google/wiki40b huggingface dataset:
Liesilammi

Maantietoa

Lammen pituus on 600 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,5 hehtaaria. Se sijaitsee Liesijärven eteläpuolella ja Jokiristinkankaiden itäpuolella. Liesijoki virtaa Liesilammin läpi ja 800 metriä yläjuoksulle sijaitsee Liesijärvi ja vain 70 metriä alajuoksulle sijaitsee Kettulammi. Liesilammiin ei laske muita ojia. Lampi on kaksiosainen, koska lammen lounaispäässä sijaitsee lahti alle 10 metriä leveän salmen takana. Salmen edustalla sijaitsee lähes 20 metriä pitkä luoto. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 3 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Lammen kaakkois- ja luoteisrannat ovat metsämaata, mutta muualla metsät ovat soistuneet. Kansallispuiston kaksi polkua risteävät toisensa Liesilammin ja Kettulammin välissä. Liesijärvelle johtava polku ohittaa lammen pohjoisrantoja pitkin ja se on tuettu osan matkaa pitkospuilla. Lampi on autio.

Vedenlaatu

Veden laatua on tutkittu kahdesti eli keskikesällä ja talvella vuoden 1980 aikana. Veden väri oli tumma ja sen humuspitoisuus oli myös kesällä korkea. Suurella valuma-alueella on runsaasti soita, mikä vaikuttaa veden laatuun suuresti. Veden happamuudentaso laskee talvella alle 5,0, mutta kohoaa siitä kesällä hieman korkeammaksi. Järvi on siten hapan. Veden ravinnepitoisuudet olivat lähellä rehevien järvien tasoa. Koska vesi vaihtuu lammessa tiuhaan, määrittää valuma-alueen pääjärvi Liesijärvi lammen tilanteen täysin. Siksi lammen happitilanne oli huonimmillaan tyydyttävä, mutta talvella happivajetta esiintyi lammen pinnallakin. Jo kahden metrin syvyydessä happivaje oli tuntuva.

Virkistys

Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa.
Autonominen marxilaisuus

Autonominen marxilaisuus on 1960-luvulla Italiassa syntynyt marxismin suuntaus, joka on korostanut työväenluokan subjektiutta ja itsehallintoa (autonomia) suhteessa pääomaan, puolueisiin ja valtiovaltaan.
International Mobile Equipment Identity

International Mobile Equipment Identity (IMEI) on viisitoista merkkiä pitkä matkapuhelimen laitetunnus, jolla voidaan tunnistaa matkapuhelin verkosta. Laitetunnuksiin siirryttiin, koska matkapuhelimia varastettiin ja niiden SIM-kortit vaihdettiin toisiin, minkä vuoksi pelkkä SIM-tunnuksella laitteen tunnistaminen verkosta ei ollut riittävä tapa vaikuttaa puhelimen käyttöominaisuuksiin. Koodin saa näkyviin näppäilemällä *#06# numeronäppäimistöllä.
Verkko-operaattori tallentaa IMEI-koodit Equipment Identity Register (EIR)-tietokantaan.

IMEI rikoksissa

IMEI-koodien vaihtamista on käytetty rikosseuraamuksen välttelyyn varastetuissa laitteissa,  sekä muissa laitteissa, joihin kohdistuvia pakkokeinoja yritetään välttää.
IMEI-koodin vaihtaminen voi täyttää rikoksen, väärennysaineiston hallussapidon, tunnusmerkistön, mikäli välinettä tai tarviketta pääasiallisesti käytetään väärennysrikosten tekemiseen. Mikäli IMEI-koodi vaihdetaan tarkoituksena käyttää sitä harhauttavana todisteena, voi kyseeseen siis tulla väärennysrikos.
IMEI-koodien kopiointia eli IMEI:n vaihtamista toiseen voi käyttää rikoksissa välttämään esimerkiksi Poliisin seurantaa, salakuuntelua ja vuodesta 2014 alkaen myös teknistä laitetarkkailua. Rikolliset ovat esimerkiksi kopioineet käyttämiinsä laitteisiin koodeja kauppojen hyllyillä olevista puhelimista. Teleoperaattorit myöntävät, että verkossa on jatkuvasti samoilla IMEI-koodeilla useita puhelimia. Aina duplikaatti IMEI ei johdu käyttäjistä, joskus myös valmistajat tekevät samalla IMEI:llä useita laitteita. Jos Poliisi hakee pakkokeinoille lupaa vain IMEI-koodin perusteella, aiheuttaa tämä myös sen riskin, että Poliisi kohdistaa mm. sijainnin seurantaa, kuuntelua tai tietomurtoja teknisenä laitetarkkailuna myös viattomiin ja sivullisiin kansalaisiin, jos heidän IMEI-koodinsa on samalla myös rikollisten laitteissa. Duplikaatti-IMEI-koodien mahdollisuus on rapauttamassa telepakkokeinojen arvoa tutkinnoissa.
Vatikaanin kirjasto

Perustaminen

Vatikaanin kirjaston perusti Vatikaaniin paavi Nikolaus V vuonna 1448. Hän liitti tuolloin 350 edeltäjiltään perimäänsä kreikan, latinan ja heprean kielistä koodeksia omiin kokoelmiinsa ja laajoihin hankintoihinsa. Näihin kuului muun muassa Konstantinopolin keisarillisesta kirjastosta hankittuja käsikirjoituksia.
Kun kirjaston ensimmäinen kirjastonhoitaja Bartolomeo Platina toimitti luettelon kirjaston sisällöstä vuonna 1481 kirjastossa oli yli 3500 nimikettä. Vatikaanin kirjasto oli siten läntisen maailman suurin. Noin vuonna 1587 paavi Sixtus V määräsi arkkitehti Domenico Fontanan rakentamaan uuden kirjastorakennuksen. Rakennus on käytössä edelleen. Kirjat olivat esillä pöydillä joihin ne oli kahlehdittu.

Lahjoitukset ja hankinnat

Kirjasto on laajentunut useiden lahjoitusten ja hankintojen kautta vuosisatojen aikana. Vuonna 1623 Baijerin herttua Maximilian I lahjoitti kirjastolle 3 500 käsikirjoitusta Heidelbergin peritystä palatiinikirjastosta kiitoksena paavi Gregorius XV:n poliittisesta toiminnasta herttuan valtataistelussa protestanttisia ehdokkaita vastaan. Pieni osa, 39, näistä kirjoista lähetettiin Pariisiin vuonna 1797 ja palautettiin Heidelbergiin Pariisin rauhansopimuksessa vuonna 1815. Paavi Pius VII lahjoitti 852 teosta lisää vuonna 1816. Näitä lukuun ottamatta palatiinikirjasto sijaitsee edelleen Vatikaanissa.
Vuonna 1657 kirjasto hankki Urbinon herttuoiden käsikirjoitukset. Vuonna 1661 kreikkalainen oppinut Leo Allatius nimitettiin kirjastonhoitajaksi. Ruotsin kuningatar Kristiina määräsi kirjastonsa, joka oli käytännössä Ruotsin koko kuninkaallinen kirjasto, luovutettavaksi Vatikaaniin kuolemansa 1689 jälkeen.

Varkaudet

Ohion yliopiston taidehistorian eläkkeelle jäänyt professori Anthony J. Melnikas jäi vuonna 1995 kiinni varastettuaan useita sivuja kirjaston harvinaisista kirjoista vuosien varrella. Hänet asetettiin syytteeseen ja sivut palautettiin .

Kokoelma

Nykyään kirjastossa on noin 75 000 käsikirjoitusta ja yli 1,1 miljoonaa painettua kirjaa, joihin kuuluu noin 8 500 inkunaabelia. Vatikaanin salaiset arkistot erotettiin kirjastosta 1600-luvun alussa. Niihin kuuluu 150 000 nimikettä lisää.
Kirjaston merkittävimpiin nimikkeisiin kuuluu Codex Vaticanus, Raamatun kaanonin vanhin tunnettu käsikirjoitus. Prokopioksen Salainen historia löydettiin kirjastosta ja julkaistiin vuonna 1623.
Yleisen urbaanin legendan mukaan kirjastossa olisi maailman laajin kokoelma pornografiaa. Tämä ei pidä paikkaansa, tämänkaltainen materiaali rajoittuu kopioihin Kiellettyjen kirjojen luettelossa kielletystä materiaalista sekä lievästi eroottisesta taiteesta enimmäkseen renessanssin ajalta.
Vatikaanin kirjasto on historian, oikeustieteen, filosofian, teologian ja luonnontieteiden tutkimuskirjasto, joka on avoin kaikille, jotka pystyvät perustelemaan tarpeensa kokoelman näkemiselle. Vuosien 1801 ja 1990 välillä julkaistuista kirjoista voi tilata valokopioita. Kirjaston yhteydessä toimii kirjastotieteen oppilaitos.
Nya Folkbladet

Nya Folkbladet oli Vaasassa vuosina 1926–1930 ilmestynyt ruotsinkielinen kommunistinen sanomalehti.
Kerran viikossa ilmestynyt lehti oli tarkoitettu koko maan ruotsinkielisten kommunistien yhdyssiteeksi. Sen kustantajana toimi ruotsinkielisten työväenjärjestöjen muodostama Förlagsaktiebolag Ny Tid. Päätoimittajina työskentelivät August Isaksson (1927) ja Allan Asplund (1927–1930). Viranomaiset lakkauttivat Nya Folkbladetin yhdessä muun kommunistilehdistön kanssa kesäkuussa 1930.
Nick Triani

Nick Triani (oik. Nicholas Traina) (s. 25. helmikuuta 1966 Lontoo Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko ja levytuottaja. Triani kasvoi Stainesissä, Englannissa italialaisperäisessä perheessä. Hän oli aiemmin laulajana punkahtavassa lo-fi-yhtyeessä Supermodel, jonka levyt julkaisi lontoolainen indie-levymerkki Fire Records.
Triani muutti Suomeen 1998 ja on tuottanut monia artisteja ja yhtyeitä, kuten Apulanta, The Duplo!, Giant Robot, Manboy, Mummypowder, Sister Flo, Astrid Swan, Arto Muna ja Millennium ja Inis. Triani myös toimii laulaja-kitaristina yhtyeessä Treeball. Lisäksi Triani juonsi radio-ohjelmia Radio Helsingissä vuosina 2001–2016.
Triani toimii Soliti-nimisen levy-yhtiön toimitusjohtajana. Triani on naimisissa muusikko Astrid Swanin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Trianilla on myös toinen lapsi aiemmasta suhteestaan.
Channa longistomata

Ulkonäkö ja koko

Lajin pisin tavattu yksilö oli 15,6 senttimetrin mittainen.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Se on levinnyt Aasian Vietnamiin.
Levanto (Mäntsälä)

Levanto on kylä Mäntsälässä, Uudellamaalla. Levanto sijaitsee Mäntsälän pohjoisosassa, lähellä Orimattilan kuntarajaa. Levannolta on matkaa Mäntsälän keskustaan 15 km, Helsinkiin 75 km, ja Lahteen 25 km. Asukkaita kylällä on n. 290 (2009). 
Kylän palveluihin kuuluu alakoulu, joka lakkautetaan kesällä 2013  ,sopimuspalokunta Levannon vapaapalokunta, uimaranta, sekä urheiluseura Ilves.
Millipilleri

Juoni

Miljoonaperinnön toivossa Tarmo Saari liehakoi setäänsä, konsuli Ö:tä, joka on Suomen rikkain mies. Setä on kustantanut Tarmon opintoja, mutta niistä ei ole tullut valmista. Raivoissaan hän uhkaa tehdä saamattoman veljenpoikansa perinnöttömäksi ja antaa koko omaisuutensa antiikinsuojeluyhdistykselle, jollei Tarmo pysty kuukaudessa ansaitsemaan miljoonaa markkaa. Tarmo ystävineen kuulee sedän purkauksen ja ryhtyy juonimaan rahoja itselleen.
Kiffen

Käsipallo

Käsipallo tuli Kiffenin lajivalikoimaan vuonna 1942. Nykyisin seuran käsipallotoiminnasta vastaa taustayhtiö HC Kiffen 1908 ry. Seuran puheenjohtaja on Tomi Piiparinen. Käsipallossa Kiffen pelasi miesten SM-sarjassa yhtämittaisesti vuodesta 1969 vuoteen 2003, jolloin seura vapaaehtoisesta luopui sarjapaikastaan. Seuran kulta-aikaa olivat 1970–1980-luvut, jolloin Kiffen oli SM-mitaleilla yhteensä kymmenen kertaa. Kiffeniläisistä eniten miesten maaotteluita ovat pelanneet Markku Mäkinen ja Mikko Koskue. Naisten sarjassa menestystä tuli sekä 1980- että 1990-lukujen alussa, ja SM-mitaleita naisille kertyi yhteensä seitsemän. Tällä hetkellä Kiffen keskittyy junioritoimintaan.

Jääpallo

Kiffen on saavuttanut jääpallossa viisi SM-hopeaa. Jokaisella kerralla mestaruus on mennyt Viipurin Susille. Cup-muotoisessa SM-kilpailussa Kiffen ylsi loppuotteluun vuonna 1917, mutta hävisi sen Susille maalein 2–11. Seuraavan kerran Kiffen oli finaalissa 1922, mutta Sudet oli jälleen vahvempi maalein 3–1. Kiffen selvisi SM-loppuotteluun vielä vuosina 1926 ja 1930, mutta Sudet voitti nämä ottelut loppulukemin 2–1 ja 4–2. Kiffen ylsi SM-sarjassa 1932 jaetulle ensimmäiselle sijalle seitsemällä sarjapisteellä, mutta hävisi uusintaottelun mestaruudesta ja jäi hopealle.

Organisaatio

Alkuperäinen KIF eli Kronohagens Idrottsförening toimii seuran kattojärjestönä ja jalkapallo-, käsipallo- ja keilailujaostot omina yhdistyksinään. Lisäksi seuralla on tukiyhdistys KIF’s Garantiförening.
Luo Yixiu

Luó Yīxiù (yksinkertaistetut merkit: (罗一秀; perinteiset merkit: 羅一秀; pinyin: Luó Yīxiù) (1889–1910) oli Mao Zedongin ensimmäinen vaimo vuodesta 1907 kuolemaansa saakka vuoteen 1910.
Avioliitto oli järjestetty, mutta 14-vuotias Mao oli liian kunnianhimoinen tyytyäkseen maanviljelijän ja perheenisän asemaan. Mao lähti jatkamaan opiskelujaan ja avioliitto purkautui. Puolison nimeä ei kerrottu julkisuuteen vuosikymmeniin ettei hänen perheensä joutuisi häpeään. Mao itse ei koskaan tunnustanut avioliittoa virallisesti.
Pohjanhorsma

Ulkonäkö

Pohjanhorsma kasvaa 10–35 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat puikeita, pienihampaisia ja lyhytruotisia. Kukan vaaleahkon purppuranpunainen teriö on viidestä kahdeksaan millimetriä leveä. Pohjanhorsma risteytyy amerikanhorsman, hetehorsman, tunturihorsman, valkohorsman ja suohorsman kanssa.

Levinneisyys

Pohjanhorsma on levinneisyydeltään pohjoinen, sitä esiintyy Fennoskandiassa, Islannissa, Grönlannissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Siperiassa.
Suomessa pohjanhorsma kasvaa maan keski- ja pohjoisosissa, eteläisimmillään Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Lapissa laji on yleinen.
Kalle Heikkinen

Kalle Olavi Heikkinen (11. helmikuuta 1929 Helsinki – 13. syyskuuta 1989) oli suomalainen puunkäsittelijä ja kirjailija.
Annie-palkinto

Historia

Annie-palkinnon alkuunpanija oli pitkäaikainen ASIFA-Hollywoodin jäsen June Foray, jonka mielestä myös animaatiot ansaitsisivat palkintoja. Max Fleischer oli juuri kuollut syyskuussa Forayn idean syntyessä, ja niin Foray halusi kunnioittaa Fleischeria ja tämän veljeä Dave Fleischeria näiden ohjaamista animaatioista.
ASIFA-Hollywoodin puheenjohtaja Nick Bosustow innostui Forayn ehdotuksesta, ja hän sai järjestääkseen ensimmäisen tilaisuuden. Aluksi tilaisuus tarvitsi nimen, ja se syntyi nopeasti, kun Forayn silloinen aviomies Hobart Donavan keksi nimeksi Annie, joka on eräänlainen lempinimi sanalle animation. Tilaisuuden pitopaikaksi hän hankki urheilijamotellin, joka sijaitsi laaksossa. Forayn mukaan tuolloin suurin osa ihmisistä asui laaksossa. Hän vuokrasi motellin juhlahuoneiston, ja tilaisuuden alkaessa yleisöä oli paikalla yli 400, ja Max ja Dave Fleischer saivat palkinnot. Tilaisuuden isännäksi Foray oli palkannut muun muassa Betty Boopin luoneen Myron Natwickin. Ensimmäinen Annie-gaala oli Forayn mukaan menestyksellinen, ja hän epäili voisiko seuraavasta tulla yhtä menestyksekäs, kun vuoden 1973 Annie-gaalassa palkittiin vain yksi henkilö Nakke Nakuttajan luonut Walter Lantz. Vieraita oli yhtä paljon kuin edelliselläkin kerralla, ja Forayn kehittämä palkintotilaisuus alkoi saada arvostusta ja vakiinnuttaa paikkansa yhtenä arvostetuimmista palkinnoista.
Annie-pokaali oli aluksi valmistettu puusta ja muovista, mutta se ei Forayn mukaan sopinut tilaisuuteen eikä animaatioon. Nykyinen palkinto esiteltiin toisessa Annie-gaalassa, ja se oli suunniteltu vaskipuhaltimen muotoiseksi. Palkinnon suunnitteli Tom Woodward.
Philippe de Champaigne

Elämä

Champaigne syntyi Brysselissä köyhään perheeseen. Hän oli Jacques Fouquierin oppilas ja muutti vuonna 1621 Pariisiin. Champaigne palkattiin Nicolas Poussinin kanssa sisustamaan Luxembourgin palatsia Nicolas Duchesnen alaisuudessa. Champaignen tyyli miellytti Ranskan kuninkaallista perhettä, jolle hän aloitti työskennellä vuonna 1628. Hän oli Kardinaali Richelieun läheinen ystävä, minkä ansiosta hän sai paljon työtehtäviä. Champaigne muistetaankin nykyään monista Richeliun muotokuvista.
Champaigne oli vuonna 1648 perustamassa Ranskan taideakatemiaa. Champaigne sai elämäänsä vaikutteita jansenismista ja vetäytyi hiljalleen hovista. Uransa loppuvaiheessa hän keskittyikin maalaamaan muotokuvia merkittävistä jansenisteista. Viimeisiksi vuosiksiin hän vetäytyi eläkkeelle Port-Royal-des-Champsin luostariin, jossa hänen tyttärensä oli nunnana.
Liu Cixin

Kirjallisuus ja palkinnot

Liun teoksista tunnetuin työ tähän mennessä sān tǐ (三体, suomeksi Kolmen kappaleen probleema) julkaistiin vuonna 2007. Sen on kääntänyt englanniksi Ken Liu 2014 ja se voitti 2015 Hugon. Hän on Aasian ensimmäinen Hugon voittaja. Hän on voittanut Xingyun-palkinnon vuonna 2015.
Liun kirjoja on myyty Kiinassa yli seitsemän miljoonaa kappaletta.
IndyCar Series

Historiaa

Tony George perusti sarjan vuonna 1996. Ensimmäisen mestaruuden voittivat kaudella 1996 Scott Sharp ja Buzz Calkins, jotka molemmat saalistivat 246 pistettä. Sam Hornish Jr.:stä tuli sarjan ensimmäinen kaksinkertainen mestari, kun hän voitti vuoden 2002 sarjan. Ensimmäinen voitto oli vuodelta 2001. Hornish Jr. saavutti mestaruuden myös kaudella 2006. 
Vuonna 2008 Champ Car eli entinen CART sulautui IndyCar Seriesiin. Sarjan autojen rungot toimittaa Dallara. Nykyisen rungon nimi on DW12, joka tulee vuoden 2011 päätösosakilpailussa menehtyneen vuoden 2005 IndyCar Series-mestari Dan Wheldonin kunniaksi.
Eniten kuljettajien mestaruuksia on Dario Franchittilla. Hänellä mestaruuksia on neljä kappaletta, 2007, 2009, 2010 ja 2011. Tallimestaruuksia eniten on Chip Ganassi Racingilla, kuusi kappaletta (2003, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2013).
Arctic Thunder

Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Pitchfork Median Zoe Camp antoi albumille arvosanan 7.2, ja sanoi sen olevan kattava kokonaisuus kuolonkorinaa, valitusta ja thrash metalia. Imperiumin Janne Rintala sanoi yhtyeen ajautuneen albumillaan lähemmäksi vanhan liiton black metalia, sekä kehui sen svengaavuutta ja soitinnusta. Kaaoszinen Pasi Huttunen antoi albumille arvosanan 9/10, ja piti albumia niin ikään rokahtavana ja iskevänä vanhan koulukunnan black metal -albumina. Metal Injectionin arvioija piti albumia edeltäjäänsä hiukan heikompana, mutta sanoi sen olevan nopeammin omaksuttavissa, sekä sanoi laulupestin jättämistä kokonaan Nocturno Culton haltuun hyvänä vetona.
Finnjamboree

Loisto

Loisto oli neljäs Finnjamboree, joka järjestettiin Hangossa 18.–26. heinäkuuta 1996 ja sille osallistui noin 14 500 partiolaista. Loistolla oli neljä alaleiriä: Kipinä, Revontuli, Tuuli ja Slööri.
Vartiolaiset kävivät leirin aikana monissa ohjelmapisteissä. Lisäksi leirin aikana oli useita yhteisiä ohjelmia, kuten avajaiset, messu, seminaareja, näyttelyitä, vierailupäivän markkinat sekä päättäjäiset. Leirin aikana kilpailtiin Scout-jollien maailmanmestaruudesta sekä Suomen Partiolaisten suunnistusmestaruuksista.
Partiolaisten keskuudessa esiintyi leirin aikana Kauramies (Antti Brax), jonka tehtävänä oli suojella uhanalaisia rantakauroja. Elinvoimansa hän sai kaurapuurosta.

Tarus

Tarus oli viides Finnjamboree, joka järjestettiin 28. heinäkuuta – 5. elokuuta 2004 Padasjoella, Iso-Tarus -järven rannalla. Tarukseen osallistui noin 12 000 suomalaista sekä noin 1 000 ulkomaalaista partiolaista. Taruksen leirinjohtajana toimi Marjukka Aaltonen ja varaleirinjohtajana Kaj Kanervavuori. Leirin aikana satoi suuren osan ajasta, ja lehdistössä huomioitiinkin tämä muun muassa maininnalla siitä, että monet muut ulkoilmatapahtumat olisi vastaavilla sademäärillä jouduttu keskeyttämään.
Tarus rakennettiin, kuten partioleirit yleensäkin, lähinnä vapaaehtoisvoimin. Alueella oli muun muassa kahviloita, leirisairaala sekä ensiapupisteitä, palokunta, turva (järjestyksenvalvojat) sekä kauppoja. Leirin osallistujat jaettiin kahteen luokkaan: vartiolaiset sekä muut. Vartiolaiset kiersivät leirin eri toimintapisteissä, kun taas muut olivat töissä palvelutehtävissä tai savuissa. Savu tarkoittaa yhden tai useamman lippukunnan muodostamaa majoittumisyksikköjä, joissa leiriläiset asuivat. Savut sijaitsivat alaleireissä, joita oli seitsemän: Kulo, Uitto, Justeeri, Patikka, Korpi, Stocken ja Savotta. Pienimmät partiolaiset majoittuivat vanhempiensa kanssa perheleiri Lastussa.

Kilke

Kilke oli kuudes Finnjamboree. Se järjestettiin Hämeenlinnassa, Evon uudessa nuorisoleirikeskuksessa 28. heinäkuuta – 5. elokuuta 2010. Leirille osallistui noin 10 000 partiolaista, joista 600 oli ulkomaalaisia. Kilke jaettiin seuraaviin viiteen alaleiriin, jotka olivat Kaleva, Raffu, Tuikku, Lapa ja perheleiri Pöpö.
Kilkkeellä toimi neljä tehtävälaaksoa: Ilmalaakso, Vesilaakso, Maalaakso ja Tulilaakso.
Antti Kokkomäki & Tammikuun Lapset

Historia

Vuonna 2010 Antti Kokkomäen eno kuoli äkillisesti. Kokkomäki sai enon kuoleman jälkeen käsiinsä tämän kirjoittaman Tammikuun lapsi -runon. Antti sävelsi runosta laulun ja alkoi kirjoittaa suomenkielistä musiikkia. Ensimmäisen äänitteen, EP:n nimeltä Pariisiin Kokkomäki julkaisi yksin kesällä 2011. Levyn ympärille muodostui bändi ja ensiesiintymisen kuusikko teki Turun Klubilla 11. lokakuuta 2011. Ryhmä julkaisi esikoisalbuminsa Alaskan marraskuussa 2013. Levyn julkaisun jälkeen bändi suuntasi kiertueelle, joka kattoi Suomen lisäksi Taiwanin ja Viron.
Suomalainen indie levy-yhtiö Sulka Records julkaisi syyskuussa 2017 Antti Kokkomäki & Tammikuun Lapset -yhtyeen uuden kappaleen nimeltä "Etana", joka on tulevan toisen levyn ensimmäinen single.
Isiäinen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,8 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Kotajärven valuma-alueeseen (14.133) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,7 metriä mpy.
Urho Örn

Urho Örn (s. 3. joulukuuta 1930) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Örn edusti urallaan Helsingin Palloseuraa 1949–1956 ja 1965, Kiffeniä 1960–1961, Töölön Vesaa 1962, Helsingin Jalkapalloklubia 1963–1964. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1964 ja Kiffenissä pronssia 1960. Kaikkiaan Örn pelasi kuuden mestaruussarjakauden aikana 81 ottelua.
Örn pelasi Suomen maajoukkueessa kolme A-maaottelua ja yhden B-maaottelun vuosina 1960–1964.
Louis Jean Pierre Vieillot

Louis Pierre Vieillot (10. toukokuuta 1748 Yvetot, Ranska – 24. elokuuta 1830 Sotteville-lès-Rouen) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Vieillot työskenteli liikeasioissa San Domingon saarella Haitissa, kun hän Ranskan vallankumouksen pyörteissä joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin. Amerikassa ollessaan hän alkoi järjestelmällisesti tutkia lintuja, ja julkaisi 1808 teoksen Histoire naturelle des oiseaux de l'Amérique Septentrionale. Hän kuvaili suuren määrän lintuja ensi kerran tieteelle, ja 26 hänen muodostamaansa lintusukua on yhä käytössä. Vieillot oli yksi ensimmäisistä ornitologeista, jotka tutkivat lintujen höyhenpuvun muutoksia. Hän oli myös yksi ensimmäisistä, jotka tutkivat sekä eläviä lintuja että nahkoja.
Vieillot palasi vuonna 1800 tai 1801 Ranskaan, missä hän sai paikan kirjoittajana Bulletin des Loisissa. 1802 hän julkaisi teoksen Histoire naturelle et générale des colibris, oiseaux-mouches, jacamars et promerops, jonka kuvitti hänen ystävänsä Jean-Baptiste Audebert. Tätä seurasi teos Histoire naturelle des plus beaux oiseaux chanteurs de la zone torride vuonna 1806.
1816 julkaistussa Analyse d'une nouvelle Ornithologie Elémentaire -teoksessaan Vieillot esitti oman lintujen luokittelujärjestelmänsä, jota hän jatkoi teoksessaan Nouveau Dictionaire d'Histoire Naturelle 1816–1819. Vuonna 1820 Vieillot otti hoitaakseen loppuun Pierre Joseph Bonnaterren 1790 aloittaman Tableau encyclopédique et méthodique -teoksen, johon hän kirjoitti lintuja käsittelevän osan.
Vieillotin uskotaan kuolleen kurjuuteen Sotteville-lès-Rouenissa 1830.
Vieillotin tieteelle kuvailemia lintuja ovat muun muassa myrskykeiju, amerikansirri, valkoperäsirri, palsasirri, tundravikla, amerikanvesipääsky, tunturikihu, pikkukiuru, intianvaris, keltarintavireo, sarakerttunen, kultarinta, vuoriuunilintu ja tiltaltti.
Pikkubussi

Tekniikka

Pikkubussin moottorina toimii yleensä alustana käytetyn pakettiauton diesel- tai bensiinimoottori, ja joihinkin suurimmista pikkubusseista on myös vaihdettu jälkikäteen suurempitilavuuksinen moottori (useimmiten dieselmoottori). Alustana toimii yleensä pisin malli tai vain runkokori pakettiautosta, ja sen matkustajatilaan mahtuu yleensä 7–15 henkilöä kuljettaja mukaan lukien.
Pikkubusseja on rakennettu Suomessa mm. Ford Transit-, Toyota Hiace- ja Volkswagen Transporter -pakettiautoista sekä Mercedes-Benzin umpipakettiautomalleista.

Ajoneuvolainsäädäntö

Pikkubussien rekisteröinti ja ajamiseen vaadittava ajokortti vaihtelee bussin koon mukaan. Osaa pikkubusseista, joihin mahtuu enintään 1+8 matkustajaa, saa kuljettaa joko henkilöauto- tai kuorma-autokorteilla, mutta suurimpiin, 15 henkilöä kuljettaviin vaaditaan linja-autokortti. Rekisteröinti riippuu myös bussin koosta, sillä pienemmät bussit voivat ajaa rajoitusten mukaan aina, mutta suurimmat mallit ovat rajoitettu linja-autojen tapaan 100 kilometriin tunnissa. Tästä varoittaa takana sijaitseva 100-merkki.- Henkilöautokortilla ajettavissa olevista pienoisbusseista menee henkilöauton vero, minkä takia näitä ei meillä käytännössä ole yksityiskäytössä.

Käyttö

Monet linja-auto- ja kuljetusyhtiöt tarjoavat asiakkaiden käyttöön pikkubusseja pienemmille seurueille. Myös monet seurat käyttävät pikkubusseja jäsenten kuljettamiseen muun muassa otteluihin ja muihin tapahtumiin. Taksiautoilijat ovat hankkineet pikkubusseja koululaisten ja opiskelijoiden kuljetuksiin varsinkin haja-asutusalueilla. Tarpeellisin lisälaittein (esim. pyörätuolinostin) varustettuina pikkubusseja käytetään palveluliikenteessä vanhuksia ja liikuntarajoitteisia henkilöitä varten. Osa pikkubusseista toimii lentokentiltä ja rautatieasemilta kuljettamiseen, etenkin jos asemat ovat kaukana lähimmän kaupungin keskustasta.