google/wiki40b huggingface dataset:
The Willows

The Willows oli New Yorkista kotoisin ollut R&B-lauluyhtye. Sen jäseniä olivat Tony Middleton, Joe Martin, Ralph Martin, John Steele ja Richie Davis. Yhtyeen kerrotaan saaneen miljoonahitistään Church Bells May Ring tekijäpalkkiota ainoastaan 200 dollaria.
Church Bells May Ringin tekijöiksi on merkitty M. Craft / Willows, sen kesto on 2:26 ja kustannusyhtiö vuonna 1977 Selma Music Corp.  Ääninäyte
Palais Kinsky

Palais Kinsky (myös Palais Daun-Kinsky) on palatsimainen rakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä, 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Se edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Rakennuksen rakennutti alun perin kreivi Wirich Philipp von und zu Daun, ja myöhemmin se päätyi Kinskyn suvun haltuun.
Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1713, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1719. Suunnittelusta vastasi arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandt. 1990-luvulla palatsi koki suuren kunnostamisprosessin, jossa se entisöitiin alkuperäiseen asuunsa.
Mathé Altéry

Marie-Thérèse Altare eli Mathé Altéry (s. 12. syyskuuta 1927) on ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hän opiskeli taidemusiikkia ja esiintyi alun alkaen muiden muassa opereteissa. 
Vuonna 1956 Altéry edusti maataan Eurovision laulukilpailussa laululla "Le temps perdu". Sijoitusta ei tiedetä, sillä ainoastaan voittaja kuulutettiin julki.
Altérylla oli tärkeä rooli André Haguet'n elokuvassa Valekreivi (Milord l'Arsouille, 1956).
Jerry Stiller

Gerald "Jerry" Stiller (s. 8. kesäkuuta 1927 Brooklyn New York) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä.
Stiller syntyi New Yorkissa juutalaistaustaisten Williamin ja Bellan nelilapsiseen perheeseen. Hän varttui Brooklynissa ja Manhattanin Lower East Sidessa, ja opiskeli Syracusen yliopistossa.
Stiller nousi maineeseen "Stiller & Meara" -koomikkoparin toisena osapuolena. Hän on ollut Anne Mearan kanssa naimisissa vuodesta 1954, ja parilla on kaksi lasta, Ben ja Amy, itsekin näyttelijöitä. Heillä on myös lapsenlapsia.

Ura

Stiller esiintyi vuosina 1993–1998 Seinfeldissä ja Kellarin kunkussa 1998–2007. Hän julkaisi vuonna 2000 muistelmateoksensa Married to Laughter: A Love Story Featuring Anne Meara. Vuonna 2007 hän oli mukana musikaalielokuvassa Hairspray. Hän ja hänen puolisonsa saivat 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella. Hän on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja toiminut myös ääninäyttelijänä.
RN Pallade

Palvelus

Alus upposi ilmahyökkäyksessä 5. elokuuta 1943.
Bardian taistelu

Taistelu

Kenraalimajuri Iven Mackayn komentama Australian 6. jalkaväkidivisioona hyökkäsi lujasti varustettuun Italian maavoimien tukikohtaan Bardiaan. Hyökkääjien tukena oli ilmavoimat sekä merivoimien ja maavoimien tykistöä. Australian 16. jalkaväkiprikaati hyökkäsi aamunkoitteessa lännestä, missä puolustus tiedettiin heikoimmaksi. Pioneerit räjäyttivät piikkilankaesteisiin reiän sekä täyttivät ja sortivat hyökkäysvaunujen torjuntaan tehdyt kaivannot, mikä mahdollisti jalkaväen ja niitä tukeneiden 23 brittiläisen 7. panssarivaunurykmentin Matilda Mk II -panssarivaunujen sisäänpääsyn linnoitukseen sekä lopulta vallata sen. Hyökkääjät ottivat kaikkiaan 8 000 sotavankia.
Hyökkäyksen toisessa vaiheessa Australian 17. jalkaväkiprikaati laajensi läpimurtoa sekä eteni aina italialaisten toiselle puolustusvyöhykkeelle. Seuraavana päivänä 16. jalkaväkiprikaati valtasi Bardian kaupungin halkaisten linnoituksen kahtia ottaen tuhansia vankeja. Puolustajilla oli nyt hallussaan vain pohjoisosat ja eteläisin kärki linnoituksesta. Kolmantena päivänä Australian 19. jalkaväkiprikaati eteni Bardiasta etelään tykistön ja Matilda-panssarivaunujen tukemana. Prikaatin eteneminen mahdollisti myös 17. prikaatin etenemisen ja molempien prikaatien yhteistoiminta tuhosi eteläisen osan puolustuksen. Hieman myöhemmin pohjoisosan puolustajat antautuivat 16. prikaatille sekä brittiläiselle 7. panssaridivisioonalle. Liittoutuneet saivat kaikkiaan noin 36 000 sotavankia.

Seuraukset

Bardian valloitus mahdollisti liittoutuneille etenemisen Libyaan sekä lopulta lähes koko Kyrenaikan valtauksen. Toisaalta Libyan valtaus pakotti Saksan lähettämään joukkoja liittolaisensa tueksi ja Pohjois-Afrikan rintaman jatkumisen.
Kamil Grosicki

Kamil Grosicki (s. 8. kesäkuuta 1988 Szczecin, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edustaa Englannin valioliigan Hull Citya. Grosicki valittiin vuosien 2012 ja 2016 EM-kilpailuihin sekä vuoden 2018 MM-kilpailuihin. Hän on pelannut Puolan maajoukkueessa kaikkiaan 60 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Brasidas

Brasidas (muinaiskreikaksi Βρασίδας) (kuoli 422 eaa.) oli spartalainen sotapäällikkö Peloponnesolaissodan aikana. Brasidas oli luultavasti vuoden 430 eaa. eponymi efori. Hän kunnostautui triarkkina Pyloksen taistelussa. Vuonna 424 eaa. Brasidas johti joukkoja Traakiassa. Hän kuoli Amfipoliin taistelussa vuonna 422 eaa.
Vapaa Sana (kanadalainen sanomalehti)

Historia

Sanomalehti Vapaa Sana perustettiin alkujaan työväenlehtenä. Sen historia liittyy sosialistisen Canadan Suomalaisen Järjestön (CSJ) (Finnish Organization of Canada) linjariitoihin 1930-luvulla. CSJ painosti Sudburyssä ilmestyvän Vapaus-lehden päätoimittajaa Aku Päiviöta sitoutumaan tiukemmin Kanadan kommunistisen puolueen linjauksiin. Vapaan Sanan perustivat Vapauden toimittajat, Reynold Pehkonen ja Bruno Tenhunen, joiden johdolla siitä muodostui kommunistisen puolueen opposition äänitorvi. Aluksi Vapaa Sana -lehteä julkaisi Sudburystä toimiva Co-operative Publishing Association of Canada  ja vuonna 1933 lehti ryhtyi tukemaan NDP:tä edeltänyttä Co-operative Commonwealth Federation -puoluetta.
Lehden suhtautuminen Suomeen säilyi kireänä, mutta lientyi hieman vuoden 1937 hallitusratkaisun jälkeen. Talvisodan aikana Vapaa Sana tuki Suomea. Jatkosodan aikana tilanne oli ongelmallinen, koska Kanada oli sodassa  Suomea vastaan. Lehti meni niin pitkälle kuin uskalsi, olematta avoimesti liittoutuneita vastaan. Sotavuodet olivat levikillisesti Vapaalle Sanalle kulta-aikaa. Uutisia  Suomesta saatiin lähinnä USA:n kautta. Vapaa Sana oli muuttanut Sudburystä Torontoon vuonna 1934. Julkaisija muutti muotoaan Vapaa Sana Press Ltd -yhtiöksi vuonna 1936.
Toisen maailmansodan jälkeen Vapaa Sana muuttui paljolti konservatiivisia arvoja heijastavaksi lehdeksi. Kanadansuomalaista kentän poliittisessa jaossa Vapaa Sana oli oikeistolais-kirkollinen lehti. Suhde Kanadan Suomalaiseen Järjestöön (CSJ) pysyi kireänä 90-luvulle saakka. Kuvavaa on, että Vapaan Sanan kerran kuussa ilmestyvään koosteeseen "Kanadansuomalaiset seurat" Kanadan Suomalainen Järjestö tuli mukaan vasta keväällä 2006. 1960-luvulla Vapaan Sanan levikki ohitti Vapauden levikin, mutta 1970-luvulle siirryttäessä myös Vapaan Sanan levikki lähti laskuun. 1980-luvulla Vapauden paikan kovimpana kilpailijana otti Canadan Sanomia edeltänyt Canadan Uutiset -sanomalehti Thunder Bayssä.
Vuonna 2005 Vapaa Sana osti kilpailijansa Canadan Sanomat. Lehti kuitenkin ilmestymistään entiseen tapaan uuden omistajan aikana, syksystä 2011 Canadan Sanomat muuttui joka toinen viikko ilmestyväksi. Huhtikuussa 2012 kustannusyhtiö ilmoitti kuitenkin yhdistävänsä lehdet. Viime vuosina Vapaata Sanaa on pyritty tekemään kaikille kanadansuomalaisille aatehistoriallisesta taustasta riippumatta. Vapaan Sanan pitkäaikaisimmat päätoimittajat olivat Reynold Pehkonen 1931-1966, Lauri Toiviainen 1967-1988 ja 1998-2003, Hannu Hyvärinen 1988-1996, Matti Temiseva 2003-2006 ja Juhani Niinistö 2006-2011.
Aleksandăr Aleksandrov

Aleksandăr Panaiotov Aleksandrov (bulg. Александър Панайотов Александров, s. 1. joulukuuta 1951 Omurtag, Tărgovišten alue, Bulgaria) on bulgarialainen kosmonautti.
Aleksandrov valmistui ilmavoimien akatemiasta ja saavutti everstiluutnantin arvon. Hän toimi Bulgarian avaruustutkimusinstituutin varajohtajana.
Aleksandrov valittiin Interkosmosin tutkijakosmonautiksi 1. maaliskuuta 1978. Hän kuului Sojuz 33:n varamiehistöön ja lensi Sojuz TM-5:llä Mir-avaruusasemalle. Lento laukaistiin 7. kesäkuuta 1988, ja Aleksandrov palasi Maahan 17. kesäkuuta 1988 Sojuz TM-4:llä. Hän päätti kosmonauttiuransa pian tämän jälkeen ja on sittemmin työskennellyt tutkijana.
Maijaliisa Rauste-von Wright

Maijaliisa Rauste-von Wright (s. 12. maaliskuuta 1936 Helsinki) on eläkkeellä oleva Helsingin yliopiston kasvatuspsykologian professori emerita. Hänen yhdessä miehensä Johan von Wrightin kanssa kirjoittamaansa konstruktivistista oppimiskäsitystä käsittelevää kirjaa Oppiminen ja koulutus, käytetään yleisesti yliopistojen ja korkeakoulujen oppikirjana.
Rauste-von Wright oli perustamassa Helsingin yliopistoon 1999 alkanutta kasvatuspsykologian luokanopettajalinjaa. Opintolinja on siinä suhteessa poikkeuksellinen, että se suunniteltiin yhteistyössä opiskelijoiden kanssa. Vuodesta 2005 alkaen linjan johtajana on toiminut Kirsti Lonka.
Rauste-von Wright on Suomen Tiedeseuran jäsen.
Ninni Martikainen

Ninni Martikainen (s. 21. tammikuuta 1970 Espoo)  on Tampereelta kotoisin oleva laulaja, pianisti, sovittaja, säveltäjä, musikaaliartisti ja musiikkipedagogi. Hänen laaja työkenttänsä ulottuu esiintymisestä opettamiseen, taidemusiikista populaariviihteeseen, näyttelemisestä tanssimiseen ja teoriasta käytäntöön. Martikainen on valmistunut musiikin maisteriksi (MuM) Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta vuonna 2008. Pedagogiset opinnot on suoritettu Helsingin yliopistossa.

Projekteja

Martikainen on toiminut muun muassa Summer Cats -duossa, Brasilia Projekti -yhtyeessä, sambakoreografina ja pianolla itseään säestavänä laulajana. Suomen Tähti 1998 -laulukilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Hänet tunnetaan Tabermann-sävellyksistään sekä lukuisista TV-esiintymisistään iskelmä- ja jazzlaulajana.
Martikainen on työskennellyt useissa Tampereen Työväen Teatterin kokoonpanoissa esimerkiksi Suruttomat, Patukkaooppera ja Vuonna 85. Hän on esiintynyt myös Musiikkiteatteri Palatsissa lukuisissa produktioissa, kuten esimerkiksi naispääroolissa ”Ihan Tuuliajolla” -musikaalissa.
Riku-Pekka Rosenvall

Riku-Pekka Rosenvall (s. 19. elokuuta 1975 Harjavalta) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Noormarkun Nopsaa ja hänen valmentajanaan toimi Seppo Välimäki. Kalevan kisoissa Rosenvall saavutti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2000.
Uhka kampuksella

Tarina

Dokumentti esittelee useita tapauksia yhdysvaltalaisilta yliopistokampuksilta, joissa uhrit ovat kertoneet kohtaamastaan seksuaalisesta häirinnästä ja jopa raiskauksista, mutta oppilaitoksen henkilökunta ei ole puuttunut asiaan tarvittavalla vakavuudella. Elokuvassa esitetään, että menettelyn taustalla on korkeakoulujen halu suojella julkisuuskuvaansa ja saada uusia opiskelijoita varmistaakseen rahoituksensa. Dokumentissa käsitellään useita yhdysvaltalaisia yliopistoja, kuten Harvardia, Stanfordia, UNC:ta ja Notre Damea.
Dokumentin pääosissa ovat kaksi UNC:n Pohjois-Carolinan entistä opiskelijaa, Andrea Pino ja Annie E. Clark. He nostavat kanteen entistä oppilaitostaan vastaan, koska katsovat sen rikkoneen sukupuolten tasa-arvoa koskevaa lakia seksuaalisen hyväksikäyttäjän saadessa jäädä kampukselle syyllisyyden toteamisen jälkeen.

Kritiikkiä

Elokuva on saanut hyviä arvosteluja Yhdysvalloissa. Rotten Tomatoes -elokuvasivuston mukaan 93 prosenttia kriitikoista pitää elokuvaa onnistuneena. Toisaalta elokuvaa on myös kritisoitu ja siinä kerrottu esiintyvän virheitä. Elokuvassa esimerkiksi väitetään, että 20 % amerikkalaisista korkeakouluopiskelijoista kokee seksuaalista väkivaltaa oppilaitoksessaan. Jo ennen dokumentin julkaisua laajasti yhdysvaltalaismediassa esillä ollut luku perustuu kuitenkin tutkimukseen vuodelta 2007, joka toteutettiin vain kahdessa oppilaitoksessa ja jonka tulokset eivät ole yleistettävissä. Yhdysvaltain oikeusministeriön mukaan oikea luku näyttäisi olevan noin kaksi prosenttia (yhden suhde 53:een).
Kirja (suomalainen kustantamo)

Kustannusosakeyhtiö Kirja oli suomalainen Helsingissä toiminut kustannusliike joka perustettiin vuonna 1912 yhdistämällä Yrjö Weilin ja kumpp. Oy:n ja Oy Kansan kustannusliikkeet. Kustannusliikkeellä oli oma kirjapaino vuodesta 1920 alkaen ja sen osake-enemmistön omisti WSOY. Kustannusliikkeen toimitus- ja kirjallisena johtajana oli 1914–1931 Eino Railo.
Riekonkääpä

Ulkonäkö ja koko

Kasvaa alustallaan myötäillen pintaa ja ei tee lakkia. Sillä on pehmeän korkkimainen pillipintapinta on samettimaisen tuntuinen ja väriltään likaisen vaalea, harmahtava tai kermanvärinen. Se on yleensä 2-3 vuotinen. Riekonkäävän malto jakautuu kahteen osaan: pillipintaa vasten olevaan vaaleaan ja yläosan ruskeaan, joiden välissä on mustanruskea kerros. Kerroksisuus on hyvä lajituntomerkki, mutta on vaikeasti havaittavissa paljaalla silmällä. Selvärajainen reuna alkaa vanhemmiten kuolla keskiosan jatkaessa kasvuaan. Riekonkääpä on monivuotinen ja alustanmyötäinen kasvaen vain kaatuneilla ja kelottuneilla männyillä. Se aiheuttaa ruskolahoa. Itiöemät muodostuvat yleensä runkojen alapinnoille tukevien oksien alueelle. Tuoreena tai puolikuvana yksi sen tuntomerkeistä on kirpeähkö, omenaa muistuttava, hedelmäinen tuoksu.

Elinympäristö ja levinneisyys

Riekonkääpä kasvaa vanhoissa mäntykeloissa jotka ovat kaatuneet ja maanneet maassa hyvin kauan. Kasvupaikat ovat yleensä ikivanhoissa havumetsissä. Lapissa useimmin karuilla mäntykankailla. Sen levinneisyys painottuu Itä- ja Pohjois-Suomen vanhoihin luonnontilaisiin metsiin, mutta sitä esiintyy myös Etelä-Suomessa, joskin harvakseltaan. Keski-Suomessa lähes kaikki löydöt ovat ikivanhojen kuusi-sekametsien maahan kaatuneista, huomattavasti muuta metsää vanhemmista männyistä. Se reagoi hyvin herkästi metsänkäsittelyyn ja puuttuu talousmetsistä.
Kotkankallion muistomerkki

Kotkankallion muistomerkki on veistos Tampereella Finlaysonin tehdasalueella Wilhelm von Nottbeckin puistossa. Keisari Aleksanteri I:n vuonna 1819 tapahtuneen vierailun kunniaksi 1830-luvulla pystytetty veistos on todennäköisesti Tampereen vanhin. Veistoksen tekijäksi on mainittu Chopin-niminen venäläinen kuvanveistäjä, mutta tietokirjailija Jari Niemelän mukaan tämä on väärinkäsitys, sillä veistos ainoastaan valmistettiin pietarilaisessa Chopinin pronssivalimossa, mutta kuvanveistäjää ei tunneta. Veistos ei sijainnut alkujaan julkisella paikalla, sillä ympäröivä puisto avattiin yleisölle vasta 1980-luvulla.
Veistos esittää siipensä levittänyttä kotkaa. Suurikokoisen linnun siipienväli on 420 cm. Veistoksen jalustassa on kaksi latinankielistä muistolaattaa, jotka kertovat Aleksanteri I:n ja Aleksanteri II:n vierailuista Tampereella vuosina 1819 ja 1856. Nykyiset laatat ovat kopioita, sillä toinen alkuperäisistä varastettiin vuonna 1997 ja toinen siirrettiin turvaan Tampereen museoiden kokoelmiin.
Petter Kukkonen

Petter Kukkonen (s. 20. elokuuta 1981 Lieksa) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja nykyinen Suomen yhdistetyn joukkueen päävalmentaja. Hän edusti urallaan Lieksan Hiihtoseuraa. Kukkonen kilpaili urallaan neljässä Maailmancupin osakilpailussa vuonna 2000. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 47. Nuorten MM-kilpailuissa Kukkonen voitti kultaa sprintistä ja joukkuekilpailusta.
Kukkonen aloitti valmentajan uran Vuokatin Urheiluopistossa vuonna 2005. Hän valmensi Viron yhdistetyn ja mäkihypyn maajoukkueita viiden vuoden ajan, kunnes hänet nimitettiin Suomen yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajaksi huhtikuussa 2012.
Matt Donovan (jääkiekkoilija)

Ura

Donovan varattiin New York Islandersiin neljännellä kierroksella vuoden 2008 varaustilaisuudessa. Kauden loputtua Denverin yliopistossa Donovan teki sopimuksen hänet varanneen Islandersin kanssa ja pelasi loppukauden aikana kuusi ottelua Islandersin farmiseura Bridgeport Sound Tigersissa. Hän teki näissä peleissä yhden maalin sekä sai neljä syöttöpistettä. Kaudella 2012–2013 Donovan oli yhdessä Justin Schultzin kanssa eniten pisteitä tehnyt puolustaja AHL:ssä 48 pisteellään.
Donovan teki NHL-debyyttinsä Islandersissa 3. huhtikuuta 2012 New Jersey Devilsiä vastaan ollen ensimmäinen Oklahomassa syntynyt ja kasvanut NHL-kiekkoilija. Päästyään Islandersin NHL-kokoonpanoon Donovan teki ensimmäisen maalinsa hän teki 8. lokakuuta 2013 Phoenix Coyotesia vastaan.
Arvid Lydecken

Henkilöhistoria

Lydecken vietti lapsuutensa Joensuussa, jossa hänen isänsä Ludvig Lydecken toimi Utran lasitehtaan isännöitsijänä. Lydeckenin äiti oli Natalie Winqvist ja puoliso vuodesta 1922 Maria Elisabet Andersen. Heidän pojastaan Kivi Jalmar Robert Lydeckenistä (s. 1927) tuli lääkäri, joka avioitui professori L. Arvi P. Poijärven tyttären Hilkka-Maija Tellervon (s. 1928) kanssa. Lydecken kirjoitti ylioppilaaksi 1903, opiskeli yliopistossa ja suoritti Suomen Liikemiesten Kauppaopiston kurssin 1906. Otavan kuvitusosaston hoitajana Lydecken toimi 1906–1916 ja sitten helsinkiläisen Strindbergin taidesalongin johtajana vuodesta 1917 kuolemaansa 1960 saakka. Tämän jälkeen johtajaksi tuli hänen leskensä Maria Elisabeth Lydecken. Lydecken toimitti lastenlehti Pääskystä yhdessä Anni Swanin ja Helmi Setälän kanssa. Lehti ilmestyi 1906–1935. Hän työskenteli myös Aamulehden toimittajana.
Lydecken sai intendentin arvonimen vuonna 1948. Lasten- ja nuortenkirjailijoille on vuodesta 1969 lähtien jaettu Arvid Lydecken -palkinto.

Kirjallinen tuotanto

Lydecken kirjoitti runo-, satu-, kuva- ja seikkailukirjoja omalla nimellään ja nimimerkillä Arvily. Hän oli tieteiskirjallisuuden edelläkävijöitä Suomessa. Teoksessa Tähtimaailmassa seikkailuja (1912) hän julkaisi kertomuksia, jotka käsittelevät tieteiskirjallisia aiheita, kuten maahan kohdistuvaa hyökkäystä ja avaruusmatkailua. Muissakin poikakirjoissaan hän yhdisti rohkeasti kaukomaiden eksotiikkaa tuttuihin kotoisiin teemoihin. Lydecken kirjoitti myös muutamia yleistajuisia tietoteoksia kuvataiteista. Lydeckenin tunnetuimpia runoja on Telefooni Afrikassa, jonka hän sovitti vanhan kansanlaulun säveliin. Monet muutkin hänen runosaduistaan ovat yhä elävää lastenrunoutta.
Broadway (katu)

Broadway on etelä-pohjoissuuntainen katu Manhattanilla New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Broadway oli alun perin intiaanien käyttämä polku, jonka nimi oli Wickquasgeck. Ensimmäinen kirjoitettu merkintä Broadwaystä on vuodelta 1642 hollantilaisen tutkimusmatkailijan ja kauppiaan David de Vriesinin kirjoituksessa.
Broadway alkaa aivan saaren eteläkärjestä ja ulottuu pitkälle Manhattanin pohjoispuolelle.
Broadway tunnetaan parhaiten Yhdysvaltojen teatterimaailman keskuksena, tosin kaikki Broadway-teatterit eivät sijaitse Broadway-kadulla.
Giuseppe Peano

Giuseppe Peano (27. elokuuta 1858 – 20. huhtikuuta 1932) oli italialainen matemaatikko, jonka töillä oli myös suuri filosofinen arvo. Peano oli matemaattisen logiikan ja joukko-opin perustajia, ja kehitti paljon näiden alueiden merkintätapoja. Peano toimi suurimman osan urastaan Torinon yliopistossa.
Sanaa (maakunta)

Sanaan maakunta (arab. صنعاء‎‎) on yksi Jemenin maakunnista. Sanaan maakunta ympäröi Sanaan kaupunkia, joka muodostaa oman maakuntansa. Kaupunki toimii kuitenkin Sanaan maakunnan hallintokeskuksena.
Sanaan maakunnan pinta-ala on 11 900 neliökilometriä ja sen asukasluku on 1 141 800 (2012). Maakunta jakautuu 16 piirikuntaan.
Fate

Historia

Faten perusti vuonna 1985 kitaristi Hank Shermann, joka aiemmin oli soittanut Mercyful Fate -yhtyeessä. Shermann oli kuitenkin alkanut vierastaa yhtyeen kauhu- ja okkultismiteemaista musiikkia, ja päätti perustaa oman yhtyeen joka tekisi Mötley Crüen kaltaista musiikkia. Faten menestys jäi vaatimattomaksi ja Shermann erosi vasta kahden vuoden päästä yhtyeen perustamisesta. Cruisin' for a Bruisin' -albumin julkaisemisen jälkeen monet alkuperäisjäsenistä erosivat: tilalle tulivat Mattias "IA" Eklundh ja Per Henriksen ,joiden myötä yhtyeen musiikki vaihtui heavy metaliksi. Scratch 'N' Sniff -albumin jälkeen Eklundh erosi yhtyeestä ja Fate hajosi 1993. Yhtye piti hiljaiseloa yli kymmenen vuotta, mutta yhdistyi keikkailua varten vuonna 2004. Fate julkaisi vuonna 2006 uuden albumin V.
Tombeau

Tombeau (hauta) on sävellys, joka on omistettu kuolleen henkilön muistoksi. Musiikkityyppi on lähtöisin Ranskasta, jossa tombeau-teoksia on tuotettu 1600-luvulta alkaen.
Kuuluisia tombeau-teoksia ovat muun muassa Marin Marais'n gamba-sävellys Tombeau pour Mons. de Lully sekä Maurice Ravelin Le Tombeau de Couperin.
Jorma Kaimio

Jorma Juhani Kaimio (s. 13. heinäkuuta 1946 Helsinki) on suomalainen antiikintutkija ja etruskologi. Kaimio toimi tutkijana ja opettajana Helsingin yliopiston klassillisen filologian laitoksella, kunnes siirtyi Akateemisen kirjakaupan johtoon. Kaimio toimi vuodesta 1991 WSOY:n kirjallisena johtajana ja varatoimitusjohtajana, ja sittemmin vuosina 2000–2006 toimitusjohtajana. Kaimion puoliso Maarit Kaimio toimi Helsingin yliopiston kreikan kielen ja kirjallisuuden professorina.
Hakurakenne

Toteutus

Yksinkertaisinta on käyttää toteutukseen linkitettyä listaa säilömään (avain, arvo)-pareja, jolloin kyselyn asymptoottinen suoritusaika on O(n). Tasapainotetulla hakupuulla päästään aikaan O(log n) ja hajautustaululla keskimääräiseen suoritusaikaan O(1). Ennaltalaskettuja tulosarvoja sisältävää hakutaulua voidaan käyttää ohjelman optimointiin kun laskenta vaatisi enemmän aikaa kuin muistihaku.
Oikeastaan avaimien ja arvojen käsitteleminen erillisenä ei ole välttämätöntä, sillä mihin tahansa haku-, lisäys- ja poisto-operaatiot toteuttavaan tietorakenteeseen voidaan tallentaa (avain, arvo)-pareja. Tällöin parien vertailun on toimittava yksinomaan avaimen perusteella.
Usein sallitaan useiden arvojen tallentaminen samaan avaimeen. Etenkin C++-ohjelmointikielen yhteydessä tätä kutsutaan assosiaatiomonitauluksi (multimap). Joissakin yhteyksissä hakurakenteen rajapintaa on laajennettu tukemaan muitakin operaatioita, kuten seuraajaa (hae löydetystä avaimesta järjestyksessä seuraava) tai aluehakua (range query, hae kaikki avaimet annetulta väliltä).

Tuki ohjelmointikielissä

Ohjelmoinnissa hakurakenteen toteuttavaa tietotyyppiä kutsutaan assosiaatiotauluksi. Koska assosiaatiotaulut ovat hyvin yleiskäyttöisiä, useat ohjelmointikielet tukevat niitä suoraan. Lua-kieli jopa perustuu täysin niiden varaan. Yleisimpiä nimiä assosiaatiotaululle ovat dictionary (sanakirja), map (kuvaus) tai tyypillisen toteutustavan mukaan hash table, hajautustaulu.

C++

C++:n standardimallikirjastossa on säiliöluokkia kuten std::map, joka on tyypillisesti toteutettu tasapainotettuna binäärihakupuuna. Standardi velvoittaa, että indeksointi voidaan tehdä ajassa O(log n).
 #include <string>
 #include <map>

 std::map<std::string, int> taulu;
 taulu["Jussi Virtanen"] = 991234567;
 int nro = taulu["Jussi Virtanen"];
C++11-standardia edeltävässä Technical Report 1 -muistiossa standardikirjastoon on lisätty std::unordered_map, joka toteuttaa assosiaatiotaulun hajautustauluna.

Lua

Luan ainoa sisäänrakennettu tietorakenne on assosiaatiotaulu, jonka avulla tietueet, taulukot ja oliot rakennetaan. Koska assosiaatiotaulut ovat kaikkialla, niistä käytetään vain sanaa table, taulu.
 taulu = {}
 taulu = {x = 10}
 print(taulu["x"])  -- tulostaa 10
 print(taulu.x)     -- tulostaa 10
 taulukko = { "a", "b", "c", "d" }  -- alkiot saavat automaattisesti avaimet 1, 2, 3 ja 4
 print(taulukko[2]) -- tulostaa "b"

Python

Pythonissa on sisäänrakennettu assosiaatiotaulu, josta käytetään sanaa dictionary, sanakirja.
 >>> sanakirja = {'map':'kuvaus', 'lookup':'haku'}
 >>> print sanakirja['map']
 kuvaus
Valérie de Gasparin

Valérie de Gasparin (1813–1894) oli sveitsiläinen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hän perusti ensimmäisen kirkkoon sitoutumattoman sairaanhoitajakoulun.
Valérie de Gasparin syntyi Genevessä vuonna 1813 varakkaaseen protestanttiseen perheeseen ja sai tiukan uskonnollisen kasvatuksen. Hän sai hyvän koulutuksen, joka huipentui Pariisin-aikaan, jolloin Franz Liszt antoi hänelle soittotunteja. Pariisista palattuaan Valerie alkoi julkaista kirjoituksiaan salanimellä. Hän meni naimisiin kreivi Gasparinin kanssa ja muutti Pariisiin 1837. Siellä hän julkaisi pamfletteja perheestä, avioliitosta, naisten asemasta ja köyhäin auttamisesta. Vuoden 1848 vallankumouksen jälkeen Gasparinit palasivat Sveitsiin ja Valérie de Gasparin alkoi perintönä saamansa omaisuuden turvin toteuttaa oppejaan käytännössä.
Vuonna 1859 Valérie de Gasparin perusti Lausanneen sairaanhoitajakoulun, joka oli avoin kaikille naisille. Ennen sitä hoitoalalla oli työskennellyt vain nunnia. Oli vallankumouksellista, että naisia koulutettiin palkkatyöhön.