google/wiki40b huggingface dataset:
Jussi Eskola (Ylen urheilutoimittaja)

Jussi Eskola (s. 1973) on Yle Urheilun selostaja ja toimittaja. Eskola selostaa Ylellä yleisurheilua, hiihtoa ja suunnistusta. Vuosina 2014–2017 hän oli Ylen ampumahiihdon pääselostaja. Hiihtoa hän on selostanut Ylellä vuosina 2006–2014 ja 2017–.
Lontoon Kesäolympialaisissa 2012 Eskola selosti ammuntaa ja Rion Kesäolympialaisissa 2016 hän selosti ammuntaa ja soutua.
Eskolan merkittävimpiä selostuksia lienevät Suomen naisten viestijoukkueen ja Aino-Kaisa Saarisen maailmanmestaruudet hiihdon MM-kisoissa 2009, Matti Heikkisen maailmanmestaruus hiihdon MM-kisoissa 2011, Iivo Niskasen ja Sami Jauhojärven parisprintin olympiakulta talviolympialaisissa 2014 sekä Iivo Niskasen olympiakulta 50 kilometrin perinteisen kisassa talviolympialaisissa 2018.
Keväällä 2016 Yleisradion johto hyllytti Eskolan kesän urheilutapahtumista tämän kritisoitua Ylen urheilupolitiikkaa Iltalehdessä. Eskolan piti selostaa kesällä 2016 yleisurheilua EM-kisoissa ja Rion kesäolympialaisissa. 
Vuonna 2017 Eskola palasi Ylen yleisurheiluselostajaksi aisaparinaan Tapio Suominen. Vuonna 2017 hän palasi hiihdon pääselostajaksi Tapio Suomisen jäätyä sairauslomalle.
Valkola (Jyväskylä)

Valkola on pienalue Keljon kaupunginosassa Jyväskylässä. Alueen rakennuskanta koostuu enimmäkseen eri-ikäisistä pien- ja rivitaloista mutta alueella on myös luhtitaloja. Valkolan välittömässä läheisyydessä sijaitsee monia palveluja tarjoava Keljonkeskus.
Valkolassa sijaitsi Keljon koulu, joka lakkautettiin vuonna 2013. Sen tontille rakennetaan kerrostaloasuntoja, joiden on määrä valmistua vuoden 2018 loppuun mennessä.
Villeveyrac

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva sisterssiläinen Valmagnen luostari.
Girlicious

Girlicious oli yhdysvaltalainen pop-yhtye. Ryhmän kokosi Robin Antin, The Pussycat Dollsien luoja ja koreografi, yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa Pussycat Dolls Present: Girlicious. Sarja pyöri The CW -kanavalla 18. helmikuuta - 23. huhtikuuta 2008. Suomessa ohjelmaa nähtiin Subilla.
Yhtye oli aluksi Geffen Recordsin listoilla, ja sen jäsenet olivat Nichole Cordova, Tiffanie Anderson, Chrystina Sayers ja Natalie Mejia. Debyyttialbumi Girlicious julkaistiin Kanadassa elokuussa 2008, ja se ylsi Kanadan albumilistan sijalle kaksi. Sen jälkeen kun Tiffanie Anderson lähti ryhmästä kesäkuussa 2009, 
ryhmän levy-yhtiöksi vaihtui Universal Music Canada. Toinen studioalbumi Rebuilt julkaistiin marraskuussa 2010. Mejia ja Sayers lähtivät ryhmästä helmikuussa 2011. Nichole Cordova ilmoitti myöhemmin ryhmän hajoamisesta, ja hän liittyi uuteen tyttöyhtyeeseen Girls United.
Kesällä 2008 oli Backstreet Boysin lämppärinä Unbreakable Tour -kiertueella. Pian sen loputtua he aloittivat toisen kiertueensa Kanadassa, klubikiertueen Danny Fernandesin kanssa.
Ky Fanin epäyhtälö

Matematiikassa Ky Fanin epäyhtälö kuuluu seuraavasti: Olkoon 0<x_i\leq \frac{1}{2} kaikilla i=1,\cdots,n. Tällöin
Epäyhtälössä pätee yhtäsuuruus jos ja vain jos kaikki x_i:t ovat yhtä suuria. Yleisempi versio epäyhtälöstä on Levinsonin epäyhtälö.
Hans Laine

Kilpailu-ura

Hans Laineen ura autourheilijana oli kodin perintöä, sillä hänen isänsä Holger Laine oli Eläintarhan ajojen kantavia voimia niin radalla kuin sen ulkopuolellakin. Päivätyökseen Holger Laine toimi autokauppiaana Helsingin Ruskeasuolla. Sosiaalisesti lahjakas, ulospäin suuntautunut ja luonteeltaan huoleton Hans oli niin kova automies, että Hannu Karpo pestasi hänet vuonna 1965 koekaniiniksi TV1:lle kuvaamaansa Tietoiskuun, jossa lavastettiin kahden auton risteyskolari keskelle Porin keskustaa. 
Hans Laine aloitti autourheilu-uransa ralliautoilun parissa. Kansainvälistäkin mainetta hän alkoi saavuttaa kun hän osallistui setänsä Henryn kanssa Akropolis-ralliin vuonna 1967, sijoittuen seitsemänneksi. Vuoden 1969 Jyväskylän suurajoissa hän johti rallia, Hannu Mikkolan ollessa toisena, ennen keskeytystään vaihteistovian vuoksi. Samana vuonna Laine osallistui ensimmäistä kertaa urheiluautojen sarjaan Nürburgringillä Porsche 906 -autolla yhdessä ruotsalaisen Sten Axelssonin kanssa.
Vuonna 1970 Laine liittyi Antti Aarnio-Wihurin omistamaan AAW-kilpatalliin, jonka kalustoksi oli hankittu Porsche 908/2 -urheiluauto. Hans Laineen kumppanina ajoi hollantilainen Gijs van Lennep. Pari saavutti heti kauden alussa menestystä Isossa-Britanniassa BOAC 500 -kilpailussa Brands Hatchissa vaikeissa olosuhteissa. Parin menestyksekäs kausi sai jatkoa Italian Targa Florio -kilpailussa, jossa he sijoittuivat neljänneksi Porsche 908 -autolla.

Onnettomuus

AAW-talli ilmoitti Nürburgringin ADAC 1000 km kilpailuun kaksi autoa, Porsche 917:n, jonka kuljettajina olivat Pauli Toivonen ja Sten Axelsson, sekä Porsche 908/2:n kuljettajina Hans Laine ja Gijs van Lennep. Aika-ajoissa pari oli saavuttanut ajan 8 min 14 s, joka olisi oikeuttanut 8. sijaan lähtöruudukossa. Vapaissa harjoituksissa Laineen auto nousi ilmaan Nordschleifen Dottinger Höhe -suoran hyppyrissä auton menetettyä downforcen jolloin auto kierähti ympäri syttyen tuleen. Paikalle tulleet pelastusmiehet ja kanssakilpailijat yrittivät menestyksettä saada tulen sammumaan. Hans Laine menehtyi saamiinsa vammoihin.
Hans Laineesta oli tullut suuri autourheiluyleisön suosikki ja hänen kuolemansa oli valtava järkytys niin yleisölle kuin hänen kilpakumppaneilleenkin. Laine siunattiin Espoon kirkossa ja hänen arkkuaan olivat kantamassa Holger ja Henry Laineen lisäksi muiden muassa Timo Mäkinen, Hannu Mikkola ja Gijs van Lennep.
Etanat

Etanat on nimitys, jota tavallisimmin käytetään kaikista täysin tai lähes kuorettomista maakeuhkokotiloista (Stylommatophora). Etanat eivät muodosta yhtenäistä taksonomista ryhmää, vaan monet eri maakeuhkokotiloiden kehityshaarat ovat itsenäisesti mennettäneet kuorensa evoluution myötä. Etanoiksi kutsuttuja lajeja on muun muassa siruetanoiden (Arionidea) ja harjaetanoiden (Limacidae) heimoissa. Toisinaan nimitystä etanat on kuitenkin käytetty myös maakeuhkokotiloiden lahkon suomenkielisenä nimenä, jolloin se käsittää myös kuorellisia lajeja. Kuorettomia merikotiloita kutsutaan merietanoiksi.
Muista kotiloista poiketen etanoilla ei ole kalkkikuorta, mutta niiden selässä on kalkkikilpi.
Suomessa esiintyvistä etanoista yleisin on metsäetana (Arion fuscus), suurin ukkoetana (Limax cinereoniger). Puutarhoissa tuhoa aiheuttavista etanoista huomattavin on valepeltoetana (Deroceras reticulatum).

Etanat ravintona

Nimitystä etana käytetään myös ravintona käytettävistä kotiloista. Tässä merkityksessä nimitys on kuitenkin harhaanjohtava, sillä useimmat syötävät lajit ovat kuorellisia.

Symboliikka

Etanan hitauden vuoksi nahjusmaista ihmistä verrataan siihen. ”Katsella kuin etana” tarkoittaa katsomista silmät tapillaan. Etanaa on pidetty kansanperinteessä sään ennustajana (”etana, etana, näytä sarves, onko huomenna pouta”).  Koska viinitarhojen etanat piiloutuvat kalkkikuoren sisälle, mutta tulevat sieltä talven tai kuivuuden jälkeen ulos, etanaa on pidetty Kristuksen ylösnousemisen vertauskuvana. Etana kantaa ”taloaan”, ”koko omaisuuttaan”, aina selässään, joten siitä on tullut myös tyytyväisyyden symboli.
Määräaikainen valtiosihteeri

Määräaikainen valtiosihteeri tai ministerin (poliittinen) valtiosihteeri on Suomen valtioneuvoston jäsenen eli ministerin henkilökohtainen erityisavustaja. Ne ministerien poliittiset sihteerit, joita ei nimitetä määräaikaisiksi valtiosihteereiksi ministeriöihin ovat edelleen erityisavustajia. Ensimmäiset määräaikaiset valtiosihteerit aloittivat vuonna 2005. Keskeisin ero valtiosihteerin ja tavallisen erityisavustajan välillä on, että valtiosihteeri voi tarvittaessa sijaistaa ministeriä osassa Euroopan Unionin kokouksia. 
Ministerien henkilökohtaisen luottamuksen varassa toimiva valtiosihteeri nimitetään ministerin toimikaudeksi. Valtiosihteerien tarve arvioidaan kunkin hallituksen muodostamisen yhteydessä. Stubbin hallituksessa pääministerin lisäksi kymmenellä ministerillä on valtiosihteeri.
Määräaikaisten valtiosihteerien valtuuksista käytiin keskustelua, koska ensisijaisesti SDP halusi heille ministerivastuuta mm. siten, että he voisivat edustaa vastuuministeriään Euroopan unioniin liittyvissä asioissa. Erityisesti tätä vastusti kokoomuslainen perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja Kimmo Sasi, koska se tekisi määräaikaisesta valtiosihteeristä apulaisministerin kaltaisen.
Giuseppe Zangara

Giuseppe "Joe" Zangara (7. syyskuuta 1900 – 20. maaliskuuta 1933) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö, joka 15. helmikuuta 1933 ampui viittä ihmistä Yhdysvaltain presidentiksi valitun Franklin D. Rooseveltin puhetilaisuudessa Floridan Miamissa. Yksi hänen uhreistaan, Chicagon pormestari Anton Cermak, kuoli sairaalassa 7. maaliskuuta 1933. Zangara oli jo 20. helmikuuta tuomittu murhayrityksistä 80 vuodeksi vankeuteen, mutta Cermakin kuoltua hänet tuomittiin 10. maaliskuuta kuolemaan murhasta. Zangara teloitettiin sähkötuolilla kymmenen päivää myöhemmin.
Zangara oli anarkisti ja vihasi hallitusta ja eliittiä, joita hän syytti köyhien ongelmista. Hän oli myös itse kärsinyt köyhyydestä ja vatsakivuista. Yleisesti uskotaan, että hänen tarkoituksenaan oli murhata Roosevelt, mutta hän osui vahingossa Rooseveltin sijasta tämän edessä seisoneeseen Cermakiin. On kuitenkin myös epäilty, että Zangara olisi toiminut Chicago Outfit -gangsterijärjestön johtajan Frank Nittin palveluksessa ja olisi pyrkinyt murhaamaan nimenomaan Cermakin, joka aiemmin oli järjestänyt Nittin salamurhayrityksen.

Fiktiossa

Mustavalkoisessa TV-sarjassa LAHJOMATTOMAT on kaksiosainen jakso Työtön salamurhaaja I - II joka rakentuu nimenomaan Zangaran ja Cermakin murhan ympärille.
Mott (albumi)

Yleistä

Mott the Hoople tuotti albumin itse, koska sen haluamat tuottajat eivät olleet käytettävissä.
Albumin työstöä varjostivat Ian Hunterin ja kitaristi Mick Ralphsin kireät välit. Ralphs oli katkera siitä, että yhtyeeseen aikoinaan ainoastaan kosketinsoittajaksi liittynyt Hunter oli noussut yhtyeen merkittävimmäksi jäseneksi ja laulunkirjoittajaksi lopullisesti vuoden 1972 aikoihin. Vastaavasti Ralphsin vaikutusvalta oli jatkuvasti pienentynyt, ja Mottin ainoa kappale, jossa hänen soittonsa pääsi kunnolla esille, oli kappale ”I'm a Cadillac/El Camino Dolo Roso”. Huolimatta Hunterin vastusteluista, Ralphs jätti yhtyeen myöhemmin albumin julkaisun jälleen.
Rolling Stone -lehti sijoitti albumin sijalle 366 500 Greatest Albums of All Time -listalla. Samainen lehti on myös kehunut Mottia ”yhdeksi modernin rockin parhaista hukatuista mestariteoksista”. Lisäksi Mott sisältyy Robert Dimeryn kirjaan 1001 albumia, jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.

Kansitaide

Kansikuvan tekijäksi Mott the Hoople pyysi Hipgnosis-työryhmää. Yhtyeen mielestä sen paras ehdotus oli itkevä, suuton tyttö, jonka levy-yhtiö CBS Records kuitenkin hylkäsi julkaisukelvottomana. Kompromissiksi kanneksi valittiin Roslav Szaybon työstämä pojan kasvokuva, jota käytettiinkin Britanniassa, mutta Yhdysvalloissa se ei kelvannut yhtyeen paikalliselle jakelijalle Columbialle. Siellä kansi korvattiin yhtyekuvalla.
Levyn alkuperäinen painos oli avattavakantinen, jossa kannen pojan kasvojen ääriviivoissa oli avoin ikkuna. Tämä oli kuitenkin liian kallista, joten kyseisiä malleja tehtiin vain muutama tuhat.
Ay Carmela

Ay Carmela (myös El Paso del Ebro ja Viva la XV Brigada) on vanha espanjalainen kansansävelmä, joka tunnetaan erityisesti Espanjan sisällissodan aikaisena tasavaltalaisten lauluna. Sen sävel on kuitenkin peräisin jo 1800-luvun alusta Espanjan itsenäisyyssodan ajalta. Kappaleen suosituimmista sanoituksista El Paso del Ebro -nimellä tunnettu versio viittaa vuonna 1938 käytyyn Ebron taisteluun ja Viva la XV Brigada puolestaan kansainvälisiin prikaateihin kuuluneeseen XV prikaatiin.

Suomessa

Kappale kuullaan useina eri muunnoksina vuonna 1980 valmistuneessa Mikael Wahlforssin elokuvassa Espanjankävijät, joka kertoo sisällissodan suomalaisista vapaaehtoisista. Elokuvassa sen esittää muun muassa Heikki Valpolan yhtye.
Bloatware

Bloatware on tietokoneen esiasennetuista sovelluksista käytetty nimitys. Bloatwarea lisäävät Suomessa myytäviin tietokoneisiin lähinnä laitevalmistajat, mutta muualla maailmalla myös operaattorit ja jälleenmyyjät lisäävät usein omia sovelluksiaan myymiinsä laitteisiin. Bloatwarea on muun muassa kannettavissa tietokoneissa, pöytätietokoneissa, älypuhelimissa ja taulutietokoneissa. Sen poistaminen vaatii yleensä root-oikeudet, joten se on lähes kaikilla mobiililaitteilla mahdotonta. Bloatware kuluttaa laitteen virtaa ja tallennustilaa sisältää usein tietoturvariskejä ja saattaa hidastaa laitetta.
Osa yrityksistä, esimerkiksi suomalainen tietoturvayhtiö F-Secure, ei turvallisuussyistä salli bloatwarea sisältävien matkapuhelimien käyttöä työkäytössä.
Amdangin kieli

Amdangin kieli on Tšadissa asuvien amdangien puhuma kieli, joka kuuluu nilosaharalaiseen furkielten ryhmään. Sen puhujat, joista käytetään myös nimitystä mimi, ovat kotoisin Wadi Firan alueen Biltinen seudulta. Amdangkyliä on myös etelämpänä Ouaddaïn alueen Abéchén, Goz Beïdan ja Adrén seuduilla sekä Bathan alueella. Kielen puhujia on 41 100 henkeä (vuonna 2000).
Amdangin ainoa sukukieli on fur. Sitä ei tule sekoittaa kahteen muuhun mimiksi kutsuttuun kielimuotoon, jotka saattavat olla sukua mabakielille. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sen murre-erot ovat melko vähäisiä. Monet amdangeista osaavat sujuvasti myös Tšadin arabiaa.
Jarno Limnéll

Jarno Ilmari Limnéll (s. 1973) on Aalto-yliopiston kyberturvallisuuden työelämäprofessori (Professor of Practice). Hän toimii myös Tampereen teknillisen yliopiston kyberturvallisuuden dosenttina. Koulutukseltaan hän on sotatieteiden tohtori, valtiotieteiden maisteri ja upseeri (majuri evp. ). Limnéll kehittää strategiasilmäänsä shakin peluulla.
Kirjolyhytkaulakilpikonna

Ulkonäkö ja koko

Kirjolyhytkaulakilpikonna on 20–25 cm pitkä. Sen kaula on suhteellisen lyhyt verrattuna muihin sivutaivuttajiin. Sen kuono on terävä ja kilpi matala ja leveä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kirjolyhytkaulakilpikonnaa tavataan Uudessa-Guineassa ja aivan pohjoisimmassa osassa Australiaa. Sitä esiintyy järvissä, laguuneissa ja joissa.

Lisääntyminen

Yhdessä pesueessa on 5–11 munaa.

Ravinto

Kirjolyhytkaulakilpikonna syö nilviäisiä ja muita selkärangattomia sekä kaloja.
Ruotsin lippu

Ruotsin lippu (ruots. Sveriges flagga) on perinteinen skandinaavinen ristilippu, joka juontaa juurensa 1500-luvulle. Lipun esikuvana toimi Tanskan lippu. Lipun otti käyttöön Juhana III 1569. Se oli todennäköisesti ensimmäisen kerran esillä Varsinais-Suomen maakunnan vaakunassa.
Ruotsin lain SFS 1982:269 mukaan lipun mitat ovat 10 suhde 16:een (korkeus:pituus). Lipputangon puoleiset siniset kentät ovat korkeudeltaan 4 ja pituudeltaan 5 mittayksikköä. Ristin sakaran leveys on puolet sinisen kentän korkeudesta eli 2 mittayksikköä. Uloimpien sinisten kenttien korkeus on 4 ja pituus 9 mittayksikköä. Ruotsin lippu jakautuu siis pystysuunnassa suhteessa 4:2:4 ja vaakasuunnassa suhteessa 5:2:9.
Ruotsin lain SFS 1983:826 mukaan värit ovat: keltainen NCS 0580-Y10R, sininen NCS 4055-R95B.
Las Ventas

Plaza de Toros Monumental de Las Ventas on härkätaisteluareena Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Madridin itäosassa Calle de Alcalán varrella Salamancan alueella. Areenan suunnitteli arkkitehti José Espeliú, ja se otettiin käyttöön 17. kesäkuuta 1931 nimellä Las Ventas del Espíritu Santo. Sillä on lähes 25 000 istumapaikkaa, joiden hinta vaihtelee riippuen ovatko ne auringossa vai varjossa sekä etäisyydestä kenttään.
Härkätaistelukausi kestää maaliskuusta joulukuuhun. Toukokuussa kaupungin suojeluspyhimyksen Pyhän Isidoruksen juhlan aikoihin tapahtumia on päivittäin, muulloin taistelut käydään yleensä sunnuntaisi-iltaisin.
Vuonna 1951 areenan tiloihin avattiin härkätaistelumuseo, jossa esitellään lajia ja areenan historiaa julisteiden, viittojen, miekkojen, maalauksien ja valokuvien muodossa. Vuodesta 2002 Las Ventasilla on järjestetty freestyle motocrossin Red Bull X-Fighters -tapahtuma.
Areenalle on suora metroyhteys Madridin metron linjojen 2 ja 5 kautta, jotka risteävät läheisellä Ventasin asemalla.
Toni Huikuri

Toni Olavi Huikuri (s. 17. syyskuuta 1979 Helsinki) on suomalainen entinen korkeushyppääjä, hän edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja.
Huikuri edusti Suomea kaksissa aikuisten arvokilpailuissa: Sydneyn olympialaisissa 2000 ja saman vuoden sisäratojen EM-kilpailuissa. Molemmilla kerroilla hän karsiutui finaalista. Olympialaisissa hän oli karsinnan 25. tuloksella 220 ja sisäratojen EM-kilpailuissa karsinnan yhdestoista tuloksella 221. Vuonna 1996 hän sijoittui viidenneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sydneyssä hypättyään 218.
Huikuri jakaa korkeushypyn ulkoratojen Suomen ennätyksen Mika Polun kanssa tuloksella 231. Hän hyppäsi ennätyksensä 11. kesäkuuta 2002 Bratislavassa. Polku oli hypännyt ennätyksensä 22. heinäkuuta 2000. Hänellä on nimissään myös 17- ja 19-vuotiaiden Suomen ennätys 224 vuodelta 1996. SM-kilpailuissa Huikuri on saavuttanut pronssia kahdesti ulkoradalta (1999, 2000) ja hopeaa halleista vuodelta 2000. Hän lopetti uransa vuoden 2004 päätteeksi.
Huikuri on 191 cm pitkä ja painaa 77 kg.
Vitali Žuravskyi

Vitali Stanislavovytš Žuravskyi (ukr. Віталій Станіславович Журавський, ven. Виталий Станиславович Журавский; s. 8. toukokuuta 1955) on ukrainalainen poliitikko ja Ukrainan korkeimman neuvoston jäsen. Hän edusti syrjäytetyn presidentti Viktor Janukovytšin venäläismielistä Alueiden puoluetta ja oli vastuussa hallituksen vastaisia mielenosoituksia rajoittaneesta lakiesityksestä tammikuussa 2014. 16. syyskuuta 2014 Žuravskyi joutui parlamenttitalon ulkopuolella hyökkäyksen kohteeksi, kun raivostunut väkijoukko heitti hänet roskakoriin. Teon uskotaan olleen reaktio armahduksen myöntämiseen venäläismielisille kapinallisille.
Žuravskyi toimi Janukovytšin neuvonantajana. Vuonna 2012 hän kirjoitti kiistellyn, tiukan kunnianloukkauslakiesityksen. Lakiesitys johti oppositiopuolueiden ja toimittajien mielenosoituksiin; esitettiin epäilyksiä, joiden mukaan tiukennettua lakia voitaisiin käyttää poliittisten näkemysten tukahduttamiseen. Lopulta Janukovytš luonnehti lakiesitystä virheeksi.
Ostvorpommern

Maantiede

Ostvorpommern sijaitsi Itämeren rannalla ja rajautui idässä Puolaan, kaakossa Uecker-Randowin piirikuntaan, etelässä Mecklenburg-Strelitzin piirikuntaan, lännessä Demminin piirikuntaan ja luoteessa Nordvorpommernin piirikuntaan, sekä pohjoisessa Greifswaldin piirikunnattomaan kaupunkiin.
Piirikuntaan kuului suurin osa Saksan ja Puolan rajalla sijaitsevasta Usedomin saaresta, jonka katsotaan olevan Saksan toiseksi suurin saari Rügenin jälkeen. Saaren pinta-ala on 445 neliökilometriä, josta 373 neliökilometriä kuuluu Saksalle ja 72 neliökilometriä Puolalle.
Maija Einfelde

Maija Einfelde (s. 2. tammikuuta 1939 Valmiera) on latvialainen säveltäjä. Hänen isänsä oli urkujenrakentaja ja äitinsä urkuri. Einfelde opiskeli musiikkia Alfrēds Kalniņš -musiikkikoulussa Cēsiksessä ja myöhemmin Jazeps Medins -musiikkiyliopistossa Riiassa. Professori Janis Ivanovs opetti hänelle sävellystä Jāzeps Mediņš -konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1966. Vuodesta 1968 lähtien Einfelde on itse opettanut sävellystä ja musiikin teoriaa eri musiikkikouluissa. Hänen poikansa Jānis Einfelds on kirjailija.
Einfelde voitti Barlow Foundationin kansainvälisessä musiikkikilpailussa ensipalkinnon vuonna 1997, ja hän on sittemmin noussut yhdeksi tunnetuimmista latvialaisista säveltäjistä.
Säveltäjänä Einfelde suosii kamari- ja kuoromusiikkia. Hänen sävellyksissään on monia viittauksia historiallisiin tapahtumiin ja eksistentiaalisiin ongelmiin, mutta myös omaelämäkerrallista aineistoa. Syvä emotionaalisuus yhdistyy Einfelden teoksissa askeettiseen ilmaisutapaan. Einfelde on kiinnostunut yksityiskohtien työstämisestä ja tekee usein monia vaihtoehtoisia versioita teoksistaan. Hän voitti ensipalkinnon Barlow Foundationin kilpailussa Aiskhyloksen runouteen sävelletyllä kamarioratoriolla At the Edge of the Earth... (1996). Muita Einfelden teoksia ovat muiden muassa Psalm 15 ja And I saw a new heaven (1998) sekä UNESCO:n kansainvälisen säveltäjärostrumin ohjelmaan sisältyneet konsertino neljälle klarinetille ja May Ballad sekakuorolle. Hän sai vuonna 1997 Latvian suuren musiikkipalkinnon ja vuonna 1999 Latvian kulttuuriministeriön palkinnon.
Vallikallio

Vallikallio (ruots. Vallberget) on Leppävaaran kaupunginosan osa-alue Espoossa. Vallikallio on pääosin kerrostaloaluetta, joka on rakennettu suurimmaksi osaksi 1980–1990-luvuilla. Vallikallio on saanut nimensä alueen keskellä sijaitsevasta metsäisestä kalliohuipusta, jossa on ensimmäisen maailmansodan aikaiseen maalinnoitukseen liittyviä linnoituslaitteita. Se on Vallikallion korkein kohta, ja sen huipulta näkee Leppävaaran yli. Vallikallion viereisiä alueita on muun muassa Lintuvaara, Veräjäpelto, Kyyhkysmäki ja Postipuunmäki.
Etelässä Vallikallio alkaa Harakantien ja Lintuvaarantien risteyksestä, ja päättyy Pikkulinnunreitin ja Lintuvaarantien risteykseen, josta se jatkaa Pikkulinnunreittiä Kehä I:lle. Idässä Vallikalliota rajaa Kehä I ja Porarinkadun takainen metsä. Lännessä rajanveto on vaikeampaa, mutta kovin paljon Lintuvaarantien länsipuolelle Vallikallio ei ulotu.
Vallikalliosta löytyvät Siwa, Blue Jay Bar, Hotelli Hellsten (aikaisemmin Privatel ja StayAt), jonka yhteydessä ravintola Huivi sekä Shell ravintoloineen, Tellabs, Oberthur Technologies ja muuta pienteollisuutta, mutta ei isompia kauppoja. Leppävaaran ydinkeskustaan on Vallikalliolta matkaa noin kilometri. Lintuvaarantiellä kulkevat bussilinjat 202, 203, 231 ja 510, joilla pääsee niin Leppävaaran keskustaan kuin Helsinkiin, Tapiolaan ja Martinlaaksoon.
Kivikkorastas

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 17–20 cm ja paino 42–65 g. Juhlapukuisella koiraalla on siniharmaa pää, niska ja kaula, sekä ruosteenpunainen alapuoli. Naaras, nuori ja peruspukuinen koiras ovat saman näköisiä, ruskehtavia ja poikittaisjuovaisia. Pyrstö on melko lyhyt ja punertava.
Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla vain osittainen.

Esiintyminen

Etelä- ja Keski-Eurooppa, paikoin Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä sekä Keski-Aasia Kiinaan saakka. Euroopan populaation koko on 200 000–630 000 yksilöä. Muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa Saharan eteläpuolella. Laji on tavattu Suomessa toistaiseksi neljästi: 21.10.-3.11.1991 Hailuodossa, 28.7-3.9.1992 Pyhäjärvellä, 26.-27.6.1994 Turussa ja 10.6.2002 Pirkkalassa.

Elinympäristö

Pesii vuoristojen rinteillä ja niityillä 1500 metristä ylöspäin.

Lisääntyminen

Pesä on maassa kiven- tai kallionkolossa. Munia on 4–5, joita naaras hautoo 2 viikkoa.

Ravinto

Syö pääasiassa isokokoisia hyönteisiä ja muun muassa marjoja.