google/wiki40b huggingface dataset:
Namaste

Namaste (namastē) eli namaskar on etenkin Intiassa yleinen tervehdys. Hindut käyttävät namastea kaikkialla tavattaessa ja hyvästeltäessä niin tuttuja kuin vieraitakin.
Namaste tehdään laittamalla kädet rinnan korkeudella yhteen sormet ylöspäin ja kumartamalla kevyesti. Samalla sanotaan kielestä riippuen “Namaste,” “Namaskara,” “Namaskaram” tai “Namaskar”. Rukoillessaan hindut tekevät namasten silmät kiinni ja lausuvat joskus jumalten nimiä. Namaste on tavallista kunnioittavampi kun sormilla kosketetaan otsaa, "kolmannen silmän" kohtaa. Jumalaa tervehtiessä kädet voidaan nostaa kokonaan pään yläpuolelle.
Namaste on yksi viidestä muodollisesta tervehdyksestä, jotka mainitaan Veda-kirjoissa. Hindulaisuudessa namastella on syvällinen henkinen merkitys. Sillä tunnustetaan että elämänvoima, jumaluus, itseys tai Jumala minussa on sama jokaisessa. Painamalla kämmenet yhteen tavattaessa kunnioitetaan Jumalaa jokaisessa ihmisessä ja kuvataan hengen ja materian yhteenliittämistä.
Namaste on kädenheilautusta arvokkaampi tapa tervehtiä suurta ihmisjoukkoa, minkä vuoksi poliitikot ja esiintyjät suosivat sitä yleisötilaisuuksissa. Se on myös hygieenisempi kuin kädenpuristus, sillä siihen ei kuulu kosketusta.
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)

Juonitiivistelmä

Täällä Pohjantähden alla alkaa Koskelan torpan perustamisesta 1880-luvulla ja kertoo kuvitteellisen Pentinkulman ihmisten elämästä noin vuoteen 1920. Keskeinen teema on torpparien epävakaa asema ja heidän tavoitteensa parantaa elinolojaan. Tärkeässä roolissa ovat myös maaseudun yläluokka, kuten papin perhe, ja köyhälistö, jonka sosioekonominen asema on heikompi kuin torpparien. Elokuvan tarina ulottuu aina Suomen sisällissodan loppuun asti. Elokuva on melko uskollinen Linnan alkuperäistekstille. Lopun taistelukohtauksessa kuvataan Syrjäntaan taistelua.
Nikolai Tištšenko

Nikolai Ivanovitš Tištšenko (10. joulukuuta 1926 Ljublino, Neuvostoliitto – 10. toukokuuta 1981 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Tištšenko pelasi vuosina 1951–1958 Moskovan Spartakissa ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden neljä kertaa.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Tištšenko pelasi vuosina 1954–1956 12 ottelua ja voitti olymipakultaa 1956 Melbournen olympialaisissa. Olympiakisojen välierissä Bulgariaa vastaan Tištšenkon solisluu katkesi, mutta pelaajavaihdot eivät olleet sallittuja, ja hän joutui pelaamaan ottelun loppuun saakka.
Abdulrahman al-Bazzaz

Abdulrahman al-Bazzaz (arab. عبد الرحمن البزاز‎) (1913–1973) oli irakilainen hallintomies ja sotilas. Hän oli OPEC:in pääsihteeri 1. toukokuuta 1964 – 30. huhtikuuta 1965. Tämän jälkeen hän toimi Irakin ulkoministerinä muutaman kuukauden 1965 sekä pääministerinä loppuvuodesta 1965 elokuuhun 1966. Hän oli Irakin presidentti 1966 kolmen päivän ajan (13. toukokuuta – 16. toukokuuta) Abdulsalam Arifin kuoleman jälkeen, kunnes Arifin veli Abdulrahman Arif valittiin presidentiksi.
Olli Joki

Olli Joki (s. 1943 Hämeenlinna) on suomalainen taidemaalari. Joki on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1963-1966. Hänellä on ateljee  Tampereen TampellArtissa ja Espanjan Fuengirolassa. 
Olli Joen maalaukset ovat esittäviä ja värikkäitä. Tavallisesti ne ovat myös kevyen impressionistisesti tai ekspressionistisesti sävyttyneitä. Monesti niissä on suuria väripintoja ja pieniä hahmoja. Aiheena on usein tanssi, musiikki ja soittimet, hevoset tai pyöräily. Kooltaan  maalaukset ovat pienehköjä tai keskikokoisia.
Olli Joen maalauksissa on nähty toistuvan kolme teemaa. Lämpimän ruskeiden Välimeren maisemien ohella on naisfiguureja, jotka ovat usein kohtalokkaan punaisia värimaailmaltaan. Kolmantena ovat sinisävyiset surrealistiset fantasiateokset, joissa on yksisarvisia ja planeettoja.
Olli Joki äänestettiin Taloustaito-lehden äänestyksessä vuonna 2009 Suomen rakkaimpien nykytaiteilijoiden joukkoon, 16. sijalle.  Joki on pitänyt suuren määrän näyttelyjä taidegallerioissa Suomessa ja ulkomailla
Cor Group

Terve Media

Terve Media Oy (aiemmin Coronaria Media Oy ja Darwin Media Oy) on yritys, joka tuottaa verkkojulkaisuja. Terve Median sivustoja ovat esimerkiksi Tohtori.fi, Helistin.fi, Kimallus.fi, Terve24.fi, Huoltamo.com, Poliklinikka.fi, Pudottajat.fi ja Terkkari.fi. Palveluista Poliklinikka.fi, Kimallus.fi, Verkkoklinikka.fi, Huoltamo.com, Helistin.fi ja Terkkari.fi sulautettiin Terve.fi -palvelun alle elokuussa 2012.
Terve Media tekee sisältöä sekä terveydenhuollon ammattilaisille että terveydestä kiinnostuneille kuluttajille. Terve Media kuuluu Cor Group -konserniin.
Terve Medialla on 15 työntekijää, ja sillä on toimistot Oulussa ja Helsingissä. Terve media tarjoaa kontakteja ja työkaluja monikanavaiseen lääkemarkkinointiin. Yhtiön oman ilmoituksen mukaan Terve Median nettisivustoilla käy kuukausittain kaksi kolmasosaa terveydenhuollon ammattilaisista ja noin 750 000 kuluttajaa .
Terve Median kuluttajapalveluissa on eri aiheisia uutisia ja artikkeleita, vastauspalveluja sekä keskustelusivuja, kuten Tohtori.fi, joka sisältää tietoa terveydestä ja Pudottajat.fi, joka on laihduttajille suunnattu nettiyhteisö. Lisäksi terveydenhuollon ammattilaisia varten on portaaleja ja palveluja, kuten tietokantoja ja  tutkimustietoa. Nämä palvelut vaativat rekisteröitymisen.

Helistin.fi-tietovuoto

Marraskuussa 2011 paljastui yli 73 000 nimen ja käyttäjätietojen tietovuoto Terve Median ylläpitämillä keskustelusivuilla, joka johtui ohjelmista joiden tietoturvapäivitykset olivat vuosia jäljessä. Järjestelmät oli rakentanut Corame Oy. Ylläpitäjän mukaan käytettyyn phpBB2-ohjelmistoon ei oltu tehty eikä ollut tullut vuoden 2007 alun jälkeen tietoturvapäivityksiä. Ohjelmiston tuki on lakannut vuoden 2009 lopussa. Ylläpitäjä totesi, että he tiesivät järjestelmän haavoittuvaksi ja pelkäsivät joutuvansa tietovuodon kohteeksi
Sysievämonninen

Koko ja ulkonäkö

Sysievämonninen kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen selkäevä on musta ja kalassa on mustia pilkkuja, se on muuten valkoinen.

Alkuperä

Sysievämonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta: Perusta, Ecuadorista ja Kolumbiasta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Sysievämonninen on eloisa ja sävyisä parvikala, joka viihtyy akvaarion pohjalla muiden monnisten tapaan. Sen viljely on hyvin vaikeaa.

Vesiolot ja ravinto

Sysievämonninen tarvitsee vähintään 100 litran akvaarion. Sille sopiva pH on 6–7, veden kovuus alle kymmenen ja lämpötila 23-26 astetta.
Merunjärvi

Maantietoa

Järvi on 750 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen pinta-ala on 14 hehtaaria. Se on metsäjärvi, jonka pohjois- ja etelärantojen läheisyydessä on ollut kahden maatilan peltoa. Siihen laskee kolme lyhyttä metsäojaa. Järvellä on poikkeuksellisesti kaksi laskuojaa, jonka vuoksi se on bifurkaatiojärvi. Järven etelärannasta saa alkuunsa merunoja, joka laskee 1,4 kilometriä Höytämönjärven Merunlahteen. Ojalla on pudotusta vain 0,40 metriä. Toinen laskuoja lähtee järven länsipäästä ja 500 metriä Parkinalhon läpi Koipijärveen. Järvillä on korkeuseroa vain 0,1 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä. Rannat ovat kovaa moreenimaata, vaikka jossakin paikoin on suotakin. Rannoille on rakennettu kuusi kiinteistöä ja viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Sääksjärveltä.

Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa järven rannalla oli vain yksi maatila, jonka peltoja oli pohjoisrannalla. Etelärannalla oli itäpuolella olevan tilan peltoja. Vuoden 1960 kartassa sekä pohjois- että etelärantaan oli rakennettu taloja. Vuoden 1975 kartassa monia peltoja oli metsitetty. Vuonna 1991 oli etelärantaan rakennettu lisää taloja.
Serov

Historia

Aluetta on arkeologisten tutkimusten perusteella asuttanut mansiväestö tai heidän edeltäjänsä noin tuhat vuotta sitten.
Vuonna 1894  keisari Aleksanteri III:n suosiollisella määräyksellä ja kaivosinsinööri Aleksandr Auerbahin johdolla paikalle perustettiin terästehdas. Ympärille syntynyttä taajamaa alettiin kutsua nimellä Nadeždinsk alueen omistajan Nadežda Polovtsovan mukaan. Ensimmäisen maailmansodan aikana seudun rikkaat malmivarat olivat arvossaan, ja muun muassa Klein-veljesten konepaja siirrettiin Riiasta Nadeždinskiin 1917. Venäjän vallankumouksen jälkeisessä sisällissodassa kaupunki oli jonkin aikaa valkoisen kenraalin Aleksandr Koltšakin hallinnassa. Kaupunginoikeudet Nadeždinskille myönnettiin vuonna 1926. Vuonna 1934 kaupunki sai uuden nimen Kabakovsk paikallisen puoluejohtajan Ivan Kabakovin mukaan, mutta tämän jouduttua Stalinin vainojen kohteeksi entinen nimi palautettiin. Nimi Serov annettiin kaupungille 1939 Espanjan sisällissodassa kunnostautuneen ja samana vuonna kuolleen lentäjäsankari Anatoli Serovin kunniaksi.
Toisessa maailmansodassa Serovilla kuten Uralin alueen teollisuustuotannolla yleensäkin oli huomattava sotilaallinen merkitys. Neuvostoaikana Seroviin siirtyi paljon työvoimaa muun muassa Mongoliasta ja Koreasta.
Monumentti

Monumentti (latinan sanoista monumentum - monere ’muistaa’ ja mens ´mielessä´) on useimmiten suurikokoinen, vaikuttava muistomerkki. Se voi olla esimerkiksi patsas tai rakennus, hautapatsas tai hautarakennelma. Myös annaalia voidaan kutsua monumentiksi.
Monumenttitaide tarkoittaa taideteoksia, jotka on tarkoitettu ja alun perin suunniteltu arkkitehtuurin yhteyteen tai liittyviksi muuhun rakennettuun ympäristöön, kuten seinämaalaukset, veistosryhmät, suihkukaivot ja ympäristötaideteokset.
Monumentaalinen on kooltaan suuri, mittasuhteiltaan selkeä, suurieleinen, suurenmoinen tai mahtava rakennus tai taideteos.
Sanaa monumentti käytetään myös kuvaannollisesti, esimerkiksi puheessa Kalevalasta kansallisena monumenttina. 
Monumentit ovat joskus kooltaan jättiläismäisiä. Suurimmat monumentit ovat usein tehty hallitusten tai valtioiden aloitteesta, mutta pienet ovat yleensä yksityisten tilaamia.
Tunnettu suomalainen monumentti on Eila Hiltusen vuonna 1967 valmistunut Sibelius-monumentti Helsingissä. Puiston kallioon asennettu teos koostuu yli 600 eripituisesta, pystysuuntaan hitsatusta metalliputkesta. Teoksen vieressä kalliolla on Sibeliuksen kasvoreliefi.
Jubilant Power

Kappaleet

Kaikki kappaleet Ted Curson.
Quesadilla

Quesadilla on juustolla ja muilla suolaisilla täytteillä täytetty puolikuun muotoon taitettu vehnä- tai maissitortilla. Alkuperältään meksikolainen ruoka on saanut nimensä espanjankielen sanasta queso (juusto).
Quesadilla valmistetaan täyttämällä tortillalettu juustolla; yleisimpiä täytteitä juuston lisäksi ovat erilaiset lihat, pavut sekä avokado ja muut vihannekset. Täytettyä tortillalettua paahdetaan tai paistetaan, kunnes juusto on sulanut. Valmis quesadilla leikataan yleensä siivuiksi ennen tarjoilua.
Sara Canning

Nuoruus

Canning syntyi Ganderissa, Newfoundlandissa, Kanadassa Wayne ja Daphne Canningille ja varttui Kanadan Sherwood Parkissa, lähellä Edmontonia. Canning harrasti kilpaluistelua ja kiinnostui teatterista opiskellessaan F.R. Haythorne Junior High -koulussa. Canning näytteli useassa teatterituotannossa Bev Facey Community High School -koulua käydessään ja näytteli kotikaupunkinsa Festival Placessa.
Canning teki näyttelijädebyyttinsä 18-vuotiaana George Orwellin romaaniin perustuvassa näytelmässä Vuonna 1984 Citadel Theatressa Edmontonissa. Canning alkoi opiskella Albertan yliopistossa pääaineenaan taiteet ja harkitsi myös journalismin opiskelua. Canning kuitenkin jätti opintonsa kesken ja muutti Vancouveriin 19-vuotiaana panostaakseen näyttelijän uraansa. Hän valmistui vuoden kestävästä näyttelijän koulutuksesta Vancouver Film Schoolista.

Ura

Canning löysi itselleen agentin ja aloitti näyttelemisen Vancouverissa tuotetuissa televisiosarjoissa ja televisioelokuvissa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli Nicky Hiltonin rooli elokuvassa Paparazzi Princess: The Paris Hilton Story vuonna 2008. Vuonna 2009 Canning vieraili sarjoissa Smallville ja Kyle XY sekä näytteli tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa Taken in Broad Daylight Anne Slutia.
Vuonna 2009 Canning näytteli elokuvassa Black Field. Kolme viikkoa Black Field -elokuvan kuvausten jälkeen Canning sai roolin CW:n draamasarjasta The Vampire Diaries. 
Canning esittää sarjassa Jenna Somersia, Elena Gilbertin (Nina Dobrev) ja tämän pikkuveljen Jeremyn (Steven R. McQueen) tätiä ja holhoojaa.
Mäkihyppylinko

Mäkihyppylinko eli "spedelinko" on Spede Pasasen ja Raimo Kaukisen keksimä mäkihyppääjien harjoitteluväline. Linkoa käytetään mäkihyppääjien heittämiseen tasaiselta maalta hyppyriä muistuttavalla kiihtyvyydellä. Mäkihyppylingon prototyyppi oli rakennettuna Kuopion Puijossa vuosina 1970–1980. Linko nähtiin myös elokuvassa Professori Uuno D.G. Turhapuro.
Spede-Idea Oy valmistaa linkoa edelleen. Lingon nykyinen versio on sähkökäyttöinen ja elektronisesti ohjattu. Uusin linko on suunniteltu lumilautailijoiden käyttöön erilaisiin hyppytapahtumiin. Linko mahdollistaa tapahtumien järjestämisen esimerkiksi kaupunkien keskustoissa.
Pontoise

Historia

Pontoise sijaitsee roomalaisen tien Via Julius Caesarin varrella.
Kaarle Yksinkertainen lopetti viikinkien hävitysretket vuonna 911 Saint-Clair-sur-Eptessa solmimalla Rollon kanssa sopimuksen, joka antoi normanneille osan myöhempää Normandiaa, ja Pontoise muuttui Normandian ja Frankkian rajakaupungiksi.

Arkkitehtuuri

Pontoisessa on monta monumenttia, muun muassa Tavet-Delacour -museo, Camille Pissarron museo, Saint-Macloun katedraali, Le Carmel, Notre-Dame -kirkko, Cordeliers-luostari, Monthiers-hotelli ja bastionijärjestelmän jäänteet.
Hugo (televisio-ohjelma)

Pelaaminen

Päästäkseen mukaan pelaamaan Hugoa pelaajalla piti olla näppäinpuhelin, jolla hän soitti studioon ja pääsi pelaamaan televisioruudulla käyttäen puhelimen näppäimiä. Pelaajan tavoitteena oli auttaa Hugoa kukistamaan ilkeä Skylla-noita, joka oli kaapannut Hugon perheen. Hugon piti selvittää erilaisia maita, mm. juna, metsä ja lentokone, ennen kuin hän pääsi Skyllan luo. Noita oli kuitenkin varautunut ja laittanut ansoja matkan varrelle. Jos pelaaja voitti Skyllan, hän sai pistemääränsä mukaisen palkinnon.
West Side Boys

West Side Boys, joka tunnettiin myös nimeltä West Side Niggaz tai West Side Junglers, oli aseistautunut ryhmä Sierra Leonessa. Ryhmää kuvaillaan joskus Armed Forces Revolutionary Council -puolueen pienemmäksi ryhmittymäksi. 
West Side Boys kaappasi ja piti rauhanturvaajia Yhdistyneiden kansakuntien operaatiosta Sierra Leonessa panttivankeina ja sieppasi brittisotilaita Royal Irish Regiment -rykmentistä elokuussa 2000. Ryhmä sai vaikutteita yhdysvaltalaisesta rap ja gangsta rap -musiikista, eritoten Tupac Shakurista, ja musiikissa kuvatusta gangsta-kulttuurista. Koska termiä ”West Side Niggaz” ei oltaisi voitu näyttää jatkuvasti ryhmittymästä kertovassa mediassa, muutettiin nimi harmittomaksi muotoon ”West Side Boys”. Ennen tuhoutumistaan ryhmässä arvioitiin olevan noin 600 jäsentä. 
Suuri osa West Side Boysin jäsenistä oli lapsisotilaita, jotka oltiin kaapattu vanhemmiltaan sen jälkeen kun ”värvääjät” olivat tappaneet heidät. Osa näistä lapsista pakotettiin osallistumaan vanhempiensa kiduttamiseen kuoliaaksi raaistaakseen ja epäinhimillistäkseen heidät. West Side Boysin jäsenet olivat poyon (kotitekoisen palmuviinin), kannabiksen ja veritimantein ostetun heroiinin suurkuluttajia. Veritimanteilla ostettiin myös suuri osa heidän aseistaan, joiden mukaan kuului muun muassa FN FAL -kiväärejä, AK-47-kiväärejä, RPG-7-kevytsinkoja kuin myös L16 81 mm -mörssärejä sekä ZPU-2-ilmatorjunta-aseita. Suuri osa ryhmän ajoneuvoista varastettiin Yhdistyneiden kansakuntien ruokasaattueista.
Kioski

Kioski on perinteisesti pieni myymälä, jossa asiakas asioi luukun kautta. Suomen aukioloaikalaissa kioskiksi katsotaan kaikki alle 100 m² myymälät, joihin myös pienimmät päivittäistavarakaupat lukeutuvat.

Myyntiartikkelit

Kioskit ovat perinteisesti myyneet juomia, jäätelöä, makeisia, arpoja, lehtiä, tupakkaa, postimerkkejä ja muuta pientä ja hyvin säilyvää tavaraa. Pikaruokaa myyviä kioskeja kutsutaan grillikioskeiksi. Nykyään kioskit ovat ryhtyneet myymään myös tuoretavaraa ja rahalainoja. Vuodesta 1995 on myös keskiolutta saanut myydä kioskeissa, joissa ostokset tehdään sisätiloissa (ns. luukuttomat sisäkioskit).

Historia

Välimeren ja Lähi-idän alueella kioski (pers. ‏كوشك‎, kushk; turk. köşk; ransk. kiosque) on pieni puutarhapaviljonki, jonka yksi tai useampi seinä on avoin. Suomalainen vastaava on huvimaja. Sana on persialaista alkuperää.
Viidakkoviikarit

Viidakkoviikarit (Jungle Cubs) on Disneyn lastenpiirrossarja. Sarja perustuu Disneyn Viidakkokirjaan. Tässä sarjassa Baloo, Bagheera, Louie ja Shere Khan näyttävät, että osasivat pitää hauskaa myös ennen kuin tapasivat Mowglin. Sarjassa hahmot ovat pentuja. Suomeksi sarjaa on käännetty ensimmäiset kolme jaksoa. Sarjan tunnuslaulun esittää Kai Lind.
Northrop F-5 Freedom Fighter

Historia

F-5:ttä edelsi Northropin kehittämä konetyyppi N-156, joka suunniteltiin pieneksi ja ketteräksi. N-156:n oli tarkoitus kyetä lentämään laivaston pienimmiltäkin lentotukialuksilta, mutta laivasto siirtyi suurempiin aluksiin. N-156 johti kuitenkin T-38 Talon koulutuskoneen kehitykseen ja F-5:n kehitykseen. Ensimmäinen prototyyppi YT-38 lensi vuonna 1959.
Kennedyn kaudella käynnistynyt Military Assistance Program (Sotilaallinen avustusohjelma) pyrki varustamaan Yhdysvaltain liittolaisten armeijoita, mihin tarkoitukseen Northropin jatkojalostama N-156F-tyyppi soveltui erinomaisesti. N-156F nimettiin F-5A:ksi, ja ensimmäiset F-5A:t myytiin Norjan kuninkaallisille ilmavoimille vuonna 1964. Sveitsin ilmavoimat käytti tätä konetyyppiä ennen F-18 Hornetia. Sveitsiläinen Patrouille Suisse -taitolentoryhmä käyttänee sitä edelleen.
Vietnamin sodan aikana Yhdysvaltain ilmavoimat kehitti F-5C-mallin, joka osallistui menestyksekkäästi taisteluihin, mutta jäi lähinnä kokeiluversioksi.
Keskipeli (shakki)

Shakissa keskipeli seuraa avauksen jälkeen. Raja keskipelin ja loppupelin välillä on häilyvä, mutta yhdeksi selkeäksi eroksi voidaan katsoa se, että kuninkaan sekä sotilaiden osuus loppupelissä on merkittävämpi kuin keskipelissä; eikä välitöntä mattihyökkäyksen vaaraa useinkaan loppupelissä ole. Keskipelissä mitataan pelaajien strateginen ja taktinen pelitaito. Esimerkkejä taktiikasta: haarukka, varras, kiinnitys ja paljastus.
Marshall Grant

Elämä

Grant syntyi Bryson Cityn lähellä ja kasvoi 12-lapsisessa perheessä Bessemer Cityssä. Hän meni naimisiin Etta May Dickersonin kanssa 1946, ja he muuttivat Memphisiin. Grant työskenteli automekaanikkona ja alkoi soittaa kitaraa yhdessä kollegoidensa Luther Perkinsin ja A. W. Kernodlen kanssa. Samassa yrityksessä työskenteli myös Johnny Cashin veli Roy, joka esitteli kolmikon Cashille. Alkujaan Cash, Perkins ja Grant soittivat kaikki rytmikitaraa, mutta yhteisellä päätöksellä Grant siirtyi bassoon.
Elvis Presleyn inspiroimana he koe-esiintyivät Sun Recordsin Sam Phillipsille, joka hylkäsi kuitenkin gospelia soittaneen yhtyeen, sillä gospel ei myisi tarpeeksi. Steel-kitaraa soittanut Kernodle jätti yhtyeen tämän jälkeen. Yhtye siirtyi Phillipsin suosituksesta rock and rolliin, ja he saivat lopulta levytyssopimuksen Sun Recordsille. Grant soitti Cashin yhtyeessä 25 vuoden ajan. Hän ei polttanut ja oli absolutisti. Grant joutuikin käytännössä paimentamaan Cashia aikoina, jolloin tämä oli huumekoukussa ja itsetuhoinen.
Grantin ja Cashin yhteistyö loppui vuonna 1980, kun Cashin jatkuva huumeiden käyttö johti useisiin erimielisyyksiin, joiden seurauksena Cash päätti erottaa Grantin. Pian tämän jälkeen Grant ja vuonna 1968 kuolleen Perkinsin perhe nostivat erilliset oikeusjutut Cashia vastaan. He syyttivät tätä eläkerahojen kavaltamisesta. Juttu sovittiin lopulta oikeudessa. Grant toimi jatkossa Statler Brothersin managerina. Hän oli vuonna 1965 levyttänyt yhtyeen kanssa hittikappaleen ”Flowers on the Wall”. Myöhemmin Grant ja Cash sopivat riitansa, kun Cash oli myöntänyt vuoden 1997 omaelämäkerrassaan tehneensä väärin. He soittivat vielä uudestaan yhdessä vuonna 1999.
Grant jäi eläkkeelle 2002 ja asui viimeiset vuotensa Hernandossa, Mississippissä, vaimonsa Ettan kanssa. Grantin omaelämäkerta I Was There When it Happened: My Life With Johnny Cash julkaistiin lokakuussa 2006. Seuraavana vuonna The Tennessee Two valittiin Musicians Hall of Fameen. Larry Bagby esitti Grantia vuoden 2005 elokuvassa Walk the Line.
Grant kuoli elokuussa 2011 Jonesborossa, mihin hän oli matkustanut osallistuakseen Johnny Cash -festivaaleille, jonka tarkoituksena oli kerätä rahaa Cashin nuoruudenkodin kunnostamiseen. Grant oli osallistunut torstain konsertin harjoituksiin keskiviikkona, 3. elokuuta. Hän oli kuitenkin yöllä joutunut aneurysman takia sairaalaan, missä hän kuoli sunnuntaina.
Pohjois-Savo (1903–1907)

Pohjois-Savo oli Kuopiossa vuosina 1903–1907 ilmestynyt sanomalehti.
Kirjapainonomistaja K. F. Malmström perusti Pohjois-Savon vuonna 1903 lakanneiden Kuopion Uutisten tilalle. Sen takana olivat kaupungin liikemiehet, jotka edustivat perustuslaillisia ja nuorsuomalaisten oikeistoa. Ohjelmaltaan lehti ilmoitti kuitenkin olevansa puolueeton ja keskittyvänsä liike-elämän tapahtumiin. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden julkaisija ja vastaava toimittaja oli Malmström ja toimittaja Helsingistä tullut nuorsuomalainen puolueaktiivi E. O. Sjöberg.
Vuosina 1906–1907 Pohjois-Savon kilpailijoiksi tulivat Otavan rinnalle Savon Työmies ja vanhasuomalaisten Savotar. Malmströmin kirjapaino teki konkurssin ja lopetti kannattamattoman lehtensä. Kirjapaino myytiin välivaiheen kautta Savon Sanomille ja Sjöberg palasi Helsinkiin Suomalaisen Kansan toimittajaksi.
Kalliolampi (Heinola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,8 metriä mpy.
Decamerone

Decamerone on italialaisen kirjailijan Giovanni Boccaccion teos, joka koostuu sadasta novellista. Boccaccio kirjoitti teoksen todennäköisesti vuosina 1350–1353. Decameronea pidetään nykyisen novellin esi-isänä. Teos on merkittävä paitsi kaunokirjallisen arvonsa vuoksi myös siksi, että se on tärkeä historiallinen dokumentti 1300-luvun elämästä. Nimi Decamerone on peräisin kreikan kielen sanoista δέκα (déka) eli kymmenen ja ἡμέρα (hēméra) eli päivä.

Tarina

Decamerone kertoo kolmesta nuoresta miehestä ja seitsemästä nuoresta naisesta, jotka lähtevät Firenzestä maaseudulle Fiesoleen mustaa surmaa pakoon. He viipyvät maalla kaksi viikkoa, ja viihdyttääkseen toisiaan he ryhtyvät kertomaan tarinoita. Jokainen kertoo päivittäin yhden tarinan, jotka on löysästi ryhmitelty teemoittain päivien mukaan. Kaksi päivää kustakin viikosta on varattu muihin tarkoituksiin: yksi työpäivä ja yksi pyhäpäivä. Näin ollen ryhmä kertoo yhteensä sata tarinaa.
Kukin kymmenestä kirjan henkilöhahmosta valitaan vuorollaan päivän kuninkaaksi tai kuningattareksi. Hän saa määrätä tarinoiden aihepiirin. Ainoastaan Dioneo, joka kertoo yleensä päivän viimeisen tarinan, vapautetaan velvoitteesta: hänen tarinoidensa aihe saa olla mikä tahansa. Decamerone sisältää lisäksi päivien tapahtumista lyhyet kuvaukset, jotka toimivat kehyksinä tarinankerronnalle.

Vaikutus kulttuuriin

Useat taidemaalarit ovat hyödyntäneet Decameronen tarinoita maalauksissaan. Kuuluisimpia Decameronen kuvittajia on italialainen Sandro Botticelli. Myös muun muassa brittiläinen John William Waterhouse, saksalainen Franz Xaver Winterhalter ja englantilainen Dante Gabriel Rossetti ovat maalanneet Decameroneen pohjautuvia teoksia.
Ohjaaja Pier Paolo Pasolini teki vuonna 1970 elokuvan Il Decameron, joka perustui joihinkin kirjan tarinoista. Decameronen uusin elokuvaversio on David Lelandin ohjaama Virgin Territory, joka tuli elokuvateattereihin joulukuussa 2007.