google/wiki40b huggingface dataset:
Sellon ampumavälikohtaus

Tapahtumien kulku

Poliisi sai ilmoituksen ampumistapauksesta kello 10.08. Kauppakeskuksen kaikki asiakkaat evakuoitiin ja alue eristettiin. Poliisi etsi ampujaa kauppakeskuksesta ja sen lähialueilta. Poliisi kielsi junien pysähtymisen Leppävaaran asemalla. Matkustajien tuli kiellon aikana käyttää Kilon tai Mäkkylän asemia. Junien pysähtymiskielto purettiin kello 15.41.

Tekijä

Poliisin mukaan ampujaksi epäilty oli vuonna 1966 Mitrovicassa syntynyt Ibrahim Shkupolli. Hän oli Kosovon albaani, joka oli tullut Suomeen pakolaisena. Asuessaan 1990-luvulla useita vuosia Mikkelissä hänet tuomittiin muun muassa liikennerikkomuksista ja pahoinpitelyistä. Shkupolli oli tuomittu myös pahoinpitelystä vuonna 2001, ampuma-aserikoksesta vuosina 2004 ja 2007 sekä useisiin lähestymiskieltoihin nyt kuollutta entistä naisystäväänsä kohtaan, johon hänellä oli ollut 18 vuotta kestänyt suhde.  Lisäksi hän on ollut keskusrikospoliisin tutkittavana laittoman maahanmuuton järjestämisestä. Uusimmat rikosepäilyt ainakin kahdesta petoksesta ja laittomasta uhkauksesta olivat ennen tätä ampumistapausta menneet Espoossa syyteharkintaan. Shkupolli oli hakenut Suomen kansalaisuutta mutta ei ollut saanut sitä rikollisen taustansa takia.
Poliisi sai heti ampumistapauksen jälkeen käyttöönsä tavaratalon valvontakameran nauhan, jolta voitiin seurata kaikkien ampumisten tapahtumakulku. Poliisi pystyi tämän vuoksi heti aloittamaan teosta epäillyn etsinnät.
Poliisin mukaan Shkupolli surmasi neljä uhreistaan laittomasti hallussaan olleella 9 mm:n kaliiperisella CZ 75 –pistoolilla. Ampumisessa käytetty ase oli anastettu Norjasta vuoden 1990 kesällä aseliikkeeseen tehdyn murron yhteydessä. Aseen kerrotaan olevan "yleinen eri maiden armeijoiden ja poliisilaitosten palveluskäytössä". Asetyyppiä tiedetään liikkuvan paljon myös laittomilla asemarkkinoilla. Ensimmäisen uhrinsa, asunnosta löydetyn naisen, hän surmasi teräaseella raa’aksi ja julmaksi kuvaillulla tavalla.

Surmansa saaneet

Poliisi vahvisti kuuden henkilön saaneen surmansa. Näistä neljä oli miehiä ja kaksi naisia. Yksi uhreista oli ampumisista epäilty itse. Muiden surmansa saaneiden henkilöllisyyttä ei heidän omaistensa pyynnöstä ole julkistettu.
Shkupollin entinen naisystävä löydettiin samana päivänä kello 11.50 surmattuna asunnostaan.  Poliisin mukaan hänet oli surmattu ensimmäisenä.
Kauppakeskuksessa surmattu 45-vuotias nainen oli Prisman henkilökuntaa ja 27–40-vuotiaat miehet Prisman esimiehiä. Shkupollin arvellaan tavoitelleen kauppakeskuksessa kohteekseen miestä, jota hän epäili entisen naisystävänsä uudeksi kumppaniksi. Tekojen motiivina saattoi olla myös kosto siitä, että henkensä menettäneet olivat estäneet ampujaa pääsemästä myymälään. Poliisi pitää mahdollisena sitä, että yksikään surmansa saaneista ei ollut valikoitunut tekijän kohteeksi sattumanvaraisesti. Keskusrikospoliisin tekemän esitutkinnan mukaan kaikki uhrit kuolivat heti saamiinsa vammoihin.
Kello 14.10 poliisi löysi Shkupollin kuolleena tämän Espoon Suvelassa sijainneesta asunnostaan, jossa hän oli ampunut itsensä.
Thomas H. Ince

Thomas Harper Ince (16. marraskuuta 1882 Newport, Rhode Island, Yhdysvallat – 19. marraskuuta 1924 Tyynimeri tai Benedict Canyon, Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvan tuottaja, ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän oli naimisissa näyttelijä Elinor Kershaw'n kanssa. Incen merkittävimmät elokuvaroolit olivat elokuvissa The Italian (1915) ja Civilization (1916).
Ince oli D. W. Griffithin ohella yhdysvaltalaisen elokuvan uranuurtaja ja ensimmäinen tuottaja, jonka luova panos painoi leiman kaikkiin hänen elokuviinsa.
Karen Walker (Will & Grace)

Karen Walker (o.s. Delaney, aikaisemmin St. Croix, Popeil ja Finster) on kuvitteellinen hahmo komediasarjassa Will & Grace. Häntä esittää Megan Mullally. Karen asuu New Yorkissa, Park Avenuella. Hän on Grace Adlerin assistentti ja ystävä. Jack McFarland on myös hänen hyvä ystävänsä ja Will Truman toimii hänen asianajajanaan. Karen on naimisissa multimiljonääri Stanley Walkerin kanssa, kunnes tämä kuolee ja jättää Karenille valtavan omaisuuden.

Yleistä

Karen rakastaa alkoholia ja kaikenlaisia reseptilääkkeitä, kuten Prozac, Litium ja Vicodin. Karen ei myöskään ole vieras plastiikkakirurgille. Karen on hyvin pinnallinen ja äärimmäisen materialistinen ja on mennyt useammin kuin kerran naimisiin rahasta. Hän on myös hyvin itsekeskeinen ja pilkallinen, ja odottaa ihmisten automaattisesti kunnioittavan ja palvelevan häntä. Karen ei tee töitä, vaikka käykin Gracen firmassa assistenttina. Hän käyttää työpäivät lähinnä martinien naukkailuun, erilaisten kuvastojen ja lehtien lukuun ja kynsien hoitamiseen.
Karen käyttää aliasta Anastasia Beaverhausen aina, kun ei halua tulla tunnistetuksi. Karen vaikuttaa aina toisinaan olevan hieman ulkona tosielämästä, esimerkkeinä tapaukset, jolloin Karen ei tunnistanut mikä on pesukone tai kolikko tai osannut avata virvoitusjuomatölkkiä.
Karen kohtelee palkoillisiaan huonosti, eikä edes kutsu heitä nimellä. Kokki on kokki, autonkuljettaja autonkuljettaja ja niin edelleen. Poikkeuksena Rosario, Karenin suosikkikodinhoitaja, jonka kanssa Karen kuitenkin riitelee usein.
Annie-gaala 2008

Annie-gaala 2008 oli 35. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuisat Annie-palkinnot vuoden 2007 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 8. helmikuuta 2008 UCLA Royce Hallissa Los Angelesissa, Kaliforniassa.

Ehdokkaat ja voittajat

Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Niitlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy.
Michel Marc Bouchard

Michel Marc Bouchard (s. 2. helmikuuta 1958 Saint-Cœur-de-Marie, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen näytelmäkirjailija.
Bouchard on opiskellut teatterialaa Ottawan yliopistossa. Ensimmäisen näytelmänsä hän kirjoitti 1983 ja on sen jälkeen kirjoittanut noin 25 näytelmää. Hänelle on myönnetty runsaasti palkintoja.
Näytelmä Les feluettes, jota Montreal Mirror kutsui hänen varhaiseksi mestariteoksekseen, on John Greysonin elokuvan Lilies käsikirjoituksen pohjana. Näytelmä Le Peintre des madones (2009) on saanut myönteisiä arvioita. Sen ensi-ilta oli Torontossa Factory Theatressa 2009.
Vuonna 2015 ilmestyi Bouchardin käsikirjoitukseen perustuva elokuva Tyttökuningas, joka kertoo Ruotsin kuningatar Kristiinasta. Elokuvan ohjasi Mika Kaurismäki. Ranskankielinen käsikirjoitus käännettiin kuvauksia varten englanniksi.
Charles Wuorinen

Charles Wuorinen (s. 9. kesäkuuta 1938) on yhdysvaltalainen säveltäjä, jonka erikoisalaa on sarjallinen soitinmusiikki. Hän syntyi New Yorkissa. Hänen isänsä oli amerikansuomalainen, vaasalaissyntyinen historioitsija ja Columbian yliopiston professori John H. Wuorinen (1897–1969). Myös Charles Wuorisen Yhdysvalloissa syntyneellä äidillä Alfhild Kalijarvi Wuorisella oli suomalaiset juuret. 
Charles Wuorisen tuotantoon kuuluu orkesteriteoksia, oopperaa ja kamarimusiikkia sekä instrumentaali- ja lauluteoksia. Teosluettelo sisältää kaikkiaan yli 260 sävellysteosta. Viime vuosina Wuorinen on keskittynyt suuriin näyttämöteoksiin ja säveltänyt oopperan sekä Salman Rushdien (2001) että Annie Proulxin teoksiin pohjautuen. Vuonna 2012 valmistui Annie Proulxsin romaaniin Brokeback Mountain perustuva ooppera, johon kirjailija laati libreton. Oopperan ensi-ilta oli tammikuussa 2014 Madridin Teatro Realissa.
Yhdessä Harvey Sollbergerin kanssa Wuorinen perusti vuonna 1962 The Group for Contemporary Music -nimisen yhtyeen.
Charles Wuorinen voitti vuonna 1970 Pulitzerin musiikkipalkinnon elektronisella sävellyksellään Time's Encomium, tämä oli myös ensimmäinen elektronisen musiikin teos, joka kyseisen palkinnon on voittanut. Hän oli yksi MacArthur ”Genius Grant” -palkinnon saajista vuonna 1986. Hän on lisäksi kirjoittanut teoksen Simple Composition.
Wuorinen on valmistunut Columbian yliopistosta ja on avoimesti homoseksuaalinen.
Charles Doolittle Walcott

Charles Doolittle Walcott (31. maaliskuuta 1850 – 9. helmikuuta 1927) oli merkittävä yhdysvaltalainen paleontologi. Walcott oli erikoistunut selkärangattomien tutkimiseen. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1909 Burgess Shalen fossiiliesiintymän löytäjänä.
Walcott syntyi New York Millsissä New Yorkin osavaltiossa. Hän oli kiinnostunut luonnosta jo lapsena ja keräsi mineraaleja ja linnunmunia sekä myöhemmin fossiileja. Walcott ei suorittanut lukiota loppuun, mutta hänen kiinnostuksensa fossiileihin tutustutti hänet Louis Agassiziin, joka kannusti Walcottia jatkamaan työtä paleontologian parissa. 9. tammikuuta 1872 Walcott avioitui Lura Ann Rustin kanssa.
HMS Belfast

Palvelus

Belfast liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivaston 18. risteilijäviirikköön. Alus osui 21. marraskuuta 1939 Saksan laivaston sukellusveneen U-21:n Firth of Forthin edustalle laskemaan miinaan. Räjähdys katkaisi aluksen perän aiheuttaen merkittäviä vaurioita. Alukselle tehtiin tilapäiskorjaukset Rosythissa, minkä jälkeen se siirrettiin Plymouthiin telakalle varsinaisia korjauksia varten.
Alukselta poistettiin korjausten yhteydessä puolen tuuman konekiväärit, joiden tilalle asennettiin neljä yksiputkista ja viisi kaksiputkista 20 millimetrin tykkiä. Alukselle asennettiin lisäksi tutkat 273, 281, 282, 283, 284 ja 285.
Alus vapautui telakalta ja palasi palvelukseen 8. joulukuuta 1942. Alus liitettiin uudelleen Kotilaivastoon, jonka mukana osallistui Jäämeren saattueiden suojaamiseen sekä Saksan laivaston taisteluristeilijä Scharnhorstin kohtaloksi koituneeseen Nordkapin taisteluun 26. joulukuuta 1943. Aluksen ilmatorjunta-aseistusta oli täydennetty kesäkuussa 1943 asentamalla neljä yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Alus muutettiin huhtikuussa 1944 Normandian maihinnousun Itäisen ryhmän lippulaivaksi, jossa tehtävässä alus palveli heinäkuuhun saakka. Muutostöiden yhteydessä yksi kaksiputkinen 20 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin kuudella yksiputkisella. Alus siirrettiin elokuussa telakalle Tyynelle valtamerelle siirron vuoksi. Telakalla tehdyt muutostyöt sisälsivät lentokoneen vaatimien rakenteiden poistamisen, kahden kaksiputkisen nelituumaisen ja kahdeksan yksiputkisen 20 millimetrin ilmatorjuntatykin korvaaminen neljällä neliputkisella ja neljällä yksiputkisella kaksinaulaisella ilmatorjuntatykillä. Lisäksi tutkajärjestelmää modernisoitiin lisäämällä tutkat 281b, 293, 277, 274 ja 268.
Belfast palasi telakalta palvelukseen toukokuussa 1945. Alus purjehti Tyynelle valtamerelle saapuen Sydneyyn elokuussa 1945. Sydneyssä aluksen kaksi kaksiputkista 20 millimetrin tykkiä korvattiin kolme yksiputkisella 40 millimetrin Bofors Mk III -ilmatorjuntatykillä sekä kahdella 40 millimetrin Boffinsilla. Tämän jälkeen alus pysyi Kauko-Idän alueella vuoteen 1952 saakka, jona aikana se muun muassa osallistui Korean sotaan. Alus palasi vuonna 1952 Britteinsaarille, missä se siirrettiin reserviin. Reservissä alus oli vuonna 1955 telakalla huollettavana palaten sieltä palvelukseen 12. toukokuuta 1959.
Belfast siirrettiin Kauko-Itään, missä alus palveli vuoteen 1962, jolloin se siirrettiin Kotilaivaston lippulaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta helmikuussa 1963, ja se on vuodesta 1971 alkaen ollut museoaluksena Thames-joella Lontoossa.
Linnunruohoyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Varsin pienikokoinen yökkönen, jonka siipiväli on vain 16–20 mm. Etusiivet ovat pohjaväriltään ruskehtavan oliivinvihreät. Siiven ulkoreuna on leveälti purppuranpunainen, samoin keskisaran ulkoreuna ja siiven etureuna lähellä tyveä. Joskus siipi on jokseenkin yksivärisen oliivinruskea. Takasiivet ovat ruskeat ja niissä on tummempi poikittaisvyö.

Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue ulottuu Euroopasta Japaniin saakka. Toukan ravintokasvien levinneisyys rajoittaa lajin esiintymisen Suomessa Ahvenanmaalle, lounaissaaristoon ja etelärannikolle. Ainoa sukupolvi lentää toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Linnunruohoyökkönen elää rantaniityillä ja metsäaukioilla, joilla kasvaa toukan ravintokasveja. Sopivalla paikalla Perhoset lentävät matalalla, pääasiassa päivällä auringonpaisteessa. Niitä on kuitenkin saatu myös valopyydyksillä. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka syö ainoastaan linnunruohoja (Polygala).
Fritiof Billquist

Ura

Fritiof Billquistin vanhemmat olivat Karl Billquist ja Hanna Svensson. Billquist opiskeli teatteritaidetta Tukholmassa ja Berliinissä 1920-luvun alkupuoliskolla. Hän teki muutamia rooleja ajan saksalaisissa elokuvissa. Palattuaan Ruotsiin hän näytteli Helsingborgin kaupunginteatterissa 1924–1929, minkä jälkeen ura jatkui Tukholmassa. Billquist näytteli muun muassa sikäläisissä Blancheteaternissa, Oscarsteaternissa ja Vasateaternissa.
Billquistin elokuvaura alkoi 1931 Gustaf Edgrenin draamaelokuvassa Trötte Teodor. Sen jälkeen hänellä oli lähes vuosittain vähintään yksi elokuvarooli. Uraputki päättyi 1959. Seuraavan vuosikymmenen lopussa Billquist näytteli vielä yhdessä elokuvassa.
Billquistin tunnetuimmaksi valkokangasrooliksi muodostui korpraali Revär 91:an Karlsson -sarjan elokuvissa. Hänen taiteellinen monipuolisuutensa jäi jossain määrin suositun Revär-roolin varjoon.
Som-luokka

Som-luokka (ven. Сом, Som, suom. monni) oli Venäjän keisarillisen laivaston vuosina 1904–1907 hankkima sukellusveneluokka, jonka alukset suunnitteli ja jonka ensimmäisen aluksen valmisti yhdysvaltalainen Electric Boat Company. Luokan pohjana oli Electric Boatin vuonna 1901 valmistunut, myynninedistämistarkoituksessa ympäri maailmaa esitelty Plunger-luokan prototyyppialus Fulton, joka ostettiin ilman torpedoja huhtikuussa 1904. Ostajat antoivat alukselle nimen Som, joka tarkoittaa monnia. Se toimitettiin Venäjän laivastolle Kronstadtiin heinäkuussa 1904. Sieltä alus siirrettiin Nevan tehtaalle Pietariin, jossa siihen kiinnitettiin jälleen akusto ja muita valtamerikuljetuksen ajaksi poistettuja osia. Alus luokiteltiin rannikkopuolustukseen sopivaksi ja siirrettiin junalla aluksi Vladivostokiin. Torpedoja sukellusveneeseen tilattiin Saksasta.
Sukellusveneet olivat osa Venäjän–Japanin sodan aikaista hätävarusteluohjelmaa. Som-alusta myöhemmät kuusi sukellusvenettä rakennettiin lisenssillä Pietarissa, ja ne oli suunniteltu rautateillä siirretäviksi. Muutkin luokan sukellusveneet, jotka valmistuivat vuosina 1905–1907 nimettiin kalojen mukaan: Beluga (kitasampi, 1905), Losos (merilohi, 1905), Peskar (törö, 1905), Štšuka (hauki, 1905), Sterljad (sterletti, 1905) ja Sudak (kuha, 1907).
Luokalle nimensä antanut Som, tuolloisena kotipaikkanaan Maarianhamina, upposi miehistöineen Ahvenanmerellä 10. toukokuuta 1916 törmättyään ruotsalaiseen höyrylaivaan. Hylyn löytymisestä 21.7.2015 noin 2,8 kilometrin etäisyydeltä Ruotsin rannikosta uutisoitiin tiedotusvälineissä tuoreeltaan.
Formula 1 -kausi 2007

Ennen kautta

Kautta 2007 mullistivat useat tallivaihdokset, sekä muun muassa seitsenkertaisen maailmanmestarin Michael Schumacherin päätös lopettaa uransa edelliseen kauteen. Räikkönen siirtyi Ferrarille Schumacherin tilalle, Räikkösen puolestaan korvasi McLarenilla Renault'lta siirtynyt hallitseva maailmanmestari Fernando Alonso. Alonson korvasi Renault'lla tulokaskuljettaja Heikki Kovalainen.
Vedonlyöntitoimistojen mielestä suurimmat maailmanmestarisuosikit kaudelle 2007 olivat Ferrari-kuljettajat Räikkönen ja Felipe Massa, sekä Alonso. MM-taistelua sekoitti myös japanilaisen Bridgestonen jääminen sarjan ainoaksi rengasvalmistajaksi Michelinin vetäydyttyä. Ferrarilla oli ainoana edellisen vuoden kolmesta parhaasta tallista kokemusta japanilaismerkistä. Muun muassa Renault'hon tämän uskotaan vaikuttaneen, sillä vaikka se oli testien perusteella kenties luotettavin edellisvuoden kolmesta parhaasta tallista, se jäi tallin itsensäkin mielestä selvästi Ferrarin ja McLarenin vauhdista.
Julian Baumgartlinger

Seurajoukkueura

Baumgartlinger aloitti ammattilaisuransa Saksan 2. Bundesliigan 1860 Münchenissä. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2007–2009 13 ottelua. Heinäkuussa 2009 Baumgartlinger siirtyi kotimaansa pääsarjan Austria Wieniin. Hän pelasi seuran paidassa kahden kauden aikana 61 ottelua onnistuen kerran maalinteossa. Kaudella 2009–2010 hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Heinäkuussa 2011 Baumgartlinger siirtyi Saksan Bundesliigan Mainziin. Hän teki debyyttinsä seuran paidassa seuraavassa kuussa Freiburgia vastaan. Avauskaudella otteluja kertyi Bundesliigassa 26 kappaletta. Avausmaalinsa Mainzin paidassa Baumgartlinger teki helmikuussa 2016 Schalken verkkoon. Hän pelasi seuran paidassa 124 ottelua tehden kaksi maalia.
Heinäkuussa 2016 Baumgartlinger siirtyy Bundesliigan Bayer Leverkuseniin.

Maajoukkueura

Baumgartlinger on pelannut kaikissa Itävallan nuorten maajoukkueissa. Hän debytoi Itävallan jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2009 MM-karsintaottelussa Romaniaa vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Tšekin verkkoon. Baumgartlinger kuului Itävallan joukkueeseen vuoden 2016 EM-kilpailuissa.
Mugai-ryū

Mugai-ryū (jap. 無外流) on klassinen japanilainen miekkailukoulukunta. Tyylin perusti Tsuji Gettan Sukemochi (jap. 辻月丹, つじ げったん) (1648–1727) vuonna 1695. Mugai-ryūssa harjoitellaan sekä miekkailua että miekan vetoa josta se on tunnettu. Tyylillä on Gettanin perintönä hyvin vahva yhteys zen-buddhalaisuuteen. Mugai-ryū on nykypäivänä haarautunut useaan haaraan.

Tsuji Gettan Sukemochi

Gettan opiskeli nuorena miehenä Kiotossa Yamaguchi-ryū kenjutsua Yamaguchi Bokushinsei-sensein johdolla. Päätettyään opintonsa perusti Edoon 1676 (nykyiseen Tokioon) oman dōjōn, jossa opetti Yamaguchi-ryūta harvoille oppilaille. Gettan opiskeli kuitenkin oman opetuksensa ohella zeniä ja klassista kiinalaista filosofiaa zen-buddhalaisen munkin, Sekita Zenshin, johdolla. Saavutettuaan pitkällisen opiskelun jälkeen valaistumisen, Gettan perusti oman kenjutsu-tyylinsä Mugai-ryūn.
Mugai-ryūn opetuksessa Gettan painotti zenin olennaista osuutta miekkataitojen opetuksessa. Kuuluisuutta Gettan sai sivistyksestään ja klassikoksi muodostuneesta kirjastaan Mugai Shinden kenpō. Kasvaneen kuuluisuuden myötä Gettan sai paljon lisää oppilaita, joista osa tuli hyvin korkea-arvoisten samuraiden joukosta. Gettanin oppilaana oli kaikkiaan yli 1000 miekkamiestä, joiden joukossa oli useita daimiota. Mugai-ryūn iaijutsu on peräisin Gettanin kouluun liittyneeltä Jigyō-ryūn päämieheltä Taga Jigyōsailta.

Nimi

Koulukunnan nimi, Mugai, tulee seuraavasta runosta:
»一方実無外

乾坤得一貞

吸毛方納密

動着則光精»
»Ippō jitsu mugai

Kenkon toku ittei

Suimo hō nomitsu

Dōchaku soku kōsei»
»Ei ole muuta kuin Yksi Tosi Tie

Taivas ja Maa hyötyvät tästä ainoasta Hyveestä

Lepattava höyhen tuntee tämän salaisuuden

Olla vakaa sekasorrossa on olla valaistunut ja puhdas»

Mugai-ryū mediassa

Tunnettu japanilainen näyttelijä Tatsuya Nakadai esittää Tsuji Gettan Sukemochia elokuvassa Sateen jälkeen.
Edgartown

Edgartown on kunta Martha's Vineyardilla Dukesin piirikunnassa Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 3 779. Se on piirikuntansa hallinnollinen keskus. Kuntaan kuuluu viereinen Chappaquiddick Island.

Tilastotietoja

Keskimääräinen työmatkaan käytetty aika on yli 16-vuotiailla asukkailla 15,6 minuuttia. Talouksien keskimääräiset tulot vuonna 1999 olivat 50 407 dollaria. Kunnassa asuu kaksi Tyynenmeren saarilta kotoisin olevaa henkilöä.
Äijänsuon harjoitushalli

Äijänsuon harjoitushalli on Rauman Äijänsuolla sijaitseva harjoitusjäähalli. Se sijaitsee aivan Kivikylän Areenan vieressä. Hallin käyttäjiä ovat mm. Lukon juniorit ja kaukalopalloseura UKP. Hallissa järjestettiin myös Rauma Blues -festivaali vuonna 2000–2005.
Ain Kaalep

Ain Kaalep (s. 4. kesäkuuta 1926 Tartto, Viro) on virolainen kirjailija ja kääntäjä. Hänen runonsa ovat viileän älyllisiä. Hän käyttää usein klassisia muotoja ja kulttuurihistoriallisia aiheita. Käännösvalikoimassa Peegelmaastikud esitellään eurooppalaisia klassikkorunoilijoita antiikista nykyaikaan.
Kaalepin poika on poliitikko Ruuben Kaalep.
Carpaccio

Carpaccio on italialaisperäinen alkupala. Se on yleensä kypsentämätöntä naudanlihaa, joka on leikattu ohuenohuiksi siivuiksi. Kastikkeena on mausteinen öljykastike. Carpaccio on ruokalajiksi suhteellisen uusi – tosin varmaa tietoa ei ole sen syntyajasta, joka vaihtelee eri lähteissä 1930-luvusta 1950-luvulle; todennäköisimpänä kuitenkin pidetään vuotta 1950. Syntypaikaksi mainitaan yleensä venetsialainen ravintola Harry's Bar, jonka baarimestari Giuseppe Cipriani perusti vuonna 1931.
Ruokalaji on nimetty taidemaalari Vittore Carpaccion mukaan, jonka suosikkiväri oli vaalea lihanpunainen sävy.

Carne cruda

Carne cruda on perinteiseen Piemonten alueen tapaan valmistettu versio carpacciosta. Se tehdään jauhelihasta ja valkosipulista.

Nykyään

Nykyään nimitystä carpaccio on alettu käyttää alkuperäisen lisäksi mistä tahansa, esimerkiksi kalasta tai vihanneksista valmistetusta, ohuina viipaleina raakana tarjottavasta ruokalajista.
Avaruusasiain neuvottelukunta

Avaruusasiain neuvottelukunta (lyh. ANK, AVA; ruots. delegationen för rymdärenden) on Suomen avaruustoimintaa koordinoiva julkisen sektorin elin. Se perustettiin vuonna 1985 liikenneministeriön alaisuuteen (asetus 352/1985). Vuodesta 1990 alkaen neuvottelukunta on ollut kauppa- ja teollisuusministeriön, sittemmin työ- ja elinkeinoministeriön, alainen.
Neuvottelukunnassa on puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja enintään 12 jäsentä sekä asiantuntijoita. Suomen avaruustoiminnan alkuaikoina neuvottelukunnalla oli useita tiheästi kokoontuvia työryhmiä, mutta sittemmin työryhmiä on kokoontunut vain Suomen avaruusstrategian laatimisvuosina (joka kolmas vuosi). Puheenjohtajina ovat toimineet muiden muassa Pekka Jauho, Yrjö Toivola, Timo Kekkonen, Antti Joensuu ja Petri Peltonen.
Neuvottelukunta on kokoontunut ennen jokaista Euroopan avaruusjärjestön neuvoston (ESA:n ylimmän päättävän elimen) kokousta eli 4–6 kertaa vuosittain. Erityisesti se on valmistellut Suomen kannat ESA:n ministerikokouksiin, joita on järjestetty noin joka kolmas vuosi. Ministerikokouksissa Suomea edustaa työ- ja elinkeinoministeri tai hänen nimittämänsä virkamies.
Noin joka kolmas vuosi neuvottelukunta laatii Suomen avaruusstrategian. Ensimmäinen strategia oli kirja Suomi ja avaruus, joka kuvasi Suomen avaruusohjelman vuosiksi 1987–1992. Sittemmin strategia on kirjoitettu vuosina 1994, 1996, 1999, 2001, 2003, 2005 ja 2009. Uusin avaruusstrategia julkistettiin 28.2.2013. Sen kesto on aiempia pitempi eli vuodet 2013–2020. Erillinen työryhmä laatii 2.5.-31.10.2018 avaruusstrategiaan päivityksen.  Strategiapäivitys suosittelee Suomen avaruushallinnon vahvistamista, jolla on vaikutuksia vuodesta 2019 alkaen avaruusasiain neuvottelukuntaan.
Tama (soitin)

Tama, "puhuva rumpu", on länsiafrikkalaisesta griottien musiikkiperinteestä peräisin oleva rumpu, jonka historiaa voidaan jäljittää 700-luvun Ghanan kuningaskuntaan asti.

Soittaminen

Soittaja muuntelee taman sävelkorkeutta kiristämällä ja löystämällä rummun nyöritystä.