google/wiki40b huggingface dataset:
Louejärvi

Louejärvi on noin 20 asukkaan kylä Rovaniemellä. Louejärvi sijaitsee 32 kilometriä Rovaniemeltä ja 10 kilometriä Muurolasta. Louejärvellä sijaitsee Louejärvi-niminen järvi, jonka pinta-ala on 144,9 hehtaaria, sekä Loma- että Louevaarat. Muurolasta Ylitorniolle johtava seututie 930 on linjattu Louejärven kautta. Louejärveen tulee Katiskojoki ja Loejärvestä lähtee Louejoki, joka laskee vetensä Kemijokeen. Louevaarassa sijaitsee 1681 hehtaarin luonnonmetsän Natura-alue (FI1301306). Mm. seuraavien sukujen jäseniä kuten Körkkö, Kantolainen, Toratti, Salovaara ja Hirvonen on asunut ja asuu vieläkin Louejärven alueella.
Samantha Ronson

Biografia

Ronson syntyi Lontoossa 7.8.1977 ja kasvoi kaupungin St John's Woodin alueella. Kun hän oli kuuden vanha, hänen vanhempansa erosivat. Samantha muutti sisarustensa, äitinsä ja äidin uuden miesystävän, Foreigner-kitaristi Mick Jonesin kanssa New York Cityyn. Hänen vanhempansa ovat aškenasijuutalaisia, ja perheellä on esi-isiä Itävallasta, Liettuasta ja Venäjältä. Ronsoneiden alkuperäinen sukunimi oli Aaronson, mutta Samanthan isoisä Henry Ronson muutti sen Ronsoniksi. Hän on juutalainen. Hänen kaksoissiskonsa on muotisuunnittelija Charlotte Ronson ja isoveli musiikkituottaja Mark Ronson.
16-vuotiaana hän kuului Low Lifes -nimiseen yhtyeeseen.

Ura

Ronson soitti levyjä MTV:n vuoden 2001 uuden vuoden aatto -showssa Times Squarella. Vuonna 2002 Duncan Sheikin ilmoitettiin olevan yksi Ronsonin keväällä ilmestyvän albumin tuottajista. Vuonna 2004 Ronson toimi DJ Chazesin lämppärinä tämän Schizophrenic-kiertueella.
Ronsonista tuli ensimmäinen rock-artisti hiphopiin erikoistuneen Roc-A-Fella Records -levy-yhtiön listoille. Ronson julkaisi neljä laulua, "Pull My Hair Out", "Fool", "If It's Gonna Rain" ja "Built This Way, jotka eivät kuitenkaan saavuttaneet sen suurempaa menestystä, ja kirjoitti ja nauhoitti ensimmäisen albuminsa "Red". Sitä ei ikinä virallisesti julkaistu, mutta kappaleita saattoi ladata Ronsonin MySpace-sivuilta. "Built This Way" -kappaletta kuullaan myös Mean Girls -elokuvassa, jossa pääosissa olivat Lindsay Lohan ja Rachel McAdams.
Vuonna 2011 ilmestyi Broken Toys Records -levy-yhtiön nimissä Samantha Ronson & The Undertakersin albumi "Chasing the Reds".
Lauseke (matematiikka)

Lauseke on matematiikassa yhdistelmä numeroita, operaattoreita ja ryhmittelymerkkejä kuten erilaisia sulkuja. Niissä voi olla vapaita muuttujia, joiden arvoja ei ole annettu, vaan ne otetaan muusta yhteydestä. Lisäksi lausekkeessa voi olla sidottuja muuttujia, joiden arvo on määritelty jo lauseessa itsessään.
Kaksi lauseketta ovat yhtä suuria, jos ne evaluoituvat samaksi luvuksi.
Lausekkeiden evaluoinnin formalisoivat Alonzo Church ja Stephen Kleene 1930-luvulla lambdakalkyylin avulla. Heidän työllään oli suuri vaikutus nykyiseen matematiikkaan ja ohjelmointikieliin.
Incitatus

Incitatus oli Rooman keisari Caligulan lempihevonen, jota Caligulan kerrotaan hemmotelleen. Suetonius kertoo, että sillä oli marmorista tehty talli, timantein koristelu riimu, norsunluinen kaukalo sekä purppuraloimi. Lisäksi Incitatuksella oli oma talo orjineen. Siellä vietettiin usein juhlia, joihin vieraat oli kutsuttu Incatiouksen nimissä. Suetoniuksen mukaan Caligula myös suunnitteli Incitatuksen nimittämistä konsuliksi. Dio Cassius kirjoitti aiheesta: "Se oli lupaus, josta hän varmasti olisi pitänyt kiinni, jos hän olisi elänyt niin pitkään." Usein mainitaan, että keisari olisi todella nimittänytkin Incitatuksen senaattoriksi. Monissa tarinoissa myös vihjaillaan Caligulan ja hevosen välisen suhteen seksuaalisesta luonteesta, mistä ei kuitenkaan ole näyttöä. Tietoa Incatiuksen myöhemmistä vaiheista Caliagulan kuoltua vuonna 41 eaa. ei ole.
Keisari Caligulaa on monissa yhteydessä pidetty mielenvikaisena ja hänen läheistä suhdettaan hevoseensa todisteena tästä. Myöhemmin on esitetty, että Caligulan Incitatukselle osoittama huomio kertoisi enemmän keisarin pyrkimyksestä saattaa senaatti naurunalaiseksi kuin hänen hulluudestaan. Ajan historiankirjoitus oli myös useimmiten senaatille myötämielistä eikä välttämättä kuvannut keisarien käytöstä totuudenmukaisesti.
Kalifornian osavaltionyliopisto, Northridge

Kalifornian osavaltionyliopisto, Northbidge (engl. California State University (Northbridge)) eli CSUN on yksi Kalifornian osavaltionyliopiston kampuksista. Se sijaitsee Los Angelesiin kuuluvassa Northridgen lähiössä, San Fernandon laaksossa. Vuonna 2013 siellä oli kirjoilla 38 310 opiskelijaa.

Hallinto

Yliopiston rehtori on kesäkuusta 2012 lähtien ollut Dianne Harrison. Vararehtorina (vice president) on toiminut vuodesta 2013 Colin Donohue.

Historia

CSUN aloitti toimintansa alun perin Los Angelesin osavaltionyliopiston (nyk. Kalifornian osavaltionyliopisto, Los Angeles) alaisena kampuksena. Itsenäisenä yliopistona se aloitti vuonna 1958 nimellä San Fernando Valley State College. Sen ensimmäisenä rehtorina toimi 1958–1969 Ralph Prator. Nykyisen nimensä ja asemansa yliopisto sai vuonna 1972.

Urheilutoiminta

Yliopistolla on urheilujoukkue koripallossa. Sen ohella kampuksella on monenlaista urheilutoimintaa: baseballia, jalkapalloa, yleisurheilua ja golfia.
Maktab

Maktab (arab. ب‎ـتـ‎ـكـ‎مـ‎‎ (kirjoitetaan myös: mekteb, mektep, meqteb, maqtab), joskus myös kuttab (arabia kielellä: 'koulu'), on arabiankielinen sana, jolla tarkoitetaan alakoulua. Maktab-kouluissa lapsille opetettiin lukemista, kirjoittamista, kielioppia ja islamin perusasioita, kuten Koraanin kertomuksia, mutta usein myös käytännöllisiä ja teoreettisia aineita. 1900-luvulle saakka maktabit olivat ainoa muslimimaailman koulumuoto, joka oli avoin kaikille.
Proffan kellari

Proffan kellari on Turun yliopiston kampusalueella sijaitseva ravintola, joka aloitti toimintansa vuonna 1982.

Historia

Turun yliopiston ylioppilaskunta oli laajentanut Ylioppilastalo A:ssa sijainneen ravintola Iskerin tiloja 1970-luvun lopulla, mutta ravintolatoiminta ajautui pian konkurssiin. Aila ja Markku Harjanne perustivat Iskerin laajennusosaan Proffan kellarin vuonna 1982. Liiketoiminta kuitenkin kaatui 1990-luvun alun lamassa. Iskerin ovimiehenä toiminut Teppo Toivanen vuokrasi tilan ylioppilaskyläsäätiöltä vuonna 1993 ja hankki Harjanteiden konkurssipesästä tarpeellisia varusteita kuten tuoleja. Hän oli jo aiemmin yrittänyt hankkia ravintolan omistukseensa. 1990-luvun puolivälissä hän laajensi ravintolan tiloja yläkerran kabinetteihin. 
Proffan kellarilla on ollut kampusbaarina suuri merkitys turkulaisille opiskelijoille. Ravintolan tiloissa opiskelijat ovat järjestäneet juhlia, tapaamisia ja kokouksia. Sitä on kutsuttu turkulaisten opiskelijoiden instituutioksi. Ravintolan kulta-aikaa oli 1990-luku, jolloin tiloissa järjestettiin paljon opiskelijajuhlia. Toivasen mukaan 95 prosenttia asiakkaista oli opiskelijoita. Hän oli alusta alkaen pyrkinyt tekemään paikan opiskelijaystävälliseksi. Ravintola tunnetaankin ”opiskelijoiden olohuoneena”. 
Ravintolan historiasta on suunnitteilla julkaisun tekeminen.

Sulkeminen vuonna 2016

Huhtikuussa 2016 ravintoloitsija Teppo Toivanen ilmoitti lopettavansa ravintolan ylioppilastalo A:n remontin takia. Kesällä 2016 ilmoitettiin, että uudet omistajat avaavat ravintolan samalla nimellä ja paikalla syksyllä. Ravintola avattiin uusien omistajien omistajien toimesta remontin jälkeen 12. syyskuuta 2016.
Keväällä 2016 lukuisat opiskelijayhdistykset järjestivät ennen ravintolan sulkemista Viikko Proffassa -tapahtuman. Tapahtumaan kuului myös Akateemisen Aurajokilaivuriyhdistyksen järjestämä appro, jonka osallistujat keräsivät ravintolassa käynnistä leimoja viikon jokaiselta päivältä. Toivanen itse lahjoitti jäähyväisviikolla 2 000 euroa Tyyn järjestöille.
Tristram Shandy – elämä ja mielipiteet

Tristram Shandy – elämä ja mielipiteet (The Life and Opinions of Tristram Shandy, Gentleman) on Laurence Sternen kirjoittama romaani. Kirja julkaistiin yhdeksänä niteenä, joista kaksi ensimmäistä julkaistiin vuonna 1759. Loput niteet julkaistiin seuraavan seitsemän vuoden aikana (niteet 3 ja 4 v. 1761; niteet 5 ja 6 v. 1762; niteet 7 ja 8 v. 1765; nide 9 v. 1767). Kirjassa sen päähenkilö Tristram Shandy kertoo omaa elämäntarinaansa. 
Michael Winterbottom ohjasi kirjan pohjalta elokuvan Tristram Shandy: Herrasmiehen paljastukset (A Cock and Bull Story) vuonna 2006.
Suomeksi Tristram Shandyn julkaisi WSOY vuonna 1998. Käännöksen teki Kersti Juva.
Evoluutio (elokuva)

Juoni

Ira Kaine ja Harry Block löytävät maahan syöksyneestä asteroidista ulkoavaruudesta peräisin olevan organismin. Organismi kehittyy nopeasti mönjästä moninaisiksi olioiksi, jotka uhkaavat vallata hiljaisen Glen Canyonin kaupungin. Armeija saapuu paikalle Ira Kainen entisen tuttavuuden johdolla ja yrittää saada tilanteen hallintaan. He epäonnistuvat ja tilanne pahenee, ja lopulta tilanteen pelastaminen jää Kanen, Blockin ja heidän ystäviensä vastuulle.
Lopulta käy ilmi, että eräissä Head & Shoulders -shampoissa lisäaineena oleva seleeni on olioille myrkyllistä. Idea syntyi kuljettaessa alkuaineiden jaksollista järjestelmää kaksi askelta alas ja yksi oikealle olioiden perustana olevasta typestä. Päättely perustui siihen, että ihmisille, jotka ovat hiilipohjaisia, arseeni (kaksi askelta alas ja yksi oikealle hiilestä) on myrkyllinen.
Hechi

Historia

Hechin erikoishallintoalue perustettiin 1.8.1965. Se muutettiin Hechin prefektuuriksi maaliskuussa 1971. Hechin piirikunta tuli piirikuntatason kaupungiksi 8.10.1983. Kesäkuussa 2002 Hechin prefektuuri tuli prefektuuritason kaupungiksi ja samalla Hechin piirikunnasta tuli Jinchengjiangin kaupunkipiiri.
Vuonna 2016 piirikuntatason kaupunki Yizhou muuttui kaupunkipiiriksi.

Väestö

Hechin asukkaista löytyy 47 etnistä ryhmää, josta zhuangit, han-kiinalaiset, yaot, miaot, mulamit, maonanit, dongit ja shuit ovat kotoperäisiä etnisiä ryhmiä.
Vuoden 2014 tietojen mukaan Hechissä asui 4 020 000 henkeä, josta han-kiinalasten määrä oli 620 000 ja vähemistöjen määrä 3 400 000 (85%).
Lymylaulumesikko

Levinneisyys

Lymylaulumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, vaikkakin paikallisesti runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tuotteen elinkaaren hallinta

Tuotteen elinkaaren hallinta, PLM (engl. Product Lifecycle Management), pyrkii ohjelmistokokonaisuuksien avulla hallitsemaan kaikki tuotteeseen liittyvät tiedot ja suunnitteluprosessit. Ohjelmisto kerää kaikki tuotteeseen liittyvät tiedot yhteen tietojärjestelmään, koko toimintaketjun helposti saavutettavaksi. Järjestelmä tukee verkostoitumista: tuotetiedon hajautettua tuottamista, hallintaa, jakelua ja käyttöä.
Elinkaarensa aikana tuote käy läpi eri vaiheita: määrittely, suunnittelu, tuotanto, huolto ja käytöstä poisto. Tuotteen elinkaaren hallinta (PLM) huolehtii tuotetietojen käytettävyydestä tuotteen elinkaaren kaikissa toiminnoissa ja toimintojen rajapinnoissa.

PLM-järjestelmien historia

PLM perustuu PDM- eli tuotetiedon hallinta -malliin, joita kehitettiin 1990-luvun alkupuolelta lähtien. Käytännössä yrityksissä on toteutettu PDM-järjestelmiä noin vuodesta 1995 lähtien. Ensimmäiset PLM-järjestelmät kehitettiin vuosina 1998–2000.

PLM-järjestelmien toiminta

PLM-järjestelmät integroivat kaikki tuotteen elinkaareen sisältyvät vaiheet koko yrityksen sisällä yhteen tietojärjestelmään. PDM, eli tuotetiedon hallinta on PLM-järjestelmän perusosa. PLM-järjestelmällä on yhteys yrityksen tuotannonohjausjärjestelmiin ja laitetasolla myös tuotantokoneisiin. PLM-järjestelmä hakee tarvittavat tiedot toiminnanohjausjärjestelmistä (ERP), alihankintaketjun hallintajärjestelmästä (SCM) ja asiakastietojärjestelmistä (CRM), liittää ne tuotetietoihin ja toimittaa ne sen jälkeen koko yrityksen käyttöön. Näin tiedon keskipisteessä on nimenomaan itse tuote.

Tuotteen elinkaaren hallinta tukee verkostoitumista

Usein nykyisin pyritään suuri osa yrityksen toiminnoista hajauttamaan yrityksen sisällä tai ulkoistamaan. Tällöin tuotekehitys ja -suunnittelu, valmistuksen suunnittelu, valmistus ja tuotanto täytyy hajauttaa ajallisesti ja paikallisesti. PLM-järjestelmän avulla tämä hajautus voidaan tehdä käytännöllisesti katsoen kuinka laajalle tahansa. PLM-ohjelmistojen tavoite on integroida ja muuntaa eri toimijoiden sovellutukset keskenään yksiselitteiseksi sekä mahdollistaa ajan tasalla oleva tietojen siirto.
PLM-ratkaisujen avulla yritykset voivat jakaa myös keskenään yleisiä liiketoimintaprosesseja ja tuotteeseen liittyvää yleistä tietämystä. Nykyisellään eri järjestelmien toimivuus ja tiedonsiirto eri yritysverkkojen välillä on usein ongelmallista, koska ne muodostuvat monien eri yritysten kehittämistä ohjelmistosovelluksista, eivätkä välttämättä toimi yhdessä. Järjestelmän avulla sopimusvalmistajat voidaan kuitenkin kytkeä suoraan päämiehen järjestelmään rajoitetuilla käyttöoikeuksilla, mikä lisää huomattavasti tuoteprojektien tehokkuutta sekä nopeutta.
Hannu Hietanen

Hannu Hietanen (s. 1972) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Laihialla. Hänen veljensä Heikki Hietanen ja isänsä Markku Hietanen ovat myös raviohjastajia. Hänellä on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. Vuoden 2014 loppuun mennessä Hietanen on ohjastanut runsaat 13 000 ravilähtöä, joista hän on voittanut yli 1 400 lähtöä ja palkintorahoja yli 3,7 miljoonaa euroa.
Hietanen pääsi Tuhannen voiton klubiiin marraskuussa 2011, ohjastamalla Ylivieskassa uransa tuhannennen voiton hevosella Johnny Savage.
Omanin lippu

Omanin lippu koostuu kolmesta eri värisestä vaakapalkista (valkoisesta, punaisesta ja vihreästä) sekä tangon puolella olevasta punaisesta pystypalkista, jolle on kuvattuna Omanin vaakuna.
Valkoinen väri kuvaa rauhaa ja rikkautta kansalle, vihreä väri kuvaa hedelmällisyyttä ja vihreitä vuoria.  Punainen kuvaa taisteluja ulkomaalaisia hyökkääjiä vastaan. Punainen oli myös Musqatin sulttaanikunnan (Omania edeltäneen valtion) lipun väri. Kun Omanin nykyinen yksinvaltias sulttaani Qabus ibn Said al Said kaappasi vallan isältään vuonna 1970, hän korvasi Omanin siihenastisen yksivärisen punaisen lipun nykyisellä. Virallisesti nykyinen lippu otettiin kuitenkin käyttöön 25. huhtikuuta 1995.
Reima Nikkinen

Reima Vesa Aleksanteri Nikkinen (16. elokuuta 1944 Helsinki – 10. syyskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen flamencotanssija ja romaniaktivisti. Hän oli flamencotanssin uranuurtaja Suomessa, tanssi flamencoa, teki koreografioita ja myös opetti.
Nikkinen opiskeli tanssia muun muassa Airi Säilän balettikoulussa ja Into Lätin johdolla. Hän opiskeli myös Espanjassa 1960-luvulla ja Suomen kansallisoopperan baletissa. Vuonna 1986 Nikkinen hyväksyttiin Suomen Tanssitaiteilijain Liiton jäseneksi ensimmäisenä tanssijana baletin ulkopuolelta. Aktiivisen esiintymisen hän lopetti 2000-luvun taitteessa, mutta hän jatkoi tanssin parissa koreografina. Vuonna 2006 Nikkiselle myönnettiin taiteilijaeläke, ja vuonna 2008 hänet nimettiin Suomen Flamencoyhdistyksen kunniajäseneksi.
Tanssin lisäksi Nikkinen opiskeli kuvataidetta Vapaassa taidekoulussa ja piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä helsinkiläisessä Galleria Pinxissä vuonna 1968. Hän myös käsikirjoitti televisiosarjoja. Vuonna 1971 Nikkinen osallistui Mustalaiskulttuurin keskuksen ja sen yhteydessä toimivan Mustalaisteatterin perustamiseen. Niiden toiminta jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi.
Vuonna 1967 Nikkinen oli perustamassa Suomen mustalaisyhdistystä. Hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1969–1975. Vuosina 1987–1992 Nikkinen oli mukana Mustalaisasiain neuvottelukunnassa.
Reima Nikkisen isä on Ferdinand Nikkinen.
Do As Infinity

Do As Infinity (jap. ドゥ・アズ・インフィニティ) on japanilainen yhtye, jonka ensimmäinen single Tangerine Dream ilmestyi 29. syyskuuta 1999. Yhtyeen nimi lyhennetään joskus D.A.I., mistä selviää, että nimi on valittu yhtyeen kitaristin ja säveltäjän, Dai Nagaon, mukaan.
Do As Infinity hajosi 25. syyskuuta 2005, pian Do the A side -albuminsa julkaisun jälkeen. Yhtye oli ehtinyt toimia kuusi vuotta ja julkaissut tämän aikana kuusi albumia, 20 singleä, seitsemän kokoelmaa ja kahdeksan DVD:tä. Do as Infinity on tehnyt alku-, ja loppumusiikkeja suosittuun animesarjaan Inuyasha an. Yhdestä Inuyasha elokuvastakin löytyy Do As Infinityn kappale.
Yhtye kasattiin uudelleen vuonna 2008, ilman Daita.
Reijo Tuomi

Reijo Antero Tuomi (s. 1. lokakuuta 1935 Järvenpää) on suomalainen mainostoimittaja, kääntäjä ja kirjailija.
Määränpäänä tähdet (albumi)

Määränpäänä tähdet on Lea Lavenin yhdeksäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1980. Albumi sisältää kappaleen ”Ei oo, ei tuu”, joka voitti Syksyn sävelen 1979.
Lotta Jurica

Lotta Jurica (o.s. Onttonen) (s. 1970-luvulla) on suomalainen vaatesuunnittelija. Hän näytteli vuosina 1994–1995 Missu Hurmalaa televisiosarjassa Blondi tuli taloon. Jurica opiskeli sarjan kuvausten päätyttyä teolliseksi muotoilijaksi ja muutti miltei saman tien Saksaan. Nykyään hän toimii Adidaksen suunnittelujohtajana. Juricalla on kaksi tytärtä. Hän ei ole enää yhdessä lastensa isän kanssa. Jurican isä oli teatteri- ja elokuvaohjaaja Markku Onttonen.
Yläperä

Yläperä on linnun pyrstön ja selän väliin jäävä höyhenpeitteen osa, joka nisäkkäillä on ristiluun tai lautasten kohdalla. Yläperässä sijaitsee rauhanen, jonka eritettä lintu käyttää höyhenpukunsa hoitamiseen. Monilla lintulajeilla yläperän väritys erottuu räikeästi selän ja/tai pyrstön värityksestä, ja sillä on oma merkityksensä yksilöiden välisessä viestinnässä.
Andreas Vesalius

Andreas Vesalius (31. joulukuuta 1514 Bryssel – 15. lokakuuta 1564 Zákynthos) oli lääkäri ja tieteellisen anatomian uranuurtaja. Hän kirjoitti yhden anatomian historian vaikuttavimmista teoksista, De humani corporis fabrica libri septem ("Ihmisruumiin toiminnasta", 1537). Vesaliusta pidetään nykyaikaisen anatomian isänä.
Vesaliuksen teos perustuu kokonaan hänen omiin havaintoihinsa ihmisen anatomiasta. Se sisältää yli 300 havainnollista kuvaa, jotka piirsi Tizianin oppilas Jan Stephen van Calgar. Teos kumosi useita Galenoksen väitteitä, ja Vesalius joutui sen vuoksi vanhoillisten lääkärien vihamielisyyden kohteeksi. Niinpä hän vetäytyi tiedemiesuralta lääkärinuralle, muun muassa keisari Kaarle V:n ja kuningas Filip II:n henkilääkäriksi.
Vesaliukselle suututtiin siitä, että hän väitti Galenoksen erehtyneen. Ruumiinavauksia tehdessään hän oli huomannut ihmisanatomian olevan ristiriidassa Galenoksen teoksien kanssa. Apinan ruumiin avattuaan Vesalius huomasi, että apinan ruumiissa oli Galenoksen kuvaamia muodostumia, joita ihmisen ruumiissa ei todellisuudessa ole. Hän päätteli, ettei Galenos ollut koskaan avannut ihmisruumista vaan apinan olettaen, ettei apinan anatomia paljon poikkea ihmisen anatomiasta.
Unreal

Vastaanotto

IGN antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
FS Jean Moulin (F785)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1999.
The Boston Camerata

The Boston Camerata on yhdysvaltalainen vanhaan musiikkiin keskittynyt yhtye, jonka kotipaikka on Boston Massachusettsissa. Sen perusti vuonna 1954 Narcissa Williamson Bostonin Museum of Fine Arts -museon soitinkokoelman sivuhankkeena.
The Camerata itsenäistyi voittoa tavoittelemattomaksi organisaatioksi vuonna 1974.  Kokoonpanon johtajana toimi vuodesta 1969 vuoteen 2008 Joel Cohen (nyk. musiikin johtaja, emeritus). Vuodesta 2008 yhtyeen johtaja on ollut ranskalaissyntyinen laulaja ja tutkija Anne Azéma. Boston Camerata konsertoi säännöllisesti Bostonin alueella,  ja lisäksi soittajisto tekee kiertueita niin Yhdysvalloissa  kuin ulkomaillakin.
Camerata on levyttänyt lukuisille levymerkeille kuten Harmonia Mundi, Erato, Telefunken ja Warner Classics. Yhtye on palkittu muun muassa Grand Prix du Disquella (1987) Tristanin ja Isolden legendan keskiaikaisesta versiosta.
Ryhmä on tehnyt yhteistyötä suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa vuodesta 2004 asti. The Boston Camerata vastaa koreografi Tero Saarisen Borrowed Light -teoksen musiikista, joka pohjautuu Shakers-lahkon musiikkiin.
Vilhelm Grefberg

Vilhelm Grefberg (17. marraskuuta 1842 Pernaja – 4. maaliskuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja suomenruotsalaisen kansansivistystyön vaikuttaja. Hän toimitti vuosina 1865–1870 Folkwännen-lehteä ja perusti vuonna 1882 Svenska folkskolans vänner -yhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän toimi kuolemaansa asti. Hän kiersi opiskeluaikana Suomen ruotsinkielisillä seuduilla pitämässä esitelmiä. 
Grefberg valmistui vuonna 1880 lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi väiteltyään aiheesta Lupus essentialis tuberculosus. Hän erikoistui ihosairauksiin ja piti yksityisvastaanottoa. Hän johti Helsingin ruotsinkielisten dramaattista jakoa 1876-1885 ja perusti vähän ennen kuolemaansa ruotsalaiselle puolueelle Helsinkiin kunnallisen puolueorganisaation.
HMAS Torrens (D67)

Palvelus

Alus liitettiin aluksi brittiläisessä Kauko-Idän valvontajoukkoihin sisaraluksensa HMAS Swanin kanssa ja se partioi syyskuusta 1916 alkaen Kaakkois-Aasian alueella. Alus siirrettiin kesäkuussa Singaporessa telakalle, minkä jälkeen se kohtasi 7. heinäkuuta viisi sisaralustaan Kookossaarilla. Alukset lähtivät Diego Garcian kautta Välimerelle.
Alus suojasi saattueen Port Saidista Maltalle, jonne se saapui 20. elokuuta. Maltalla alus siirrettiin telakalle.
Telakalta vapauduttuaan alus oli sijoitettuna Brindisiin torjumassa Itävalta-Unkarin laivaston sukellusveneitä. Alus huollettiin joulukuussa Maltan laivastontelakalla.
Alus oli 22.-23. huhtikuuta 1918 kuuden aluksen osastossa Adrianmerellä, kun se joutui viiden Itävalta-Unkarin laivaston hävittäjän hyökkäyksen kohteeksi. Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät HMS Hornet ja HMS Jackal vaurioituivat pahoin ennen hyökkääjän vetäytymistä. Torrens oli syys-lokakuun vaihteessa huollettavana Messinassa ja sen jälkeen alus viipyi alueella sodan päättymiseen asti.
Alus palasi Australiaan toukokuussa 1919. Alus siirrettiin 19. heinäkuuta 1920 reserviin ja se siirrettiin heinäkuussa 1924 Flindersin varikolle, jossa sitä käytettiin reserviläisten kouluttamiseen ilman palvelukseenottoa. Se siirrettiin myöhemmin Adelaideen, jossa sen käyttö reserviläisten kouluttamiseksi jatkui maaliskuuhun 1925 saakka. Alus palautettiin Sydneyyn 11. toukokuuta ja sen käyttö ajoittain reserviläisten kouluttamiseksi jatkui.
Hinaaja Heroic hinasi 24. marraskuuta 1930 Torrensin Sydney Headsiin, jossa sitä käytettiin maalilaivana. Lopulta hylyksi muuttunut alus upotettiin upotuspanoksella.
Kastekappeli

Kastekappeli eli baptisterio on kristillisen kirkon osa tai erillisrakennus, jossa suoritetaan kastetoimituksia. Sen keskeinen elementti on kappelin keskellä oleva kastemalja, joka vanhimmissa kastekappeleissa on kylpyammeen tai pienen uima-altaan kokoinen, jotta siinä voitiin kastaa aikuisia upottamalla heidät kokonaan. Lapsikasteen yleistyessä kastemaljat ovat pienentyneet.
Vanhin kastekappeli on San Giovanni in Lateranon yhteydessä Roomassa. Monet myöhemmät kastekappelit on rakennettu sen mallin mukaan. Kappelin rakennutti Konstantinus Suuri vuonna 315. 300-luvun lopulle asti se oli ainoa paikka Roomassa, missä ihmisiä kastettiin, ja sielläkin vain kerran vuodessa, pääsiäisenä. 400-luvulta alkaen kristinusko yleistyi, ja kastekappeleita rakennettiin muihinkin kirkkoihin.
Monet kastekappelit on pyhitetty Johannes Kastajalle, esimerkiksi Firenzen kuuluisa Battistero di San Giovanni, joka on ollut alkujaan kastekappeli.
Espoossa Tapiolan kirkon kastekappelissa on kastemaljana vesiaihe, jonka vesi virtaa jatkuvasti.