google/wiki40b huggingface dataset:
Osuma StreetWear

Osuma Streetwear (OSW, OSUMA) on suomalainen vuonna 2005 perustettu katuvaatemerkki, joka sai alkunsa graffitikulttuurin vaikutuksesta.
Merkin voidaan katsoa tulleen kunnolla tunnetuksi erikoisista logoistaan, joita alkoi näkymään muun muassa räppäreiden musiikkivideoilla ja Helsingin katukuvassa vuonna 2006.
Itse vaatteiden kysyntä kasvoi nopeasti, mutta niiden alkuperä ja saatavuus olivat useimmille mysteerejä vielä vuoteen 2007 saakka, jolloin City-lehti valitsi Osuman paidan kaupungin parhaaksi printtipaidaksi. Ensimmäinen virallinen Osw Shop aukesi Töölöseen 2009 vuoden alussa ja vihdoin saman vuoden lopulla verkkokauppa, jolloin tuotteet tulivat jokaisen saataville.
Ensimmäinen kiviljalkaliike Osw Shop sijaitsi Töölössä, Runeberginkadulla vuodet 2009–2012, seuraava Osuma Store, Punavuoressa, Iso Robertinkadulla vuodet 2014–2018 ja nykyinen liiketila avattiin Uudenmaankadulle lokakuussa 2018.
OSW (Osuma streetwear) on edelleen erityisen suosittu vaatemerkki urheilijoiden ja artistien keskuudessa ja sen kannattajiin kuuluvat mm. vapaaottelijat Anton Kuivanen, Aleksi Nurminen, Joel Arolainen, Ville Heikkonen, Niko Eronen, Eemil Kurhela, Markus Rytöhonka, nyrkkeilijät Niko Jokinen, Timo Laine, Sami Enbom,Tomi Honka, Lotta Loikkanen, Amin Asikainen, potkunyrkkeilijä Tino Saarikangas, räppärit Julma Henri, Petos, Laineen Kasperi, Jontti ja Shaka, Notkea Rotta, Adebizi, Likane Etelä, OG Ulla-Maija, Rankkalinna, Antti Karsee, Jeijo & Nupi, Bueno & Tatc, Mikidi & Gaiaf, Kiran Suora, Kreivi, Jeppe ja Deeku, Steen-1, Psykonarttu, Oiva Vedätys, Bulle, Hurtta, Musta Lista, Retale, Konna, Davo, rockbändi Flat Earth, sekä näyttelijä Jere Ristseppä.
Bobby Smith (jalkapalloilija)

Ura seurajoukkueessa

Bobby Smith syntyi Lingdalessa, North Yorkshiressa. Hän pelasi nuoruudessaan paikallisessa Redcar Boysissa, josta hänet värvättiin Chelseaan 1948. Smith teki ammattilaissopimuksen 1950, 17-vuotiaana. Hänen ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa tapahtui saman vuoden syksynä 1. divisioonassa. Smith ei missään vaiheessa vakiinnuttanut paikkaansa Chelsean avauskokoonpanossa. Hän oli mukana mestaruuden kaudella 1954–1955 voittaneessa joukkueessa, mutta pelasi liian vähän otteluita saadakseen mestaruusmitalin. Joulukuussa 1955 Smith siirtyi Tottenhamiin 18 000 punnan siirtokorvauksella. Hänelle kertyi Chelseassa 74 liigaottelua, joissa hän teki 23 maalia.
Tottenhamissa Smith pelasi aluksi välihyökkääjänä kohtalaisella menestyksellä, mutta nousi joukkueen avainpelaajaksi päästyään keskushyökkääjäksi Len Duqueminin tilalle. Smith teki maaleja kaudesta toiseen ja voitti muun muassa liigan maalikuninkuuden kaudella 1957–1958. Hän oli tärkeä osa kaudella 1960–1961 liigamestaruuden ja FA Cupin voittanutta Tottenhamin joukkuetta. Seuraavalla kaudella Smith voitti Tottenhamissa jälleen cupin ja kaudella 1962–1963 Cup-voittajien cupin. Smith ajautui erimielisyyksiin seurajohdon kanssa kirjoittamiensa sanomalehtiartikkelien vuoksi ja hänet myytiin kesällä 1964 4. divisioonan Brighton & Hove Albioniin. Smith pelasi Tottenham-urallaan 317 liiga- ja cup-ottelua ja teki niissä 208 maalia.
Brightonissa Smith pelasi vain yhden kauden tehden 19 maalia 31 ottelussa. Hän sai potkut Brightonista ennen seuraavan kauden alkua riitauduttuaan seuran kanssa ylipaino-ongelmien ja lehtiartikkelien vuoksi. Smith yritti vielä jatkaa pelaamista alasarjojen joukkueissa, mutta hän ei saavuttanut mainittavaa menestystä ja joutui lopettamaan uransa 1968.

Ura maajoukkueessa

Englannin maajoukkueessa Smith pelasi ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 1960. Hänet valittiin mukaan jo 1958 MM-kisoihin, mutta hän ei päässyt kisoissa kentälle. Neljä vuotta myöhemmin Smith jäi niukasti kisajoukkueen ulkopuolelle. Hän pelasi maajoukkueurallaan 15 maaottelua ja teki niissä 13 maalia.

Pelaajauran jälkeen

Pelaajauran loputtua Smith työskenteli muun muassa taksi- ja kuorma-autokuskina, maalarina ja remonttimiehenä. Hän loukkaantui pahasti pudottuaan kaivoon 1999. Smith julkaisi 2002 muistelmateoksen My Memoirs of Spurs.
Smith kuoli lyhyen sairauden jälkeen Enfieldissä 77-vuotiaana 18. syyskuuta 2010.
Pikkupäistärkoi

Koko ja ulkonäkö

Muiden heimon lajien tapaan pikkupäistärkoita on vaikea erottaa lähilajeista. Erityisen samannäköinen laji on hakaspäistärkoi (Eriocrania unimaculella), eikä lajeja voi välttämättä erottaa toisistaan ilman koirasperhosen genitaalipreparaatin tutkimista mikroskoopilla.
Etusiivet ovat pääasiassa metallinkiiltoisen punavioletit, mutta niissä on runsaasti kullanväristen suomujen muodostamaa kirjailua. Etusiiven takareunassa on useimmilla perhosilla keltainen, kolmi- tai nelikulmainen täplä. Takasiivet ovat ruskeat, kärkeä kohti punertavat ja niiden keskiosassa siipisuomut ovat noin kuusi kertaa leveyttään pitempiä. Sekä etu- että takasiipiä reunustavat ripset ovat tasaisen tummanharmaita. Naaraan takaruumiin viidennen jaokkeen vatsakilven nystyt ovat suuremmat kuin neljännen jaokkeen vatsakilven nelikulmaiset, läpikuultavat kohdat. Tuntosarvet ovat alle puolet etusiiven pituudesta. Päälaella on harmaiden karvojen muodostama tupsu. Siipiväli on 9–12 mm.
Toukka on kokonaan valkoinen, vain suuosat ovat ruskeat.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue kattaa Pohjois- ja Keski-Euroopan ja ulottuu idässä Venäjälle. Suomessa laji on varsin yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, ja sitä tavataan ainakin Etelä-Lappiin saakka. Pohjoisempaa on kuitenkin erillishavaintoja aina Kilpisjärveä myöten. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena huhtikuun puolivälistä toukokuun loppupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat

Pikkupäistärkoin voi tavata keväällä kaikenlaisilla koivuja kasvavilla paikoilla. Perhoset lentävät päivisin. Toukka elää kesäkuun alkupuolella lehteen tekemässään laikkumiinassa, kunnes pudottautuu jo parin viikon jälkeen maahan talvehtimaan ja koteloitumaan.

Ravintokasvi

Toukka elää koivuilla (Betula).
Us-Parts Finn-Am

Toimipisteet

US-Parts Finn-Am Oy:llä on kolme toimipistettä. Yrityksen on päätoimipiste on Helsingin Roihupellolla. Yrityksen toinen toimipiste Autoracing muutti syksyllä 2016 Roihupellolta Vantaalle. Yrityksellä on kolmas toimipiste Tallinnassa.

Historia

Yhtiön juuret sijoittuvat 1970-luvun Helsinkiin, jolloin Ilkka Ruoppa perusti "autotallifirmansa". Tällöin käynnistyi amerikkalaisten autojen varaosien maahantuonti. Vuonna 1989 yrityksen nimeksi tuli US-Parts Oy. Vuonna 1995 US-Parts Oy yhdistyi kilpailijansa Finn-Am International Oy:n kanssa ja nimeksi tuli US-Parts Finn-Am oy. Helmikuussa 2008 US-Parts Finn-Am Oy osti Autoracing Ax Oy:n, joka on johtava kilpa-autourheilun osien ja ajovarteiden maahantuoja ja jälleenmyyjä Suomessa.

Edustamat merkit

Vuodesta 2003 US-Parts Finn-Am Oy on edustanut kansainvälisesti tunnetun Gulf-brändin voiteluaineita Suomessa. Vuodesta 2008 lähtien yhtiöllä on ollut myös oikeus myydä Gulf-polttonesteitä. Gulf-asemia oli Suomessa vuoteen 1973, jolloin Gulf Oil International vetäytyi Euroopasta.
Gulf-brändi on tuttu mm. moottoriurheilussa. Moninkertaisen rallin suomenmestari Juha Salon autossa näkyy Gulf-logo.
Jan Tinbergen

Ura

Tinbergen opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Leidenin yliopistossa. Hänen vuoden 1929 tohtorinväitöskirjansa Minimumproblemen in de natuurkunde en de economie käsitteli minimointiongelmia fysiikassa ja taloustieteessä. Vuosina 1929–1945 Tinbergen toimi professorina Rotterdamin Erasmus-yliopistossa ja Alankomaiden tilastokeskuksessa. Tinbergen toimi myös Kansainliiton konsulttina.

Tutkimustyö

Yksi Tinbergenin tunnetuimmista akateemisista tutkimuksista liittyy niin kutsuttuun Tinbergenin normiin, jonka mukaan yrityksen parhaiten palkatun työntekijän palkan ei tulisi olla yli viisi kertaa korkeampi kuin matalapalkkaisimman työntekijän. Tinbergenin mukaan tätä suuremmat tuloerot samassa yrityksessä johtavat ongelmiin yrityksen sisällä.
Tinbergenin tärkein saavutus taloustieteen alalla on kuitenkin ensimmäisen kansantaloutta kuvaavan matemaattisen mallin luominen. Tinbergenin alkuperäinen malli perustui Alankomaiden kansantaloudelle, ja myöhemmin hän sovelsi samaa mallia myös Yhdysvaltojen ja Britannian kansantalouksien mallintamiseen.
Rigveda

Rigveda (devanagari: ऋग्वेद; IAST: Ṛgveda, eli  ṛc säkeet +  tieto) on kokoelma varhaisia intialaisia uskonnollisia hymnejä.
Rigvedaa pidetään vanhimpana Intian pyhänä tekstinä, joka säilyi pitkään suullisessa muodossa ja lienee alkujaan laadittu Punjabissa myöhäispronssikaudella joskus 1700–1000 eaa., aikana jolloin arjalaiset levittäytyivät Intiaan. Lopullisen asunsa teos saavutti ehkä 700–600 eaa.
Rigvedassa ja Iranin varhaisissa kirjoituksissa, Avestassa on samoja piirteitä. Rigvedassa esiintyy tulenjumala Agni ja pääjumala Indra, Mitra-Varuna ja monia muita jumaluuksia. Rigvedassa mainitaan myös juoma soma.
Monet rigvedan hymnit käsittelevät uhrirituaaleja.
Fratafernes

Fratafernes (muinaiskreikaksi Φραταφέρνης, kuoli ennen vuotta 321 eaa.) oli persialainen sotilas. Hän oli Parthian ja Hyrkanian maakuntien satraappi Dareios III:n aikana.
Fratafernes johti omien maakuntiensa joukkoja Gaugamelan taistelussa vuonna 331 eaa. Dareioksen pakeni Frataferneen kanssa Hyrkaniaan hävittyä taistelun Aleksanteri Suurta vastaan. Dareioksen kuoleman jälkeen Fratafernes antautui Aleksanterille, joka antoi Frataferneen jatkaa Parthia satraappina.
Fratafernes seurasi Aleksanterin mukana kun tämä ajoi takaa Dareioksen murhaajaa Bessosta. Aleksanteri lähetti Frateferneen Erigyioksen ja Karanoksen kanssa kukistamaan kapinoivan Satibarzaneksen. Vuoden 328 eaa. talvena Fratafernes lähetettiin kukistamaan kapinoivaa Autofradatesta. Fratafernes selvitti tehtävänsä ja toi kapinallisen vankina kuninkaan luokse. Fratafernes saapui kuninkaan luokse pian Hydaspesjoen taistelun jälkeen. Tämän jälkeen Fratafernes palasi ilmeisesti takaisin omaan maakuntaansa. Hän lähetti poikansa Farismeneen elintarvikkeilla lastatun saattueen kanssa avustamaan Aleksanterin armeijaa Gedrosian aavikon ylityksessä.
Kaksi muuta Frataferneen pojista, Fradasmenes ja Sisines, liittyivät Aleksanterin toveriratsuväen kuninkaalliseen osastoon (agema) vuonna 324 eaa. Fratafernes sai jatkaa maakuntiensa hallitsemista Aleksanterin kuoleman jälkeen. Fratafernes kuoli luultavasti ennen Triparadisoksen kokousta vuonna 321 eaa. Ainakin Parthian uudeksi satraapiksi nimitettiin Filippos joka oli ennen ollut Sogdianan satraappi.
Indologia

Indologia on kulttuurintutkimuksen ala, joka tutkii Intian niemimaan alueen, eli nykyisen Intian, Nepalin, Sri Lankan, Bangladeshin ja Pakistanin kieliä, kirjallisuutta, historiaa ja kulttuuria.
Indologiaan kuuluu muun muassa sanskritinkielisen kirjallisuuden ja hindulaisuuden kuten myös jainismin, buddhalaisuuden, sikhismin ja paalinkielisen kirjallisuuden tutkimus. Dravidologia tutkii Etelä-Intian dravidakieliä. Indologia jaetaan joskus klassiseen ja moderniin osa-alueeseen, joista ensimmäinen tutkii sanskritia ja muinaisia kieliä. Jälkimmäinen tutkii nyky-Intiaa, sen politiikkaa ja sosiologiaa.
Kuurojen urheilu

Kuurojen urheilu on kuurojen tai vaikeasti kuulovammaisten harjoittamaa urheilua. Se poikkeaa kuulevien urheilusta siten, että kilpailuun liittyviä komentoja ei voida antaa äänimerkeillä (starttipistooli, erotuomarin pilli). Suomessa on määritelty että kuurojen urheilukilpailuihin voivat osallistua urheilijat, joiden kuulovaje on 55 desibeliä tai enemmän.
Suomessa on noin 500 000 kuulovammaista, joista kuuroja on noin 5 000. Varsinaisia jäseniä Suomen Kuurojen Urheiluliiton (SKUL) kolmessatoista jäsenseurassa on noin 1 000.

Erotuomarin merkinanto kuurojen jääkiekko-ottelussa

Tuomarin merkinantona on pillin lisäksi flash-valoja kaukalon ympärillä (Kansainvälisissä kuurojen jääkiekkoturnauksissa). Otteluissa viittomakieli, tuomarimerkit ovat kansainvälisiä. Muuten säännöt ovat kuuroilla samat kuin kuulevilla. Selvityksessä käytetään viittomakielisiä tulkkeja. Joissakin otteluissa tuomari heiluttaa punaista käsilippua vihellyksen ohella.
Alternative Party

Alternative Party on suomalainen demoskenetapahtuma (demoparty) ja digitaalisen kulttuurin festivaali, jota on järjestetty vuodesta 1998 lähtien. Tapahtuman kasvaessa sen taustalle perustettiin keväällä 2001 rekisteröity yhdistys, Alternative Party ry. Vuodesta 2007 tapahtumaa on järjestetty Helsingin Kaapelitehtaalla ja sen mielenkiintoinen ja luova profiili alkaa olla muotoutunut. Tapahtumalla on vuosittain vaihtuva teema, joka määrittää tapahtuman tunnelmaa, koristelua jne.

Taustaa

Alternative Party on Suomen suurin vain demoskeneen keskittynyt tapahtuma ja toiseksi suurin tietokonefestivaali Assembly-tapahtuman jälkeen. Alternative Partyilla osanottajia kannustetaan – käytetystä laitteistosta riippumatta – luovuuteen ja ennakkoluulottomuuteen tietokoneproduktioissaan, ja tapahtuma onkin tunnettu erikoisista kompoistaan. Pääpaino on vanhoissa ja vaihtoehtoisissa tietokoneissa, vaikka myös nykyaikaisilla laitteilla voi osallistua kilpailuihin.
Tapahtuman juuret ulottuvat Assembly-tapahtumaan ja vuoden 1995 tienoille, kun Alternative Partyn nykyinen pääjärjestäjä, silloinen Atari-tietokoneen käyttäjä Kristoffer "Setok" Lawson harmistui tämän suuren tapahtuman kilpailujen säännöistä, jotka eivät sallineet osanottoa muilla laitteilla kuin Commodore 64:lla, Amigalla ja PC:llä. Pääsiäisenä 1998 järjestettiin ensimmäinen Alternative Party -tapahtuma.

Sisältö

Alternative Party tunnetaan laajalti myös perinteisestä ensimmäisen illan konsertistaan, jossa on esiintynyt lukuisia demoskene- ja musiikkimaailman uusia tai vanhoja nimiä, kuten Tero, Yrjänä Sauros, David Hasselhoff Big Band, Lackluster, Grey Park ja dA JoRMaS. Alternative Partyjen kilpailuissa ovat menestyneet vuosien varrella erityisen hienosti demoryhmät PWP ja Bandwagon. Myös kuvataiteilija Pilvari "Nosfe" Pirtolan teokset ja tempaukset muistetaan.
Tapahtuman erikoisvieraina on ollut tietokone- ja pelimaailman vaikuttajia, kuten pelisuunnittelija Jeff Minter, Leisure Suit Larry -pelin isä Al Lowe ja kansanedustaja Jyrki Kasvi.
Myös Assembly-tapahtuman järjestäjien tiedetään seuraavan Alternative Partyn uusia innovaatioita tarkasti – monet pitävät "oldskool-koneiden" ottamista mukaan Assemblyn kilpailuihin osaltaan Alternative Party -tapahtumien ansiona.
Tutkimus inhimillisestä ymmärryksestä

Tutkimus inhimillisestä ymmärryksestä (engl. An Enquiry Concerning Human Understanding) on skotlantilaisen empiristifilosofin David Humen kirjoittama vuonna 1748 julkaistu filosofinen tutkielma.
Teos oli yksinkertaistus Humen aiemmasta teoksesta A Treatise of Human Nature, joka julkaistiin anonyymisti Lontoossa vuosina 1739–1740. Hume oli pettynyt sen saamaan vastaanottoon ja yritti saattaa ajatuksensa uudelleen yleisön eteen uudella teoksella. Yksi muutoksista, jotka Hume teki näiden teosten välillä oli Humen esittämän henkilökohtaisen (persoonallisen) identiteetin teorian poistaminen.
Immanuel Kantin mukaan tämä Humen kirja oli se teos, joka herätti hänet ”dogmaattisesta unesta”.
Lars Hjalmarsson Dahl

Lars Hjalmarsson Dahl (s. 20. heinäkuuta 1920 Helsinki) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.
Dahlin vanhemmat olivat kirjailija Hjalmar Dahl ja Toini Sofia Castren. Dahl asui vuodesta 1949 lähtien Tukholmassa.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1931

Vuoden 1930 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Oberhofissa Saksassa 13.–15. helmikuuta.
Pernon lukio

Pernon lukio sijaitsi Turussa Pernon kaupunginosassa. Pernon lukio oli MTV3:n tutkimuksen mukaan ylioppilasvertailun perusteella Suomen huonoin lukio vuonna 2005 . Lukiossa oli teknologia- ja teollisuuslinja.

Lakkautus

Pernon lukio lakkautettiin 1. elokuuta 2007. Pernon lukion oppilaat sijoitettiin heidän haluamiinsa Turun lukioihin. Vaikka Pernon lukio todettiin MTV3:n tekemässä vertailussa ylioppilasarvosanojen määrien mukaan huonoimmaksi lukioksi Suomessa, oli vertailussa muitakin seikkoja, joita ei vertailujen tulosten mukana julkaistu. Joitakin pienten paikkakuntien pieniä lukioita oli yhdistetty, eikä myöskään neljälle vuodelle opiskelua hajauttavien määrää huomioitu.
Pernon lukioon ei enää vuonna 2006 otettu uusia opiskelijoita lakkauttamisen vuoksi. Vaikka Turun opetuslautakunta antoikin Pernon lukiolle aikaa 1. elokuuta 2008 asti, rehtori Kai Heino päätti anoa lukion lakkauttamisen aikastamista vuodella, sillä muuten viimeisenä vuonna oppilaitoksessa olisi ollut noin 50 opiskelijaa, eikä kurssivalintojakaan olisi ollut paljoa.
Petr Esterka

Petr Esterka (s. 14. marraskuuta 1935) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brnon hiippakuntaan 9. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Cefalan titulaaripiispaksi 5. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vojtěch Cikrle, jota avustivat Giovanni Coppa ja Jan Graubner.
Apple I

Nykypäivä

Vuonna 2005 arvioitiin Apple I:siä olevan vielä 30–50 jäljellä, mikä tekee niistä keräilyharvinaisuuksia. Apple I huutokaupattiin 50 000 dollarilla vuonna 1999; tyypillisempi hinta on kuitenkin 14 000–16 000 dollaria. Nykyaikaisista komponenteista valmistettu Apple I:n kanssa ohjelmistoyhteensopiva Replica I julkaistiin vuonna 2003 noin 200 dollarin hintaan.
Vuonna 2013 järjestetyissä huutokaupoissa toimintakuntoisten Apple I -koneiden hinnaksi muodostui noin 500 000 euroa. Eräässä huutokaupassa lähtöhinnaksi oli asetettu reilu 200 000 euroa.
C. G. Swan

Carl Gustaf Swan (27. kesäkuuta 1839 Maalahti – 1. toukokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen opettaja, lehtimies ja oppikirjojen julkaisija.
Swanin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Edvard Svahn ja Charlotta Wegelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 Vaasan lukiosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1863 ja maisteriksi 1864.
Swan toimi opettajana Kaskisissa, Helsingissä ja viimeksi hän oli Lappeenrannan yläalkeiskoulun uskonnon, suomen ja ruotsin kollega 1886–1892 lakkautuspalkalla.
Swan perusti Lappeenrannan Uutiset, jonka historia on myöhemmin jatkunut Etelä-Saimaana.
Swan oli naimisissa vuodesta 1863 Emilia Charlotta Malinin kanssa. Perheeseen syntyi yhdeksän tytärtä, Helmi, Aino, Saimi, Elli, Toini, Lyyli, Anni, Ilma ja Nelma, joiden kirjeenvaihdosta on julkaistu teos Yhdeksän mustaa joutsenta.
Kastanjaorneero

Levinneisyys

Kastanjaorneeroa tavataan Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eino Toivonen

Eino Johannes Toivonen (12. kesäkuuta 1891 Oulu – 6. helmikuuta 1969) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Juho Toivonen ja Fanny Puhakka. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hervor Lovisa Appelgrén kanssa.

Opinnot

Toivonen kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaista klassillisesta lyseosta vuonna1910 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina1910–1913. Opintojen sa jälkeen hän toimi Oulun suomalaisen klassillisen lyseon matematiikan virkaatekevänä nuorempana lehtorina vuosina 1913–1914 ja väliaikaisena matematiikan opettajana Oulun molemmissa lyseoissa syyslukukaudella 1914. Toivonen kävi Sotakorkeakoulun Saksassa vuosina 1923–1925. Suomen sotakorkeakoulu lahjoitti Toivoselle vuonna 1926 diplomin.

Jääkärikausi

Toivonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 17. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän kävi vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

Suomen sisällissota

Toivonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui taistelussa pahasti 28. maaliskuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika

Toivonen toimi sisällissoda jälkeen 15. toukokuuta 1918 alkaen komentajana 2. ja 5. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonassa, josta hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1918 alkaen 5. Jääkärirykmenttiin, jonka nimi muutettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2:ksi. Rykmentissä hän toimi komppanianpäällikkönä eri komppanioissa. Porin jalkaväkirykmentti 2:sta hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 Keski–Suomen rykmenttiin, missä hän toimi 2. komppanian päällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana. Armeijasta hän erosi 25. toukokuuta 1921 ja astui 1. kesäkuuta 1921 suojeluskuntajärjestön palvelukseen, jossa hänet sijoitettiin päälliköksi Oulun suojeluskuntapiiriin. Oulusta hänet komennettiin 1. lokakuuta 1925 ja lopulta siirrettiin 30. marraskuuta 1925 alkaen Suojeluskuntain yliesikunnan koulutusosaston päälliköksi. Suojeluskunnista hän erosi 30. elokuuta 1930 ja tyskenteli sen jälkeen myyntipäällikkönä Loimaan mylly oy:n palveluksessa. Loimaan ylly oy: toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 1933.

Talvi- ja jatkosota

Toivonen osallistui talvisotaan Viipurin Lappeenrannan ja Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirien päällikkönä ja jatkosodan puhjettua hän sai komentoonsa Päijänteen, Pohjois-Hämeen ja Lounais-Suomen sotilasläänit ja oli tehtävässä vuoteen 1942 saakka.
Karstun Linnanmäen kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Linnamäki sijaitsee pitkän Karstunlahden pohjukassa noin 500 metriä rannasta. Jyrkkärinteisenä puolustuslinnan oloisena sitä kutsutaan linnaksi, vaikka mitään puolustusrakennelmia ei ole löydettykään. Etelään putoavat rinteet ovat jyrkät pystykallioidenkin takia. Yhdessä tällaisessa seinämässä löytyi punaväriä.

Maalaus

Maalaus sijaitsee kalliossa vesivaluman reunassa noin kolmen metrin korkeudessa. Punavärijälki on pystysuuntainen ja ilmeisesti kuvioton. Veden valuma rajaa läikän vasemmalta ja on saattanut tuhota mahdollisen maalauksen. Punavärin sijainti kiven pinnassa saattaa olla luontainen värjäytymä, mutta koska se on ainoa värjäytymä, uskotaan sen olevan ihmisen tekemä.
Koska maalaus on punaväriä on niin korkealla, on se täytynyt maalata tikkailta, kun kallion edessä oli maata, tai kiipeämällä kohteen alle kallion pykäliä pitkin. Toinen vaihtoehto on ollut maalata se veneessä veden tai jään päältä, kun merivesi oli korkeammalla kuin nykyään.
Espanjan Grand Prix 2019

Vapaat harjoitukset

Mercedes ja Ferrari olivat tuoneet kisaviikonloppua varten merkittäviä päivitysosia autoihinsa. Valtteri Bottas oli ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein, mutta hänen autoonsa iski öljyvuoto ja hän joutui olemaan varikolla loppupuoliskon harjoituksista. Lance Stroll hajotti autonsa ja aiheutti punaiset liput radalle törmätessään ratavalliin.
Toisissa vapaissa harjoituksissa ei koettu merkittäviä ajovirheitä ja Bottas oli jälleen nopein kuljettaja. 
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa koettiin kaksi punaisten lippujen tilannetta, kun Bottaksen auto jäi pyörähdyksen jälkeen jumiin soralle ja George Russellin auto osui ratavalliin. Russellin autoon jouduttiin vaihtamaan ulosajon seurauksena vaihdelaatikko, minkä vuoksi hän sai viiden lähtöruudun rangaistuksen kilpailuun.

Aika-ajot

Aika-ajojen ensimmäisessä osiossa merkittävimmän ajovirheen teki Nico Hülkenberg, joka ajautui soralle, rikkoi autonsa etusiiven ja sai erimuotoisen etusiiven vaihdosta rangaistuksena kilpailuun lähtöpaikan varikolta. Aika-ajojen toisessa osiossa Charles Leclerc rikkoi autonsa pohjalevyn ajaessaan radan reunakivien päältä, eikä kyennyt taistelemaan viidettä sijaa paremmista sijoituksista. Mercedeksen kuljettajat Bottas ja Lewis Hamilton ottivat eturivin lähtöruudut ylivoimaisella erolla ennen kolmanneksi ajanutta Sebastian Vetteliä.

Kilpailu

Paalupaikalta kilpailuun lähtenyt Bottas sai kytkinongelmien vuoksi heikomman lähdön ja menetti lähdössä sijansa tallikaverilleen Hamiltonille. Kärkitallit Mercedes, Ferrari ja Red Bull karkasivat muilta kilpailun alussa ja ainoa merkittävä kolaritilanne koettiin, kun Stroll ja Lando Norris kolaroivat ensimmäisessä mutkassa kilpailun loppupuolella tuoden kolarin seurauksena turva-auton radalle. Hamilton voitti kilpailun. Ferrarilla oli kilpailun aikana vaikeita päätöksiä, kun Vettel lukitsi eturenkaansa lähdössä tuhoten renkaansa pidon ja Leclerc yritti yhden pysähdyksen taktiikkaa.