google/wiki40b huggingface dataset:
Streisandin ilmiö

Streisandin ilmiöllä (engl. Streisand effect) tarkoitetaan tapauksia, joissa yritykset vaientaa tai poistaa internetissä julkaistua informaatiota – esimerkiksi valokuvia, videoita tai tekstiä – johtavatkin informaation saaman julkisuuden räjähdysmäiseen kasvuun. Ilmiön on nimennyt Techdirt-blogin ylläpitäjä Mike Masnick laulaja-näyttelijä Barbra Streisandin mukaan.
Vuonna 2003 Streisand haastoi oikeuteen valokuvaaja Kenneth Adelmanin, joka osana Kalifornian rannikon eroosiota kartoittavaa valokuvaushankettaan oli julkaissut verkkosivullaan ilmakuvan Streisandin rantatalosta Malibussa. Oikeus hylkäsi Streisandin vaatimukset. Tapauksen saama runsas julkisuus keräsi Adelmanin sivuille hänen oman arvionsa mukaan yli miljoona uutta kävijää ja ilmakuvaa julkaistiin sanomalehdissä ympäri maailman. Ennen oikeusjuttua vain harvat olivat havainneet talon ilmakuvista.
Jo vuonna 1993 John Gilmore kuvasi vastaavaa ilmiötä seuraavasti: ”Verkko tulkitsee sensuurin vaurioksi ja reitittää sen ohi.”

Esimerkkejä

Huhtikuussa 2013 Ranskan tiedustelupalvelu DCRI yritti poistattaa ranskankielisestä Wikipediasta Pierre-sur-Hauten sotilasradioasemasta kertovan artikkelin, minkä jälkeen kyseinen artikkeli nousi nopeasti ranskankielisen Wikipedian luetuimmaksi.
M/S Prestige

Prestige oli yksirunkoinen öljytankkeri, joka upposi Espanjan rannikon edustalla 19. marraskuuta 2002 ja aiheutti laajan öljyonnettomuuden. Tuhansia kilometrejä rantaviivaa ja yli tuhat rantaa saastui Espanjan ja Ranskan rannikolla. Kalastusteollisuus kärsi myös suuresti onnettomuudesta.
Prestige sai myrskyssä reiän runkoonsa. Eri maiden viranomaiset kielsivät tankkerin hinaamiseen satamiinsa öljyvahingon pelossa. Onnettomuuden sattuessa Prestigen kuudesta säiliöstä kaksi keskimmäistä oli tyhjiä. Toinen niistä täyttyi ja aiheutti kallistuman, jonka seurauksena miehistö evakuoitiin. Myös toinen säiliö täyttyi. 70 000 tonnin alus ei kestänyt sitä vaan murtui säiliöiden kohdalta kahteen osaan. Laivan etuosa upposi lähes pystysuorassa. Takaosa upposi myös suhteellisen jyrkässä kulmassa. Osat vajosivat yli 3 500 metrin syvyyteen, missä niistä alkoi vuotaa öljyä. Tämä aiheutti mittavia ympäristövahinkoja Espanjan ja Ranskan länsirannikolla. Prestige oli 250 metrin pituinen ja painoi yli 70 000 tonnia, joten se oli Titanicia painavampi. Turmasta ei aiheutunut henkilövahinkoja.
Muumilaakson marraskuu

Tarina muualla

Taidegraafikko Tuulikki Pietilä on tehnyt kirjaan perustuvat kolmiulotteiset muumikuvaelmat Nuuskamuikkusen teltalla (1978), Yksinäiset vieraat (1983) ja Yksinäiset vieraat -triptyykki (1983). Triptyykki sisältää osat Vilijonkka pakenee, Mymmeli ja homssu Tuhto sekä Ruttuvaari kohtaa esi-isän. Myös nämä kuvaelmat kuuluvat tamperelaisen Muumilaakso-museon kokoelmaan.
Diego Gutiérrez

Seurajoukkueura

Pääasiallisesti keskikentällä pelannut Gutiérrez on Independiente Santa Fen kasvatti. Hän muutti Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana ja pelasi yliopistojalkapalloa opiskellessaan Evansvillen ja Rockhurst yliopistoissa.
Ammattilaisurallaan Gutiérrez edusti kahteen eri otteeseen sekä Kansas City Wizardsia että Chicago Firea. Ensin mainittu varasi hänet Major League Socceriin vuoden 1996 MLS College Draft -varaustilaisuudessa. Debyyttikaudellaan 1996, joka oli myös liigan ensimmäinen kausi, hän pelasi 28 ottelussa, mutta kauden 1997 hän oli kokonaan sivussa polvivamman vuoksi.
Gutiérrezin ura lähti uuteen nousuun, kun laajennusjoukkue Chicago Fire varasi hänet vuoden 1997 MLS Expansion Draft -varaustilaisuudessa. Joukkue saavutti ensimmäisellä kaudellaan 1998 mestaruuden sekä MLS:ssä että U.S. Open Cupissa. Loukkaantumisestaan toipuneen Gutiérrezin panos MLS:n runkosarjassa jäi vähäiseksi, mutta pudotuspeleissä hän pelasi kaikissa viidessä ottelussa. Hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalin MLS Cup -mestaruusottelussa D.C. Unitedia vastaan. Toinen U.S. Open Cup -mestaruus seurasi kaudella 2000.
Kausina 2002–2005 Gutiérrez edusti toistamiseen Kansasia ja 2006–2008 jälleen Chicagoa, ja saavutti molemmissa vielä kerran U.S. Open Cupin mestaruuden. Hän pelasi kauteen 2008 päättyneellä urallaan yhteensä 256 MLS:n runkosarjaottelussa, joissa hän teki 12 maalia ja antoi 49 maalisyöttöä. Hänet palkittiin lajin ja MLS-liigan eteen tekemästään työstä vuoden 2008 Commissioner’s Awardilla.

Maajoukkueura

Gutiérrez kuului Kolumbian nuorisomaajoukkueisiin, mutta edusti Yhdysvaltoja saatuaan maan kansalaisuuden vuonna 2000. Hän pelasi ensimmäisen ja ainoan A-maaottelunsa 9. marraskuuta 2001 Koreaa vastaan.

Muu elämä

Jalkapallokentän ulkopuolella Gutiérrez tunnetaan työstään useissa hyväntekeväisyysjärjestöissä ja -kampanjoissa kuten YK:n malarianvastaisessa Nothing But Nets -kampanjassa, mistä hyvästä hänet palkittiin US Soccerin ja Major League Soccerin Humanitarian of the Year -palkinnolla vuonna 2007. Hän on US Soccer Foundationin pelaajaneuvoston jäsen, ja vuosina 2009–2010 hän kuului Yhdysvaltain sosiaali- ja terveysministeriön alaiseen liikunta- ja urheiluneuvostoon, joka toimii Yhdysvaltain presidentin neuvonantajana.
Joulukuussa 2010 Gutiérrez nimettiin MLS-joukkue Philadelphia Unionin valmennusryhmään kykyjenetsinnän ja pelaajakehityksen johtajaksi. Gutiérrez ja Philadelphian päävalmentaja Piotr Nowak olivat joukkuetovereita Chicago Firessa vuosina 1998–2001.
Gutiérrez toimii myös pelaaja-agenttina osaomistamansa Global Pro Management -yrityksen kautta.
Juan Sebastián Elcano

Juan Sebastián Elcano (sukunimi kirjoitetaan joskus del Cano, n. 1476 Getaria, Gipuzkoa, Kastilia – 4. elokuuta 1526 merellä) oli baskilaissyntyinen merenkulkija ja ensimmäinen maailmanympäripurjehdukselta koskaan palannut. Elcano lähti vuonna 1519 Fernão de Magalhãesin retkikunnan Concepción-laivalla purjehdukselle Indonesian Maustesaaria kohti Amerikan eteläpuolitse. Kun Magalhães kuoli Filippiineillä 1521, Elcano sai johtaakseen Victorian, toisen jäljelle jääneistä laivoista. Hän johdatti 18-miehiseksi supistuneen retkikunnan takaisin Espanjaan syyskuussa 1522, kiertäen näin koko maapallon ensimmäisenä ihmisenä. Elcano nimitettiin vuonna 1525 García Jofre de Loaisan Maustesaarien-retkikunnan johtavaksi luotsiksi, mutta hän ja Loaisa kuolivat epäonnistuneella matkalla seuraavana vuonna.
Christ Illusion

Christ Illusion Edit

Christ Illusionista julkaistiin erikoisversio 24. heinäkuuta 2007. Christ Illusion Edit sisältää alkuperäisten kappaleiden lisäksi kaksi ylimääräistä raitaa ja DVD:n, jolla on kolme musiikkivideota.
Kaliumfluoridi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kaliumfluoridi on valkoinen ja hygroskooppinen aine. Se liukenee hyvin veteen muodostaen emäksisen liuoksen ja kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan dihydraatti (KF·2H₂O) ja tetrahydraatti (KF·4H₂O). Näistä tetrahydraatti on pysyvä ainoastaan alle 17 °C:n lämpötilassa ja dihydraatista kidevesi poistuu, kun yhdistettä kuumennetaan.
Valkolampi (Jyväskylä, Tikkakoski)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Käki (ryhmä)

Käki-ryhmä on  kuvataiteilijaryhmä Espoosta. Ryhmä perustettiin vuonna 1996 ryhmän ensimmäisen taidenäyttelyn yhteydessä, joka pidettiin Espoon virastokeskuksen tiloissa. Ryhmän ensimmäisen näyttelyn tarkoituksena oli elävöittää autioitunutta Espoon liikekeskusta, mutta myös aktivoida taiteilijoita omaehtoiseen näyttelytoimintaan.
Tämän jälkeen Käki-ryhmä on pitänyt useita taidenäyttelyitä paitsi taidegallerioissa, myös hylätyissä entisissä tehdashalleissa, kuten Porvoon taidetehtaassa sekä Suomessa, että ulkomailla. Vuonna 1997 ryhmä toteutti Uudenmaan läänin taidetoimikunnan tuella ympäristötaideteoksen Valoa ateljeessa.
Vuonna 2010 Liettuan taiteilijaseura otti mukaan Käki-ryhmän kansainväliseen taideprojektiin, jonka nimi on Art-Line. Projektiin sisältyi ryhmän taidenäyttely Kaunasissa kesäkuussa vuonna 2010 Liettuan taiteilijaseuran Meno Parkas galleriassa. Vuonna 2011 Tallinnan kaupunki otti ryhmän mukaan "Tallinna Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2011" - ohjelmaan, johon sisältyi ryhmän taidenäyttely Tallinnassa kulttuurikeskus Salmessa maaliskuussa 2011. Keväällä 2012 ryhmä järjesti näyttelynsä Berliinin Suomi keskuksen taidegalleriassa ryhmäperformanssilla, jonka nimi oli "Harlekiini".
Kaikki Käki-ryhmän kuvataiteilijat ovat jäseniä Espoon kuvataiteilijat r.y:ssä ja samalla monien muiden kuvataiteilijoiden ammattijärjestöjen jäseniä.

Näyttelyt

Ryhmä on järjestänyt näyttelyitä vuodesta 1996 alkaen muun muassa Espoossa (1996, 1997, 2002, 2006, 2016), Riihimäellä (1998), Porissa (1998), Porvoossa (1998), Lahdessa 1999, Pietarissa (1999), Silkeborgissa, Tanskassa (2001), Pyhtäällä (2004), Tukholmassa (2007), Kaunasissa, Liettuassa (2010), Tallinnassa (2011), Berliinissä (2012), Kuopiossa (2013), Forssassa (2015),  Espoossa (2016), Kouvolassa (2016), Järvenpäässä (2016), Tampereella (2017), Hyvinkäällä (tuleva 2018)

Apurahat

Ryhmä on saanut useita apurahoja Espoon kaupungilta taidenäyttelyiden järjestämiseen sekä muun muassa Valtion taidetoimikunnalta ja Uudenmaan läänin taidetoimikunnalta ja tukea ovat antaneet myös Nokia, Gasum, Suomen Sokeri ja Aktia pankki/Aktia Sb Stiftelsen.
Antero de Quental

Antero Tarquíno de Quental (1842–1891) oli portugalilainen runoilija. Hän oli kansallisromantiikkaa vastustavan Coimbran koulukunnan johtajia, laadultaan mietiskelevä, pessimismiin kallistuva lyyrikko.
Headhunter

Historia

Yhtyeen ensimmäinen levy Parody Of Life julkaistiin vuonna 1990. Toinen levy, A Bizarre Gardening Accident, julkaistiin vuonna 1992; se on yhtyeen levyistä progressiivisin. Kolmannen levyn, Rebirthin, jälkeen yhtye hajosi. Neljäs levy, Parasite of Society, on yhtyeen vahvimmin power metal -vaikutteita sisältävä albumi, mutta albumilla on myös vanhan Headhunterin tyylistä riffittelyä. Se sai hyvän vastaanoton yhtyeen ihailijoiden keskuudessa. Levy sisältää kaksi cover-kappaletta 18 and Life (Skid Row) ja Rapid Fire (Judas Priest).
"Parody of Life" on ensimmäinen Headhunterin kappale. Sen ja "Crack Brainedin" sanat oli alun perin kirjoitettu Destruction-yhtyeelle. Kun Schmier erotettiin Destructionista, hän käytti sanoja Headhunterin kappaleisiin. Yhtyeen jokaisen levyn alussa on jokin humoristinen intro-kappale. Vuonna 2007 on julkaistu uudelleen remasteroidut versiot levyistä Parody of Life, A Bizarre Gardening Accident ja Rebirth. Destruction-yhtyeen levy Cracked Brain on julkaistu samana vuonna kuin Parody of Life. Parody of Lifen viimeisen kappaleen "Trapped In Reality" lopussa voi kuulla "My Sharona" -kappaleen introa. Destructionin levy Cracked Brain sisältää coverin kappaleesta "My Sharona".
Fusako Sano

Sieppaus

Neljännellä luokalla opiskellut Fusako Sano katosi 13. marraskuuta 1990 oltuaan katsomassa baseball-ottelua Sanjōssa. Poliisin mittavista etsintäoperaatioista huolimatta tyttöä ei löytynyt. Arveltiin jopa, että hänet olisi kaapattu Pohjois-Koreaan.
Hänen kaappaajakseen osoittautui Nobuyuki Satō, joka tekohetkellä oli 28-vuotias. Hän pakotti Sanon autoonsa ja piti häntä kotinsa yläkertaan vangittuna 9 vuoden ja 2 kuukauden ajan. Talo sijaitsi Kashiwazakissa, alle 200 metrin päässä lähimmästä poliisiasemasta. Sieppauspaikalle oli matkaa 55 kilometriä.

Poliisin virheet

Japanin poliisi joutui ankaran arvostelun kohteeksi Sanon löydyttyä. Poliisi tiesi Satōn olleen aikaisemmin väkivaltainen toiselle tytölle 13. kesäkuuta 1989, ja hänet oli 19. syyskuuta 1989 myös tuomittu teosta. Hänen rikosrekisterimerkintänsä kuitenkin katosi jotenkin, eikä häntä pidetty koskaan epäiltynä Sanon tapauksessa. Tämän ja muiden poliisin tekemien virheiden vuoksi, Niigatan prefektuurin poliisin pääjohtaja Kobayashi Kōji erosi 26. helmikuuta 2000.
David Allen (kirjailija)

David Allen esittelee itsensä (englanniksi)
nauhoitettu toukokuussa 2016
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
David Allen (s. 28. joulukuuta 1945) on yhdysvaltalainen tuottavuuskonsultti ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten "Getting Things Done" toiminnanohjausmenetelmän kehittäjänä.

Ura

Allen vietti nuoruutensa Shreveportissa, Louisianassa. Hän opiskeli New Collegessa, (nykyisin New College of Florida), Sarasotassa, Floridassa, ja valmistui pääaineenaan Yhdysvaltain historia Kalifornian Yliopistosta, Berkeleystä. Allen työskenteli mm. taikurina, tarjoilijana, karateopettajana, maisemoijana, vitamiinijakelijana, lasinpuhallussorvin käyttäjänä, matkatoimistovirkailijana, huoltoaseman päällikkönä, muuttopalveluiden myyjänä, mopomyyjänä, kokkina, henkilökohtaisen kasvun valmentaja, puutarhapalveluyrityksen päällikkönä ja matkatoimiston johtajana. Hän sanoo toimineensa 35 ammatissa ennen 35. ikävuottaan. Hän alkoi kehittää omaa näkemystään tuottavuudesta ohjelmaksi 1980 luvulla kun hän sai sopimuksen tuottavuusohjelman kehittämisestä Lockheedin johdolla ja esimiehille.

Yritykset

Allen on perustanut David Allen Companyn, jonka toimialana on tuottavuus- ja toiminnanohjauskoulutus ja johtotason valmennus. Allenin kehittämä Getting Things Done -menetelmä on hänen yrityksensä koulutustoimintojen ydin. Hän oli myös osakkaana Actioneer, Inc:ssä, joka kehitti tuottavuustyökaluja Palm kämmentietokoneille.

Julkaisut

Allen on kirjoittanut neljä kirjaa, Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity, joka esittelee hänen toiminnanohjausmenetelmänsä, Ready for Anything: 52 Productivity Principles for Work and Life, kokoelma artikkeleita ja esseitä tuottavuudesta, Making It All Work: Winning at the Game of Work and Business of Life, jatko-osa ensimmäiseen kirjaan ja vuonna 2015 täysin uudelleen kirjoitettu, päivitetty versio kirjasta Getting Things Done: the Art of Stress-Free Productivity. Hän asui Ojaissa, Kaliforniassa vaimonsa, Kathrynin kanssa. Toukokuussa 2014 he muuttivat Amsterdamiin, Alankomaihin.

Tuotanto

Allen, David (2001). Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity. New York: Penguin Putnam. ISBN 978-0-14-200028-1.
Allen, David (2003). Ready for Anything: 52 Productivity Principles for Work and Life. New York: Viking Books. ISBN 978-0-14-303454-4.
Allen, David (2008). Making It All Work: Winning at the Game of Work and Business of Life. New York: Viking Adult. ISBN 978-0-67-001995-3.
Allen, David (2015). Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity (päivitetty laitos). New York: Penguin Books. ISBN 978-0-14-312656-0.
Mihrab

Mihrab (arab. ألمحراب‎) on moskeijan seinään rakennettu syvennys, joka osoittaa rukoussuunnan eli qiblan (arab. ‏قبلة‎‎) Mekkaan päin.
Useimmat mihrabit on arkkitehtuurisesti suunniteltu ja koristeltu siten, että ne antavat mielikuvan ovesta tai tiestä Mekkaan.
Seitsemän pientä hiirtä

Juoni

Sarjassa seurataan erään hiiri-perheen elämää, johon kuuluvat seitsemän pientä hiirilasta, neljä poikaa ja kolme tyttöä, sekä heidän isänsä ja äitinsä. Hiirilapset ovat erittäin kekseliäitä, ja näin perhe selviytyy hankalimmistakin tilanteista.
David Berg

David Brandt Berg (1919–1994) tunnetaan Kansainvälinen perhe -yhteisön (aiemmin Jumalan lapset ja Rakkauden Perhe) perustajana. Hän perusti lahkonsa Kalifornian Huntington Beachissä 1968 yhdessä vaimonsa ja neljän teini-ikäisen lapsensa kanssa.
Berg kuoli lokakuussa 1994 Portugalissa, mutta kuolinsyy ei ole yleisessä tiedossa. Kansainvälistä Perhettä johtavat nykyään Karen Zerby ja Steven Douglas Kelly.

Varhaiselämä

David Berg syntyi vuonna 1919 Virginia ja Hjalmer Brandt Bergin kristittyyn perheeseen. Hänen äitinsä Virginia oli aikansa tunnetuimpia radiosaarnaajia. 
Ensimmäisen vaimonsa Jane Millerin kanssa Berg avioitui 1944 ja he saivat neljä lasta. Vuonna 1969 hän aloitti suhteen itseään yli puolet nuoremman Karen Zerbyn kanssa ja teki hänestä toisen vaimonsa.

Uskonnollinen yhteisö

Yhteisössään Berg tunnettiin muun muassa nimillä Isä, Isä David, Moses David sekä Isä Mo. Elämänsä aikana hän kirjoitti lähes 3 000 kirjettä (Mo's Letters), jotka käsittelivät hänen näkemyksiään uskonasioista. Hänen opetuksensa, etenkin seksualisuuteen liittyvät, saivat paljon kritiikkiä ja Bergiä on hänen kuolemansa jälkeen syytetty insestistä sekä lukuisista lapsiin kohdistuneista raiskauksista. Tunnetuin syytös Bergia ja hänen yhteisöään vastaan tuli entiseltä jäseneltä Ricky Rodriguezilta, joka vuonna 2005 puukotti kuoliaaksi yhden häntä lapsuudessaan seksuaalisesti hyväksikäyttäneen jäsenen, minkä jälkeen hän ampui itsensä. Ennen tekoaan hän kuvasi videon, jossa kertoi kokemistaan kauhuista. Myös toinen Bergin tyttäristä on avoimesti puhunut isänsä taipumuksista seksuaaliseen väkivaltaan.
Kathy Staff

Nuoruus

Staffin alkuperäinen nimi oli Minnie Higginbottom. Hän syntyi Dukinfieldissä, Lancashiressä vuonna 1928. Hänellä oli yksi sisko, Constance. Staff halusi esiintyjäksi jo nuorena ja osallistui useisiin kirkon järjestämiin näytelmiin. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli National Gas & Oil Engine Companyssa Ashton-under-Lynessä, jossa perustettiin amatöörinäyttelijäryhmä, mihin hän liittyi. Toisen maailmansodan loputtua hän oli päättänyt ryhtyä ammattinäyttelijäksi. Uransa alettua hän vaihtoi nimensä Katherine Brantiksi, ja avioliiton myötä sukunimeksi tuli Staff.

Ura

Staff aloitti näyttelijänuransa William Douglas-Homen näytelmässä The Chiltern Hundreds, minkä jälkeen hän esiintyi useissa repertooariryhmissä. Perheen perustamisen jälkeen hän jätti näyttelemisen kymmenen vuoden ajaksi, kunnes hänen näyttelijäkollegansa Gerald Harper suostutteli hänet ottamaan vastaan pieniä tv-rooleja. Staffin ensimmäinen merkittävä tv-rooli oli Yorkshire TV:n Castle Haven -sarjassa vuonna 1969. Vuonna 1978 hän aloitti Doris Luken roolissa saippuasarjassa Crossroads, näytellen sarjassa vuoteen 1984 asti.
Vuonna 1973 Staff valittiin Nora Battyn rooliin televisiosarjaan Vielä virtaa. Roolista tuli Staffin tunnetuin ja hän esiintyi sarjassa yli kolmenkymmenen vuoden ajan. Vielä virtaa -sarjan ohella Staff näytteli myös sarjoissa Coronation Street ja Aina auki. Vuonna 2001 Staff lopetti sarjassa palatakseen uudelleenkäynnistettyyn Crossroadsiin. Crossroads kuitenkin lopetettiin uudelleen jo seuraavana vuonna ja Staff palasi Nora Battyn rooliin. Vuonna 2008 Staff joutui jättämään sarjan lopullisesti sairauden vuoksi.

Yksityiselämä

Staff avioitui opettaja John Staffin kanssa vuonna 1951 ja he saivat kaksi tytärtä. Hän kuoli aivokasvaimeen 80-vuotiaana saattokodissa Ashton-under-Lynessä 13. joulukuuta 2008.
Cumberlandinlammaskoira

Ulkonäkö

Rotu edusti collie-tyyppiä ja muistuttikin erittäin paljon bordercollieta. Se mainittiin Clifforf LB Hubbardin teoksessa Dogs In Britain, A Description of All Native Breeds and Most Foreign Breeds in Britain vuodelta 1948. Hubbard kuvaili sitä paljon walesinpaimenkoiran kaltaiseksi. Pää oli melko leveä ja litteä ja kapeni keskipitkää kuonoa kohti. Melko pienet korvat olivat eteenpäin taittuneet tai puolipystyt. Runko oli melko pitkä ja erittäin notkea. Raajat olivat kevyet mutta lihaksikkaat ja häntä alaskiinnittynyt ja laahaava. Karvapeite oli melko runsas ja tiheä. Väritys oli aina musta valkoisella liekkikuviolla, rintakehällä, raajoilla ja hännänpäällä. Säkäkorkeus oli 50,8 cm ja paino 18-22,5 kg.

Luonne ja käyttäytyminen

Cumberlandinlammaskoira työskenteli hiljaa, nopeasti ja matalalla.

Alkuperä

Rotu oli sukua bordercollielle ja muille vanhoille työcollieille. 
Vuonna 1948 cumberlandinlammaskoirasta ei ollut kuultu paljoa vaikka se oli ollut olemassa Pohjois-Englannin Cumberlandissa erittäin huomattavan ajan. Peak Districtistä Cheviot-kukkuloille, erityisesti alueen itäpuolella, sitä pidettiin erinomaisena työkoirana. Hugh Lowther, Lonsdalen 5. jaarli oli rodun suuri ihailija ja hänellä olikin elämänsä aikana monta sen edustajaa. Niitä oli ollut hänen perheellään yli sadan vuoden ajan ja hän yritti pelastaa populaation sukupuutolta. 
Vuonna 1899 lordi Lonsdalen oli pakko risteyttää jäljellä olleet cumberlandinlammaskoiransa saksanpaimenkoiran kanssa. Tämä pelasti kannan muutamaksi vuosikymmeneksi, mutta joitain vuosia ennen kuin Hubbard kirjoitti kirjansa lordi Lonsdale oli lakkauttanut kennelinsä ja antanut loput koiransa maanviljelijäystävilleen ympäri Lowtheria. Cumberlandin maanviljelijät olivat aloittaneet rodulla lammaskoirakokeet, joita kesti vähintään 65 vuotta ennen kuin se kuoli sukupuuttoon. 20. vuosisadan alkupuolella joitain sen edustajia kutsuttiin bordercollieiksi ja se on voinutkin sulautua tähän. Hubbardin mukaan moni niin kutsutuista bordercollieista jotka olivat voittaneet palkintoja olivat cumberlandinlammaskoiria.
Mieletön rakkaus (vuoden 1947 elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo Crawfordin esittämästä mielisairaasta naisesta, sairaanhoitaja Louise Howellista ja tämän pakkomielteestä David-nimiseen mieheen (Heflin). Louise Howell on rikkaan invaliidin Dean Grahamin (Massey) kotihoitaja, joka tapailee tämän naapuria, itsekästä mekaanikkoa Davidia. Louise on hyvin omistushaluinen, mitä David ei voi sietää ja jättää tästä syystä naisen.
Mysteeristen tapahtumien seurauksena Dean Grahamin vaimo hukkuu läheiseen järveen Louisen ollessa tapahtuman aikaan tämän seurassa. Kuolema todetaan onnettomuudeksi, vaikka Carol-tytär (Brooks) epäileekin Louisella olleen jotakin tekemistä asian kanssa. Louisesta kiinnostunut Dean käyttää tilaisuuden hyväkseen ja kosii naista, joka suostuu vaikka yhä rakastaa Davidia. 
David puolestaan alkaa liehitellä Carolia. Sen seurauksena Louisen mielenterveys alkaa horjua ja hän alkaa kuvitella asioita.
Brittiläinen 1. panssaridivisioona

Perustaminen

Yhtymä perustettiin marraskuussa 1937 liikkuvana divisioonana, jolloin siihen kuuluivat 1. ja 2. kevyt panssariprikaati, 1. tankkiprikaati sekä tykistö-, pioneeri- ja viestijoukkoja. Suunniteltu vahvuus oli 620 panssariajoneuvoa, mutta niistä pääosa oli tiedusteluajoneuvoja. Raskaat panssarivaunut kuuluivat tankkiprikaatiin ja ennen cruiser-vaunujen saamista joulukuussa 1938 kalustona oli vanhentuneet keskiraskaat panssarivaunut. Yhtymän kokoonpano muuttui vuoden 1939 alussa, jolloin siihen kuului kevyt panssariprikaati, raskas panssariprikaati ja tukiryhmä.

Toinen maailmansota

Divisioona siirrettiin Ranskaan 14. huhtikuuta 1940 toisen brittiläisen siirtoarmeijan mukana ja se evakuoitiin 16. kesäkuuta oltuaan hetken Sommen eteläpuolella. Divisioona oli 27. elokuuta 1941 saakka Britteinsaarilla, jolloin se siirrettiin Egyptiin. Saattue saapui 13. marraskuuta 1941 Aleksandriaan ja divisioona osallistui Gazalan, kumpaankin el Alameinin sekä Tunisian taisteluihin. Tunisian taisteluiden päätyttyä divisioona jäi Afrikkaan toukokuuhun 1944 saakka, jolloin se siirrettiin Italiaan.
Italiassa se osallistui Gothic-linjan murtamiseen Corianossa. Yhtymä lakkautettiin 1. tammikuuta 1945 joukkojen kotiuttamisen alettua.

Sodan jälkeen

16. huhtikuuta 1958 nimettiin brittiläinen 7. panssaridivisioona ensin 5. panssaridivisioonaksi ja uudelleen vuonna 1960 1. divisioonaksi, jolloin sen sijoituspaikkana oli Verden an der Allen Saksassa. 1970-luvulla divisioonaan kuuluivat 7. panssariprikaati Soltaussa ja 11. panssariprikaati. Yhtymä nimettiin 1. panssaridivisioonaksi vuonna 1976. Divisioonan esikunta siirtyi 1978 Shiel Barracksiin Verdeniin. 1980-luvun alussa divisioonaan kuuluivat 7., 12. ja 22. panssariprikaati.
Divisioonan esikunta lakkautettiin 1993 ja muodostettiin uusi (engl. 1st (UK) Armoured Division) 4. panssaridivisioonan esikunnasta.
Lonza (yritys)

Historiaa

Lonza aloitti toimintansa Lonzajoen rannalla, Sveitsin Gampelissa, Wallisin kantonissa, vuonna 1897. Ensimmäiset tuotteet olivat kalsiumkarbidi ja asetyleeni.

Tehtaat

Lonzalla on tuotantotoimintaa noin 50 paikkakunnalla eri puolilla maailmaa. Suurimmat tehtaat ovat Sveitsin Vispissä.

Tuotteet

Lonza tuottaa raaka-aineita lääketeollisuudelle sekä terveystuotteita kuluttajille. Yhtiön päämarkkina-alueet ovat Pohjois-Amerikka sekä Aasia.
Kauko Kauppinen

Kauko Kalervo Kauppinen (s. 12. tammikuuta 1940 Vihti) on suomalainen entinen koripalloilija.
Kauppinen kuului Suomen koripallomaajoukkueeseen, joka edusti maata Tokion olympialaisissa 1964. Suomessa 187 cm pitkä Kauppinen edusti Helsingin NMKY:tä.