google/wiki40b huggingface dataset:
Isodureeni

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa isodureeni on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin dietyylieetteriin. Isodureeni reagoi helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Esimerkiksi Friedel–Crafts-asylointireaktio tapahtuu isodureenille noin 212 000 kertaa nopeammin kuin bentseenille.

Valmistus ja käyttö

Isodureenia esiintyy yhdessä isomeeriensa kanssa kivihiilitervassa sekä ruskohiilessä. Sitä voidaan valmistaa metyloimalla ksyleeniä kloorimetaanilla ja tällöin syntyy seos, jossa on myös dureenia ja preniteeniä. Preniteeni voidaan erottaa tislaamalla, mutta dureenin ja isodureenin kiehumispisteet ovat niin lähellä toisiaan, että erottaminen tislaamalla ei onnistu. Tämän vuoksi erotus täytyy tehdä kiteyttämällä dureeni pois tai zeoliittien avulla. Yhdistettä muodostuu myös alkyloitaessa 2,4,6-trimetyylifenyylimagnesiumbromidia dimetyylisulfaatilla.
Isodureenia voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä, mutta käyttö ei ole kovinkaan suurta.
Vihtori Viitanen

Vihtori Viitanen (18. marraskuuta 1863 Honkilahti – 1918 Viipuri) oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1907–1908.
Viitanen syntyi Honkilahdella torppari Vilhelm Juholalle ja Leena Stiina Juhantyttärelle. Hän työskenteli Turussa vanginvartijana vuoteen 1897, jonka jälkeen hän toimi Kuopiossa ja Viipurissa vankilan työnjohtajana kuolinvuoteensa saakka. Hän teki töitä myös puuseppänä. Vuonna 1891 hän avioitui Edla Josefina Rättärin kanssa.
Viitanen valittiin kansanedustajaksi Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä vuonna 1907 ja hänen kautensa päättyi vuonna 1908 hänen toimittuaan kansanedustajana vuoden ja kaksi kuukautta.
K-Plussa

K-Plussa on Keskon ylläpitämä, Suomessa toimiva kanta-asiakasohjelma. Sen toimintaideana on tarjota K-Plussa-pisteitä ja -tarjouksia erilaisista ostoksista sekä muun muassa sähköstä, vakuutusmaksuista, polttoainehankinnoista ja matkoista. K-Plussa-ohjelma käynnistyi 1. marraskuuta 1997, ja se saavutti nopeasti kaksi ja puoli miljoonaa kanta-asiakasta. Nykyisin Suomessa on lähes neljä miljoonaa K-Plussa-kortin omistajaa.
Perheenjäsenille on mahdollista hankkia maksuttomat K-Plussa-rinnakkaiskortit, jolloin koko perheen kaikkien K-Plussa-korttien ostokset lasketaan yhteen ja pistepotti kasvaa helpommin.
K-Plussaa uudistettiin lokakuun alusta 2016. Uudistukseen kuuluu muun muassa kuluttajan mahdollisuus saada suosikkituotteitaan henkilökohtaisesti alennettuun hintaan. K-Plussa Mastercard -maksukortin käyttäjä saa ylimääräisen pisteen jokaisesta kortilla maksetusta eurosta kaikissa K-ryhmän kaupoissa. Uudistukseen kuuluu myös uudenlainen logo, joka liittyy koko Keskon yritysilmeen uudistamiseen.
Samoihin aikoihin kun K-Plussa täytti 20 vuotta vuonna 2017, alkoi korkeakouluopiskelijolle tarkoitettu ilmainen Opiskelijan K-Plussa -ohjelma, joka tarjoaa viiden prosentin ostohyvityksen edeltävän kuukauden ruokaostoksista. Opiskelijan K-Plussa -asiakkaan on oltava 18–31-vuotias päätoiminen korkeakouluopiskelija, jolla on oman oppilaitoksensa sähköpostiosoite. Edun saaminen edellyttää vähintään 75 euron arvoisia ruokaostoksia K-kaupoista menneen kuukauden ajalta.
K-Plussan tunnuslause on "Kaikki mitä tarvitset".
Vääriä

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,9 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Räyskälän ympäristössä Pernunnummella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto . Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven itäpäässä sijaitsee kaksi maatilaa, joille tulee tie Räyskälästä. Järven lounaispuolella sijaitsee Räyskälän ilmailukeskuksen kiitotiet ja huoltorakennukset. Ilmailuopiston päärakennus sijaitsee aivan järven rannalla.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy. Järveen laskee muutama metsäoja, joista luoteessa järven laskeva on Kilpilammin laskuojia. Vääriän laskuoja on suoraksi kaivettu Isosuon suo-oja, jonka kautta Vääriä laskee Alimmaiseen ja myös suoraan Kaartjärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Weriä järvi”. Sille oli merkitty laskuoja, joka laski Kaakkolammiin. Vuoden 1958 peruskartassa järven nimi oli ”Vääräjärvi” ja se oli maatiloja lukuun ottamatta autio. Vuoden 1979 kartassa rantaa oli ilmaantunut Purjelento-opisto ja lounaaseen kiitoteitä.
Kuivausrumpu

Kuivausrumpu on kodinkone, jolla kuivataan kosteus pyykistä, esimerkiksi pesukoneen käytön jälkeen. Laitteen toiminta on samankaltainen kuin pyykinpesukoneen, jossa metallinen sylinteri, rumpu, pyörittää tekstiilejä. Rummun sisältämää ilmaa lämmitetään, jotta kosteus vaatteista haihtuu. 
Kosteus yleensä tiivistetään vedeksi (kondensoiva kuivaaja) ja varastoidaan tyhjennettävään säiliöön tai poistetaan letkua pitkin viemäriin. Kosteus voidaan myös poistaa ulos puhallettavan ilman mukana tuuletusventtiiliin tai ilmanvaihtohormiin. 
Kuivausrumpu saattaa synnyttää hankaussähköä kahden eri aineen hangatessa toisiaan.
Ranskalainen keksijä M. Pochon valmisti ensimmäisen käsin veivattavan kuivausrummun vuonna 1800.
Nikolai Punin

Nikolai Nikolajevitš Punin (ven. Николай Николаевич Пунин, 28. marraskuuta 1888 Helsinki – 21. elokuuta 1953 Vorkuta) oli venäläinen toimittaja.
Punin toimitti lukuisia lehtiä, ja oli myös perustamassa ikonografian osastoa Venäjän valtion museoon. Punin oli runoilija Anna Ahmatovan elämänaikainen ystävä ja avomies. Hän oli syytettynä Leningradin jutussa ja hänet tuomittiin työleirille Vorkutaan, jossa hän kuoli.

Biografia

Avainhenkilö Venäjän taiteessa
Nikolai Punin oli syntynyt Helsingissä. Nuorena Punin muutti Pietariin, missä kävi klassisen lukion ja tapasi Anna Ahmatovan. Vuosina 1907–1914 Punin opiskeli historiaa professori D.V Ainalovin johdolla Pietarin yliopistossa. Hän valmistui vuonna 1914 pääaineenaan taidehistoria. Opintojensa jälkeen Punin aloitti uransa taidekriitikkona ja toimittajana. Punin oli Venäjän taiteen avainhenkilöitä, ja hän toi esille akhmeismin, konstruktivismin, formalismin ja muita taiteen ja kulttuurin kehityssuuntia. Vuonna 1918 Anatoli Lunatŝarski nimitti Puninin tärkeisiin virkoihin, kuten Pietarin koulutuskomitean, Venäjän museon kansankomissaariksi ja Eremitaaŝin johtajaksi.

Liitto Anna Ahmatovan kanssa

Nikolai Punin oli siviilivihitty runoilija Ahmatovan kanssa 1920- ja 30-luvuilla. Neuvostoliiton salainen palvelu vangitsi Puninin kahdesti Stalinin diktatuurin aikana.

Stalinin diktatuurin alaisena

Vuonna 1949 Punin oli vangittu syytettynä "neuvostovastaisesta" toiminnasta, koska hän oli sanonut tuhansien Leninistä otettujen kuvien olevan mauttomia. Puninin kuuluisat eurooppalaiset esikuvat kuten Rembrandt ja impressionistit olivat kommunistien mielestä todiste Puninin "neuvostovastaisesta" toiminnasta.

Nikolai Puninin merkitys

Punin on tunnettu taidekokoelmien pelastajana. Eremitaašin ja Venäjän museon kuraattorina Punin pelasti pelasti merkittäviä taiteen mestariteoksia.
Punin oli myös merkittävä luennoitsija; hänen luentonsa olivat hyvin suosittuja yleisön ja lukuisten opiskelijoiden keskuudessa. Puninin taide-esseet ja muistelmat on julkaistu englanniksi ja venäjäksi
Alex Ross

Alex Ross (s. 1968) on yhdysvaltalainen musiikkikriitikko ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt The New Yorker -lehden toimituksessa vuodesta 1996 ja julkaisi vuonna 2007 länsimaista 1900-luvun taidemusiikkia käsittelevän teoksen The Rest Is Noise: Listening to the Twentieth Century.
Ross opiskeli St. Albansin yksityisessä lukiossa Washingtonissa ja valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1990. Hän on toiminut aikaisemmin muun muassa The New Republic -lehden toimituksessa ja The New Yorker -lehden avustajana.
Rossin vuonna 2007 julkaistu esikoiskirja The Rest Is Noise: Listening to the Twentieth Century nousi New York Timesin bestseller-listalle ja sai monia palkintoja, muun muassa National Book Critics Circle -palkinnon, Guardian lehden esikoiskirjapalkinnon ja se oli vuoden 2008 Pulitzer-palkintofinalisti.
Alex Ross on naimisissa ohjaaja-näyttelijä Jonathan Liseckin kanssa ja asuu New Yorkin Chelsean kaupunginosassa.
Sahramisirkkunen

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sahramisirkkunen on 13,5–14 cm. Koirassahramisirkkunen on yleisväritykseltään kirkkaan keltainen. Otsa ja päälaki ovat väriltään punaoranssit ja selässä on oliivinvihreää väritystä. Naaraat ovat väritykseltään koiraita vaaleampia. S. f. pelzelni- alalajin naaras on väriltään oliivinruskea tummin viiruin. Nuori koiras on selästään ruskea ja vatsastaan keltainen.

Levinneisyys ja elinympäristö

Sahramisirkkusta tavataan lähes koko Etelä-Amerikasta lukuun ottamatta Amazonian sademetsäaluetta. Linnun elinympäristöä ovat avoimet ja puoliavoimet ruohomaat ja maanviljelysalueet. Laji tavataan myös kaupungeissa. Sahramisirkkusen elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta lajia tavataan Andeilla korkeammallakin.

Pesintä

Sahramisirkkusen kuppimainen pesä sijaitsee puun kolossa tai talojen räystäiden alla. Naaras munii kahdesta kolmeen täplikästä munaa.
Jari Pulkkinen

Tilastot

Lähde:
Madagaskarinsorsa

Ulkonäkö

Madagaskarinsorsa on suurehko ruskeankirjava sorsalintu, jonka siivissä on vihreä, valkosella reunustettu läikkä.  Aikuinen lintu on 55-68 cm pitkä.

Levinneisyys

Madagaskarinsorsaa tavataan vain Madagaskarin itä- ja pohjoisosien ylänköalueilla.
Theo Fitzau

Theodor ”Theo” Fitzau (10. helmikuuta 1923 Köthen – 18. maaliskuuta 1982 Groß-Gerau, Länsi-Saksa) oli itäsaksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän ajoi F2-luokassa ennen F1-uraansa.
Lisko (sarjakuvahahmo)

Historia

Tri Curtis Connors toimi armeijan kirurgina, kun hän haavoittui käteen ja se jouduttiin amputoimaan kuolion takia. Kykenemättä leikkaamaan enää Connors alkoi tutkia matelijoita saavuttaen pian alan huipun. Matelijoilla on yhä kyky kasvattaa uusia raajoja menetettyjen tilalle kun nisäkkäät ovat kehittyneet eroon siitä. Connors löysi tarkan kemiallisen yhdisteen, joka antaa tämän kyvyn ja kokeili sitä itseensä. Hän onnistui kasvattamaan kätensä takaisin mutta kemikaalin mutageeniset vaikutukset eivät loppuneet siihen: hän muuttui ihmismäisen matelijan muotoon.
Häntä riivasi primitiivinen mutta ovela matelijan mieli ja Lisko aikoi koota matelijoiden armeijan, joka syrjäyttäisi ihmiset maapallon hallitsevana lajina. Hämähäkkimies kuitenkin pysäytti Liskon suunnitelman käyttäen Connorsin kemikaaleja ja muistiinpanoja luodakseen vasta-aineen, joka kumosi alkuperäisen yhdisteen vaikutukset. Seerumin mutageenit kuitenkin vaikuttivat pysyvästi Connorsin perimään. Vaikka hän on selvinnyt pitkiä aikoja ilman muuttumista matelijamuotoonsa, tiedemies ei ole koskaan päässyt kokonaan eroon Liskon kirouksesta. Itse asiassa matelijapersoona näyttäisi olevan jatkuvasti hereillä Connorsin alitajunnassa haluten koko ajan suurempaa valtaa ihmisten suhteen.
Suomen Hämähäkkimies lehdessä nro 4/98 nähtiin myös Curt Connorsin apulaisen kehittämä epäonnistuneen kokeen luomus, ihmisseerumilla ruiskutettu lisko, jolla oli ihmisen kävelytyyli, mutta ei yhtään inhimillistä ajattelua.  Alkuperäinen Lisko tappoi tämän toisen sen yrittäessä tappaa Connorsin pojan.

Animaatiosarja

Lisko esiintyi Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa, ensimmäisessä jaksossa "Liskojen yö". 
Ja Lisko esiintyi vielä myöhemmin jaksoissa 
24 "Aikakivi", 
25 "Ajan kosto", 
27 "Viimeinen painajainen",
46 "Partners", (takauma)
50 "Mary Janin etsintä" (Mysterion rakentama robotti)
51 "Liskokuningas",  
61–63 jaksoissa olevissa Salaisissa Sodissa ja
64 "Minä todella, todella vihaan klooneja" (takauma).
Dr. Curt Connorsin jaksot sarjassa, jossa hän ei muutu Liskoksi:
8 "Avaruuden asukas 2/3",
14 "Kavala Kuusikko 1/2",
15 "Kavala Kuusikko 2/2",
17 "Hämähäkkimutantti", (takauma)
21 "Metsästäjien kaksintaistelu", (takauma)
22 "Blade Vampyyrinmetsästäjä",
26 "Korppikotkan liito",
29 "Tee toivomus",
37 "Venomin paluu",
38 "Carnage",
39 "Pilkku",
45 "Kravenin paluu",
46 "Partners",
47 "Herääminen",
53 "Häät",
60 "Vesimiehen paluu 2/2" ja
64 "Minä todella, todella vihaan klooneja" (toisen maailman Dr. Connors)
Joseph Campanella oli Liskon ja Dr. Connorsin äänenä.

Elokuvat

Curt Connors esiintyy Sam Raimin Hämähäkkimies-trilogiassa. Hänet ainoastaan mainittiin Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvassa (2002), mutta esiintyy sen jatko-osissa Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 (2004) ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007). Toisessa osassa hän on Peterin opettaja, kolmannessa hän analysoi avaruudesta tullutta Symbioottia. Hahmoa näytteli Dylan Baker.
Vuoden 2012 elokuvassa The Amazing Spider-Man Lisko on Hämähäkkimiehen päävastustaja. Häntä näyttelee Rhys Ifans.
Quorn

Quorn on Fusarium venenatum -punahomeesta valmistetun, lihan korvikkeeksi tarkoitetun sieniproteiinivalmisteen tuotemerkki. Se on käymismenetelmällä valmistettu mykoproteiini. Quornin keksijä on tohtori Gerald Solomon. Fusarium venenatum kuuluu punahomeiden (Fusarium) sukuun.
Quornin valmistusprosessissa sienen ravintona on tärkkelys. Kilosta tärkkelystä saadaan 136 g valkuaista, kun kananrehuna kilosta tärkkelystä saadaan 49 g ja naudalle tai lampaalle annettuna 13 g valkuaista. Toisaalta Quornin aminohappokoostumus on lihaa heikompi: ravitsemusneuvoja Mark Gilbertin mukaan Quornia tulee syödä painoltaan noin kaksinkertainen annos esimerkiksi naudanlihaan verrattuna, jotta lihasten rakentumisen edellyttämien aminohappojen saannit annoksista vastaisivat toisiaan. Quorniin lisätään sideaineeksi munanvalkuaista, joten se ei sovi vegaaniseen ruokavalioon. Syksystä 2015 alkaen Suomesta on kuitenkin saanut yhtä vegaanista Quorn-valmistetta, Quorn Nugetteja. Yhdysvaltalainen Center for Science in the Public Interest (CSPI) on epäillyt Quornin aiheuttavan sitä syöville voimakkaita allergisia reaktioita.
Quornista valmistettuja tuotteita on ollut Suomessa myynnissä syksystä 2012 lähtien. Sen kilpailijana pidetään soijapavusta valmistettua teksturoitua kasviproteiinia TVP:tä (texturized vegetable protein) eli soijarouhetta.
Nasta laudassa

Nasta laudassa (Vanishing Point) on yhdysvaltalainen vuonna 1971 ensi-iltansa saanut elokuva. Elokuvan ohjasi Richard C. Sarafian G. Cabrera Infanten käsikirjoituksesta. Elokuvan pääosassa on Barry Newman ja tärkeimmissä sivurooleissa ovat Cleavon Little, Dean Jagger, Gilda Texter, Paul Koslo ja Victoria Medlin.
Elokuva on road movie, joka rakentuu entisen kilpa-ajajan ja poliisin Kowalskin (Newman) tekemälle autonsiirtomatkalle. Kowalski lupaa kuljettaa viritetyn Dodge Challengerin Denverin kaupungista San Franciscoon 16 tunnissa (matkaa kaupunkien välillä noin 1 600 km tietä pitkin). Hänestä muodostuu matkan aikana kulttihahmo ja toisaalta poliisin tavoittelema kohde. Erityisesti Cleavon Littlen näyttelemä radio-dj rohkaisee häntä ja pyrkii auttamaan poliisin sulkujen välttämisessä. Elokuvan loppu on moniselitteinen ja elokuvaa on pidetty esimerkkinä eksistentialismista.
Elokuvasta on kaksi versiota. Pitemmässä versiossa Kowalski ottaa elokuvan loppupuolella kyytiin salaperäisen liftarin (Charlotte Rampling). Kowalski saa häneltä marihuanaa, vaikka on siitä aiemmissa kohtauksissa kieltäytynyt. Hän pysähtyy kun olo alkaa tuntua sekavalta. Liftari sanoo, että on odottanut Kowalskia, "kaikkialla ja aikojen alusta". Kun Kowalski herää aamulla, nainen on kadonnut jäljettömiin. Barry Newmanin haastattelujen ja ohjaajan kommentin mukaan liftari oli vertauskuvallinen kuolemaa edustava hahmo. Kohtaus poistettiin lopullisesta Yhdysvalloissa esitetystä versiosta, jolloin elokuvan pituus lyheni 105 minuutista 98 minuttiin. Newmanin mielestä kohtaus antaa elokuvalla "vertauskuvallista nostetta" mutta studio pelkäsi ettei yleisö ymmärrä. Suomessa on esitetty lyhyempää versiota.
Oh Jin-hyek

Ura

Oh saavutti henkilökohtaisen kilpailun olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Tuo kulta oli Ohin uran ensimmäinen henkilökohtainen arvokisavoitto. Samoista olympialaisista hän voitti myös pronssia joukkuekilpailuista.
MM-kilpailuista Ohilla on kaksi joukkuekultaa, yksi sekajoukkuekulta sekä kaksi henkilökohtaista hopeaa. Vuonna 2013 Oh voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Aasian kisoista hänellä on yksi joukkuekulta, yksi henkilökohtainen kulta ja yksi joukkuepronssi.
Fredrik VIII (Schleswig-Holstein)

Fredrik VIII, alkujaan Fredrik August (6. heinäkuuta 1829 Augustenborg, Tanska – 14. tammikuuta 1880 Wiesbaden, Saksa) oli Augustenburgin suvun päämies, joka julistautui vuonna 1863 Schleswigin ja Holsteinin herttuaksi ja vaikutti osaltaan toisen Saksan–Tanskan sodan syttymiseen. Hän ei koskaan tosiasiassa hallinnut Schleswigiä tai Holsteinia.
Fredrikin isä oli Augustenburgin herttua Kristian August II, joka pyrkimys varmistaa Schleswigin ja Holsteinin periytyminen suvulleen oli vaikuttanut ensimmäisen Saksan–Tanskan sodan syttymiseen vuonna 1848. Fredrik palveli sodan aikana Schleswigin saksalaismielisessä kapinallisarmeijassa. Perheen jouduttua tappiollisen sodan jälkeen maanpakoon hän siirtyi upseeriksi Preussin armeijaan. Hänen isänsä lupasi Tanskan hallitukselle olla puuttumatta kruununperimykseen, mutta Fredrik julisti vuonna 1859, ettei tämä sitonut häntä. Kun Tanskan kuningas Fredrik VII kuoli marraskuussa 1863 ja hänen seuraajakseen tuli Kristian IX nuoremmasta Glücksburgin sukuhaarasta, Kristian August II ilmoitti välittömästi luopuvansa oikeudestaan Schleswigin ja Holsteinin kruunuun poikansa Fredrikin hyväksi ja Posenin Dolzigissa oleskellut Fredrik julisti seuraavana päivänä olevansa herttuakuntien laillinen hallitsija vuoden 1848 perustuslain mukaan. Kannattajat julistivat 27. joulukuuta Elmshornissa hänet Schleswigin ja Holsteinin herttuaksi nimellä Fredrik VIII ja hän asettui perustamansa varjohallituksen kanssa Kieliin.
Preussin kansleri Otto von Bismarck käytti Schleswigin perimyskiistaa tekosyynä sodan aloittamiselle Tanskaa vastaan, mutta päätti voittoisan sodan jälkeen estää Fredrik VIII:n valtaannousun, koska ei luottanut tähän. Fredrikin oikeus kruunuun tosin tunnustettiin Lontoon rauhankonferenssissa, mutta Preussi ja Itävalta hajottivat hänen perustamansa hallituksen helmikuussa 1865. Hänestä tuli ei-toivottu henkilö preussilaisen kuvernöörin hallitsemassa Schleswigissä, mutta hän saattoi vielä oleskella Itävallan valvomassa Holsteinissa. Preussin–Itävallan sodan puhjettua vuonna 1866 Fredrik VIII joutui pakenemaan lopullisesti ”valtakunnastaan”, joka seuraavana vuonna liitettiin kokonaan osaksi Preussia. Fredrik vietti tämän jälkeen hiljaiseloa ja asettui isänsä kuoltua tämän tiluksille Sleesian Primkenauhun.
Fredrik VIII:n puoliso oli vuodesta 1856 ruhtinatar Adelaide von Hohenlohe-Langenburg. Heidän ainoa poikansa oli Ernst Günther, jonka arvonimi Schleswig-Holsteinin herttua tunnustettiin vuonna 1885 virallisesti Saksassa ja joka sai takaisin suvulle kuuluneen Augustenborgin linnan. Fredrikin tyttärestä Augusta Viktoriasta tuli Saksan viimeinen keisarinna, kun hän nai keisari Vilhelm II:n. Kahdesta muusta tyttärestä Karolina Matilda nai Kristian IX:n veljenpojan, herttua Fredrik Ferdinandin, ja Louise Sofie nai Preussin prinssi Fredrik Leopoldin.
Levitators

The Levitators on suomalainen pitkän linjan reggaebändi. Levitatorsin alkuperäisiä jäseniä olivat Jussi Tirronen, Vesa Järvinen ja Esa Kärenmäki, jotka tapasivat 1970 -luvun lopulla Lahdessa, opiskellessaan Yhteiskoulun lukiossa. 70-luvun lopulla bändissä oli mukana myös Jari Eskola (1978-1982). 1980 -luvun alussa bändin työnimenä oli Levitationaires. Mukana oli tuolloin Teemu Virtanen (1980-1983), Jarmo "Jape" Åhman (1980-1982) ja Janne Nyman (1980-1981). Vuonna 1982 bändiin liittyi Ossi Helin ja Esa Kaalikoski (1982-1985) ja vuonna 1983 Juhani "Jylle" Tolvanen, jolloin Levitatationaires nimi oli vaihtunut yksinkertaisempaan muotoon Levitators ja bändi teki ensimmäisen virallisen keikkansa, ravintola Nuutissa, Lahdessa.
Levitators on esittänyt koko pitkän uransa ajan englanninkielistä jamaikalaista rytmimusiikkia skasta aina dance halliin, lähimpänä sydäntä ehkä kuitenkin sellainen musiikki, mitä alun perin opeteltiin levyiltä soittamaan 1980-luvun alkuvuosina, eli 70/80 -lukujen taitteen rockers ja early dance hall -tyyli. Levitators on pisimpään yhtäjaksoisesti Suomessa toiminut reggaebändi. Vuonna 1995 bändiin liittyi Mikko Parviainen, aluksi vetopasuunaa, mutta sittemmin saksofoneja soittaen. Viimeiseksi bändiin on liittynyt laulaja Päivi Lahti. Vesa Järvinen lopetti bändissä vuonna 2014. Samana vuonna Esa Kaalikoski teki paluun bändiin, tällä kertaa kosketinsoittajana.
Moniza Alvi

Moniza Alvi (s. 1954 Lahore) on brittiläinen runoilija. Hän on alun perin lähtöisin Lahoren kaupungista Pakistanista, mutta on asunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa jo muutamien kuukausien ikäisestä lähtien. Vuonna 1991 voitettuaan yhdessä Poetry Business Prizen Alvi ja Peter Daniels julkaisivat Peacock Luggage -runokokoelman. Sittemmin Alvi on jatkanut omien runoteostensa julkaisemista. Hänen saamiensa tunnustusten joukossa on Cholmondeley-palkinto vuodelta 2002. 
Alvi asuu Norfolkissa ja on toiminut myös opetustehtävissä.
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1921

Jääkiekon Euroopan-mestaruus 1921 ratkaistiin yhdessä ottelussa, joka pelttiin Tukholmassa 18. helmikuuta.
Southwarkin tuomiokirkko

Historia

Swithun perusti pappisyhteisön Southwarkiin 800-luvulla. Ensimmäinen paikalla ollut kirkko, josta on maininta Domesday bookissa vuodelta 1086, on kokonaan hävinnyt ja vuonna 1206 suuri osa St Maryn kirkosta tuhoutui tulipalossa. Nykyisen kirkon vanhimmat osat ovat peräisin palon jälkeisestä jälleenrakennuksesta. Kirkko valmistui 1300-luvulla.
Seurakuntalaiset ostivat kirkon kuningas Jaakko I:ltä ja kunnostivat sen. 1800-luvun puolivälissä se oli päässyt niin huonoon kuntoon, että vaadittiin sen purkamista. Arthur Blomfieldin suunnittelema uusi kirkkolaiva rakennettiin vuosina 1889–1897. Seurakuntakirkosta tehtiin Southwarkin hiippakunnan katedraali vuonna 1905.
OpenRefine

OpenRefine, entiseltä nimeltään Google Refine ja sitä ennen Freebase Gridworks, on itsenäinen avoimen lähdekoodin työpöytäsovellus tiedon siivoamiseen ja muuntamiseen muihin muotoihin. Se toimii vastaavalla tavalla kuin taulukkolaskentasovellukset (ja voi työstää taulukkolaskennan tiedostomuotoja). Se kuitenkin käyttäytyy enemmän kuin tietokanta.

Ohjelmiston toimintaperiaate

OpenRefine käsittelee tietorivejä, joissa on soluja sarakkeissa, samaan tapaan kuin relaatiotietokantojen taulukoissa. OpenRefinessa projekti koostuu yhdestä taulukosta. Käyttäjä voi suodattaa näytettäviä rivejä käyttämällä fasetteja, jotka määrittävät suodatuskriteerit (esimerkiksi näyttää rivit, jossa tietty sarake ei ole tyhjä). Toisin kuin taulukkolaskennassa, useimmat toiminnot OpenRefinessa tehdään kaikille suodatettuna oleville riveille: tietyssä sarakkeessa olevan tiedon muokkaus, uuden sarakkeen luominen perustuen olemassa olevan sarakkeen tietoihin, jne. Kaikki datasetissä tehdyt toimet tallennetaan ohjelmaan ja ne voidaan toistaa toiselle datasetille.
Toisin kuin taulukkolaskennassa, kaavoja ei tallenneta soluihin, vaan muuntaminen kaavalla tehdään kerran ja kaava tallennetaan myöhempää käyttöä varten. Muuntamislausekkeet voidaan kirjoittaa General Refine Expression Language (GREL) -kielellä, Jythonilla (eli Python) ja Clojurella.
Ohjelmalla on web-käyttöliittymä. Se ei kuitenkaan ole verkossa isännöity (SAAS), vaan sen voi ladata vapaasti ja asentaa paikallisesti. Kun OpenRefine käynnistetään, se käynnistää web-palvelimen ja selainkäyttöliittymän, jolla palvelinta hyödynnetään.

Historia

OpenRefine oli alkujaan Metawebin kehittämä Freebase Gridworks ja se on ollut saatavilla avoimena lähdekoodina tammikuusta, 2010 alkaen. Google osti Freebasen kehittäjän Metawebin 16. heinäkuuta 2010, ja  nimesi Freebase Gridworksin Google Refineksi 10. marraskuuta 2010, julkistamalla samalla version 2.0. Alkuperäinen ohjelmoija David Huynh ilmoitti 2. lokakuuta 2012, että Google lopettaisi pian aktiivisen tukensa Google Refinelle. Siitä lähtien ohjelmistokoodi on ollut siirtymävaiheessa avoimen lähdekoodin projektiksi nimeltä OpenRefine.