google/wiki40b huggingface dataset:
El Alamein

Turismi

Paikallisessa sotamuseossa on esitteillä El Alameinin taistelun ja muiden Pohjois-Afrikan taisteluiden näyttelyesineitä. Kaupungin ulkopuolella Tell el-Eisan kukkulalla on italialainen ja saksalainen sotilashautausmaa. Kansainyhteisön joukkojen sotilashautausmaa, johon on haudattu liittoutuneiden puolella taistelleet, sijaitsee myös kaupungin lähellä.
Kaupungilla on runsaasti valkoisesta hiekastaan tunnettua hiekkarantaa. Kesäkaudella lämpötila vaihtelee tyypillisesti 22...30 °C ja talvikauden keskiarvo on 17 °C.
Heli Kruger

Kansainvälinen ura

Kruger edusti seuratasolla Kauhajoen Karhua. Kruger, tuolloin vielä Koivula, sijoittui Thessalonikin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1991 pituushypyssä seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Soulin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa samassa lajissa neljäs tuloksella 614 cm. Kaksi vuotta myöhemmin Kruger sai Lissabonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa tuulituloksella 664.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Göteborgin MM-kisoissa 1995, Kruger jäi pituushypyn karsinnassa ilman tulosta, mutta juoksi ankkuriosuuden kuudenneksi sijoittuneessa Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Tukholman sisäratojen EM-kilpailuissa 1996 hän sijoittui pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 655. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui pituushypyn ja kolmiloikan loppukilpailusta.
Kruger sai Turun alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1997 pronssia kolmiloikassa tuloksella 13,88 ja sijoittui neljänneksi pituushypyssä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän karsiutui kummankin lajin loppukilpailusta, samoin Budapestin EM-kilpailuissa 1998. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 Kruger jäi kolmiloikan karsintaan.
Vuonna 2001 Kruger voitti Euroopan cupin ykkösliigan kolmiloikkakilpailun Vaasassa tuloksella 14,13. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli kolmiloikassa viides tuloksella 14,28. GP-finaalissa Kruger oli seitsemäs. Wienin sisäratojen EM-kilpailuissa 2002 hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta ja voitti kesäkuussa Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Slovakian Banská Bystricassa tuloksella 14,36.
Kruger saavutti Münchenin EM-kilpailuissa 2002 kolmiloikassa hopeaa tuulituloksella 14,83. Kilpailun voitti Ashia Hansen tuloksella 15,00. Seuraavana vuonna Kruger voitti Euroopan cupin ykkösliigan kolmiloikkakilpailun Lappeenrannassa ja hyppäsi 3. elokuuta samassa kaupungissa edelleen voimassa olevan Suomen ennätyksen 14,39. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta, samoin kuin Budapestin halli-MM-kilpailuissa 2004. Ateenan olympialaisissa 2004 hän putosi sekä pituushypyn että kolmiloikan loppukilpailusta.
Keväällä 2005 Kruger ilmoitti lopettavansa urheilu-uransa akillesjännevaivojen vuoksi vain muutamaa kuukautta ennen uran päätökseksi kaavailtuja MM-kotikisoja.

Kirjailijana

Urheilu-uran jälkeen Kruger on julkaissut kaksi romaania. Esikoisteos Olen koskettanut taivasta julkaistiin 2005. Se kertoo pituushyppääjästä, joka taistelee julkisuuden ja urheilun paineen sekä homoseksuaalisuutensa kanssa. Syksyllä 2007 julkaistiin Krugerin toinen romaani Pidä minusta kiinni.

Yksityiselämä

Kruger on koulutukseltaan sosionomi ja diakoni. Hän asuu Vaasassa.
Kruger avioitui kiekonheittäjä Frantz Krugerin kanssa vuonna 2003. Heille syntyi joulukuussa 2005 poika. Pari jätti avioerohakemuksen kesällä 2015.
Mittausvirhe

Mittausvirhe tarkoittaa tieteellisessä tutkimuksessa havainnoitavan suureen todellisen arvon ja mitatun arvon eroa. Kokeellisen tieteen tutkimuksissa samasta havaintoyksiköstä voidaan tavallisesti tehdä toistomittauksia. Tällöin mittausvirheen suuruudelle on mahdollista antaa arvio. Kun toistomittauksia ei ole mahdollista tehdä, ei mittausvirheestä voida antaa arviota. Tuloksien tilastollisissa analyysissa voidaan kuitenkin usein ottaa huomioon mittausvirheen vaikutus.
Mittausvirhe on aina likiarvo, sillä mittaustuloksiin liittyy aina epätarkkuutta.
Mittausvirhe voidaan jaotella karkeaan, systemaattiseen ja satunnaiseen virheeseen.

Karkea virhe

Karkea virhe on se, mitä arkikielessä käsitetään sanalla virhe. Mittaustulokset, joiden kohdalla epäillään karkeaa virhettä, pyritään tavallisesti hylkäämään. Karkeita virheitä syntyy esimerkiksi, jos mitta-asteikkoa luetaan väärin, mittalaiteeseen tulee toimintahäiriö tai tietojen tallennuksessa tapahtuu virhe. Mittauspisteitä ei kuitenkaan saa hylätä, jos mittaajalla ei ole tuntumaa siihen, mistä erikoinen arvo saattaa johtua. Perusteeton hylkääminen ei ole hyvän tieteen teon periaatteiden mukaista. Mittausvirhe voi paljastua tuloksia vertaillessa.

Systemaattinen virhe

Systemaattinen virhe tarkoittaa virhettä, joka johtuu käytetystä mittalaiteesta tai mittausmenetelmästä. Virhe voi johtua nollakohdan virheellisestä asettamisesta, huolimattomuudesta johtuvasta mittausvirheestä tai laitteiston puutteellisesta kalibroimisesta. Esimerkiksi mittanauha on suunniteltu käytettäväksi huoneenlämpötilassa ja voi näyttää systemaattisesti lämpölaajenemisesta johtuen liian pientä lukemaa korkean lämpötilan mittauksissa. Tällaisissa tilanteissa virhe on mahdollista korjata kalibroimalla mittalaite  standardinäytteellä. Mielipidetutkimuksissa voi tulla systemaattista virhettä, jos kysymyksen asettelu on epäonnistunut. Systemaattinen virhe voidaan poistaa kokonaan. Virhettä on vaikea huomata, mutta se voidaan huomata toistamalla mittaus toisenlaisella mittausjärjestelyllä.

Satunnainen virhe

Satunnainen eli tilastollinen virhe on mittauksissa aina läsnä eli sitä ei voi poistaa kokonaan. Kokeellisissa tutkimuksissa satunnaisen virheen osuus voidaan havaita, kun mittalaite on tarpeeksi tarkka. Tällainen virhe ei yleensä aiheuta harhaa tuloksiin, kunhan mittaukset toistetaan tarpeeksi monta kertaa, koska eri suuntiin olevat virheet kumoavat toisensa. Kokeellisessa tutkimuksessa satunnaiselle mittausvirheelle voidaan laskea arvio.

Suhteellinen ja absoluuttinen virhe

Mittaustuloksissa suhteellinen virhe kertoo, kuinka suuri absoluuttinen virhe on suhteessa mittaustulokseen. Mitatun suureen arvo voidaan esittää näin: x= x𝑚 ± Δx. Suhteellinen virhe usein lasketaan kaavalla Δx / x𝑚 ∙ 100 %. Laskukaavassa x on mitattu suure, Δx on absoluuttinen virhe ja x𝑚 on saatu mittaustulos.
Daniel Sibakow

Daniel Sibakow (17. helmikuuta 1933 Helsinki – 15. syyskuuta 1988 Rovaniemi) oli suomalainen kuvataiteilija.
Daniel Sibakow kuvasi maalauksissaan mielellään puhdasta, koskematonta erämaata ja Lapin luontoa. Maalausten tyyli on taiteilijan sanojen mukaan "fantastis-realistinen". Sibakow maalasi kankaalle käyttäen akryylivärejä ja palettiveistä.
30-vuotisen taiteilijauransa aikana hän ehti asua useilla paikkakunnilla mm. Lahdessa, Nokialla, Utsjoella sekä Lohinivan kylässä Rovaniemen maalaiskunnassa. Sibakow asusteli ja piti ateljeeta myös Helsingissä, Bensowin talon ”Brondan vintillä”, jossa Eino Leinokin aikoinaan majaili. Lapissa hän asui vuodesta 1979 lähtien, Lapin keskussairaalassa tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin Rovaniemelle Maijasen hautausmaalle 1. lokakuuta 1988.
Laufey

Laufey tai Nal on skandinaavisessa mytologiassa jättiläinen ja Lokin, Byleistin ja Helblinden äiti. Laufey tarkoittaa kirjaimellisesti ”lehtisaari”, mikä on puun kenning eli metafora. Nal tarkoittaa neulaa. Tarinan mukaan Loki syntyi, kun Farbauti iski salamalla Laufeyta.
Põlva järv

Maantietoa

Tekojärvi on muodostunut sen pohjoispäähän tehdyn padon eteläpuolelle. Järven pinta-ala on 36 ha (hehtaaria). Saaria on vain yksi Roosaar ja sen pituus on 130 metriä ja sen pinta-ala on 0,59 ha. Järvellä mainitaan toinenkin saari Mäntysaar, mutta se puuttuu kartasta . Järven läpi virtaa Ora jõgi, joka yhtyy pohjoisessa Ahja jõgeen. Ora jõgi saa alkuunsa 13 kilometrin päässä Lahedan Roosissa. Järven valuma-alueen laajuus on 154 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3,7 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00100 km³ (kuutiokilometriä) eli 1,00 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä ja rannat ovat melko jyrkät ja korkeat. Põlvan tajaman asuin- ja teollisuusalueet ympäröivät järven jokaiselta suunnalta. Lähes järven etelärantaan ulottuu Põlvan kirkon hautausmaa. Sitä vastapäätä toisella rannalla on yleinen uimaranta laitureineen.

Luontoarvot

Tekojärvi syntyi 1960-luvulla, jon Prajõen uomaa kasvatettiin patoamalla se jokilaaksoonsa. Sen ravinnetilanne on ollut vaikea, jolloin vesikasvillisuutta on ollut runsaasti ja vedessä on kukkinut sinilevää. Järvi voidaan luokitella ainakin eutrofiseksi ellei peräti hypertrofiseksi järveksi. Järvessä elää särki, ahven, hauki, lahna, kiiski, ruutana ja turpa. Rannoilla pesii myös piisami.
Howard Sounes

Howard Sounes (s. 1965 Welling, Iso-Britannia) on brittiläinen kirjailija ja journalisti.
Hän on kirjoittanut elämäkerrat  Paul McCartneystä, Bob Dylanista ja Charles Bukowskista. Vuonna 2013 ilmestynyt teos Amy, 27 kertoo kuudesta muusikosta, jotka kuolivat 27-vuotiaina: Amy Winehouse, Jimi Hendrix, Jim Morrison, Janis Joplin, Brian Jones ja Kurt Cobain.
Ben Daniels

Ben Daniels (s. 10. kesäkuuta 1964) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Ensirakkaus (1996), Erämaan hehku (1998), Madeline (1998), Lopullinen ratkaisu (2001) ja Doom (2005). 
Daniels on menestynyt myös teatterissa ja voittanut Laurence Olivier -palkinnon 2001. Hän elää avoimesti homoseksuaalina ja asuu Lontoossa näyttelijä Ian Gelderin kanssa.
Heavenly Music

Heavenly Music on Josef Bernen ohjaama yhdysvaltalainen lyhytelokuva vuodelta 1943. Sen tuottivat Jerry Bresler ja Sam Coslow ja käsikirjoittivat Reginald Le Borg, Edward James, Paul Girard Smith ja Michael L. Simmons. Elokuva palkittiin vuoden 1944 Oscar-gaalassa parhaan kaksikelaisen lyhytelokuvan palkinnolla.
Viirusilmävaskinen

Koko ja ulkonäkö

Viirusilmävaskinen kuuluu sukuun Orthonevra, jonka kaikki lajit ovat pieniä, mustia mutta metallinkiiltoisia kärpäsiä, joilla on suvulle tyypillinen pään muoto ja siipisuonitus. Lähisukulaisistaan 5–6 mm:n pituinen viirusilmävaskinen eroaa kuitenkin siinä, että sen verkkosilmissä näkyy tumma ja kapea poikkijuova, raajojen sääret ja nilkkojen ensimmäiset jaokkeet ovat keltaiset sekä tuntosarvien kolmas jaoke on noin neljä kertaa pitempi kuin leveä.

Levinneisyys

Laji on ilmeisesti hävinnyt Pohjoismaista Länsi-Eurooppaan ulottuvalta alueelta. Sitä tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa ja idässä aina Mongoliaan ja Kiinaan saakka, mutta kaikkialla niilläkin alueilla Euroopassa, jolta se ei ole vielä hävinnyt, laji on harvinainen ja varsin paikoittainen. Suomesta lajista tunnetaan vain muutama vanha havainto Karjalohjan tienoolta.

Elinympäristö ja elintavat

Viirusilmävaskinen elää kosteilla niityillä, joissa on puroja ja lähteikköjä, ja se saattaa lajina olla täysin sidoksissa tällaisiin paikkoihin. Kärpäset ovat lennossa kesäkuusta elokuuhun ja ruokailevat etenkin sarjakukkaisten kukinnoilla. Toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta, mutta sen oletetaan lähilajien tapaan elävän veden alla ja hengittävän hengitysputken kautta.
Suomesta laji on hävinnyt, Ruotsissa ja Tanskassa se on erittäin uhanalainen ja sopivien kosteikkojen häviäminen voi vaarantaa lajin säilymisen.
Iso Sailampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,4 metriä mpy.
I-63 (1927)

Palvelus

Alus upposi Bungonsalmessa 2. helmikuuta 1939 kolaroituaan I-60:n kanssa ja se poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1940.
La Tène (kunta)

Historiaa

Rautakautinen La Tènen kulttuuri on nimetty paikkakunnalta vuonna 1857 tehtyjen arkeologisten löytöjen perusteella. La Tènen kunta perustettiin vuoden 2009 alussa, kun Marin-Epagnierin ja Thielle-Wavren kunnat yhdistyivät.

Sijainti

La Tène sijaitsee Neuchâtelinjärven pohjoispäässä Zihlkanalin varrella Juravuoriston kaakkoispuolella. Neuchâtelin kaupunki sijaitsee La Tènestä viitisen kilometriä länteen.

Liikenne

Moottoritie A5 Neuchâtelista Bieliin kulkee kunnan poikki. 
BLS:n rautatie Bernistä Neuchâteliin kulkee kunnan poikki; kunnan alueella on Marin-Epagnierin rautatieasema. Marin-Epagnier kuuluu sekä Bernin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Bern) että Fribourgin kantonin liikennealueeseen: BLS:n S5- ja S52-junat ja TPF:n S20-junat pysähtyvät siellä. Kesäkaudella, helmikuulta joulukuulle, Biel–Neuchâtel–Murten-reittiä kulkevat risteilylaivat pysähtyvät La Tènen laiturissa.
Ruskopallokala

Ulkonäkö ja koko

Ruskopallokala voi kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalo on nuijamainen ja väritys ruskeankirjava. Selässä on tummia, vaaleareunaisia melko suuria säännöllisen pyöreitä täpliä ruskealla pohjalla, vatsapuolella pilkut ovat pienempiä ja taustaväri kermanvalkea. Tämän kuvioinnin lisäksi kalan pinnassa on aivan pieniä valkoisia nystermämäisiä pisteitä.
Se on vaikea erottaa rubiinipallokalasta; merkittävin ero on pyrstön tyvessä oleva täplä, joka on ruskopallokalalla tumma, rubiinipallokalalla punasävyinen. Muita samantyyppisiä pallokaloja ovat maalipallokala, ruostepallokala ja töppöpallokala. Kuten jyrsijöillä, niiden hampaat kasvavat koko elämän ajan, ja jos ne kasvavat liian pitkiksi, kala kuolee nälkään. Hampaat pysyvät lyhyinä kovakuoristen ravintoeläinten avulla.

Alkuperä

Ruskopallokala elää Mekongjoen vesistössä Thaimaassa ja Laosissa.

Käyttäytyminen

Ruskopallokalat ovat aktiivisimmillaan hämärissä ja öiseen aikaan. Ne ovat aggressiivisia muita pallokaloja ja varsinkin saman lajin yksilöitä kohtaan.

Vesiolot ja ravinto

Sopiva lämpötila on 23–26 °C ja pH 6,0–7,8. Ruskopallokalat syövät lihapitoista ravintoa, johon pitää kuulua tarpeeksi kovia osia (esimerkiksi kotilon ja äyriäisten kuoria), sillä muuten kalan hampaat kasvavat liikaa. Useimmat akvaariokauppaan tulevat yksilöt on pyydystetty luonnosta, eivätkä ne välttämättä opi heti syömään kuollutta ruokaa. Akvaarioharrastajien suosima temppu on liikuttaa herkkupalaa, esimerkiksi pakastettua krilliä, siiman päässä kalan suun edessä, kunnes se tottuu pakasteravintoon. Aikuisten kalojen ei tarvitse saada syödä joka päivä.
Superrikollisten Salainen Yhteisö

Superikollisten Salainen Yhteisö (engl. Secret Society of Super Villains) on kuvitteellinen rikollisjärjestö DC Comicsin sarjakuvissa. Sen tunnetuimpia vastustajia ovat Batman ja Teräsmies. Sen rivit koostuvat superrikollisista. Järjestöllä on ollut useita kokoonpanoja ja se on taistellut monia supersankariryhmiä vastaan. Ryhmä on usein Oikeuden Puolustajien tai Oikeuden Yhteisön vastustajina vaikka sen jäseniin kuuluu useiden sankareiden vihollisia.
Flakpanzer 38(t)

Flakpanzer 38(t) ausf M  (SdKfz 140) oli Saksassa toisen maailmansodan aikana kehitetty ilmatorjuntapanssarivaunu.
Liittoutuneiden ilmaylivoiman kasvaessa vuonna 1943 Saksassa ilmeni tarve kehittää ilmatorjuntavaunu suojaamaan panssaridivisioonia. Eräs kehitetyistä malleista oli BMM:n (saksalaisten kontrolloima Škodan tehdas) suunnittelema, Panzerkampfwagen 38(t) M  -vaunun alustalle rakennettu Flakpanzer 38(t), joita valmistettiin yhteensä 140 kpl.
Vaunun aseistuksena oli yksi 2 cm Flak 38 L/55 -ilmatorjuntatykki, joka sijoitettiin vaunun takaosaan rakennettuun panssaroituun, kattamattomaan taistelutilaan. Taistelutilan ylempi osa avattiin tulitoiminnassa, jolloin se tarjosi lisätilaa miehistölle ja paremman alakoron tykille.
Vaunu painoi 9,8 tonnia, siinä oli neljän hengen miehistö ja sen huippunopeus tiellä oli 50 km/h. Vaunun rakenne ja perusajatus oli oikeansuuntainen. Flakpanzer 38(t):n yhden 20 mm it-tykin tulivoima ei kuitenkaan riittänyt taisteluun liittoutuneiden hävittäjäpommittajia vastaan, joiden päämaaliksi se joutuikin niiden rynnäköidessä saksalaisten panssarikolonnia vastaan. Lisäksi vaunu oli vain kevyesti panssaroitu, joten sen tuhosivat juuri ne lentokoneet, joita vaunun piti ampua alas.
Vaatimaton taistelumenestys aiheutti viimeisten kymmenen tilatun alustan muutoksen 15 cm sIG33 (Sfl) auf PzKpfw 38(t) ausf H, M "Grille" panssarihaupitseiksi. Ilmatorjuntatehtäviin rakennettiin tehokkaampia Flakpanzer IV:n malleja Möbelwagen (aseistuksena yksi 3,7 cm it-tykki), Wirbelwind (aseistettu neljällä 20 mm it-tykillä), Ostwind (yksi 3,7 cm it-tykki ja Kugelblitz (kaksi 30 mm it-tykkiä).
Rostovin ydinvoimalaitos

Rostovin ydinvoimalaitos (ven. Ростовская АЭС, Rostovskaja AES, toisinaan myös ven. Волгодонская АЭС, Volgodonskaja AES, Volgodonskin ydinvoimala) on Venäjän Rostovin alueella sijaitseva ydinvoimalaitos. Se on rakennettu 16 kilometriä Volgodonskin kaupungin koillispuolelle, Donin alajuoksulle padotun Tsimljanskin tekojärven etelärannalle. Aluekeskus, miljoonakaupunki Rostov-na-Donuun on noin 205 kilometrin matka. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö.
Kahdella VVER-1000 -ydinreaktoriyksiköllään voimala tuotti noin 40 prosenttia Rostovin alueen käyttämästä sähköenergiasta. Yksiköt on otettu tuotantokäyttöön vuosina 2001 ja 2010. Ensimmäisen voimalayksikön rakentamistyö tosin alkoi alun perin jo 1979, mutta keskeytettiin vuonna 1990, jolloin yksikkö oli 95-prosenttisesti valmis. Sittemmin rakennustöitä jatkettiin mukautetuin suunnitelmin.
Ydinvoimalan yksikkö 3 liitettiin sähköverkkoon 27.12.2014 ja tuotantokäyttöön 17.9.2015. Yksikkö 4 oli rakenteilla vielä helmikuussa 2016. Rakentajan tavoitteena oli saada tämäkin 1100 megawatin VVER V-320 -tyyppisellä ydinreaktorilla varustettu voimalayksikkö valmiiksi vuonna 2017.
Hindi Zahra

Hindi Zahra (berberiksi ⵀⵉⵏⴷⵉ ⵣⴰⵀⵕⴰ, arabiaksi: هندي زهرة )  (20. tammikuuta 1979, Khourigba, Marokko) on marokkolainen laulaja ja näyttelijä. Hän laulaa yleensä englanniksi, mutta kappale Imik Si Mik on berberiksi.

Elämänvaiheita

Hindi Zahra vietti lapsuutensa Marokossa äitinsä luona. Äiti on paikallista kuuluisuutta nauttiva tanssija-näyttelijä. Suvussa on myös muita muusikoita ja hän sai kotona paljon vaikutteita pohjoisafrikkalaisesta musiikista. 15- vuotiaana hän lopetti koulun ja muutti sotilasisänsä luo Pariisiin. 18- vuotiaana hän pääsi töihin Louvren museoon ja hän kuvailee sen ollen herätyksen taiteen, erityisesti musiikin maailmaan. 
Melodiansa ja sanoituksensa Zahra on tehnyt itse. Hän on multi-instrumentalisti eikä hän ole saanut koulutusta musiikissa vaan opiskellut kaiken itse. Vuoteen 2005 mennessä hän oli kirjoittanut 50 kappaletta ja hänen ensimmäinen EP:nsä nimeltään "Hindi Zahra" ilmestyi vuonna 2009. Blue Note Company julkaisi hänen ensimmäisen LP:nsä vuonna 2010. Ensimmäinen tunnustus tuli jo jo vuonna 2010, kun hänet palkittiin Prix Constantinilla parhaasta albumista.Hänen toinen albuminsa ilmestyi vuonna 2015. 
Vuonna 2014 Zahra teki roolit Tala Hadidin ja Faith Akinin elokuvissa.
Wanda Wasilewska

Wanda Wasilewska (ven. Ва́нда Льво́вна Василе́вская, Vanda Lvovna Vasilevskaja; 21. tammikuuta 1905 Krakova – 29. heinäkuuta 1964 Kiova) oli puolalainen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka siirtyi Neuvostoliittoon toisen maailmansodan alkuvaiheessa.
Wanda Wasilewska oli kansatieteilijän, lehtimiehen ja Puolan sosialistipuolueen poliitikon Leon Wasilewskin tytär. Hän opiskeli filosofiaa Varsovan yliopistossa sekä puolan kieltä ja kirjallisuutta Jagellon yliopistossa Krakovassa. Valmistuttuaan tohtoriksi vuonna 1927 hän työskenteli opettajana ja puolalaisten vasemmistolehtien toimittajana.
Toisen maailmansodan alettua Wasilewska pakeni Neuvostoliiton miehitysalueelle Lviviin, jossa hänestä tuli Neuvostoliiton kansalainen. Vuonna 1941 Wasilewska hyväksyttiin NKP(b):n jäseneksi ja vuoteen 1962 saakka hän toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana, puna-armeijan poliittisen hallinnon virkailijana sekä Neuvostoliiton perustamien pakolaishallitusten, Puolalaisten isänmaanystävien liiton ja Puolan kansan vapautuksen komitean jäsenenä. Sodan jälkeen Wasilewska muutti Kiovaan, jossa hän asui aviomiehensä, ukrainalaisen näytelmäkirjailijan Oleksandr Kornijtšukin kanssa. Myöhemmin hän toimi aktiivisesti maailman rauhanneuvostossa.
Kirjallisessa tuotannossaan Wasilewska oli ensimmäisiä puolalaisia sosialistisen realismin edustajia. Romaani Ojczyzna (”Isänmaa”, 1935) ja kertomus Ziemia w jarzmie (”Maa ikeen alla”, 1938) kuvaavat puolalaisen työväestön ankeaa asemaa ja sorrettujen talonpoikien taistelua. Myöhemmät puolaksi kirjoitetut teokset ilmestyivät Neuvostoliitossa venäjäksi käännettyinä. Tunnetuin niistä on neuvostokansan sankaruutta toisessa maailmansodassa kuvaava novelli ”Sateenkaari” (Tęcza, 1942). Wasilewska sai kolmesti Stalin-palkinnon: ”Sateenkaaresta” vuonna 1943, toisen kerran vuonna 1946 suositusta pienoisromaanista ”Vain rakkautta” (Po prostu miłość, 1944) ja kolmannen kerran vuonna 1952 trilogiasta Pieśń nad Wodami (”Laulu vetten yllä”, 1940–1951), joka kuvaa ukrainalaisten sortoa porvarillisessa Puolassa ja uuden sosialistisen Puolan syntyä. Wasilewska oli Stalinin kuolemaan saakka puolalaisen kirjallisuuden näkyvimpiä hahmoja, joka on sen jälkeen tietoisesti unohdettu.
Laus-Dei Saxell

Laus-Dei (Lasse) Saxell (9. lokakuuta 1914 Helsinki – 1. helmikuuta 2001) oli suomalainen sotakirjailija. Elämäntyönsä hän teki luokanopettajana.
Jatkosodassa Saxell oli Lentolaivue 16:n 3. lentueen päällikkönä. Hän väitti 23. joulukuuta 1999 esitetyssä TV 2:n Silminnäkijä-ohjelmassa saaneensa joulukuun alussa 1941 laivueen esikunnasta käskyn pommittaa Kižin saarella sijainneet puukirkot maan tasalle, koska venäläiset käyttivät niitä tähystys- ja tulenjohtopaikkoina. Hän jätti kuitenkin kertomansa mukaan käskyn täyttämättä ja kirkot säästyivät. Tämä Saxellin väite on kuitenkin muiden lähteiden ja todistajalausuntojen perusteella asetettu kyseenalaiseksi. Laivueen lentopäiväkirjan mukaan Saxell teki joulukuussa vain yhden tiedustelu- ja yhden purjehduslennon.
Saxell kertoi Kižin kirkkojen pommituskäskystä ensimmäisen kerran Svante J. Huhtalan toimittamassa kirjassa Sodan moni-ilmeiset kasvot" (Vaasa oy 1983). Vuonna 1966 ilmestyneessä omassa muistelmateoksessaan Sotataivaan hiljaiset hän ei siitä maininnut.
Haapalampi (Heinola, Imjärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,0 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85 metriä mpy.