google/wiki40b huggingface dataset:
Simone Arnold Liebster

Simone Arnold Liebster (s. 1930 Alsace) on Jehovan todistaja, joka joutui nuorena tyttönä natsihallinnon vuoksi uskonnollisen vainon kohteeksi. Hän on kirjoittanut kokemuksistaan omaelämäkerran Silmätysten leijonan kanssa.
Varhaislapsuutensa 1930-luvulla Alsacen vuoristoalueella eläneen Simonen perhe joutui vaikeuksiin kansallissosialistisen Saksan miehitettyä alueen. He nimittäin olivat aktiivisia Jehovan todistajia, joiden toiminnan natsit olivat kieltäneet. Perhe kohtasi kieltojen seurauksena monia ongelmia, kuten Adolphe-isän työpaikan menetyksen ja sen, että Gestapo sulki perheen käyttämän pankkitilin. Adolphe joutui lopulta Dachaun keskitysleiriin 1941. Tämän jälkeen Simone vietiin kasvatuslaitokseen, koska hän ei suostunut liittymään Bund Deutscher Mädeliin eikä lausumaan Heil Hitleriä. Myös hänen äitinsä lähetettiin keskitysleiriin syyskuussa 1943. Kasvatuslaitoksessa Simonea yritettiin saada luopumaan uskonnollisista näkemyksistään ruumiillisen kurituksen, äärimmäisen kovan työn, nälkiinnyttämisen ja erilaisten rajoitusten avulla – esimerkiksi muille lapsille puhuminen oli kielletty. Kansallissosialistit olivat kehittäneet erityisen lomakkeen, jolla uskosta luopuminen ilmaistiin. Sekä Simone että hänen isänsä ja äitinsä eivät kuitenkaan allekirjoittaneet sitä, vaikka allekirjoittamisen myötä he olisivat päässeet vapaiksi. Lomake esitettiin heille useita kertoja.
Sodan jälkeen kävi ilmi, että kaikki kolme Arnoldin perheen jäsentä olivat selvinneet hengissä. Sopeutuminen takaisin normaalielämään oli kuitenkin heille erittäin vaikeaa sota-ajan kokemusten vuoksi.
Raimo Hämäläinen

Raimo Pertti Hämäläinen (s. 7. heinäkuuta 1948 Helsinki) on suomalainen professori ja Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun Systeemianalyysin laboratorion esimies. Hämäläinen perusti Systeemianalyysin laboratorion Teknilliseen korkeakouluun vuonna 1984.
Hämäläisen tärkeimpiä tutkimusalueita ovat systeemianalyysi ja operaatiotutkimus. Hän on julkaissut yli 180 tieteellistä artikkelia tai kokousesitelmää, ohjannut yli kolmekymmentä väitöskirjaa, ja lisäksi suunnitellut päätöksenteon tukijärjestelmiä. Yksi Hämäläisen näkyvimmistä viime aikaisista tutkimuskohteista on ollut yhdessä professori, filosofi Esa Saarisen kanssa kehitetty systeemiälyn käsite.
Vuonna 2004 The International Society for Multiple Criteria Decision Making palkitsi professori Hämäläisen pitkäaikaisesta ja tuloksellisesta työstään monitavoitteisen päätöksenteon parissa.
Lindon

Lindon on yksi J. R. R. Tolkienin Keski-Maahan sijoittuvien fantasiakertomusten tapahtumapaikoista. Lindon oli Gil-Galadin, Noldorin korkean kuninkaan johtama haltiavaltakunta toisella ajalla. Gil-Galad ja Noldor osallistuivat Arnorin (Númenorin ihmisten pohjoisvaltakunta), Elendilin, Anárionin ja Gondorin (Númenorin ihmisten etelävaltakunta) Isildurin kanssa sotaan Sauronia vastaan.
Verenpisara (yhtye)

Verenpisara on vuonna 1999 perustettu suomalainen heavy metal -yhtye. Maaliskuussa 2001 ilmestyi yhtyeen ensimmäinen EP, Sinun tyyneytesi vie voiton kaikesta, josta pian tehtiin myös musiikkivideo. Ensimmäisen albuminsa äänityksen Verenpisara aloitti saman vuoden syksyllä. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2002 nimellä Aamunodottaja. Albumi pääsi samalla viikolla Suomen virallisella listalla 29. sijalle. Sen lisäksi Radiomafia valitsi Aamunodottajan viikon levyksi. Albumin julkaisun yhteydessä Suomen Punainen Risti närkästyi levyn kannessa olleesta punaisesta rististä, ja levyt jouduttiin tavaramerkkikohun saattelemana vetämään pois kaupoista. Levy-yhtiö pahoitteli asiaa, ja kansitaiteen mentyä uusiksi, levyt palautuivat kauppoihin. Toinen albumi "Happosadetta" ilmestyi vuonna 2003, ja siltä ilmestyi kaksi singleä. Bändin kolmas levy, "Irtileikattu", ilmestyi vuonna 2005.
Yhtyeen kitaristit Tomi Koivusaari ja Santeri Kallio ovat myös Amorphiksen jäseniä.
Verenpisara on esiintynyt Down by the Laiturissa, Tuskassa, Tammerfestissa ja Midnight Party Planetissa. Vuonna 2005 yhtye vaihtoi levy-yhtiönsä BMG:stä Spinefarmin Rankaan.
Yhtye julkaisi uuden levyn "Eilinen on kuollut" helmikuussa 2011 vaihdettuaan levy-yhtiötä Stay Heavy Recordsille.
Obrenović

Obrenović oli serbialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Serbian ruhtinas- ja kuningaskuntaa vuosina 1815–1842 ja 1860–1903. Sukuun kuuluivat hallitsijat Miloš Obrenović I (1815–1839 ja 1858–1860), Milan Obrenović (1839), Mikael Obrenović (1839–1842 ja 1860–1868), Milan I (1868–1889) sekä Aleksanteri I (1889–1903). Milan I otti vuonna 1882 itselleen Serbian kuninkaan arvon. Obrenovićin suku sammui Aleksanteri I:n murhaan vuonna 1903, minkä jälkeen kilpaileva Karađorđevićin suku palasi valtaan.
Jelovon piiri

Jelovon piiri (ven. Ело́вский райо́н, Jelovski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1449 neliökilometriä. Asukkaita on 12 100 henkeä (vuonna 2009).
Jelovon piiri sijaitsee Permin aluepiirin lounaisosassa Kaman muodostaman Votkinskin tekojärven rannalla. Pohjoisessa se rajoittuu Tšastyjen, koillisessa Osan, idässä Bardan, etelässä Kujedan ja lounaassa Tšaikovskin piireihin sekä lännessä Udmurtiaan. Pinta-alasta 28 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy ja kaasu, savi ja sora.
Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Brjuhovo, Dubrovo, Jelovo, Krjukovo, Malaja Usa, Osinovik, Pliškari ja Suganka. Hallinnollinen keskus on Jelovon kylä. Asutuskeskuksia on yhteensa 41.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94,1 % venäläisiä ja 2,6 % tšuvasseja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon tuotantoon ja viljan viljelyyn. Vuonna 1986 alettiin porata öljyä.
Piirissä toimii ammattikoulu, lasten taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kaksi kotiseutumuseota. Paikallislehtenä ilmestyy Iskra Prikamja (”Kaman seudun kipinä”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiä ovat Pietari-Paavalin ja Kolminaisuuden kirkot sekä entinen Favorin luostari.
Eino Salminen (näytelmäkirjailija)

Eino Wilhelm Salminen (s. 24. toukokuuta 1900 Tampere) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Tampereella asunut Salminen työskenteli vaatturimestarina ja pukutehtaan työnjohtajana. Hän toimi myös freelance-toimittajana eri lehdissä.
Winkler

Historia

Viimeisen jääkauden päättyessä Agassiz-jääjärvi peitti suurta osaa nykyistä Manitobaa ja sen rantaviiva sijaitsi nykyisen Winklerin kaupungin laitamilla. Järven muodostama Pembina Escarpment -harjanne sijaitsee muutaman kilometrin päässä lännessä.
Winklerin eurooppalainen asutus sai alkunsa vuonna 1874, jolloin alueelle saapuivat ensimmäiset venäläiset mennoniitat. Nämä ensimmäiset siirtolaiset muodostivat syvästi uskonnollisen yhteisön mutta eivät kuitenkaan rakentaneet alueelle perinteisiä kirkkorakennuksia. Ensimmäinen seurakunta perustettiin alueelle 1888 yhdysvaltalaisten lähetystyöntekijöiden saavuttua. Virallisesti Winklerin perusti puutavarayrittäjä ja poliitikko Valentine Winkler, jolla oli yritys läheisessä Mordenin kylässä. Kun Winklerin mennoniitta-asiakkaat toivoivat hänen perustavan toimipisteen lähemmäksi kaupunkia, hän sai Canadian Pacific Railwayn suostutelluksi rakentamaan rautatien kaupungin lounaisosaan.
Winkler rekisteröitiin kyläksi 9. toukokuuta 1906. Tähän päivään mennessä kylään oli muuttanut suuri joukko saksalaisia, juutalaisia ja englantilaisia siirtolaisia. Mennoniitat alkoivat muuttaa maaseudulta kylään pian tämän jälkeen ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen he muodostivat kylän väestöstä enemmistön.
1930-luvulla suuri joukko juutalaisia ja saksalaisia kauppiaita muutti pois Winkleristä, ja kylän väkiluku supistui. Väkiluku kääntyi nousuun toisen maailmansodan jälkeen. Winkler sai 7. huhtikuuta 1954 kaupungin aseman.

Ilmasto

Ilmasto eteläisessä Manitobassa on tyypillinen kuiva mannermainen ilmasto (Köppenin ilmastoluokitus: Dfb), talvet ovat kylmiä ja kesät taas lämpimiä. Keskimääräinen lämpötila on heinäkuussa 20 astetta ja tammikuussa noin -15,6 astetta. Keskimääräinen sateen määrä on noin 415 mm vuodessa, joka sataa useimmiten keväällä ja alkukesästä. Kasvukausi on keskimäärin 125 päivää.
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö

Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö oli aikaisemmin yksi Suomen valtioneuvoston ministeriöistä. Se jaettiin vuonna 1970 kahtia, jolloin syntyivät liikenneministeriö (nykyinen liikenne- ja viestintäministeriö) ja työvoimaministeriö (nykyinen työministeriö).
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö jakautui yleiseen osastoon, ilmailuosastoon, tieliikenneosastoon ja työvoima-asiain osastoon. Sen alaisia virastoja ja laitoksia olivat mm. Arava, rakennushallitus, rautatiehallitus, posti- ja lennätinhallitus ja tie- ja vesirakennushallitus sekä valtionyhtiöt Aero Oy, VAPO ja Yleisradio. Ministeriön toimialaan, sen työvoima-asiain osastoon, kuului myös ammatinvalinnanohjaus. Jatkosodan aikana ministeriölle kuului lisäksi kaikkia 16–60-vuotiaita henkilöitä koskeneen yleisen työvelvollisuuden johto.
Paulo Freire

Paulo Reglus Neves Freire (19. syyskuuta 1921 Recife - 2. toukokuuta 1997 São Paulo) on brasilialaissyntyinen kasvatusfilosofi, joka luetaan 1900-luvun vaikutusvaltaisimpien kasvatusteoreetikoiden joukkoon. Hänen ajattelunsa tunnetaan myös kasvatustieteiden lähialueilla kuten sosiologiassa, politiikan tutkimuksessa ja teologiassa. Freirellä on ollut myös laajaa koulutus- ja yhteiskuntapoliittista vaikutusta ympäri maailman.
Freiren tunnetuin teos on Sorrettujen pedagogiikka, joka on käännetty lukuisille kielille. Siinä Freire esittää teoriansa dialogisesta pedagogiikasta, jossa opitaan samanaikaisesti lukemista ja kirjoittamista ja yhteiskunnallista tiedostamista. Freire korostaa kasvatuksen poliittista merkitystä taisteltaessa yhteiskunnallista sortoa vastaan. Freiren mukaan on sorrettujen tehtävä vapauttaa itsensä sortajien kahleista ja samalla vapauttaa sortajansa.
Freire esittää dialogisen oppimisen vastakohtana tallentavalle oppimiselle. Dialoginen oppiminen perustuu oppijoiden keskinäiseen luottamukseen ja oppijoiden kokemusten tietoiseen pohdintaan. Freire kertoo uransa aikana kokeilleensa useita kommunikaation tapoja, ja hylänneensä niistä useimmat. Yksi lähtökohta on kuitenkin pysynyt: luottamus siihen, että vain toimimalla yhdessä ihmisten kanssa voi saavuttaa jotain heidän kannaltaan autenttista. "Milloinkaan en ole uskonut kulttuurin demokratisoimisen tarkoittaneen kulttuurin vulgarisoimista tai sen pelkkää siirtämistä ihmisille suoraan opettajainhuoneesta."

Freire Suomessa

1970-luvulla Freireä luettiin ja harrastettiin yhteiskunta- ja kasvatustieteissä. Hänen pääteoksensa Sorrettujen pedagogiikka saatiin suomeksi kuitenkin vasta 2005. Kahta vuotta myöhemmin perustettiin Tampereelle pohjoismaiden ensimmäinen Paulo Freire tutkimuskeskus osana maailmanlaajuista Paulo Freire -keskusten verkostoa.
Paulo Freiren vaikutus näkyy yliopistollisissa opinnäytteissä, mm. Lissu Lehtimajan sarjakuvan muotoon laaditussa tutkielmassa Freiren kyydissä. Sanna Ryynänen on väitöskirjassaan Nuoria reunoilla. Sosiaalipedagoginen tutkimus rikollisuuden ja väkivallan keskellä elävien nuorten kasvun tukemisesta brasilialaisissa kansalaisjärjestöissä soveltanut Paulo Freiren kasvatusteoreettista ja metodologista ajattelua . Aino Hannulan vuonna 2000 Helsingin yliopistossa hyväksytty väitöskirja Tiedostaminen ja muutos Paulo Freiren ajattelussa on kattavin Freirestä suomeksi tehty tutkimus.
Kempeleen vaakuna

Kempeleen kunnanvaakuna on Kempeleen kunnan tunnus, jonka on suunnitellut Kaj Kajander. Vaakunassa on sininen kenttä sekä hopeinen aaltokoroinen vasen pieli ja alakkain kaksi hopeista yläviistoon lentävää sorsaa. Vaakuna-aihe viittaa Kempeleenlahden vesijättömaihin ja sen runsaslukuiseen linnustoon.
Kun laki kunnan vaakunoista oli annettu 8. huhtikuuta 1949, saivat myös maalaiskunnat oikeuden käyttää vaakunaa. Vaakunat suunniteltiin kaikkiaan 466 maalaiskunnalle (vain kolme kuntaa, Koijärvi, Pielisensuu ja Uudenkaupungin maalaiskunta eivät ehtineet koskaan saada omaa vaakunaansa ennen lakkauttamistaan), ja viimeisenä kunnista sisäministeriö vahvisti oman vaakunansa Kempeleen kunnalle 24. marraskuuta 1969. Kempeleen kunnanvaltuusto oli hyväksynyt vaakunakuvauksen aiemmin samana vuonna 10. lokakuuta, joskin valtionarkisto oli tehnyt myöhemmin siihen pienen korjauksen.
Alexander Schwarz

Kansainväliset kilpailut

Schwarz kilpaili maailmancupissa vuosina 1998–1999, 2002 ja 2004–2006 yhteensä kahdeksassa osakilpailussa. Ensimmäistä kertaa hän hiihti maailmancupissa 8. tammikuuta 1998 Ramsaussa, jossa hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 71:s. Maailmancupin pisteille Schwarz ylsi kerran: 29. joulukuuta 1998 Kitzbühelissä ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 22:s.
Continental Cupissa ja Skandinavia Cupissa Schwarz hiihti kymmenen parhaan joukkoon yhteensä kolme kertaa. Parhaimmillaan hän oli neljäs Skandinavia Cupin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Vuokatissa 16. joulukuuta 2005.
Schwarz oli mukana juniorien MM-kilpailuissa Pontresinassa 1998. Hän kilpaili 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ollen 37:s.

SM-kilpailut

Schwarz saavutti SM-kilpailuissa 2007 hopeaa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Vuokatti Ski Teamin joukkueessa Schwarz saavutti SM-kultaa viestissä 2007 ja 2008 sekä sprinttiviestissä 2005. Pitkissä viesteissä hänen kanssaan hiihtivät molemmilla kerroilla Martti Jylhä, Olli Ohtonen sekä Sami Jauhojärvi, ja sprinttiviestissä hänen parinaan oli Pasi Kallunki.
Pekka Leppänen (nuorsuomalainen poliitikko)

Pekka Leppänen (13. kesäkuuta 1867 Ilomantsi – 28. tammikuuta 1943 Ilomantsi) oli suomalainen maanviljelijä, kirjakauppias, valtiopäivämies ja nuorsuomalaisten kansanedustaja.
Leppäsen vanhemmat olivat talollinen, kauppias Pekka Leppänen ja Helena Partanen. Hän kävi neljä luokkaa oppikoulua ja toimi sitten maanviljelijänä Ilomantsissa. Leppänen toimi myös kirjakauppiaana vuodesta 1926 alkaen. Hän oli myös Ilomantsin kunnan rahastonhoitajana.
Leppänen oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn edustajana 1897–1900 ja 1905–1906. Hän oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1908 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Leppänen toimi Ilomantsin kuntakokouksen ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana.
Pablo García

Ura

Kotimaassaan García on edustanut Montevideo Wanderersia ja Peñarolia. Hän siirtyi vuonna 1997 Espanjaan Atlético Madridin organisaatioon, jossa hän vietti kolme kautta pelaten seuran B-joukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Atléticosta hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Italiaan, jossa hän edusti Milania ja lainasopimuksella Veneziaa. Vuonna 2002 García palasi takaisin Espanjaan Osasunan joukkueeseen.
Kolmen Osasunassa pelaamansa kauden aikana García sai maineen taistelevana ja uhrautuvana puolustavana keskikenttäpelaajana. Varjopuolena hän oli koko sarjan eniten varoitettu pelaaja kaudella 2004–2005. Hyvät otteet herättivät kuitenkin Real Madridin kiinnostuksen ja seura hankki hänet riveihinsä kesällä 2005 samaan aikaan maanmiehensä Carlos Diogon kanssa. Real Madridissa García onnistui syrjäyttämään tanskalaisen Thomas Gravesenin pelipaikallaan, mutta hänellä oli ajoittain vaikeuksia päästä oikeaan pelirytmiin mihin myös pienet loukkaantumiset vaikuttivat. Kauden 2005–2006 aikana hän esiintyi 22 Espanjan pääsarjan ja neljässä Mestarien liigan ottelussa.
García ei kuulunut enää Real Madridin kesällä 2006 palkkaaman uuden valmentajan Fabio Capellon suunnitelmiin, joten kaudeksi 2006–2007 hänet lainattiin Celta Vigoon. Kausi sujui mollivoittoisesti sekä Garcíalta että koko joukkueelta, sillä García pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 14 ottelussa ja Celta putosi kauden päätteeksi sarjaporrasta alemmaksi Segunda Divisióniin. Kesällä 2007 García lainattiin puolestaan juuri Segundasta Primeraan nousseeseen Real Murciaan. Kausi oli kuin toisinto edellisestä: uudesta loukkaantumisesta johtuen otteluita kertyi vain 21 ja Murcia putosi Celtan tapaan Segundaan.
Real Madrid ja García purkivat heinäkuussa 2008 sopimuksensa, jota olisi ollut vielä vuosi jäljellä. Kuun lopulla García teki kaksivuotisen sopimuksen kreikkalaisen Paokin kanssa.

Maajoukkue

Uruguayn maajoukkueessa García pelasi vuosina 1997–2007, ja hän toimi myös joukkueen kapteenina. Hän edusti maataan vuoden 1997 maanosaliittojen cupissa, vuosien 1999 ja 2007 Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa. García päätti maajoukkueuransa loukkaantumisten vuoksi loppuvuodesta 2007.
Junioritasolla García kuului alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen vuonna 1997.
Osman Ali Khan, Asaf Jah VII

Sir Osman Ali Khan (urduksi ‏صف جاہ‎), syntämänimeltään Usman Ali Khan Bahadur (urduksi ‏عثمان علی خان بہادر‎) (6. huhtikuuta, 1886 – 24. helmikuuta, 1967) oli Hyderabadin valtion ja Berarin viimeinen Nizam eli hallitsija. Hän hallitsi Hyderabadia vuodesta 1911 vuoteen 1948, jolloin se liitettiin Intiaan.
Khania pidettiin maailman rikkaimpana ihmisenä 1940-luvun alussa. Hänen omaisuutensa arvoksi arvioitiin kaksi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tuohon aikaan vasta perustetun Intian liittohallituksen omaisuuden arvoksi arvioitiin noin miljardi dollaria. Khan esiintyi Time-lehden kannessa. Khan oli kuolemaansa saakka Kaakkois-Aasian rikkain ihminen, vaikka hänen omaisuutensa arvo laski miljardiin dollariin.
Khan rakennutti Delhiin Hyderabad House -palatsin, joka nykyään toimii Intian hallituksen juhla- ja kokoustilana.
Haris Međunjanin

Seurajoukkueura

Međunjanin teki 20. helmikuuta 2005 ensiesiintymisensä Eredivisiessa AZ Alkmaarin riveissä. Tämän jälkeen hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähälle, ja niin hän pelasi kauden 2006–2007 lainalla Sparta Rotterdamissa. Vastuu jäi myös kolmannella kaudella Alankomaissa hyvin vähälle.
Elokuussa 2008 hän siirtyi espanjalaisseura Valladolidiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 18 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Toisella kaudellaan hän teki viisi maalia pelaamissaan 24 ottelussa. Heinäkuussa 2010 hän siirtyi israelilaiseen Maccabi Tel Aviviin.

Maajoukkueura

Međunjanin teki ensiesiintymisensä Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 31. lokakuuta 2009 vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Portugalia vastaan. Hän on pelannut 60 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
IKO Matsushima

Historia

Kyokushinin perustaja Mas Oyama perusti kansainvälisen järjestön 1964 ja kuoltuaan 1994 Shokei Matsui jatkoi IKO:n tehtävissä puheenjohtajana. Erimielisyyksien vuoksi Matsushima perusti neljä vuotta myöhemmin oman Kyokushin järjestön. Hän jatkoi omalla järjestöllään vuonna 2000 Oyaman 1975 perustamaa maailmanmestaruuskilpailuja, jotka käydään joka neljäs vuosi.
Pietari Kärnä

Pietari (Pekka) Kärnä (25. tammikuuta 1859 Nurmes – 16. lokakuuta 1930 Turku) oli turkulainen kansakoulunopettaja ja maallikkosaarnaaja joka toimi suomalaisen puolueen kansanedustajana 1910-luvun alkupuolella.
Kärnän vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Kärnä ja Kristiina Pyykkönen. Hän kävi kansakoulun yksityisesti ja valmistui 1886 kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista. Kärnä suoritti lisäksi 1888 saarnalupatutkinnon. Kärnä oli kansakoulunopettajana Nurmeksessa 1884–1886, Turussa 1886–1888, Huittisissa 1888–1889 ja uudelleen Turussa 1889–1928. Hän toimi myös maallikkosaarnajana ja opetti Turun työväenopistossa.
Kärnä oli kansanedustajana 1911–1914 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuului myös Turun kaupunginvaltuustoon.
Pietari Kärnä oli naimisissa Vilhelmina Sofia Jacklinin kanssa.
Tarkan

Tarkan Tevetoğlu (s. 17. lokakuuta 1972) on World Music -palkittu turkkilainen poplaulaja. Hän on julkaissut useita platinalevyjä uransa aikana, ja albumeita on myyty arviolta 15 miljoonaa. Hän tuottaa musiikkia myös yrityksensä HITT Musicin kautta, joka perustettiin helmikuussa 1997. Ahmet Ertegün piti häntä yhtenä parhaista live-esiintyjistä, joita hän oli koskaan nähnyt. Tarkan on syntynyt Saksassa, mutta hänen ollessaan 14-vuotias hänen vanhempansa päättivät palata takaisin kotimaahansa Turkkiin. Siellä Tarkan löysi intohimonsa musiikkiin. Hän aiheutti paheksuntaa PETAssa esiintymällä levynsä Come Closer kannessa eläimen turkkiin pukeutuneena, myöhemmin Tarkan kertoi rakastavansa eläimiä.
Tantaalipentoksidi

Ominaisuudet

Tantaalipentoksidi on valkoista kiinteää ainetta, joka ei liukene veteen ja hapoistakin vain vetyfluoridiin. Vetyfluoridiin liukeneminen johtuu fluorokompleksin muodostumisesta. Kuumennettaessa emäksisten hydroksidien tai karbonaattien kanssa muodostuu tuotteena tantalaatteja. Tantaalipentoksidi on siis luonteeltaan hapan oksidi. Jos emästä käytetään ylimäärin, niin muodostuu erilaisia isopolyoksoanioneja. Tantaalipentoksidin rakenne on melko monimutkainen, ja se esiintyy vähintään kahtena erilaisena polymorfina. Näistä ortorombinen β-faasi muuntuu alkeiskopiltaan tetragonaaliseksi α-tantaalipentoksidiksi kuumennettaessa sitä 1 360 °C lämpötilaan. Kemiallisesti yhdiste on varsin inertti.

Valmistus

Tantaalipentoksidia voidaan valmistaa hydrolysoimalla tantaalisuoloja, kuumentamalla tantaalimetallia happivirrassa tai käsittelemällä tantalaatteja hapolla jolloin muodostuu oksidin hydraatti, josta saadaan tantaalipentoksidia kuumentamalla.Tantaalipentoksidia voidaan valmistaa myös tantaalipentakloridista.

Käyttö

Tantaalipentoksidin dielektrinen vakio on 26, mikä on kohtalaisen suuri. Tämän vuoksi sitä käytetäänkin kondensaattorimateriaalina. Tantaalikondensaattoreiden teho kondensaattorin tilavuutta kohden on noin kolminkertainen verrattuna alumiinioksidia sisältäviin kondensaattoreihin. Yhdistettä voidaan lisätä myös lasin joukkoon parantamaan taitekerrointa, jolloin voidaan valmistaa esimerkiksi laadukkaampia linssejä kameroihin. Yhdistettä käytetään myös happokatalyyttinä muun muassa esteröinti-, alkylointi- ja aldolikondensaatioreaktioissa. Tantaalipentoksidista pelkistetään tantaalimetallia hiilen tai vedyn avulla.
Jordyn Huitema

Jordyn Huitema (s. 8. toukokuuta 2001) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 22 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Vuonna 2017 hän teki ensimmäisenä kanadalaisena maalin samana vuonna alle 17-vuotiaiden, alle 20-vuotiaiden ja naisten maajoukkueessa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi yhden ottelun.
Huitema solmi toukokuussa 2019 sopimuksen ranskalaisseura Paris Saint-Germainin kanssa.
Arcana (videopeli)

Tarina

Keisarinna Rimsalan sorron alla Elemenin muinainen valtio oli täysin kaoottinen. Joukko voimakkaita velhoja nimeltä Kortinmestarit (Card Masters) yhdisti voimansa päihittääkseen ja sinetöidäkseen ikuisesti Rimsalan, mutta keisarinna ei noin helposti unohtuisi.
Vuosikymmeniä myöhemmin Elemenin kuningaskunnissa poliittisia levottomuuksia seuraa verinen sisällissota. Armeijat teurastavat toisiaan ja Galneonin kätyrit vainoavat ja jahtaavat Korttimestareita. Galneon on Lexfordin kuningas Wagnallin entinen kuninkaallinen velho, joka käynnisti sodan aloittaneen vallankaappauksen. Galneon pyrki elvyttämään ja vapauttamaan Rimsalan niin, että tämän muinainen pahuus leviäisi taas halki Elemenin. Konfliktin aikana Kuningas Wagnallin kaksi tytärtä katosivat, ja sodan loppuessa Lexfordin Ritarit (Knights of Lexford), kuninkaalle uskollisiksi vannoutuneet kolme rohkeaa taistelijaa, hajautuivat. Galneon ottaa vallan ja hallitsee raa'asti, tuhoten samalla jokaisen löydetyn Korttimestarin niin, että Rimsalan ylösnousemus onnistuisi häiriöttä.
On kulunut jo kymmenen vuotta näistä tapahtumista, ja pelin nuori päähenkilö Rooks on Elemenin sisällissodassa viimeiseksi kuolleen Korttimestarin poika, jonka isä oli myös Lexfordin Ritareita. Isänsä kuolema motivoi Rooksia oppimaan korttien käsittelyn, mutta kymmenen vuoden minimalistiset harjoitukset tuskin riittävät. Pian käy ilmi, että oudot tapahtumat piinaavat maailmaa ja enteilevät mullistavia tuloksia. Rooks lähtee seikkailuun estääkseen keisarinna Rimsalan herätyksen, mutta pystyykö hän oikeastaan täyttää kohtalonsa viimeisenä Korttimestarina ennen kuin on liian myöhäistä?
Teemu Laine (koripalloilija)

Teemu Laine (s. 10. maaliskuuta 1977) on suomalainen entinen koripalloilija, joka toimii kaudella 2009–10 Korisliigassa pelaavan Namika Lahden apuvalmentajana. Kaudella 2005–2006 Teemu valittiin Korisliigan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.