google/wiki40b huggingface dataset:
Black Pink

Jäsenet

Kim Jisoo (kor. 김지수, s. 3. tammikuuta 1995 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja, näyttelijä ja malli. Jisoo liittyi YG Entertainmentiin heinäkuussa 2011.
Jennie Kim (kor. 제니김, s. 16. tammikuuta 1996 Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja, räppäri ja malli. Jennie on asunut Uudessa-Seelannissa 4 vuotta. Jennie liittyi YG Entertainmentiin Elokuussa 2010.
Rosé, oikealta nimeltään Roseanne Park tai Park Chae-young (kor. 박채영, s. 11. helmikuuta 1997 Uusi-Seelanti) on korealais-australialainen laulaja ja malli. Rosé kasvoi Melbournessa, Australiassa. Hän liittyi YG Entertainmentiin toukokuussa 2012 ja muutti silloin Etelä-Koreaan.  
Lisa, oikealta nimeltään Lalisa Manoban tai Pranpriya Manoban (thaiksi ลลิษา มโนบาล tai ปราณปริยา มโนบาล, s. 27. maaliskuuta 1997 Thaimaa) on thaimaalainen räppäri, tanssija ja malli. Lisa liittyi YG Entertainmentiin huhtikuussa 2011. Lisa oli YG Entertainmentin ensimmäinen ei-korealainen artisti.

Historia

Ensimmäisiä huhuja ja kuvia jäsenehdokkaista uuteen tyttöryhmään YG Entertainment -levy-yhtiöltä tuli jo 2011. Fanien viiden vuoden odotuksen jälkeen YG Entertainment paljasti tulevan yhtyeen lopullisen kokoonpanon ja nimen 28. kesäkuuta 2016. Nimivaihtoehtona ryhmälle oli myös Pinkpunk. Blackpink on levy-yhtiön ensimmäinen tyttöyhtye seitsemään vuoteen sitten 2NE1-tyttöryhmän. 
Black Pink julkaisi ensimmäisen singlealbuminsa Square One 8. elokuuta 2016. Albumi sisältää kaksi hip hop -kappaletta: ”Boombayah” ja ”Whistle”.
Toinen singlealbumi Square Two julkaistiin 1. marraskuuta 2016. Albumi sisältää kolme kappaletta: "Playing with Fire", "Stay" ja akustinen versio kappaleesta "Whistle".
Uuden singlensä "As If It's Your Last" Black Pink julkaisi 22. kesäkuuta 2017. Laulu on erilainen kuin edelliset laulut ja muistuttaa enemmän ryhmän "Pink"-puolta, joka on pirteämpi ja värikkäämpi.
Ryhmä debytoi Japanissa 30. elokuuta 2017 japaninkielisellä minialbumillaan Black Pink. Albumi julkaistiin uudelleenpakattuna 29. maaliskuuta 2018.
Black Pink julkaisi ensimmäisen koreankielisen minialbuminsa Square Up 15. kesäkuuta 2018.
Black Pink julkaisi toisen koreankielisen minialbuminsa Kill This Love 5. huhtikuuta 2019.
J. A. Wecksell

Johan (Juho, Hannes) August Wecksell (18. heinäkuuta 1879 Jämijärvi – 5. helmikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen tietosanakirjatoimittaja, suomentaja ja opettaja.
Wecksellin vanhemmat olivat kirkkoherra Hugo Waldemar Wecksell (1847–1910) ja Hulda Augusta Heikel (1853–1926). Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1905.
Wecksell toimitti tietosanakirjoja ja hakuteoksia sekä oli myös näiden teosten toimitussihteerinä. Hän oli lisäksi luonnonhistorian opettajana eri oppilaitoksissa kuten Lepaan puutarhaopistossa. Wecksell oli toimittamassa muun muassa 1909–1922 julkaistua Tietosanakirjaa, Otavan Isoa Tietosanakirjaa, Pientä Tietosanakirjaa, Aikalaiskirjaa ja Maamiehen käsikirjaa.
Wecksell oli Tyrvännön kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Vanamo-seuran varapuheenjohtaja 1923-1924.
Wecksell oli naimisissa 1910–1948 filosofian maisteri Laura Lydia Lovisa Högmanin (k. 1948) kanssa. Kirjailija ja runoilija Josef Julius Wecksell oli J. A. Wecksellin setä.
Mega Man ZX

Juoni

On kulunut 200 vuotta Mega Man Zero 4:n tapahtumista. Ihmiset ja reploidit elävät nyt rauhassa keskenään, mutta maverickit ja Model W:t aiheuttavat silti ongelmia joillakin seuduilla.
Vent ja Aile ovat äitinsä kanssa Area H:n huvipuistossa. Maverickit hyökkäävät huvipuistoon, minkä seurauksena äiti kuolee. Girouettesta, Giro Expressin johtajasta, tulee Ventin ja Ailen uusi huoltaja.
Kymmenen vuotta myöhemmin Vent/Aile (riippuen siitä, kummalla hahmolla pelaa) toimittaa Girouetten kanssa tärkeää pakettia, jonka sisällä on Model X. Maverickit tulevat taas tuhoa aiheuttamaan, minkä seurauksena Vent/Aile putoaa jyrkänteeltä alas paketin kanssa.
Alhaalla Vent/Aile tapaa Prairien. Käärme-mechaniloidi, jonka tavoitteena on varastaa Model X, ilmestyy yllättäen paikalle. Model X antaa Ventille/Ailelle supervoimat, ja mechaniloidi tuhotaan. Prairie ja Model X selvisivät naarmuitta. Vent/Aile pitää biometallin itsellään ja liittyy Prairien joukkoihin.
Vent/Aile jatkaa matkaansa Area B:lle ja tapaa siellä Girouetten. Hän on kunnossa ja käyttää Model Z:aa. Girouette kertoo Ventille/Ailelle, että he molemmat ovat valittuja, ja että hän oli toistaiseksi pitänyt asian salaisuutena.
Serpent, Slither Inc:n johtaja, aiheuttaa tuhoa Prometheuksen ja Pandoran kanssa Area D:llä. Vent/Aile saapuu alueelle ja huomaa Girouetten olevan pahisten kontroloima. Vent/Aile joutuu taistelemaan Girouetten kanssa. Taistelun jälkeen Serpent, Prometheus ja Pandora imuroivat password-datan molemmilta hyviksiltä. Girouette kuolee ja muuttuu cyber-elfiksi. Vent/Aile saa Girouetten biometallin ja muuttuu Mega Man Model ZX:ksi.
Vent/Aile aikoo pysäyttää Slither Inc:n pahat aikeet ja alkaa suorittaa Prairien antamia tehtäviä surullisin mielin.
Per Åslund

Seuraura

Åslund on Kils AIK:n kasvatti. Hän pelasi seurassa ensimmäiset miesten pelinsä jo 15-vuotiaana Ruotsin II-divisioonassa kaudella 2001–2002. Kaudeksi 2002–2003 Åslund siirtyi Färjestad BK:n J18-joukkueeseen. Kahden siellä pelatun kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Ruotsin I-divisioonan Skåre BK:hon. Seuraavasta kaudesta 2005–2006 Åslund pelasi ison osan myös sarjatasoa ylempänä Allsvenskanin IFK Arboga IK:ssa.
Kaudella 2006–2007 Åslund teki Elitserien-debyyttinsä Färjestadissa, missä tulokaskausi toi 34 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5 ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän edusti joukkuetta myös kahden ottelun verran Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Åslund pelasi kauden aikana myös 11 ottelua Skåressa. Kahtena seuraavana kautena hän teki Elitserienin runkosarjassa 15 tehopistettä, mutta kevään 2009 pudotuspeleissä Åslund oli yllättäen Färjestadin paras pistemies tehoilla 4+8=12. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Toukokuussa 2009 Åslund teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Åslund oli kaudella 2009–2010 tehoilla 17+15=32 Färjestadin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti Ruotsin-mestaruuden. Huhtikuussa 2011 Åslund teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Toukokuussa 2012 hän jatkoi sitä kevääseen 2015 saakka.
Kaudella 2012–2013 Åslund teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+20=39, joilla hän oli Färjestadin paras maalintekijä Marcus Paulssonin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Chris Leen jälkeen. Kaudella 2013–2014 Åslund oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+17=27. Hän voitti päätteeksi SHL-hopeaa. Kaudella 2014–2015 Åslund oli Färjestadin toiseksi paras pistemies Milan Gulašin jälkeen tehoilla 16+19=35. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Åslund siirtyi kaudeksi 2015–2016 Saksan DEL-liigan Kölner Haieen, josta hän palasi kaudeksi 2016–2017 taas kaksivuotisella sopimuksella Färjestadiin. Maaliskuussa 2018 Åslund teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Åslund on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 25 ottelua tehopistein 2+3=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupin 13. joulukuuta 2007 Prahassa pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Åslund merkittiin Ruotsin kakkosketjuun Niklas Perssonin ja Andreas Jämtinin viereen. Hän avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa heti kahdella osumalla KAJOTbet Hockey Gamesissa 31. elokuuta 2013 Pardubicessa Tšekkiä vastaan. Åslundin molemmat maalit syntyivät ylivoimalla.
Jovan Belcher

Kuolema

Belcher ampui 1. joulukuuta 2012 ensin tyttöystävänsä, jonka jälkeen ajoi Chiefsin kotistadionille Arrowhead Stadiumille. Stadionin tiloissa Belcher surmasi itsensä päävalmentaja Romeo Crennelin ja toimitusjohtaja Scott Piolin edessä.
Harmony

Harmony (myös Node 2) on Kansainvälisen avaruusaseman seitsemäs kiertoradalle viety moduuli. Se on toinen kaikkiaan kolmesta yhdysmoduulista.

Laukaisu

Harmony laukaistiin kiertoradalle avaruussukkula Discoveryn lennolla STS-120 23. lokakuuta 2007. Se kiinnitettiin väliaikaisesti Unity-moduuliin, mutta siirrettiin sukkulan lähdettyä Destiny-moduuliin.
Lippupallo

Lippupallo on Yhdysvalloissa amerikkalaisesta jalkapallosta kehitetty palloilulaji, joka sopii sekä miehille ja naisille että aikuisille ja lapsille. Laji muistuttaa säännöiltään ja pelitavaltaan amerikkalaista jalkapalloa, mutta pelissä fyysisen kontaktin määrä on loukkaantumisten välttämiseksi minimoitu.
Toisin kuin amerikkalaisessa jalkapallossa, lippupallossa ei ole suojavarusteita (hammassuojaa lukuun ottamatta), ja peli sopii erityisesti kuntoilulajiksi, myös naisille ja lapsille. Lippupallo ei ole vielä Suomessa yleisesti tunnettu laji, mutta lajiliitto Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liitto tarjoaa opetusta, varusteita ja lajitietoutta esimerkiksi koulujen liikuntaohjelmille.
Väinö Myllyrinne

Sukutausta

Myllyrinteen suku oli kotoisin Satakunnasta, mutta hänen äitinsä Anna Maria Keränen oli syntyisin Paltamosta. Samalta paikkakunnalta oli kotoisin myös 247,5 senttimetriä pitkä Daniel Cajanus, joka eräiden tietojen mukaan on Suomen kaikkien aikojen pisin mies.

Elämä ja ura

Lapsuudessaan Myllyrinne asui monissa eri paikoissa, sillä hänen perheensä muutti usein. Armeijan käytyään hän asui Helsingissä. 
Hämeenlinnassa sijaitsevassa Suomen Tykistömuseossa esitellään tämän kaikkien aikojen kookkaimman suomalaisen sotilaan uraa. Myllyrinne palveli Viipurissa raskaassa tykistörykmentissä. Mennessään sotaväkeen vuonna 1929 hän oli noin 220 senttimetriä pitkä ja hyvin vahva. Hän koki uuden kasvukauden vielä 40-vuotiaana. 1930-luvulla hän kiersi ympäri Eurooppaa showpainijana ja sirkusesiintyjänä, mutta palasi talvisodan syttyessä kotimaahan. Myllyrinne palveli talvi- ja jatkosodan aikana kotirintamalla, ainakin Miinapajalla Katajanokalla Helsingissä.
Vuodesta 1946 hän asui Järvenpäässä, missä hänellä oli pieni kanala, jota hän piti 10 vuotta. Lopun elämästään hän eli veljensä perheen yhtenä jäsenenä. Hänet on haudattu Järvenpäähän. Myllyrinteestä on harvoin esillä oleva vahanukke Järvenpään kirjastotalossa sekä toinen Merikarvian Korsumuseossa.

Jälkimaine

Väinö Myllyrinne äänestettiin vuonna 2004 Ylen Suuret suomalaiset -äänestyksessä sijalle 12.
Vuonna 2011 sai Visions du Reel -festivaaleilla ensi-iltansa Jani Peltosen ohjaama dokumenttielokuva Väinö Myllyrinteestä.
Henri Kuitunen

Henri William Kuitunen (s. 2. huhtikuuta 1958 Helsinki) on Steveco Oy:n toimitusjohtaja ja entinen VR-konsernin pääjohtaja.
Kuitunen on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1982. Hän meni samana vuonna VR-konserniin kuuluneen Pohjolan Liikenteen palvelukseen lakimieheksi ja henkilöstöpäälliköksi. Hän nousi hallintojohtajaksi, ja 1988 hänestä tuli Valtionrautateiden tavaraliikennejohtaja sekä myöhemmin VR-osakeyhtiön toimitusjohtaja ja 1997 pääjohtaja.
Lokakuussa 2008 Kuitunen ilmoitti eroavansa tehtävästään VR-osakeyhtiön pääjohtajana. Hän jatkoi kuitenkin virassaan huhtikuuhun 2009 asti.
Vuosina 2010–2011 Kuitunen toimi Caprus Oy:n toimitusjohtajana. 15.1.2012 hän aloitti Steveco Oy:n toimitusjohtajana.
Henri Kuitusen isä oikeustieteen kandidaatti Mauri Kuitunen oli Autorekisterikeskuksen johtaja.
Järvenpään diakoniaopisto

Järvenpään diakoniaopisto on yksityinen toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jota ylläpitää Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiö. Järvenpään diakoniaopisto on yhdessä Luther-opiston kanssa osa Seurakuntaopistoa, joka toimii Järvenpäässä, Tuusulanjärven rannalla.
Järvenpään diakoniaopistossa koulutetaan lähihoitajia (sosiaali- ja terveysalan perustutkinto) lasten ja nuorten hoidon ja kasvatuksen, mielenterveys- ja päihdetyön, sairaanhoidon ja huolenpidon sekä vanhustyön koulutusohjelmissa. Lisäksi Järvenpään diakoniaopistossa voi suorittaa koululaisen aamu- ja iltapäiväohjaajan, koulunkäyntiavustajan, päihdetyön ja perhepäivähoitajan ammattitutkinnot sekä koulunkäyntiavustajan ja vanhustyön erikoisammattitutkinnot. Järvenpään diakoniaopistolla järjestetään myös maahanmuuttajien ammatilliseen koulutukseen valmentavaa koulutusta.
Seurakuntaopisto ja sen yhteydessä toimiva Järvenpään diakoniaopisto on erikoistunut sosiaali- ja terveysalan, hyvinvoinnin, kasvatuksen sekä kirkollisten alojen (erityisesti diakonian ja kristillisen kasvatuksen) koulutukseen ja kehittämistoimintaan.
Kirjosiipikäpylintu

Koko ja ulkonäkö

Laji muistuttaa peippoa ja muita käpylintuja. Se on tanakka ja tukevanokkainen lintu. Aikuisen koiraan vartalo on punainen, vähemmän oranssi kuin muilla käpylinnuilla. Naaras ja nuoret yksilöt ovat vihertävän keltaisia. Siivet ja pyrstö ovat tummanharmaat, ja niissä on selvärajainen valkoinen kuvio, joka auttaa erottamaan kirjosiipikäpylinnun muista käpylinnuista. Myös pikkukäpylinnun siivellä voi olla valkeat juovat, mutta ne ovat selvästi kapeammat.
Kirjosiipikäpylintu on pituudeltaan 15–18 cm ja sen siipien kärkiväli on 26 cm. Nokan korkeus on nokan tyvestä mitattuna 9–11 mm. Aikuinen yksilö painaa noin 30 grammaa.
Huuto ”khiip, khiip” on korkeampi ja ponnettomampi kuin pikkukäpylinnulla. Toinen tyypillinen ääni on lelutorvea muistuttava tööttäys. Laulu on nopeampaa kuin muilla käpylinnuilla, ja muistuttaa eräiden pienten peippolintujen laulua (kanarialintu, vihervarpunen).

Levinneisyys

Lajia tavataan havumetsävyöhykkeellä Pohjois-Amerikassa, Alaskassa ja Aasiassa Siperian länsirajoja myöten. Suomeen kirjosiipikäpylintuja leviää ajoittain itärajan yli, etenkin Itä-Lappiin, Kuusamoon, Kainuuseen ja joskus myös Pohjois-Karjalaan.

Elinympäristö

Kirjosiipikäpylinnun tyypillistä elinympäristöä ovat havumetsät.

Lisääntyminen

Pesintä alkaa ilmeisesti hieman myöhemmin kuin muilla käpylinnuilla, maalis–huhtikuussa, ja sitä voi tapahtua aina syyskuulle asti. Pesä on yleensä kuusessa 5–10 m:n korkeudella ja rakenteeltaan samanlainen kuin muillakin käpylinnuilla. Munia on yleensä kolme tai neljä, joskus viisi.

Ravinto

Lajin pääasiallista ravintoa ovat havupuiden siemenet, Siperiassa etenkin lehtikuusi, Amerikassa hemlokki. Ajoittain maistuvat myös pihlajanmarjat. Kesällä kirjosiipikäpylintu syö runsaasti hyönteisiä.
Andrea Cesalpino

Andrea Cesalpino (latinaksi Andreas Cæsalpinus, joskus myös Cesalpinus) (1524 tai 1525 – 23. helmikuuta, 1603) oli italialainen lääkäri, filosofi ja kasvitieteilijä. Hän esitti vuonna 1583 ensimmäisen yrityksen luokitella kasvit pelkästään niiden biologisten ominaisuuksien pohjalta. Modernin biologisen taksonomian 1600-luvun lopulla luoneet luonnontutkijat havaitsivat Cesalpinon ennakoineen merkittävästi heidän ajatuksiaan.
Asuntola

Oppilaitosten asuntolat Suomessa

Oppilaitoksia, joiden yhteydessä on asuntolatiloja kutsutaan perinteisesti sisäoppilaitoksiksi eli internaateiksi. Tällaisia ovat Suomessa yhä monet kansanopistot ja erikoiskoulut, kuten peruskouluasteen sisäoppilaitos Anna Tapion koulu Pälkäneen Aitoossa sekä Kaarinassa sijaitseva adventtikirkon ylläpitämä Suomen kristillinen yhteiskoulu, entinen Toivonlinna. Kansakoululaitoksen alkuaikoina, jolloin kouluja oli harvassa ja liikenneyhteydet huonot, monissa kouluissa toimi pitkämatkalaisten koululaisten asuntola eli oppilaskoti. Niitä on vieläkin harvaan asuttujen seutujen kouluissa. Tällaiset koulut eivät kuitenkaan ole sisäoppilaitoksia, koska asumista asuntolassa ei oppilailta edellytetä.
Suomen sairaanhoitajia kouluttavat oppilaitokset omaksuivat jo varhain Florence Nightingalen ja Sophie Mannerheimin oppien mukaisen sisäoppilaitosmaisen toimintatavan, jossa oppilailta edellytettiin asumista koulun asuntolassa. ”Jos oppilaskodissa asuminen on pakollista, niin alalle ei hakeudu sellaisia, joita ankara elämänjärjestys kammoksuttaa”, kirjoitti Sophie Mannerheim.
Toisen asteen oppilaitosten yhteydessä toimivat oppilasasuntolat ovat Suomessa yleensä opintososiaalisena etuna tarjottavia asumispalveluja. Asuntoloissa asutaan yleensä vain viikolla, ja viikonloppuasumiseen tarvitaan erityisistä syistä saatu lupa. Asuminen on maksutonta, mutta avainpantin ja asukkaan aiheuttamien vahinkojen korvausten periminen on mahdollista.

Opiskelija-asuntolat

Korkeakouluopiskelijoiden asuntoloita alettiin rakentaa Suomessa sotien jälkeen, ensimmäisten joukossa Helsingin Domus Academica (1947), Otaniemen Teekkarikylä (1952), Turun ylioppilastalot (1952–1960) ja Kasvatusopillisen korkeakoulun asuntola Jyväskylässä (1954). Myös 1960-luvulta alkaen rakennetut Turun,  Jyväskylän ja Oulun ylioppilaskylät ovat etenkin vanhimmilta osiltaan asuntolatyyppisiä yhteiskeittiöineen, mutta nykyisin opiskelijoiden asuntotuotannossa suositaan omin keittiöin ja kylpyhuonein varustettuja yksiöitä tai soluasuntoja. Niitä ei enää rakenneta aivan oppilaitosten läheisyyteen, vaan opiskelija-asunnot voivat sijaita kauempanakin julkisen liikenteen saavutettavissa ja polkupyörämatkan päässä.
Monet oppilaitosten asuntolat muuttuvat loma-aikoina kesähotelleiksi tai muunnimisiksi matkailumajoitusta tarjoaviksi yksiköiksi. Erityisesti hotelli- ja ravintola-alan oppilaitosten kesähotellitoiminta tarjoaa samalla harjoittelu- ja työmahdollisuuksia opiskelijoilleen. Turun ylioppilaskylän Ikituuri mainosti vuonna 1972 olevansa Suomen suurin kesähotelli, jossa oli 900 huonetta, 1 550 vuodepaikkaa ja viisi ravintolaa. (Nykyisin Ikituuri tarkoittaa alueelle vuonna 2011 valmistunutta pyöreää tornitaloa.)

Ryhmäkoti

Ryhmäkoti on vammaisasumisessa suositu asuntolatyyppi, joka muodostuu yhteistilojen yhdistämästä ryhmästä yksityishuoneita, joissa on kussakin oma wc- ja kylpyhuone. Yhteiset tilat toimivat asukkaiden hoitoa tukevana asuintilana.
Peura

Levinneisyys

Lajin levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Eurooppaan, Siperiaan, Pohjois-Amerikan pohjoisosiin ja Jäämeren arktisille saarille, mukaan lukien Grönlantiin. Kotieläiminä pidettyjen porojen villiintyneitä jälkeläisiä elää lisäksi Islannissa, Pribilofsaarilla ja St. Matthewilla sekä myös eteläisellä pallonpuoliskolla Kerguelenilla ja Etelä-Georgialla. Etelä-Georgialla elävät 3 500 poroa tosin on päätetty hävittää vuosien 2012–2014 aikana, koska ne ovat vieraslajina uhka alueen alkuperäiselle luonnolle.
Talaskankaan luonnonsuojelualue

Talaskankaan luonnonsuojelualue on lähes luonnontilaisena säilynyt metsä- ja suoalue Savon ja Kainuun rajamailla, Kajaanin (ennen kuntaliitosta Vuolijoen), Vieremän ja Sonkajärven kuntien alueella. Alueella suunniteltiin hakkuita 1980-luvulla, mutta luontoaktivistit estivät ne mielenosoituksin. Talaksen alueen vanhimmista metsistä Metsähallitus ehti kuitenkin hakata suuren osan ennen kuin hakkuut pysäytettiin. Suojelualue siitä tuli vuonna 1994
Alue on ylävää seutua, mutta siellä ei ole erityisen suuria korkeuseroja. Suuri osa metsästä on tuoretta kangasmetsää. Alueella on vähäisessä määrin täysin koskematonta metsää (Joutenjärven alue on muun muassa on ikivanhaa koskematonta metsää) ja sen keskusosa on ollut hakkaamatta 150 vuoden ajan, 1900-luvun alussa on jonkin verran on suoritettu harvennushakkuitakin alueella ja kaivettu lapio-ojia soiden reunamille. Metsäpalo on polttanut keskusaluetta 1800-luvulla. Siellä elää noin 50 uhanalaista eliölajia
Varissaari

Historia

Fort Elisabethin tehtävänä oli yhdessä Fort Slavan kanssa suojata Ruotsinsalmeen johtavia laivaväyliä lännestä ja etelästä. Linnoitus on rakennettu vuosina 1790–1796 alun perin kahdelle pienelle Varissaarelle. Saaret erottavan kapean ja matalan salmen yli rakennettiin täyttömaalle tienpenkere eli niin sanottu tykkitie ja linnoitusmuuri. Salmi on myöhemmin täytetty kokonaan. Linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä Suomen sodan jälkeen ja englantilais-ranskalainen laivasto tuhosi linnoitukset Krimin sodan aikana vuonna 1855.
Toisen maailmansodan aikana Varissaaressa toimi ilmatorjuntapatteri linnoitusvallien päällä. Ajasta muistoksi paikalle on tuotu ilmatorjuntatykkejä. Saarella on esillä myös niin sanottuja piiskatykkejä, jollaista aseistusta siellä ei kuitenkaan koskaan ollut. Vuonna 1940 saaren itäpäähän pystytettiin Henrik Bruunin suunnittelema Ruotsinsalmen toisen meritaistelun 1790 muistomerkki.

Rakennuksia ja rakennelmia

Fort Elisabeth on muodoltaan epäsäännöllinen ja rantojen muotoja mukaileva. Linnoituksen muurissa on kaksi puolipyöreää ja kaksi kulmikasta rakennetta. Saaren pohjoiskärjessä oli suuri yksikerroksinen kasarmirakennus, joka on purettu 1820-luvulla. Kasarmista on jäljellä nykyisin perustukset. Ruutikellari sijaitsi linnoitusvallien ja kallion suojassa saaren luoteisrannalla ja se on nykyisin pahoin raunioitunut. Muita rakennelmia olivat vartiotupa, kuulien kuumennusuuni ja kalustovaja, josta on jäljellä perustuksia. Kalustovajan paikalla on nykyisin varasto- ja näyttelyrakennus, jossa on esillä Ruotsinsalmen meritaisteluissa vuosina 1789 ja 1790 uponneiden laivojen tykkejä ja puuosia.
Varissaaressa on ollut 1800–1900-luvun vaihteessa pursiseuran paviljonkirakennus, joka sijaitsi linnoituksen eteläisen puoliympyrän sisällä. Saaren päälaituri on sijainnut koilliskulmassa jo pursiseuran aikana. Linnoituksen pohjoisen puoliympyrän sisällä on nykyisin ravintolarakennus.
Östbon kihlakunta

Östbon kihlakunta (ruots. Östbo härad) oli kihlakunta Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 538,28 neliökilometriä ja asukasluku 20 795 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Kärda, Hånger, Värnamon maalaiskunta, Tånnö, Voxtorp, Rydaholm, Gällaryd, Fryele, Hagshult, Kävsjö, Åker, Tofteryd ja Byarum.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Byarum, Tofteryd, Hagshult ja Åker kuuluvat nykyään Vaggerydin kuntaan, Kävsjö kuuluu Gnosjön kuntaan ja muut Värnamon kuntaan.
Seehofin linna

Seehofin linna (saks. Schloss Seehof) on linna Memmelsdorfin kunnassa noin viisi kilometriä itään Bambergista, Saksan Baijerin osavaltiossa. Linna rakennettiin alun perin kesäresidenssiksi Bambergin ruhtinaspiispoille. Sen rakentamistyöt käynnistettiin vuonna 1687 ja ne saatiin päätökseen vuonna 1696. Suunnittelusta vastasi italialaissyntyinen arkkitehti Antonio Petrini. Nykyisin linnaa käyttää suurimmaksi osaksi Baijerin osavaltio.
Nel segno di Roma

Juoni

Palmyran kuningatar Zenobia kapinoi keisari Aurelianuksen hallitsemaa Roomaa vastaan. Roomalaisten lähettämä konsuli Marcus Valerius joutuu palmyralaisten vangiksi, mutta pakenee pyhää tulta vartioivaan Batsebaan rakastuneen decurio Julianuksen avulla ja tunkeutuu Zenobian palatsiin. Marcus Valerius tarjoaa kuningattarelle palveluksiaan roomalaisten kukistamiseksi ja he rakastuvat toisiinsa. Samaan aikaan Zenobian neuvonantaja Semantius juonittelee persialaisten kanssa kuningattaren syrjäyttämiseksi. Marcus Valerius pääsee selville Semantiuksen juonista ja liittyy roomalaisiin, jotka kukistavat Zenobian armeijan. Zenobia viedään vankina Roomaan, mutta hänet vapautetaan Marcus Valeriuksen pyynnöstä. Batsebasta tehdään Palmyran uusi kuningatar.

Tuotanto ja vastaanotto

Nel segno di Roma on kuvattu Dyaliscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä Dubrava Filmin studiolla Jugoslaviassa. Guido Brignonen sairastuttua sen ohjasivat loppuun Michelangelo Antonioni sekä taistelukohtauksista vastannut Riccardo Freda.
Elokuva on isolla budjetilla tehty näyttävä pukudraama, mutta sen juoni on hyvin ohut ja toiminta vähäistä. Yhdysvaltalaisen Variety-lehden mukaan sen syvällisin asia on vako Anita Ekbergin rintojen välissä. Elokuva muistetaan myös vauhdikkaan napatanssin esittäneen Chelo Alonson peplum-debyyttinä.
Puutteistaan huolimatta Nel segno di Roma oli melkoinen kaupallinen menestys. Se oli Italiassa kauden kahdeksitoista katsotuin elokuva ja vuoden 1961 loppuun mennessä se oli tuottanut jo 627 miljoonan liiran kassatulot. Yhdysvalloissa se oli ensimmäinen American International Picturesin maahantuoma peplum-elokuva. Elokuva sai Yhdysvalloissa nimen Sign of the Gladiator, vaikka siinä ei gladiaattoreita esiinnykään.