google/wiki40b huggingface dataset:
Kukkaro (Kuhmoinen)

Maantietoa

Saari on 380 metriä pitkä, 230 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,9 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla sijaitsevan Sarvisalon saariryhmän ulkolaidalla. Kukkaron seuralaisia ovat Kukkarontakuset, jotka ovat neljä pikkusaarta Kukkaron itäpuolella. Pohjoisinta saarta kutsutaan Kukkarokariksi. Kukkaron pohjoispuolella on karikoiden takana vielä yksi pikkusaari, ja 650 metriä lounaaseen päin on Heinäsaari. Kukkaro sijaitsee 650 metriä Isosta Aitasalosta itään päin ja on siksi Tehinselän tuulille alttiina. Saaren keskikohta kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren itä- ja luoteisrannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa

Saaren karttanimi on vuoden 1938 taloudellisessa kartassa ”Kukkarosaari” ja se on kuvattu kartassa autioksi saareksi . Autio se on myös vuoden 1965 peruskartassa. Seuraavassa kartassa vuodelta 1985 on saaren itäpäähän rakennettu mökki ja toinen myöhemmin rakennettu mökki näkyy vasta vuoden 1996 kartassa. Vuosien 1965 ja 1985 karttojen välillä on vielä sellainenkin ero, että kylien välinen raja kulkee ensin Kukkarokarn kautta, mutta sitten myöhemmin se on piirretty kulkemaan erään toisen Kukkarontakusen kautta.
Visio

Liiketaloudessa

Visiota voidaan arkikielellä kutsua myös unelmaksi. Visio on arkijohtamisen peruskivi. Sen avulla pyritään luomaan jokaiselle työntekijälle kuva tulevaisuudesta, joka vetoaa sekä ajatteluun että tunteisiin. Visio on jotakin, jonka yksilö haluaa saavuttaa ja joka innostaa häntä. Useimmille ihmisille se on pohjimmiltaan pyrkimys luoda jotakin taloudellista voittoa suurempaa ja merkityksellisempää. Ilman visiota työssä ei ole merkitystä, suuntaa eikä ohjetta esimerkiksi siihen, miten tehtäviä ja kehitystoimintaa priorisoidaan.
Visio on myös osa yrityksen, aatteellisen yhdistyksen tai muunlaisen järjestön strategiaprosessia. Strategia on yhteistä tietoa yrityksestä, yhdistyksestä tai järjestöstä ja sen toimintatavoista, ja se myös syntyy yhdessä tekemällä. Kun henkilöstö halutaan saada mukaan visiointiin, johdon tärkeimmiksi työkaluiksi nousevat tarinat ja kieli, joiden avulla luodaan innostusta. Tarinoiden voimaa hyödynnetään organisaatioiden visiointityössä vasta vähän. Tämä on eräs syy siihen, miksi visio on jäänyt monissa tapauksissa pelkäksi hokemaksi, jolla ei ole käytännön merkitystä.
Alun perin visio on tarkoittanut näkyä tai harhanäkyä, erityisesti uskonnollisessa tai huumavilla aineilla saavutetussa hurmostilassa koettua.
Monokini 2.0

Monokini 2.0 on suomalaisen taitelijakaksikko Tärähtäneiden ämmien vuonna 2013 aloittama muotia, valokuvausta ja voimaannuttamista yhdistävä yhteisötaideprojekti. Projektin kohderyhmänä on erityisesti rintasyöpää sairastavat ja sairastaneet naiset, jotka ovat läpikäyneet rinnanpoistoleikkauksen. Projektiin osallistuneet 10 suomalaista muotisuunnittelijaa suunnittelivat yksirintaisille naisille uima-asuja. Monokini 2.0 -projektin valokuvien mallit ovat jokainen sairastaneet rintasyövän. 
Monokini 2.0 -projekti ottaa kantaa vallitseviin kauneusihanteisiin ja viestittää, kuinka rinnan rekonstruktioleikkaus on jokaisen yksilön oma valinta. Projekti käsittelee myös länsimaisia käsityksiä alastomuudesta ja paljastamisesta.

Projektin saama huomio

Monokini 2.0 -projekti on saanut runsaasti julkisuutta sekä suomessa että ulkomailla. Projektista on uutisoinut mm. Daily Mail, Helsingin Sanomat, New York Daily News, The Huffington Post, The Times of India ja Al Jazeera. 
Monokini 2.0 -projekti sai laajaa julkisuutta, kun laulaja Lady Gagan hyväntekeväisyysjärjestö Born This Way Foundation  kirjoitti Facebook-sivuillaan  projektista. Kirjoitus aiheutti valtavan yleisöryntäyksen Monokini 2.0 -projektin nettisivuille ja kaatoi sivut kahdesti.

Monokini 2.0 Catwalk Show

Monokini 2.0 Catwalk Show järjestettiin 30. elokuuta 2015 Yrjönkadun uimahallissa Helsingissä. Päivän aikana järjestettiin kaksi muotinäytöstä, joissa Monokini 2.0 -projektin uima-asut esiteltiin yleisölle ensi kertaa valokuvien ulkopuolella. Muotinäytöksessä suunnittelijoiden uima-asuja esittelivät rintasyöpää sairastaneet naiset, joille puvut alun perin suunniteltiin. Lisäksi tapahtumassa esiintyi laulaja Astrid Swan yhtyeineen, Suomen Uimaliiton taitouintijoukkue ja Mamo-kuoro.
Phuket

Maantiede

Phuket on Thaimaan suurin saari, ja se sijaitsee Andamaanienmeressä Malakan niemimaasta länteen. Se on 49 km pitkä. 
Saari on enimmäkseen vuoristoista vuorten kulkiessa saaren länsiosassa pohjoisesta etelään. Phuketin vuoret muodostavat eteläpään vuorijonolle, joka pituus on 440 km Kran kannaksesta. Vuoriston korkein kohta on Khao Phra Mi (1 138 m), mutta saaren korkein kohta on Mai Tha Sip Song 529 metriä merenpinnan yläpuolella.
Metsä peittää 70 prosenttia saaresta. Läntisellä rannalla on useita hiekkaisia rantoja, idässä puolestaan mutaisempia rantoja. Lähellä eteläisintä kärkeä on Laem Promthep, suosittu auringonlaskun näköalapaikka. 
Naapuriprovinsseja ovat Phang Nga ja Krabi.

Talous

Tinakaivostoiminta on ollut saaren tärkein tulonlähden 1600-luvulta lähtien. Useita kiinalaisia työskenteli kaivoksilla ja heidän vaikutuksensa Phuketin kulttuurissa näkyy yhä. Tinan hinnan alennettua kaivostoiminta on kuihtunut. Nykyään Phuketin talous nojaa kahteen elinkeinoon: kumipuu-viljelmiin (jotka tekevät Thaimaasta yhden maailman suurimmista kumin tuottajista) ja turismiin.
1980-luvun jälkeen Phuketista on tullut Thaimaan yksi tärkeimmistä turistienhoukutuksista ja useimmat länsirannikon hiekkarannat ovat kehittyneet turistikeskuksiksi, joista suosituimpia ovat Patong, Karon ja Kata. Patongin alue tunnetaan etenkin vilkkaasta yöelämästään ja seksiturismistaan.

Historia

Phuketin historian merkittävin tapahtuma oli burmalaisten hyökkäys 1785, jonka jälkeen kuningas Taksin löi heidät takaisin. Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian kapteeni Sir Francis Light lähetti ohimennessään tiedon paikalliselle hallintoväelle Burman joukkojen valmistautumisesta hyökkäykseen. Kunying Jan, äskettäin kuolleen kuvernöörin vaimo, ja hänen sisarensa Mook kokosivat joukot, ja kuukauden mittaisen hyökkäyksen jälkeen Burman joukkojen oli vetäydyttävä 13. maaliskuuta 1785. Näistä kahdesta naisesta tuli paikallisia sankarittaria ja he saivat Rama I:ltä kunnioittavat nimet Thao Thep Kasatri ja Thao Sri Sunthon.
Kuningas Chulalongkornin vallan aikana Phuketista tuli hallinnollinen keskus tinaa tuottaville eteläisille provinsseille. Vuonna 1933 Phuketin monthon purettiin, ja saaresta tuli oma provinssinsa (changwat).
Saaren vanhoja nimiä ovat Ko Thalang ja Jung Ceylon, englanninkielinen väännös malesialaisesta nimestä Tanjung Salang.
Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksessä Phuket kärsi suuria vaurioita ja noin 250 ihmisen vahvistettiin kuolleen Phuketin rannikolla.

Väestö

Vuonna 2017 provinssissa oli arviolta 537 900 asukasta (vuonna 2017). Noin 35 % väestöstä on kiinalaisia (14 % koko maan väestöstä) ja 35 % muslimeja (4 % koko maassa). Suurin uskontokunta on buddhalaisuus.
Saaren pääkaupunki on Phuket, mutta suurin kaupunki on Patong.

Symbolit

Provinssin sinetti esittää provinssin kahta sankaritarta, joiden nimet ovat Thao Thep Kasattri ja Thao Sri Sunthon.
Provinssin puu on Pterocarpus indicus (engl. Burmese Rosewood) ja provinssin kukka on Bougainvillea.
Helvi Hyvärinen

Helvi Maria Hyvärinen (26. syyskuuta 1906 Kajaani – 19. tammikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä, piirtäjä ja  runoilija. Hän debytoi Helsingissä vuonna 1937.
Hyvärinen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1934–1938. Helsingin yliopistossa hän suoritti saksan, kirjallisuuden ja taidehistorian opintoja. Opinnot keskeytyivät struuman vuoksi, mutta hänelle tehty leikkaus onnistui. Hän opiskelikin sitten Ateneumissa kuvanveistäjäksi kuvanveistoluokalla. Hyvärinen oli yksi Suomen harvoista naiskuvanveistäjistä 1940-luvulla.

Näyttelyt

Helvi Hyvärinen osallistui ryhmänäyttelyihin Imatralla, Tampereella, Lohjalla, Hämeenlinnassa ja Helsingissä. Lisäksi hän osallistui Nuorten näyttelyyn ja lukuisiin Suomen Taiteilijain sekä Suomen Kuvanveistäjäliiton näyttelyihin. Hyvärinen piti monia yksityisnäyttelyitä Helsingissä, Tukholmassa ja Kajaanissa. Ulkomailla hän osallistui näyttelyihin Saksassa, Moskovassa, Leningradissa, Budapestissä, 
Oslossa, Bergenissä ja Rostockissa.

Julkinen taide

Helvi Hyvärisen töitä on nähtävillä muun muassa Ateneumin taidemuseossa, Kajaanin taidemuseossa, Hämeenlinnan taidemuseossa, Imatran taidemuseossa ja Rovaniemen taidemuseossa.
Hyvärinen on tehnyt graniittisen sankarimuistomerkin Soinin pitäjään, graniittiveistoksen Ilves ja pentu Espoon Asuntosäätiö Tapiolalle, Pohjolan osuuskunnan ansiomitalin Lentävät Kurjet Helsingin yliopistolle, graniittisen Ilvesemon Lapinlahden kansakoululle Helsinkiin, pronssisen äänestyskilpailun palkinnon, Taisteleva kukko, Kainuuseen, graniittiset sankaripatsaat Soiniin sekä pronssisen Vaadin ja vasa -teoksen Postipankkiin Rovaniemelle. Nykyään veistos Ilves ja pentu on Espoon kaupungin omistuksessa.

Taide

Helvi Hyvärinen tunnetaan Högforsin tehtaalle suunnittelemista valurautaisista eläinaiheisista tauluista ’Poroemo ja vasa’, ’Hanhet’ ja ’Kurjet’. Hän suunnitteli myös 'Saukko ja kala' tuhkakupin. Aiheena ilves toistuu usein taiteilijan töissä. Hyvärinen tarkkailikin usein eläimiä Kainuun kesämökillään ja Helsingissä Korkeasaaressa. Häntä voidaan pitää suomalaisen eläinkuvauksen uudistajana. 
Helvi Hyvärisen taiteessa on havaittavissa 1960-luvun puolivälistä alkaen enemmän pelkistettyjä muotoja ja abstraktioita aikaisemman realistisen ilmaisun sijaan. Vaikka Hyvärisen muotokieli on vapaata, on hänen veistoksensa tunnistettavissa. Helvi Hyvärinen on suunnitellut yhteispohjalaisen osakunnan pöytämitalin Natio Ostrobotniensis.
Majamalompolo

Maantietoa

Järven pinta-ala on 216 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, se on 3,8 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,04 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0038 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 6,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 10,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lohijärven alueella (67.92), jonka Majamalompolon alueeseen (67.921) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 73,8 metriä mpy.
Soumaïla Cissé

Soumaïla Cissé (s. 20. joulukuuta 1949 Niafunké) on malilainen poliitikko.
Montpellierin yliopistosta valmistunut Cissé on ammatiltaan ATK-insinööri. Hän työskenteli ranskalaisissa suuryrityksissä ja palasi vuonna 1984 Maliin puuvillayhtiö CMDT:n palvelukseen.
Adéma-PASJ -puolueeseen kuulunut Cissé nimitettiin vuonna 1992 presidentti Alpha Oumar Konarén pääsihteeriksi. Vuodesta 1993 lähtien hän toimi valtionvarain- ja kauppaministerinä ja vuodesta 2000 kalusto- ja ympäristöministerinä.
Cissé oli Adéma-PASJ:n presidenttiehdokas vuonna 2002. Hän hävisi presidentinvaalien toisen kierroksen Amadou Toumani Tourélle. Vaalien jälkeen itsensä petetyksi kokenut Cissé erosi Adéma-PASJ:sta ja perusti kannattajineen uuden puolueen Union pour la république et la démocratien (URD) vuonna 2003.
Vuosina 2004–2011 Cissé toimi Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton UEMOA:n hallituksen puheenjohtajana. Hän osallistui URD:n ehdokkaana vuoden 2013 presidentinvaaleihin, jotka hän hävisi Ibrahim Boubacar Keïtalle. Vuonna 2018 Cissé hävisi jälleen Keïtalle syyttäen vaalien tulosta väärennetyksi.
Väinö J. Tervaskari

Väinö J. Tervaskari on suomalainen kääntäjä.
Karl-Jesco von Puttkamer

Karl-Jesco von Puttkamer (24. maaliskuuta 1900 – 4. maaliskuuta 1981) oli saksalainen laivastoupseeri, joka toimi Adolf Hitlerin adjutanttina. Hän loukkaantui eversti Claus von Stauffenbergin Hitleriä vastaan kohdistetussa murhayrityksessä 20. heinäkuuta vuonna 1944. Sotilasarvoltaan hän oli kontra-amiraali.
Lajos Pápai

Lajos Pápai (s. 6. syyskuuta 1940) on unkarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Győrin hiippakuntaan 21. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin sen piispaksi 18. maaliskuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi László Paskai, jota avustivat Kornél Pataky ja József Szendi.
Valtatie 7 (Viro)

Valtatie 7 kulkee Kaakkois-Virossa Latvian vastaiselta rajalta, Muratin raja-asemalta Misson kautta Venäjän vastaiselle rajalle, Luhamaan raja-asemalle. Tie on osa Budapestin ja Pihkovan välistä E77-eurooppatietä. Valtatie on 22,0 kilometriä pitkä.

Tien kulku

Valtatie 7 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Sylinterisinetti

Sylinterisinetti oli muinaisessa Mesopotamiassa omaisuuden merkitsemiseen käytetty rullamainen sinetti, jollaiset tulivat käyttöön Sumerin kaupunkisivilisaation noustessa Uruk-kaudella noin 3500 eaa. Sylintersinettejä tehtiin mm. kivestä. Sitä ennen oli käytetty leimasinettejä ainakin Halaf-kaudelta noin vuodesta 6500 eaa.
Echinomastus

Tuntomerkit

Echinomastus-kaktukset ovat yksivartisia, pallomaisia tai lyhyelti lieriömäisiä. Varsi on matalauurteinen, uurteet spiraalimaisia. Varressa on selvästi erottuvia nystyjä, joiden yläpinnalle kääpiöversot eli areolit muodostavat uurteen, jossa on usein mesirauhasia. Areoleissa on aina piikkejä, joskin keskipiikit voivat puuttua; säteittäispiikit ovat tavallisesti neulamaisia ja usein toisiinsa kietoutuneita. Kukat sijaitsevat varren kärjessä nystyjen päissä ja ovat avoinna päiväaikaan. Kooltaan ne ovat keskikokoisia, väriltään valkoisia, vaaleanpunaisia, magentanpunaisia tai purppuranpunaisia. Kukan tyvimalja on lyhyt tai puuttuu, ja vartalon tyvellä on suomuja. Hedelmä on pitkänomainen, suomuinen ja kypsänä kuiva, ja se avautuu tyvestään rei'ällä. Siemenet ovat soikeita tai munuaisenmuotoisia, mustia ja pinnaltaan nystyisiä.

Levinneisyys

Suvun lajit kasvavat Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Pohjois-Meksikossa.
Huoneentaulu

Huoneentaulu oli liite Martti Lutherin Vähässä katekismuksessa, jossa oli Raamatun ohjeista perheenjäsenten ja yhteiskunnan eri ryhmien velvollisuuksista toisiaan kohtaan. Tähän sisältyy siis kolmisäätyoppi. Joka suomalaisen piti tietää, mitä tässä painotettiin kinkereissä.
Jacksonin piirikunta (Ohio)

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 33 225 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin (97,0%), mustiin (0,8%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (0,3%).
Kotitalouden mediaanitulo on 37 243 ja köyhyysrajan alapuolella oli 23,2% väestöstä vuosina 2007–2011.
Filosofiset tietosanakirjat

Filosofiset tietosanakirjat ja sanakirjat ovat filosofiaan erikoistuneita tietoteoksia. Varsinaisia filosofiaan erikoistuneita tietosanakirjoja (ensyklopedioita) on julkaistu 1800-luvulta lähtien.

Historiaa

Filosofiset sanakirjat syntyivät jo ennen varsinaisia tietosanakirjoja. Ensimmäisenä voidaan pitää Aristoteleen Metafysiikan viidettä kirjaa, joka sisältää metafysiikan termien määrittelyjä. Keskiajan skolastiikalle tyypillisiä summa-teoksia voidaan pitää myös teologis-filosofisina järjestettyinä hakuteoksina. Compendium philosophiae (noin 1327) oli keskiaikainen Aristoteleen filosofian yhteenveto, joka perustui Albert Suuren teoksiin.
Myöhempiä esimerkkejä ovat Pierre Baylen Dictionnaire historique et critique (1697) ja Voltairen Dictionnaire philosophique (1764), jotka olivat paitsi sanakirjoja myös hyökkäyksiä metafysiikkaa, teologiaa ja uskontoa kohtaan. 1700- ja 1800-luvun filosofisiin sanakirjoihin kuuluvat myös J. G. Walchin Philosophisches Lexikon (1726), W. T. Krugin Allgemeines Handwörterbuch der Philosophischen Wissenschaften (1827–29), Adolphe Franckin Dictionnaire des sciences philosophiques (1843–1852) ja J. M. Baldwinin Dictionary of Philosophy and Psychology (1899). 1900-luvulla julkaistuja ovat muun muassa Dagobert D. Runesin Dictionary of Philosophy (1942), A. R. Laceyn A Dictionary of Philosophy (1976), Antony Flew'n A Dictionary of Philosophy (1979) ja Robert Audin The Cambridge Dictionary of Philosophy (1995).
Varsinaiset tietosanakirjat syntyivät keskiajalla ja sisälsivät paljon myös filosofista aineistoa. Filosofia oli keskeisellä sijalla valistusajan Encyclopédiessa, jota toimittivat Denis Diderot ja Jean le Rond d'Alembert. Ensimmäisiä pelkästään filosofialle omistettuja tietosanakirjoja esittivät olevansa G. W. F. Hegelin Filosofisten tieteiden ensyklopedia (Enzyklopaedie der philosophischen Wissenschaften, 1817–30) sekä J. F. Herbartin Encyklopädie der Philosophie (1841).
Arnold Ruge ja Wilhelm Windelband johtivat vuonna 1912 alkanutta Hegelin ensyklopedian innoittamaa hanketta Encyclopedia of the Philosophical Sciences, josta julkaistiin vain ensimmäinen osa (”Vol. I. Logic”, 1913). Ensimmäinen vakavasti otettavampi filosofinen tietosanakirja oli neliosainen italialainen Enciclopedia filosofica (1957). Tähänastisista merkittävimmät ja laajimmat filosofiset tietosanakirjat ovat alun perin 8-osainen Encyclopedia of Philosophy (1967) ja 10-osainen Routledge Encyclopedia of Philosophy (1998).
Nykyisin monet filosofiset tietosanakirjat toimivat verkossa. Routledge Encyclopedia of Philosophyn koko sisältö on saatavilla verkossa maksullisena. Stanford Encyclopedia of Philosophy ja The Internet Encyclopedia of Philosophy ovat ilmaisia verkossa julkaistuja tietosanakirjoja.
Suomeksi on julkaistu painettuna vain Filosofian sanakirja (1999), joka perustuu WSOY:n tietosanakirja-aineistoon. Verkkoon kootaan muun muassa Filosofia.fi -sivuston Logos-ensyklopediaa.
Kosti Rasinperä

Kosti Rasinperä (s. 18. heinäkuuta 1931) on suomalainen kanslianeuvos ja urheiluvaikuttaja. Hän toimi Suomen olympiakomitean pääsihteerinä vuosina 1977–1996. Lisäksi Rasinperä on toiminut useissa luottamustehtävissä, muun muassa Kuortaneen urheiluopiston johtokunnan puheenjohtajana.
Nykyään Porissa asuva Rasinperä oli omalla urheilu-urallaan maaottelutason pikajuoksija, edustaen kasvattajaseuraansa Kuortaneen Kuntoa sekä Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti 100 metrin SM-pronssia Kalevan kisoissa 1956.
Timbuktun yliopisto

Timbuktun yliopisto on kollektiivinen termi opetukselle, jota oli kolmessa Timbuktun moskeijassa Malissa: Sankoren, Djinguereberin ja Sidi Yahyan masajideissa eli moskeijoissa.

Yliopisto

Timbuktun yliopisto ei ollut yliopisto sen nykyaikaisessa merkityksessä: jokainen oppilas valitsi opettajansa ja opetus tapahtui moskeijan pihoilla tai yksityisissä paikoissa. Opiskelu keskittyi Koraanin ja islamilaisten asioiden opiskeluun, mutta akateemisempiakin aineita opetettiin kuten lääketiedettä ja kirurgiaa, astronomiaa, matematiikkaa, fysiikkaa, kemiaa, filosofiaa, kieliä ja kielitieteitä, maantiedettä, historiaa sekä taidetta. 
Neljäsosa kaupungin sadastatuhannesta asukkaasta oli yliopistossa, jossa oli lähemmäs 25 000 opiskelijaa.
Herman Gesellius

Herman Ernst Henrik Gesellius (16. tammikuuta 1874 Helsinki – 24. maaliskuuta 1916 Hvitträsk, Kirkkonummi) oli suomalainen arkkitehti, joka oli osakkaana arkkitehtitoimistossa yhdessä Eliel Saarisen ja Armas Lindgrenin kanssa vuodesta 1896 lähtien. 
Geselliuksen vanhemmat olivat kauppias Herman Otto Gesellius ja Emilia Caroline Auguste Struckmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta. Gesellius suunnitteli aluksi insinöörin uraa: ennen arkkitehtiopintojen aloittamista 1893 hän oli harjoittelijana tehtaassa Pietarissa ja opiskeli koneenrakennustakin vuoden verran. Hän valmistui vuonna 1897 Polyteknillisestä opistosta (nyk. Teknillinen korkeakoulu). Gesellius kuoli verrattain nuorena kurkkusyöpään vuonna 1916, minkä vuoksi hänen tuotantonsa jäi suppeaksi. Hänet on haudattu Hvitträskiin.
Geselliuksen rakennussuunnitelmista tunnetuimpia ovat 1913 valmistunut Viipurin rautatieasema sekä Wuorion talo Helsingin Unioninkadulla. Sisustuksia hän teki muun muassa Suur-Merijoen kartanoon ja Haus Remeriin. Gesellius suunnitteli vuonna 1910 myös kaksi liike- ja asuintaloa Annankatu 10 ja Annankatu 11 Helsinkiin (ns. Geselliuksen portti). Näistä Annankatu 10:n talo purettiin 1960-luvulla mutta Annankatu 11 on säilynyt.
Gesellius oli naimisissa vuodesta 1904 Matilda Tony Charlotta Saarisen, o.s. Gyldén kanssa. Geselliuksen veli oli kauppaneuvos Rudolf Gesellius ja sisar tekstiilitaiteilija Loja Saarinen.
Säkkijärven polkka (vuoden 1955 elokuva)

Arviot

Erään kriitikon mukaan elokuva on kaavamaisuuksista huolimatta miellyttävällä tavalla hillitty ja keskittyy olennaiseen. Elokuvassa on myös kulttuurihistoriallisesti mielenkiintoisia ulottuvuuksia
Geoff Sanderson

Ura

Hartford Whalers varasi Sandersonin vuoden 1990 NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausvuorolla 36. Ennen NHL-uraansa Sanderson edusti juniorina WHL:n Swift Current Broncosia kaudet 1988–1991.
Sanderson teki NHL-debyyttinä hänet varanneessa Hartfordissa kaudella 1990–1991 pelaten 2 ottelua runkosarjassa tehopistein 0+1. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan NHL:ssä Sanderson teki 64 ottelussa tehopisteet 13+18=31. Kaudella 1992–1993 hän teki uransa parhaat pisteet runkosarjassa tekemällä 82 ottelussa tehopisteet 46+43=89. Sanderson pelasi kaudet 1991–1997 Hartfordissa lukuun ottamatta NHL:n työsulun takia pelattua 12 ottelua SM-liigan HPK:ssa. Sanderson teki HPK:ssa pelaamissaan otteluissa tehopisteet 6+4=10. Hartfordin aikanaan Sanderson pelasi NHL:n tähdistöottelussa vuosina 1994 ja 1997.
Kaudeksi 1997–1998 Hartford Whalers myytiin, ja joukkue siirtyi Pohjois-Carolinan Raleighiin vaihtaen nimekseen Carolina Hurricanes. Sanderson pelasi Carolinassa vain 40 ottelua runkosarjassa tehopistein 7+10=17 ennen kuin hänet kaupattiin Vancouver Canucksiin tammikuussa 1998. Sanderson ehti pelata Vancouverissa vain 9 ottelua tehopistein 0+3 ennen kuin hänet kaupattiin Buffalo Sabresiin, jossa hän pelasi kauden loppuun.
Sanderson pelasi Buffalossa kolme kautta vuosina 1997–2000 ja pääsi kaudella 1998–1999 Stanley Cup -finaaleihin, joissa kuitenkin Dallas kaatoi Buffalon otteluvoitoin 4–2.
Buffalo ei suojannut Sandersonia vuoden 2000 laajennusdraftissa jolloin Columbus Blue Jackets varasi Sandersonin numerolla 24. Columbuksessa Sanderson pelasi kaudet 2000–2004 ja teki ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa tehopisteet 30+26=56. Kaudella 2002–2003 Sanderson teki kuudetta kertaa urallaan runkosarjassa vähintään 30 maalia, kun hän teki kaudella tehopisteet 34+33=67.
Sanderson palasi Vancouver Canucksiin kaudeksi 2003–2004. Hän edusti kausina 2003–2008 Vancouverin lisäksi Sveitsin pääsarjan Genève-Servettea, toistamiseen urallaan Columbus Blue Jacketsia, Phoenix Coyotesia, Philadelphia Flyersia ja Edmonton Oilersia ennen kuin lopetti uransa vuonna 2008.
Sanderson ei ole virallisesti ilmoittanut uransa loppumisesta, mutta hän ei ole pelannut otteluakaan kauden 2007–2008 jälkeen.
Sanderson on edustanut Kanadan maajoukkuetta vuosien 1993, 1994 ja 1997 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän voitti kultaa vuosina 1994 ja 1997.
Sandersonin serkut Wade Brookbank ja Sheldon Brookbank ovat myös jääkiekkoilijoita, jotka pelaavat NHL:ssä.
Bombay (kissa)

Bombay on lyhytkarvainen kissarotu, joka luotiin Yhdysvalloissa vuonna 1958 parittamalla musta amerikan lyhytkarvainen ja ruskea burma. Kaikki pentueen pennut olivat mustia, mutta niillä oli burman hieno, silkkinen ja kiiltävä turkki. 
Bombayn luonteessa yhdistyvät burman ja amerikkalaisen lyhytkarvan parhaat puolet. Bombayt ovat kestäviä ja melko hiljaisia ja ne kiintyvät helposti. Ne ovat kuitenkin perineet burmalaisilta esivanhemmiltaan taipumuksen olla omistajiaan kohtaan omistushaluisia sekä mustasukkaisia muista lemmikeistä ja lapsista. Bombayt eivät ole erityisen aktiivisia ja näyttävät viihtyvän hyvin sisätiloissa, kunhan niitä ei jätetä kovin kauaksi aikaa yksin. Ne tosin oppivat melko helposti kulkemaan taluttimessa. Bombayilla näyttää olevan erityisen tarkka kuulo. Ne höristävät korviaan hiljaisimmillekin äänille ja reagoivat voimakkaasti äkkinäiseen meluun. Bombay rotuisilla kissoilla on joko tummankuparin,kuparin tai vihreänväriset silmät. Turkin kiiltävyys voi johtua kahdesta asiasta, joko valkoisia karvoja seassa tai muuten vain kiiltävä turkki. Bombayt ovat kovin ystävällisiä ja siksi ne usein seuraavat omistajaansa, odottavat ruokaa vain omistajaltaan ja kaipaavat myös rakkautta ja hellyyttä.