Yhtymän viestijärjestelmä

Yhtymän viestijärjestelmä (YVI) on Suomen puolustusvoimien digitaalinen kenttäviestijärjestelmä, joka toimii yhtymän kaiken tiedonvälityksen runkona. Se koostuu useista sotatoimien etenemisen mukaan siirrettävistä keskuksista. Keskukset ovat yhteydessä toisiinsa kenttä­linkeillä ja kenttävalokaapeleilla. Järjestelmä perustuu länsimaisiin standardeihin ja laitteisiin, se on automaattinen ja yhteydet ovat salattuja. Järjestelmä on silmukoitu ja se etsii lyhimmän yhteyden tilaajan ja osoitepuhelimen välillä. Yhtymän viestijärjestelmä luotiin Jääkäriprikaati-90:n tarpeisiin. Yhtymän viestijärjestelmä-2:lla viitataan myös vuoden 2005 vaatimusten mukaiseen Prikaati 2005:n. Aikaisempi Jalkaväkiprikaati-80 käytti viestijärjestelmänään PL-70:n ja TDE-4:n yhdistelmää.
Yhtymän viestijärjestelmä edustaa 1980-luvulla kehittynyttä tekniikkaa, joka mahdollisti liikkuvan tilaajan digitaaliset ja analogiset puhelinpalvelut parantaen nopeutta. Vastaavanlaisia järjestelmiä ovat ranskalainen RITA, yhdysvaltalainen TRITAC/MSE, ruotsalainen Telesystem 9000. Viestitoiminnan digitalisoiminen maailmanlaajuisesti perustuu paljolti Yhdysvaltain asevoimien Force XXI- ja Advanced Warfighting Experiment (AWE) -ohjelmiin.

Yhtymän viestijärjestelmä-1

Yhtymän viestijärjestelmä-1 on ensimmäinen yhtymän viestijärjestelmä, joka määriteltiin jääkäriprikaati-90:ä varten. Myöhemmin se muunnettiin yhtymän viestijärjestelmä-1M:ksi, jotta se sopisi paremmin yhteen toisen joukko-osaston yhtymän viestijärjestelmä-2:n kanssa.

Yhtymän viestijärjestelmä-1M

YVI1-järjestelmän modifioitu versio YVI-1M vastaa ominaisuuksiltaan ja käyttöperiaatteeltaan YVI2-järjestelmää. Järjestelmään kuuluu 22 viestiasemaa, jotka muodostavat prikaatin tarvitsemat kenttäviestiyhteydet. Puhelinkeskus ja radioyksikkö vaihdettiin. Lisäksi modifioinnin yhteydessä järjestelmään lisättiin langaton puhelinjärjestelmä, johon kuuluu tukiasemaohjain, tukiasema ja puhelimia.

Keskeiset laitteet

Yhtymän viestijärjestelmä-2 on nykyinen kehitysversio viestijärjestelmästä, jollainen on rauhanajan koulutusyksiköistä Karjalan Prikaatissa ja Porin Prikaatissa. Teknisesti järjestelmä perustuu valtaosaltaan italialaisen Marconin CD115-viestikeskuslaitteisiin ja MH313-radiolinkkeihin.

Järjestelmän rakenne

Järjestelmässä suunnittelutasona on kaksi SEP-asemaa (System Execution and Planning; Järjestelmän toimeenpano ja suunnittelu), valvontatasona kaksi OSC-asemaa (Operational System Control; Käytönaikainen järjestelmän valvonta). Muut asemat ovat FC-asemia (Facility control; käytönvalvonta). OSC-asemilla on jatkuva suora yhteys sekä suunnittelutasoon SEP että käytönvalvontatasoon FC.

Käyttö

Prikaatissa on perusratkaisussa 24 viestikeskusta, joita voidaan liikuttaa ajoneuvoalustansa avulla tai siirtää 20 jalan konteissa kuorma-autolla. Viestikeskuksia on neljää tyyppiä: verkon suunnittelu- ja valvonta-asemia, perusviestiasemia, kenttätykistön asemia ja ilmatorjunnan asemia. Suunnittelu- ja valvonta-asemia voidaan käyttää perusviestiaseman tapaan niiden tilapäisinä täydennyksinä. Asemien varustus vaihtelee keskustyypille ominaisen tehtävän mukaan. Mikäli samankaltaista kalustoa käytetään armeijakunnan tasolla, koostuu vastaava järjestelmä 32 viestikeskuksesta.

Sotilasopetus

Yhtymän viestijärjestelmään tarjoavat sotilasopetusta mm. Reserviupseerikoulun viestikomppania Haminassa, puolustusvoimien henkilökunnalle Viestikoulu Riihimäellä sekä valmiusyhtymissä Itä-Suomen viestipataljoona, Länsi-Suomen viestipataljoona, Pohjois-Suomen viestipataljoona ja Panssariprikaatin Panssariviestikomppania.

Ajoneuvot

Yhtymän viestijärjestelmän osia on sijoitettu Panssari-Sisu XA-202 (YVI):iin, Sisu NA-110:een, Hägglunds BV 206:een, BTR-50 (YVI):een ja GAZ-66:een.