google/wiki40b huggingface dataset:
Ensimmäinen yhteys (elokuva)

Tarina

Eleanor Ann Arroway on lupaava radioastronomi, joka työskentelee SETI-ohjelmassa Arecibon radioteleskooppia käyttäen. Aceribossa Arroway tutustuu teologian opiskelijaan Palmer Jossiin. Arrowayn entinen opettaja ja johtaja David Drumlin ei arvosta SETIn kaltaista tutkimusta ja lakkauttaa Arrowayn tutkimusohjelman. Tämä kuitenkin saa pitkän hakemisen jälkeen yksityistä rahoitusta erakkomaiselta teollisuusmiljardööriltä S.R. Haddenilta. Arrowayn ryhmä jatkaa tutkimusta Very Large Array -observatoriossa. 
Neljän vuoden havaintojen jälkeen tutkimusryhmä saa säännöllisen signaalin, joka ei millään voi olla luonnollista alkuperää. Ensimmäinen yhteys Maan ulkopuoliseen sivilisaatioon on saatu. Signaalista paljastuu ihmisten ensimmäisiä avaruuteen lähettämiä signaaleja, jotka joku on lähettänyt takaisin. Lisäksi signaaliin on lisätty jonkinlaisen koneen rakennusohjeet.
Lopulta kone uskalletaan ja pystytään rakentamaan Cape Canaveralliin. Kone on jonkinlainen yksipaikkainen alus, jossa miehistökapseli tiputetaan kieppuvien kehien synnyttämän kentän läpi alla olevaan verkkoon. Ensimmäisen matkaajan valitsemiseksi kootaan komitea. Drumlin ja Arroway pääsevät valinnassa loppusuoralle. Haastattelussa Joss pakottaa kysymyksillään Arrowayn paljastamaan ateisminsa, kun taas Drumlin vakuuttaa uskonnollisuuttaan ja uskoa Jumalaan. Drumlin tulee valituksi.
Konetta ollaan vasta ensimmäistä kertaa testaamassa, kun uskonnollisen kultin johtaja tekee itsemurhaiskun, jonka seurauksena koko laite tuhoutuu ja mm. Drumlin kuolee. Hadden on kuitenkin salassa rakentanut toisen vastaavan koneen Hokkaidon saarelle. Matkaajaksi valitaan Arroway. Arroway pääsee lopulta matkaan ja kokee näynomaisen matkan, jossa hän kulkee ensin madonreikien kautta Vegaan, jonka suunnasta signaalikin tuli. Vegassa Arroway tapaa avaruusolion, joka on tämän muistojen pohjalta isän muodossa. Lyhyehkön keskustelun jälkeen Arrowayn täytyy palata kotiin ilman todisteita matkastaan, jonka hän koki kestäneen 18 tuntia. Palattuaan hänelle kerrotaan kuitenkin, että kapseli putosi suoraan verkkoon. Arrowayn selontekoa ei uskota ja arvellaan, että koko projekti oli signaali mukaan lukien vain omalaatuisen Haddenin pila. Lopuksi paljastetaan kuitenkin, että Arrowayn mukaan annettu videolaitteisto oli nauhoittanut putoamisen aikana 18 tunnin verran kohinaa.
Myllykosken Kilpa-Veikot

Myllykosken Kilpa-Veikot (lyhenne MyKV) on myllykoskelainen urheiluseura. Seurassa on pelattu mm. jalkapalloa ja pesäpalloa.

Seuran menestyneitä edustajia

Arvo Viitanen hiihto. Mauri ja Markku Seppä, Matti ja Eero Tapola, Heikki Mänttäri, Seppo Ilves, Risto Tapola, Matti Ukkola Suomen Painicupin Suomen mestaruusjoukkue vuonna 1965. Mauri ja Markku Seppä sekä Heikki Mänttäri painin Suomen mestareita.
Heikki Hasu, yhdistetyn olympiavoittaja 1948
Dmitri Rogozin

Dmitri Olegovitš Rogozin (ven. Дмитрий Олегович Рогозин, s. 21. joulukuuta 1963, Moskova) venäläinen poliitikko. Hän edusti duumassa kansallispatrioottista Rodina-puoluetta. Rogozin nimitettiin alkuvuodesta 2008 Venäjän NATO-edustajaksi. Joulukuussa 2011 Rogozinista tuli varapääministeri Venäjän hallitukseen vastuualueenaan puolustusteollisuus.

Tausta

Rogozin valmistui Moskovan valtionyliopistosta 1986 journalismin alalta. Hän sai toisen tutkinnon 1988 taloustieteestä sekä 1996 filosofian tohtorin arvon.
Rogozin oli 1990-luvun alussa mukana useissa poliittisissa liikkeissä. Hän oli perustamassa Venäjän elpymisen liittoa 1992 ja 1993 Venäjän yhteisöjen kongressi -puoluetta (KRO), joka keskittyi entisten neuvostotasavaltojen venäläisvähemmistöjen oikeuksia ajamiseen. Järjestön listalta pyrkivät duumaan entinen Venäjän turvallisuusneuvoston sihteeri Juri Skokov, kenraali Aleksandr Lebed, demokraattisen puolueen Sergei Glazev ja Rogozin listan numerolla viisi. Se jäi kuitenkin äänikynnyksen alle ja Rogozin korvasi Skokovin liikkeen johdossa keväällä 1996. KRO kääntyi sittemmin Lebedia vastaan hänen ottaessaan turvallisuusneuvoston sihteeri aseman Jeltsiniltä ja neuvotellessaan rauhan ensimmäiseen Tšetšenian sotaan.
Rogozin valittiin maaliskuussa 1997 täytevaalissa duumaan Voronežista. Hän puolusti usein voimakkaasti entisten neuvostotasavaltojen ja Tšetšenian venäläisvähemmistön asemaa.
Kesällä 1998 KRO liittyi Moskovan pormestari Juri Lužkovin koalitioon ja Rogozin nousi uuden Isänmaa-puolueen puheenjohtajistoon. Rogozin vastusti liittymistä Koko Venäjä -vaaliliittoon (kts. Yhtenäinen Venäjä) ja KRO erotettiin Lužkovin liikkeestä 1999. Rogozin valittiin duumaan yhden ehdokkaan vaalipiiristä ja hän liittyi kansan edustajien parlamenttiryhmään. Vaalien jälkeen Rogozin sai arvovaltaisen duuman ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajan paikan, kun Putinin kannattajat liittoutuivat kommunistien ja sitoutumattomien kanssa Isänmaa-Koko Venäjää, Liberaalidemokraatteja ja oikeistolaisia puolueita vastaan.
Vuonna 2003 Rogozinista tuli yksi Rodinan johtajista ja puolue saavutti vaaleissa yllättävää menestystä. Rodinaa estettiin osallistumasta Moskovan duuman vuoden 2005 vaaleihin sen rasistisen kampanjoinnin vuoksi. Rogozin jätti puolueen johdon 2006 ja erosi puolueesta kun Elämän puolue, Eläkeläisten puolue ja Rodina yhdistyivät Oikeudenmukaiseksi Venäjäksi. Huhtikuussa 2007 hän oli perustamassa Suur-Venäjä-puoluetta eräiden entisten Rodinan jäsenten ja laitonta maahanmuuttoa vastustavan DPNI:n kanssa. Viranomaiset estivät puolueen rekisteröinnin, eikä se osallistunut vuoden 2007 vaaleihin.
Rogozin oli Euroopan neuvoston parlamentaarisen kokouksen (PACE) Venäjän edustajana. Venäjältä evättiin vuodeksi äänivalta hänen arvosteltuaan PACE:a sen tuomittua Tšetšenian sodan.
Rogozinin vuonna 2006 julkaistusta omaelämäkerrasta Vrag Naroda (Враг Народа, 2006, suom. kansanvihollinen) tuli bestselleri.
Usko, toivo ja rakkaus

Juoni

On vuosi 1963, The Beatles soi ja lukiolaiset opettelevat elämää. Zappan päähenkilö Bjørn on nyt noin 16-vuotias, seurustelee yläluokkaisen tytön kanssa ja saattaa tämän raskaaksi. Rinnakkaisjuonena elokuva käsittelee samanikäisen Erikin ongelmia psyykkisesti sairaan äidin ja ankaran isän välissä.

Vastaanotto

Neljänsillätoista Moskovan elokuvafestivaaleilla Erikiä näyttelevä Lars Simonsen palkittiin parhaana näyttelijänä.
Suomessa Usko, toivo ja rakkaus sai teatteriensi-iltansa vasta toukokuussa 1987. Elokuva on esitetty Yleisradion tv-kanavilla 1990, 1997 ja 2002. Se julkaistiin myös VHS-videotallenteena.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa humoristisena draamana, jossa August käsittelee 1960-lukua tuoreesti ja mukaansa tempaavasti. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retrieverin mielestä elokuva ylittää kirkkaasti tavanomaiset teinit-ja-seksi-elokuvat ja saa kolme tähteä neljästä.
Irakli Okruašvili

Irakli Okruašvili (georg. ირაკლი ოქრუაშვილი, Irak'li Okruašvili, s. 6. marraskuuta 1973, Tskhinvali) on georgialainen poliitikko.
Okruašvili on valmistunut Tbilisin yliopistosta kansainvälisen oikeuden ja suhteiden laitokselta ja työskenteli lakimiehenä. Hän oli varaoikeusministeri 2000–2001. Myöhemmin hän liittyi Mikheil Saakašvilin perustamaan Yhdistyneeseen kansalliseen liikkeeseen. Ns. ruusuvallankumouksen jälkeen Okruašvili nimitettiin Šida Kartlin kuvernööriksi. Hän oli valtakunnansyyttäjä marraskuusta 2003 toukokuuhun 2004 sekä sisäministeri toukokuusta 2004 joulukuuhun 2004. Joulukuussa 2004 Saakašvili nimitti hänet puolustusministeriksi. Puolustusministerinä Okruašvili oli kovan linjan kannattaja. Hän kannatti sotatoimia Etelä-Ossetian separatisteja vastaan ja sanoi haastattelussa Venäjän häviävän, jos Georgian ja Venäjän välit kiristyisivät sodan asteelle. Saakašvili siirsi Okruašvilin 10. marraskuuta 2006 talouskehityksen ministeriksi, mutta hän erosi viikon kuluttua hallituksesta.
25. syyskuuta 2007 Okruašvili ilmoitti uuden oppositioliikkeen Liike yhdistyneen Georgian puolesta muodostamisesta ja arvosteli puheessaan presidentti Saakašvilia korruptiosta, saamattomuudesta ja ihmisoikeusrikkomuksista.
27. syyskuuta 2007 Okruašvili pidätettiin puolueensa päämajasta syytettynä kiristyksestä, rahanpesusta ja virka-aseman väärinkäytöstä. Rikkomukset olivat tapahtuneet hänen ollessaan puolustusministerinä. Seuraavana päivänä useat oppositiopuolueet järjestivät mielenosoituksen parlamenttitalon ulkopuolella Okruašvilin puolesta.
Okruašvili tunnusti vangittuna ollessaan rikoksensa Georgian televisiossa ja veti pois syytökset presidentti Saakašvilia kohtaan sanoen niiden olleen poliittisia ja johtuneen halusta mustamaalata Saakašvilia. Hänet vapautettiin pari päivää tämän jälkeen 10 miljoonan larin takuita vastaan (5 milj. euroa), jonka jälkeen hän pakeni perheineen maasta. Okruašvili on oleskellut Saksassa, josta Georgia on pyytänyt hänen luovuttamistaan, mutta hän on hakenut turvapaikkaa Ranskasta.
Okruašvili tuomittiin Georgiassa maaliskuussa 2008 poissaolevana kiristyksestä 11 vuoden vankeuteen.
Hän sai Ranskasta poliittisen turvapaikan huhtikuussa 2008.
Vuonna 2008 Okruašvili kertoi Reutersin haastattelussa että Saakašvili suunnitteli pitkään iskua kapinallisen Etelä-Ossetian valtaamiseksi, mutta toteutti sen huonosti. Hän kertoi että suunnitteli puolustusministerinä 2004–2006 Saakašvilin kanssa operaation Abhasian ja Etelä-Ossetian valtaamiseksi. Pääasiallisena tavoitteena oli Abhasia.
Saakašvili on aina väittänyt että Venäjä aloitti sodan. Okruašvili syytti myös Yhdysvaltoja siitä että maa tuki Saakašviliä, mutta ei pitänyt häntä aisoissa.
Alkuperäisen operaation tarkoituksena oli vallata Tskhinvali, Rokin tunneli ja Džava.
Saakašvilin toteuttama operaatio kuitenkin pysähtyi Tskhinvaliin ja luotti siihen että Yhdysvallat estäisi Venäjää puuttumasta diplomaattisin keinoin. Kun Yhdysvallat ei reagoinut, joukot jatkoivat kohti Rokin tunnelia, ja joutuivat Venäjän lyömäksi. Okruašvilin mukaan myös Georgian armeija vetäytyi ja jätti monet kaupungit Venäjän armeijalle jotta maa vaikuttaisi ennemmän uhrilta.
HMS Matapan

Palvelus

Alus romutettiin 1979.
Bernarr Macfadden

Bernarr Macfadden (16. elokuuta 1868 Mill Spring, Missouri, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1955) oli liikuntakulttuurin edustaja. Hän yhdisti kehonrakennukseen ravitsemuksen ja terveyttä koskevia teorioita. Hän perusti lehtiyhtiö Macfadden Publicationsin.

Elämänvaiheet

Bernarr Macfadden oli alkuperäiseltä nimeltään Bernard Adolphus McFadden, mutta hän muutti nimensä saadakseen siihen vaikutelman suuremmasta voimasta. Macfadden perusti Physical Culture -nimisen lehden 1899 ja loi myöhemmin kustannuskonsernin, johon kuului muun muassa elokuvalehti Photoplay ja roskalehti The New York Graphic. Hän oli aikansa kuuluisuuksia, jonka tuttavapiiriin kuuluivat Shirley Temple, Clark Gable, Franklin D. Roosevelt, Will Rogers ja Rudolph Valentino. Uransa huipulla hän omisti hotelleja ja kerrostalon New Yorkissa.
Hän yritti perustaa uskonnon, jonka taustana olisi ollut liikuntakulttuuri. Hän väitti, että hänen elämänohjeitaan noudattamalla ihminen voi elää 150-vuotiaaksi. Hän oli naimisissa neljä kertaa ja hänellä oli seitsemän lasta. Hän kuoli virtsateiden tulehdukseen.
Tomo Visava Thaiyanont

Elämäkerta

Tomo syntyi Bangkokissa, Thaimaassa thaimaalaiselle isälle ja japanilaiselle äidille. Hänellä on yksi vanhempi sisar ja yksi vanhempi veli. 
Tomo kävi Nivan kansainvälistä koulua Bangkokissa. Hänen pääaineensa yliopistossa oli liiketalous ja hän valmistui Bangkokin yliopiston kansainvälisestä yliopistosta vuonna 2015. Tomo asui Yhdysvalloissa kahdeksan vuotta. Kaksikielinen Tomo osaa puhua thaita, japania ja englantia. Joitakin hänen harrastuksistaan ovat koripallo, breakdance ja beatboxing.
Digital Illusions CE

Historia

Vuonna 1988 perustetun The Silentsin vaikutus on nähtävissä vieläkin joissakin peleissä. Tämä näkyy esimerkiksi pelissä Motorhead, jossa oli julisteita ja kylttejä joissa luki TSL (TSL oli The Silentsin lyhenne). Ohjekirjassa kuitenkin sanotaan akronyymin tarkoittavan Trans-atlantic Speed League (suomeksi yleisatlanttilainen vauhtiliiga). Kaikki DICE:n jäsenet ovat kotoisin kahdesta ruotsalaisesta kaupungista, Alvestasta ja Växjöstä. Alun perin Digital Illusions -nimellä toimineen ryhmän pelit julkaisi ulkopuolinen julkaisija, mutta myöhemmin siitä tuli oma yhtiönsä.
DICE tuli alun perin tunnetuksi 1990-luvun alussa Amigalle tehdyistä flipperipeleistään Pinball Dreams, Pinball Fantasies ja Pinball Illusions. Pelit myös käännettiin useille muille alustoille. Pelit julkaissut 21st Century Entertainment julkaisi myös muita samalla pelimoottorilla tehtyjä flipperipelejä. Demoskenessä saatu osaaminen yhdistettynä huolelliseen suunnitteluun saivat aikaan siihen asti parhaana pidetyt flipperipelit.
Vuonna 1998 jo yhtiöksi muuttunut Digital Illusions rekisteröitiin Ruotsin pörssiin, minkä jälkeen DICE on kasvanut voimakkaasti. Codename Eagle kiinnosti vielä vain pientä yhteisöä, mutta DICE:n lopullinen läpimurto oli Battlefield 1942 ja sen useat lisäosat. Battlefield-pelisarja nosti heidät suuren yleisön tietoon. Vuonna 2004 yhtiön kokonaisarvoksi arvioitiin 55 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Samana vuonna Electronic Artsin kanssa tehdyllä sopimuksella EA sai 19 prosentin omistusosuuden DICE:stä.
Marraskuussa 2004 Electronic Arts ilmoitti ostavansa kaikki vapaana olevat DICE:n osakkeet 61 kruunulla osakkeelta. DICE:n johtajisto suositteli yhtiötä suostumaan kauppaan. 31. maaliskuuta 2005 Electronic Arts omisti 62 prosenttia DICE:stä.
Éder Citadin Martins

Seurajoukkueura

Éder aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Criciúmassa, jossa hän pelasi vuodet 2004-2005. Vuonna 2006 hän muutti Italiaan, Empoli FC:n riveihin. Vuosina 2006-2008 hän pelasi seuran paidassa Serie A:ssa viisi ottelua.
Vuodet 2008-2009 Éder pelasi Serie B:n Frosinone Calciossa, jossa otteluita kertyi 52 ja maaleja hienot 21 kappaletta. Heinäkuussa 2009 hän palasi takaisin Empoliin, joka oli pudonnut Serie B:hen. Empolissa hän pelasi kaudella 2009-2010 40 ottelua, joissa syntyi upeat 27 maalia. Se poiki siirron kaudeksi 2010-2011 Serie A:n Brescia Calcioon, jossa pelejä kertyi 35 ja maaleja kuusi.
Kaudeksi 2011-2012 Éder siirtyi Serie A:n AC Cesenaan, jota hän edusti puolen kauden ajan tehden 17 pelaamassaan ottelussa kaksi osumaa. Tammikuussa 2012 hän siirtyi lainalle Serie B:n Sampdoriaan, joka nousi kauden jälkeen Serie A:han.
Éder siirtyi kaudeksi 2012-2013 pysyvällä siirrolla Sampdoriaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 30 ottelussa seitsemän osumaa. Toisella kaudella, eli kaudella 2013-2014 hän onnistui maalinteossa 12 kertaa 33 pelissä. Myös kaudella 2014-2015 Éder on pelannut hyvin.

Maajoukkueura

Éderillä on synnyinmaansa Brasilian kansalaisuuden lisäksi myös Italian kansalaisuus, jonka hän on saanut pelattuaan jo yli yhdeksän vuotta Italiassa.
Maaliskuussa 2015 hänet valittiin Italian jalkapallomaajoukkueeseen EM-karsintaotteluun Bulgariaa vastaan ja ystävyysotteluun Englantia vastaan hänen pelattuaan hyvin Sampdorian paidassa kaudella 2014-2015. Tämä nostatti Italiassa kohun siitä, että ulkomaalaissyntyisiä pelaajia ei pitäisi ottaa maajoukkueeseen mukaan. Éder debytoi maajoukkueessa Bulgariaa vastaan tullen vaihdosta kentälle ja tasoittaen ottelun loppunumeroiksi viitisen minuuttia ennen loppua 2-2.
Suomen Erillisverkot

Suomen Erillisverkot on Suomen valtion kokonaan omistama erityistehtäväyhtiö, jonka omistajaohjauksesta vastaa valtioneuvoston kanslia. Erillisverkot tarjoaa konesalipalveluita, tietoliikennepalveluita ja tilannekuvapalveluita viranomaisille ja huoltovarmuuskriittisille toimijoille. Palveluja ovat muun muassa viranomaisradioverkko Virve, kriittisten valvomoiden yhteistyötä tukeva Krivat sekä johtojen ja kaapeleiden sijaintitietoja tarjoava Johtotieto.
Erillisverkkojen asiakkaita ovat muun muassa puolustusvoimat, poliisi, pelastustoimi, sosiaali- ja terveyssektori, Hätäkeskuslaitos, Rajavartiolaitos, valtion ja kuntien toimijat sekä huoltovarmuuskriittiset yritykset.
Suomen Erillisverkkojen toimitusjohtaja on Timo Lehtimäki.
Audouin Dollfus

Audouin Charles Dollfus (s. 12. marraskuuta 1924 – 1. lokakuuta 2010) oli ranskalainen tähtitieteilijä, joka löysi Saturnuksen kuun Januksen vuonna 1966. Hän valmistui Pariisin yliopistosta, ja hänen mukaansa on nimetty asteroidi 2451 Dollfus.
Dollfus aloitti vuonna 1945 uransa Pariisin observatoriossa. Hän erikoistui Aurinkokunnan tutkimiseen. Hän löysikin tutkimuksissaan Saturnuksen Janus-kuun vuonna 1966. Dollfus kehitti myös uusia havintotekniikoita, joissa hän käytti esimerkiksi valon polarisaatiota.
Dollfus sai urastaan useilla palkintoja. Vuonna 1973 hän sai Galbertin tähtieteen palkinnon ja vuonna 1988 Ranskan tiedeakatemia palkinnon. Vuonna 1993 hänelle myönnettiin Ranskan tähtitieteen yhdistyksen suurin kunnianosoitus Jules Jansen -palkinto.
Parsinavetta

Parsinavetta on toinen navetan kahdesta päätyypistä. Parsinavetassa naudat on kiinnitetty parteen, jossa ne seisovat tai makaavat, mutta eivät kykene kääntymään ympäri. Lypsylehmät on pääsääntöisesti päästettävä laitumelle kahden kuukauden ajan vuodesta. Toisen tyypin muodostaa pihatto, jossa eläimet liikkuvat vapaasti rakennuksen lattialla tai sen ulkopuolella, mutta eivät välttämättä pääse laitumelle.
Parsinavetoiden käyttö on Euroopassa melko harvinaista. Suomessa lypsylehmistä 41% pidettiin parsinavetoissa vuonna 2016.

Eläinsuojelun kannalta

Parsinavetat ovat maailmalla pääsääntöisesti laillisia. Ne on kielletty Alankomaissa, Itävallassa, Norjassa (vanhat navetat 30 vuoden siirtymäajalla) ja Tanskassa. Ruotsissa uusien parsinavetoiden rakentaminen on ollut kiellettyä vuodesta 2007.  
Suomessa parsinavetat ovat eläinsuojelulain mukaan laillisia. Lain mukaan kaikkien parsinavetassa elävien lehmien on päästävä kesäisin ulos vähintään 60 päiväksi, mutta lakia rikotaan yleisesti. Eläinsuojelujärjestöt ovat vaatineet parsinavetoiden kieltämistä, jotta lehmät voisivat paremmin kyetessään liikkua.  Sipilän hallituksen jouluna 2017 julkaistussa lakiluonnoksessa ei kuitenkaan kielletä parsinavettoja. Uuden lain on tarkoitus tulla voimaan vuoden 2019 alussa. Maa- ja metsätalousministeriö ei aio enää myöntää investointitukea uusien parsinavettojen rakentamiseen tai vanhojen laajentamiseen.
Hervonjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,2 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Teuronjärvenojan valuma-alueeseen (35.793) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,7 metriä mpy.
Simon IV de Montfort

Simon IV de Montfort (1160 – 25. kesäkuuta 1218) oli Leicesterin viides kreivi. Hän otti osaa neljänteen ristiretkeen ja ristiretkeen kerettiläisiä vastaan.
Simon ei ottanut osaa, kun neljäs ristiretki valloitti Konstantinopolin, vaan jatkoi matkaansa Syyriaan. Myöhemmin hän oli mukana ristiretkellä kerettiläisiä vastaan Etelä-Ranskassa. Hänestä tuli pian ristiretken johtaja. Hänestä tehtiin Béziersin ja Carcassonnen varakreivi. Hän valtasi Toulousen kreivi Raymondilta maita vuonna 1211 ja löi Raymondin ja tämän liittolaisen Aragonian kuninkaan Pietari II:n joukot vuonna 1213. Paavi tunnusti Simonin herruuden tämän valloittamilla alueilla ja teki hänestä Toulousen kreivin. Simon kuoli vuonna 1218 piirittäessään Toulousea.
Hän oli Simon III de Montfortin ja Amicia de Beaumontin poika. Amicia oli Robert III de Beaumontin, Leicesterin 3. kreivin, vanhin tytär. Amician vanhin veli Robert kuoli lapsettomana vuonna 1204, ja Simon peri Leicesterin kreivikunnan. Simon peri näin kreivikunnan äitinsä kautta, mutta Englannin kuningas Juhana I takavarikoi kuitenkin maat.
Aune Niskanen

Aune Sofia Niskanen, o. s. Multala (s. 28. helmikuuta 1916 Pyhäjärvi) on suomalainen pakinoitsija ja runoilija. 
Niskanen pakinoi vuosina 1963–1983 Nivala-lehdessä viikoittain ajankohtaisista tapahtumista nimimerkillä Kitupiikki. Pakinat on julkaistu myös kahtena kirjana.
Kate Upton

Tausta

Upton syntyi Michiganissa Shelley (o.s. Davis) ja Jeff Uptonille. Hänen isänsä on Texasin entinen tennismestari ja nykyinen liikunnanopettaja. Uptonin perhe muutti Melbourneen, Floridaan vuonna 1999. Nuorena Upton pääsi mukaan American Paint Horse Associationin kansalliselle tasolle. Hän oli taitava ratsastaja ja kilpaili myös kansainvälisellä tasolla voittaen useita palkintoja.

Ura

Uptonin mallinura alkoi vuonna 2008, kun hän meni mallitoimisto Eliten koe-esiintymiseen Miamissa. Hän pääsi sisään samana päivänä ja muutti New Yorkiin, jossa hän teki sopimuksen IMG Models -mallitoimiston kanssa. Uptonin ensimmäiset mallintyöt olivat vaatemerkeillä Garage ja Dooney & Rourke. Hän oli Guessin mainoskasvo 2010–2011. Lisäksi Upton on poseerannut muun muassa Amerikan ja Italian Cosmopolitanin, Esquiren ja Voguen kannessa sekä Ranskan Elle-lehdessä. Sports Illustratedin uimapukunumerossa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2011.
Upton on esiintynyt elokuvissa Tower Heist (2011), Nuija, nuijempi ja täysnuija (2012) ja Se toinen nainen (2014).

Yksityiselämä

31. elokuuta 2014 Uptonin sekä muutaman muun naisjulkkiksen alastonkuvia levitettiin laittomasti Internetiin. 
Upton avioitui baseballpelaaja Justin Verlanderin kanssa 4. marraskuuta 2017. Heidät piti vihkiä jo 1. marraskuuta Toscanassa Italiassa, mutta he eivät päässeet omiin häihinsä miehen työesteen vuoksi. Marraskuussa 2018 Upton synnytti parin esikoistyttären, Genevieven.
Nils Gustav Grotenfelt

Nils Gustav Grotenfelt (s. 10. huhtikuuta 1923 Juva) on suomalainen yritysjohtaja, arvoltaan varatuomari.

Henkilöhistoria

Grotenfelt on ollut Suomen Paperitehtaiden Yhdistyksen toimitusjohtaja 1966–1972 ja Tampellan toimitusjohtaja 1973–1982. Arkkitehti, elokuvaohjaaja ja -tuottaja Georg Grotenfelt (s. 1951) on Nils Gustav ja Antonia Grotenfeltin poika.
Alseuosmiaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat enemmän tai vähemmän puuvartisia, ja niillä on kierteisasentoiset ja sahalaitaiset lehdet, joiden hangassa on solukarvatupsut. Kukat ovat tavallisesti viisilukuiset, toisinaan lukuisuus vaihtelee neljästä seitsemään. Tavallisesti pohjus ei ole maljamainen. Verholehdet ovat erillisiä, ja terälehtien reunoissa on tavallisesti siipimäiset liuskat; niiden laidat ovat ripsuisia tai repaleisia. Heteet ovat kasvaneet kiinni teriöön, joka on tavallisesti putkimainen. Kukissa on kehänalainen sikiäin, joka koostuu kahdesta tai kolmesta emilehdestä, sekä nektaario. Luotti on tuskin laajentunut. Siemenaiheita on vähintään kaksi kutakin emilehteä kohti. Hedelmä on marjamainen, tavallisesti verhiöllinen ja siinä on melko pieniä siemeniä.
Hurrikaani Agnes

Myrskyn kehitys ja reitti

Agnes kehittyi trooppisesta matalapaineesta 14. kesäkuuta Karibianmerellä. 16. kesäkuuta siitä tuli trooppinen myrsky Agnes ja hurrikaani 18. kesäkuuta eteläisellä Meksikonlahdella. Agnes iski Floridan luoteisosiin 19. kesäkuuta kategorian 1 hurrikaanina, liikkui koilliseen ja heikkeni trooppiseksi matalapaineeksi Georgian yllä.
Agnes saavutti trooppisen myrskyn voiman jälleen Pohjois-Carolinan yllä 21. kesäkuuta poistuessaan mantereelta jälleen Atlantin ylle. Siellä se voimistui lähelle hurrikaanin voimaa ja iski maihin lähellä New Yorkia 22. kesäkuuta. Myrsky yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa 23. kesäkuuta ja hävisi lopulta 25. kesäkuuta.

Vaikutukset

Agnes oli heikko hurrikaani iskiessään Floridaan, ja myrskyn tuulten ja aaltojen vaikutukset jäivätkin vähäisiksi. Suurimmat tuhonsa Agnes aiheuttikin Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa aiheuttaen laajoja rankkasateita. Yleisimmin vettä satoi 15-30 cm, mutta paikoin sitä tuli jopa 35-50 cm. Sateet aiheuttivat laajoja tulvia aina Virginiasta New Yorkin osavaltioon saakka, ja tulvia esiintyi myös läntisessä Carolinassa.
Agnes aiheutti 122 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa. Yhdeksän näistä kuoli Floridassa pääosin rajujen ukkosmyrskyjen vuoksi ja loput kuolemat liittyivät tulviin. Agnes aiheutti tulvia myös Kuubassa, jossa kuoli seitsemän ihmistä. Vuonna 2007 arvioitiin että myrskyn aiheuttamat aineelliset vahingot nousevat 10-12 miljardiin silloiseen dollariin, mikä tekee Agnesista seitsemänneksi kalleimman Yhdysvaltoihin iskeneen myrskyn.