google/wiki40b huggingface dataset:
Philippe Hersent

Philippe Hersent (oikealta nimeltään Bernard Koevoets, 26. heinäkuuta 1912 Écommoy – 20. tammikuuta 1983 Rooma) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä.
Hersentin elokuvaura alkoi pienistä sivuosista 1930-luvulla. Hän osallistui toiseen maailmansotaan ja siirtyi sen jälkeen Italiaan, jossa hän esiintyi lukuisissa eri lajityyppejä edustavissa viihde-elokuvissa. Niistä ehkä merkittävin on Carlo Ludovico Bragaglian Ritarit (La Gerusalemme liberata) vuodelta 1957.
Mudroksen aselepo

Mudroksen aselepo (turk. Mondros Mütarekesi) oli sopimus vihollisuuksien lopettamisesta ensimmäisen maailmansodan Lähi-idän rintamalla. Se solmittiin ympärysvaltojen ja Osmanivaltion välillä 30. lokakuuta 1918 ja vihollisuudet päättyivät 31. lokakuuta. Varsinaiset rauhansopimukset tehtiin myöhemmin: Sèvresin rauhansopimus 1920 ja Turkin vaatimuksesta solmittu Lausannen sopimus vuonna 1923.
Lähi-idän sota oli syksyllä 1918 kääntynyt ympärysvalloille voitokkaaksi. Brittiläiset joukot tekivät syyskuussa Megiddossa läpimurron Palestiinaan ja ottomaanien rinnalla taistellut Bulgaria antautui syyskuun lopussa käydyn Thessalonikin taistelun jälkeen. Osmanivaltio lähetti tällöin rauhandelegaation Egeanmeren Lemnoksen saaren Moúdroksenlahdelle. Turkkilaisten pääneuvottelijana oli laivastoministeri Hüseyin Rauf Orbay ja ympärysvaltojen pääneuvottelijana Britannian Mustanmeren laivaston komentaja amiraali Somerset Gough-Calthorphe. Neuvosto-Venäjä ei ollut mukana asiasta sovittaessa, koska se oli irrottautunut sodasta Brest-Litovskin rauhansopimuksella maaliskuussa 1918.
Rauhanehdot merkitsivät Turkin antautumista. Sopimus sisälsi 25 artiklaa, joiden sisältönä oli muun muassa, että ympärysvallat miehittävät Bosporinsalmen ja ottavat kaikki rautatie- ja lennätinlinjat valvontaansa. Osmanivaltio sitoutui riisumaan aseista koko armeijansa (paitsi sisäisen järjestyksen ylläpitoon tarvittavat joukot) ja vapauttamaan ympärysvaltojen sotavangit sekä poistamaan kahden kuukauden kuluessa maasta kaikki Saksan ja Itävallan sotilashenkilöt. Ympärysvalloilla oli oikeus miehittää voimakeinoilla koko Osmanivaltio, jos turvallisuustilanne sitä vaatisi (artikla 7). Erityisesti ympärysvallat voisivat tarvittaessa miehittää armenialaisten asuttamat alueet (artikla 24). Sopimuksessa ei ollut velvoitteita ympärysvalloille.
Sopimuksen toimeenpano sujui nopeasti, paitsi Mosulissa, jossa osmaniarmeija piti valtaa ja kieltäytyi antautumasta. Tilanne saatiin siellä ratkaistuksi parin viikon kuluessa. Turkin myöhemmät johtajat vaativat Mosulin palauttamista Turkille, koska se ei ollut ympärysvaltojen hallussa Mudroksen sopimusta solmittaessa.
W16-moottori

W16 on saksalaisen Volkswagenin kehittämä moottori, jota käytetään Bugatti Veyronissa (1 001 hv, 4 turboahdinta) ja Chironissa (1 479 hv, 4 turboahdinta) Moottorissa kaksi pienikulmaista V8-lohkoa on kytketty rinnan, jolloin on saatu aikaan W16-moottori, joka tunnetaan myös nimellä U16.
Kehälaji (biologia)

Tunnettuja kehälajeja

Tunnettu kehälaji on muun muassa harmaalokki/selkälokki. Eurooppalainen selkälokki ja harmaalokki eivät risteä keskenään. Silti lajien välillä tapahtuu hidasta geenivirtaa, koska lajien välillä on monia Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa eläviä välimuotoja, joista osa risteytyy selkälokkien, osa harmaalokkien kanssa ja osa keskenään.
Himalajan ympärillä elävä idänuunilintu on kehälaji, jonka ääripäät eivät risteä keskenään. Amerikassa elävä Ensatina-salamanteri on kehälaji Kalifornian Central Valleyn ympärillä. Sen sijaan esimerkiksi tylli ja pikkutylli ovat eri lajeja.
Sukaskeräkärsäkäs

Koko ja ulkonäkö

Aikuinen sukaskeräkärsäkäs on pieni, 4,2–5,5 millimetrin pituinen, musta, ruskeajalkainen kovakuoriainen. Sen päätä, etuselkää ja peitinsiipiä peittävät pienet ja pyöreät kellanruskeat suomut. Lajin kärsä on lyhyt ja leveä.

Levinneisyys

Sukaskeräkärsäkäs on eurooppalainen laji, jota tavataan Välimereltä Skandinaviaan saakka. Lajia tavataan myös Pohjois-Amerikassa ihmisen mukana kulkeutuneena vieraslajina. Suomessa sukaskeräkärsäkästä tavataan yleisenä maan etelä- ja keskiosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi Suomessa.

Elinympäristö ja elintavat

Sukaskeräkärsäkästä tavataan monenlaisista elinympäristöistä, mutta se suosii erityisesti kosteita ja varjoisia lehtimetsiä. Aikuiset kuoriaiset ovat lähinnä yöaktiivisia, mutta päivisinkin niitä voi löytää puiden ja pensaiden oksilta. Laji käyttää ravinnokseen useita ruohovartisia kasveja ja saattaa esiintyä mansikan ja vatukoiden tuholaisena. Toukat käyttävät ravinnokseen ravintokasvinsa juuria.
Pohjois-Pohjanmaan Kokoomus

Kuluva vaalikausi

Kuluvalla vaalikaudella Pohjois-Pohjanmaan Kokoomus ry:n toimialueen kansanedustaja on Mari-Leena Talvitie. Oulun vaalipiiristä eduskuntaan on valittu Kokoomuksen listalta vuoden 2015 vaaleissa myös Eero Suutari Kajaanista.
Arvo Eränen

Arvo Emil Eränen (24. lokakuuta 1886 – 9. elokuuta 1940) oli suomalainen arkkitehti.
Sopimusyhteiskunta

Sopimusyhteiskunnassa ihmiset voivat yleisesti tehdä keskenään sitovia sopimuksia. Käsitteellä tarkoitetaan usein myös sitä, että sopimuksiin päästään ilman riitoja tai painostusta, ja joskus sitä, että samaan sopimukseen yhtyvät hyvin monet tahot.
Sopimusyhteiskuntaa kaventaviksi tekijöiksi katsotaan sopimusten rikkomukset sekä se, että valtiovalta tai jokin muu taho sanelee asioita sen sijaan, että jättäisi ne vapaasti sovittaviksi.
Suomessa oikeuslaitos toimii sopimusten sitovuuden takaajana, mutta lainsäädäntö rajoittaa sopimusvapauden alaa.
Joskus sopimusyhteiskunnalla tarkoitetaan päinvastoin korporativismia, jossa keskusjärjestöt ja/tai muut korporaatiot saavat rajoittaa sopimusvapautta.

Esimerkkejä

Työehtosopimusten yleissitovuuden katsotaan joskus kannustavan sopimiseen, toisaalta se kaventaa sopimusyhteiskuntaa rajoittamalla ihmisten vapautta sopia omista työehdoistaan.
Sam Lindholm

Thor Samuel (Sam) Lindholm (s. 16. joulukuuta 1929 Karjaa) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Lindholmin vanhemmat olivat  pastori Thor Walter Lindholm ja Edith Maria Reijonen. Hän avioitui 1960 sairaanhoitaja Lise Maria Hagbergin kanssa. Lindholm tuli ylioppilaaksi 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1957. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1959. Lindholm oli Tampereen yliopiston kirurgian professori vuodet 1988–1996. Hänen tutkimuskohteitaan olivat luun- ja ruston siirto, luun haurastumnen,  ja siihen liittyvä niin sanottu luuta muodostavan proteiinin eristäminen ja kokeellinen testaaminen. Lisäksi hän on selvittänyt tekonivelleikkausten tuloksia ja tekonivelen pysyvyyteen vaikuttavia tekijöitä.
Lindholm on vuonna 1989 perustetun tekonivelkirurgian asiantuntijaverkoston, Suomen Artroplastiayhdistyksen, perustajia ja ensimmäinen puheenjohtaja.
Seraja Lošad

Seraja Lošad (ven. Серая Лошадь) on entinen rannikkotykistöpatteri Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa. Se sijaitsee Suomenlahden etelärannalla Sosnovyi Borista koilliseen lähellä Harjavallan kylää.
Seraja Lošadin rannikkopatteri perustettiin vuonna 1911 samannimiselle niemelle osaksi Pietarin kaupungin puolustusta. Samaan aikaan rakennettiin myös lähellä sijaitseva Yhinmäen linnoitus sekä Inon patteri Suomenlahden vastarannalle.
Kesäkuussa 1919 Seraja Lošad ja Yhinmäki antautuivat kenraali Aleksandr Rodzjankon armeijakunnassa taistelleelle Länsi-Inkerin rykmentille. Toisessa maailmansodassa se toimi osana Oranienbaumin sillanpääaseman puolustusta. Sodan jälkeen se jäi pois käytöstä.
Halvard Lange

Halvard Manthey Lange (16. syyskuuta 1902 – 19. toukokuuta 1970) oli norjalainen diplomaatti ja sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Norjan ulkoministerinä kaksi vuosikymmentä, vuodesta 1946 vuoteen 1965.
Halvard Lange oli Nobel-palkitun pasifistin Christian Lous Langen poika, joka omaksui isänsä aatemaailman. Hän opetti 1930-luvulla taloushistoriaa Oslon kauppakorkeakoulussa ja toimi kansanopiston rehtorina. Vuodesta 1933 aina 1960-luvulle saakka hän oli mukana Norjan työväenpuolueen johtoelimissä, lukuun ottamatta sotavuosia 1940–1945, jolloin hän oli Gestapon vankina.
Lange oli ulkoministerinä yksi Norjan Nato-jäsenyyden ja muiden kansainvälisten yhteistyömuotojen vahvimmista tukijoista. Langea kuvataan hiljaiseksi ja vaatimattomaksi, mutta lujatahtoiseksi poliitikoksi.
Solea (arkkitehtuuri)

Solea (hepreaksi ‏sollia‎,  kasa, kumpu; lat. solium, valtaistuin; kreik. σολέας, soleas; ven. солея, soleja) on pieni koroke  kirkon etuosassa ikonostaasin edessä.
Uljasjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 350 metriä. Siihen laskee vain kolme metsäojaa, joista yksi tuo Kilpilammin vedet. Näiden lisäksi järveen laskee Suonjärvenjoki, joka on Suojärven laskujoki. Suojärvenjoen valuma-alueella on vielä seitsemän järveä. Uljasjärven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 350 metriä pitkä laskuoja Rautijärveen.
Järven rantaviiva on 3,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Suohon rajautuvia rantoja on vähän. Järvessä on yhdeksän saarta, joista yhteen on rakennettu loma-asunto. Rannoille on rakennettu kymmenisen loma-asuntoa ja yksi kiinteä asunto, joille johtaa tiet Teuron kylästä tai seututieltä 283. Tammelan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee järven pohjoisrajan suuntaisena.
Nya Pressen (1921–1974)

Nya Pressen oli Helsingissä vuosina 1921–1974 ilmestynyt ruotsinkielinen iltapäivälehti. Vuonna 1921 sen nimenä oli Svenska Tidningen – Dagens Press ja vuosina 1922–1944 Svenska Pressen.
Hufvudstadsbladetin kustannusyhtiön julkaisema Svenska Pressen perustettiin Dagens Pressin ja Svenska Tidningenin yhdistyessä. Lehti oli tappiollinen, mutta sitä ylläpidettiin yhtiön päälehden tuottaman voiton turvin. Svenska Pressen oli sisällöltään kulttuuripitoinen, mutta myös poliittisesti kantaa ottava. 1930-luvulla se oli omistajaansa Amos Andersonia lähempänä ruotsalaisen kansanpuolueen johtoa. Anderson erotti lehden vapaamielisen päätoimittajan Max Hanemannin jouduttuaan Lapuan liikkeen ankaran painostuksen kohteeksi. Hänen jälkeensä päätoimittajaksi tuli Fredrik Valros, joka tunnettiin jyrkkänä natsismin vastustajana.
Svenska Pressen oli koko jatkosodan ajan sensuurin ja etenkin Hitlerin Saksan silmätikkuna. Jo pian sodan alettua se otti Valrosin johdolla selvän linjan varoittaakseen suomalaisia uskomasta Saksan mahdollisuuksiin suursodan voittamiseksi. Lehti pyrki kaikissa sopivissa tilanteissa korostamaan liittoutuneiden ylivoimaa Saksaan nähden ja tuomaan esille saksalaisten miehitysalueillaan – etenkin Tanskassa ja Norjassa – toimeenpanemia raakuuksia. Valros tuki vuoden 1943 aikana avoimesti rauhanoppositiota ja oli yksi kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajista. Jo keväällä 1943 Svenska Pressenin yksi numero oli valtioneuvoston määräyksestä takavarikoitu. Marraskuussa 1943 lehti julkaisi sensuurin määräysten vastaisesti otteita silloisen sosiaaliministerin K.-A. Fagerholmin puheesta, jossa tämä oli tuominnut jyrkin sanoin saksalaisten suorittamat norjalaisten vastarintataistelijoiden teloitukset. Viranomaiset lakkauttivat lehden elokuussa 1944, mutta Moskovan välirauhansopimuksen jälkeen se sai jälleen luvan ilmestyä. Anderson käytti tilaisuutta hyväkseen vaihtaakseen Svenska Pressenin päätoimittajan ja jatkoi sen julkaisemista vasta marraskuun puolivälistä alkaen.
Vuoden 1945 alussa lehden nimeksi tuli perinteikäs Nya Pressen. 1950- ja 1960-luvuilla lehti joutui taloudellisesti yhä ahtaammalle, jolloin sen kuluja ja samalla toimintaedellytyksiä oli pakko supistaa. Hufvudstadsbladetin kannattavuuden heikennyttyä tappiollinen iltapäivälehti päätettiin lopettaa helmikuun 1974 lopussa.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden rinnalla julkaistiin kolmipäiväistä painosta vuosina 1921–1922. Sen levikki oli enimmillään 19 700 kappaletta vuonna 1944 ja lähes 15 900 vuonna 1972, mutta kävi 1960-luvulla myös reilusti alle kymmenen tuhannen.
Käärmemakrillit

Lajit ja anatomia

Varhaisimmat käärmemakrillien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 16 sukua ja noin 24 lajia. Lajeja ovat muun muassa käärmemakrilli (Gempylus serpens), öljykala (Ruvettus pretiosus) ja kuta (Thyrsites atun). Käärmemakrillit ovat kooltaan keskikokoisia tai suuria kaloja ja ne voivat kasvaa 25–300 cm pitkiksi. Kalojen ruumis on tyypillisesti pitkulainen ja litteähkö. Suu on lajeilla suuri, hampaat kookkaat sekä torahammasmaiset ja alaleuka työntyy yläleukaa edemmäs. Käärmemakrilleilla on kaksi selkäevää, joista etummainen on pitkä ja matala. Selkäevän takana on eristäytyneitä eväkkeitä. Pyrstöevä on haarautunut ja vatsaevät alkeelliset tai puuttuvat kokonaan. Väriltään käärmemakrillit ovat tyypillisimmin ruskeita ja evät ovat tummat.

Levinneisyys ja elintavat

Käärmemakrillilajeja tavataan kaikista trooppisista ja subtrooppisista meristä. Ne elävät tyypillisesti syvissä vesissä 200–500 metrin syvyydessä ja osa lajeista tulee lähemmäs pintaa yöllä. Käärmemakrillit ovat nopeasti uivia petokaloja, jotka saalistavat pienempiä kaloja sekä kalmareita. Niitä saadaan sivusaaliina kalastettaessa tonnikaloja. Osa lajeista on hyviä ruokakaloja, mutta eräiden lajien liha on öljyistä ja pahanmakuista.
SAS (tietotekniikka)

SAS (engl. Serial Attached SCSI) eli sarjaankytketty SCSI on tietokoneväylä, jota käytetään pääasiassa palvelinympäristöissä kiintolevyjen liittämiseksi järjestelmään. SAS on suunniteltu korvaamaan SCSI, ja se onkin suorituskyvyltään ja skaalautuvuudeltaan edeltäjiään parempi. Toisin kuin vanhat SCSI väylät, SAS siirtää datan sarjamuodossa rinnakkaismuodon sijaan.
SAS-protokollaa kehittää ja ylläpitää T10-komitea.
Vacon

Historia

Vacon listautui Helsingin pörssiin vuonna 2000.
Vuonna 2014 tanskalainen Danfoss teki ostotarjouksen 34 eurolla osakkeelta. Yrityksen arvoksi muodostui lähes 1,04 miljardia euroa. Vacon siirtyi osaksi Danfossia.
Vacon on poistumassa pörssistä. Keväällä 2015 Danfoss omisti yhtiöstä lähes 99 % ja on käynnistänyt lunastusmenettelyn lopuista osakkeista.

Liiketoiminta

Taajuusmuuttajia käytetään muun muassa uusiutuvan energian tuotannossa, erilaisissa puhallin- ja pumppusovelluksissa, nostureissa, hisseissä ja paperikoneissa. Vaconin valikoimasta löytyy taajuusmuuttajia tehoalueelle 0,25 kW – 5 MW.
Vaconin tuotekehitys- ja tuotantoyksiköt ovat Suomessa, Yhdysvalloissa, Kiinassa ja Italiassa. Myyntitoimistoja on 30 maassa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Vaasassa.
HMS Conqueror (1758)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1758 päällikkönään Robert Harland. Se lähti 14. huhtikuuta 1759 Välimerelle, missä alus osallistui 7. toukokuuta Touloniin tehtyyn hyökkäykseen. Vuoden lopulla aluksen päällikkyyden vastaanotti William Lloyd. Alus osallistui Lagoksen taisteluun 18.-19. elokuuta. Se kuului läntiseen laivueeseenvuonna 1760. Alus haaksirikkoutui 26. lokakuuta 1760 Plymouthinlahdella St. Nicholas'n saaren rantaan.
Oliver Mtukudzi

Oliver "Tuku" Mtukudzi (22. syyskuuta 1952 Harare – 23. tammikuuta 2019 Harare) on zimbabwelainen muusikko, joka aloitti uransa vuonna 1977 liityttyään Wagon Wheels -yhtyeeseen. Yhtyeen single Dzandimomotera myi kultaa. Myöhemmin Mtukudzi perusti yhtyeen The Black Spirits. Hänellä on myös menestyksekäs sooloura.
Foucaultin heiluri (romaani)

Juoni

Nimensä romaani on saanut samannimisestä fysikaalisesta laitteesta, jolla on tietty rooli juonessa. Foucaultin heiluri kertoo kirjakustantamo Garamondilla työskentelevistä ystävyksistä, jotka käsiinsä joutuneen Temppeliherroja käsittelevän käsikirjoituksen pohjalta keksivät käyttää hyväkseen kaikkea tietämystään kirjallisuudesta ja luovat omaksi huvikseen monimutkaisen salaliittoteorian koko keski- ja uuden ajan historiasta. Salaliittoteoriassa nidotaan yhteen monia Temppeliherroihin, Ruusuristiläisyyteen ja okkultismiin liittyviä myyttejä ja esitetään, että Temppeliherrat salaa suunnittelisivat maailmanvalloitusta. Tapahtumat riistäytyvät käsistä, kun jotkut tuntuvat ottavan teorian liian vakavasti.
Kirja alkaa takaumalla, jossa päähenkilö pakenee häntä takaa-ajavia salaseuralaisia ja jatkuu hänen kertoessaan omin sanoin, miten tähän tilanteeseen on päädytty.
Minerva Pappi

Minerva Pappi on suomalainen äänitteiden masteroija.
Vuonna 1992 Minerva valitsi opiskelupaikakseen editointia opettavan taidelukion. Päätökseen vaikuttivat vahvasti kiinnostus kelanauhureihin, videonauhureihin, kasettisoittimiin, televisioon sekä radioon. Pappi aloitti Finnvoxilla vuonna 1995, jossa hän työskenteli vuoteen 2013 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi Chartmakersille, ja vuonna 2016 hän perusti oman Waudio -masterointistudion Helsingin Vallilaan.
Pappi on uransa aikana masteroinut yli 350 albumia.
The Black Eyed Peas

Historia

The Black Eyed Peasin historia alkaa jo vuodesta 1989, kun kahdeksasluokkalaiset will.i.am ja Apl.de.ap tutustuivat toisiinsa ja alkoivat yhdessä tehdä rap-musiikkia ja esiintyä Los Angelesin alueella.  Miehet tekivät sopimuksen (Eazy-E:n johtaman) Ruthless Recordsin kanssa, kun Eazy-E:n managerin, Jerry Hellerin, sisaruksen poika oli huomannut kaksikon lahjakkuuden.  Ystävänsä Dante Santiagon kanssa he perustivat trion, jolle antoivat nimeksi Atban Klann.  Ruthless Records kuitenkin kieltäytyi julkaisemasta Atban Klannin debyyttialbumia, koska yhtyeen musiikin positiivisten teemojen ei uskottu kiinnostavan Ruthlessin asiakaskuntaa.
Lincolnin piirikunta (Wyoming)

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 92,5 prosenttia on valkoisia ja 4,48 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 4,08 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 39,1 vuotta.
Mil Mi-14

Suunnittelu ja valmistus

Helikopterista on valmistettu sekä sukellusveneiden- ja miinantorjunta että pelastus- ja etsintäversiot. Sen voimanlähteenä on kaksi turboahdettua Klimov TV3-117MT -moottoria, ja siinä on veneenkaltainen runkorakenne, kuten SH-3 Sea King -helikopterissa. Rungon etuosassa on kellukkeet, ja lisäksi kopterissa on nostettavat laskutelineet. Mallia voi käyttää horisontin takaiseen maalin tunnistukseen, ohjusten maaliinohjaukseen sekä etsintä- ja pelastuspalveluun. Koneessa on pommikuilu sukellusveneidentorjuntaan tarkoitetuille torpedoille ja syvyyspommeille sekä muille merimaaleja vastaan tarkoitetuille asejärjestelmille.

Käyttö

Vuoteen 1991 mennessä noin 230 konetta luovutettu asiakkaille. Neuvostoliiton ohella toimitettu muun muassa Bulgariaan, Kuubaan, Itä_Saksaan, Pohjois-Koreaan, Libyaan, Puolaan, Syyriaan ja Jugoslaviaan.
Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth (ooppera)

Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth (ven. Леди Макбет Мценского уезда, Ledi Makbet Mtsenskogo ujezda) Dmitri Šostakovitšin ooppera. Teos kantaesitettiin Leningradissa 22. tammikuuta 1934 ja Moskovassa kaksi päivää myöhemmin. Säveltäjän ja Aleksandr Preisin kirjoittama libretto perustuu Nikolai Leskovin vuonna 1865 ilmestyneeseen samannimiseen pienoisromaaniin. Tarina kertoo yksinäisestä naisesta, joka rakastuu iäkkään kauppiasmiehensä renkiin ja ajautuu murhaajaksi. Teoksessa on havaittavissa vaikutteita verismistä ja ekspressionismista.
Teos sai ensi-illassa innostuneen vastaanoton, ja sitä kuvailtiin jopa neuvostokulttuurin suursaavutukseksi, mutta kaksi vuotta myöhemmin se teilattiin täysin Pravdassa ilmestyneellä arvostelulla "Sekasotkua musiikin asemesta", jonka johdosta säveltäjä oli ilmeisen lähellä menettää henkensä. Oopperaa katsomaan saapunut Josif Stalin oli pöyristynyt oopperan modernistisesta sävelkielestä, seksuaalisesti värittyneistä kohtauksista ja liiallisesta individualismista.
Teoksen aiheuttaman kohun vuoksi Lady Macbethia esitettiin laajalti ulkomailla, mikä Neuvostoliitossa tulkittiin lisätodisteeksi oopperan turmiollisuudesta. Šostakovitš muokkasi vuosina 1955–1963 teoksesta uuden, erityisesti tekstiltään ja soitinnukseltaan muutetun version, lisäsi kaksi välisoittoa ja nimesi oopperan uudelleen päähenkilön mukaan Katerina Izmailovaksi. Uudistettu laitos palasi näyttämöille Neuvostoliitossa 27 vuoden tauon jälkeen 8. tammikuuta 1963.
Musée du Montparnasse

Musée du Montparnasse on museo Pariisissa. Museo avasi ovensa vierailijoille 28. toukokuuta 1998. Sen perustivat Roger Pic ja Jean-Marie Drot. Museon ei ole tarkoitus tuottaa voittoa.
Museo tarjoaa vierailijoilleen kokoelman töitä, joita ovat tehneet 1900-luvun alussa Montparnasselle eri puolilta maailmaa muuttaneet taiteilijat. Välillä museossa on myös näyttelyitä nykyisten sekä edesmenneiden montparnasselaisten taiteilijoiden töistä.
Stanford Graduate School of Business

Stanford Graduate School of Business (suom. Stanfordin kauppakorkeakoulu) on eräs Stanfordin yliopiston koulu.

Historiaa

Stanford Graduate School of Business on tarkoitettu Bachelor-tutkinnon jo suorittaneille Master- ja PhD-opintoja varten. Vuonna 1925 perustettu oppilaitos on Harvardin jälkeen maan toiseksi vanhin Graduate-tason kauppakorkeakoulu ja ensimmäinen länsirannikolla, kun muut sijaitsivat Yhdysvaltojen itärannikolla ja keskilännessä: Chicago, Columbia, Cornell, Dartmouth ja Harvard. Sittemmin Kaliforniaan on perustettu muitakin vastaavia kouluja, kuten UCLA:n Anderson School of Management (Los Angeles, per. 1935) ja Paul Merage School of Business (Irvine, 1965), USC:n Marshall School of Business (Los Angeles, 1960), UCSD:n Rady School of Management (2001, San Diego) ja UC Davis Graduate School of Management (Davis, 1981). Stanford on kuitenkin näistä arvostetuin ja opiskelija-ainekseltaan valikoiduin, ja sitä pidetään yhtenä maailman parhaista alan kouluista.

Summer Institute for General Management

Summer Institute for General Management on Stanford Graduate School of Businessin järjestämä neljän viikon ohjelma juuri valmistuneille tai valmistuville opiskelijoille, joilla ei ole liike-elämä- tai talouselämätaustaa. Joka vuosi ohjelmaan otetaan mukaan noin 120 ihmistä eri puolilta maailmaa. Ohjelmassa käydään intensiivisesti lävitse MBA-ohjelman ydinasioita ja ryhmätyönä ohjelman lopussa valmistellaan ja toteutetaan esitys.
Suomalaisia tiettävästi ohjelmaan on osallistunut kaksi. Vuonna 2008 Ville Lähdesmäki ja vuonna 2009 Turo Mattila.