google/wiki40b huggingface dataset:
Karim Essediri

Ura

Essediri aloitti jalkapalloilun kotimaassaan Ranskassa, jossa hänen ensimmäinen ammattilaisseura oli CS Meaux, josta Essediri siirtyi Red Stariin vuonna 1999. Yhden vietetyn kauden päätteeksi hän siirtyi pelaamaan toiseen kotimaahansa Tunisiaan Club Africainiin. Joukkue sijoittui sarjassa kolmanneksi, mutta hyvästä kaudesta huolimatta Essediri siirtyi Norjaan heinäkuussa 2001 Tromsøn riveihin.
Avauskausi ei kuitenkaan mennyt hyvin, kun joukkue putosi sarjatasoa alemmaksi. Hänet lainattiin kaudeksi 2002 FK Bodø/Glimtiin, jonka jälkeen Essediri palasi takaisin Tromsøn, mutta ei enää kuulunut joukkueen vakiopelaajiin ja joutui usein viettämään aikaansa vaihtopenkillä. Per Mathias Høgmon astuessa joukkueen uudeksi valmentajaksi hän nosti Essedirin uudelleen avausmiehistöön kaudella 2004. Häntä peluutettiin oikealla laidalla hyökkäävässä roolissa, joka sopi valmentajan suosimaan vastahyökkäys pelityyliin. Essedirin hyvä nopeus ja sijoittuminen näytteli tärkeää roolia Tromsøn peleissä. Kauden päätteeksi hän oli Tippeligaen kolmanneksi eniten syöttöpisteitä kerännyt pelaaja. Essediri pelasi vielä yhden kauden Tromsøssa ennen siirtymistään Rosenborgiin tammikuussa 2006. Samalla kaudella hän voitti ensimmäisen Norjan mestaruutensa. Menestyksestä huolimatta Essediri päätti vaihtaa seuraa vähäisen peliajan vuoksi. Joulukuussa 2006 hän siirtyi Lillestrømiin ja voitti myös ensimmäisen Norjan cupin.

Maajoukkueura

Essedirin ensimmäinen maaottelu oli 5. kesäkuuta 2004 Botswanaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pääsi kentälle yhdessä ottelussa, jossa pelasi yhdeksän minuuttia.
Rikki-elohopeateoria

Rikki-elohopeateoria on islamilaisessa maailmassa, alkemian aikana kehitelty teoria. Teorian mukaan rikki tarkoittaa haihtuvia tai palavia aineita, jotka eivät vastanneet kiinteitä aineita Nämä höyryt olivat selitys metallien erilaisille ominaisuuksille. Elohopeaa taas pidettiin metallien haihtuvien osien likimääräisenä vastineena. Rikkiä tai elohopeaa ei saa sekoittaa niitä vastaaviin alkuaineisiin, rikkiin tai elohopeaan.
Anni Voipio

Anni Voipio (10. heinäkuuta 1906 Viipuri – 30. marraskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, tiedotuspäällikkö ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Sampo Kirri.
Voipion vanhemmat olivat Onni Åkerman (1881–1937) ja Ida Kohonen (s. 1878). Hän oli naimisissa vuodesta 1944 Uuden Suomen ulkomaanosaston päällikön Martti Juvaksen (1898–1977) kanssa.
Voipio työskenteli Uuden Suomen toimittajana vuodesta 1926 alkaen.
Unto Paananen

Unto Einar Paananen (5. kesäkuuta 1934 Pylkönmäki – 10. maaliskuuta 2009 Oulu) oli suomalainen filosofian tohtori, antiikintutkija, Italian kulttuurin tuntija ja latinan kielen lehtori. Hän toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 1986–1989. Paananen sai professorin arvon vuonna 2000. Hänet tunnettiin myös kirja-arvostelijana ja viinintuntijana sekä luottamustehtävistään historiaseuroissa.
Suikujärvi

Historia

Novgorodin Lappiin kulunut Suikujärven Pyhän Eliaan pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. Sen vanhimpia kyliä olivat Kevättämäjärvi, Koivuniemi, Lehto, Maasjärvi ja Tunkua. Vuonna 1619 pogostalle vihittiin uusi Solovetskin luostarin varoilla rakennettu puukirkko, joka säilyi 1900-luvulle saakka. Seudun asukkaat olivat karjalaisia, joiden joukossa oli paljon vanhauskoisia. He harjoittivat pelto- ja kaskiviljelyä, karjanhoitoa, kalastusta ja metsästystä sekä valmistivat rautaa suo- ja järvimalmista. Myöhemmin alettiin käydä ansiotöissä Sorokan sahoilla, Sorokanlahden ja Muurmanninrannan kala-apajilla, Pietarissa ja Suomessa. Vuonna 1889 Suikujärvelle perustettiin seurakuntakoulu, joka vuonna 1898 muutettiin valtionkouluksi.
1900-luvun alussa Suikujärvi muodosti Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan, joka jakautui Suikujärven ja Nuottavaaran kyläkuntiin. Se rajoittui lännessä Kemin kihlakunnan Tunkuan, pohjoisessa Voijärven ja idässä Suijun, Sorokan ja Lapinon volosteihin sekä etelässä Aunuksen läänin Poventsan kihlakunnan Paatenen volostiin. Vuonna 1905 Suikujärven volostissa oli 32 kylää, joissa oli lähes 1 800 asukasta. Suikujärven kyläkuntaan kuuluivat kirkonkylän lisäksi Kevättämäjärven, Kippajärven (ven. Kippozero), Lehdon, Pohjoispään (Severnokonetskaja) ja Säkäjärven (Šagozero) kylät sekä Borissanvaaran (Borisvaraka), Heinävaaran (Sennaja Varaka), Lehtorannan (Lehtabereg), Naukuvaaran (Neugovaraka), Riihivaaran (Rigovaraka), Sarinvaaran (Šarovarakka) ja Torovaaran (Torovaraka) uudiskylät. Suikujärvi koostui kahdesta osasta, kirkonkylästä (ven. Letnekonetskoje) ja Pohjoispäästä. Kunnanhallinto sijaitsi kirkonkylässä, minkä johdosta volostia kutsuttiin venäjäksi usein nimellä Letnekonetskaja volost. Vuonna 1905 Suikujärven kirkonkylässä ja Pohjoispäässä oli yhteensä 56 taloa ja 279 asukasta.
Suikujärven volosti lakkautettiin vuonna 1927 ja sen alue liitettiin Tunkuan piiriin. Suikujärven kirkonkylä ja Pohjoispää kuuluivat pitkään Lehdon kyläneuvostoon. Vuonna 1933 niissä oli yhteensä 306 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Vuoden 1960 asutusluettelossa Pohjoispäätä ei enää mainita.

Nykypäivä

Suuri osa Suikujärven alueen kylistä lakkautettiin ”perspektiivittöminä” 1960-luvulla. Nykyisin asutusta ovat vain Kesäjärvellä, Lehdossa, Sosnavitsassa sekä Pušnoissa, joka perustettiin vuonna 1958 lakkautettujen kylien asukkaita varten.
Suikujärvelle johtaa maapohjainen tie Pušnoista. Siellä toimii kalanviljelylaitos. Kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu kaksi 1800-luvulla pystytettyä aittaa. Matkailupalveluja tarjoaa 70-paikkainen lomakylä. Vuonna 2006 kylään rakennettiin uusi Profeetta Eliaan kirkko.
Vanessa Selbst

World Series of Poker

Selbst on vuosina 2006–2012 sijoittunut WSOP:ssa rahasijoille kuusitoista kertaa ja näistä seitsemän kertaa kahdeksan parhaan joukkoon. Sekä vuonna 2007 että 2008 hän oli no limit hold'emin kaksinpelin mestaruusturnauksen semifinaalissa (World Championship Heads Up No-Limit Hold'em). Vuoden 2008 WSOP:ssa Selbst voitti ensimmäisen rannekkeensa 1 500 dollarin pot limit omahasta. Ykköspalkinto oli 227 965 dollaria. Hänestä tuli ensimmäinen pot limit omahassa rannekkeen voittanut nainen. Toisen rannekkeensa hän saavutti vuoden 2012 WSOP:n 2500 dollarin 10-Game Mix&/Short-Handed -turnauksessa.

Muut turnaukset

Helmikuussa 2008 Selbst voitti naisten World Poker Tourin osakilpailun 1000 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksen. Kaksinpelissä kukistui Erica Schoenberg. Huhtikuussa 2008 hän oli WPT:n naisten mestaruusturnauksessa toinen. Syyskuussa 2010 Selbst voitti Ranskan Cannesissa Partouche Poker Tourin pääturnauksen ja 1,3 miljoonaa euroa. North American Poker Tourilla (NAPT) hän on saavuttanut kaksi turnausvoittoa. Joulukuussa 2011 Selbst oli WPT-kiertueen Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classic -turnauksessa kolmas voittaen yli 300 000 dollaria.
Huhtikuussa 2014 Selbstin pokeriuran turnausansiot ylittivät 9,6 miljoonaa dollaria. Hän on pokeriturnauksista eniten rahaa ansainnut nainen.
Heikki Seppälä

Heikki Kauno Seppälä (31. elokuuta 1903 Orimattila – 1980) oli suomalainen kirjailija.
Steeven Langil

Ura

Langil on syntynyt Fort-de-Francessa Martiniquessa, josta hän muutti myöhemmin perheineen Ranskan mantereelle ja Montpellier’n kaupunkiin. Hän aloitti pelaajauransa Nîmesistä, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2006.
Kesällä 2007 hän siirtyi Auxerreen, mutta pelasi ensimmäisen kauden 2007–2008 seuran reservijoukkueessa. Kauden 2009–2010 hän pelasi lainasopimuksella Caenissa.
Eetu Peuhkuri

Seurajoukkueura

Peuhkuri on lappeenrantalaisen Veiterän kasvatti. Hän oli voittamassa seuran A-juniorien kanssa SM-kultaa vuonna 2011.
Veiterän edustusjoukkueessa Peuhkuri pelasi yhdeksän vuoden ajan kaudesta 2006–2007 alkaen. Kaudella 2014–2015 Veiterä saavutti Suomen Cupin mestaruuden ja Bandyliigassa SM-pronssia. Kaudeksi 2015–2016 Peuhkuri siirtyi  Ruotsin Elitserienin Broberg/Söderhamn Bandyyn.

Maajoukkueura

Peuhkuri pelasi ensimmäiset A-maaottelunsa Suomen maajoukkueessa tammikuussa 2015. Hän kuului maajoukkueeseen MM-kilpailuissa Habarovskissa vuonna 2015 ja Uljanovskissa vuonna 2016, joista jälkimmäisissä Suomi saavutti hopeaa.

Perhe

Peuhkuri on jääpallosuvusta. Hänen isoisänsä Matti Peuhkuri nousi Veiterän edustusjoukkueeseen vuonna 1959. Matin pojista Anssi, Harri ja Kari Peuhkurista pisimmälle lajissa pääsi viimeksi mainittu, joka pelasi 78 A-maaottelua. Kari on myöhemmin toiminut Jääpalloliiton puheenjohtajana, ja Anssi puolestaan Veiterän valmentajana. Kolmannesta polvesta SM-tasolla ovat Eetun lisäksi pelanneet Joonas ja Topi Peuhkuri.
Salva Ballesta

Peliura

Salva edusti urallaan kaikkiaan kuutta eri seuraa Espanjassa. Hän pelasi myös yhden kauden Englannissa Boltonin joukkueessa. Salva voitti Espanjan pääsarjamestaruuden Valencian riveissä kaudella 2001–2002. Pelatessaan Racing Santaderissa kaudella 1999–2000 Salva voitti Espanjan pääsarjan maalikuninkuuden 27 maalilla. Seuraavalla kaudella hän voitti toiseksi ylimmän sarjatason maalipörssin 21 osumallaan pelatessaan Atlético Madridissa. Salva pelasi neljä ottelua Espanjan A-maajoukkueessa.

Valmennusura

Salva päätti pelaajauransa kesällä 2010, minkä jälkeen hän toimi Málagan juniorivalmentajana. Helmikuussa 2013 hänet nimitettiin Celta Vigon pääsarjajoukkueen apulaisvalmentajaksi. Nimitys peruttiin vain joitakin päiviä myöhemmin joukkueen kannattajien jyrkän vastustuksen vuoksi. Syynä tähän oli Salvan maine äärioikeiston tukijana. Saman vuoden heinäkuussa hänestä tuli Málagan B-joukkueen, Atlético Malagueñon, päävalmentaja. Sittemmin hän on valmentanut myös kahta muuta Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa joukkuetta, Real Jaénia ja Móstolesia.

Poliittiset kannanotot

Jalkapallokenttien ulkopuolella Salva on tullut tunnetuksi lentoharrastuksestaan sekä isänmaallisuudestaan. Salva on ajoittain ottanut julkisuudessa voimakkaasti kantaa poliittisiin kysymyksiin ja häntä on pidetty Espanjan entisen diktaattorin Francisco Francon ihailijana ja hänet on myös liitetty joidenkin äärioikeistolaisten ryhmien toimintaan. Salva ei ole julkisesti ilmaissut tukeaan millekään ryhmittymälle, mutta on jatkuvasti arvostellut maan vasemmistopoliitikkoja sekä vastustanut Espanjan itsehallintoalueiden irtaantumispyrkimyksiä. Esimerkiksi helmikuussa 2007 Salva otti voimakkaasti kantaa Barcelonassa pelanneen Oleguerin kirjoittamaan lehtiartikkeliin, jossa Oleguer kritisoi ETA-vangin vapauttamatta jättämistä ja kyseenalaisti Espanjan aseman oikeusvaltiona. Oleguer on tullut tunnetuksi poliittisesti aktiivisena urheilijana, joka on puhunut julkisesti muun muassa Katalonian ja Baskimaan itsenäisyyden puolesta. Omassa vastalauseessaan Salva ilmoitti ”kunnioittavansa koiranpaskaakin enemmän [kuin Olegueria]”.
Argentiinan evankelis-luterilainen kirkko

Historia

Kirkko perustettiin marraskuussa 1905 Argentiinan Entre Ríosin maakunnassa Aldea San Juanissa. Suurin osa perustajista oli Venäjän-saksalaisia siirtolaisia.

Nykytilanne

Kirkolla on noin 231 seurakuntaa, joissa on noin 27 890 jäsentä. Seurakuntien toiminta on nykyään espanjankielistä. Kirkko kuuluu tunnustukselliseen luterilaiseen Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.
Ihminen ihmiselle

Juoni

Useat tarinat limittyvät toisiinsa. Elokuva alkaa vuoden 1993 Lontoosta, jossa sodassa eri puolilla olleet serbi- ja kroaattimies tunnistavat toisensa bussissa ja alkavat ajaa toisiaan takaa pitkin katuja He päätyvät vierekkäisiin sairaalasänkyihin ja jatkavat taas tappeluaan. Hienon perheen tytär rakastuu Balkanilta tulleeseen rutiköyhään pakolaismieheen. Päihderiippuvainen brittihuligaani nukahtaa lentokentällä Bosniaan lähtevän tavarakasan sisään ja herää, kun putoaa tavaroiden mukana laskuvarjolla sotatoimialueelle. BBC:n sotakuvaaja vammautuu Bosniassa niin fyysisesti kuin henkisestikin. Lontooseen paennut bosnialaisnainen on joutunut serbisotilaiden raiskaamaksi ja saa lapsen, jonka kokee vihollisekseen. Maahanmuuttajamiestä luullaan varkaaksi, kun hän yrittää palauttaa lompakkoa omistajalleen.

Vastaanotto

Elokuvaa ei nähty Suomen teattereissa. Helsingin Sanomien Harri Römpötti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 2003 Dizdarin pitävän sirpaleisen, useista limittäisistä tarinoista muodostuvan elokuvan juohevasti liikkeessä. ”Hän onnistuu myös tarjoamaan toivon kipinöintiä tinkimättä ihmisen petomaisuutta korostavasta sanomastaan. Musta huumori voi maistua kitkerältä, mutta tässä se on sangen terveellinen lääke.”
Yhdysvaltalaiskriitikko Roger Ebertin mukaan Short Cutsin ja Magnolian tavoin eri tarinoita yhteen punova Ihminen ihmiselle käyttää huumoria samaan tapaan kuin elokuva Me sotasankarit (1970), huvittamalla katsojaa sodan järjettömillä epäloogisuuksilla ja paradokseilla.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Margaret Molesworth

Ura

Molesworth nai 19. kesäkuuta 1918 Bevil Hugh Molesworthin.  Heidän ainoa lapsensa oli Hugh (1925–1960). Hän voitti kaksi ensimmäistä Australian avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpeliä, vuonna 1922, ja 1923. Molesworth voitti kumpanakin vuonna finaalissa Esna Boydin erin 2–0. Hän päätti jo lopettaa urheilun 1924 terveydellisistä syistä, mutta palasi tenniskentille muutamaa vuotta myöhemmin. Vuonna 1934 Molesworth pelasi jälleen Australian avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpelin finaalissa, mutta hävisi sen Joan Hartiganille erävoitoin 0–2. Hänelle myönnettiin British Empire Medal vuonna 1972.
Hätämaan tietäjä

Hätämaan tietäjä eli Juho Aaponpoika Luomajoki (11. joulukuuta 1843 – 15. tammikuuta 1914) oli Piippolan Leskelässä elänyt tunnettu kansanparantaja ja tietäjä. Sokea Luomajoki oli myös menestyvä maanviljelijä.
Juho Luomajoki oli syntynyt Haapavedellä mutta hän asui suurimman osan elämästään Leskelän kylästä vuonna 1869 ostamassaan Hätämaan talossa. Hän menetti näkönsä hieman yli 30-vuotiaana hoidettuaan tulehtuneita silmiään apteekista saamallaan lääkkeellä joka osoittautui vääräksi.
Hätämaan tietäjän luokse tuli potilaita kaikista yhteiskuntaluokista sekä kotimaasta että ulkomailta ja hänen talossaan oleskeli välillä kymmeniä potilaita samanaikaisesti hoitoa saamassa. Hätämaan tietäjä auttoi ihmisiä sekä sairauksien hoidossa että myös esimerkiksi varkauksien selvittämisessä ja hän oli erikoistunut varsinkin mielisairaiden hoitamiseen. Hän käytti parannuskeinoina kansanomaisia apteekkilääkkeitä, itse luonnonkasveista valmistamiaan lääkkeitä sekä erilaisia hauteita ja saunaa. Tietäjä tehosti lääkitystä vielä loitsuilla ja taikatempuilla.
Kuuluisa suurhiihtäjä Aappo Luomajoki oli hänen veljensä. Monet uskoivatkin silloin, että Aappo Luomajoki olisi saavuttanut voittonsa Hätämaan tietäjän valmistaman taikasuksivoiteen avulla.
Hätämaan tietäjä esiintyy usein myös samassa Leskelän kylässä eläneen kirjailija Pentti Haanpään teoksissa. Kirjassa Hota-Leenan poika hän esiintyy Syinmaan tietäjän nimellä ja sokea tietäjä on päähenkilönä myös Haanpään Mitta-kokoelman novellissa Taikuus (1936) ja Kierros-kokoelman novellissa Nuorimies perehtyy maanviljelyyn ja karjanhoitoon. Pentti Haanpään isä Mikko Haanpää puolestaan julkaisi Hätämaan tietäjän muistiinpanojen perusteella Hätämaan Jussin unikirja -nimisen teoksen ja kirjoitti kaksiosaisen näytelmän nimeltä Tietäjän talossa.
Silokuoreet

Lajit ja anatomia

Silokuoreiden heimoon kuuluu lähteestä riippuen 22–24 sukua ja 60–94 lajia. Ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia, erät lajit ankeriasmaisia. Kooltaan heimon kalat ovat keskikokoisia ja voivat saavuttaa tyypillisesti 60–80 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat suomuton ja sileä pää, suuri suu ja silmät, lähellä haarautunutta pyrstöevää sijaitseva selkäevä. Rintaevät ovat pienet tai puuttuvat kokonaan. Eräillä silokuorelajeilla on bioluminoivia elimiä. Väriltään silokuorelajit ovat yleensä tummanruskeita tai mustia, eräillä lajeilla pää on kirkkaan sininen.

Levinneisyys ja elintavat

Silokuorelajeja tavataan Atlantista, Intian valtameren länsiosista ja Tyynestämerestä. Ne elävät lähellä pohjaa 600–5 000 metrin syvyydessä merenpinnasta. Kalojen ravintoa ovat kalat, äyriäiset, vaippaeläimet ja monisukasmadot.
ProTracker

Vaikutus

Ohjelmalla oli merkittävä vaikutus tracker-musiikin, demoskenen ja uusien muusikoiden kehittymiseen. Ohjelma oli hyvin suosittu ja sille tuli paljon jäljittelijöitä ja klooneja.
Muita vastaavia olivat esimerkiksi Noisetracker ja Soundtracker.
Tie 40 (Viro)

Kantatie 40 on Tarton luoteinen sisääntuloväylä. Se kulkee kaupungin keskustasta valtatieltä 3 Tähtveren kylään valtatielle 2. Tien pituus on 7,0 kilometriä.

Tien kulku

Kantatie 40 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tiwaz

Tiwaz tai Tiw on mahdollisesti ollut muinainen germaaninen sodanjumala tai taivaan jumala, ja skandinaavien Tyr-jumalan nimi on ilmeisesti johdettu Tiwazista. Luuvin kielellä Tiwaz merkitsi auringon jumalaa, ja hänen tehtävänsä ja ulkomuotonsa vastasi heettiläisten Ištanua. Legendojen mukaan Tiwaz oli yksikätinen jumala, koska oli uhrannut kätensä Fenrir-suden kitaan. Tämä myytti saattaa olla Tacitucksen kuvaaman semnonien tavan taustalla, jossa he sitoivat Tiwazille pyhitettyyn lehtoon astuvien kädet ja jalat.
Monet paikannimet, kuten Surreyn Tuesley, ovat saanet nimensä Tiwazin mukaan.
Siloan allas

Siloan allas (myös Siloan/Siiloan lampi; hepr. ‏בריכת השילוח‎‎, Breikhat Hashiloah) on allas Jerusalemissa. Giihonin lähteen vedet laskevat Siloaan kahta akveduktia pitkin, joista vanhempi on peräisin pronssikaudelta ja uudempi on rakennettu kuningas Hiskiaan aikana n. 716–687 eaa. Tunnelista löytyi vuonna 1880 kaivaustyöstä kertova heprealainen piirtokirjoitus, joka nykyään on Istanbulin museossa.
Viron merivoimat

Merijalkaväki

Merijalkaväkipataljoona (vir. Meredessantpataljon) oli lyhytikäinen Viron merivoimien merijalkaväkiosasto. Pataljoona muodostettiin 5. maaliskuuta 1919 itsenäisyystaisteluiden aikana Viron laivaston pinta-alusten miehistöistä, opiskelijoista ja suomalaisista vapaaehtoisista. Yksikön vahvuus oli suurimmillaan noin 400 henkeä. Se sijoitettiin Tallinnaan, jossa se lakkautettiin vielä saman vuoden aikana.

Rannikkopatteristot

Jo 1800-luvun lopulla Venäjän keisarikunta aloitti rannikkolinnakkeiden ja puolustuslaitteiden tekemisen Viron rannikolle. Tallinna on jo kauan ollut merkittävä Idän ja Lännen välisen kaupankeskus ja nyt siitä tuli tärkeä Itämeren laivaston sotasatama.
Viron itsenäisyystaisteluiden aikana ja Tarton rauhan jälkeen merivoimat aloittivat uudelleen rannikkolinnakkeiden rakentamisen. Vuodesta 1918 aina vuoteen 1940 rakennustöihin sijoitettiin miljoonia krooneja. Neuvostoliiton miehitettyä maan rannikkolinnakkeet tuhoutuivat ja nykyisin ainoastaan muutamissa paikoissa on asemat havaittavissa.

Laivasto

Vuodesta 1995 alkaen laivaston alukset ovat osallistuneet tärkeimpiin Itämerellä pidettyihin merisotaharjoituksiin. Vaikka laivasto on uudelleen muodostettu vasta 1993 ja se on yksi maailman pienimmistä, se on esittänyt vakuuttavaa yhteistyökykyä ja tunnustettu varteenotettavaksi yhteistyökumppaniksi alueellaan.
Vuonna 1998 perustettiin Baltian maiden yhteinen laivasto-osasto Baltian laivue, BALTRON, jonka tärkein tehtävä on parantaa Baltian maiden meripuolustusten keskinäistä yhteistoimintaa ja turvallisuutta ylläpitämällä jatkuvaa valmiutta alueella. Kukin maa toimittaa aluksen tai kaksi sekä henkilöstöä sovituiksi ajoiksi aina vuodeksi kerrallaan. Viro tarjoaa BALTRONille tukikohdan.
Toukokuusta 2005 maaliskuuhun 2006 laivaston lippulaiva EML Admiral Pitka oli Naton valmiusjoukkoon kuuluvan miinanraivausryhmä 1:n lippulaivana. Alus oli samalla ensimmäinen Baltian maiden alus osastossa.

Organisaatio

Laivaston tärkein tehtävä on miinanraivauskyvyn luominen, joka on samalla sen rauhanajantehtävä. Maailmansotien aikana Itämereen laskettiin yli 80 000 miinaa, ja vuodesta 1995 alkaen laivaston miinaosasto on toiminut läheisessä yhteistoiminnassa muiden Itämeren laivastojen kanssa taatakseen turvallisen merenkulun.
Lipstick Building

Lipstick Building on 138 metriä korkea ja 34-kerroksinen pyöreänmuotoinen pilvenpiirtäjä lähellä Citigroup Centeriä, Third Avenuella, 53. ja 54. kadun välissä Manhattanilla, New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Rakennus valmistui vuonna 1986.
Schubertiadi

Schubertiadi tarkoittaa itävaltalaisen säveltäjän Franz Schubertin (1797–1828) ja hänen ystäviensä kokoontumisia sekä omana aikanamme konserttisarjoja ja musiikkijuhlia, joilla esitetään Schubertin musiikkia.
Franz Schubert oli luonteeltaan sisäänpäinkääntynyt ja viihtyi parhaiten sävellystyössään ja ystäviensä seurassa. Hänen suuri ystäväpiirinsä oli puoliksi porvarillista ja puoliksi boheemia. Schubertin asema piirissä oli niin keskeinen, että sen kokoontumisia alettiin kutsua Schubertiadeiksi.
Schubertin ystäviä olivat muun muassa runoilija Johann Mayrhofer, muusikko Anselm Hüttenbrenner, oopperalaulaja Johann Michael Vogl, taidemaalari Moritz von Schwind ja kirjailija Franz von Schober, joka oli hänen läheisin ystävänsä.
Conor Clapton

Conor Clapton (21. elokuuta 1986 – 20. maaliskuuta 1991 New York, New York, Yhdysvallat) oli muusikko Eric Claptonin poika.
Claptonin äiti oli italialainen näyttelijätär Lory Del Santo, johon Eric Claptonilla oli ollut lyhytaikainen suhde. Poika putosi newyorkilaisen kerrostalon 53. kerroksen ikkunasta 20. maaliskuuta 1991 ja menehtyi välittömästi. Onnettomuus sattui yhdentoista aikaan aamulla. Conor on haudattu Pyhän Maria Magdaleenan kirkkoon Ripleyssä, Surreyssä.
Conorin kuolema vaikutti Eric Claptonin elämään suuresti. Muusikko palasi lavalle yhdeksän kuukautta tapauksen jälkeen. Clapton ja Will Jennings yhdessä kirjoittivat 4-vuotiaan muistolle laulun "Tears in Heaven". Claptonille Grammyn tuonut balladi julkaistiin hänen albumillaan Unplugged (1992). Kappale oli jo vuonna 1991 soinut elokuvassa Rush. 
Conorin kuoleman jälkeiset tunteet heijastuvat myös monissa muissa Claptonin kappaleissa. Pojasta kertovat esimerkiksi laulut "Lonely Stranger" ja "The Circus Left Town". Jälkimmäisessä muusikko muistelee viimeistä kertaa, jolloin näki poikansa elossa. He olivat onnettomuutta edeltäneenä iltana olleet seuraamassa sirkusta.
Lory Del Santo on haastattelussaan ilmoittanut nähneensä tapauksesta painajaisia vuosia sen sattumisen jälkeen. Hän on myös ilmoittanut, että ei ole Eric Claptonin kanssa puhunut tapauksesta sanaakaan.
Visamäki

Historia

Vielä 1900-luvun alussa Visamäen alue on ollut pääasiassa peltoa tai vesijättömaata. Alueen eteläosassa aloitti 1930-luvulla toimintansa Hattelmalan piirimielisairaala, joka lakkautettiin 1990-luvulla. Sairaala-alueesta on jäljellä nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulun käytössä olevia sairaalarakennuksia, liikuntahalli, henkilökunnan asuntoina toimineet 5-8 kerroksiset kerrostalot sekä Visamäentien varressa olevat koivurivistöt.
Ennen vuoden 1967 kuntaliitosta Visamäki sijaitsi vielä Vanajan kunnassa. Suurin osa Visamäen pientaloalueista on rakennettu 2000-luvun alussa.

Palvelut

Alueen lähimmät suuret palvelut löytyvät Hämeenlinnan keskustasta noin kahden kilometrin päästä. Alueella sijaitsevia palveluita ovat Hämeen ammattikorkeakoulu, Innopark, Hattelmalan päiväkoti, Hattelmalan liikuntahalli, kaksi lounasravintolaa, autoliike, K-Market sekä kampaamo.

Tieliikenne

Visamäki on teiden risteyksessä, vierestä kulkee seututie 130 , valtatie 10 sekä valtatie 3.

Joukkoliikenne

Visamäkeen kulkee Hämeenlinnan seudun joukkoliikenteen linja-auto numero 2. Linja 2 ajaa reittiä Visamäki - Rautatieasema - Aulanko. Lähistöltä kulkee myös linja 13 Miemala - Kankaantausta - Rautatieasema - Laaniitty sekä muutama Turengin suunnan seutulinja arkisin.