google/wiki40b huggingface dataset:
Akitan prefektuuri

Maantiede

Akitan prefektuuri sijaitsee Honshūn saaren pohjoisosassa, Japaninmeren läntisellä rannikolla. Sen naapuriprefektuurit ovat Aomori pohjoisessa, Iwate idässä, Miyagi kaakossa ja Yamagata etelässä. Prefektuurista löytyvät vuoristot ovat itärajalla kulkevat Ōuvuoret ja prefektuurin keskellä kohoava Dewan vuoristoalue. Rannikkoviivaa rikkoo Ogan niemimaa. Nelikulmion muotoinen Akitan prefektuuri on kooltaan noin 181 kilometriä pohjoisesta etelään ja 111 kilometriä lännestä itään.

Ilmasto

Talvet ovat prefektuurissa tyypillisesti pitkiä. Sisämaassa ne ovat kylmiä ja runsaslumisia, kun taas rannikolla ilmasto on lauhkea, eikä lunta juurikaan nähdä. Kesät ovat lyhyitä ja sisämaassa lämpimämpiä kuin rannikolla.

Historia

Akitan prefektuuri sijaitsee vanhan Dewan provinssin Ugon alueella. Japanin siirtyessä prefektuurijärjestelmään pilkottiin alueen vanhat hanit Akitan, Kamedan, Yashiman, Iwasakin, Honjōn, Akitan ja Esashikenin prefektuureiksi. Myöhemmin samana vuonna pienemmät prefektuurit kuitenkin yhdistettiin yhdeksi Akitan prefektuuriksi.

Talous

Kuten suurimman osan Tōhokusta, Akitan talous nojaa pääasiallisesti perinteisiin elinkeinoihin, kuten maanviljelyyn, kalastukseen ja metsätalouteen. Tämä on saanut monet nuoret muuttamaan Tokioon tai muihin suurkaupunkeihin, ja Akitan prefektuuri kärsii jatkuvasta väestömäärän laskusta.

Liikenne

Prefektuurissa sijaitsee kaksi lentoasemaa: Akitan lentoasema, joka on yli miljoonalla vuosittaisella matkustajallaan yksi Tōhokun suurimmista lentoasemista, ja Ōdate-Noshiron lentoasema, joka otettiin käyttöön heinäkuussa 1998. Asemat hoitavat pääasiassa kotimaan liikennettä, mutta Akitan lentoasemalta järjestetään lähtöjä myös Souliin Etelä-Koreaan.
Akitan satamasta on vuoden 1999 heinäkuusta lähtien kulkenut lauttayhteys Tomakomaihin, Niigataan ja Tsurugaan. Pohjoisen Japaninmeren alueella Akitalla on suuri merkitys jakelukeskuksena. Satamasta on rahtiliikenneyhteydet Venäjän Posyetiin ja Etelä-Korean Busaniin.
Akitan prefektuurin Tokioon yhdistävä Akita Shinkansen avattiin vuonna 1992.

Matkailu

Tazawajärven lähellä sijaitsevat useat kuumat lähteet (onsen) ovat suosittuja turistikohteita. Akitan prefektuurissa järjestetään myös useita kausiluonteisia, perinteisiä festivaaleja (matsuri).
Kakunodate on Senbokussa sijaitseva vanha kaupunginosa, jossa sijaitsee useita suojeltuja samuraitaloja. Aoyagin talo on Odano Naotaken vanha asunto. Hän oli ensimmäinen modernin ihmisen anatomiaa käsittelevän teoksen kirjoittaja Japanissa, ja hänen talossaan sijaitsee nykyään museo.
Shirakamin vuoristoalue, maailman suurin koskematon pyökkimetsä, levittäytyy Aomorin ja Akitan prefektuurien alueelle. Metsän peittämät Shirakamivuoret ovat kuuluneet UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuodesta 1993.
Chesapeake (Virginia)

Historia

Eurooppalaiset asuttivat nykyisen Chesapeaken kaupungin alueen ensimmäistä kertaa vuonna 1620 Elizabeth Riverin varrelle. Norfolkin piirikunta perustettiin jo 1636.
Aluella käytiin yksi Yhdysvaltain vapaussodan taisteluista. Dunmoren jaarli John Murray johdatti brittijoukot Norfolkiin joulukuussa 1775. Brittiläiset linnoittautuivat ja odottivat yhdysvaltalaisten saapumista. Armeijat kohtasivat 9. joulukuuta Great Bridgen taistelussa, jonka yhdysvaltalaiset voittivat. Yhdysvaltain sisällissodassa alueella ei käyty taisteluita, mutta Pohjoisvaltioiden joukot miehittivät sen.
Suurin osa Norfolkin piirikunnasta oli vielä 1900-luvun alussa maaseutua. South Norfolkin alue alkoi kuitenkin kehittyä Norfolkin kaupungin vaikutuksesta. South Norfolk irrotettiin omaksi kunnaksi 1919, ja siitä tuli itsenäinen Norfolkin piirikuntaan kuulumaton kaupunki 1950. South Norfolk ja Norfolkin piirikunta menettivät 1950- ja 1960-lukujen aikana lähes 50 000 asukasta ja noin 78 neliökilometriä maata, kun niiden alueesta liitettiin osa naapurikaupunkeihin. Sekä South Norfolkin että Norfolkin piirikunnan päättäjät pitivät tulevaisuudennäkymiä heikkoina. Syksyllä 1961 molempien hallinnon edustajat sopivat alueliitoksesta, ja uusi Chesapeaken valtuusto kokoontui ensimmäistä kertaa 2. tammikuuta 1963.
Soittolista

Soittolista (engl. playlist) -termillä tarkoitetaan yleensä listaa jollakin radiokanavalla tiettynä ajanjaksona soitettavasta musiikista. Joskus soittolista voi olla lista sen hetken suosituimmista tietyn musiikkityylin musiikkikappaleista järjestettynä suosituimmuusjärjestykseen, esimerkiksi TOP 40 -lista. Tällaisia hittilistoja löytyy suosituimpien radio-ohjelmien koostamina sekä perinteiseen tapaan levymusiikkia soittavilta musiikin ammattilaisilta koottuna.
Soittolistoille pääsevät yleensä musiikkiartistin tai yhtyeen suosituimmat single-levytykset. Parhaimpina esimerkkeinä voidaan mainita Michael Jacksonin Bad-levy, jolta nousi viisi singleä Billboard Hot 100 -soittolistan ensimmäiseksi vuosina 1987–1988.
Soittolistojen lisäksi kerätään tietoa levymyynnistä, jolloin on kyse erikseen levyalbumien ja -singlejen levymyyntilistasta. Levymyynnin singlelistat ovat laajentuneet pikkuhiljaa käsittämään myös Internet-lataukset ja suoratoiston.
Radiotuotannossa soittolista, ajolista, on myös tekninen termi, joka tarkoittaa listaa lähetyksessä soitettavasta musiikista. Yleiskeskustelussa termit sotketaan monesti keskenään, ja radioasemia syytetään "soittolistojen" käytöstä silloin, kun tarkoitetaan orjallista tietyn formaatin noudattamista. Soittolista laaditaan joko toimittajan/DJ:n itsensä tekemänä tai käytetään automaattista musiikinvalintajärjestelmää, joka tiettyjen ehtojen mukaan valitsee soitettavan musiikin.
Suomessa radiokanavien soittolistojen laadinnassa keskeisiä henkilöitä ovat kanavien musiikkipäälliköt (esim. Mikko Koivusipilä), joille levy-yhtiöiden promoottorit esittelevät uutuuslevyjä viikoittain. Musiikkipäällikkö lisää eli ”äddää” sopiviksi arvioimiaan kappaleita soittolistalle. Tässä vaiheessa kappale soi kanavalla harvakseltaan, kunnes se testataan, eli siitä esitetään lyhyitä otteita valikoidulle kuulijakunnalle, jonka antaman palautteen perusteella parhaiten testanneet kappaleet nostetaan voimasoittoon ja huonosti testanneet poistetaan listalta. Kappale pysyy listalla niin kauan kuin se testaa hyvin, kaupallisilla kanavilla jopa useita kuukausia, mutta esimerkiksi Radio Suomessa toistokerrat ovat huomattavasti harvalukuisempia.

Historia

20. syyskuuta 1940 Billboard-lehti julkaisi lehden ensimmäisen listan musiikin suosituimmuudesta. Billboard Hot 100 - soittolista ja samalla uusi sisältö radiosoitto-ohjelmien rungoksi syntyivät.
Brahenpuisto

Brahenpuisto (ruots. Braheskvären) sijaitsee Turussa tuomiokirkon ja Porthaninpuiston välissä. Puisto on nimetty Pietari Brahen mukaan. Brahenpuiston pinta-ala on 7 200 neliömetriä.

Historiaa

Tuomiokirkkoympäristön puistoistutukset aloitettiin kuusi vuotta Turun palon jälkeen, vuonna 1833. Tuolloin alueelle toteutettiin kolme pientä puistikkoa, skvääriä: Brahenpuisto, Porthaninpuisto ja Tuomiokirkonpuisto. Brahenpuistoa laajennettiin ja uudistettiin vuosina 1886–1888 ennen Pietari Brahen patsaan pystyttämistä.
Vuonna 1888 kuvanveistäjä Walter Runebergin tekemä patsas pystytettiin laajan hiekkakentän keskelle. Patsaan sijaitseminen hiekkakentällä herätti arvostelua ja vuonna 1899 tehdyn suunnitelman mukaisesti patsaan ympäristö nurmetettiin ja koristettiin kukkaistutuksilla.

Nykyaikaa

Puiston 1800-luvulta peräisin olevia puulajeja olivat jalavat, lehmukset ja korkkipuut. Vuosikymmenten kuluessa puustoa on uudistettu. 2010-luvun lopulla Brahenpuistoa alettiin kunnostaa pyrkimyksenä saavuttaa puiston alkuperäinen ilme. Vanhoja puita jouduttiin huonokuntoisina kaatamaan. Brahenpuiston jalaviin oli iskenyt sienitauti, jalavanpakuri, joka verotti myös uusia myöhemmin istutettuja jalavia. Osa 1900-luvulla istutetuista täydennyspuista oli arkkitehtoonisesti väärässä paikassa ja poistettiin. Poistettujen puiden tilalle istutetaan jalavia, vaahteroita ja yksi kaukaasiansiipipähkinä.
1830-luvulla perustettu puisto oli nykyistä paljon pienempi, muun muassa Brahen patsaan ympäristö on uudempaa aluetta. Alkuperäisen puiston muoto tuodaan esille puuistutuksin, vaikka hahmottuva puiston kaari jääkin nykyisen puiston sisään.
Puiston läpi kulkeva hiekkapintainen väylä on aikaisemmin ollut myös pyöräilijöiden käytössä. Pyöräily puiston läpi ei enää ole sallittu, vaan puiston leveä keskikäytävä on varattu jalankulkuun ja puistossa oleskeluun.
Pietari Brahen patsaan ympärille on palautettu alkuperäisen asun mukaiset kukkaistutukset. Brahenpuisto kuuluu hoitoluokitukseltaan kaupungin edustuspuistoihin.
Kei Yasuda

Kei Yasuda (jap. 保田 圭, Yasuda Kei; s. 6. joulukuuta 1980 Futtsu, Chiba) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän liittyi vuonna 1998 Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen toisen sukupolven jäsenenä yhdessä Mari Yaguchin ja Sayaka Ichiin kanssa. Morning Musumessa hän toimi Petitmoni-alaryhmässä ja myöhemmin yhtyeen varajohtajana.  
”Valmistuttuaan” eli lähdettyään Morning Musumesta vuonna 2003 Yasuda jatkoi soolouralla Hello! Projectin yhteydessä.
Alphege

Alphege tai Ælfheah (s. 953 tai 954 –1012) oli englantilainen pyhimys ja Canterburyn arkkipiispa. Viikingit surmasivat hänet vuonna 1012, minkä vuoksi häntä pidettiin kansallissankarina, ja hänet kanonisoitiin 1078.

Elämä

Alphege syntyi vuonna 953 tai 954 aatelisperheeseen Westonin kylässä Somersetissä, mistä hän lähti munkiksi Deerhurstin luostariin. Jonkin ajan kuluttua hän siirtyi Glastonburyyn, missä hänestä tuli priori. Hän toivoi kuitenkin vielä eristäytyneempää elämää ja päätti elää erakkona lähellä Bathin kuumia lähteitä. Monet opetuslapset seurasivat häntä. Vuonna 984 Pyhä Dunstan suostutteli hänet Winchesterin piispaksi Æthelwoldin kuoltua Tänä aikana hän tuli tunnetuksi hurskaasta elämästään ja köyhien auttamisesta. Kuningas Ethelred Neuvoton lähetti hänet neuvottelemaan rauhasta Norjan kuninkaan Olav Tryggvasonin kanssa vuonna 994. Olav lupasi ettei hyökkäisi enää Englantiin.
Alphege oli Winchesterissä piispana 22 vuotta, kunnes hänet valittiin Canterburyn arkkipiispaksi Ælfricin kuoltua ja hän matkusti Roomaan noutamaan arkkipiispan arvomerkin palliumin paavi Johannes XVIII:ltä. Arkkipiispana hän edisti Dunstanin pyhimyskulttia, minkä lisäksi hän toi Pyhän Swithunin pään Winchesteristä pyhäinjäännökseksi.

Kuolema ja kanonisointi

Ryöstöretkellä olleet viikingit ottivat Alphegen vangiksi 1011 ja vaativat hänen vapauttamisestaan suurempaa summaa kuin mitä Canterburyn asukkailla oli varaa maksaa. Alphege ei suostunut siihen, että hänet olisi vapautettu lunnaita vastaan, joten humalaiset viikingit surmasivat hänet ja paloittelivat ruumiin. Aikalaislähteiden mukaan lopullisen surmaniskun antoi Alphegen kristinuskoon käännyttämä tanskalainen Thrum. Alphegesta tuli kansallissankari ja Greenwichiin rakennettiin kirkko hänen marttyyrikuolemansa paikalle.
Perimätiedon mukaan Alphegen vereen kastunut kuollut oksa kasvatti lehtiä. Hänet haudattiin St Paulin katedraaliin, missä hänen ruumiinsa oli suosittu pyhiinvaelluskohde. Englannin valtaistuimelle noussut Knuut Suuri käski siirtää ruumiin Canterburyn tuomiokirkkoon vuonna 1023 juhlallisin seremonioin. Myöhempi arkkipiispa Lanfranc kyseenalaisti hänen marttyyriytensä, mutta Anselm Canterburylainen totesi, että Alphege kuoli puolustaessaan oikeutta.
Paavi Gregorius VII kanonisoi Alphegen vuonna 1078. Hauta avattiin vuonna 1105 ja ruumiin havaittiin olevan mädäntymätön, mikä johti häntä kunnioittamaan tulleitten pyhiinvaeltajien määrän kasvuun. Hänen pyhäinjäännöksiään on Glastonburyssä, Readingissa, Durhamissa ja Westminster Abbeyssä. Taiteessa hänet esitetään paimenena puolustamassa laumaansa. Alphegen virallinen juhlapäivä on 19. huhtikuuta ja hänen tunnuksensa eli embleeminsä on kirves. Thomas Becketin väitetään ylistäneen häntä ennen omaa marttyyrikuolemaansa Canterburyn tuomiokirkossa ja Becketin kultti sai jopa suuremman suosion kuin Alphege.

Kirkot

Bathissa on Alphegelle omistettu kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti Giles Gilbert Scott. Greenwichissä on hänen kuolinpaikallaan ollut kolme kirkkoa, joista nykyinen valmistui vuonna 1718. Solihullissa on keskiajalta peräisin oleva kirkko, joka on myös Alphegelle omistettu.
Maitokala

Koko ja ulkonäkö

Maitokala voi kasvaa enimmillään 1,7–1,8 metriä pitkäksi, mutta jää yleensä noin metrin mittaiseksi. Aikuiset yksilöt painavat 4–14 kilogrammaa. Ruumiinmuodoltaan maitokala on litteä, ja sen pyrstö on suurikokoinen ja selvästi haarautuva. Silmät ovat suurikokoiset ja hampaaton, pienikokoinen suu sijaitsee kuonon päässä. Suomut ovat harmaat. Paikoitellen lajista tavataan ulkonäöltään poikkeavia kantoja. Filippiinien läheisyydessä elää maitokaloja, joiden selkäevä on koko ruumiin mittainen ja myös vatsa-, rinta- ja peräevät ovat pidemmät kuin muualla tavattavilla maitokaloilla.

Levinneisyys ja elinympäristö

Maitokalaa tavataan pääasiassa indopasifisella merialueella. Sen levinneisyys ulottuu Afrikan itärannikolta Intiaan ja Kaakkois-Aasian rannikkoseutua pitkin Japaniin asti. Lisäksi maitokala elää Australian rannikolla ja harvinaisena Kalifornian ja Perun välisellä alueella. Maitokalat elävät trooppisissa vesissä, joiden lämpötila on yli 20 °C. Poikaset viihtyvät erityisesti lämpimissä vesissä, ja kehittyminen on nopeaa, kun veden lämpötila on 24–33 °C. Maitokala on pääasiassa mereinen laji, mutta erityisesti nuoria yksilöitä tavataan usein myös matalista murtovesistä ja toisinaan myös makeavetisistä joista ja järvistä. Kalat viihtyvät matalissa vesissä tyypillisesti aivan pinnan läheisyydestä 30 metrin syvyyteen asti. Nuoret kalat elävät usein kauempana rannikosta kuin sukukypsät yksilöt.
Maitokalojen ravintoa ovat levät, eläinplankton, pienet äyriäiset ja madot. Täysikasvuisina ne voivat syödä myös muita kaloja tai kalanpoikasia, vaikka levä on niiden pääasiallista ravintoa.

Lisääntyminen

Maitokalat lisääntyvät ympäri vuoden. Kutu tapahtuu monta kertaa vuodessa, ja sen ajankohta vaihtelee paikoittain. Ajankohta liittyy mahdollisesti kuunkierron vaiheisiin. Kutu tapahtuu yöllä ja naaras voi laskea jopa kuusi miljoonaa mätimunaa. Poikasten kuoriuduttua ne elävät suolaisessa vedessä, kunnes ne ovat noin 20 senttimetriä pitkiä. Tämä kasvuvaihe kestää kahdesta neljään viikkoa. Nuoret kalat siirtyvät murtoveteen, mangrovemetsiin ja toisinaan myös makeisiin vesiin. Myöhemmin ne palaavat takaisin suolaisempaan veteen. Sukukypsiä maitokalayksilöt ovat noin 70 senttimetrin pituisina.

Ruokakalana

Maitokalojen liha on hyvänmakuista, ja sitä arvostetaan erityisesti Kaakkois-Aasiassa, missä lajia myös kasvatetaan ruokakalaksi. Noin 60 prosenttia kaakkoisen Aasian viljellystä kalasta on maitokalaa. Niitä kasvatetaan makeavetisissä lammikoissa, joissa ne eivät voi lisääntyä, joten kasvatettavat poikaset pyydetään murtovedestä tai joista. Maitokalaa myydään kuivattuna, savustettuna ja pakastettuna.
Beat (yhtye)

Beat oli suomalainen syksyllä 1979 Turussa perustettu iskelmälauluyhtye. Yhtye edusti Suomea vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa ruotsinkielisellä kappaleellaan "Fri?" (säv. Jan Engblom, Kim Engblom, Tina Krause, san. Stina Engblom-Colliander), joka sijoittui jaetulle viimeiselle sijalle.
Vuonna 1980 Beat sijoittui jaetulle ensimmäiselle sijalle Kokkolassa järjestetyssä Nuorten Taidetapahtumassa. Kesällä 1981 yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”I’m Tried” / ”Every Day” osittain omakustanteena. Samana syksynä Beat sijoittui toiseksi Syksyn Sävelessä kappaleella ”Tulevaisuuden lapset”. Helmikuussa 1982 ilmestyi Beatin englanninkielinen debyyttialbumi A Hope For Peace Selecta-levymerkin kautta. Syksyllä 1985 yhtye esiintyi Syksyn Sävelen satoa -ohjelmassa esittäen kappaleen ”Suuri hiljaisuus”. Kevään 1988 Euroviisukarsinnoissa Beat lauloi Timo ja Jonna Tervomaan taustakuorona.
Vuonna 1990 Beat edusti Suomea Jugoslavian Zagrebissa pidetyissä Euro­viisuissa. Lopputuloksena oli viimeinen sija yhdessä Norjan kanssa. Viisu­karsinnoissa Beat yhdessä Kari Kuivalaisen ja Robin Wikmanin kanssa esitti toisenkin kappaleen, R.E.L.S.-ryhmän tekemän balladin ”Yön poika”. Tämä kappale esitettiin kuitenkin yhtyenimellä Robinson & Apollo 16. Kuivalainen ja Wikman olivat Beatin mukana myös ”Fri?”-kappaleella. Keväällä 1990 yhtyeen euroviisu julkaistiin singlenä, singlen B-puolella oli laulun englanninkielinen versio nimellä ”Free?”. Samoin yhtyeeltä ilmestyi uransa toistaiseksi viimeinen albumi Beat. Tämä jälkeen Beat keikkaili esiintyen muun muassa Ruotsissa, Neuvostoliitossa, Turkissa ja Unkarissa. Se osallistui vuonna 1991 Moskovan kansainväliseen laulukilpailuun, jossa sijoittui kolmanneksi. Beat lopetti toimintansa vuonna 1992 ja on sen jälkeen esiintynyt satunnaisesti.
TGN1412

TGN1412 (tunnetaan myös nimellä CD28-SuperMAB) on immunomodulatiivinen lääke, jonka kehitys lopetettiin, kun ensimmäisillä ihmispotilailla, joilla lääkettä testattiin, huomattiin vakavia tulehdusreaktioita.
Alun perin lääke oli tarkoitettu B-solujen estämiseen, kroonisen lymfosyyttileukemian (B-CLL) ja nivelreuman hoitoon.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2008–2009

Elitserien-karsinnat

Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Reinhold Hanisch

Reinhold Hanisch (27. tammikuuta 1884 Gablonz (tšek. Jablonec nad Nisou), Böömi, Itävalta-Unkari – 2. helmikuuta 1937 (?) Wien, Itävalta; kuolinpäivästä ei varmaa tietoa) oli itävaltalainen sekatyöläinen ja pikkurikollinen, joka tunnetaan parhaiten Adolf Hitlerin ystävänä ja yhteistyökumppanina tämän nuoruusvuosilta Wienissä.
Käytyään koulunsa kotikaupungissaan Hanisch teki satunnaisia töitä ja toimi muun muassa kotipalvelijana Berliinissä, jossa hän sai kaksi lyhyttä vankilatuomiota varkauksista. Wieniin hän saapui syksyllä 1909. Saman vuoden joulukuussa Hanisch tutustui tuolloin 20-vuotiaaseen Hitleriin.

Hanisch ja Hitler

Alkuvuonna 1910 molemmat asuivat miesten asuntolassa Meldemann-kadulla. Pian miehet tekivät yhteistyötä elannokseen; Hitler maalasi postikortteja, akvarelleja ja pieniä tauluja, joita Hanisch myi. Tulot he jakoivat tasapuolisesti keskenään. Myöhemmin kumppaneille tuli kuitenkin kiistaa. Hitler syytti Hanischia huiputtamisesta, hänen väittämänsä mukaan Hanisch oli pitänyt eräästä Hitlerin maalaamasta taulusta saamansa rahat kokonaan itsellään. Hanisch, joka oli myös aloittanut maalaamisen, väitti sitä omaksi teoksekseen. Yhteistyö loppui, ja Hitler hankki tilalle toisen kumppanin, Siegfried Löffnerin.
Elokuussa 1910 Hanisch pidätettiin väärällä nimellä esiintymisestä, ja hän joutui viikoksi vankilaan. Pidätys tehtiin Siegfried Löffnerin ilmiannosta. 
Kaksi vuotta myöhemmin Hitler vuorostaan joutui tekemisiin poliisin kanssa. Nimettömän ilmiantajan mukaan Hitler oli käyttänyt oikeudetta titteliä ”akateeminen taiteilija”. Hitleriä kiellettiin käyttämästä titteliä. Tutkimuksen mukaan samassa asuntolassa asuva taiteilija Karl Leidenroth oli todennäköisesti tehnyt ilmiannon. Leidenroth oli taas Hanischin ystävä.

Myöhempi elämä

Hanisch palasi Gablonziin elokuussa 1912. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan 1914–1917. Heinäkuussa 1918 hän palasi Wieniin ja meni naimisiin Franziska Bizurekin kanssa. Hanisch ei onnistunut pysymään erossa vaikeuksista, sillä hän sai kolmen kuukauden vankilatuomion 1923. Hanisch ja Franziska erosivat 1928, ja kaksi vuotta myöhemmin Hanisch jatkoi maalaamista. Hän myi vesivärimaalauksia, joiden hän väitti olevan Hitlerin tekemiä tämän Wienin vuosina. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen suosion johdosta Hitlerin vanhojen maalausten arvo oli noussut huimasti. Hanisch teki muitakin väärennöksiä, joista jäi välillä kiinni ja sai lyhyitä tuomioita. 
Hanisch antoi haastatteluja Hitlerin nuoruusvuosista muun muassa natseja vastustaneelle Konrad Heidenille, joka kirjoitti ensimmäistä vakavasti otettavaa Hitler-elämäkertaa. Hanischin todistuksen mukaan Hitler sai noina aikoina usein apua juutalaisilta tutuiltaan ja taulukauppiailta.
Hanischin kuoleman ajankohdasta ja tavasta on kiistelty. Joidenkin lähteiden mukaan Hanisch olisi pidätetty ja murhattu Anschlussin jälkeen tai hänet olisi lähetetty keskitysleiriin, jossa hän olisi kuollut. Toisten lähteiden mukaan Hanisch olisi jo kuollut vuonna 1938 keuhkokuumeeseen.
Uuno Railo

Uno ”Uuno” August Railo ent. Rosenberg (5. tammikuuta 1887 Tampere – 10. marraskuuta 1934) oli suomalainen yleisurheilija. Hän edusti seuratasolla Tampereen Pyrintöä.
Railo voitti 100 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella 1907 ajalla 11,0. Myöhemmin samana päivänä, 4. elokuuta, järjestetyssä erillisessä ennätyskokeessa hän juoksi tuloksen 10,8. Se oli tuohon mennessä toiseksi nopein aika maailmassa ja säilyi Suomen ennätyksenä 28 vuotta, kunnes Palle Virtanen rikkoi sen. Hän voitti samoissa kilpailuissa kultaa myös pituushypyssä kahden jalan yhteistuloksella 12,33. Paremmalla jalallaan hän teki Suomen ennätyksen 649. Lisäksi hän sai hopeaa 400 metrillä ja 110 metrin aidoissa.
Railo kuului Suomen joukkueeseen Lontoon olympialaisissa 1908. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua 100 metrin juoksuun jalkarevähtymän vuoksi. Samana vuonna hän teki 200 metrin Suomen ennätyksen 23,4. Helsingin SM-kilpailuissa 1909 hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,5 ja 400 metrillä ajalla 54,6.
Railo muutti sittemmin Pohjois-Amerikkaan ja oli jo Yhdysvaltojen kansalainen hypätessään Kanadan Waukeganissa 1911 pituutta 716, joka oli parempi tulos kuin silloinen Euroopan ennätys. Lisäksi hän juoksi 220 jaardia aikaan 22,6. 400 metrillä hänen ennätyksensä oli 53,2.
Railon 200 metrin Suomen-ennätys pysyi voimassa vuoteen 1916, kunnes Erkki Kättö rikkoi sen. Pituushypyn Suomen-ennätyksen puolestaan rikkoi Juho Soini vuonna 1909.
Uuno Railo kuoli kalastusmatkalla Berkeleyssä 47-vuotiaana 1934.
Inkaluura

Levinneisyys

Inkaluuraa tavataan Venezuelan pohjoisosissa. Lajin levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja laji on vähenemässä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Sylvesterin–Gallain lause

Sylvesterin–Gallain lause on kuuluisa geometrian lause, joka kuuluu seuraavasti: 
Jos on määrätty n pistettä tasossa eivätkä ne sijaitse samalla suoralla, on aina olemassa sellainen suora, joka kulkee täsmälleen kahden määrätyn tason pisteen kautta.
Lauseen otaksui James Joseph Sylvester vuonna 1893 ja todisti Tibor Gallai vuonna 1944. Lauseesta on olemassa yleisempikin versio nimeltä Beckin lause. Sylvesterin–Gallain lause ei ole voimassa jos pisteitä on äärettömän monta. Eräs vastaesimerkki saadaan lattiisista .

Todistus

Sylvesterin–Gallain lauseen todistus: Oletetaan vastoin väitettä, että kaikki pisteet eivät ole samalla suoralla. Tarkastellaan niiden suorien joukkoa, jotka kulkevat ainakin kahden annetun pisteen kautta. Näiden joukossa on suora l ja piste A siten, että etäisyys ||A-l|| on positiivinen, mutta pienin mahdollinen annettujen pisteiden joukossa. Oletetaan, että suoralla l on enemmän kuin kaksi pistettä. Tällöin ainakin kaksi l:n pistettä, olkoot ne B ja C, ovat samalla puolella pisteen A ja p kautta kulkevaa suoraa, missä p on A:n projektio l:llä. Tällöin joko ||AB-C||<||A-l|| tai ||AC-B||<||A-l||, mikä on ristiriita A:n ja l:n minimaalisen etäisyyden kanssa.