google/wiki40b huggingface dataset:
Mecklenburg

Mecklenburg oli saksalainen ruhtinaskunta, joka jakautui vuonna 1621 Mecklenburg-Schweriniin ja Mecklenburg-Güstrowiin. Güstrowista osa siirtyi Mecklenburg-Schwerinin herttualle 1701 ja jäljelle jäänestä osasta tuli Mecklenburg-Strelitz. Mecklenburg-Schwerinin herttuakunta ja Mecklenburg-Strelitz korotettiin suuriruhtinaskunniksi 1815.
Weimarin tasavallassa 1918–1933 entiset suuriruhtinaskunnat jatkoivat vapaavaltioina, kunnes kansallissosialistinen hallitus yhdisti osat yhdeksi Mecklenburgiksi. Neuvostoliiton miehitettyä alueen siihen yhdistettiin vielä Etu-Pommerikin, jolloin sitä kutsuttiin Mecklenburg-Etu-Pommeriksi (vuonna 1947 nimi tosin vaihtui taas Mecklenburgiksi).
Vuonna 1952 Saksan demokraattinen tasavalta lakkautti Mecklenburgin jakamalla sen kolmeen piiriin (Bezirke): Rostockin piiriin, Schwerinin piiriin ja Neubrandenburgin piiriin.
Kun Saksan demokraattinen tasavallan osat yhdistettiin Saksan liittotasavaltaan, muodostettiin uudelleen Mecklenburg-Etu-Pommeri, josta tuli yksi Saksan liittotasavallan osavaltioista.
Simo Wannas

Simo Wannas (s. 8. tammikuuta 1978 Espoo) on suomalainen juoksija. Hän juoksee kaikkia matkoja 800 metriltä maratonile saakka. Hän on edustanut vuodesta 2001 lähtien Helsingin Kisa-Veikkoja. Tätä ennen hänen seurojaan ovat olleet Viherlaakson Veikot sekä Pakilan Visa. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2002 lähtien Timo Vuorimaa.
Aikuisten SM-tasolla Wannas on voittanut 15 mitalia; 5 000 metrin juoksussa yhden pronssin, 10 000 metrin juoksussa kaksi pronssia, puolimaratonilla yhden hopean ja kaksi pronssia, maratonilla yhden pronssin, 4×800 metrin viestissä kaksi kultaa sekä 4×1 500 metrin viestissä neljä kultaa ja kaksi hopeaa. Lisäksi hän on voittanut maastojuoksun SM-kisoissa kaksi mitalia (kultaa 4 kilometrin matkalla ja pronssia 12 kilometrin matkalla) ja sisäratojen SM-kisoista yhden hopean 1 500 metrin juoksussa.
Uransa aikana Wannas on ehtinyt edustaa Suomea eri maaotteluissa lukuisia kertoja vuodesta 2000 lähtien.
Gunnar Modeen

Gunnar Maximilian Modeen (19. kesäkuuta 1895 Kuopio – 30. maaliskuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä ja sosiaalipoliitikko. Hän oli vuodesta 1920 Tilastollisessa päätoimistossa, sai 1944 kanslianeuvoksen arvon ja toimi vuosina 1936–1961 sosiaaliministeriön sosiaalisen tutkimustoimiston päällikkönä.
Modeen esitti 1934 huomiota herättäneen väestöennusteen, jossa hän ennakoi, ettei Suomen väestömäärä koskaan ylittäisi neljää miljoonaa, ja vasta siinä vaiheessa alkoi Suomessa julkinen keskustelu väestöpolitiikasta.
Voipuu

Kuvaus

Voipuu on pienehkö puu, joka kasvaa tavallisesti noin 10–15 metriä korkeaksi. Se voi kasvaa suurimmillaan noin 25 metriä korkeaksi ja rungon läpimitaltaan noin metrin levyiseksi. Latvus on yleensä pyöreähkö. Kaarna on paksua ja pitkittäin syvän uurteista. Puu tuottaa paksua valkoista maitiaisnestettä.
Lehdet ovat asettuneet kierteisesti versojen kärkiin. Lehtilavat ovat pitkänpyöreitä, 12–25 senttimetriä pitkiä, 4–7 senttimetriä leveitä ja aaltolaitaisia. Lehdet ovat aluksi puhjetessaan ruskeanpunaisen karvapeitteisiä ja myöhemmin tummanvihreitä, kaljuja ja nahkeapintaisia. Lehtiruodit ovat 5–15 senttimetriä pitkiä.
Kukinnot kehittyvät lehtihankoihin. Kukinnossa on tavallisesti 30–40 kukkaa, joskus enemmänkin. Kukat ovat kaksineuvoisia ja hyönteispölytteisiä. Terälehtiä on yleensä kahdeksan. Kukat ovat 1,5 senttimetriä halkaisijaltaan ja väriltään valkoisia tai kellertävän valkoisia. Kukkia ympäröivät kalvomaiset ruskeat esilehdet, jotka varisevat ennen kukkien aukeamista.
Hedelmä on soikea 5–8 senttimetriä pitkä ja 3–4 cm leveä väriltään keltainen tai keltavihreä marja. Hedelmissä on tavallisesti vain yksi soikea tai pyöreähkö siemen, jota usein kutsutaan pähkinäksi. Siementä ympäröi hauraus kiiltäväpintainen siemenkuori. Monet linnut ja nisäkkäät syövät puun makeita hedelmiä ja levittävät siten siemeniä. Hedelmien kypsyminen kestää 4–6 kuukautta. Voipuu alkaa kantaa hedelmää 15–20 vuoden iässä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Voipuu kasvaa villinä Länsi-Afrikan savannialueella. Sitä kasvaa noin 500–700 kilometrin levyisellä vyöhykkeellä Senegalista Sudaniin ja Etiopian sekä Uganda läntisiin osiin. Se on mantereen sisäosien kasvi, ja vain Nigeriassa ja Ghanassa sen kasvualueet ulottuvat alle 50 kilometrin päähän Guineanlahden rannikolta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee voipuun vaarantuneeksi. Lajin suurimmat uhat ovat sen laajamittainen käyttö ja elinympäristöjen heikentyminen.
Voipuu on lähinnä trooppisten savannien laji. Sitä kasvaa 100–600 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen elinalueiden vuoden keskimääräinen lämpötila on 25–29 °C. Laji viihtyy hiekkaisilla ja savisilla mailla.

Käyttö

Voipuun siemenistä puristettu karitevoi on yksi merkittävimpiä läntisessä Afrikassa käytettyjä kasvirasvoja. Karitevoi muistuttaa koostumukseltaan palmuöljyä, mutta voipuuta voidaan kasvattaa selvästi kuivemmilla alueilla kuin öljypalmua. Nykyään karitevoita käytetään laajalti muuallakin maailmassa sekä ruoka-aineena että kosmetiikan ja hygieniatuotteiden raaka-aineena. Myös hedelmän maltoa käytetään ihmisravintona.
Karitevoita ja muita puusta tehtyjä valmisteita on käytetty perinteisesti lääkinnässä. Useita kasvin osia on myös käytetty kotieläinten rehuna. Kasvin maitiaisnesteestä on valmistettu liimaa. Puuta on lisäksi käytetty puutavarana ja polttopuuna.
United Expressin lento 5925

Lento

United Express lähti Chicagosta kello 15:25 ja laskeutui Burlingtoniin välipysähdykselle, josta jatkoi matkaansa kohti Quincya kello 16.40 paikallista aikaa. 
Quincyn lentokentällä, jossa ei ole lennonjohtoa, oli kaksi konetta rullaamassa kiitotielle 04. Ensin King Air ja sitten sen takana oleva Piper Cherokee. Kello 16:59.29 United Expressin kapteeni Kate Gathje kysyi King Airilta, olivatko nämä nousemassa vai paikallaan, saamatta vastausta. Kone oli silloin noin kahdeksan kilometrin päässä kiitotiestä 13. Miehistö kysyi uudelleen King Airin sijaintia kello 17:00.16. King Air ei vastannut tälläkään kertaa, jolloin sen takana ollut Cherokeen lentäjä vastasi ja sanoi odottavansa King Airin takana, mutta tämä meni sekaisin King Airin myöhemmän vastauksen kanssa. Sekaannusta pahensi se, että GPWS-laite sanoi "200" (jalkaa (60 metriä)) varoittaen korkeudesta. Sana "takana" jäi peittoon ja sana "King Air" kuului. Kapteeni Gathje käsitti King Airin olevan paikoillaan ja aloitti laskeutumisen, vaikka King Air oli lähdössä nousuun. United Express 5925 laskeutui kello 17:00.59. Silloin he näkivät King Airin koneen tulevan risteykseen 04/13, jolloin kapteeni alkoi jarruttaa ja kääntää vasemmalle. Silloin oli jo liian myöhäistä. United Expressin koneen oikea kylki törmäsi King Airin vasempaan kylkeen surmaten King Airissa olleen lentäjäharjoittelijan ja -opettajan. Molemmat koneet liukuivat 33 metriä ja lopulta kiitotieltä sivuun ja syttyivät palamaan.
Perämies Darin McCombs lähti ohjaamosta evakuoimaan matkustajia, ja kapteeni Gathje jäi sulkemaan laitteet. Kolme lentäjää näkivät törmäyksen ja tulivat paikalle. Matkustajat selvisivät törmäyksestä ja juoksivat pääovelle. Perämies ei saanut löysän vaijerin takia pääovea auki ja lähti vasemmanpuoleiselle taaemmalle hätäuloskäynnille, mutta matkan puolivälissä hän menehtyi savumyrkytykseen. Kapteeni Gathje huusi avonaisesta ikkunasta epätoivoisesti ulkopuolella oleville lentäjille, että he avaisivat oven. Lopulta hänkin kuoli savumyrkytykseen. Lentäjät lähtivät paikalta, ja vain pari minuuttia sen jälkeen kone räjähti.
Ulla Isaksson

Ulla Isaksson (12. kesäkuuta 1916 Tukholma – 24. huhtikuuta 2000 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan voimakkaista naiskuvauksistaan.
Isaksson voitti nuorena Evankelisen isänmaasäätiön järjestämän kirjoituskilpailun. Hänen ensimmäinen kirjansa Trädet ilmestyi vuonna 1940. Hänen varhaisimmat teoksensa käsittelivät uskonnollista heräämistä ja moraalista vastuuta. Vuonna 1950 julkaistu Ytterst i havet kuvaa hänen oman avioeronsa synnyttämää uskonkriisiä. Vuonna 1952 ilmestyi työläisnaisten kollektiiviin sijoittuva Kvinnohuset (suom. Naisten talo). Vuonna 1973 ilmestyneessä Paradistorget-romaanissa äiti hylkää lapsensa, kun taas vuonna 1988 julkaistussa Födelsedagen-romaanissa äiti ei pysty irrottamaan otetta lapsistaan. Vuonna 1975 ilmestyneen novellikokoelmansa Kvinnor esipuheessa Isaksson kirjoittaa kasvaneensa vuosien varrella pitämään tärkeänä sitä, että naiset kirjoittavat naisista.
Vuonna 1956 julkaistiin Isakssonin kirjoittama puolidokumentäärinen, Taalainmaan noitavainoista kertova kirja Dit du icke vill (suom. Ei oman tahtosi mukaan). Toisen aviomehensä Erik Hjalmar Linderin kanssa hän kirjoitti kaksiosaisen elämäkerran toimittaja-kirjailija Elin Wägneristä. Isaksson kirjoitti miehensä taistelusta dementiaa vastaan vuonna 1994 ilmestyneen kirjan Boken om E.
Isakssonin kirjojen pohjalta ovat ohjanneet elokuvia muun muassa Ingmar Bergman ja Vilgot Sjöman. Hän kirjoitti myös itse näytelmien ja elokuvien käsikirjoituksia, muiden muassa Bergmanin elokuviin Elämän kynnyksellä ja Neidonlähde.
Ulla Isaksson oli perustamassa ruotsinkielisen kaunokirjallisuuden edistämiseen pyrkivää De Nio -ryhmää. Vuonna 1999 hän sai De Nio -palkinnon elämäntyöstään. Hänet on palkittu myös Selma Lagerlöf -palkinnolla.
Mastos

Mastos (kr. rinta) oli muodoltaan naisen rintaa muistuttava juoma-astia, jossa saattoi olla yksi vertikaali ja yksi horisontaali kädensija.
Lasse Sakara

Lasse Tapio Sakara (s. 1980) on suomalainen kitaristi.
Sakara aloitti kitaransoiton 10-vuotiaana. Hän on opiskellut kitaransoittoa mm Keravan musiikkiopistossa ja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian Pop/Jazz-musiikin pedagogiikkalinjalla.
Hän on soittanut monissa kokoonpanoissa (mm Oddarrang, Black Market, Samuli Edelmann).
Sakara on myös tehnyt paljon studio-, tv- (esimerkiksi Idols) ja teatterikeikkoja (mm Kutsumattomat vieraat). Häntä voi kuulla esimerkiksi levyillä: Oddarrang: Music Illustrated (jazz-Emma 2006), Jippu: Salaisuuksia, joita yksinäiset huutaa unissaan, Samuli Edelmann: Virret, Mikko Leppilampi: Mikko Leppilampi, Lasse Mårtenson Remix: Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa, Juha Tapio: Ohikiitävää, Husky Rescue: Country Falls, Essi Wuorela: (Valo).
Sakara on alun perin Keravalta kotoisin.
Yön äänet

Novellien juonet

”Jerusalemin osa” kertoo 1800-luvulla aution kylän oudon tapauksen selvittämisestä. ”Yövuorossa” tehtaan siivousryhmä joutuu tekemisiin kellarin rottien ja lepakoiden kanssa. ”Maininki” kertoo jäljelle jääneistä nuorista flunssaviruksen tyhjentämässä maailmassa. ”Portissa” entinen astronautti kertoo kummallisesta tapauksesta avaruuslennon jälkeen. ”Mörössä” lapsensa menettänyt mies kertoo pelottavasta lapsimurhaajasta. ”Harmaassa limassa” lähdetään tutkimaan eristäytyneen juopon julmaa kohtaloa. ”Taistelukentässä” pienet sotaukot julistavat sodan palkkatappajalle. ”Rekat”-tarinassa rekat kääntyvät ihmisiä vastaan tappomielessä. ”Joskus he tulevat takaisin” kertoo opettajasta, joka saa oppilaikseen nuoria, jotka muistuttavat hänen lapsuuden ajan isoveljen tappajilta. ”Mansikkakeväässä” Viiltäjä-Jackin tapainen murhaaja tekee selvää koulun oppilaista. ”Lopettajat Oy” -kertomuksessa mies hakeaa pieneltä yhtiöltä apua tupakoinnin lopettamiseen, mutta saakin huomata, millaista menetelmää yhtiö käyttää siinä asiassa. ”Pelurissa” nuori mies joutuu mukaan hengenvaaralliseen vedonlyöntiin välttyäkseen vankilalta. ”Tiedän mitä haluat” kertoo opiskelijatytöstä ja rakkaudesta nuorukaiseen, joka tuntuu tietävän kaiken. ”Maissilapsissa” riitaantunut pariskunta saapuu maaseutukaupunkiin, josta aikuiset ovat kadonneet jäljettömiin. ”Viimeinen puola” paljastaa lakimiehen lapsuudessa paljastuneen lato-onnettomuuden. ”Mankelissa” pesulan mankeli sekoaa täysin.

Kytkökset Kingin muihin teoksiin

”Jerusalemin osa” kertoo Kingin Painajainen-romaanin tapahtumapaikkana toimivan Salem’s Lotin kaupungin alkuajoista. Novellissa mainitaan sana Yogsoggoth, joka esiintyy myös Painajaisia ja unikuvia 2: Anteeksi, oikea numero -kokoelman kertomuksessa ”Esikaupunkielämää”. Sana on viittaus kauhukirjailija H. P. Lovecraftin Cthulhu-mytologiaan. ”Maininki” kertoo samoista ajoista kuin Tukikohta, kun Kapteeni Tripsiksi nimetty superflussa riehui Amerikan mantereella. ”Viimeisessä puolassa” mainitaan Hemmingford Home -niminen kaupunki. Tukikohdassa Äiti-Abagail asuu kyseisessä kaupungissa. ”Mankeli” sijoittuu pesulaan nimeltä Blue Ribbon. Carrien Margaret White ja Vimman Bart Dawes työskentelevät myös samannimisessä liikkeessä.
Bagger 288

Bagger 288 on saksalaisen Krupp-yhtiön energia- ja kaivosyritys Rheinbraunille valmistama pyörökauhakaivinkone. Valmistuessaan 1978 Bagger 288 syrjäytti Nasan Crawler-transporterin maailman suurimpana tela-ajoneuvona 13 500 tonnilla. Laitteen suunniteluun ja valmistamiseen kului viisi vuotta, sekä kokoamiseen toiset viisi vuotta, kokonaiskustannusten yltäessä 100 miljoonaan dollariin. Toisin kuin Crawler-transporter, joka luokitellaan omalla virtalähteellä toimivaksi telakuljettimeksi, Bagger 288 on ulkoisella virtalähteellä toimiva telakaivinkone.
Bagger 288 rakennettiin siirtämään maapeite hiilikaivoksen päältä Tagebaum Habachissa Saksassa. Kone voi siirtää 240 000 tonnia hiiltä tai 240 000 kuutiometriä maapeitettä päivässä jalkapallokentän kokoiselta alueelta ja 30 metrin syvyydeltä. Hiiltä kaivetaan yhtenä päivänä 2400 hiilivaunun verran. Kaivin on 220 metriä pitkä ja n. 96 metriä korkea. Kone vaatii 16,56 megawattia ulkoista sähkövirtaa. Se liikkuu 2–10 m minuutissa (0,1–0,6 km/h). Pääosan kori on 46 metriä leveä ja se on neljästä telavaunusta muodostuvien rivien päällä, joista jokainen on 3,8 metriä leveä. Leveä pohja alentaa maahan kohdistuvaa painetta ja se on vain 17,1 N/cm². Tämä mahdollistaa kulkemisen soran, mullan ja jopa ruohon päällä ilman merkittäviä jälkiä. Koneen kääntösäde on 100 metriä ja se pystyy nousemaan 1:18 kallistuskulmassa.
Kaivinpään halkaisija on 21,6 m ja siinä on 18 kauhaa johon jokaiseen mahtuu 6,6 kuutiometriä maata.
Vuoden 2001 helmikuuhun mennessä kone oli kaivanut loppuun Tagenbau Hambachin kaivoksen eikä sitä enää tarvittu. Se siirrettiin kolmessa viikossa 22 km:n päähän Garzweilerin kaivokselle moottorite 61:n, Erftjoen, junaradan ja usean tien yli. Siirto maksoi 150 milj. Saksan markkaa ja vaati 70 työmiehen joukon. Joet ylitettiin asettamalla suuria teräsputkia ja laskemalla niiden päälle kiviä ja soraa. Erikoisruohoa istutettiin pehmentämään sen kulkemista arvokkaan maapohjan yli. Bagger 288 siirtäminen kokonaisena tuli taloudellisemmaksi kuin sen siirtäminen osissa.
Bagger 288 kuuluu joukkoon saman kokoisia koneita kuten Bagger 281 (rakennettu 1958), Bagger 285 (1975), Bagger 287 (1976), Bagger 293 (1995), jne.
Juha Vakkuri

Ura

Toimittajana Vakkuri kirjoitti politiikkaan ja talouteen liittyvistä aiheista radioon, televisioon ja sanomalehtiin vuodesta 1969 lähtien. Hän oli seitsemän vuotta MTV:n palveluksessa ja neljätoista vuotta Yleisradion ohjelmapäällikkönä. Vuosina 1971–1975 Vakkuri oli YK:n kehitysohjelman UNDP:n palveluksessa Afrikassa ja New Yorkissa. Vakkuri oli vapaa kirjailija vuodesta 1997 alkaen.
Vakkuri perusti vuonna 2000 poikansa nimeä kantavan Villa Karo -nimisen suomalais-afrikkalaisen kulttuurikeskuksen Beninin Grand-Popoon.

Yksityiselämä

Vakkuri kuoli syöpään 72-vuotiaana 8. maaliskuuta 2019.
Darío Lezcano

Seurajoukkueura

Lezcano aloitti uransa Paraguayn Primera Divisiónin Sportivo Trinidensessä, jossa hän pelasi vuosina 2007–2008 11 ottelua onnistuen kerran maalinteossa. Vuodet 2008–2011 Lezcano edusti Sveitsin toiseksi korkeimman sarjatason Challenge Leaguen FC Wiliä, jossa otteluita kertyi 66 ja maaleja 14. Tammikuussa 2011 Lezcano siirtyi Sveitsin pääsarjan Raiffeisen Super Leaguen Thuniin, jossa hän pelasi reilun vuoden aikana 34 ottelua onnistuen neljästi maalinteossa.
Helmikuussa 2012 Lezcano siirtyi saman sarjan Luzerniin. Hän edusti seuraa viiden kauden ajan tehden tasan sadassa pelaamassaan ottelussa 31 maalia. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2014–2015, Lezcano teki 33 ottelussa 12 maalia. Tammikuussa 2016 Lezcano siirtyi Saksan Bundesliigan Ingolstadtiin. Hän debytoi seuran paidassa samassa kuussa Mainzia vastaan. Avausmaali syntyi maaliskuussa 2016 Stuttgartin verkkoon. Lezcano pelasi loppukauden aikana 17 bundesliigaottelua onnistuen kahdesti maalinteossa.

Maajoukkueura

Lezcano pelasi vuosina 2006–2007 Paraguayn alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa 15 ottelua onnistuen viisi kertaa maalinteossa.
Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa Lezcano debytoi lokakuussa 2015 MM-karsintaottelussa Argentiinaa vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa, niin ikään MM-karsintaottelussa Bolivian verkkoon. Lezcano kuului Paraguayn ryhmään vuoden 2016 Copa América Centenariossa.
Lezcano on pelannut 13 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Tsupukka

Tsupukka (karjalan tšupukka <  tšuppu, nurkka, kulma) on Karjalasta peräisin oleva nelinkerroin taitettu piirakka, joka syödään smetanan tai voisulan kanssa. Kaura- ja vehnäjauhoista ja mahdollisesti ohrajauhoista tehdystä löysästä, ohukaistaikinan kaltaisesta taikinasta paistetaan ohut kuori. Paistaminen tapahtuu voilla voidellulla varrettomalla paistinpannulla eli riehtilällä. Kuori paistetaan vain toiselta puolelta ja sen paistamattomalle puolelle levitetään riisi- tai mannapuuroa piirakan täytteeksi. Kuori käännetään kahdesti toisen puolikkaan päälle, jolloin valmiin tsupukan muodoksi tulee ympyrän neljännes. Ennen tarjoilua tsupukka tavallisesti valellaan voisulalla.
Gandharan kulttuuri

Edeltäjiä

Gandharan kulttuuria edelsi esiharappalainen ja harappalainen kulttuuri. Varhaiset kulttuurit, muun muassa indus-kulttuuri, levitti vaikutuksensa tänne. Alueella viljeltiin jo varhain riisiä.

Gandharan kulttuuri

Gandharan kulttuuri vallitsi pohjoisen Induslaakson ja Afganistanin itäisten vuorien rajalla pohjoisessa Pakistanissa aivan Himalajasta länteen noin 1600-500 eaa. 
Kulttuuri levisi Swat- ja Dir-joelle pohjoisessa sekä Taxilajoelle kaakossa, ja Gomaljoelle etelässä. Nämä joet ovat Induksen haaran Sindhujoen latvoilla.
Kulttuurille oli ominaista vainajien polttohautaaminen uurniin, joissa oli vainajan kasvot tyyliteltynä kohokuvana. Kulttuuri nousi Gandharan alueella noin 1500 eaa. Tämän kulttuurin yhteyksistä muihin ajan kulttuureihin on huomattavaa väittelyä. Jotkut tutkijat pitävät Gandharan kulttuuria indoiranilaisena eli arjalaisena.
Parpolan mukaan paimentolaisten Gandharan kulttuuriin liittyvää arjalaista asutusta olisi ollut Luoteis-Pakistanissa Swatin seuduilla noin 1600 eaa. ja seuraavassa vaiheessa noin 1300 eaa. Gandharan haudat levisivät Pohjois-Punjabiin. Tämä toinen aalto liittyi puru- ja bharata-heimojen saapumiseen ehkä Kandaharin seuduilta sikäläisen Sarasvati-joen varrelta. Nämä arjalaiset hyökkäsivät myös BMAC-kulttuurin kimppuun.
Albertus (kirjasintyyppi)

Albertus on Berthold Wolpen suunnittelema, metalliin kaiverrettuja kirjaimia muistuttava serif-kirjasintyyppi. Se sopii parhaiten otsikoihin ja lyhyisiin tekstikatkelmiin.
Wolpe suunnitteli Albertuksen vuosina 1932–1940, aluksi versaalit, myöhemmin pienaakkoset ja erikoismerkit. Monotype Corporationin Englannin osaston typografian konsultti Stanley Morison tilasi kirjasintyypin Wolpelta. Morison nimesi kirjasintyypin keskiajan oppineen Albert Suuren mukaan. Wolpen suunnittelun lähtökohtana olivat hänen pronssilaatoille tekemänsä kirjaimet. Hän kaiversi metallin pois  kirjainmuotojen ympäriltä, mikä Wolpen mukaan teki kirjaimista selvempiä ja kutisti pääteviivat äärimmäisen pieniksi.

Käyttö

Wolpe käytti Albertusta useissa Faber & Faber -kustantamolle suunnittelemissaan kirjankansissa. Lontoon kaupunkipiiri Lontoon City käyttää Albertus-kirjasintyyppiä katukylteissään.
John Carpenter on käyttänyt Albertusta useiden elokuviensa alkuteksteissä. Näihin kuuluvat muun muassa Escape from New York, The Thing ja Starman.
Lucy Loves Stories

Lucy Loves Drama

Yrityksen ensimmäinen kehitteillä oleva pitkä elokuva Aki Ollikaisen romaanin Nälkävuosi pohjalta valittiin vuonna 2016 ensimmäisenä suomalaishankkeena Torino Film Lab:n AdaptLab -kehittelyohjelmaan. Se on saanut Suomen elokuvasäätiöltä käsikirjoitustukea ja hankekehittelytukea, mutta rahoitusongelmien vuoksi kuvausten aloittaminen on viivästynyt. Elokuvan ohjaajaksi on nimetty Mikko Kuparinen ja tuottajaksi Oskari Huttu.
Peugeot Expert

Peugeot Expert on Peugeot’n vuodesta 1995 lähtien valmistama paketti- ja tila-automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat Citroën Jumpy, Fiat Scudo ja Toyota Proace, kolmannessa sukupolvessa myös Opel Vivaro. Mallistossa Expert sijoittuu pienemmän Partnerin ja suuremman Boxerin väliin.
Kivenpyörittäjän kylä

Juoni

Kivenpyörittäjän kylä on tarina Pohjois-Karjalasta Ruotsiin muuttaneen Pekan matkasta kotikonnuilleen Jerusalemin kylään. Käynnissä olevaa ETYK-kokousta uutisoidaan radiossa. Idylliä ei päällisin puolin särje mikään. Pekka ei kuitenkaan viihdy Ruotsissa ja unelmoi palaavansa kotikyläänsä tekemään puuveneitä.
Vanha sensuelli tyttöystävä Ritva näyttää kesäleningissä viattomalta ja ihanalta, kun Pekka perheineen ajaa Jerusalemin raittia oranssilla Volvolla. Metsurintyöt Ruotsissa ovat kuitenkin entisen jerusalemilaisen arkea ja vaimo patistelee häntä opiskelemaan ruotsia. Elokuvan keskipiste on perisuomalaiset häät. Kylän viimeinen naimaton nainen menee vihille kylän posteljoonin kanssa, joka ei tiedä tulevan naisensa kykenemättömyydestä saada koskaan omia lapsia. Naisella on ollut aikanaan myös suhde itse kivenpyörittäjään.

Palkinnot

Kivenpyörittäjän kylä voitti vuonna 1996 yhteensä kolme Jussi-palkintoa. Itse elokuva sai parhaan elokuvan Jussin, ohjaaja Markku Pölönen sai parhaan ohjauksen Jussin, ja Matti Varjo sai parhaan miessivuosan Jussin.