Naniwa

Taustaa

Ennen ensimmäistä Kiinan ja Japanin sotaa tapahtunut poliittisen jännityksen kasvaminen aiheutti Japanissa kiinnostuksen hankkia laivastolleen panssarikansiristeilijän. Alustyypin hankintaa puolsivat sen suuri nopeus, vahva aseistus ja panssarointi sekä suhteellisen edullinen hinta, jonka merkitystä korosti Japanin oman telakkateollisuuden kyvyttömyys valmistaa kyseisen kaltaisia aluksia. Lisäksi hankinnan tarvetta lisäsi Kiinan laivastolleen ostamat kaksi taistelulaivaa, panssarikansiristeilijä sekä panssaroidut tykkiveneet. Japanin laivastolle tilattiin kolme panssarikansiristeilijää, joista kaksi Armstrong Whitworthilta ja kolmas Ranskasta.

Valmistus

Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä osana vuoden 1883 hankintoja. W. H. Whiten suunnitteleman aluksen köli laskettiin 27. maaliskuuta 1884 Low Walkerin telakalla numerolla 475, ja alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1885. Alus valmistui vielä samana vuonna 1. joulukuuta.

Palvelus

Naniwa saapui 26. kesäkuuta 1886 Shinagawaan Tokioon, jolloin siitä tuli samalla ensimmäinen ulkomailta japanilaisella miehistöllä Japanille toimitettu alus. Aluksen päällikkönä oli Itoh Sukeyuki, joka oli myös valvonut aluksen koeajot. Seuraavan vuoden helmikuussa pidetyssä laivastokatselmuksessa keisari Meiji nousi alukselle Tokiossa kuljetettaksi Yokohamaan.
Naniwa ja sen sisaralus Takachiho tekivät vuonna 1893 kaksi matkaa Honoluluun Havaijille suojatakseen alueella asuneita Japanin kansalaisia sekä ilmaistaakseen Japanin huolen Yhdysvaltain syrjäytettyä Havaijin hallitsijan.
Jo ennen ensimmäisen Kiinan ja Japanin sodan varsinaista sodanjulistusta kohtasivat 25. heinäkuuta 1894 Pungdonsaaren edustalla kontra-amiraali Tsuboin komentama keisarillisen Japanin laivaston osasto, johon kuuluivat risteilijät Naniwa (Tōgō Heihachirō), Yoshino (Kawara) ja Akitsushima, Kiinan laivaston Asanista Koreasta lähteneet risteilijä Jiyuanin (Fong) ja tykkivene Kwang Yin. Seurannut taistelu päättyi japanilaisten voittoon tykkiveneen tuhoutuessa ja risteilijän paettua vaurioituneena paikalta.
Pungdon taistelu jatkui vain tuntia myöhemmin, kun Naniwa havaitsi brittiläisen kuljetusalus Kowshingin, joka oli lainattu Kiinan laivastolle kuljettamaan joukkoja Koreaan. Kohtaaminen päättyi kuljetusaluksen upttamiseen, mikä aiheutti diplomaattisen kiistan Britannian ja Japanin välille, mutta tapaus todettiin tuon ajan merilakien mukaiseksi sotatoimeksi. Alus otti osaa Jalujoen taisteluun 1. syyskuuta muodostaen yhdessä Yoshinon, Takachihon ja Akitsushiman kanssa amiraali Itoh Sukeyukin lentävän osaston. Alus osallistui taistelun aikana risteilijöiden Jingyuen ja Zhiyuan upottamiseen. Naniwan vesirajaan osui yksi 210 millimetrin (8,2 tuuman) kranaatti, joka pysähtyi hiilivarastoon aiheuttamatta vakavia vaurioita. Myöhemmin kranaatti poistettiin ja kasattiin kuvaamista varten. Kaikkiaan löydettiin 27 sirpaletta ja väitettiin useiden muiden jääneen löytymättä.
Vuosina 1900–1901 aluksen Kruppin valmistamat tykit vaihdettiin Elswickin toimittamiin kuuden tuuman 40 pituuskaliiperin tykkeihin. Syynä vaihtoon oli aluksen keventäminen sekä tykkien yhdenmukaistaminen muiden palveluksessa olevien alusten kanssa. Venäjän ja Japanin sodassa alus osallistui Chemulponlahden, Ulsanin ja Tsushiman taisteluihin.
Aluksen ollessa tutkimusmatkalla kartoittamassa Kuriilien rannikkovesiä, se ajoi 26. kesäkuuta 1912 karille Urupin rannikolla. Aluksen irrottaminen karilta osoittautui mahdottomaksi ja se päätettiin hylätä 21. heinäkuuta.