google/wiki40b huggingface dataset:
Kari Torkkel

Kari Torkkel (s. 12. huhtikuuta 1947 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1977. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 15 maaottelua.
Torkkel edusti pääsarjaurallaan Turun Tovereita ja Forssan Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 331 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 129 + 50 = 179 ja jäähymääränsä 111 minuuttia. Hän saavutti Turun Toverien joukkueessa kaksi SM-pronssia.
Pelaamissaan 15 maaottelussa Torkkel teki viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä.
Iso Pukkilampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy.
Mark Knowles (tennispelaaja)

Ura

24. kesäkuuta 2002 Knowlesista tuli maailmanlistan nelinpelin ykköspelaaja. Kaksinpelissä hänen korkein sijoituksensa on 96. Tämän hän saavutti 24. kesäkuuta 1996.
Knowles on ollut jäsen Bahaman Davis Cupissa vuodesta 1996 lähtien. Hän on myös osallistunut vuosien 1992, 1996, 2000, 2004 ja 2008 kesäolympialaisiin.
Bogotassa 2004 hän otti uransa toisen nelinpelin voittonsa yhdessä kanadalaisen Daniel Nestorin kanssa. Knowlesista tuli hänen pitkäaikainen otteluparinsa ja he voittivat kolme Grand Slam-turnausta (Australian avoimet 2002, Yhdysvaltain avoimet 2004 ja Ranskan avoimet 2007). Ainoa Grand Slam-voitto, joka Knowlesilta vielä puuttuu on Wimbledonista.
5. heinäkuuta 2006 Knowles osallistui Wimbledonin tähän mennessä pisimpään kestäneeseen nelinpeliotteluun, joka kesti kuusi tuntia ja yhdeksän minuuttia.
Knowlesin viimeisin saavutus on Wimbledonista 2009, jossa hän voitti sekanelinpelin loppuottelussa saksalaisen Anna-Lena Grönefeldin kanssa Leander Paesin ja Cara Blackin erin 7-5, 6-3.

Yksityiselämä

Joulukuussa 2003 Knowles meni naimisiin Dawnin kanssa. Heillä on kaksi lasta, Graham (s. 2005) ja Brody (s. 2008).
Hercules Graphics Card

Tekniset ominaisuudet

Vaikka Herculeksen teoreettinen maksimiresoluutio oli 720×350 pikseliä, oli todellinen näyttötila 720×348 pikseliä johtuen standardista, joka edellytti, että ruudun korkeus on jaollinen neljällä.

Merkistö

Herculeksen tekstitila pystyi esittämään 80 saraketta × 25 riviä tekstitilassa, ja oli näin alaspäin yhteensopiva IBM:n vuotta aikaisemmin julkaisemalle MDA-standardille. Niin ikään kirjainkoko oli identtinen MDA-standardin kanssa, yksi merkki vei tilaa 9×14 pikseliä todellisen merkkikoon ollessa 7×11 pikseliä, jolloin teoreettinen maksimiresoluutio oli 720×350 pikseliä.

Grafiikkatila

Hercules sisälsi kaksi grafiikkasivua. Ensimmäinen sijaitsi muistiosoitteessa B0000h ja toinen muistiosoitteessa B8000h. Koska jälkimmäisen muistiosoitteen sai kytkettyä pois käytöstä (ja käyttöön) ohjelmallisesti, pystyi Herculesta käyttämään rinnakkain myöhäisempien värikorttien (kuten CGA ja VGA) kanssa. Se, että Herculeksen muistiosoitteet eivät aiheuttaneet laitteistoristiriitoja, edesauttoi rinnakkaisnäytönohjainten käyttöä.
Eetterimessu

Vastaanotto

Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Arttu Tolonen antoi albumille kolme tähteä viidestä, ja sanoi sen olevan tiiviimpi ja kevyempi, mutta vaikeammin määriteltävissä oleva kokonaisuus kuin edeltäjänsä. Imperiumin Napero myönsi, ettei sisäistä musiikkia täysin ja kritisoi äänimaailman muovisuutta ja tekotaiteellisuutta, mutta antoi albumille silti arvosanaksi 6.5/10. Rumban arvioija kehui konetaustoja, mutta sanoi konseptin tukehduttavan ne.
Persius

Aulus Persius Flaccus (34–62) oli roomalainen runoilija ja satiirikko. Hänen elinaikaansa kutsutaan roomalaisen kirjallisuuden hopea-ajaksi ja samaan aikaan elivät myös Martialis ja Juvenalis.

Elämänvaiheita

Persius oli kotoisin etruskilaisesta Volaterraesta, mutta jäi nuorena orvoksi ja muutti Roomaan. Roomassa hän asui tätinsä ja sisarensa kodissa. Hän sai hyvän kasvatuksen johon kuului tutustuminen  stoalaisuuteen, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Heikko terveys vaivasi Persiusta läpi elämän ja se esti häntä heittäytymästä villiin ja vapaaseen taiteilijaelämään. 
Persiuksen opettajat Cornutus ja Caesius Bassus julkaisivat hänen varhaisen kuolemansa jälkeen Persiuksen ainoan teoksen, Saturae. Teos koostuu kuudesta satiirista, joissa Persius arvostelee aikansa kirjallista muotia ja yleistä rappiota. Persius käyttää runoissaan taitavasti sarkasmia ja kekseliäitä kielikuvia, ja roomalaisen satiirin perinteitä noudattaen runojen lopussa on aina moraalinen opetus. Teos oli suuressa suosiossa keskiajalla.
Persiusta on kritisoitu siitä, että hänen runonsa ovat pelkkiä siveellisyyssaarnoja ja että niistä puuttuu sovittelevuus ja humoristisuus. Häntä on pidetty pikkuvanhana kirjatoukkana joka ei ole oikein saanut omakohtaista kokemusta aiheestaan josta tekee satiiria. Toisaalta hänen ideoitaan ja aihevalintojaan on kehuttu.
Bada (käyttöjärjestelmä)

Sovelluskauppa

Samsung Waven julkaisun yhteydessä avattiin sovelluskauppa Samsung Apps. Sovelluskaupasta on mahdollista ladata sovelluksia Samsungin bada-käyttöjärjestelmälle. Sovelluskaupassa on tällä hetkellä yli 13 000 sovellusta, joita on ladattu yhteensä yli 100 miljoonaa kertaa.

Versiot

Samsungin ensimmäinen Wave S8500 puhelin sisälsi 1.0 version Bada käyttöjärjestelmästä. Pian puhelimen markkinoiden tulon jälkeen Samsung julkaisi 1.0.2 päivityksen Bada käyttöjärjestelmästä, sisältäen pieniä korjauksia Eurooppalaisille käyttäjille. Bada versio 1.2 esiteltiin uuden S8530 Wave II puhelimen kera syksyllä 2010.
Nykyinen lippulaiva puhelin Samsung Wave 3 s8600 sisältää Bada 2.0 version.
Juliet Stevenson

Ura

Stevenson aloitti näyttelijäuransa 1970-luvulla. Vaikka Stevenson on saavuttanut mainetta televisio- ja elokuvatyöstä ja on näytellyt myös BBC:n tuottamissa radio-ohjelmissa, hänet tunnetaan parhaiten teatterinäyttelijänä. Stevensonin teatterirooleja ovat muun muassa Anna näytelmässä Burn Again ja Paulina näytelmässä Death and the Maiden. Jälkimmäisestä hän sai vuonna 1992 Laurence Olivier -palkinnon parhaasta naispääosasta.
Vuoden 1987 televisioelokuvassa Life Story Stevenson näytteli tieteilijä Rosalind Frankliniä ja voitti roolistaan Cable Ace -palkinnon. Hän on esiintynyt keskeisissä rooleissa muun muassa 1990-luvun elokuvissa Truly, Madly, Deeply (1991), The Secret Rapture (1993) ja Emma (1996). 2000-luvulla hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Parempi kuin Beckham (2002), Mona Lisa Smile (2003), Pierrepoint (2005) ja Murto ja varkaus (2006).
Vuonna 2009 Stevenson näytteli ITV:n minitelevisiosarjassa A Place of Execution. Hän sai roolistaan parhaan naispääosan palkinnon vuoden 2009 Crime Thriller Awards -gaalassa.
Stevenson on myös kirjailija, ja hän on äänittänyt äänikirjoiksi kaikki Jane Austenin romaanit.

Yksityiselämä

Stevenson on asunut kumppaninsa antropologi Hugh Brodyn kanssa vuodesta 1993. Pariskunnalla on kaksi lasta, tyttö ja poika. Stevenson on ateisti, mutta pitää itseään hengellisenä ja taikauskoisena henkilönä. Vuonna 1992 hän esiintyi Työväenpuolueen poliittisessa lähetyksessä.
Stevenson on kritisoinut MPR-rokotetta ja tukenut Andrew Wakefieldin rokotetutkimuksia. Vuonna 2003 hän esiintyi draamassa Hiljaisuuden lapset, jonka aiheena olivat Wakefieldin tutkimukset. Hän esitti siinä autistisen lapsen äitiä ja Hugh Bonneville Wakefieldiä. Wakefieldin työ on saanut huonoa mainetta, ja esimerkiksi lääketieteen aikakauslehti The Lancet ei ole julkaissut hänen tutkimuksiaan.
Rooman keisarikunta

Historia

Rooman tasavallan viimeisiä vuosikymmeniä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. häiritsivät sisällissodat. Tasavallan kaatumiseen johtivat useat tapahtumat: Julius Caesar nousi Rooman diktaattoriksi, vuonna 44 eaa. hänet salamurhattiin ja valtion johtoon nousi toinen triumviraatti, johon kuuluivat Marcus Antonius, Gaius Octavianus ja Marcus Aemilius Lepidus, ja lopulta Aktionin taistelun jälkeen Octavianus kruunattiin Rooman ensimmäiseksi keisariksi nimellä Augustus. Augustus loi hallintomuodon, jossa yhdistyivät perinteinen monarkia ja jotkin tasavallan ajan käytännöt. Hänen valtakautensa oli rauhanomainen, ja Rooman valtio alkoi kukoistaa jälleen. 
Augustuksesta lähtien keisaria alettiin palvoa jumalana. Vaikka senaatti oli edelleen toiminnassa, keisari oli princeps, ”merkittävin kansalainen”, ja hänellä oli todellinen valta. Huomattavia ajanlaskun kahden ensimmäisen vuosisadan keisareita olivat Trajanus, Hadrianus, Antoninus Pius ja Marcus Aurelius; historia on yleensä antanut vähemmän mairittelevan kuvan Nerosta ja Caligulasta.  
Konstantinus I:n valtakaudelle saakka valtakunnan kristittyä vähemmistöä oli syrjitty, mutta vuonna 320 uskonto otettiin valtion suojelukseen. 300-luvulla kuitenkin Rooman jatkuvista hyökkäyksistä kärsivät länsiosat heikkenivät suhteessa vakaaseen ja vauraaseen Itä-Roomaan: viimeinen yhtenäistä imperiumia hallinnut keisari oli Theodosius I (379–395). Hänen kuoltuaan valtakunta hajosi kahtia. Länsi-Rooman viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen syrjäytti germaanipäällikko Odovakar vuonna 476.
Kari Järvinen (arkkitehti)

Kari Teemu Järvinen (s. 23. maaliskuuta 1940 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän on suunnitellut varsinkin asuin- ja korttelirakennuksia, kuten päiväkoteja ja monitoimitaloja. Töille luonteenomaisia piirteitä ovat polveilevuus ja korkeat lappeiset katot. Merkittävin työ on hänen yhdessä Timo Airaksen kanssa suunnittelemansa Helsingin Kumpulaan rakennettu Sofianlehdon aravasuntoalue (1987–1988).
Järvisellä on yhdessä arkkitehti Merja Niemisen kanssa toimisto Arkkitehtitoimisto Kari Järvinen ja Merja Nieminen Oy, joka on voittanut useita kilpailuja, muun muassa vuonna 2010 Suomenlinnan vankilan majoitusrakennusten suunnittelusta järjestetyn kutsukilpailun suunnitelmallaan ”Jailhouse on the rock”.
Mario Lavista

Mario Lavista (s. 3. huhtikuuta 1943 México) on meksikolainen säveltäjä.
Lavista on säveltäjä Raúl Lavistan sisaruksenpoika. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa Méxicossa Adelina Benítezin ja Francisco Gyvesin johdolla. Vuosina 1963–67 hän opiskeli analyysiä Rodolfo Halffterin sekä sävellystä Carlos Chávezin ja Héctor Quintanarin johdolla Méxicon kansallisessa musiikkikonservatoriossa. Hän täydensi opintojaan Schola Cantorumissa, Pariisissa, vuoteen 1969 saakka; hän myös osallistui muun muassa Nadia Boulangerin pitämään seminaariin ja Darmstadtin Ferienkurselle.
Lavista on saanut lukuisia palkintoja uransa aikana ja istunut Meksikon taiteiden akatemian jäsenenä vuodesta 1987. Hän on myös toiminut musiikkipedagogina, toimittanut musiikkilehtiä ja perustanut improvisaatioyhtye Quantan. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa orkesteri-, kamari- ja pianoteoksia sekä näyttämö- ja elokuvamusiikkia.
Keskisyksyn juhla

Keskisyksyn juhla (perinteiset merkit: 中秋節 yksinkertaistetut merkit: 中秋节 pinyin: Zhōngqiūjié; vietn. Tết Trung Thu; kor. Ch'usǒk tai Chuseok 추석/秋夕; Singaporessa ja Malesiassa joskus myös Lantern Festival) on yli 3 000 vuotta vanha suosittu kiinalainen juhla, joka korostaa rikkautta ja yhteiseloa.
Partaveitsi

Partaveitsi on parranajoon käytettävä erityisen terävä veitsi.
Isosta-Britanniasta on löydetty vanhin tunnettu ihmisen käyttämä partaveitsi. Mansaarelta tehty pronssikauden aikainen löydös on 3 400–4 000 vuotta vanha. Esine kuului vainajan mukana hautaan laskettuun omaisuuteen.
Tyypillisen partaveitsen terä taittuu sen kahvaosaan niin, että ohuenherkkä terä on suojassa. Veitsen terä on mikroskooppisen ohut, ja sen käyttäminen vaatii aikaa ja taitoa. Ennen jokaista ajoa veistä tulee hioa leveään, parkitsemattomaan nahkavyöhön, jotta terä suoristuisi. Partaa ajettaessa jokainen pituussuunnan mukainen liike aiheuttaa haavan, mikäli terä koskee ihoa. Samoin, jos terällä painetaan liian kovaa, terä helposti höylää ihoa tai uppoaa siihen. Entisinä aikoina parturit opettelivat ajamaan parran turvallisesti ja nopeasti, ja he olivatkin suosittu vaihtoehto itse hoidetulle parranajolle.
Ennen 1800-luvun puoliväliä partaveitsi oli ainoa parranajoväline. Sen jälkeen yleistyivät erilaiset kaksi- ja vaihtoteräiset partahöylät sekä myöhemmin sähköiset partakoneet, joiden käyttäminen on turvallisempaa ja helpompaa. Vaikka modernimmat parranajovälineet ovat nykyisin lähes syrjäyttäneet partaveitsen, on sillä edelleen oma uskollinen kannattajakuntansa. Nykyään on tosin vaikeaa löytää partaveistä edes parturitarvikeliikkeistä, vaikka niitä yhä valmistetaan muun muassa Ranskassa, Saksassa ja Japanissa.

Populaarikulttuurissa

Vuonna 2012 julkaistun 007 Skyfall -elokuvan jälkeen partaveitsien myynti lisääntyi useissa verkkokaupoissa jopa satoja prosentteja. Elokuvassa päähenkilö James Bond ajaa partansa partaveitsellä ja toteaa, että "vanhat tavat ovat joskus parhaita”. Internetin hakukoneissa tehtiin hakuja sanoilla ”cut throat razor” ja ”straight razor” viisi päivää ensi-illan jälkeen noin 735 % useammin kuin ennen ensi-iltaa.
Howard Storm

Howard Storm (s. 15. toukokuuta 1947) on yhdysvaltalainen, joka työskenteli taiteen professorina Northern Kentucky Universityssa, kun vuonna 1985 kävi Pariisissa lähellä kuolemaa sairaustilan johdosta. Hän on puhunut kuolemanrajakokemuksestaan paljon julkisuudessa ja julkaissut siitä suositun kirjan My Descent Into Death. Kirjaan ihastui Anne Rice, joka jopa kirjoitti sitä varten esipuheen.
Ennen kokemustaan Storm oli vannoutunut ateisti ja uskontojen vastustaja. Kokemuksensa jälkeen hän kuitenkin kääntyi kristinuskoon, ja hänestä tuli United Church of Christin pastori.
Totte Svensson

Totte Svensson (ruots. Ture Sventon) on Åke Holmbergin luoma kuvitteellinen henkilö. Hän esiintyy yhdeksässä Holmbergin kirjoittamassa lastenkirjassa vuosina 1948–1973.
Svensson on Ruotsin paras salapoliisi, joka muutamissa sarjan kirjoissa matkustaa lentävällä matolla. Hänen vastapelurinaan on kuuluisa konna Jeppe Kärppä. Kirjasarja soveltuu parhaiten alakoululaisille, esimerkiksi 3–4-luokkalaisille.
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa

Juoni

Pekka on jälleen työnhaussa Justiinan patistamana. Hän kokeilee puutöitä, joista ei taaskaan tule mitään, sillä Pätkä onnistuu naulaamaan johtajattaren hameen helman lattiaan. Pätkä ryhtyy katulaulajaksi Pekka säestäjänään, kunnes hänen leukansa menee sijoiltaan. Se loksahtaa takaisin, kun hän näkee lääkärin hänelle ojentaman laskun hoidosta. Justiina saa käsiinsä nipun kirjeitä, jotka ovat vastauksia Pekan kirjeenvaihtoilmoitukseen. Ilmoituksen takana on kuitenkin salanimellä esiintynyt Pätkä, ja vastattuaan kaikille naisille hän joutuu pakenemaan heitä Pekan kanssa. 
He päättävät paeta Argentiinaan ja piiloutuvat yöllä Helsingistä lähtevään laivaan. Laiva on kuitenkin Korkeasaaren lautta, joka ajaa edestakaista reittiään saaren ja mantereen välillä. Argentiinaan ei siis päästäkään, vaan paljastuttuaan kaverukset joutuvat monen edestakaisen maksamattoman matkan vuoksi töihin eläintarhaan. Pekka kunnostautuu niin hyvin, että pääsee puhtaanapitolaitokselle töihin. Pätkäkin saa töitä, tuuraamaan apinahäkkiin "pikkuserkkuja". Kaupungin rajalla Pekka toteaa Espoon puolen olevan likainen, ja samalla ohi ajava hevosajoneuvo järjestää Pekalle lisää puuhaa.

Arviot

Aikalaisarvioissa pidetään elokuvaa jokseenkin yksimielisesti ala-arvoisena. Tomira Savtschenko (Työkansan Sanomat) pitää ikävänä, että "lapsille jatkuvasti tyrkytetään tämänkaltaisia tekeleitä". Myös Valma Kivitie (Elokuva-Aitta) ihmettelee, että elokuvaa tarjotaan nimenomaan lapsille: "Pahinta on, että kun nämä Pekka ja Pätkä -filmit kerran tuottajankin taholta tahdotaan leimata lapsi-filmeiksi (jota ne eivät suinkaan ole), niiden käsikirjoitukseen kuitenkin sijoitetaan naimailmoituksia ja höökiviä, miehenkipeitä vaimonpuolia."Juha Nevalainen (Ilta-Sanomat) on samalla linjalla: "Se epäesteettinen porsastelu, jota Pekka ja Pätkä on pantu valkokankaalle esittämään, ei voi vilpittömästi ilahduttaa yhtäkään 
Myöhemmissä kritiikeissä eräässä todetaan, että elokuvasta paistaa liukuhihnatekniikka, kuten muistakin sarjan elokuvista. Elokuvia tehtiin jopa kolme vuodessa, eivätkä tuotanto-olosuhteet olleet ihanteellisia, joten lopputulos oli väistämättä mekaaninen. Myönteistäkin on nähty: irralliset kohtaukset onnistuvat huvittamaan, ja Masa Niemi osoittaa, että kaatuminen on hauskinta komiikkaa.
Kun elokuva tuli televisiosta 21. helmikuuta 2014, Tv-maailma -lehden ohjelmavalintaosiossa uutistoimittaja Arvi Lind totesi: "1950-luvun kotimaiset elokuvat ovat meille seitsemänkymppisille ehtymätön aarreaitta. Vanha kiinnostaa ja viihdyttää. Pekka Puupää -elokuvissa ja sotilasfarsseissa on mainiota ajankuvaa. On hauska nähdä, millaisia olivat vaatteet, huonekalut, rakennukset ja autot. Harmiton huumori kevensi jälleenrakennustöissä raatavien mieltä. Nykyisin elokuvantekijöitä innoittaa kärsimys." Sen sijaan Savon Sanomien Marko Ahonen oli armoton: "13 Pekka ja Pätkä -elokuvaa olivat halvalla tehtyjä liukuhihnatöitä ja elokuvateattereiden bulkkitavaraa. Pekka ja Pätkä pahassa pulassa ei ole säännön poikkeus. Ajan olisi jo syytä mullata muistot."
Pyeongchangin olympiastadion

Historia

Alkuperäisessä suunitelmassa avajais- ja päättäjäisseremoniat oli tarkoitus järjestää Alpensia Ski Jumping Centressä. Vuoden 2012 heinäkuussa ilmoitettiin, että tapahtumasuunnitelmaan oli tehty muutoksia ja seremoniat siirrettäisiin Daegwallyeong-myeonin kuntaan. Siirtämisen syinä olivat mahdolliset häiriöt seremonioiden valmistelussa mäkihyppyharjoitusten takia sekä katsojien sääolojen parantamiseksi.
Yhden vuoden ja kymmenen kuukautta kestänyt stadionin rakentaminen saatiin päätökseen 30. syyskuuta 2017. Stadionia käytettiin 2017 Dream Concert in PyeongChang -konserttipaikkana. Vuonna 2018 olympiastadionilla järjestettiin talviolympialaisten ja -paralympialaisten avajais- ja päättäjäisseremoniat. Stadion suljettiin 21. maaliskuuta 2018 ja purettiin.
Operaatio Henkiinjäänyt

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Hintikka luonnehti elokuvaa tyypilliseksi kommandofilmiksi ja ponnettomaksi paukutteluksi köyhillä tehosteilla. Hän antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Volvo S80

Volvo S80 on Volvon vuosina 1998–2016 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi Volvo S90:n. Volvo S80:n seuraajaksi esiteltiin tammikuussa 2016 Volvo S90.
Iso Heinäjärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se sijaitsee Juupajoen itäpuolella ja Längelmäen pohjoispuolella olevalla mäkisellä ylänköalueella mäkien välisessä soistuneessa painaumassa. Järven lounaispuolella kohoaa Talaanvuori 20 metrin korkeuteen. Järven länsirannassa on matala soistunut niemi, jonka suojaan jää Talaanlahti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja kaikki se rannat ovat soistunutta rämesuota. Talaanlahdella on vapaa-ajan asunto ja kaksi muuta sijaitsevat maatilojen yhteydessä. Maatilalla on pysyvää asutusta. Sinne tulee tie Petääjärveltä. Myös itärantaan on rakennettu metsätie.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,1 metriä mpy. Järveen on johdettu Heinäsuolta sen ja Kaakkolampien kuivatusvedet ja järven eteläpäähän on aina laskenut Niemijärveltä ja Pieneltä Niemijärveltä laskuoja. Tähän ojaan on johdettu Ahvensuon ja ympäristön muutkin metsäojat. Järven pohjoispäässä sijaitsee järven oma laskuoja, joka yhtyy pian Vähän Heinäjärven laskuojaan muodostaen Heinäoja. Heinäoja virtaa Pieneen Valkeajärveen, jonka laskujoki Valkeajoki laskee Vähään Petääjärveen. Vesireitti kulkee tämän jälkeen mutkien kautta Sahajokeen.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa sijaitsee järven pohjoisosan molemmilla puolilla maatilat. Myös Niemijärven laskuojan varressa sijaitsee tila. Ensimmäisessä peruskartassa ei järven rantasoita oltu ojitettu, mutta 1977 kartassa oli Heinäsuo ojiettu tiheästi. Samassa kartassa oli toisen maatilan peltopalsta metsitetty. Vain Juupajoen puoleista tilaa viljellään edelleen.
6. päivä

Juoni

Elokuva kertoo lähitulevaisuudesta, jossa kloonaustekniikka on harpannut rajusti eteenpäin, mutta ihmiskloonaus on kiellettyä. Päähenkilö, lentäjä Adam Gibson, tulee eräänä päivänä töistä kotiin ja huomaa että hänet on vaihdettu klooniin. Pian Adam huomaa olevansa takaa-ajettu ja hänen perheensäkin on vaarassa. Myöhemmin Adamille kerrotaan hänen itsensä olevan klooni.
Falklandinsaarten vaakuna

Falklandinsaarten vaakuna on Falklandinsaarten tunnus. Se hyväksyttiin alueen vaakunaksi 29. syyskuuta 1949.
Vaakunassa oleva purjelaiva on Desire, jolla löytöretkeilija John Davis löysi saaret vuonna 1592. Ruohon päällä oleva lammas kuvaa saarten lampaiden kasvatusta, ruoho taasen saarten flooraa. Vaakunan alla lukee saarten motto Desire the Right, Halua sitä mikä on oikein.
Helteinen helmikuu

Juoni

Työteliäs kahden lapsen äiti Kajsa (Maria Lundqvist) toipuu aivoinfarktista ja päättää muuttaa Thaimaahan rauhan ja elämänilon toivossa. Hän jättää työnsä ja asuntonsa Ruotsissa ja ostaa rantabungaloweista koostuvan lomakylän Thaimaasta.
Majlis (Lotta Tejle) haluaa jäädä nauttimaan eläkepäivistä Thaimaassa, mutta hänen pyörätuoliin sidottu miehensä Bengt (Kjell Bergqvist) ei viihdy vaan haluaa takaisin Ruotsiin.
Glenn (Kjell Wilhelmsen) on 45-vuotias, yksinäinen ja neitsyt. Hän unelmoi perhe-elämästä ja lapsista, mutta se ei ruotsalaisnaisten kanssa ole onnistunut. Niinpä hän päättää lähteä etsimään vaimoa Thaimaasta.
Air Interin lento 148

Lento

Lento 148 oli Air Inter -lentoyhtiön reittilento Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasemalta Strasbourgin lentoasemalle maanantaina 20. tammikuuta 1992. Lennon loppuvaiheessa miehistö oli pyytänyt mittarilähestymistä kiitotielle 26, mutta koska kiitotiellä oli liikennettä, lennonjohto alkoi opastaa konetta laskeutumaan. Miehistö valmistautui laskeutumiseen ja asettivat laskeutumiskulmaksi 3.3 astetta. Miehistön asettaessa laskukulmaa kone alkoi nopeasti menettää korkeutta. Puuttuvan maastovaroitusjärjestelmän takia miehistö ei saanut varoitusta. Miehistö huomasi vuorenrinteen vasta kun kone tuli pilvien alapuolelle. He eivät voineet tehdä mitään, ja kone törmäsi puihin Saint-Odile -vuoren lähellä, liukui maata pitkin, hajoten samalla osiin ja syttyen palamaan. Kone pysähtyi noin 799 metrin korkeudessa 813 metriä korkean vuoren rinteeseen 19,5 kilometrin päässä Strasbourgin lentoasemalta. 9 ihmistä selvisi, 87 kuoli maahansyöksyssä.

Onnettomuuden syyt

Onnettomuuden aiheutti miehistön virhe heidän asettaessa laskeutumiskulmaa. Ohjaamon autopilottinäytön yhdessä kohtaa oli kaksi toimintoa; laskeutumiskulman asettaminen sekä pystysuora nopeus. Miehistö oli laskeutumisen aikana sekoittanut nämä kaksi toimintoa, ja asettaneet laskeutumisnopeudeksi -3.3, joka tarkoitti koneen laskeutuvan 3 300 jalkaa minuutin aikana. Myöskin maastovaroittimen puuttuminen, koska Air Inter ei käyttänyt niitä, myötävaikutti turmaan vähentäen miehistöltä aikaa nostaa konetta.
Augsburgin uskonrauha

Augsburgin uskonrauha oli keisari Kaarle V:n edustajan ja Saksan protestanttien välillä uskonpuhdistuksen aikaan solmittu sopimus. Se takasi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ylimyksille oikeuden harjoittaa hallitsemallaan alueella haluamaansa uskoa. Uskonrauha korvasi sitä aikaisemmin tehdyn väliaikaisratkaisun, Augsburgin interimin.
Valtiopäivät kokoontuivat Augsburgissa vuonna 1555. Keisari Kaarlen veli Ferdinand vastasi neuvotteluista. Valtiopäivillä Ferdinand joutui myöntymään luterilaisten vaatimuksiin, mikä merkitsi, että Kaarle V:n suunnitelmat kitkeä protestantismi Saksasta romuttuivat. Luterilaiset säädyt tunnustettiin tästä lähtien keisarikunnan laissa. Tunnustus ei kuitenkaan koskenut reformoituja. Sopimus päätti myös lopullisesti Schmalkaldenin sodan. Valtiopäivät hyväksyi Cuius regio, eius religio -periaatteen (”Kenen maa, sen uskonto”), jonka mukaan maallisille ruhtinailla taattiin oikeus määrätä alamaistensa uskonto. Pian Saksa jakautuikin eri kirkkoja tunnustaviin ruhtinaskuntiin. Piispojen kääntyminen luterilaisuuteen sallittiin, vaikkakin tällöin heidän oli luovuttava maallisesta vallastaan.