google/wiki40b huggingface dataset:
Pikkuhedelmäkääriäinen

Koko ja ulkonäkö

Pikkuhedelmäkääriäisen etusiivet ovat tumman tuhkanharmaat, mutta siiven kärkiosa on ruskehtavan oranssi ja siinä saattaa erottua hopeankiiltoisia poikkijuovia. Siiven kärkiosan etureunassa on rivi valkeita kostaalitäpliä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleamman harmaat. Siipiväli 9–12 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Pikkuhedelmäkääriäistä tavataan Euroopasta Lähi-Idän kautta Keski-Aasiaan. Suomessa lajia on tavattu harvakseltaan suunnilleen Vaasa-Imatra-linjan eteläpuolella sekä Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alkupuolella.

Elinympäristö ja elintavat

Aikuisten perhosten lento keskittyy toukkien ravintokasviksi sopivien puiden kukinta-aikaan. Perhoset ovat aktiivisia päivällä ja lentävät etenkin kirkkaalla auringonpaisteella puiden latvustoissa. Satunnaisesti yksilöitä voi tulla hämärän aikaan valolle. Naaras munii yksittäisiä munia ravintokasvien lehtien alapinnoille, mistä kuoriutuneet toukat hakeutuvat hedelmien raakileisiin. Toukka kehrää suojakseen lujaa seittiä, johon tarttuu toukan ulosteita ja vahingoittaa raakiletta joko pinnallisesti, yleensä piilotellen raakileeseen kiinni kehrätyn lehden suojissa tai kaivertaa hedelmälihaan kapean käytävän raakileen kiinnityskohdasta alkaen. Tavallisesti käytävä ei ulotu siemenkotaan saakka. Toukka voi myös siirtyä kasvaessaan raakileesta toiseen. Pahoin vahingoittuneet raakileet putoavat maahan tai jäävät roikkumaan seitin varaan. Pinnallisesti vahingoittuneet voivat kypsyä normaalisti, mutta vahingoittunut kuoren kohta arpeutuu ja kypsä hedelmä on epämuodostunut. Täysikasvuinen toukka rakentaa kotelokopan maahan tai kaarnan rakoon ja talvehtii sen sisällä. Varsinainen koteloituminen tapahtuu keväällä.
Torjuntaa varten lajin esiintymistä voidaan kartoittaa feromonipyydyksillä. Lajille on olemassa kaupallinen feromoni, mutta yksilöitä tulee jonkin verran myös omenakääriäisen feromonille.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla ruusukasveihin kuuluvilla puulajeilla, etenkin orapihlajalla (Crataegus) ja omenalla (Malus), mutta harvakseltaan myös luumulla (Prunus domestica), päärynällä (Pyrus) sekä kirsikalla (Prunus cerasus).
Viulunsoittaja katolla

Juonikuvaus

Tarina on perhetarina Ukrainan juutalaisten keskuudesta; maitomies Tevjellä ja hänen vaimollaan on viisi kaunista tytärtä, mutta näiden lemmenaskeleet eivät mene ollenkaan vanhempien toiveiden mukaan. 
Erityisesti vanhin tytär Tzeitel olisi haluttu naittaa rikkaalle teurastaja Lazar Wolfille, mutta tyttö ei suostu vaan uhkaa karata köyhän räätäli Motel Kamzoilin kanssa. Lopulta vanhemmat antavat periksi ja nuorille järjestetään upeat häät, joissa vanhemmat laulavat heille sittemmin iskelmänä suurta suosiota niittäneen laulun Nousee päivä, laskee päivä.
Sävelmä onkin musikaalin suosituimpia; vain Tevjen yksinään aamunvalossa portaillaan laulama Rikas mies jos oisin on saavuttanut samaa suosiota. Suomeksi sen tulkitsi Lasse Mårtenson, koska Uljas Kandolin ei halunnut levylaulajaksi; hän sanoi olevansa ennen muuta näyttelijä.
Vain loppukohtaus, kun santarmit tunkeutuvat kylään, antaa mustan varjon koko tarinaan; juutalaisten osa tsaarin Venäjällä ei ollut todellakaan helppo.
Musikaali on Suomen esitetyimpiä. Musikaali tuotiin Suomeen jo 1965, pääosassa Uljas Kandolin, ja hän on ollut eräs Suomen rakastetuimpia Tevjen esittäjiä.
Mary F. Lyon

Mary Frances Lyon (15. toukokuuta 1925 – 25. joulukuuta 2014) oli brittiläinen geneetikko. Hän tutki muun muassa säteilyn vaikutusta mutaatioon ja julkaisi vuonna 1961 X-kromosomin inaktivaatiota koskevan Lyonin hypoteesin. 
Lyon syntyi Norwichissa ja opiskeli Cambridgen Girton Collegessa. Hän viimeisteli väitöskirjansa Edinburghin yliopistossa.
Lyon oli Royal Societyn jäsen, Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ulkomaalaisjäsen ja American Academy of Arts and Sciencesin ulkomaalaiskunniajäsen. Hän sai vuonna 1997 lääketieteen Wolfin palkinnon.
Kielletty rakkaus (vuoden 1998 elokuva)

Juoni

Nuori irlantilainen Mary Lavelle (Polly Walker) tulee kotiopettajattareksi varakkaan espanjalaisen Areavagan aristokraattiperheen kolmelle tyttärelle juuri ennen sisällissodan puhkeamista. Hän yrittää pysyä erossa politiikasta, jota perheessä jauhetaan laidasta toiseen, ja perheen sisäisistä asioista. Kun perheen vanhin poika Francisco (Vincent Perez), Francon ja fasismin vastustaja sekä avioliitossa oleva, tulee kotiin, Mary unohtaa kotona Irlannissa odottavan kihlattunsa ja rakastuu häneen. Sodan pauhatessa taustalla Mary päästää intohimonsa irti.
Manhattan Community District 12

Manhattan Community District 12 on New Yorkin Manhattanin saaren pohjoisin hallinnollinen osa-alue (Community District). Siihen kuuluvat Washington Heightsin ja Inwoodin alueet. Tämä on Manhattanin vahvimmin espanjankielistä aluetta.
Vuonna 2000 alueella asui 208 414 henkeä. Sen väkiluku oli kasvanut kymmenessä vuodessa viitisen prosenttia. Asukkaista 74,1 % oli etelä- tai keskiamerikkalaista alkuperää. Ulkomailla syntyineitä oli 53%, heistä 86,2% oli syntynyt Latinalaisessa Amerikassa.
HMS York (D98)

Palvelus

HMS York osallistui vuoden 1993 Irakin sotaan suojaten lentotukialus HMS Ark Royalia. Aluksen etukannen 4,5 tuuman tykki päivitettiin Mk8 Mod1 malliksi 2004. Alus evakuoi heinäkuussa 2006 HMS Gloucesterin kanssa britannian kansalaisia Beirutista.
Helmikuussa 2010 alus oli tukilaiva RFA Wave Rulerin kanssa sijoitettuna Falklandeille, koska Argentiinan ja Britannian välillä oli kiistaa alueen öljyvarantojen hyödyntämisestä. Helmikuussa 2011 alus oli Maltalla valmiina Britannian kansalaisten evakuointiin Libyasta. HMS York saapui 10. maaliskuuta East Coven sotasatamaan Falklandeilla aloittaen aluevesien valvonnan. Alus havaitsi 12. joulukuuta Orkneyn koillispuolella Venäjän laivaston lentotukialus Admiral Kuznetsovin saattajineen. Se varjosti venäläistä osastoa viikon ajan.
Patriot (elokuva)

Juoni

Eletään vuotta 1776 ja amerikkalaiset taistelevat maansa itsenäistymisen puolesta brittejä vastaan. Elokuva kertoo entisestä sotilaasta, Benjamin Martinista, joka elää perheensä kanssa maatilalla. Benjamin yrittää välttää sotaa kaikilla mahdollisilla tavoilla mutta hänen poikansa liittyy vapaustaistelijoihin. Poika palaa haavoittuneena takaisin, mutta englantilaiset vievät hänet mukanaan ja samalla yksi Benjaminin pojista menettää henkensä. Kostoa janoten Benjamin lähtee mukaan puolustamaan maataan.
LaShawn Daniels

LaShawn Ameen Daniels (28. joulukuuta 1977 – 4. syyskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, joka parhaiten tunnetaan tekemästään työstä pitkäaikaisen kollegansa Rodney ”Darkchild” Jerkinsin kanssa. Daniels on kirjoittanut useita hittikappaleita Darkchild-tiimissä, muun muassa "The Boy Is Mine" Brandylle ja Monicalle, "Say My Name" ja "Lose My Breath" Destiny's Childille, "You Rock My World" Michael Jacksonille, "It's Not Right (But It's Okay)" Whitney Houstonille, "Tell Me" Melanie B:lle, "If You Had My Love" Jennifer Lopezille ja "Can't Leave 'Em Alone" Ciaralle.

Kuolema

Daniels kuoli auto-onnettomuudessa 4. syyskuuta 2019  41-vuotiaana.
Yhdystie 2680

Yhdystie 2680 on tie, joka kulkee Merikarvialta Ahlaisten Lamppiin Porissa. Tien pituus on 34 kilometriä ja se on profiililtaan pääosin mutkainen.

Tien kulku

Tie alkaa Merikarvian keskustasta, seututien 270, sekä yhdysteiden 2670 ja 6600 risteyksestä. Ensin tie ohittaa Merikarvian kuntakeskuksen ja ylittää sen jälkeen Merikarvianjoen. Sen jälkeen tie ohittaa kilometrin päässä Alakylän sekä sieltä Kräniin vievän Meritien risteyksen. Sieltä tie jatkuu noin neljä kilometriä etelään, kunnes se ohittaa Harvalan sekä tekee mutkan länteen. Tie jatkuu lännen suuntaan noin kilometrin ja tekee taas mutkan etelään päin saavuttuaan Peippuun. Tie jatkuu noin neljä kilometriä, jonka jälkeen se alkaa myötäillä viiden kilometrin matkalta Selkämeren rantoja, sekä ohittaa matkan aikana Merikarvian ja Porin rajan. Sitten tie sivuaa Lainekarin sekä ylittää noin kahden kilometrin päässä Pohjajoen. Seuraavaksi tie saapuu kahden kilometrin matkan jälkeen Ahlaisten kylään, jossa se risteää Ahlaistentien kanssa. Ahlaistentien risteyksessä tie kääntyy kaakon suuntaan ja saapuu noin viiden kilometrin matkan jälkeen Lamppiin ja päättyy Valtatien 8 ja Eurooppatien 8 risteykseen.
Tien osoitenimenä on Rantatie Merikarvialta Porin rajalle. Sieltä tie kulkee Ahlaisiin nimellä Merikarvian Rantatie, ja Ahlaisten sekä Lampin välinen osuus on Ahlaistentie.
Tie on osa Pohjanlahden rantatien matkailutietä.
Olavinkatu (Savonlinna)

Olavinkadun remontti

Marraskuuhun 2012 saakka Valtatie 14 kulki Olavinkatua pitkin kaupungin halki. Tuolloin valmistui nk. rinnakkaisväylä, jota pitkin raskas liikenne ohittaa kaupunkikeskustan. Sen jälkeen alkoi Olavinkadun remontin suunnittelu. Remontille myönnettiin rahoitus kuitenkin vasta joulukuussa 2015. Syynä remontin viivästymiseen oli lähinnä se, että sen ehdoksi asetettiin valtionavustus, jota ei lopulta saatu. Itse muutostyöt alkoivat alkukesällä 2016. Remontissa muun muassa katu kavennetaan nelikaistaisesta kaksikaistaiseksi, uusitaan katuvalaistus, rakennetaan pyörätie kadun pohjoispuolelle, levennetään jalkakäytäviä, tehdään kadun varteen parkkipaikkoja sekä tehdään katua viihtyisämmäksi istutuksin ja puin. Muutostyöt tehdään useassa vaiheessa. Ensimmäisenä katu uudistettiin Possentorneilta Brahenkadun ja Tulliportinkadun liikenneympyrään. Toisessa vaiheessa katu uudistettiin Possentorneilta Kauppatorille asti. Se valmistuu marraskuussa 2018. Kolmas vaihe on Kauppatorin liikennejärjestelyiden uusiminen, mutta sen uudelleenkaavoittaminen on aiheuttanut ongelmia, sillä se vaatisi joidenkin toriravintoloiden häätämistä. Töiden olisi tarkoitus jatkua vuonna 2020.

Remontin vastaanotto

Remontoitu Olavinkatu on otettu pääosin hyvin vastaan. Sen on todettu siistineen ja selkeyttäneen Savonlinnan kaupunkikuvaa. Suurinta kritiikkiä on toistuvasti saanut kadun vanhojen puiden kaataminen ilman niiden korvaamista uusilla. Alun perin katuremontin strategiaan oli kirjattu tavoite tehdä kadusta ”bulevardimainen ja monikäyttöinen kauppakatu”. Tämä kuitenkin muutettiin syksyllä 2013 muotoon ”turvallinen ja monikäyttöinen kauppakatu”. Puiden istuttamisen katutöiden jälkeen on sanottu olevan ongelmallista maahan vedettyjen kaapeleiden vuoksi. Vanhoja puita yritettiin pelastaa ja uusia puita saada istutetuksi erilaisin kuntalais- ja valtuustoaloittein, mutta ne eivät saaneet riittävää kannatusta, sillä niiden pelättiin jumiuttavan kunnostustyöt. Katu on nyt puuton Sokoksen ja Possentornien väliseltä matkalta.
Teräshermo

Juoni

Liikemies Harris Wagner (Huston) on lavastanut poikansa Jayn (Duvall) syylliseksi murhaan, jotta tämä ei olisi hänen likaisen liiketoimintansa tiellä. Nyt Jay viruu kolkossa tyrmässä Meksikossa. Epäonnistuneen pakoyrityksen jälkeen hänen vaimonsa (Ireland) palkkaa teksasilaiset helikopterilentäjät Nick Coltonin (Bronson) ja Hawk Hawkinsin (Quaid) pelastamaan miehensä.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa väkivaltaiseksi, mustan huumorin sävyttämäksi toimintapätkäksi, jonka rutinoidut tähdet pelastavat. Hän antaa Teräshermolle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Montpeyroux (Puy-de-Dôme)

Montpeyroux on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Puy-de-Dômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 346. 
Montpeyroux sijaitsee A75-moottoritien varrella vain 15 kilometriä etelään Clermont-Ferrandin kaupungista. Kunnan nimi tulee sanoista mont pierreux, ”kivinen vuori”, ja kunta on noin 460 metriä merenpinnan yläpuolella. Kylän keskellä kohoaa 1200-luvulla rakennettu linnoitustorni. Kylää ympäröivästä muurista on jäljellä portti.
Montpeyroux on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. 23 kilometriä kaakkoon on toinen järjestön jäsenkylä Usson.
Bōku

Säännöt

Bōkun pelilauta on kuusikulmion muotoinen. Pelin aloittaa aina musta. Tavoite on saada viisi omaa kuulaa peräkkäin. Pelissä on myös niin sanottu voileipäsääntö (engl. Sandwich Rule): jos kahden oman kuulan väliin jää kaksi vastustajan kuulaa, voi pelaaja poistaa yhden vastustajan kuulista. Vastustaja ei saa pelata seuraavalla kierroksella kuulaansa samaan paikkaan.
Tuholaiseläimet

Tuholaiseläimet ovat kasveja vahingoittavia eläimiä. Viljaa ja hyötypuutarhan kasveja vioittaessa ne saattavat heikentää tai huonontaa satoa. Jotkut eläimet vioittavat myös lehtiä ja versoja ja näin ne vahingoittavat myös koristekasveja. Myös metsätalouden puun tuotanto kärsii ajoittain esimerkiksi mäntypistiäisen toukkien aiheuttamista vioituksista. Monet hyönteislajeista vahingoittavat kasveja toukkina, mutta jotkut hyönteiset vahingoittavat kasveja myös aikuisina. Myös etanat sekä myyrät ja jotkut muut pienet nisäkkäät aiheuttavat vahinkoa maanviljelylle ja puutarhanhoidolle. Tuholaiseläimiä torjutaan erilaisilla viljelymenetelmillä, joita ovat kasvivuorottelu, maan muokkaus, tasapainoinen lannoitus, oikea kylvöaika sekä kateharson ja kestävien lajikkeiden käyttö. Niitä torjutaan myös torjunta-aineilla ja niiden luontaisilla vihollisilla.

Tuholaiseläinlajeja

Koristekasvilajeja vioittavat muun muassa lehtikirvat ja kempit. Erityisesti kirvojen vioituksia esiintyy seljoissa, orapihlajassa, tuomessa ruusuissa, jasmikkeissa ja humalassa. Toukkina kasveja vahingoittavia hyönteisiä ovat tammikääriäinen, ruusunversopistiäinen ja tuomenkehrääjäkoi. Ansarijauhiainen vaivaa alppiruusuja ja on yleinen tuholaiseläin myös kasvihuoneessa. Jotkut hyönteiset vioittavat kasveja naaraan muniessa. Esimerkiksi pusillapistiäisnaaraan muniessa lehti kiertyy rullalle. Muita tuholaishyönteislajeja ovat ruusupistiäinen, äkämäpistiäiset kehrääjäpunkki, ja ruusuetanainen.
Myyristä kasveja vahingoittavat vesi- ja peltomyyrä. Myös jänikset vahingoittavat talvella puita ja pensaita.
Palyam

Palyam (hepreaksi ‏פלי"ם‎, lyhennys Plugat HaYam (hepreaksi פלוגת הים), kirjaimellisesti Meriseura) oli Palmachin meriyksikkö. Se muodostettiin huhtikuussa 1945 Palmachin kymmenentenä komppaniana (Pluga Yud) ja koostui Palmachin merijoukkueesta.
Martin Rees

Martin John Rees (s. 23. kesäkuuta 1942, York) on brittiläinen tähtitieteilijä. Hän on ollut Astronomer Royal vuodesta 1995, Cambridgen Trinity Collegen johtaja vuodesta 2004 ja Royal Societyn puheenjohtaja alkaen 1. joulukuuta 2005. Hän on myös toiminut aiemmin Royal Astronomical Societyn puheenjohtajana vuosina 1992–1994.
Rees on elinikäinen pääri, ja 6. syyskuuta 2005 hänestä tehtiin Ludlowin paroni. Hän on ollut Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen vuodesta 1982.
Reesille on myönnetty lukuisia palkintoja, kuten Royal Astronomical Societyn kultamitali 1987, Bruce-mitali 1992 ja Crafoord-palkinto 2005. Hän on myös Order of Meritin jäsen, ja hänen mukaansa on nimetty asteroidi 4587 Rees.
Virtahevot

Koko ja ulkonäkö

Nykyiset virtahepolajit poikkeavat selvästi kooltaan. Tavallinen virtahepo voi painaa jopa 4 600 kiloa. Kääpiövirtahepo painaa korkeintaan 270 kiloa ja on suunnilleen muutaman kuukauden ikäisen virtahevonpoikasen kokoinen.
Kummallakin lajille on ominaista tynnyrimäinen, vankka ruumis sekä kömpelö rakenne, paksu nahka, suuri pää ja leveä, suurikitainen suu. Jalat ovat pölkkymäiset ja melko lyhyet. Virtahepojen neljää varvasta yhdistää räpylä. Iho on lähes karvaton. Vain hännänpäässä, korvissa, huulissa ja sieraimissa on karvoitusta. Molempien lajien ihossa on punertavaa limaa erittäviä rauhasia. Kun lima kuivuu, niin ihon pintaan muodostuu lakkamainen suojakerros veden haihtumista vähentämään. Ihon alla on paksu rasvakerros. 
Hampaisto poikkeaa täysin muista sorkkaeläimistä. Virtahevoilla on kussakin leuanpuoliskossa kaksi etuhammasta, yksi iso kulmahammas, neljä väli- ja kolme poskihammasta, alaetuhampaita on tavallisella virtahevolla neljä kääpiövirtahevolla vain kaksi. Sekä etu- että kulmahampaat ovat avojuuriset ja kasvavat jatkuvasti.
Suuri maha on kolmiosainen. Kasvinsyöjäeläimille tyypillinen umpisuoli puuttuu, mutta suolikanava on pitkä. Virtahevot eivät märehdi ruokaansa. Urokset ovat naaraita suurempia. Naaraalla on vatsassa kaksi nisää. Naaras synnyttää kerralla yleensä vain yhden poikasen.
Birgitta Stenberg

Ura

Stenberg syntyi Tukholmassa mutta kasvoi Visbyn kaupungissa Gotlannin saarella. Hän matkusteli jo nuoresta lähtien eri puolilla Etelä- ja Keski-Eurooppaa ja asui 1940–1950-luvun vaihteessa myös Pariisissa. Ruotsiin palattuaan Stenberg julkaisi esikoisromaaninsa Mikael och Poeten vuonna 1956. Hän kirjoitti urallaan myös viisi omaelämäkerrallista romaania, joista tunnetuin on 1983 ilmestynyt Apelsinmannen. Se käsittelee Stenbergin esikoisromaanin tavoin muun muassa 1950-luvun alkuvuosien Kejneskandaalia, jossa tukholmalainen pappi syytti tunnettuja poliitikkoja sekaantumisesta homoprostituoituja välittävään liigaan. Uutta yleisöä Stenberg sai 1990-luvulla, kun hän loi Billy-lastenkirjasarjan (suom. Perttu), jota julkaistiin kaikkiaan 15 kirjan verran. Kuvituksen teoksiin laati virolaissyntyinen taiteilija Mati Lepp. 
1950-luvulla Stenberg työskenteli CIA:n rahoittaman antikommunistisen Congress for Cultural Freedom -kulttuurijärjestön Ruotsin-osaston julkaiseman Kulturkontakt-lehden päätoimittajana. Hän oli toimittajana ja kolumnistina myös anarkosyndikalistisen SAC-ammattiliiton Arbetaren-lehdessä. Lisäksi Stenberg kirjoitti vuosikymmenten aikana lukuisia teatteri-, elokuva- ja kuunnelmakäsikirjoituksia.

Yksityiselämä

Stenberg on omaelämäkerroissaan kertonut avoimesti muun muassa 1960-luvun amfetamiininkäytöstään. Hänet tunnettiin myöhemmin avoimen huumepolitiikan ja joidenkin huumausaineiden laillistamisen kannattajana. Stenberg oli biseksuaali. Hänen ensimmäinen aviopuolisonsa oli vuodesta 1974 lähtien Håkan Lagergren, joka kuoli 1991. 2000-luvun alussa Stenberg kertoi elävänsä suhteessa naimisissa olevan parin kanssa. Vuonna 2013 hän solmi avioliiton itseään 21 vuotta nuoremman Kerstin Bjärkstedtin kanssa.
Stenbergin elämästä kertova dokumenttielokuva Alla vilda tuli ensi-iltaan 2012. Hän kuoli kotonaan maksasyöpään 82-vuotiaana elokuussa 2014.
Topi Korhonen

Topi Korhonen (s. 4. maaliskuuta 1996 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä. Korhonen on edustanut kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä koko vuonna 2012 alkaneen Superpesis-uransa ajan sekä jo ennen tätä poikien Superpesiksessä ja B-poikien SM-sarjassa. Korhosen sopimus Jymyssä on voimassa vuoteen 2015 saakka. Korhonen pelaa joukkuensa etenijäjokerina. 
Korhonen on saavuttanut Jymyn Superpesisjoukkueessa kaksi SM-kultaa vuosina 2012 ja 2013.  Hän on pelaamissaan 18 Superpesiksen runkosarjaotteluissa lyönyt neljä ja tuonut 14 juoksua sekä kerännyt 36 kärkilyöntiä. Pelaamissaan kuudessa pudotuspeliottelussa Korhonen on lyönyt yhden ja tuonut viisi juoksua sekä kerännyt 12 kärkilyöntiä.
Long Point (Manitoba)

Long Point on noin 40 kilometrin pituinen ja noin kymmenen kilometrin levyinen niemi Winnipegjärven pohjoisaltaassa Manitoban provinssissa Kanadassa. Niemi työntyy järvenselälle länsirannalta Saskatchewanjoen laskukohdan ja Grand Rapidsin kylän eteläpuolelta. Sen itäisin kärki ulottuu lähes järvenselän puoliväliin saakka.
Long Point on muodostunut jäätiköiden sulamisvaiheessa paikalle kasaantuneesta maa-aineksesta, pääasiassa hiekasta, moreenista ja irtokivistä. Niemi on osa nimellä The Pas Moraine tunnettua Kanadan kilven harjanneketjua, johon kuuluvat myös niemen itäpuolella sijaitsevat Cannibal-, Big Sandy-, Little Sandy-, Little George- sekä George-saaret.
Long Pointissa sijaitseva Gull Bayn särkän luonnonsuojelualue on uhanalaisen huilutyllin (Charadrius melodus) pesimäalue.
Seudulle on suunniteltu Long Point -niemen sisältävää Manitoba Lowlands -kansallispuistoa, mutta hanke kohtasi Manitoban ja Kanadan maaliskuussa 2004 solmiman aiesopimuksen (MOU) jälkeen vastustusta.
Konna ja Koukku jyrää taas

Juoni

Uudessa elokuvassa Iso-Enos Burdette ja hänen poikansa Pikku-Enos haluavat Bo ”Bandit” Darvillen lähtevän matkaan lastinaan tiine elefantti. Bo on kuitenkin eronnut naisystävästään Carriesta ja ratkennut juomaan. Vanha ystävä, rekkakuski Cledus ”Lumimies” Snow, houkuttelee Carrien mukaansa ja pian kolmikko on jo tien päällä. Matkalla he törmäävät eksyneeseen lääkäriin, joka toteaa norsun olevan tiine, ja matka mutkistuu. Lisäksi šeriffi Bufford T. Justice aikoo maksaa vanhat kalavelat Bo’lle.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano näki jatko-osassa rahastuksen makua ja antoi sille kaksi tähteä viidestä. Ensimmäinen Konna ja Koukku sai häneltä kolme tähteä.
Efebofilia

Efebofilia (kr. ἔφηβος 'nuorukainen' + φιλία 'rakkaus') tarkoittaa aikuisen pääsääntöisesti murrosikäisiin tai murrosiän vastikään ohittaneisiin (noin 15–19-vuotiaisiin) nuoriin kohdistuvaa seksuaalista kiinnostusta. Nuoriin kohdistuva seksuaalinen halu on aikuisilla yleistä, mutta varsinaisesta efebofiliasta puhutaan vain silloin kuin tällainen halu on ensisijainen tai yksinomainen.
Rinnakkainen käsite hebefilia on saanut nimensä Hebeltä, kreikkalaiselta nuoruuden jumalattarelta.
Efebofilia ja hebefilia sekoitetaan usein pedofiliaan, joka tarkoittaa aikuisten seksuaalista kiinnostusta esipuberteetti-ikäisiin lapsiin. Tällaista sekoittumista tapahtuu varsinkin silloin, kun kyse on laittomasta teosta (nuori, johon laiton teko kohdistuu, ei ole vielä saavuttanut  suojaikärajaa, joka Suomessa on 16, ja osapuolten välinen kypsyysero on merkittävä). Suomessa 18 vuotta täyttänyt, joka harrastaa seksiä alle 16-vuotiaan kanssa, paitsi jos osapuolten välillä ei ole suurta kypsyyseroa, syyllistyy aina rikokseen, mutta toisin kuin usein ajatellaan, tällainen teko ei aina, riippuen teon kohteena olevan henkilön iästä, viittaa aina pedofiliaan. Efebofilia on psykologiassa kiistanalainen käsite ja sitä ei ole pedofilian tapaan hyväksytty ICD-10 tautiluokitukseen, koska efebofiilinen halu on lisääntymistä ajatellen luonnollista, toisin kuin pedofiilinen halu, joka kohdistuu lisääntymiskyvyttömiin lapsiin.
Broadcast (yhtye)

Broadcast oli vuonna 1980 perustettu suomalainen pop-yhtye. Yhtye hajosi viidennen albuminsa Step On It (1987) jälkeen. Broadcast teki paluun vuonna 1995 ja julkaisi seuraavana vuonna uuden levynsä. Tämän jälkeen yhtye lopetti toistamiseen toimintansa.
Yhtye teki paluun esiintymislavalle 5. elokuuta 2017 Jazzkukko-festivaalilla Laitilassa.
Ile Jokinen (radiotoimittaja)

Ilkka ”Ile” Jokinen (elokuussa 1966) on suomalainen toimittaja ja radiojuontaja, joka on työskennellyt muun muassa Radio Novassa. Hän on kirjoittanut kirjan Pyöräbongari, joka ilmestyi vuonna 2011.
Jokinen työskenteli Radio Novalla vuodesta 1997 lähtien, kunnes hänet irtisanottiin yt-neuvotteluissa helmikuussa 2016.
Jokinen on yksi toukokuussa 2016 aloittaneen radioaseman Helmiradion juontajista. Aseman omistaa Sanoma-konserni.
 Elokuun lopulla 2018 Ilta-Sanomat uutisoi hänen eronneen Helmiradion palveluksesta.
Jokinen on opiskellut Turussa Paasikivi-Opistossa tiedotusopin linjalla ja Laajasalon opiston radiolinjalla Helsingissä. Ennen radiouraansa hän työskenteli toimittajana muun muassa sanomalehti Turun Sanomissa ja kaupunkilehti Turkulaisessa.
Kirgisia Turkvision laulukilpailussa

2013

Kirgisia osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin bändi nimeltä Çoro kappaleella "Kaygyrba" (Кайгырба). Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Çoro pääsi jatkoon ja sijoittui finaalissa kahdeksanneksi 183 pisteellä.

2014

20. heinäkuuta 2014 ilmoitettiin että Kirgisia osallistuisi myös vuoden 2014 kilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin bändi nimeltä Non-Stop kappaleella "Seze bil" (Сезе бил). Kilpailun semifinaalissa Non-Stop sai 190 pistettä, sijoittui kuudenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa he saivat 196 pistettä ja sijoittuivat neljänneksi.

2015

Kirgisia osallistui myös vuoden 2015 kilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin laulaja Jiidesh İdirisova kappaleella "Kim bilet" (Kим билет). Finaalissa İdirisova voitti Kirgisialle ensimmäisen voiton 194 pisteellä.