google/wiki40b huggingface dataset:
Stalingrad Cowgirls

Historia

Keväällä 2006 yhtye tuli toiseksi Rovaniemellä järjestetyssä Simerock-bändikilpailussa. Saman vuoden toukokuussa yhtye sai mahdollisuuden nauhoittaa demo Nightwish-kitaristi Emppu Vuorisen kanssa tämän kotistudiolla.
Useampikin levy-yhtiö oli kiinnostunut tekemään sopimuksen yhtyeen kanssa ja lopulta maaliskuussa 2007 yhtye teki levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa. Samana vuonna yhtyeellä oli viisikymmentä esiintymistä. Se oli lämmittely-yhtyeenä muun muassa Iggy & The Stoogesille, Muselle, Eppu Normaalille, Avril Lavignelle ja Negativelle.
Debyyttialbumi Somewhere High ilmestyi syyskuussa 2007. Albumi nousi korkeimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 30. Lisäksi Stalingrad Cowgirls oli ehdolla vuoden 2007 yhtyetulokas-Emman saajaksi.
Vuonna 2009 Stalingrad Cowgirls esiintyi Japanissa sekä toimi Moskovassa lämmittely-yhtyeenä Mötley Crüelle.
Yhtyeen toinen albumi Kiss Your Heart Goodbye julkaistiin Suomessa 5. toukokuuta 2010 sekä Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa 27. syyskuuta 2010. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 27. Albumin ensimmäinen single Baby Girl nousi YleX:n soittolistalle sekä YleX Himotuimmat -listan ykköseksi viikoilla 15, 20 ja 27 .
Vuonna 2010 yhtye esiintyi mm. YleXPop 2010 -festivaaleilla, teki lyhyet kiertueet Kiinassa , Saksassa, Norjassa ja Ruotsissa sekä toimi lämmittely-yhtyeenä Michael Monroelle  ja Billy Idolille. 
Stalingrad Cowgirlsin jäsenet ilmoittivat 31. heinäkuuta 2012 yhtyeen lopettavan toimintansa ja kertoivat lopettamispäätöksestä ja sen taustoista blogissaan "Save a Horse – Ride a Cowgirl.". Viimeisen kerran yhtye esiintyi 11. elokuuta Rovaniemellä.
Väinö Tanner (maantieteilijä)

Väinö Tanner (10. toukokuuta 1881 – 26. huhtikuuta 1948) oli suomalainen insinööri, geologi, diplomaatti, maantieteen professori ja tutkimusmatkailija.
Tanner valmistui kemiallisen teknologian insinööriksi 1905, filosofian maisteriksi 1909 ja tohtoriksi vuonna 1914. Hän opiskeli kieliä Sveitsissä, Saksassa ja Venäjällä, kartografiaa Tukholmassa ja geologiaa Venäjällä. Vuodesta 1903 hän oli mukana geologisilla tutkimusmatkoilla Pohjois-Fennoskandiassa. Hän myös tutki ja opetti geologiaa ja minerologiaa Geologisessa komissiossa, Polyteekissa ja Helsingin yliopistossa.
Tanner johti vuosina 1910–1912 ja 1914–1917 kansainvälisen välitystuomioistuimen asettamia porolaidunkomissioita Ruotsin ja Norjan Lapissa ja perehtyi tänä aikana saamelaiskulttuuriin, poronhoitoon ja pohjoisiin elinkeinoihin. Hän toimi vuonna 1918 ulkoministeriön palveluksessa Ahvenanmaan kysymyksen yhteydessä ja osallistui malminetsintään Ruotsin Norrbottenissa. Hän oli muun muassa asiantuntijana Tarton rauhanneuvotteluissa 1920–1923 sekä oli Suomen lähettiläs Bukarestissa ja samalla Turkissa ja Kreikassa. Tanner sai 1924 nimityksen valtiongeologiksi ja johti vuosina 1924–1931 Petsamon malmitutkimuksia. Näiden ohessa hän teki myös kvartäärigeologisia, arkeologisia ja antropogeografisia tutkimuksia. Näistä laajin oli vuonna 1929 ilmestynyt Antropogeografiska studier inom Petsamo-området. I Skoltlapparna.
Tanner valittiin 1931 Helsingin yliopiston maantieteen professoriksi. Tehtävässä hän tutki muun muassa harjuja, Jäämeren fossiilista nilviäisfaunaa, viimeisen jäätiköitymisen rajoja, maankohoamista ja kasvillisuutta ja teki vuosina 1937 ja 1939 kaksi tutkimusmatkaa Pohjois-Amerikkaan Labradorin niemimaalle. Matkojen tuloksena syntyi vuonna 1944 teos Outlines of the Geography, Life and Customs of Newfoundland-Labrador. Vuonna 1944 Tanner siirtyi Ruotsiin. Siellä hänet valittiin Ruotsin tiedeakatemiaan.
Alexander Pope

Alexander Pope (21. toukokuuta 1688 Lontoon City – 30. toukokuuta 1744 Twickenham, Middlesex, Englanti) oli aikansa johtava englantilainen runoilija ja satiirikko. Hän on William Shakespearen ja Alfred Tennysonin ohella siteeratuimpia brittirunoilijoita ja hänen tuotantonsa on vaikuttanut myöhempään valistusajatteluun.
Pope oli katolisesta perheestä ja hänen koulunkäyntinsä sattui aikaan, jolloin anglikaaninen kirkko juuri vakiinnutti asemiaan. Myöhemmin Pope siirtyi tietynlaisen rationaalisen panteismin kannattajaksi. Fyysisesti Pope oli sairaalloinen ja kärsi muun muassa selkärangan tuberkuloosista, eikä kasvanut kuin 137 cm:n mittaiseksi.
Pope käänsi Homerosta englanniksi. Lisäksi hän tuotti sankarirunoutta. Tunnetuimmat hänen teoksensa ovat Windsor Forest (1711) ja An Essay on Man (1733).
Vasara ja nauloja

Luomistyö

Gösta Sundqvist saattoi toisinaan ottaa sanoituksiinsa otteita levytyssessioiden välissä pidettyjen kahvitaukojen keskusteluista. Tuottaja Pekka Aarnio oli remontoimassa vanhaa puutaloa kodikseen, ja päätti kysyä Sundqvistilta neuvoa: ”eikö ollut aika erikoista, että oli tarjolla palonkestävää lasivillaa, joka oli niin kovaa, että sitä saattoi sahata sahalla.” Sundqvist ei tuolloin vastannut kysymykseen, mutta kuukautta myöhemmin viittasi siihen laulun kertosäkeessä.
Bahrainin 6 tunnin ajo

Bahrainin 6 tunnin ajo on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Bahrain International Circuitin radalla Bahrainissa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Vuodesta 2012 alkaen kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan.
The Royal and Ancient Golf Club of St Andrews

The Royal and Ancient Golf Club of St Andrews (lyh. The R&A) on maailman kolmanneksi vanhin golfklubi, joka toimii St Andrewsin kaupungissa Skotlannissa.
Klubi perustettiin vuonna 1754 nimellä Society of St Andrews Golfers, mutta nimi muuttui vuonna 1834 The Royal and Ancient Golf Club of St Andrewsiksi.
St Andrewsissa on yhteensä seitsemän kenttää, joista vanhin, The Old Course on yksi maailman kuuluisimmista kentistä. Se on myös ollut useasti British Openin pelipaikkana. Old Coursen väylällä 17 sijaitsee maailman kuuluisin hiekkaeste; The Roadhole Bunker. Monet turistit haluavat ottaa kuvia itsestään ja seurastaan Roadhole Bunkerissa.
Banaaninärhi

Levinneisyys

Banaaninärheä tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Panamassa ja Venezuelassa. Lajin kokonaispopulaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu tavalliseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mysli

Mysli (saks. Müsli) on kaurahiutaleiden ja kuivattujen hedelmien seos, joka nautitaan yleensä maidon tai jogurtin kera. Pääaineiden lisäksi siihen kuuluu yleensä myös muita hiutaleita ja siemeniä, muun muassa maissi- ja vehnähiutaleita ja pähkinöitä sekä mantelilastuja.
Myslin kehitti vuonna 1900 sveitsiläinen tohtori Maximilian Bircher-Benner sairaalapotilaiden ravinnoksi. Bircher-Benner kehitti idean myslistä opiskellessaan lääketiedettä Zürichin yliopistossa kokeillen raakaruoan vaikutuksia kehoon sairastuttuaan itse keltaisuuteen. Hän itse piti sittemmän parantumisensa syynä kehittämäänsä vielä tuolloin nimellä Apfeldiätspeise kutsuttua annosta, joka koostui raa'asta omenasta, pähkinöistä ja kaurahiutaleista, jotka oli sekoitettu veteen, sitruunamehuun ja kondensoituun maitoon. Sveitsistä tuli samaan aikaan suosittu terveysmatkailukohde ja Bircher-Benner avasi vuonna 1904 oman alppimaja-tyylisen parantolansa lähellä Zürichia.
Alun perin mysliä syötiin jokaisen aterian alkupalana ja sittemmin siitä tuli illallinen. Aamupalaksi mysli on kehittynyt vasta myöhemmin.
Tennesseeviski

Tennesseeviski on Tennesseessä tuotettua viskiä. Vaikka se on laillisesti määritelty bourboniksi joissakin kansainvälisissä kauppasopimuksissa, useimmat nykyiset tennesseeviskin tuottajat kiistävät määritelmän eivätkä markkinoi juomaa bourbonina. Tennesseen osavaltion laki määritti vuonna 2013 tennesseeviskiksi Tennesseen alueella tuotetun bourbonin, jonka valmistamisessa on muun muassa käytetty vaahterapuuhiileen perustuvaa suodatusprosessia, josta Benjamin Prichardin tennesseeviski on poikkeus.

Tennesseeviski populaarikulttuurissa

Tennesseeviski oli inspiraationa Dean Dillonin ja Linda Hargroven kirjoittamalle kappaleelle ”Tennessee Whiskey”, josta tuli George Jonesin hitti vuonna 1983.
Edmundo M. Abaya

Edmundo M. Abaya (s. 19. tammikuuta 1929 Candon) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nueva Segovian arkkihiippakunnassa 21. maaliskuuta 1953. Hän sai nimityksen Laoagin hiippakunnan piispaksi 11. joulukuuta 1978, ja hänet vihittiin piispaksi 50-vuotispäivänään 19. tammikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Antonio Lloren Mabutas ja Victorino Cristobal Ligot. Virkaan asettaminen tapahtui 31. tammikuuta.
Abaya siirtyi Nueva Segovian arkkipiispaksi saatuaan nimityksen tähän virkaan 22. toukokuuta 1999. Hän jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2005.
Pastjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 116 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä, se on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Sillä on 5 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,4 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 11,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Naistinjoen–Hiijärven valuma-alueeseen (14.199) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,2 metriä mpy.
Steve Gatzos

Ura

Gatzos pelasi viimeiset juniorivuotensa 1978–1981 Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän oli kaudella 1979–1980 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 36+38=74. Kaudella 1980–1981 Gatzos teki OHL:n runkosarjassa kovat tehot 78+50=128, joilla hän oli koko liigan kolmanneksi paras maalintekijä ja kahdeksanneksi paras pistemies. Greyhoundsin sisäisessä pistepörssissä Gatzos tuli toiseksi John Goodwinin jälkeen. Pittsburgh Penguins varasi varsin lupaavan Gatzosin toisella kierroksella koko varaustilaisuuden 28. pelaajana kesällä 1981.
Gatzos siirtyi Penguinsin organisaatioon heti varauksensa jälkeen kaudeksi 1981–1982. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Erie Bladesissa ja NHL:n puolella Gatzos pelasi 16 runkosarjaottelua tehoin 6+8=14 sekä yhden playoff-ottelun. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1982–1983 Gatzos pelasi Penguinsissa 44 ottelua tehoin 6+7=13. Kaudella 1983–1984 hän pelasi 23 ottelua tehoin 3+3=6 ja kaudella 1984–1985 kuusi ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 1985–1986 Gatzos edusti ainoastaan Penguinsin farmijoukkue Baltimore Skipjacksia, jossa hän oli 25 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tom Roulstonin jälkeen.
Kausi 1986–1987 oli Gatzosille välivuosi, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1987–1988 Eurooppaan ja alankomaalaisjoukkue Tilburg Trappersiin. Gatzos teki siellä 36 runkosarjassa hurjat tehot 53+59=112, joilla hän tuli Eredivisien pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 1988–1989 Gatzos siirtyi SM-liigajoukkue SaiPaan, jossa hän oli tehoilla 27+18=45 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Doug Kostynskin jälkeen.
Kauden 1987–1988 Gatzos pelasi Jugoslavian liigaa HK Medveščak Zagrebin riveissä. Kauden 1988–1989 hän aloitti englantilaisessa Fife Flyersissä, mutta Gatzos palasi kesken kauden Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi ECHL-joukkue Roanoke Valley Rebelsiin. Hän lopetti siellä ammattilaisuransa, mutta Gatzos teki vielä kaudella 1992–1993 yhden ECHL-ottelun mittaisen visiitin Roanoke Valley Rampagessa, jonka päävalmentajana hän toimi. Kaudella 1993–1994 Gatzos luotsasi ECHL:ssä Huntsville Blastia, mutta hänet erotettiin kesken kauden.
Kalevantie (Tampere)

Kalevantie on Tampereella sijaitseva vilkasliikenteinen katu. Se on yksi keskustaan johtavista sisääntuloväylistä ja tärkeä joukkoliikenteen reitti.
Kadun pituus on noin kolme kilometriä. Sen länsipää sijaitsee keskustassa Sorinsillan luona; siitä katu suuntautuu itään Kalevankankaalle, kohti Messukylää ja Kangasalaa. Kalevantien pohjoispuolelle rajautuvat Tullin, Liisankallion ja Kalevanrinteen kaupunginosat, eteläpuolelle Kalevanharjun ja Järvensivun kaupunginosat. Kadun itäpää on Vuohenojan alueella Iidesranta-nimisen tien ja Messukyläntien risteyksessä.

Historiaa

Osa nykyisestä Kalevantien katulinjasta näkyy jo vuoden 1758 kartassa, jonka laati maanmittari Isaac Lithov. Paikalla kulki silloin valtakunnallinen maantie. 
Tampereen asemakaavaan katu merkittiin vuonna 1897, jolloin se sai Kalevalaan perustuvan nimen Kalevankatu. Kadun reunaan tehtiin 1800-luvun lopulla puuistutuksia, joita on edelleen jäljellä Tampereen yliopiston keskustakampuksella.
Nykyinen kadunnimi Kalevantie on peräisin vuodelta 1936.

Rakennuskanta

Kalevantien ja Yliopistonkadun risteyksessä on kaksi monumentaalista julkista rakennusta: Tampereen yliopiston Päätalo (ent. Yhteiskunnallinen korkeakoulu, Toivo Korhonen 1960) ja Tampere-talo (Sakari Aartelo ja Esa Piironen 1990). Vireillä olevassa Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) yliopistorakennus, sen laajennusosat ja ympäröivä puisto on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Kalevantien varrella on myös kaksi Museoviraston määrittelemää, valtakunnallisesti merkittävää rakennuskulttuurikohdetta: Kalevankankaan hautausmaa ja Kalevan alue.
Yttriumbariumkuparioksidi

Historia

Huhtikuussa 1986, 75 vuotta supra­johtavuuden keksimisen jälkeen, IBM:llä Zürichissä työskennelleet Johannes Bednorz ja Karl Müller havaitsivat, että jotkut puolijohtavat metallioksidit tulivat suprajohtaviksi jo noin 35 kelvinissä, muihin aineisiin verrattuna melko korkeassa lämpötilassa. Tässä suhteessa lupaavilta vaikuttivat varsinkin lantaanibariumkuparioksidit. Vuonna 1987 he saivat havainnoistaan Nobelin fysiikan­palkinnon.
Heidän havaintoonsa perustuen Maw-Kuen Wu ja hänen oppilaansa Ashburn ja Torng Alabaman yliopistossa Huntvillessä sekä Paul Chu ja hänen oppilaansa Houstonin yliopistossa totesivat vuonna 1987, että jos tässä aineessa lantaani korvataan yttriumilla, saadaan vielä korkeammassa lämpötilassa suprajohtavaksi tuleva aine, YBCO, jonka kriittinen lämpötila on 93 K. Ensimmäisen valmisteen koostumus oli tosin Y1.2Ba0.8CuO₄.) Havainto johti pian monien uusien aikaisempaa korkeammassa lämpö­tilassa supra­johtaviksi tulevien aineiden löytämiseen.
YBCO oli ensimmäinen tunnettu aine, joka tulee supra­johtavaksi neste­typen kiehumispisteen (77 K) ylä­puolella. Ennen sitä supra­johtavuus tunnettiin vain lämpö­tiloissa, jotka ovat lähellä nestemäisen vedyn (20,28 K) tai heliumin kiehumispistettä (4,2 K); korkein tunnettu kriittinen lämpötila, 23 K, oli niobiumin ja germaniumin yhdisteellä Nb₃Ge. Paljon korkeamman kriittisen lämpötilansa vuoksi YBCO voidaankin jäähdyttää suprajohtavaksi paljon pienemmin kustannuksin.

Rakenne

YBCO kiteytyy kerroksittain samaan tapaan kuin perovskiitti. Jokaisen kerroksen rajoina on CuO₄-yksiköt, joilla on neljä yhteistä särmää. Näitä vastaan kohtisuorassa ovat CuO₂-nauhat, joilla on kaksi yhteistä särmää. Yttriumatomit ovat CuO₄-tasojen välissä, bariumatomit taas näiden ja CuO₂-nauhojen välissä, kuten oikealla oleva kaavio osoittaa.

Tarkennuksia

Vaikka YBa₂Cu₃O₇ on tarkoin määritelty kemiallinen yhdiste, jolla on tietty rakenne ja stoikiometria, on olemassa myös materiaaleja, joissa on vähemmän kuin seitsemän happiatomia yksikköä kohti. Sellaiset ovat ei-stoikio­metrisiä yhdisteitä, ja niiden rakenne riippuu niiden happi­pitoisuudesta. Tämä ei-stoikio­metrisyys ilmaistaan kaavalla YBa₂Cu₃O₇₋ₓ. Jos x = 1, happiatomien kohdat Cu(1) -tasolla ovat tyhjiä ja rakenne on tetragonaalinen. Tällöin aine on eriste eikä tule matalissakaan lämpö­tiloissa supra­johteeksi. Happipitoisuuden kasvaessa yhä suurempi osa näistä aukko­kohdista tulee täytetyiksi. Kun x < 0,65, kiteen b-akselin suunnassa syntyy Cu–O-ketjuja. Akselin b pidetessä rakenne tulee ortorombiseksi, ja hilavakioiden arvot ovat a = 3,82, b = 3,89, and c = 11,68 Å. Parhaat supra­johde­ominaisuudet saadaan, kun x ≈ 0,07, jolloin useimmat happi­atomien kohdat ovat täytettyjä, mutta aukkoja on jonkin verran.

Suprajohdeominaisuudet

YBCO on tyypin II suprajohde. Sen kriittinen lämpötila on 93 K, kriittinen magneettikenttä 250 T CuO₂-tasojen suunnassa ja 120 T niihin nähden kohtisuorassa suunnassa.
Eka Karppanen

Eino (Eka) Karppanen (11. toukokuuta 1912 Sakkola – 21. marraskuuta 2010 Vantaa) oli mainos-, elokuva- ja tv-graafikko, kuvittaja.
Karppanen opiskeli 1932–1935 Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa, jossa hän löysi alakseen karikatyyripiirustuksen. Myöhemmin 1962 hän suoritti mainoshoitajan tutkinnon. Karppanen teki vuoden 1936 olympialaisten aikana monille lehdille karikatyyrejä urheilijoista. Suomi-Filmille ja Suomen Filmiteollisuudelle hän teki vuosina 1938–1958 elokuvien alkutekstejä ja elokuvajulisteita, ja kuvitti sota-aikaista Korsulukemistoa. Hän työskenteli myös mainostoimistoissa, SEKissä ja Mainosyhtymässä. Veikko Hannuniemen kanssa hän perusti Piirtopainon ja julkaisi varhaista suomalaista sarjakuvalehteä Piirtopaloja, joka ilmestyi 1945. 1960-luvun loppupuolella Karppanen aloitti Mainos-TV:ssä, jossa hän toimi graafisena suunnittelijana eläkkeelle siirtymiseensä asti vaikka olisi halunnut jatkaa vielä.
Karppanen on kirjannut muistojaan muistelmakirjaan Nuorukaisena Knut Possen jäljillä (Karjalan kirjapaino, 1987).
Lee Seung-hoon

Kaukalopikaluistelu

Lee sijoittui kaukalopikaluistelun MM-kilpailuissa Pekingissä 2005 kolmanneksi 1 500 ja 3 000 metrillä sekä kokonaiskilpailussa viidenneksi. 5 000 metrin viestissä hän kuului Etelä-Korean hopeajoukkueeseen. Gangneungin MM-kilpailuissa 2008 hän voitti viestin maailmanmestaruuden. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän voitti 3 000 metriä ja sijoittui kokonaiskilpailussa neljänneksi. MM-joukkuekilpailussa hän sai hopeaa Chuncheonissa 2005 ja pronssia Harbinissa 2008.
Lee sai Torinon universiadeissa 2007 kultaa viestissä, hopeaa 1 000 ja 3 000 metrillä sekä pronssia 1 500 metrilä. Harbinin univediadeissa 2009 hän voitti kultaa 1 000, 1 500 ja 3 000 metrillä sekä sai pronssia viestissä.

Pikaluistelu

Lee siirtyi pikaluisteluun 2009, kun hän ei mahtunut Etelä-Korean kaukalopikaluistelumaajoukkueeseen. Hän voitti Obihiron Aasian mestaruuskilpailuissa 2010 kultaa 1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä. Vancouverin olympialaisissa hän sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 6.16,95. 10 000 metrillä hän voitti kultaa olympiaennätyksellä 12.58,55. Hän sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi, kun nopeimman ajan luistellut Sven Kramer hylättiin ratarikon vuoksi. Joulukuussa 2010 hän voitti Harbinissa Aasian-mestaruuden 1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä. Inzellin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa 5 000 metrillä. Hän voitti Aasian mestaruuden 5 000 ja 10 000 metrillä Astanassa 2012. Seuraavana talvena hän sai maanosan mestaruuskilpailuissa Changchunissa kultaa 5 000 ja 10 000 metrillä sekä hopeaa 1 500 metrillä. Sotšin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa ja oli 10 000 metrillä neljäs. Heerenveenissä 2015 hän sai MM-pronssia joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 ajalla 7.18,26. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Lee voitti kultaa yhteislähtökilpailussa ja saavutti hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 10 000 metrillä ja viidenneksi 5 000 metrillä.
Lee voitti yhteislähdön maailmancupin kausilla 2014–2015 ja 2016–2017 sekä sijoittui kolmanneksi 2017–2018. Hän on voittanut kahdeksan maailmancupin osakilpailua yhteislähdössä ja yhden 5 000 metrillä.
Vähä-Musturi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Neejärven valuma-alueeseen (35.395) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,4 metriä mpy.
Repoveden kansallispuisto

Kansallispuiston perustaminen

Repoveden alueet siirtyivät 1910-luvulla Kymi-yhtiön haltuun ja metsätalouskäyttöön. Vuonna 2001 UPM-Kymmene lahjoitti valtiolle kolmasosan tulevan kansallispuiston maista ja esitti Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueen perustamista omille mailleen. Repoveden kansallispuisto perustettiin 1. tammikuuta 2003. Kansallispuiston pinta-ala on 15 neliökilometriä, Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueen pinta-ala 14 neliökilometriä. Repoveden alue oli ollut retkeilijöiden suosiossa jo vuosikymmeniä ennen varsinaisen kansallispuiston perustamista.

Repoveden polkuverkosto ja nähtävyydet

Repoveden kansallispuistolla on kolme sisäänkäyntiä: pohjoisesta Saarijärvi ja etelästä Lapinsalmi sekä Tervajärvi. Lapinsalmen sisäänkäynti on päiväretkeilijöiden keskuudessa suosituin.
Puiston alueelle on rakennettu kattava merkittyjen retkeilypolkujen verkosto sekä useita telttailu- ja tulentekopaikkoja. Polkuverkosto tarjoaa nähtävää ja koluttavaa muutaman päivän retkeilyä varten. Lapinsalmen sisäänkäynniltä lähtee 5 km pituinen Ketunlenkki, joka on puiston suosituimpia rengasreittejä. Ketunlenkiltä pääsee kulkemaan merkitylle Kaakkurin kierrokselle, joka on 27 km mittainen kaikki sisäänkäynnit ja puiston useita nähtävyyksiä kiertävä rengaslenkki. Ketunlenkin varrella on vaijerilossi, nuotiopaikkoja, Katajavuori upeine näköaloineen ja Lapinsalmen riippusilta.
Lapinsalmen riippusilta sortui heinäkuussa 2018, kun kiinnityksessä käytetty ankkuritanko petti, mutta sillalla olleet eivät loukkaantuneet. Tilalle rakennetaan kesällä 2019 uusi, leveä terässilta.
Puiston läpi kulkee myös 120 kilometrin mittainen Valkealan ulkoilureitti. Kansallispuiston järvet tarjoavat  oivan mahdollisuuden retkeillä soutaen tai meloen. Vaellusreitistö Repovedeltä Mouhun kautta Mäntyharjulle ja Pertunmaalle on liitetty Suomen Ladun ylläpitämään nettikarttaan Euroopan kaukovaellusreitistöistä Suomessa. Opasteissa on E10-kilvet. 
Repoveden nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi kiipeilijöiden suosima Olhavanvuori, joka on yksi Etelä-Suomen parhaista kiipeilypaikoista, sekä Suomen Kultareitti, joka tarjoaa mahdollisuuden tutustua vesibussin kyydissä erämaa-alueeseen. Puistossa sijaitsee myös useita näkötorneja, alueen uittoperinteestä kertova Kuutinlahti entisöityine uittokanavineen sekä varsinkin turistiryhmien suosima Lapinsalmen riippusilta.
Repoveden kansallispuisto on Kaakkois-Suomen suurin yhtenäinen rakentamaton metsä-, suo- ja järvialue. Repoveden peruseläimistöön kuuluvat muun muassa kaakkuri, ilves, hirvi, pöllöt ja erilaiset kanalinnut.
Repoveden alueen läheisyydessä Tihvetjärven ja Vuohijärven välisellä alueella on Elvingin torni, josta on mainiot näkymät Repovedenkin suuntaan.
Akhat

Historia

Akhojen perimätietoon liittyy heidän muuttoaaltonsa useiden jokien yli. Tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että jonkinlainen muuttoliike tapahtui, mutta lähtöpaikka on epäselvä. Jotkut pitävät lähtöpaikkana Tiibetin rajaseutua ja toiset taas Yunnania, joka on nykyisin akhojen pohjoisinta asuinseutua. Osa tutkijoista pitää akhoja hanien alaryhmänä. Heidän tiedetään paikallisen kuninkaan akhojen kanssa solmiman sopimuksen perusteella saapuneen Burman puoliseen Shanin osavaltioon 1860-luvulla tai hieman aikaisemmin. Sieltä käsin heitä tuli myös Thaimaahan vielä saman vuosisadan aikana.

Kulttuuri

Akhojen ruokavalion perustan muodostaa riisi, jota viljellään kaskiviljelyllä. Riisiä ei näin viljellä tunnetumpaan tapaan vesialtaissa, vaan riittävä kosteus saadaan yksinomaan sadevedestä. Vesialtaitakin on tosin rakennettu paikoille joilla vettä riittää. Metsästystä harjoittavat miehet, kun taas naiset valmistavat esimerkiksi vaatteet. Naiset valmistavat myös ruuaksi käytettävän riisin miesten valmistaessa metsästämänsä lihat.
Akhojen perinteinen usko eli zah on sekoitus animismia ja esi-isien palvontaa. Esi-isiltä pyydetään siunauksia, joilla voidaan vaikuttaa esimerkiksi hedelmällisyyteen sekä ihmisten, viljakasvien ja kotieläinten terveyteen. Uskontoon kuuluu myös jumaluus, joka loi taivaan ja maan, sekä säännöt joiden mukaan akhat elävät. Tähän jumaluuteen ei kuitenkaan pyritä saamaan samalla tapaa yhteyttä kuin esi-isiin. Lähetyssaarnaajien vaikutuksesta akhoja on myös kääntynyt protestanttisiksi ja katolilaisiksi kristityiksi, jotka asuvat usein erillään perinteistä uskoaan harjoittavista akhoista.
Erikoisfunktio

Erikoisfunktiot ovat funktioita, joilla merkittävyytensä vuoksi on jossain määrin vakiintunut nimi ja merkintätapa. Monet erikoisfunktioista ovat differentiaaliyhtälöiden ratkaisuja tai alkeisfunktioiden integraaleja.
Lancia Ypsilon

Lancia Ypsilon on Lancian vuodesta 1995 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Lancia Y10:n. Sen ensimmäistä sukupolvea myytiin nimellä Lancia Y.