Suomen luonnonsuojeluliitto

Historia

Luonnonsuojeluliiton edeltäjä, Suomen luonnonsuojeluyhdistys, perustettiin 27. toukokuuta 1938 Helsingin Säätytalossa. Aluksi se oli melko pienen piirin tieteellinen seura. 1960-luvulla yhdistys ”vallattiin” siten, että lukuisat uudet jäsenet muuttivat liiton toimintaperiaatteita. Tällöin siitä tuli ”koko kansan” järjestö, johon alkoi kuulua yhä enemmän myös muita kuin tieteilijöitä ja tutkijoita. Vuonna 1969 Suomen luonnonsuojeluyhdistys liittyi yhteen useiden pienempien luonnonsuojelujärjestöjen kanssa. Uuden järjestön nimeksi tuli Suomen luonnonsuojeluliitto.
Vuonna 2008 Luonnonsuojeluliitto vietti 70-vuotisjuhlaansa. Juhlavuoden kunniaksi julkaistiin Suomen ympäristöliikkeen vaiheita käsittelevä historiikki, Laulujoutsenen perintö, jonka aiheina olivat luonnonsuojelutyön historia, voitot ja haasteet.

Toiminta

Luonnonsuojeluliiton työn tavoitteena on ihmisen terveellinen, turvallinen ja viihtyisä elinympäristö. Liitto toimii sen puolesta edistämällä maaperän, ilman ja vesien suojelua sekä vaalimalla maisemallisia ja rakennetun ympäristön arvoja. Energia- ja ilmastokysymykset liittyvät tiiviisti kaikkeen Luonnonsuojeluliiton suojelutyöhön.
Suomen luonnonsuojeluliitto lisää toiminnallaan ymmärrystä siitä, että luonnon keskeisten elementtien ja toimintojen suojelu on välttämätöntä ja pitkällä tähtäimellä myös ihmisen suojelua. Tarjoamalla ihmisille luonnon kokemiseen liittyviä elämyksiä heille annetaan aineksia muodostaa oma käsityksensä siitä, millainen on hyvä ympäristö.
Vapaaehtoisten ja palkattujen työ muodostaa perustan Suomen luonnonsuojeluliiton tulokselliselle toiminnalle. Käytännön suojelutyötä tekevät tuhannet vapaaehtoiset niin paikallisissa luonnonsuojeluyhdistyksissä kuin alueellisissa piireissä. Liitto ja keskustoimiston henkilökunta keskittyvät valtakunnallisen luonnon- ja ympäristönsuojelutyön edistämiseen mm. organisoimalla valtakunnallisia kampanjoita sekä vaikuttamalla poliittiseen päätöksentekoon.
Liitto pyrkii selvittämään paikallisen väen tarpeet  ja ottamaan huomioon, sillä paikallisten tuki on usein havaittu erityisen arvokkaaksi toiminnassa. Usein luonnonsuojelijat ja paikalliset huomaavat, että heillä on enemmän yhteisiä tavoitteita kuin ristiriitoja. Tämä on toisinaan edellyttänyt joustamista luonnonsuojelijoiden puolelta, mutta paikallisen väen tuen ja myönteisen suhtautumisen luonnonsuojeluun on katsottu edistävän tehokkaasti myös luonnonsuojelun asiaa. Maaseudun elinkeinot (kuten metsästys, kalastus, poronhoito ja maanviljely) nähdään osaksi alkuperäistä perinteistä elämää, joka on arvokasta ja suojelun tarpeessa siinä missä koskematon luontokin. Luonnonsuojeluliitto ei vastusta metsästystä silloin kun se tapahtuu tiukasti säädellysti eläinten kantoja vaarantamatta, turhaa kärsimystä aiheuttamatta ja luontoa kunnioittaen.
Toimintansa tueksi järjestö järjestää ja osallistuu mielenilmauksiin, joilla saadaan mediassa näkyvyyttä ja antaa toimintaansa tukevia julkisia lausuntoja.

Ekoenergia

Suomen luonnonsuojeluliiton Ekoenergia-merkki myönnetään tietyin kriteerein uusiutuvista energianlähteistä tuotetulle sähkölle ja kaukolämmölle sekä energiapalveluille, jotka edistävät energiansäästöä ja energiatehokkuutta. Merkin avulla edistetään uusiutuvan energian käyttöä ja lisätään tietoutta energiantuotannon ympäristövaikutuksista.

Päätöksenteko Luonnonsuojeluliitossa

Suomen luonnonsuojeluliitto ry:n ylin päättävä elin on joka kolmas vuosi kokoontuva liittokokous. Liittokokouksessa valitaan mm. liittovaltuuston jäsenet.
Liittokokouskauden välissä ylintä päätösvaltaa käyttää 24-jäseninen liittovaltuusto. Valtuusto kokoontuu kaksi kertaa vuodessa ja mm. valitsee liittohallituksen jäsenet sekä vahvistaa liiton toimintasuunnitelman ja budjetin. Liittovaltuuston puheenjohtajana toimii Riitta Lunti. Valtuuston valitsema liittohallitus panee toimeen päätökset ja kokoontuu kerran kuukaudessa. Liittohallituksen puheenjohtajana toimii Harri Hölttä.

Talous

Suomen luonnonsuojeluliitto on voittoa tuottamaton kansalaisjärjestö. Vuonna 2017 toiminnan rahoitus muodostui suojeluviestinnästä (31 %), muusta varainhankinnasta (26 %), jäsenmaksuista (22 %), hankerahoituksesta (14 %) ja valtion yleisavustuksesta 7 %, hankeavustukset 10,5 %, muut tuotot 8 % ja Suomen Luonto -lehti 6,5 %. Sekä tulot että menot olivat noin 5,2 miljoonaa euroa.
Merkittävä osuus tuloista koostuu suojeluviestinnästä. Lisäksi Suomen luonnonsuojeluliitto on saanut viime vuosina useitahankerahoituksia.
Suomen ympäristöministeriö myöntää Luonnonsuojeluliitolle vuosittaisen valtionavun, jonka käytöstä liitto saa itse vapaasti päättää. Vuonna 2011 valtionapu oli 400 000 euroa. Valtionapu muodostaa noin viidenneksen liiton tuloista. Liitto saa lisäksi ulkoasiainministeriöltä ja ympäristöministeriöltä vuosittain tukea erilaisiin luonnon- ja ympäristönsuojeluhankkeisiin. Näiden hankeavustusten suuruus on vaihdellut vuosittain 100 000–300 000 euron välillä.
Lisäksi Suomen luonnonsuojeluliitto rahoittaa toimintaansa varainkeruukampanjoilla, arpajaisilla ja erilaisilla tempauksilla. Suomen Luonnonsuojelun Tuki Oy jakaa vuosittain myyntiinsä sidotun tukisumman Luonnonsuojeluliitolle. Liitto saa toiminnalleen tukea myös sertifioimastaan Ekoenergia-sähköstä, myytyjen kilowattien perusteella ja Hiilipörssiin sijoitetuista kompensaatiovaroista.