google/wiki40b huggingface dataset:
Egadisaaret

Geologia

Egadisaaret sijaitsevat noin kuuden kilometrin päässä Sisiliasta länteen. Kaikki saaret ovat vuoristoisia. Korkein kohta on Marettimon saarella sijaitseva Monte Falcone (686 m). Holoseenikaudella Välimeren ollessa matalampi Egadisaaret kuuluivat Sisilian saareen.

Historia

Egadisaaret ovat olleet monien kansojen vallan alla. Foinikialaisten kauppareitti kulki saariston ohitse, minkä takia osa heistä jäi saarille asumaan. Ensimmäisen puunilaissodan seurauksena Karthago menetti saaret roomalaisille 241 eaa., ja saman sodan aikana suuri joukko saarten foinikialaisista sai surmansa. Roomalainen kulttuuri vei hitaasti sijaa foinikialaisilta, mutta asuinluolista on löydetty puunilaista kirjoitusta joka on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle.  Länsi-Rooman tuhouduttua saariryhmä kuului gooteille, vandaaleille ja saraseeneille, kunnes normannit valloittivat Sisilian 1061-1091. Espanja pääsi saarilla valtaan pitkäksi ajaksi, kunnes velkaantumisensa takia Filip IV 1637 myi saaret. Espanjan vallan aikana tonnikalanpyynti alueella kasvoi mittavaksi. Florion suku osti saaret Pallavicinon suvulta vuonna 1874, ja hallinnoi niitä vuoteen 1937.

Eläimistö

Egadisaarten mukaan on nimetty sylkikuoriaislaji Malthinus egadiensis, joka löydettiin Marettimolta. Tavallisia lintulajeja ovat muuttohaukka, tuulihaukka ja vuorikotka.
Antihuumori

Stand up -komedia ja antihuumori

Stand up -komiikassa käytetään toisinaan huumorin keinona tahallista ja liioiteltua huonoutta. Esimerkiksi yhdysvaltalainen koomikko Andy Kaufman esitti usein epäonnistunutta koomikkoa.

Venytetyt vitsit

Shaggy Dog Story on vitsinkerronnan lajityyppi, johon kuuluu pitkäksi venytetty yksityiskohtainen, järjetön tai vastenmielinen kertomus ja olematon tai vaatimaton loppuhuipennus. Mahdollinen huvittavuus perustuu yleisön odotusten pettämiseen, kuten on antihuumorille tyypillistä.

Huono huumori

Tahattoman huonoa huumoria saattaa olla vaikea erottaa antihuumorista. Antihuumori pilkkaakin usein tahattoman huonoa huumoria, kuten kaavamaista vitsinkerrontaa. Yleisö voi myös nauttia tahattomasta huonosta huumorista tietoisena sen epähauskuudesta, jolloin se koetaan antihuumorina. Esimerkiksi pikkulasten erehdyksessä väärin kertomat vitsit voivat olla huvittavia.

Sopimattomuuteen perustuva huumori

Sopimaton huumori, kuten vitsit, jotka ovat tarkoituksella epähauskoja ja irvokkaita vailla varsinaista huvittavaa käännettä, on rakenteeltaan samankaltaista kuin antihuumori. Esimerkiksi eräät rasistiset vitsit ovat liioitellun julmia väkivaltakuvauksia ilman loppuhuipennusta. Tällaisen huumorin voi kuitenkin katsoa edustavan anarkistista eikä niinkään antihuumoria, koska sen sisältö on tosiasiallisesti tarkoitettu huvittavaksi, vaikka siitä puuttuukin perinteinen vitsikkyys.

Surrealistinen huumori

Anarkistisen eli surrealistisen tai absurdin huumorin sisältämä komiikka muodostuu asiaan kuulumattomista tai sattumanvaraista asioista tai tilanteista, joten siinä ei välttämättä ole varsinaista hauskaksi tarkoitettua kohokohtaa. Anarkistinen huumori ei yleensä ole antihuumoria, koska sen hauskuus perustuu sisältöön eikä hauskuuden pois jättämiseen. Anarkistinen huumori voi kuitenkin olla surrealistisuutensa ohella tarkoituksellista parodiaa huonosta huumorista, jolloin se sisältää antihuumorin aineksia. Esimerkiksi useat tyyliltään absurdit Monty Python- ja Kummeli-sketsit sisältävät perinteisen sketsihuumorin parodiaa.

Kepposet

Kepposet, jäynät, piilokamerapilat ja kiusaaminen voivat olla sukua antihuumorille silloin, kun muille henkilöille aiheutettu pettymys on tarkoitettu huvittamaan.
Ruutia valkokankaalla

Arviot

Tapani Bagge arvioi kirjan Hämeen Sanomissa "hieman haparoivaksi". Kirjassa ei hänen mukaansa ole uusia ajatuksia. Hän ei hyväksy Avolan historiallista tarkastelunäkökulmaa, jossa tämä etsii totuutta myyttisen Lännen takana. John Waynen kutsuminen taantumukselliseksi ei Braggesta vastaa todellisuutta. Ongelmana hän näkee sen, että Avola ei hänen mukaansa muista, että elokuvalla on muitakin tekijöitä kuin ohjaaja ja itsenäiset ratkaisunsa tekevät näyttelijät. Myönteisenä hän näkee, että hän löysi kirjasta muutaman elokuvan joita hän ei ole nähnyt. Sehän elokuvakirjan perustehtävä onkin: herättää lukijan kiinnostus käsiteltyihin elokuviin, kuten Bragge huomauttaa.
Kirjaa Seurassa esitellessään Matti Rämö ei puolestaan näe historiaan linkittyvää käsittelytapaa ongelmaksi, sillä myyttiä alettiin rakentaa jo sankareiden elinaikana.
POP-yhdiste

POP-yhdisteillä tarkoitetaan pysyviä orgaanisia ympäristömyrkkyjä (engl. persistent organic pollutants). Ne ovat ympäristössä hyvin hitaasti hajoavia, kaukokulkeutuvia sekä kerääntyvät eliöihin. POP-yhdisteitä pidetään virheellisesti usein supermyrkkyinä, todellisuudessa ne ovat toksisuudeltaan hyvin erilaisia. Kaikille niille on kuitenkin tyypillistä kestävyys ympäristössä. Suomessa niiden yleisin lähde ihmisille on Itämeren kala.
Kaukokulkeutumisen ja yhdisteiden pitkäikäisyyden vuoksi mikään valtio tai muu yksittäinen alue ei yksistään voi ratkaista POP-yhdisteiden aiheuttamia ympäristö- ja terveysongelmia. POP-yhdisteiden rajoittamiseksi tarvitaan kansainvälisiä toimia (esimerkiksi alueellinen ECE-POP -pöytäkirja 1998 ja maailmanlaajuinen POP-sopimus 2001 eli Tukholman sopimus).
Esimerkkejä POP-yhdisteistä ovat aldriini, dieldriini, DDT, endriini, heptakloori, klordaani, mireksi, toksafeeni, heksaklooribentseeni, PCB-yhdisteet, dioksiinit ja furaanit eli ns. "likainen tusina". Mainitut 12 POP-yhdistettä ovat mukana maailmanlaajuisessa Tukholman sopimuksessa pysyvien orgaanisten yhdisteiden rajoittamiseksi sekä YK:n alaisen Euroopan talouskomission (UNECE) ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista rajoittavan sopimuksen (CLRTAP) POP-pöytäkirjassa. Näistä aineista ainoastaan DDT on perustellussa käytössä malarian torjumisessa tropiikissa. Suomessa näitä ei ole käytetty vuosikymmeniin, monia ei koskaan. Alueellinen POP-pöytäkirja kattaa 4 muutakin POP-yhdistettä (lindaani, klordekoni, heksabromibifenyyli ja PAH-yhdisteet).
Sixtus Hjelmman

Ilmavoimien komentaja

Hjelmman tuli Aminoffin seuraajaksi maavoimista, koska ilmailuvoimissa ei ollut lainkaan ylempää upseeristoa omasta takaa eikä Suomessa ollut ketään muutakaan sotilasilmailua tuntevaan upseeria. Maavoimien upseerit pelkäsivät komennuksen ilmavoimiin johtavan uran sivuraiteelle. Hjelmman ei ollut nähnyt lentokonetta ennen komentajuuttaan.
Hjelmmanin komentajakautena ilmavoimat haki neuvoja ja osti koneita Ranskasta. Tämä vaikutus oli merkittävä pitkän aikaa: mm. maalentokoneet ja hävittäjälentokoneet olivat Ranskan oppia. Sekä Saksa että Englanti olivat opastaneet Ilmavoimia vain meriyhteistoimintaan ja lentotiedusteluun arvioiden lentokenttien perustamisen liian kalliiksi ja pyrkien myymään vesilentokoneitaan.
Hjelmmanin päätökset muun muassa lentokoneostoista perustuivat lentoupseerien ehdotuksiin. 
Ilmavoimat tukivat kenraali Judenitšin hyökkäystä Neuvosto-Venäjän pääkaupunkia Pietaria vastaan pommittamalla Karjalaa.
Hjelmman pyrki laajentamaan ilmavoimien tehtäviä säännöllisen siviililentoliikenteen aloittamiseen. Aeron ja Ilmavoimien välinen yhteistoiminta olikin laajaa ainakin toisen maailmansodan päättymiseen asti. Sen jälkeenkin esimerkiksi helikopterilennon yhteistoiminta muun muassa Imatran Voiman ja Ilmavoimien välillä oli laajaa.
Hjelmmanin laati ilmavoimien ensimmäisen menoarvioesityksen, joka loi pohjan, jolta Somersalon pystyi 1920-luvun puolivälissä perustamaan Valtion lentokonetehtaan ja hankkimaan suuren määrän käyttökelpoisia lentokoneita.
Sotaministeri Bruno Jalander ja puolustusvoimien komentaja kenraali Karl Wilkama siirsivät epäpäteväksi syyttämänsä Hjelmmanin ilmavoimista Kadettikoulun johtajaksi. Tässä virassa hän yleni kenraalimajuriksi.
19. helmikuuta 1938 Hjelmman kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi
Koulutusrahasto Koura

Koulutusrahasto Koura on suomalainen vuonna 1984 perustettu televisio- ja radioalan koulutusrahasto.
Yleisradion, MTV Oy:n, Suomen Journalistiliiton, Suomen Lavastustaiteilijain Liiton, Suomen Muusikkojen Liiton ja Suomen Näyttelijäliiton muodostaman rahaston varat tulevat Kopiostolta, ja ne koostuvat Yleisradion ja MTV Oy:n vakinaiselle henkilöstölle maksetuista tekijänoikeuskorvauksista. Rahastoa hallinnoi hallintokunta, jossa on edustajat jäsenyhtiöistä ja -liitoista.
Vuosittain maaliskuussa jaettavat Koura-palkinnot ovat televisio- ja radioalan suurimpia rahapalkintoja Suomessa. Ne on jaettu säännöllisesti vuodesta 1986 alkaen.
Pääpalkinto on suuruudeltaan 10 000–15 000 euroa, ja se jaetaan kuudessa sarjassa. Fiktiopalkinto jaetaan vuoden parhaalle radio- tai tv-draamalle. Muut sarjat ovat dokumentit, viikoittaiset ja sarjamuotoiset asiaohjelmat, kulttuuriohjelmat sekä lapsille ja nuorille suunnatut ohjelmat. Vuonna 2012 mukaan otettiin myös uutis- ja ajankohtaisohjelmien sarjassa, mutta sarjassa ei jaettu pääpalkintoa.
Radio- ja televisio-ohjelmat ja verkkosisällöt kilpailevat keskenään kaikissa sarjoissa. Rahallisesti samaa kokoluokkaa pääpalkinnon kanssa on Vuoden sivistysteko -palkinto, jonka saajaa ei päätä Kouran hallintokunta, vaan mediayhtiöistä riippumaton henkilö. Vuonna 2013 palkinnonsaajan valitsi Suomen Kansallisteatterin pääjohtaja Mika Myllyaho.
Pääpalkintojen lisäksi jaetaan vuosittain 3 000–5 000 euron suuruisia kunniapalkintoja. Kaikissa palkinnoissa korostetaan ohjelmien tai verkkosisältöjen sivistyksellisiä lähtökohtia sekä genreä, kerrontaa tai ilmaisua uudistavia piirteitä.
Koura myöntää vuosittain myös televisio- ja radioalaan liittyviä apurahoja ja järjestää erilaisia koulutustilaisuuksia ja seminaareja. Kouran apurahoja voivat hakea kaikki Yleisradion ja MTV Oy:n vakituiset tai määräaikaiset työntekijät.
Diego Pozo

Seurajoukkue

Pozo aloitti ammattilaisuransa vuonna 1995 Godoy Cruzista, jonka jälkeen hän on edustanut Huracánia, Talleresia ja Institutoa ennen siirtymistään vuonna 2008 Colóniin.

Maajoukkue

Pozo teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 20. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Panamaa vastaan. Joukkue otteluun oli koottu kotimaan pääsarjasta. Maajoukkueenpäävalmentaja Diego Maradona valitsi hänet 23-henkiseen miehistöön vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Cryptic Slaughter

Cryptic Slaughter on amerikkalainen crossover thrash -yhtye. Se perustettiin vuonna 1984 Santa Monicassa ja se hajosi ensimmäisen kerran vuonna 1990. Vuonna 2002 yhtye teki paluun, julkaisten EP-levyn Band in S.M.. Yhtye hajosi vuotta myöhemmin
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos

Kyläsaaren jätteenpolttolaitos oli Helsingin Kyläsaaressa 1960-luvulta vuoteen 1983 toiminut huonomaineinen jätteenpolttolaitos. Jätettä paloi enimmillään 100 000 tonnia vuodessa. Tuolloin ei ollut ilmansuojelulakia eikä noki- ja savupäästöjä vähentävää tekniikkaa, joten laitos aiheutti haittaa ympäristölleen. Helsingin kaupungin halutessa kolminkertaistaa laitoksen toiminnan nousi sitä vastaan vuonna 1979 kansalaisliike. Liikkeen toiminnan seurauksena laitos suljettiin vuonna 1983 ja päätettiin ettei uutta rakenneta. Liikkeen laatiman vaihtoehtoisen jätehuoltosuunnitelman seurauksena Helsingissä alettiin enemmän pohtia ja kehittää sekä toteuttaa kierrättämistä. Laitoksen maamerkki, savupiippu, räjäytettiin vuonna 1988. Pääkaupunkiseudun Kierrätyskeskus aloitti vuonna 1990 toimintansa jätteenpolttolaitoksen entisessä rakennuksessa.
HMS Fame (1759)

Valmistus

William Bateleyn suunnittelema alus tilattiin 13. huhtikuuta 1756 Henry Bird vanhemmalta Rotherhithestä. Sen köli laskettiin 28. toukokuuta ja alus laskettiin vesille 1. tammikuuta 1759. Se valmistui 12. maaliskuuta Deptfordin telakalla. Aluksen valmistuskustannukset olivat 26 392 puntaa kymmenen shillinkiä ja yhdeksän pennyä ja varustamiskustannukset 9 169 puntaa yhdeksän shillinkiä ja yksitoista pennyä.
Sen aseistuksena oli kummallakin tykkikannella kaksikymmentäkahdeksan tykkiä, jotka alemmalla olivat 32-naulaisia ja ylemmällä 18-naulaisia. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä.

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1759 Hawken laivasto-osastoon päällikkönään John Byron. Alus lähti 27. maaliskuuta 1760 Louisbourgiin. Se valtasi Achillesin kanssa Bayonnesta lähteneen 14-tykkisen kaapparin Le Pallaksen. Alus oli 1. huhtikuuta Brestin edustalla ja se tuhosi 8. heinäkuuta Chaleurinlahdella 32-tykkisen Le Machaultin, 22-tykkisen Le Bienfaisantin ja 16-tykkisen Le Marquis de Malauzen.
Vuonna 1762 alus valtasi yhdessä HMS Lionin kanssa ranskalaisen 10-tykkisen Ecureuilin.
Joulukuussa 1799 alus nimettiin HMS Guilfordiksi ja se varustettiin vankilaivaksi. Alus myytiin vuonna 1814.
Eetu Hyppönen

Eetu Hyppönen (s. 13. marraskuuta 1985) on suomalainen liikemies, joka nousi julkisuuteen nuorena keräilykolikkokauppaa harjoittavana yrittäjänä vuonna 2003. Hänen yrityksensä United Coin Collectors of Europe (UCCE) haettiin kuitenkin konkurssiin joulukuussa 2005. Hyppösellä oli yhtiössä bisnesenkelinä muiden muassa kauppaneuvos Eero Lehti sekä toimitusjohtajana Moulinsart SA:n Peter Horemans. Konkurssia yritykselle hakivat verottaja sekä työeläkeyhtiö Eläke-Fennia. Konkurssitilanteessa yhtiöllä oli velkaa yli 2 miljoonaa euroa, eikä käytännössä ollenkaan omaisuutta. Hyppönen on kirjoittanut kirjan Kolikon kääntöpuoli.
Hyppönen on ollut Image-lehden kannessa vuonna 2005 sekä nuorimpana koskaan Talouselämä-lehden kannessa vuonna 2006, ollessaan 20-vuotias.
Huhtikuussa 2007 tuli ilmi, että Hyppöstä epäillään talousrikoksista ja maaliskuussa 2010 Hyppöselle luettiin Helsingin käräjäoikeudessa syytteet 17 eri rikoksesta, muun muassa törkeistä kirjanpitorikoksista, törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja petoksista. Lisäksi syyttäjä vaati hänelle liiketoimintakieltoa. Syyttäjän mukaan Hyppönen toimi tuolloin liiketoimintakiellossa olleen isänsä Pauli Hyppösen kanssa. Kesäkuussa 2010 käräjäoikeus tuomitsi Eetu Hyppösen kahdeksi vuodeksi ehdolliseen vankeuteen ja neljäksi vuodeksi liiketoimintakieltoon. Hyppösen asianajaja ilmoitti tuomion jälkeen, että tuomiosta valitetaan hovioikeuteen. Helsingin käräjäoikeus katsoi Hyppösen olleen pitkälti isänsä ohjailema.
Christopher Rouse

Christopher Rouse (15. helmikuuta 1949 Baltimore – 21. syyskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Rouse valmistui Oberlin Conservatory of Musicista vuonna 1971 ja opiskeli myöhemmin Karel Husan johdolla Cornellin yliopistolla. Hän sai lisäksi yksityistä opetusta George Crumbilta. Hän opetti vuosina 1978–1981 Michiganin yliopistolla, vuosina 1981–2002 Eastman School of Musicissa ja vuodesta 1997 Juilliard School of Musicissa.
Vuonna 2002 Yhdysvaltain Taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan valitun Rousen tunnetuimpia oppilaita ovat Michael Torke ja Kevin Puts. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 musiikin Pulitzer-palkinto pasuunakonsertosta, ja hänet palkittiin myös Grammylla. 
Rouse tuli tunnetuksi taidokkaasta orkestraatiostaan ja varsinkin lyömäsoitinten käsittelystä. Hänen tuotantonsa on monipuolinen, ja siihen kuuluu muun muassa kamarimusiikkia, soolokappaleita sellolle, pianolle ja huilulle, konserttoja, kaksi sinfoniaa, kuoromusiikkia, konsertto orkesterille, Rapture (orkesteriteos, 2000) ja baletti Friandises (2005). Usein teoksissa on vaikutteita myöhäisromantiikasta.
Vapaudenriisto

Vapaudenriisto Suomen lainsäädännössä

»1 § (21.4.1995/578) Vapaudenriisto. Joka sulkemalla sisään, sitomalla, kuljettamalla johonkin tai muulla tavoin oikeudettomasti riistää toiselta liikkumisvapauden tai eristää toisen tämän ympäristöstä, on tuomittava vapaudenriistosta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.» 
»2 § (21.4.1995/578) Törkeä vapaudenriisto. Jos vapaudenriistossa:
   1. vapaudenmenetystä jatketaan yli kolmen vuorokauden,
   2. aiheutetaan vakavaa vaaraa toisen hengelle tai terveydelle tai
   3. käytetään erityistä julmuutta tai vakavan väkivallan uhkaa

ja vapaudenriisto on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä vapaudenriistosta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi.» 
Suomessa tapahtuu vuosittain yli 200 vapaudenriistoa. Vuonna 2008 vapaudenriistoja tuli poliisin tietoon 259, minkä lisäksi poliisi kirjasi 34 vakavaa vapaudenriistoa. Vapaudenriistojen määrässä ei ole tapahtunut 2000-luvulla suurta muutosta. Lapsiin kohdistuvat vapaudenriistot ovat Suomessa harvinaisia.
Sinikka Tirkkonen

Sinikka Tirkkonen (s. 13. helmikuuta 1954 Leppävirta) on suomalainen Varkaudessa asuva opettaja ja kirjailija.
Tirkkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Kauko Tirkkonen ja Eeva Siikanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Leppävirran lukiosta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1979, opinto-ohjaajaksi 1981 ja äidinkielen opettajaksi 1984. Tirkkonen työskenteli muun muassa mielisairaanhoitajana, kirjastonhoitajana ja opettajana ennen kuin ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.
Graf Zeppelinin vierailu Suomessa 1930

Graf Zeppelinin vierailu Suomessa tapahtui syyskuussa 1930. Kovan tuulen vuoksi se ei päässyt laskeutumaan vaan kiersi Helsingin yllä ja jatkoi Tukholmaan. Helsingissä laskettiin maahan postisäkkejä ja nostettiin postia.

Itämeren kierros

Itämeren lennolla Graf Zeppelinin eli LZ 124:n oli määrä matkustaa Riikaan, Tallinnaan, Helsinkiin ja Tukholmaan sekä pudottaa postia jokaiseen kaupunkiin. Lentoa oli suunniteltu useita kertoja, mutta aikaisemmat lähdöt oli peruutettu huonon sään takia. Päiviksi 10. ja 20. elokuuta ja 8. ja 9. syyskuuta 1930 suunnitellut lähdöt peruutettiin.
Graf Zeppelinin matka alkoi Friedrichshafenista, ja se pysähtyi Berliiniin. Postia pudotettiin Riiassa, Tallinnassa, Helsingissä ja Tukholmassa. Helsingissä postia myös nostettiin ilmalaivaan. Suomalainen postimerkki oli voimassa postitusta varten vain yhden päivän, joka oli 24 syyskuuta. 
Zeppelin ei laskeutunut maahan missään Itämeren kierroksen kaupungissa.

Helsingissä

Graf Zeppelin saapui Helsinkiin 24. syyskuuta 1930 Tallinnasta ja Riiasta. Saman päivän Helsingin Sanomat omisti tulevalle tapahtumalle kokonaisen sivun, jolla kerrottiin, että ilmalaivan vierailu Helsingissä kestäisi tunnin. Ohjelman mukaan heti aluksen laskeuduttua soittokunta soittaisi Zeppelin-marssin, minkä jälkeen virallinen vastaanottokomitea silloisen kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerin Rolf Wittingin johdolla toivottaisi aluksen miehistön ja matkustajat tervetulleiksi Suomeen. Paikalle saapuvaa yleisöä lehti neuvoi varustautumaan lämpimillä jalkineilla. Rakenteilla olleen Hotelli Tornin kattoon tehtiin aukko, jonka kautta katolle ankkuroidun ilmalaivan matkustajat olisivat voineet laskeutua nauttimaan baarin tarjoilusta. Aukko on edelleen nähtävissä hotellin Ateljee-Baarin katossa.
Zeppelinin vierailupäivänä sää Helsingissä oli sateeton mutta tuulinen. Tallinnan suunnasta tullut alus saapui Kaivopuiston ylle noin kello 13.30, ja siellä suuntimaksi otettiin Sanduddin tapettitehdas Tapanilassa, silloisessa Helsingin maalaiskunnassa. Tapanilan kohdalla alus teki U-käännöksen ja palasi kiertelemään Helsingin yläpuolelle. Silloisen Nikolainkirkon – nykyisen Helsingin tuomiokirkon – portailla "valkolakkisten ylioppilaiden, tutisevien vanhusten, neitosten, herrasmiesten sekä keskenkasvuisten poikien ja tyttöjen" muodostama yleisöjoukko tervehti tulijaa vilkuttamalla nenäliinojaan ja heiluttamalla hattujaan.
Viikin Latokartanon pellolle oli rakennettu laskeutumiskenttä. Ilmalaivaa oli vastaanottamassa arviolta 50 000 ihmistä. Kello 14.15 tuli kuitenkin viesti, jonka mukaan alus ei voinut kovan tuulen vuoksi laskeutua. Se pudotti postisäkkejä ja nosti lähtevää postia, kiersi Helsingin ympäri ja jatkoi matkaansa Tukholmaan. Helsingin Sanomien mukaan aivan oma lukunsa oli valtavan autojonon purkautuminen Viikin pellolta tapahtuman jälkeen.
Greenwich Street

Greenwich Street on etelä-pohjois-suunnassa kulkeva katu New Yorkin kaupungissa, Manhattanilla. Katu ulottuu pohjoisimmillaan 9th Avenuen ja Gansevoort Streetin risteykseen Meatpacking Districtillä ja etelässä se loppuu Battery Parkiin. World Trade Centerin alueen kohdalla Greenwich Street risteytyy Vesey- ja Liberty Streetin kanssa.
Kaupunginosat, joiden läpi Greenwich Street kulkee, ovat: West Village, Hudson Square, Tribeca ja Meatpacking District.
Amidi

Kemiassa amidi tarkoittaa epäorgaanista anionia tai  orgaanisessa kemiassa funktionaalista ryhmää. Rikkiä sisältäviä amideja kutsutaan sulfonamideiksi.
Amidianioni on ammoniakin erittäin voimakas konjugaattiemäs, NH₂⁻.  
Amidit ovat myös karboksyylihappojen johdoksia, joissa hydroksyyli-ryhmä (-OH) on korvattu amiinilla. Laktaamit ovat rengasrakenteisia amideja.
Otto Bengtsson

Otto Bengtsson (20. elokuuta 1921 Fjälkestad – 4. heinäkuuta 1998 Knislinge) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti seuratasolla IFK Knislingeä. Bengtsson osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1952. Tuolloin hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksellaan 65,50 metriä. Bengtsson voitti maansa mestaruuden kerran, vuonna 1953.
Hugues-Bernard Maret

Hugues-Bernard Maret, Bassanon herttua (1. toukokuuta 1763 Dijon – 13. toukokuuta 1839 Pariisi) oli ranskalainen lehtimies, diplomaatti ja poliitikko. Hänellä oli Napoleonin vallan aikana tärkeä asema Ranskan hallituksessa.
Maret oli alkuperäiseltä koulutukseltaan lakimies. Ranskan vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 hän ryhtyi julkaisemaan Bulletin de l'Assemblée nationale -nimistä lehteä ja osallistui myös Le Moniteur Universelin perustamiseen. Hän kuului näkyviin feuillantteihin. Maret siirtyi 1792 diplomaatiksi, kun hänet nimitettiin Ranskan lähettilääksi Englantiin. Vuonna 1793 hänet nimitettiin suurlähettilääksi Napoliin, mutta matkalla asemapaikkaansa hän jäi itävaltalaisten vangiksi, ja vapautui vasta 1795. Napoleon Bonaparten kaapattua vallan Ranskassa vuonna 1799 Maret nimitettiin konsulaatin pääsihteeriksi. Hänestä tuli Napoleonin luotettu neuvonantaja ja keisarikunnan perustamisen jälkeen vuonna 1804 valtiosihteeri. Hän sai 1809 Bassanon herttuan arvon. Maret toimi huhtikuusta 1811 marraskuuhun 1813 Ranskan ulkoministerinä ja järjesti helmi–maaliskuussa 1812 Preussin ja Itävallan kanssa sopimukset, jotka mahdollistivat Napoleonin sotaretken Venäjälle. Vuonna 1813 hän oli myös sotaministerinä. Maret auttoi Napoleonia palaamaan Elbalta vuonna 1815 ja toimi sisäministerinä satapäiväisen keisarikunnan aikana.
Bourbonien palattua valtaan Maret oli maanpaossa vuoteen 1820. Kuninkaaksi tullut Ludvig Filip antoi hänelle vuonna 1831 päärinarvon ja nimitti hänet 10. marraskuuta 1834 pääministeriksi. Maret ei saanut hallitusta muodostettua, ja erosi jo kahdeksan päivän kuluttua.
Maret oli vuodesta 1803 Ranskan akatemian ja vuodesta 1832 Académie des sciences morales et politiques -akatemian jäsen.
Neowerdermannia

Tuntomerkit

Suvun molemmat lajit ovat pallomaisia, toisinaan päältä litistyneitä, yksittäin kasvavia, matalakasvuisia. Niillä on tukeva pääjuuri. Varressa on noin 16 epäselvää, tavallisesti spiraalimaista uurretta, jotka ovat jakautuneet kyhmyiksi (podarioiksi). Areoleiksi kutsutut kääpiöversot sijaitsevat podarioitten yläpinnan tyvellä. Niissä on piikkejä, joist jotkin ovat käyriä tai jopa koukkumaisia. Kukat sijaitsevat podarioitten päässä, ovat avoinna päivisin, putkimaisia ja väriltään valkoisia tai sini- tai vaaleanpunaisen sävyisiä. Kukkapohjuksessa on möyheitä suomuja ja piikittömiä ja karvattomia areoleja. Hedelmä on pyöreä ja avautuu sivultaan. Siemenet ovat leveän soikeita ja niissä on kirjava siemenvalkuainen (endospermi).

Levinneisyys

Suvussa on kaksi lajia, jotka kasvavat eri alueilla. Neowerdermannia vorwerckii kasvaa Pohjois-Argentiinassa ja Etelä-Boliviassa, N. chilensis taas Perussa ja Pohjois-Chilessä.