google/wiki40b huggingface dataset:
Kivijärvi (Urjala)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Tämän sisällä järvi kuuluu Nuutajoen valuma-alueeseen. Järven pinta-ala on 65 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 111,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on yksi saari Kissankallion edustalla. Kivijärvestä laskee Postilanoja kolme metriä alempana sijaitsevaan Vähäjärveen. Kivijärven laskevia tulo-ojia on seitsemän, joista huomattavimmat tuovat ojitettujen Kaita- ja Kaakkosuon kuivatusvesiä. Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut kolme maatilaa, mutta niiden tilojen viljely on vähentynyt oleelisesti. Järven rannoille on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Valtatie 9 ohittaa järven kaakossa.

Vesistösuhteet

Nuutajoen valuma-alueen sisällä järvi kuuluu Nuutajärveen laskevan Ihanajoen valuma-alueeseen. Järvi on  ylin järvi kolmen järven ketjussa, johon sen alapuolella kuuluvat vielä Vähäjärvi  ja Matkunjärvi Urjalan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla, ja jonka lasku-uomana Nuutajärveen on Ihanajoki. Ihanajokeen yhtyy vielä lähellä sen suuta idästä Särkijärven lasku-uoma.

Luonnonarvot

Järvi kuuluu konaisuudessan Kaakkosuon–Kivijärven Natura 2000 -suojelualueeseen. Kaakkosuon ja Kivijärven yksityiset luonnonsuojelualueet perustettiin vuosina 1953 ja 1959, ja ne on omistanut vuodesta 1965 Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys, jonka perustajan ja ensimmäisen puheenjohtajan Torild Branderin omistamaan Raikon kartanoon ne kuuluivat sitä ennen.
Augusta Read Thomas

Augusta Read Thomas (s. 24. huhtikuuta 1964 Glen Cove, New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän valmistui Lontoon Royal Academy of Musicista. Hänestä tuli sen Fellow vuonna 2004. Hän kuuluu Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan ja Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemiaan. Thomas oli vuosina 1997–2006 Chicagon sinfoniaorkesterin Mead-nimikkosäveltäjä. Vuonna 2007 hänen teoksensa Astral Canticle pääsi Pulitzer-finaaliin. Chanticleerin Colors of Love -levy, joka sisältää kaksi Thomasin sävellystä, on Grammy-palkittu. Thomasin musiikin kustantaa G. Schirmer Inc., ja hänen musiikkiaan on julkaistu kymmenillä levytyksillä.
Fortuna Hjørring

Fortuna Hjørring on tanskalainen jalkapalloseura. Sen suurin saavutus on ollut pääsy 2002–2003 Naisten mestarien liigan (silloin nimeltään UEFA Women's Cup) finaaliin.
Joukkue perustettiin Hjørringissä vuonna 1966. Aluksi siinä pelasi Hjørring Frem-miesjoukkueen vaimoja ja tyttöystäviä. Joukkue on voittanut Tanskan cup-mestaruuden useammin kuin mikään muu, vuosina 1995, 1996, 2000, 2001, 2002, 2005, 2008 ja 2016.
Joukkue on pelannut kahdeksan kertaa Naisten mestarien liigassa.
Mustaa tai valkoista

Mustaa tai valkoista on leikki, jolla voidaan valita henkilö ryhmästä esimerkiksi etsijäksi kirkonrotta-leikissä.

Säännöt

"Mustaa tai valkoista" -leikissä leikkijöitä on vähintään kolme. Pelaajat asettuvat siten, että he näkevät toisensa, minkä jälkeen huudetaan yhtä aikaa "Mustaa tai valkoista!" Kun huuto päättyy, pelaajat joko nostavat kätensä ylös tai laskevat käden alas. Jos yhden pelaajan käsi on eri asennossa kuin muilla, hän "pelastuu" arvonnalta ja muut jatkavat peliä kunnes jäljellä on kaksi pelaaja, joista voittaja määritetään usein kolmasti pelattavalla Kivi, paperi, sakset-leikillä. Häviäjä jää esimerkiksi kirkonrotan etsijäksi.
Kun pelaajia on kuusi tai enemmän, jakaudutaan ryhmiin. Molempien ryhmien viimeiset leikkijät pelaavat lopuksi Kivi, paperi, sakset -pelin.
Carol Twombly

Carol Twombly (s. 1959) on yhdysvaltalainen kirjasinsuunnittelija ja kalligrafi. Twombly on suunnitellut kirjasimia useille alan yrityksille, muun muassa Bigelow & Holmesille ja Adobelle. Useat Twomblyn suunnittelemista kirjasintyypeistä ovat saaneet innoituksensa menneistä kirjainmuodoista. Twomblyn suunnittelemista kirjasintyypeistä tunnetuimpia ovat Lithos ja Trajan.
HMS Ettrick (1903)

Palvelus

HMS Ettrick myytiin romutettavaksi 1919.
Oak Alley Plantation

Oak Alley Plantation on historiallinen plantaasi Vacherien kaupungissa Louisianassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Mississippi-joen varrella, ja se on suojeltu kansallishistoriallisena kohteena. Plantaasi on nimetty sen päärakennukselta Mississippi-joelle johtavan karaktäärisen, 240-metriä pitkän tammikujan mukaan, jossa on 28 tasaisin välimatkoin sijoitettua puuta joiden uskotaan olevan ainakin 100 vuotta vanhempia kuin päärakennus.
Plantaasin alkuperäinen nimi on Bon Séjour. Sen päärakennus rakennettiin vuosien 1837 ja 1839 välillä liikemies Jacques Telesphore Romanille. Sen suunnitteli todennäköisesti Romanin appi, Joseph Pilie, joka työskenteli arkkitehtina. Rakennuksen julkisivua koristavat 28 doorilaista pylvästä.
Plantaasi myytiin huutokaupassa vuonna 1866. Omistajavaihdosten jälkeen plantaasi oli päässyt pahasti rappeutumaan 1920-luvulla. Vuonna 1925 alueen ostivat Andrew ja Josephine Stewart. Stewartien toimesta plantaasia restauroitiin laajalti arkkitehti Richard Kochin johdolla. Stewartien kuoltua plantaasin hallinta päätyi Oak Alley Foundation -järjestölle, joka avasi plantaasin yleisölle.
Oak Alley Plantation lähettyvillä on myös toinen kuuluisa plantaasi nimeltä Laura Plantation, joka paloi pahasti vuonna 2005.
Melide

Sijainti

Melide sijaitsee Luganojärven länsirannalla Italian rajan tuntumassa Luganon kaupungista viitisen kilometriä etelään. Meliden pengersillan länsipää on Melidessä.

Nähtävyyksiä

Swissminiatur on pienoismallipuisto, jossa esitellään Sveitsiä ja maan nähtävyyksiä.
Ruostehappomarja

Ulkonäkö ja koko

Ruostehappomarja kasvaa piikikkääksi, pystyksi ja 1–2 metriä korkeaksi pensaaksi. Edellisen kesän kasvaimen kuori on harmaa, kuluvan kesän kasvainranka on kalju. Lehdet ovat oksissa kierteisesti. Lehtilapa on 2–3 cm pitkä, soikea, suippotyvinen, nirhalaitainen ja alta tiheään korko- ja verkkosuoninen. Haaroissa sijaitsevat oralehdet ovat kolmepiikkisiä. Kukinto on riippuva, 10–30-kukkainen pitkä terttu. Keltaiset kukat ovat kaksineuvoisia. Kehälehtiä on yhdeksän kappaletta, joista sisimmät kuusi ovat terälehtimäisiä. Mesilehtiä ja heteitä on tavallisesti kuusi kappaletta, emejä on yksi. Ruostehappomarja kukkii touko–kesäkuussa, Suomessa kesä-heinäkuussa. Sen happamat marjat ovat punaisia, pitkulaisia ja kaksisiemenisiä.

Levinneisyys

Ruostehappomarjaa kasvaa suurimmassa osassa Eurooppaa. Sen levinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaalta Britteinsaarille, Fennoskandian keskiosiin, Baltiaan, Länsi-Venäjälle, Ukrainaan ja Kaukasuksen alueelle. Lisäksi se on levinnyt myös Turkkiin ja Iraniin. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikan keski- ja itäosiin. Pohjoismaissa, varsinkin eteläosissa, ruostehappomarja on melko yleinen etenkin rannikonläheisillä seuduilla kasvava vanha tulokaslaji. Suomessa ruostehappomarjaa tavataan paikoitellen luonnonvaraisena vakiintuneena uustulokkaana Etelä- ja Itä-Suomessa.

Elinympäristö

Ruostehappomarjalle tyypillisiä kasvupaikkoja ovat kuivat, aurinkoiset mäet ja metsänreunat, pensaikot ja valoisat metsät. Laji on Suomessa vanha viljelykasvi, joka esiintyy luonnossa viljelyjäänteenä ja -karkulaisena. Pohjoismaissa se suosii jonkin verran kalkkipitoisia kasvupaikkoja.

Käyttö

Ruostehappomarja on vanha ruoka- ja rohdoskasvi, jota käytettiin muun muassa maksa- ja sappitauteihin sekä keripukin torjumiseen ennen sitrushedelmien tuloa Pohjois-Eurooppaan. Kypsiä marjoja lukuun ottamatta koko kasvi, erityisesti juuret, ovat myrkyllisiä. Runsaasti C-vitamiinia sisältävät marjat ovat hapokkaita, ja niistä tehtyä mehua on käytetty myös etikan korvikeena. Marjojen korkean pektiinipitoisuuden vuoksi ne soveltuvat hyvin hyytelöiden raaka-aineeksi.
Kasvin kuoresta on valmistettu keltaista väriä kankaiden värjäämiseen, ja puutavaraa on käytetty vanerointiin.
Useiden muiden happomarjalajien tapaan myös ruostehappomarjaa on pitkään käytetty vapaasti kasvavana koristepensaana tai aitakasvina. Suomessa se menestyy viljeltynä mainiosti Oulun korkeudella saakka. Kasvista on jalostettu useita viljelylajikkeita, muun muassa 'Atropurpurea' eli verihappomarja, jonka lehtilavat ovat tummanpunavihreitä. Koska ruostehappomarja ja sen lajikkeet voivat toimia viljaa vahingoittavan mustaruosteen väli-isäntinä, niiden viljely myyntiä varten on Suomessa ja Ahvenanmaalla kielletty lailla vuodesta 1986 alkaen.
Yasir al-Qahtani

Yasir al-Qahtani (kirjoitetaan myös Jasser al-Kahtani, s. 10. lokakuuta 1982) on saudiarabialainen jalkapalloilija. Hän on kärkipelaaja, joka on vuodesta 2005 edustanut kotimaansa al-Hilal-joukkuetta. Tätä ennen vuosina 2000–2005 hän pelasi al-Qadisiyyassa.
Saudi-Arabian maajoukkueessa al-Qahtani on pelannut 46 ottelua, joissa on tehnyt 33 maalia (tilanne 15. kesäkuuta 2006). Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli Bahrainia vastaan 17. joulukuuta 2002. Al-Qahtani pelasi Saudi-Arabian joukkueessa vuoden 2006 MM-kisoissa.
Chu

Chu oli muinainen valtio Kiinassa Zhou-dynastian aikana noin vuosina 1030 eaa. – 223 eaa. Sitä kutsuttiin myös nimillä Jing ja Jingchu. Valtion ensimmäinen pääkaupunki oli Danyang, joka sijaitsi lähellä nykyistä Xichuania. Myöhemmin pääkaupunki siirtyi Yingiin.
Chun alueelta Zaoyangista Keski-Kiinasta tehtyjen arkeologisten löytöjen perusteella valtakunta on ollut hyvin vauras, vauraampi kuin aiemmin on ajateltu. Ylimysten hautausmaalla on vainajien lisäksi kymmeniä hevosia vaunuineen.
Black Christmas

Juoni

Elokuvan tapahtumat alkavat Billy Lenzin lapsuudesta. Billyn äiti pahoinpitelee häntä ja Billyn äiti päätyy tappamaan miehensä. Tämän vuoksi Billyn äiti lukitsee pojan ullakolle. Vuosia myöhemmin Billyn äiti nai uuden miehen, Billyn äiti saa tyttären sukurutsauksen tuloksena. Billy karkaa ullakolta ja tappaa äitinsä ja isäpuolensa sekä repii sisarpuolensa toisen silmän irti. Billy pannaan telkien taakse.
Vuonna 2006 Billy karkaa nuorisovankilasta, ja palaa kotiin jossa verilöyly alkoi. Kuusi lukiolaissiskoa ja heidän yksinäinen äitinsä viettävät joulua samaisessa talossa missä verilöyly tapahtui 15 vuotta sitten. Verinen murhaleikki alkaa Billyn saavuttua paikalle.
Giovanni Battista Ceirano

Historiaa

Giovanni Battista oli nelihenkisen Ceiranon veljessarjan vanhin, muut veljet olivat ikäjärjestyksessä Giovanni, Matteo ja Ernesto. Vuonna 1886 hän perusti perusti Torinon kaupunkiin polkupyöräliikkeen ja ryhtyi myöhemmin itsekin valmistamaan polkupyöriä, englantilaiselta kalskahtavalla nimellä "Welleyes". Tätä polkupyöräliikettä oli rahoittamassa mm. liikemies Emanuele di Bricherasio, jolla oli myöhemmin merkittävä rooli tulevan teollisuusyhtiö F.I.A.T.:n perustamisessa. Vakituinen vieras polkupyöräverstaalla oli tekniikasta kiinnostunut pikkupoika nimeltä Vincenzo Lancia. Hän imi täällä itseensä vaikutteita, joilla oli hänen tulevaisuutensa kannalta ratkaiseva merkitys.
Lokakuussa 1898 Giovanni Battista perusti polkupyöräverstaalla työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa Ceirano Giovanni Battista & C. -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus alkaa valmistaa insinööri Aristide Facciolin suunnittelemaa kevyttä kaksipaikkaista autoa, joka on varustettu Aristiden itsensä suunnittelemalla 3,5 hv:n, 663 cm³:n kaksisylinterisellä moottorilla ja kaksinopeuksisella vaihteistolla. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annetaan nimi "Welleyes" heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti. Heidän autolleen näyttäisi olevan odotettavissa kaupallista menestystä mutta heidän tuotantotilojensa rajallinen koko ei mahdollista laajamuotoisemman autojen valmistuksen aloittamista, joten he päättävät myydä autonsa patenttioikeudet torinolaiselle liikemieskonsortiolle, joka perustaa auton valmistamista varten "Fabbrica Italiana Automobili Torino" (F.I.A.T.) -nimisen yhtiön.
Kaupan yhteydessä, nyt Ceiranon oppipoikana työskennellyt Vincenzo Lancia, että Aristide Faccioli siirtyivät Fiatille ja myös Ceiranon veljekset saivat pestin uudesta yhtiöstä. Giovanni Battista aloitti toiminnan Fiatin myyntiedustajana. Neljä kuukautta kaupan jälkeen markkinoille tuli Fiatin ensimmäinen henkilöauto, Ceiranon veljesten Welleyes-patenttiin perustuva "FIAT 3½ HP".
Giovanni Battista ei ollut tyytyväinen pelkän myyntiedustajan toimeen ja vuonna 1901 hän perusti Matteon kanssa uuden autoja valmistavan yrityksen Fratelli Ceirano & C.. Vuoteen 1903 mennessä yhtiö oli kehittänyt yksisylinterisellä moottorilla varustetut "Ceirano 5 HP"- ja "Ceirano 6/8 HP" -mallit sekä 4562 cm³:n nelisylinterisellä moottorilla varustetun "Ceirano 16 HP":n. Matteo jätti yhtiön vuonna 1903 ja perusti Ceirano Matteo & C. -nimisen yhtiön. Giovanni Battista jatkoi nuoremman veljensä, joka oli myös nimeltään Giovanni, yhtiön toimintaa ja vuonna 1904 sen nimeksi muutettiin G.G. Fratelli Ceirano & C..
Vuonna 1905 Giovanni Battista vetäytyi autojen valmistuksesta ja liiketoimista ja muutti viettämään yksityiselämää Bordigheran rannikkokaupunkiin. Giovanni Battista Ceirano kuolee Torinossa vuonna 1912.
Ian Stannard

Maantiepyöräily

Stannard aloitti vuonna 2007 T-Mobile-joukkueessa harjoittelijana. Jo vuotta myöhemmin hän oli ammattilaisjoukkue Landbouwkrediet-Tönissteinerin ajajana sijoittuen muun muassa kolmanneksi Britannian ympäriajon kokonaiskilpailussa. Tämäkin pesti kesti vain yhden kauden verran, sillä vuodeksi 2009 hän liittyi uuteen ISD-joukkueeseen, jossa hän oli mukana muun muassa Italian ympäriajossa 2009. Kaudeksi 2010 hän siirtyi uuteen Team Sky -joukkueeseen. Hän voitti Itävallan ympäriajon viidennen etapin 2011 ja maantieajon Britannian-mestaruuden 2012. Milano – San Remo -klassikossa 2013 hän oli kuudes. Hän voitti Omloop Het Nieuwsblad -kilpailun 2014 ja 2015. Hän sijoittui 2016 kolmanneksi sekä E3 Harelbeke -kilpailussa että Pariisi–Roubaix-klassikossa ja voitti Britannian ympäriajon kolmannen etapin. Vuonna 2017 hän voitti Herald Sun Tourin neljännen osuuden ja 2018 Britannian ympäriajon seitsemännen etapin.

Ratapyöräily

Stannard on menestynyt myös ratapyöräilyssä. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden joukkuetakaa-ajossa sekä junioreiden sarjassa 2005 että alle 23-vuotiaiden sarjassa 2006. Junioreiden MM-kilpailussa hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa 2005. Lisäksi hän on voittanut Britannian-mestaruuskilpailuissa 2006 hopeaa joukkuetakaa-ajosta sekä pronssia 20 kilometrin kilpailusta. Kansainyhteisön nuorten mestaruuskilpailuissa 2004 hän sai kultaa maantiepyöräilyn aika-ajossa sekä pronssia ratapyöräilyn takaa-ajossa ja linja-ajossa 2004.
Saunatonttu

Saunatonttu on suomalaisessa kansanperinteessä pieni, ihmisen näköinen olento, joka tulee yleensä saunomaan viimeisiin löylyihin, kun talon väki on saunonut. Saunatonttu on tullut suomalaisiin uskomuksiin saunan ja muiden tonttujen kautta. Joskus saunatontulla on voitu tarkoittaa kiukaassa asustavaa hahmoa, joka paukuttaa kiuasta, jos saunojat ovat esim. heittäneet liikaa löylyä. Saunatontun uskotaan kuitenkin olevan pohjimmiltaan kiltti pikku hahmo.
Nokian Työväen Teatteri

Nokian Työväen Teatteri on Nokialla toimiva ammattijohtoinen harrastajateatteri. Kesällä Nokian kesäteatteri- nimellä näytelmiä esitetään luonnonkauniissa Kennonnokassa, Vihnusjärven rannalla. Talvisin näytelmiä esitetään Nokian Työväen Teatterilla, jonka yhteydessa on myös teatterin toimisto.
Nokian Työväen Teatterin ohjelmisto perustuu monipuolisuuteen. Teatteri haluaa uusia haasteita esimerkiksi musiikista, ja musiikkipitoisia näytelmiä onkin ollut viime vuosina runsaasti ohjelmistossa.

Sininen uni

Kesällä 2007 kesäteatteri teki yleisöennätyksensä: lähes 15 000 ihmistä ympäri Suomen kävi katsomassa Tapio Parkkisen käsikirjoittamaa ja ohjaamaa näytelmää Sininen Uni, joka oli koskettava musiikkipitoinen elämäkerta Tapio Rautavaarasta. Näytelmän suosiosta kertovat useat lisänäytökset, sekä päätös jatkaa esitystä myös kesällä 2008.
Nokian kesäteatteri valittiin Hämeen parhaaksi kesäteatteriksi kesällä 2007.
Günter Netzer

Günter Theodor Netzer (s. 14. syyskuuta 1944 Mönchengladbach, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija, nykyinen viestintäyrittäjä ja televisiokommentaattori. Keskikentällä pelintekijänä pelannut Netzer tunnettiin erityisesti erinomaisista syötöistään.

Pelaajaura

Netzer pelasi 1. FC Mönchengladbachissa kahdeksanvuotiaasta ennen kuin vaihtoi paikalliskilpailija Borussia Mönchengladbachiin yhdeksäntoistavuotiaana vuonna 1963. Hänestä tuli Bundesliiga-ammattilainen kaudella 1965–1966. Samalla kaudella hän esiintyi ensi kertaa Länsi-Saksan maajoukkueessa. Borussia Mönchengladbachin kanssa hän saavutti vuosina 1970 ja 1971 peräkkäiset liigamestaruudet sekä vuonna 1973 Saksan cupin, jonka loppuottelussa Kölniä vastaan hän teki voittomaalin jatkoajalla. Netzer edusti seuraa vuoteen 1973 asti, ja teki pelaamassaan 230 liigaottelussa 82 maalia. Hänet valittiin Saksan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1972 ja 1973.
Kun espanjalaisseura Barcelona teki sopimuksen alankomaalaisen Johan Cruijffin kanssa vuonna 1973, vastasi sen kilpailija Real Madrid hankkimalla Netzerin riveihinsä. Vuoden päästä joukkueeseen liittyi myös Netzerin maanmies Paul Breitner ja vuosikymmenen loppupuolella vielä Uli Stielike. Netzer pelasi Madridissa kolmen kauden ajan, ja oli mukana voittamassa kahta liigamestaruutta vuosina 1975 ja 1976 sekä kahta Espanjan cupia vuosina 1974 ja 1975. Ennen pelaajauransa päättämistä Netzer pelasi vielä sveitsiläisessä Grasshoppersissa.
Saksan liittotasavallan maajoukkueessa Netzer pelasi 37 ottelua ja teki 6 maalia vuosina 1965–1975. Hän oli suuressa roolissa maansa mestaruuteen päättyneissä vuoden 1972 EM-kilpailuissa. Netzer oli Franz Beckenbauerin ja Gerd Müllerin ohella turnauksen kirkkaimpia tähtiä. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon myös voittoisissa vuoden 1974 MM-kilpailuissa, mutta pelasi vain noin 20 minuuttia alkulohkon ottelussa DDR:ää vastaan, sillä hänen ei katsottu sopivan yhteen toisen keskikentän hahmon Wolfgang Overathin kanssa.

Pelaajauran jälkeen

Päätettyään pelaajauransa Netzer aloitti vuonna 1978 hampurilaisseura HSV:n managerina. Hän palkkasi valmentajaksi ensin Branko Zebecin ja sitten Ernst Happelin, ja uudisti joukkueen täysin. Hän toimi tehtävässä kahdeksan menestyksekästä vuotta, jonka aikana HSV voitti Bundesliigan mestaruuden kolmesti vuosina 1979, 1982 ja 1983 sekä Euroopan cupin vuonna 1983.
Nykyään Netzer toimii Infront Sports & Media -urheilumarkkinointiyrityksen johtokunnassa. Hän on työskennellyt myös toimittajana ja jalkapalloasiantuntijana televisiossa. Netzer ja hänen selostuskumppaninsa Gerhard Delling palkittiin Adolf Grimme -palkinnolla vuonna 2000 työstään ARD:llä.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2012

Karsinnat

Kisojen karsinnat alkavat 1. heinäkuuta 2010, joista kaksitoista maata isäntämaiden lisäksi pelasivat turnauksessa. Seuraavat karsinnat vuoden 2013 Afrikan kisoihin pidetään jo kisojen jälkeen, kun Afrikan jalkapalloliitto päätti aikaistaa vuoden 2014 kisoja, jotta ne eivät enää olisi samana vuonna MM-kisojen kanssa.
Säynätsalon Riento

Säynätsalon Riento (lyh. SäyRi) on jyväskyläläinen urheiluseura. SäyRin lajistoon ovat kuuluneet muun muassa koripallo, jalkapallo, salibandy ja aerobic.

Koripallo

Säynätsalossa on vahvat perinteet koripallossa. Miesten edustusjoukkue pelasi pääsarjatasolla kaudet 1985–1986 ja 2000–2001. Tämän jälkeen miesten edustusjoukkue yhdistyi HoNsU:n kanssa ja syntyi BC Jyväskylä, joka sai sarjapaikan pääsarjasta. Kauden 2009–2010 päätteeksi Säynätsalon Riento nousi miesten I-divisioonaan.
L’Essor

L’Essor (”Nousu, kehitys”) on Malin pääkaupungissa Bamakossa ilmestyvä ranskankielinen päivälehti.
Vuonna 1949 perustettu L’Essor oli itsenäisyysmielisen Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain -puolueen äänenkannattaja. Malin itsenäistyttyä se toimi Modibo Keitan yksipuoluejärjestelmän ja myöhemmin Moussa Traorén sotilasjuntan ja Union démocratique du peuple malien -puolueen virallisena äänitorvena. Lehdellä oli tuolloin suuri levikki, mutta sen uutissisältö oli heikko.
Lehdistönvapauden taanneen vuoden 1992 perustuslain jälkeen L’Essor sai useita kilpailijoita. Virallisesta asemastaan huolimatta se pyrki tiettyyn itsenäisyyteen uutisoinnissaan. Nykyään lehteä julkaisee valtiollinen tietotoimisto Agence Malienne de Presse et de Publicité (AMAP). Sen levikki on 8 000–10 000 kappaletta. Päivälehden rinnalla julkaistaan viikkopainosta, erikoisnumeroita ja erilaisia liitteitä.
Alexander Frei

Ura

Frei aloitti ammattilaisuransa Baselin riveissä vuonna 1997. Hän edusti kotimaansa superliigassa myös Thunia, Luzernia ja Servetteä. Vuonna 2003 Frei siirtyi Rennesin joukkueeseen Ranskaan. Kaudella 2004–2005 hän teki Rennes'n paidassa 20 maalia ja oli Ranskan liigan maalipörssissä toinen. Hänet valittiin vuonna 2005 Sveitsin vuoden pelaajaksi.
Kesällä 2006 Frei siirtyi nelivuotisella sopimuksella Borussia Dortmundiin, jossa teki heti debyyttikaudellaan 16 maalia Bundesliigassa. Kaudella 2007–2008 loukkaantuminen pilasi Frein pelit ja hän pääsi kentälle vasta aivan kauden lopulla. Maalintekotaito oli kuitenkin tallella, sillä hän teki kahdeksassa ottelussa kuusi osumaa. Seuraavalla kaudella hän teki 12 maalia.
Kesällä 2009 Frei jätti spekuloinnin päätteeksi Dortmundin ja palasi takaisin FC Baseliin, jossa päätti uransa 2013.

Maajoukkueessa

Sveitsin maajoukkueessa Frei pelasi vuosina 2001–2011 kaikkiaan 84 maaottelua, joissa teki 42 maalia. Hän oli pitkään yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 2004 EM-kisoissa, joissa pelasi kaksi ottelua, ja vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa pelasi Sveitsin kaikissa neljässä ottelussa.
Frei kuului Sveitsin maajoukkueeseen myös vuoden 2008 EM-kisoissa, mutta loukkasi vasemman polven nivelsiteensä jo avausottelussa Zdeněk Grygeran taklauksesta eikä pystynyt jatkamaan kisoja. Sveitsin joukkue jäi alkulohkoon hävittyään Tšekille 1-0 ja Turkille 2-1. Päätösottelussaan he voittivat kisojen päätteeksi vaisun Portugalin maalein 2-0. Vuoden 2010 MM-kisoissa hän pelasi kahdessa ottelussa.
Hippokrateen puu

Hippokrateen puu (kreik. Πλάτανος του Ιπποκράτη, Plátanos tou Ippokráti) on plataanipuu, joka sijaitsee Kosin kaupungissa Kosin saarella Kreikassa. Legendan mukaan lääketieteen isä Hippokrates (460–377 eaa.) opetti sen alla.
Puu on lajiltaan idänplataani (Platanus orientalis) ja sen ympärysmitta on noin 20 metriä. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Plateía Platánou -aukiolla (”Plataanin aukio”) lähellä Neratzián linnaa ja Gazi Hassanin moskeijaa. Puu on todellisuudessa vain noin 500 vuotta vanha, mutta on mahdollista, että se olisi Hippokrateen aikana paikalla kasvaneen puun jälkeläinen. Puu on suojeltu ja ympäröity aitauksella.
Puun siemeniä ja pistokkaita on lahjoitettu muihin maihin lääketieteellisille instituutioille, ja niistä on istutettu lukuisia puita, muun muassa Washingtoniin National Library of Medicinen edustalle vuonna 1961.
Valtavaara

Valtavaara on tunturi Kuusamossa Rukatunturin koillispuolella. Sen korkeus on 492 metriä. Valtavaara on Pohjois-Pohjanmaan maakunnan korkein kohta. Sen laella on entinen palovartijan tupa, joka on nykyään retkeiljiöiden käytössä päivätupana. Valtavaara kuuluu Valtavaara-Pyhävaaran luonnonsuojelualueeseen ja on osa vaarajonoa Konttainen-Valtavaara-Rukatunturi-Pyhävaara. Valtavaaran halki kulkee Suomen tunnetuimpiin kuuluva vaellusreitti Karhunkierros.
Louise Fletcher

Yksityiselämä

Louise Fletcher on noin 178 senttimetriä pitkä, joten monet miesnäyttelijät ovat olleet häntä lyhyempiä. Uran alkuvaiheessa tästä oli haittaa.
Louise Fletcher oli naimisissa näyttelijä Jerry Bickin kanssa vuosina 1962–1978. Heillä on kaksi lasta.
China Baowu Steel Group

Baosteelin historia

Vuonna 2015 Baosteel Group oli tuotantomäärältään maailman viidenneksi suurin teräsyhtiö. Se valmisti tuolloin yhteensä 34,94 miljoonaa tonnia terästä. Yrityksen kotipaikka on Kiinan Shanghai. Baosteel -konsernilla oli vuoden 2014 päättyessä palveluksessaan noin 130 000 työntekijää.
Alkujaan vuonna 1978 perustetun konserniyhtiön omistaja on Kiinan valtio omaisuuden hallintakomissionsa kautta. Useat konsernin tytäryhtiöistä on kuitenkin  pörssinoteerattu (mm. Baoshan Iron & Steel Co., Ltd.; Xinjiang BaYi Iron & Steel Co., Ltd.; Shanghai Baosight Software Co., Ltd.; SGIS Songshan Co.,Ltd.). Tytäryrityksistä esimerkiksi Baoshan Iron & Steel listattiin maailman suurimpien pörssiyritysten Forbes Global 2000 -listan (2016) sijalle 728 ja toukokuussa 2016 sen markkina-arvo oli 14,5 miljardia dollaria.