google/wiki40b huggingface dataset:
Asteekkinärhi

Levinneisyys

Asteekkinärheä tavataan kotoperäisenä Luoteis-Meksikossa. Lajin populaatioksi arvioidaan 10000-20000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sopivat elinympäristöt ovat vähenemässä.

Elinympäristö

Asteekkinärhi elää metsäisissä kanjoneissa 1350-2150 metrin korkeudessa.

Lisääntyminen

Asteekkinärhi pesii usean linnun joukoissa, joissa on yksi pesivä, täysikasvuinen pari ja useita nuoria yksilöitä, jotka auttavat pesivää paria. Laji munii huhti-toukokuussa 3-5 munaa, joita haudotaan 18-19 päivää. Poikaset pysyvät pesässä noin 24 päivää. Pesä sijaitsee puussa 5-15 metrin korkeudessa. Pesä rakennetaan oksista ja korsista ja vuorataan hienomalla kasvimateriaalilla.

Ravinto

Asteekkinärhi käyttää ravinnokseen pääasiassa selkärangattomia, hedelmiä, marjoja ja tammenterhoja.
HMS Bedford (1775)

Palvelus

Yhdysvaltain vapaussodassa aluksen päällikkönä oli Sir Edmund Affleck, jonka alaisuudessa se osallistui 1782 St. Kittsin ja Saintesin taisteluihin. Alus siirrettiin reserviin 1783.
Aluksen päällikkönä oli 1787-1791 Robert Mann, joka otti päällikkyyden jälleen tammikuussa 1793. Mannin alaisuudessa alus osallistui Genovaan tehtyyn iskuun.
Alus romutettiin 1817.
Castrén & Snellman

Asianajotoimisto Castrén & Snellman Oy on suomalainen asianajotoimisto, joka tarjoaa vaativia liikejuridiikan palveluita niin yritysjärjestelyissä, riidanratkaisussa kuin muillakin liikejuridiikan erikoisaloilla. Castrén & Snellman työllistää noin 250 työntekijää ja sillä on toimistot Helsingissä, Moskovassa ja Pietarissa.

Historia

Castrén & Snellman on Suomen vanhin asianajotoimisto. Lakitieteen kandidaatti Kaarlo Castrén ja nimituomari Frans Emil Snellman perustivat toimiston vuonna 1888 Helsingissä. Castrén & Snellman on kirjattu  kaupparekisteriin 26. marraskuuta 1896 numerolla 1 519. 
Castrén & Snellmanin osakas Martti Olsson toimi Risto Rytin asianajajana sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä. Toimisto edusti myös Paasivaara-yhtymää 1960-luvun alun margariiniskandaalin oikeuskäsittelyssä ja Lapuan patruunatehtaan teknistä johtajaa vuoden 1976 räjähdysonnettomuuden jälkeisessä työturvallisuusoikeudenkäynnissä. Castrén & Snellman hoiti takavuosikymmeninä monien suurten yritysten perintäasioita ja 1990-luvun laman aikana useita suuria konkurssi- ja saneeraustoimeksiantoja. Laman jälkeen Suomen yrityskauppamarkkinat lähtivät uuteen nousuun ja Castrén & Snellman keskittyi hoitamaan suuria yritys- ja rahoitusjärjestelyjä. Edelleen 2000-luvulla erityisesti yrityskaupat ja muut transaktiot ovat toimiston merkittävimpiä toimeksiantoja. Castrén & Snellman toimi Nordea Bank Abp:n neuvonantajana Suomen lainsäädännön osalta järjestelyssä, jossa Nordea-konsernin emoyhtiön kotipaikka siirrettiin Ruotsista Suomeen 1.10.2018.
Carl Christoffer Gjörwell (vanhempi)

Carl Christoffer Gjörwell vanhempi (1731–1811) oli ruotsalainen kirjailija. Hän opiskeli Turun akatemiassa. Hän julkaisi aikakauslehtiä, kuten Den svenska Mercurius (ilm. 1755–1765) ja toimitti kokoelmia ja tutkimuksia. Hänen kirjeenvaihtoaan on julkaistu valikoimana vuosina 1900 ja 1920.
Hänen poikansa Carl Christoffer Gjörwell (nuorempi) oli aikansa merkittävimpiä arkkitehteja.
Pahan kukat (elokuva)

Tuotanto

Pahan kukat sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea 200 000 euroa. Elokuvan kokonaisbudjetti oli 630 000 euroa. Elokuvaa kuvattiin muun muassa Helsingin Kalliossa sijaitsevassa erotiikkaliikkeessä.
Ohjaaja-käsikirjoittaja Antti J. Jokinen kertoo hakeneensa elokuvaansa autenttisuutta haastattelemalla viittäsataa lähiönuorta. Elokuvallaan hän halusi kiinnittää erityisesti huomiota nuorten syrjäytymiseen.
Elsa Kaarela

Elsa Kaarela, vuoteen 1914 Karén (13. lokakuuta 1901 Hämeenlinna  – 23. helmikuuta 1974) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria

Kaarelan vanhemmat olivat kauppias Arndt Karén ja Hilda Tiiri. Kaarela valmistui kansakoulunopettajaksi 1924 ja toimi Viitasaarella kansakoulunopettajana  1925–1929, Karkussa parantolan apulaisjohtajana 1929–1933 ja emäntäkoulun opettajana 1930–1933, Joutsassa kansakoulunopettajana 1933–1936 ja Heinolassa seminaarin harjoituskoulun opettajana 1936–1966. 
Kaarela sanoitti Leo Härkösen säveltämän Heinolan kotiseutulaulun Heinola, kotiseutumme.
HMS Leeds Castle (P258)

Palvelus

HMS Leeds Castle osallistui 1982 Falklandin sotaan lentotukialusosaston ja Ascensionille perustetun tukikohdan välisenä yhteysaluksena päällikkönään komentajakapteeni Colin Hamilton. Alus palveli tämän jälkeen Britteinsaarten kalastusvesien valvonnassa sekä vartiolaivana Falklandeilla.
Vuonna 2000 alus oli kahdeksan kuukautta modernisoitavana, ja se palasi palvelukseen alkuvuodesta 2001. Alus saapui 8. elokuuta 2005 viimeisen kerran Portsmouthiin Falklandinsaarilta, josta sisaralus HMS Dumbarton Castle oli sen vapauttanut. HMS Leeds Castle myytiin huhtikuussa 2010 sisaraluksensa kanssa Bangladeshille. Alus lähti 14. toukokuuta hinauksessa A&P Groupille Newcastle-upon-Tyneen modernisoitavaksi, ja työt valmistuivat joulukuussa 2010.
Knut Wicksell

Johan Gustaf Knut Wicksell (1851 – 1926) oli ruotsalainen taloustieteilijä ja Lundin yliopiston professori. Hänen sanotaan tehneen pohjatyön, jolle monetarismi ja keynesiläinen taloustiede nojautuivat. Knut Wicksell oli rahateorian uranuurtaja, ja hän tutki paljon epätäydellisen kilpailun markkinamuotoja. Huomioiden hänen suuren vaikutuksensa taloustieteeseen, hän jäi varsin tuntemattomaksi ajattelijaksi. Syynä on pidetty sitä, että hän kirjoitti väärällä kielellä.
Vääräjärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Jöärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueellan. Viimeksi mainittuun alueeseen sisältyy neljännen jakovaiheen Lontilanjoen yläosan valuma-alue, johon järvi kuuluu. Järven ympäristö on Vääränjärven suolla olevaa soistunutta metsää, joka on tiheästi ojitettua. Järveen on johdettu neljä suo-ojaa, joista pohjoiseen kulkeva on järven laskuoja. Järven vedenpinnan korkeus on 124,1 metriä meren pinnan yläpuolella, joten laskuoja putoaa yli seitsemän metriä ennen laskemistaan Iso Ohtislammista tulevaan ojaan. Järvi on 450 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järvi on autio, vaikka sen kiertää metsätie ja etelärantaa ohittaa kävelypolku. Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria.
Cantabile

Cantabile (suom. laulettava) on musiikkitermi ja italialankielinen sana, jolla on useita toisistaan poikkeavia merkityksiä. Instrumentaalimusiikissa sillä tarkoitetaan ihmisääntä imitoivaa soittotyyliä. 1700-luvulla termiä cantando ('laulaen') käytettiin cantabilen synonyyminä. Tällöin soitto kulkee rauhallisessa tempossa legatoa käyttäen. Myöhempien aikojen (varsinkin pianomusiikin) säveltäjien yhteydessä cantabile tarkoittaa yhden melodian venyttämistä säestykseen nähden (vrt. kontrapunkti). Oopperassa cantabile tarkoittaa kaksiosaisen aarian ensimmäistä osuutta, jota seuraa cabaletta. Cantabile on tällöin sitä seuraavaa osuutta rauhallisempi ja muodoltaan vapaampi.
Emil Iversen

Maailmancup

Iversen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 7. joulukuuta 2013 Lillehammerin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen 37:nneksi. Joulukuussa 2014 hän sijoittui kuudenneksi Lillehammerissa kolmen kilpailun kiertueeseen kuuluneessa vapaan hiihtotavan sprintissä. Kiertueen lopputuloksissa hän oli 27:s.
Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran tammikuussa 2015 oltuaan kuudes Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä. Tour de Skillä 2016 hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintin Oberstdorfissa. Ensimmäisen palkintosijansa yksittäiset etapit pois lukien hän saavutti helmikuussa 2016 voitettuaan Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintin. Ski Tour Canadalla hän voitti perinteisen hiihtotavan 17,5 kilometrin yhteislähtökilpailun Montrealissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi kaudella 2015–2016. 
Iversen sijoittui kaudella 2016–2017 toiseksi Kuusamon 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Hän oli Falunissa toinen vapaan hiihtotavan sprintissä ja voitti 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Kaudella 2017–2018 hän voitti Tour de Skihin kuuluneen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun Oberstdorfissa. Hän oli Planicassa toinen perinteisen hiihtotavan sprintissä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi ja sprintticupissa neljänneksi.
Iversen sijoittui kaudella 2018–2019 toiseksi Kuusamon 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Lillehammerin Nordic opening -tapahtumassa hän oli kolmas. Tour de Skillä hän voitti Oberstdorfin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Toiseksi hän sijoittui Falunin vapaan hiihtotavan sprintissä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes.

Arvokilpailut

Iversen sijoittui ensimmäisissä arvokisoissaan Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi ja parisprintissä neljänneksi parinaan Johannes Høsflot Klæbo. Ennen loppusuoraa Iversen oli vielä ankkuriosuudellaan ensimmäisenä ennen Iivo Niskasta. Iversen kuitenkin kaatui viimeisessä kaarteessa kiilattuaan Niskasen eteen. Niskanen kompastui norjalaiseen, ja Iversen jäi kilpailussa neljänneksi podiumin ulkopuolelle.
Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Iversen sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä kahdeksanneksi ja 50 kilometrillä kymmenenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Iversen voitti kultaa perinteisen hiihtotavan parisprintissä sekä viestissä. Vapaan hiihtotavan sprintissä hän oli viides ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kymmenes.
Iversen voitti juniorien maailmanmestaruuden 4 × 5 kilometrin viestissä Otepäässä 2011.

Muuta

Iversen seurusteli maastohiihtäjä Heidi Wengin kanssa vuosina 2011–2015.
Huntingdonshire

Maantiede

Huntingdonshiren länsiosassa on Oxfordin saven peittämää liitukiviylänköä, jonka korkeus on keskimäärin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Hallintopiiri sijaitsee Nene- ja Great Ouse -jokien välissä ja viettää loivasti kohti the Fens -nimistä, pelloiksi kuivatettua marskimaata koillisessa.

Historia

Esihistoriallisena aikana hallintopiiriä peittivät sankat metsät ja marskimaat, ja siellä oli vain vähän asutusta. Rooman valtakunnan aikana saviylängöiltä raivattiin metsät ja sinne perustettiin asutuskeskukset nykyisten Godmanchesterin ja Chestertonin paikalle. Anglien ja saksien aikaisesta asutuksesta on säilynyt nykypäiviin vain vähän jälkiä.
Daanit tunkeutuivat Englantiin 800-luvulla ja perustivat tukikohdan Huntingdonin paikalle, mutta 900-luvulla englantilaiset onnistuivat saamaan seudun takaisin hallintaansa. Entisille marskimaille ja niiden läheisyyteen perustettiin keskiajalla useita luostareita, ja marskimaat kuivatettiin pelloiksi 1700-lukuun mennessä. Oliver Cromwell vietti lapsuutensa Huntingdonissa, mutta kaupunki oli silti Englannin sisällisodan aikana (1642–51) vankkumaton rojalistien kannattaja.

Talous

Huntingdonshire on ollut aina maatalousvoittoista. Länsiosan ylänköä käytetään enimmäkseen laidunmaana, kun taas the Fensin hedelmällisessä maaperässä viljellään viljaa ja sokerijuurikasta. Hallintopiirin pohjoisosaan kuuluva Yaxleyn kaupunki sijaitsee laajan savikerrostuman kohdalla, minkä ansiosta siitä on tullut yksi suurimmista tiilentuotantoalueista Englannissa. Huntingdonin, Godmanchesterin, St Ivesin ja St Neotsin kaupungeissa on kevyttä teollisuutta.
Nikolai Breško-Breškovski

Nikolai Nikolajevitš Breško-Breškovski (ven. Никола́й Никола́евич Бре́шко-Брешко́вский; 20. helmikuuta (J: 8. helmikuuta) 1874 Pietari – 23. elokuuta 1943 Berliini) oli venäläinen kirjailija ja lehtimies.
Nikolai Breško-Breškovski syntyi puolalais-ukrainalaiseen aatelissukuun. Hänen äitinsä oli narodnikki ja sosialistivallankumouksellisten johtaja Jekaterina Breško-Breškovskaja. Äidin pidätyksen ja karkotuksen takia Nikolai kasvoi enonsa luona Volynian Zaslavissa. Valmistuttuaan Rovnon reaaliopistosta vuonna 1893 hän muutti Pietariin, jossa hän työskenteli valmisteveroviraston tarkastajana. 1890-luvun puolivälissä hänestä tuli ammattikirjailija.
Breško-Breškovskin varhaisten teosten aiheena oli Ukrainan maaseudun elämä ja Zaporižžjan kasakoiden historia. 1900-luvun alusta lähtien hän kirjoitti sanoma- ja aikakauslehtiin urheilusta, muodista, seurapiiritapahtumista ja maalaustaiteesta. Taidekriitikkona Breško-Breškovski oli suorasukainen ja naiivi. Leo Tolstoin haastattelu vuonna 1907 sai Viktor Bureninin nimittämään häntä ”kuuluisuuksia imeväksi kirpuksi”.
Kirjailijana ja lehtimiehenä Breško-Breškovski oli tavattoman tuottelias. Ajankohtaisten lehtiartikkeleiden lisäksi hän kirjoitti satoja kaupunkirahvaalle tarkoitettuja viihderomaaneja ja -kertomuksia. 1910-luvun alussa Breško-Breškovski oli Venäjän luetuin kirjailija. Erityisen suosittuja olivat sirkuspainijoiden ja härkätaistelijoiden elämästä kertovat romaanit. Eräitä niistä esitettiin myös näytelmäversioina. Breško-Breškovski oli Venäjän ensimmäinen elokuvakäsikirjoittajana toiminut kirjailija ja hän työskenteli myös elokuvaohjaajana.
1910-luvun puolivälissä kirjailijan pääteemaksi muodostui seurapiirien ja hovin paheellinen elämä. Balkanin sodissa vuosina 1912–1913 hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän kirjoitti isänmaallisia ja saksalaisvastaisia romaaneja. Helmikuun vallankumouksen jälkeen kirjoitettu ”Keisariparin häpeä” (Pozor dinastii, 1917) kuvaa Grigori Rasputinin vaikutusta Venäjän keisaripariskuntaan.
Vuonna 1920 Breško-Breškovski muutti pois Venäjältä. Ulkomailla kirjoitettujen yli kolmenkymmenen romaanin aiheita ovat ”juutalaisten, saksalaisten ja bolševikkien Venäjän-vastainen salaliitto” sekä salaperäisen ”Slaavilaisen liiton” toiminta. Vuonna 1933 kirjailija siirtyi Berliiniin, jossa hän työskenteli Natsi-Saksan propagandakoneistossa. Hän sai surmansa kaupungin pommituksessa.
Raimundo Pereira

Raimundo Pereira (s. 9. helmikuuta 1955) on guinea-bissaulainen poliitikko ja lakimies. Hän edustaa maansa suurinta puoluetta, itsenäisyyspuoluetta (Partido Africano da Independência da Guiné e Cabo Verde (PAIGC)). Puolue voitti vuoden 2008 parlamenttivaalit ja Pereirasta tuli parlamentin puhemies.
Kun maan presidentti João Bernardo Vieira surmattiin maaliskuussa 2009, Pereira nousi perustuslain mukaisesti tilapäiseksi presidentiksi.  Hän luopui vallasta presidentinvaalien jälkeen huhtikuussa 2009, mutta vaalit voittanut Malam Bacai Sanhá kuoli kesken kauden tammikuussa 2012 ja Pereira nousi jälleen tilapäiseksi presidentiksi.
12. huhtikuuta 2012 maan armeija kaappasi vallan ja pidätti sekä Pereiran että entisen pääministerin, 29. päiväksi suunniteltujen presidentinvaalien gallupsuosikin, presidenttiehdokas Carlos Gomes Júniorin.
Gao Zhisheng

Gao Zhisheng on asianajaja Kiinassa. Gaota pidetään yhtenä johtavana ihmisoikeusasianajajista Kiinassa. Hän on puolustanut kotoaan häädettyjä Falun Gong -jäseniä, kristittyjä ja demokratia-aktivisteja.
Vuonna 2007 Gao tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankilaan ”yllytyksestä hallituksen kumoamiseksi”. Rangaistus muutettiin viiden vuoden ehdolliseksi.
Gao syyttää eurooppalaisia siitä, että ne viettävät kuherruskuukautta kommunistipuolueen kanssa kesäolympialaisissa 2008. Gaon mukaan he tavoittelevat vain omaa hyötyään ja tekevät omaisuuksia käyttäen hyödyksi tavallisten kiinalaisten kärsimyksiä, Gao sanoi Observer-lehdelle.
Viranomaiset hakivat Gaon kotoa helmikuussa 2009, minkä jälkeen hän on ollut kadoksissa. Sitä ennen hän oli sanonut, että hänen henkensä on vaarassa ja että häntä oli pidätyksen aikana kidutettu. Hänen kohtalostaan ovat vaatineet selvitystä YK, Yhdysvallat ja Euroopan unioni. Viranomaisilta on tullut Gaon kohtalosta erilaisia selityksiä, mutta omaiset, veli ja Yhdysvaltoihin vuoden 2009 alussa paennut vaimo eivät ole olleet hänen yhteydessä.
Reuters tavoitti asianajajan matkapuhelimella maaliskuussa 2010, jolloin hän kertoi haluavansa vain viettää aikaa perheensä kanssa mediahuomion tavoittamattomissa. Hän kertoi vapauneensa puoli vuotta aiemmin. Reutersin mukaan vaikutti siltä, että joku valvoi hänen puheluaan.
Joulukuun 2011 tietojen mukaan hän on ollut 5 vuoden ehdonalaisvankeudessa mutta hänet siirrettiin vankilaan kolmen vuoden vankeusrangaistusta suorittamaan perusteena että hän on rikkonut ehdonalaissääntöjä. Koeaika olisi päättynyt viikon kuluttua.
Hän on nostanut esiin useita puoluetta häiritseviä aiheita.
Mustikkalehtimittari

Koko ja ulkonäkö

Vaalea perhonen. Siipien pohjaväri on kellertävänvalkoinen ja ne ovat kauttaaltaan pienten harmaanruskeiden pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee kolme kellanruskeaa poikkijuovaa, jotka saattavat erottua heikosti, etenkin takasiivissä. Ulompi poikkijuova on vain kevyesti aaltoileva ja siiven etureunan puoleinen osa on muuta juovaa tummempi. Siipien alapinnalla on tiheä mustanharmaa pisteytys. Perhosen niska on vaalea. Siipiväli 23–27 mm.
Huomattavan samannäköinen laji on maitolehtimittari (Scopula floslactata).

Levinneisyys ja lentoaika

Mustikkalehtimittaria tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopasta Keski-Aasian läpi Venäjän kaukoitään ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa laji on erittäin yleinen pohjoisinta Lappia myöten. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä heinäkuun loppupuoliskolle.

Elinympäristö ja elintavat

Lajia tavataan erityisesti metsiköissä, soilla ja matsäniityillä aina puurajalle asti. Perhonen lentää iltahämärän laskeuduttua ja lentää helposti valolle. Pohjoisessa se on aktiivinen myös päivällä. Monien sukulaislajiensa tapaan mustikkalehtimittari lähtee häirittynä hyvin helposti lentoon päivälläkin.
Keskenkasvuinen toukka menee talvilevolle jo heinäkuun lopulla ja aktivoituu jälleen toukokuussa. Se koteloituu maahan.

Ravintokasvi

Toukka elää pääasiassa mustikalla (Vaccinium myrtillus).
Rex Hartwig

Rex Noel Hartwig (s. 2. syyskuuta 1929) on australialainen tennispelaaja. Hän ylsi vuonna 1954 kaksinpelissä finaaliin sekä Australian että Yhdysvaltain avoimissa. Ensimmäisessä hän hävisi Mervyn Roselle, viimeksi mainitussa Vic Seixasille.
Hartwig voitti vuosina 1953–1955 Yhdysvaltain avoimissa, Australian avoimissa ja Wimbledonissa neljä nelinpelimestaruutta parinaan Mervyn Rose. Lisäksi hän eteni vuonna 1953 Rosen kanssa finaaliin Wimbledonissa, mutta hävisi Lew Hoadille ja Ken Rosewallille.
Punakaulakenguru

Australian ulkopuolella

Punakaulakengurulla on pieni yhdyskunta Inchconnachanin saaressa, Loch Lomond -järvessä, Skotlannissa. Kanta sai alkunsa vuonna 1975 kahdesta Whipsnade Zoon eläintarhasta Englannista tuodusta parista, ja oli vuoteen 1993 mennessä lisääntynyt 26 yksilöksi. Aiemmin myös Englannissa on ollut pieniä yhdyskuntia Peak Districtin kansallispuistossa ja Ashdown Forestin metsäalueella. Näiden kantojen uskotaan hävinneen paikalliseen sukupuuttoon, vaikkakin ajoittain alueilta on kantautunut vahvistamattomia tietoja kenguruhavainnoista. 
Ranskassa, noin 50 kilometriä Pariisista länteen sijaitsevassa Rambouilletin metsässä elää noin 30 bennettinvallabia. Populaatio on peräisin Émancén eläintieteellisestä puistosta 1970-luvulla myrskyn takia karanneista yksilöistä.
Vuonna 1870 Tasmaniasta vietiin useita bennettinvallabeita Christchurchiin, Uuteen-Seelantiin. Myöhemmin tästä laumasta päästettiin vapauteen kaksi naarasta ja yksi uros. Vuonna 1874 kenguruita nähtiin Hunters Hillsillä, missä kanta on vuosien mittaan dramaattisesti lisääntynyt. Nykyään punakaulakengurut elävät Hunters Hillsin ympärillä noin 350 000 hehtaarin alueella, muun muassa Two Thumb Rangesilla, Kirkliston Rangella ja The Grampiansilla. Punakaulakenguruiden lukumäärän takia jotkut pitävät niitä nykyään jo tuhoeläiminä.
Reagan-demokraatti

Reagan-demokraatiksi kutsutaan Yhdysvalloissa perinteisesti demokraattista puoluetta kannattavaa työväenluokkaista äänestäjää erityisesti ns. ruostevyöhykkeellä jotka kannattivat republikaanisen puolueen ehdokasta Ronald Reagania joko vuoden 1980 tai 1984 presidentinvaaleissa tai molemmissa näistä. Samaa nimitystä on käytetty myös George H. W. Bushin demokraattisista kannattajista 1988 sekä George W. Bushin kannattajista 2000 ja 2004. Osittain samat äänestäjät loikkasivat myös vuonna 2016 republikaanisen ehdokkaan Donald Trumpin taakse, joka voitti perinteisesti demokraatteja kannattaneissa Pennsylvaniassa, Ohiossa, Michiganissa, Wisconsinissa ja Iowassa jotka olivat niinikään olleet Reaganin valinnan takana.

Taustaa

Vuoden 1980 aikana merkittävä osa yhdysvaltalaisäänestäjistä koki näköalattomuutta 1970-luvun jatkuneen taloudellisen alennustilan sekä Jimmy Carterin presidenttikauden vuoksi, jopa enemmän kuin neljä vuotta aiemmin Gerald Fordin valtakaudella. Nämä äänestäjät päätyivät tukemaan presidentinvaaleissa entistä Kalifornian kuvernööriä Ronald Reagania, jonka optimistinen viesti siivitti hänet lähes ennennäkemättömän suureen voittoon. 
Käsitettä Reagan-demokraatti on toisinaan käytetty kuvaamaan demokraattisen puolueen kannattajaa joka on enemmän konservatiivinen kuin liberaali kysymyksissä jotka koskevat esim. kansallista turvallisuutta sekä maahanmuuttoa. Käsite on jossain määrin verrattavissa myös Richard Nixonin lanseeraamaan termiin "Hiljainen enemmistö", jota Reagan itsekin hyödynsi poliittisissa kampanjoissaan 1970-luvun aikana.
Kai Tervonen

Peliura

Juniori-ikäisenä Tervonen pelasi HJK:ssa, josta siirtyi Helsingin IFK:hon ja voitti A-junioreissa kaksi SM-kultaa, kaksi SM-hopeaa sekä pronssin. Aikuisten tasolla ensimmäinen joukkue oli I-divisioonan Vantaa HT kaudella 1990–1991. Pelattuaan toisenkin kauden (37 pelissä 45 pistettä) Vantaalla Tervonen siirtyi SM-liigan Helsingin IFK:hon kausiksi 1992–1993 ja 1993–1994. Tänä aikana hän pelasi hajaotteluita myös I-divisioonan helsinkiläisessä Karhu-Kissoissa. Seuraavat kaksi kautta vierähtivät divisioonan Saimaan Pallossa, josta Tervonen lähti ulkomaille haistelemaan uusia tuulia. Hän käväisi kaudella 1996–1997 Elitserienin Västeråsissa sekä Tukholman AIK:ssa. Seuraavalla kaudella hän palasi Suomeen ja pelasi ykkösdivisioonan Oulun Kärppien takalinjoilla. Uransa viimeiset pelit Tervonen pelasi Suomi-sarjan Kiekko-Vantaan väreissä kaudella 1999–2000.
Lauri Haarla (vuorineuvos)

Lauri Rafael Haarla (vuoteen 1906 Harberg; 19. elokuuta 1897 – 27. tammikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän oli Raf. Haarla Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1925 ja oli sen ja sisaryhtiöiden johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1938. Hän toimi Suomen Paperin- ja Kartonginjalostajien Yhdistyksen johtokunnan puheenjohtana. Hänen isänsä oli kauppaneuvos Rafael Haarla.
Fujin 6 tunnin ajo 2015

Aika-ajot

LMP1-pääluokan paalun nappasi Nr. 17 Porsche. Kärkitulos syntyi Timo Bernhardin ja Mark Webberin vedoilla. Nopein kierros meni Webberin nimiin. Toisen Porschen eturiviin toivat Romain Dumas ja Marc Lieb. LMP2-luokassa paalupaikalle ajoi Nr. 26 Ligier JS P2 kolmikko Roman Rusinov, Julien Canal ja Sam Bird.
GTE Pro -luokan paalupaikan nappasivat Nr. 71 AF Corse -tiimin Ferrari juniorikaksikko Davide Rigon ja James Calado. Rigonille ja Caladolle paalu oli uran ensimmäinen. Toisen ruutuun ajoi Nr. 51 AF Corse -tiimin Ferrari Gianmaria Bruni ja Toni Vilander. GTE AM -luokan paalulle ajoi Nr. 72 Ferrari F458 kolmikko Viktor Šajtar, Andrea Bertolini ja Aleksei Basov.

Kilpailu

LMP1-pääluokan voittoon ajoi Porschen kolmikko Mark Webber, Brendon Hartley ja Timo Bernhard. Trio sai kauden kolmannen voittonsa viime hetkellä annetun tallimääräyksen myötä. Kisaa puolella minuutilla johtanut Neel Jani hidasti ja Bernhard ajoi voittajana maaliin. Samalla Porschen voittajakolmikko siirtyi sarjajohtoon pisteen erolla ennen Marcel Fässleriä, Andre Lottereriä ja Benoît Tréluyeriä.
LMP2-luokan voittoon ajoivat Nr. 26 Ligier JS P2 kolmikko Roman Rusinov, Julien Canal ja Sam Bird.
GTE Pro-luokassa voittoon ajoi Nr. 51 AF Corse -tiimin Ferrari Gianmaria Bruni ja Toni Vilander. Kokenut kaksikko hyödynsi taktista pelisilmää ja ajoi kuuden tunnin kisasta peräti 3,5 tunnin jakson yhdellä sadekelin rengassetillä. Ensimmäinen täysosuma tuli keväällä Silverstonessa. GTE AM -luokan voitti Nr. 77 Porsche 911 RSR kolmikko Patrick Dempsey, Patrick Long ja Marco Seefried.