-Savon Pateri, Raision Loimu.
Gustav Willman Borvik

Seuraura

Willman Borvik on Lillehammer IK:n kasvatti. Hän siirtyi jo hyvin nuorena Ruotsiin ja IFK Oren junioreihin. Kaudeksi 2014–2015 Willman Borvik siirtyi Mora IK:n J18-junioreihin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Orsa IK:n J18-junioreissa. Kaudella 2015–2016 Willman Borvik oli Moran paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niklas Sandberg Örnmarkerin jälkeen. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Luleå HF:n J20-junioreihin.
Lincoln Stars varasi Willman Borvikin 362. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän jatkoi kaudella 2017–2018 uraansa kuitenkin Luulajassa. Willman Borvik nousi seuran J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 12+19=31 Luulajan sisäisen pistepörssin toisen sijan Lucas Jideniuksen kanssa edellään vain Christoffer Björk. Willman Borvik debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kuusi runkosarjaottelua. Willman Borvik teki SHL-debyyttinsä 26. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan.
Kaudeksi 2018–2019 Willman Borvik siirtyi 1+1-vuotisella ja elokuun 2018 loppuun asti ulottuvan try-outin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Willman Borvik pelasi SM-liigassa 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Valtaosan kaudestaan Willman Borvik pelasi Sportin A-nuorissa, jossa hän voitti SM-pronssia. Seura ei kauden päätteeksi käyttänyt Willman Borvikin sopimuksessa ollutta optiota.
Willman Borvik siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Kristianstads IK:hon.

Maajoukkueura

Willman Borvik edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton seitsemän muun pelaajan kanssa lukemalla +1. Willman Borvik on toiminut myös Norjan kapteenina. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Willman Borvik toimi Norjan varakapteenina. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 15 poikien maaottelua.

Muuta

Willman Borvikin isoveli Robert on pelannut puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Soste

SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry on valtakunnallinen sosiaali- ja terveysalan järjestöjen kattojärjestö. Se kokoaa yhteen yli 200 sosiaali- ja terveysjärjestöä rakentamaan sosiaalisen hyvinvoinnin ja terveyden edellytyksiä, osallistumismahdollisuuksia sekä oikeudenmukaista ja vastuullista yhteiskuntaa. SOSTEn visio on yhdessä tehty hyvä elämä kaikille.
SOSTEn pääsihteerinä toimii Vertti Kiukas ja puheenjohtajana Näkövammaisten Liiton toimitusjohtaja Jukka Tahvanainen.

Historiaa

SOSTEn toiminta alkoi 1.1.2012 kun STKL, YTY ja Terveyden edistämisen keskus yhdistyivät SOSTE ry:ksi.
Luboš Rob

Luboš Rob (s. 4./5. elokuuta 1970 České Budějovice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Tšekkoslovakian ja Tšekin jääkiekkosarjoissa vuosina 1988–2008. Kaudella 1998–1999 hän pelasi Kuopion Kalpassa 19 ottelua.
Ecdeiocoleaceae

Tuntomerkit

Heimon kasveissa oleva piidioksidi on hiekkana, ei suurina kappaleina kuten yleensä. Korren ilmaraot sijaitsevat uurteiden pohjalla. Lehdet ovat surkastuneita, tupellisia; tupen yläreunassa on korvakemaiset muodostumat. Korsi on haarova. Kukinto koostuu tähkylämäisistä kukkaryhmistä. Kukat ovat vastakohtaisia ja yksineuvoisia. Kehälehtiä on kaksi tai neljä, ja hedekukassa on neljä hedettä. Hedelmä on joskus selkäluomainen kota.

Levinneisyys

Ecdeiocoleaceae-kasvit kasvavat Lounais-Australiassa.

Luokittelu

Heimossa on kaksi sukua (Georgeantha ja Ecdeiocolea) ja kolme lajia. Viimeaikaisen arvion mukaan heimon evoluutiossa tapahtunut erilaistuminen on noin 36,7 miljoonaa vuotta vanhaa.
WatchMojo.com

WatchMojo.com on kanadalainen yritys, joka tekee populaarikulttuuriaiheisia infotainment-videoita, kuten Top 10 -listoja ja minielämäkertoja. Aihepiireihin lukeutuvat autot, liikeyritykset, huumori, koulutus, muoti, elokuva, ruoka, kuntoilu, historia, käyttöneuvonta, lifestyle, musiikki, politiikka, tiede, urheilu, teknologia, matkailu ja videopelit.
WatchMojon perustivat vuonna 2005 Ashkan Karbasfrooshan, Raphael Daigneault ja Christine Voulieris.
Vuoden 2013 lopulla WatchMojon videot saivat YouTubessa noin 77 miljoonaa katsomiskertaa kuukaudessa ja yhtiön kanavilla oli lähes 1,4 miljoonaa tilaajaa. Vaikka valtaosa katsomiskerroista syntyy YouTubessa, pääosa WatchMojon tuloista koostuu videoiden lisensioinnista ja syndikoinnista muiden kaupallisten sisällöntarjoajien käyttöön ja niiden myynnistä mainostajayritysten käyttöön.
WatchMojon liikeidea on toimia yleisön itse tuottaman sisällön (kuten YouTuben amatöörivideoiden) ja ison budjetin videotuotantoyhtiöiden välimaastossa. Yrityksen markkinointitaustainen perustaja Ashkan Karbasfrooshan oivalsi, etteivät mainostajat halua sitoutua tasoltaan vaihtelevaan käyttäjien tekemään sisältötuotantoon eivätkä toisaalta halua maksaa videopätkistä samanlaisia summia kuin perinteisistä mainoselokuvista. Tällä strategialla hän toisaalta karkotti pois pääomasijoittajat, jotka olisivat uskoneet pikemminkin yleisön tuottamaan sisältöön.
Pienellä omalla tuotantoryhmällä tehtävät videot eivät sisällä erityisiä elokuvallisia arvoja tai itsenäistä luovuutta, vaan videot tehdään joko mainostaja-asiakkaiden tilauksesta pyöritettäviksi esimerkiksi ostoskeskuksissa, takseissa, kahviloissa ja verkkosivustoilla. Osa videoista tehdään spekulatiivisesti tietyn asiakkaan tarpeisiin ja myydään sille vasta valmiina. Esimerkkejä selkeän mainonnallisista WatchMojo-videoista ovat CoverGirl Tips For Faking It: An Eyelid Crease ja American Classic Looks from the Gap. Brändäämättömät WatchMojo-videot ovat neutraalin viihteellisiä, kuten monet Top 10 -videot, tai informatiivisia, kuten The History of the Waterways in U.S. and Canada tai Travel Guide: Luxembourg. Yritys tekee yhteistyötä myös englannin kielikursseja tuottavien taiwanilaisten ja ranskalaisten kustannusyhtiöiden kanssa, jotka käyttävät WatchMojon videoita opetusmateriaalinaan.
Yhtiön toimitusjohtaja Ashkan Karbasfrooshan on valmistunut John Molson -bisneskoulusta Montrealissa ja tunnetaan myös AskMen.comin perustajana. Hän myi AskMenin 13,5 miljoonalla dollarilla mediajätti News Corporationille. Kun hän pian sen jälkeen perusti WatchMojon, News Corp. haastoi hänet oikeuteen kilpailunrajoitussopimuksen rikkomisesta, mutta asia sovittiin, ja yhtiö tuli mukaan WatchMojon osakkaaksi.
Karbasfrooshan oli vuonna 2012 ehdolla Ernst & Young -yhtiön Entrepreneur of the Year -palkinnon saajaksi mediasarjassa.
Corippo

Corippo on kunta Sveitsissä, Ticinon kantonissa, Locarnon pohjoispuolella Valle Verzascan laaksossa. Se sijaitsee noin 500 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 7,7 km² . Vuoden 2011 lopussa kunnan väkiluku oli 12, millä perusteella kunta on väkiluvultaan Sveitsin pienin .
Kunnan asukkaiden perinteinen elinkeino on ollut maatalous eikä uusia elinkeinoja ole syntynyt. Tosin kunnassa on edelleen mm. ravintola. Corippoon on linja-autoyhteys Locarnosta .
Yrjö Jahnssonin säätiö

Yrjö Jahnssonin säätiö on vuonna 1954 perustettu säätiö, joka tukee suomalaista taloustieteen, terveystaloustieteen ja lääketieteen tutkimusta. Säätiö jakaa vuosittain apurahoja tutkimukseen sekä jatko-opintoihin kotimaassa tai ulkomailla. Kansantaloustieteen professori Yrjö Jahnssonin nimeä kantavan säätiön perusti kouluneuvos Hilma Jahnsson puolisonsa kuoltua.
Säätiön johtokuntaan kuuluu muun muassa Suomen Pankin johtokunnan neuvonantaja Antti Suvanto, joka on toiminut myös säätiön tutkimusjohtajana. Säätiö on ainakin 1980-luvulta asti järjestänyt suljettuja seminaareja, joihin on osallistunut useita nk. Nobelin taloustieteen palkinnon saajia sekä uusklassisen taloustieteen edustajia kuten Israel Robert J. Aumann.
Dr. Professor’s Thesis of Evil

Juoni

Satiirinen elokuva kertoo Dr. Professorista, maailman juhlituimmasta superrikollisesta, joka on menettänyt intohimonsa pahuuksien tekemiseen. Dr. Professor saa huomata jääneensä mediasirkuksen ja idolistatuksensa vangiksi. Hän aikoo ottaa kohtalonsa takaisin omiin käsiinsä.
Elokuvan maailmaa asuttavat supersankarit, jättiläismäiset mutanttikoalat ja kuolemansäteet.

Tuotanto

Motion Novel -animaatiotekniikka elokuvan tekijöiden kehittämää eräänlaista liikkuvaa valokuvapohjaista sarjakuvaa. Siinä yhdistellään valokuvia, 3D-tietokonegrafiikka ja animaatiota. Elokuva tehdään kansainvälisille markkinoille ja siksi sen kieli on englanti. Elokuvan pääroolihahmojen vuorosanat äänitettiin Torontossa ja ohjattiin Oulussa Skype-puhelun välityksellä. Tätä etäohjaustapaa kokeiltiin jo aiemmin keväällä, kun sivuroolihahmojen vuorosanat äänitettiin San Franciscossa. Roolihahmoja esittävät suomalaiset näyttelijät. Rooleissa on yli 40 näyttelijää. Ääninäyttelijöitä on 13.
Kasvottomat sotilaat

Juoni

The Unit, Delta Forcea vastaava erikoisyksikkö, koostuu Yhdysvaltain maavoimien parhaista sotilaista. Se voidaan lähettää minne tahansa maailmassa hoitamaan mitä tahansa tehtävää. Yksikön tehtävät ovat pääasiassa terrorismin vastaista toimintaa ja vastaterrorismia. Sarjassa seurataan yksikön toimintaa, sen sotilaita ja näiden perheiden arkea kuvitteellisessa Fort Griffithin sotilastukikohdassa, jossa erikoisyksikkö toimii kulissi-huoltoyksikön "303rd Logistical Studies Group" nimellä.
Vaivaishiiri

Tuntomerkit

Vaivaishiiri on ruskea ja sillä on valkoinen mahan alus. Ruumiin pituus on n. 5–7 cm ja häntä 5-6 cm pitkä. Vaivaishiiri painaa neljästä kuuteen  grammaa. Pitkää häntäänsä vaivaishiiret käyttävät tarttumaelimenä kiipeillessään.
Vaivaishiiren sanotaan toisinaan olevan maailman pienin jyrsijä, mutta joidenkin lähteiden mukaan 6 gramman painoinen kääpiöhiiri (Mus minutoides) ja ruumiinpituudeltaan 4-senttiset kääpiöhyppyrotat (Salpingotus) olisivat sitäkin pienempiä.

Levinneisyys

Vaivaishiiren levinneisyysalue ulottuu Länsi- ja Keski-Euroopasta Aasiaan aina Koreaan ja Japaniin sekä Etelä-Kiinaan asti. Fennoskandiassa laji elää Etelä- ja Keski-Suomessa, Tanskassa sekä paikoin Ruotsissa. Vaivaishiiri on levinnyt Suomeen vasta 1900-luvun kuluessa. Suomessa se on levinnyt Oulun ja Kuusamon korkeudelle saakka. Leviämisen syynä pidetään vaivaishiirten kulkeutumista heinä- ja olkikuormien mukana. Vaivaishiiri on Pohjolassa tyypillinen viljelysmaiseman asukas. Se elää viljapelloilla, ruohostoissa ja pensaikkoalueilla, mutta myös ruohikkoisissa avoimissa metsissä.

Elintavat

Vaivaishiirtä esiintyy pelloilla ja heinikoissa. Vaivaishiiri kiipeilee taiturimaisesti, ja se elää enimmän elinajastaan maanpinnan yläpuolella korsistossa. Korren ympärille kietaistu häntä toimii hiiren tukena ja turvavyönä. Vaivaishiiri rakentaa pallomaisen pesän heinänkorsien tai ruohojen varaan 40-80 cm korkeudelle ja saa näin tehokkaan suojan pikkupedoilta. Pesä on muodoltaan soikea tai pyöreä, ja sen läpimitta on noin 10 cm. Talvisin vaivaishiiri käyttää hyödykseen muiden pienjyrsijöiden tekemiä käytäviä ja koloja. Vaivaishiiri selviää talvesta etsimällä talvehtimispaikan esimerkiksi ladosta tai sänkipellolta. Suurin osa kannasta kuitenkin kuolee talven aikana. 
Vuonna 2001 Wimbledonin tennisturnauksessa käytetyt tennispallot lahjoitettiin vaivaishiiren tekopesiksi. Kyseessä oli Ison-Britannian Wildlife Trustin hoitama vaivaishiiren suojeluohjelma. Pallon sisus on riittävän suuri vaivaishiiren pesäpaikaksi, kylkeen porattu 16 mm:n reikä sen sijaan liian pieni petoeläinten kuljettavaksi.

Ravinto

Vaivaishiiri syö jyviä ja muita siemeniä sekä toisinaan hyönteisiä, marjoja, hedelmiä ja nuoria versoja.

Lisääntyminen

Vaivaishiiret eivät lisäänny talvisin. Naaras saa joka vuosi 2-3 poikuetta, joista ensimmäiset syntyvät touko-kesäkuussa. Emon tiineysaika on 21 päivää. Poikueessa on kerralla 2-10 jälkeläistä. Poikaset syntyvät sokeina ja karvattomina. Poikaset kasvavat nopeasti ja selviytyvät omin avuin jo kahden viikon ikäisinä ja 6-viikkoisina niistä tulee sukukypsiä.
Gunnar Larsson-Leander

Lars Gunnar Larsson-Leander (s. 3. huhtikuuta 1918 Bollnäs) on eläkkeellä oleva ruotsalainen tähtitieteilijä.

Elämä

Gunnar Larsson-Leander syntyi Bollnäsissä 13, huhtikuuta 1918. Hänen vanhempansa olivat rautatietyöläinen Birger Hedman ja Kristina Larsson. Hän avioitui vuonna 1945 akvarellimaalarin ja tekstiilitaiteilijan Marika Arlemanin (1917–1984) kanssa. Marika A:n vanhemmat olivat kuvataiteilija Hjalmar Arleman (1880–1956) ja Ester Julin. Avioliitosta syntyi kaksi lasta, Per (s. 1947) ja Anne-Marie (s. 1951).

Ura

Larsson-Leander suoritti ylioppilastutkinnon Tukholmassa vuonna 1939 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1944. Filosofian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti Tukholmassa vuonna 1950 ja väitteli tähtitieteestä vuonna 1955. Tämän jälkeen hän toimi Lundin yliopiston observaattorina ja tähtitieteen professorina eläköitymiseensä 1984 asti.
Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet muun muassa muuttuvat tähdet, kaksoistähtijärjestelmät ja pallomaiset tähtijoukot.
Vuodesta 1975 lähtien Larsson-Leander johti Ruotsin kuninkaallista tiedeakatemiaa.
Larsson-Leander on kirjoittanut tähtitieteen oppikirjoja ja toiminut vuosina 1968–1994 lehden Astronomisk Tidsskrift päätoimittajana samoin kuin Tycho Brahen tähtitieteellisen seuran puheenjohtajana 1988–1993.
Tuulikaappi

Tuulikaappi on ensimmäinen tila huoneiston sisäänkäynnin jälkeen. Tilan tarkoitus on estää ilman virtaus suoraan ulko-ovesta. Tuulikaappi estää vedon tunnetta oleskeluvyöhykkeellä asunnossa ulko-ovea avattaessa. Se parantaa myös lämpötaloutta; lämmintä sisäilmaa virtaa ulos vähemmän ulko-ovea aukaistaessa.
Tuulikaappi on muuntunut ajan myötä verannasta, sisäänkäynnin edessä olevasta lämmittämättömästä etutilasta. Nykyrakentamisessa tuulikaapista usein luovutaan; ulko-ovien parantuneen eristekyvyn myötä ne ovat jääneet pitkälti tarpeettomiksi. 
Julkisissa ja liikerakennuksissa tuulikaappi korvataan usein pyöröovella tai puhaltamalla oviaukon eteen lämmin ilmaverho. Tämä on lämmitetty ilmavirta, joka estää kylmää ilmaa virtaamasta tilan sisäpuolelle. Sellaista käytetään mm. teollisuusrakennuksissa ja tavarataloissa.