google/wiki40b huggingface dataset:
ELSA Finland

Organisaatio

Paikallistasolla ELSA-verkosto koostuu paikallisryhmistä, jotka ovat sitoutuneet ELSAn tavoitteisiin ja edistävät niitä omassa yliopistossaan. Paikallisryhmiä on Euroopassa lähes 300. Suomessa jokainen paikallisryhmä edustaa tiettyä kaupunkia ja oikeustieteellistä tiedekuntaa. Suomen ELSA-paikallisryhmät ovat: ELSA Rovaniemi, ELSA Joensuu, ELSA Turku ja ELSA Helsinki.
Kansallisen tason ELSA-verkosto koostuu kansallisryhmistä, jotka toimivat paikallisryhmien yhdysjärjestöinä. Jokainen kansallisryhmä toimii oman maansa edustajana. Kansallisryhmiä on yhteensä 43. Kansallisryhmä koostuu paikallisryhmien vuosittain valitsemasta hallituksesta. Kansallisryhmä myös edustaa paikallisryhmiä ELSAn kansainvälisissä kokouksissa ja huolehtii kansainvälisestä yhteydenpidosta välittäen tietoa verkoston toiminnasta paikallisryhmille. ELSA Finland on Suomen kansallinen ELSA-ryhmä.
Kansainvälinen ELSA (ELSA International) koostuu kansainvälisestä hallituksesta (International Board), jonka kansalliset ryhmät valitsevat vuoden toimikaudeksi. Kansainvälinen hallitus on ELSAn korkein toimeenpaneva elin ja se edustaa järjestöä tärkeimmille yhteistyötahoille. Kansainvälisen hallituksen kahdeksan jäsentä asuvat ja työskentelevät vuoden täysipäiväisesti Brysselissä matkustaen välillä tapahtumiin ja vierailuille eri puolille Eurooppaa.

Historia

Ensimmäinen kontakti ELSA Internationaliin otettiin vuonna 1982, minkä jälkeen ELSA Finland hyväksyttiin ELSAn eli The European Law Students' Associationin viralliseksi jäseneksi vuonna 1983. ELSA Finland rekisteröitiin Suomessa omana yhdistyksenään vuonna 1987.

Jäsenlehti

ELSA Finlandilla on ollut vuodesta 2013 vuoteen 2016 oma kansallinen jäsenlehti ELSIMIA, joka ilmestyi sähköisessä muodossa kaksi kertaa vuodessa. Lisäksi ELSA International on julkaissut vuodesta 1989 alkaen koko ELSA-verkoston kattavaa Synergy Magazine -lehteä, joka ilmestyy sähköisen version lisäksi myös painettuna lehtenä.
HIV-testi

HIV-testi on lääketieteellinen tutkimus, jonka tarkoitus on selvittää, onko henkilöllä HIV-tartunta.
Yleensä HIV-testissä etsitään verestä elimistön HI-virukselle valmistamia vasta-aineita tai itse viruksen RNA:ta. On olemassa myös yhdistelmätesti.
HIV-pikatestiä varten verinäyte otetaan sormenpäästä, laboratoriossa tavallisesti kyynärtaipeen laskimosta. Pikatestin tulos on valmis 1 min näytteenoton jälkeen, ja testi on yhtä luotettava kuin laboratoriossa otettava suoniverinäyte. Tartunta voidaan havaita verestä jo kuukauden päästä tartunnasta, varmasti viimeistään kolmen kuukauden kuluttua. HIV-testi on luotettava, kun suojaamattomasta seksistä, suuseksistä tai veritartuntatilanteesta on kulunut kolme kuukautta.
Testaus on maksuton, ja sen voi useissa terveyskeskuksissa tehdä halutessaan nimettömänä. Suomen Punaisen Ristin alaisuudessa toimiva Pluspiste tarjoaa maksutonta ja anonyymiä HIV-pikatestausta ilman ajanvarausta useilla paikkakunnilla.

Kotitesti

Suomen markkinoille on tullut elokuusta 2018 alkaen myyntiin hiv-kotitesti, jota myydään muun muassa apteekeissa. Testi on nimeltään Autotest VIH. Kertakäyttöinen kotitesti tehdään sormenpäästä otettavasta verinäytteestä ja testituloksen saa noin vartissa. Hiv-kotitesti on luotettava, CE-merkitty tuote. Kun testi tehdään vähintään kolmen kuukauden kuluttua mahdollisesta tartunnasta, testin antamaan negatiiviseen tulokseen voi luottaa täysin. Autotest VIH on erittäin herkkä testi, mikä tarkoittaa, että joskus testi saattaa antaa väärän positiivisen tuloksen reagoidessaan liian herkästi. Väärää negatiivista tulosta testi ei tämän herkkyyden ansiosta anna. Positiivinen testitulos tuleekin aina varmistaa suoniverinäytteellä.
Douglas DC-7

Historia

Konetyyppiä suunniteltiin alun perin USAAF:n käyttöön nimellä C-74 Globemaster. Toinen maailmansota ehti kuitenkin päättyä, ja C-74-koneita valmistui vain 14 kappaletta. Niiden merkittävin käyttöaika oli Berliinin ilmasilta.
Douglas jatkoi rungon kehittämistä siviililiikenteeseen sopivaksi, ja DC-7 teki ensilennon 1953. DC-7 oli Douglasin koneista ensimmäinen, joka kykeni lentämään välilaskutta Lontoosta New Yorkiin tai vaihtoehtoisesti Yhdysvaltain rannikolta toiselle. Kilpailevan Boeingin mallistossa vastaava kone oli Boeing 377.
Suomen ilma-alusrekisterissä ei ole ollut yhtään DC-7 -konetta.
Deutscher Spiele Preis

Deutscher Spiele Preis on saksalainen pelipalkinto, jolla palkitaan kymmenen parasta kuluneen vuoden aikana julkaistua lautapeliä. Die Pöppel-Revuen -lehti aloitti palkinnon jakamisen perinteen vuonna 1990. Voittajat julkistetaan lokakuussa Essenin pelimessuilla.
Toisin kuin toinen merkittävä saksalainen pelipalkinto Spiel des Jahres, Deutscher Spiele Preis on lautapeliharrastajien valitsema palkinto. Ehdokkaiksi käyvät kaikki lautapelit. Alkujaan äänet kerättiin alan liikkeiden, lehtien ja pelikerhojen sekä pelialan ammattilaisten kautta, mutta sittemin kuka tahansa on voinut osallistua äänestykseen verkossa olevan lomakkeen avulla. Kilpailussa menestyvät harrastajien suosiossa olevat pelit.

Voittajat

2017 - 2016 - 2015 - 2014 - 2013 - 2012 - 2011 - 2010 - 2009 - 2008 - 2007 - 2006 - 2005 - 2004 - 2003 - 2002 - 2001 - 2000 - 1999 - 1998 - 1997 - 1996 - 1995 - 1994 - 1993 - 1992 - 1991 - 1990
Matti T. Tuominen

Matti Tapio Tuominen (1947–1999) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Matti T. Tuominen tuli 1970-luvulla tunnetuksi porilaisen Purema-lauluyhtyeen keulahahmona. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Tuominen jatkoi soolouralla, julkaisten yhden sooloalbumin ja useita singlejä. 
Matti T. Tuominen teki kappaleita myös muille artisteille, kuten Lea Laven, Lasse Mårtenson ja Pasi Kaunisto. Lisäksi hän sävelsi musiikkia kahteen Visa Mäkisen elokuvaan. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Tuominen ohjasi muutamia lyhyitä opetuselokuvia Valtion AV-keskukselle.
Henry Bell

Henry Bell (7. huhtikuuta 1767 – 14. maaliskuuta 1830) oli skotlantilainen insinööri, joka toteutti ensimmäisen onnistuneen matkustajahöyrylaivaliikennöinnin Euroopassa.

Varhaiset vaiheet

Bell syntyi Torpichenissä Skotlannin Länsi-Lothianin alueella vuonna 1767 perheensä viidentenä poikana. Vanhemmat Patrick Bell ja Margaret Easton kuuluivat sukuun, joka aikanaan tunnettiin hyvin myllynrakentajista, rakennusmiehistä ja insinööreistä. Henry kävi kylän koulun ja oli harjoittelijana vuonna 1780 kivityöpajassa. Kolme vuotta myöhemmin oli enonsa opissa myllynrakentajaksi. Kun hän myöhemmin tutustui laivanmallien tekoon Borrowtounnessissa ja myöhemmin vuonna 1787 hän suuntasi kiinnostuksensa laivojen mekaniikkaan. Tämän jälkeen hän vietti vuosia Lontoossa.
Hän palasi Skotlantiin 1790 ja asettui Glasgow'hun, jossa työskenteli kirvesmiehenä. Hän halusi seurata sukunsa perinnettä ja valmistua rakennusinsinööriksi ja liittyi Glasgowlaiseen rakennusliikkeeseen. Hän ei kuitenkaan menestynyt työssään.

Höyrylaivan kehittäminen

Henry Bellin oli vallannut ajatus rakentaa höyrykonekäyttöinen laiva. Vuonna 1800 hän kirjoitti anomuksen amiraliteettille saadakseen rahoitusta ideoilleen, mutta anomus hylättiin. Samoin kävi 1803, paitsi että lordi Horatio Nelson oli puoltanut hakemusta sanoen, että jolleivät britit rakenna höyrylaivaa, niin sen tekevät muut.
Vuonna 1808 Bell siirtyi Helenburghiin Clyde-joen suulle, jossa hän vaimonsa kanssa osti kylpylän ja majatalon. Vaimo vastasi näiden hoidosta, kun Henry Bell keskittyi mielipuuhaansa höyrylaivan kehittämiseen.
Vuonna 1812 valmistui Bellin höyrykonekäyttöinen siipiratasalus PS Comet. Se oli 30 tonnin vetoinen alus, jonka höyrykone kehitti kolme hevosvoimaa. Comet eli komeetta-nimitys johtui vuosina 1811–1812 kuukausia näkyneestä pyrstötähdestä. alus rakennettiin Glasgow satamassa olevalla telakalla. Neitsytmatkallaan kanavia pitkin alus kulki noin 5 solmun nopeutta. Elokuussa 1812 Bell ilmoitti käynnistävänsä säännöllisen reitin Glasgow'n, Greenockin ja Helensburghin välille kolme kertaa viikossa, sekä paluun vuoropäivinä.
Vuonna 1819 alusta pidennettiin ja korjattiin. Sillä aloitettiin pidempi reitti Obaniin ja Fort Williamiin Crinanin kanavan kautta. Matka kesti neljä päivää. Joulukuussa 1820 alus haaksirikkoutui voimakkaassa virrassa lähellä Obania. Tämän jälkeen Bell rakensi uuden aluksen, Comet II. Se törmäsi vuonna 1825 Ayr-nimiseen höyrylaivaan. Onnettomuudessa kuoli 62 henkeä laivalla olleista 80 hengestä. Menetettyään toisen aluksen, Bell luopui höyrylaivaliikennöinnistä.

Loppuelämä

Bell eli vielä sen aikaa, että näki keksintönsä menestymisen ja Clydejoen rantojen kehittymisen menestyväksi höyrylaivojen rakennus- ja telakka-alueeksi. Bellin työ oli innoittanut muita höyrylaivojen rakentajia ja vuonna 1815 höyrylaivoja oli jo parikymmentä. Bell ei saanut mitään korvausta höyrylaivojen käyttöönotosta ja hän eli loppuelämänsä köyhyydessä. Paikallinen hyväntekeväisyysjärjestö järjesti hänelle 100 punnan eläkkeen, jota maksettiin leskelle sen jälkeen, kun Bell vuonna 1830 kuoli 62-vuotiaana.
Sennosidi

Tuotanto Suomessa

Japanilainen silmälääkevalmistaja Santen Pharmaceutical valmisti Tampereella muun muassa sennosidi lääkeraaka-ainetta. Tuotanto päätettiin vuonna 2013 siirtää vuoden 2016 loppuun mennessä Intiaan ja Kiinaan.
Vuoden betonirakenne

Vuoden betonirakenne on vuosittain myönnettävä julkinen tunnustus rakennetulle uudelle betonirakenteelle, joita voivat olla miltei mitkä tahansa betonirakenteet. Nimityksen myöntää Betoniteollisuus ry. Palkinto on jaettu vuodesta 1970 alkaen.

Kilpailun historiasta ja säännöistä

Vuosina 1970–1975 nimityksen myönsi jo toimintansa lopettanut Suomen Betoniteollisuuden Keskusjärjestö ry. Kilpailuun laadittiin varsinaiset säännöt vuotta 1977 varten. Konstruktioiden vaativuuden ja innovaatioiden lisäksi kiinnitettiin huomiota entistä enemmän muun muassa betonirakenteen arkkitehtuuriin, sopeutumiseen ympäristöön ja taloudellisuuteen. Tuomariston edustavuutta laajennettiin. Vuonna 1980 sääntöjä tarkennettiin laajentamalla edelleen tuomariston kokoonpanoa ja painottamalla lisää arkkitehtuurin osuutta. Kilpailun yhtenä käännekohtana voidaan pitää vuotta 1982, jolloin voitto meni kulttuurirakennukselle. Vuoden 1986 sääntötarkistuksessa määriteltiin kilpailun tarkoitukseksi kehittää yhtä lailla sekä betoniarkkitehtuuria että betonirakentamisen tekniikkaa. Kilpailun suosio kasvoi 1990-luvulla. Vuodesta 1998 lähtien kilpailuun on voinut osallistua myös peruskorjauskohteita. Nykyään kilpailuun osallistuvien rakenteiden tulee olla rakennettu Suomeen. Betoniteollisuus ry:n mukaan rakennusmateriaalina betonia valmistetaan enemmän kuin mitään muuta materiaalia maailmassa. 
Vuoden 2010 kilpailun säännöt vahvisti Betoniteollisuus, joka myös kutsui koolle tuomariston. Suomen Arkkitehtiliitto, Rakennusinsinöörit ja -arkkitehdit, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto ja Suomen Betoniyhdistys nimesivät tuomaristoon kukin yhden jäsenen. Betoniteollisuus kutsui tuomaristolle sihteerin ja puheenjohtajan sekä yhden jäsenen, joka edusti julkista sanaa.
Babylonin vankeus

Juudan kohtalo

Juudan kuningaskunta, joka oli Israelia pienempi, vastusti Israelia pitempään valloittajia ja jopa laajeni vuosina 930–730 eaa. Raamatussa kerrotaan isien jumalalle kuuliaista kuninkaista profeetoista sekä huonoista hallitsijoista kuten Israelin kuninkaan Ahabin tyttärestä Ataljasta, joka hallitsi Juudaa 850-luvun eaa. jälkeen ja Baal-uskonsa takia surmattiin. Juudan kuningaskunta joutui Egyptin vasalliksi ennen kuin Babylonian kuningas Nebukadnessar II vuonna 587 eaa. hävitti Jerusalemin temppelin ja vei suuren osan kansasta vankeuteen Babyloniaan.
Raamatun mukaan Nebukadnessar vei suuren osan Jerusalemin asukkaista vankeuteen Babyloniin Juudan kuningas Joojakinin aikana antaen vain köyhien jäädä sinne. Myöhemmin, Nebukadnessarin 19. hallitusvuotena, Sidkian hallitessa, Jerusalem hävitettiin piirityksen jälkeen täysin ja koko väestö vietiin pakkosiirtolaisuuteen. Kun Persian kuningas Kyyros (Koores) myöhemmin valloitti Babylonin, hän myönsi juutalaisille oikeuden palata Juudaan. Samalla hän antoi heille luvan rakentaa myös Jerusalemin temppeli uudestaan, mutta se saatiin rakennetuksi vasta Dareioksen hallitsijakaudella.
Koska ajanjakso kesti perimätiedon tai Raamatun mukaan vain 58 vuotta, mikä aika on hyvin inhimillisesti muistettavissa, on Babylonin vankeudella mahdollisesti keskeinen merkitys juutalaisuuden ja siitä kehittyneen kristinuskonkin nostalgiselle kaipaukselle "Pyhään maahan". Tätä metaforaa esiintyy myöhemminkin rajansiirtojen yhteydessä esimerkiksi Balkanilla, luovutetun Karjalan kysymyksen yhteydessä sekä Neuvostoliiton sisäisiä kansojen pakkosiirtoja käsiteltäessä.
Professori Simo Parpola kirjoitti Helsingin Sanomissa 16.1.1992, jossa hän jostain syystä määrittelee vankeuden pituudeksi 300 vuotta: ”Lukemattomat seikat viittaavat siihen, että juutalaiset – jotka olivat sentään kolmesataa vuotta eli seitsemän sukupolven ajan Babyloniassa vankeina – omaksuivat täydellisesti maan kulttuurin ja uskonnon; ne fanaatikot, jotka palasivat sitten Israeliin, toivat sen mukanaan jokseenkin sellaisenaan. Lähi-idän maat olivat jo kauan ennen ajanlaskumme alkua samaa kulttuuripiiriä.”
Baabelin vankeudeksi kutsutaan myös Avignonin vankeutta eli ajanjaksoa 1309–1377, jolloin Rooman paavit olivat vastentahtoisessa maanpaossa Avignonissa, Ranskassa.
Kabaree

Kabaree on viihteen muoto, joka yhdistää laulua, tanssia, komediaa ja teatteria. Tyypillisesti kabareeta esitetään ravintoloissa ja yökerhoissa, joissa yleisö istuu pöytien ääressä nauttien samalla drinkkejä. Tunnetuimpia kabareeravintoloita lienevät Moulin Rouge sekä Lido de Paris.
Kabaree sai alkunsa Pariisissa Belle Époque -aikakaudella 1800-luvun loppupuolella. Ihmiset viihtyivät kabareissa, sillä siellä saattoi syödä, tupakoida ja jutella ottamatta hattua pois päästä, eikä tarvinnut noudattaa kaikkia yhteiskunnan sääntöjä. Hinnat olivat halpoja, ja kabareissa kävivät niin rikkaat kuin työväenluokkakin. 1900-luvulla ensimmäisen maailmansodan lähestyessä hinnat nousivat, ja kabaree muuttui vain rikkaiden huviksi.

Ranskalainen kabaree

Ensimmäinen kabareeravintola, Rodolphe Salis’n ”cabaret artistique”, avattiin Montmartreen vuonna 1881. Sille annettiin pian uusi nimi Le Chat Noir (Musta kissa). Siitä tuli paikka, jossa aloittelevat kabaree-esiintyjät kokeilivat uusia esityksiään.
Moulin Rouge rakennettiin vuonna 1889 Pigallen punaisten lyhtyjen alueelle lähelle Montmartrea. Se on kuuluisa katollaan olevasta suuresta punaisesta tuulimyllystä.
Folies Bergère houkutteli suuria väkijoukkoja, vaikka se oli kalliimpi kuin muut kabareeravintolat. Se oli suosionsa huipulla 1890-luvulta 1920-luvulle. Siellä esiintyi muun muassa Joséphine Baker.
Champs-Élysées-kadulla sijaitseva Le Lido perustettiin vuonna 1946. Siellä on esiintynyt useita kuuluisia henkilöitä kuten Édith Piaf, Laurel & Hardy, Shirley MacLaine, Elton John, Marlene Dietrich, Maurice Chevalier ja Noël Coward.
Unescon maailmanperintökohteet Arabiemiirikunnissa

Unesco on nimennyt Yhdistyneistä arabiemiirikunnista yhden kohteen maailmanperintöluetteloon. Kohde on merkittävä kulttuuriperintönsä ansiosta.
K. E. Heikkilä

Kaarlo Evert Heikkilä (17. lokakuuta 1875 Lavia – 26. lokakuuta 1933 Tampere) oli suomalainen kauppias ja vaatetustehtailija. Hän perusti vuonna 1919 Tampereelle Heikkilä & Kestilän pukutehtaan yhdessä turkulaisen Heikki Kestilän kanssa.
Sekatavarakauppiaana toiminut Heikkilä perusti 1907 Mänttään Mäntän Paita- ja Esiliinatehtaan päällys- ja alusvaatteiden valmistamista varten. Tehdas sähköistettiin 1914 ja se tuotti paljon vaatetavaraa armeijan käyttöön. Vuonna 1918 Heikkilä siirsi tehtaan Tampereelle ja aloitti sotilasvaatteiden valmistuksen K. E. Heikkilän Liinavaate- ja Pukutehtaan nimellä. Heikkilä muodosti 1919 uuden yrityksen nimellä Puku- ja Liinavaatetehdas Oy Kalevi. Yrityksen toimintaan liittyivät osakkaiksi Pekka Leskinen ja Heikki Kestilä ja maaliskuussa 1919 yrityksen nimeksi muutettiin Heikkilä & Kestilä Osakeyhtiö.
Heikkilä & Kestilän pukutehtaan tuotemerkkejä olivat miesten Leijonapuku ja naisten HEKETA. Yhtiö oli yksi ensimmäisiä tehdaspukujen valmistajia Suomessa. Yritys toimi aluksi vuokratiloissa kunnes sille valmistui vuonna 1926 oma nelikerroksinen rakennusmestari Heikki Tiitolan suunnittelema tehdasrakennus Tampereen Nalkalan kaupunginosaan. Yrityksen palveluksessa oli 1920-luvun lopulla noin 230 työntekijää. Laskusuhdenne aiheutti kuitenkin sen että yhtiön tulos kääntyi 1929 tappiolliseksi ja samana vuonna Heikki Kestilä erosi yhtiön johtokunnasta. Heikkilä & Kestilä Oy fuusioitui maaliskuussa 1931 vuonna 1920 perustetun, sotilaspukimia valmistaneen Vaatetus Osakeyhtiön kanssa, uuden yhtiön nimi oli Yhtyneet Pukutehtaat Oy. Yhtyneet Pukutehtaat Oy osti jo kesäkuussa 1931 Kauppiaitten Pukutehdas Oy:n. Yhtyneet pukutehtaat Oy otti 1930-luvulla käyttöön Leijona-tuotemerkin ja valmisti sotilaspukuja Suomen armeijalle sekä suojeluskunta- ja Lotta Svärd-pukuja. SOK osti vuonna 1941 Yhtyneet Pukutehtaat Oy:n ja muodosti siitä tytäryhtiön nimellä Yhtyneet Pukutehtaat Leijona. Tampereen pukutehtaan nimeksi muutettiin 1972 Oy Leijona-Pukine Ab. Nalkalan pukutehdas toimi Leijona-Pukine nimisenä aina vuoteen 1983 saakka.
Heikkilä oli Suomen sisällissodan aikana valkoisten Hämeen ryhmän esikunnassa intendenttinä. Myöhemmin hän osallistui suojeluskuntien toimintaan ja oli mukana perustamassa toukokuussa 1929 sisällissodan valkoisten veteraanijärjestöä Vapaussodan Rintamamiesten Liittoa.
Hypo Group Arena

Hypo Group Arena (ent.  Wörthersee Stadion) on monikäyttöinen stadion Klagenfurtissa, Itävallassa. Stadion on jalkapallojoukkue FC Kärntenin kotistadion. Stadionille mahtuu 22 000 ihmistä. Stadionilla pelattiin myös 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen otteluita, jolloin sinne mahtui 30 000 katsojaa.
Otso Lähdeoja

Otso Lähdeoja on säveltäjä, kitaristi ja digitaalisen taiteen tutkija. Lähdeoja on väitellyt tohtoriksi Paris 8 -yliopistossa ja tehtaillut lukuisia crossover-taidehankkeita 2000-luvun alusta lähtien. Projekteihin lukeutuvat mm. erilaiset musiikilliset kokoonpanot, multimediateokset, musiikkirunous, installaatiotaide ja tanssiteosten säveltäminen. Lähdeoja on asunut ja työskennellyt Suomessa, Kanadassa, Belgiassa sekä Ranskassa, ja kiertänyt näiden lisäksi esiintymässä ympäri Eurooppaa, Pohjois-Amerikassa, Koreassa ja Intiassa. Vuonna 2014 Lähdeoja aloitti Suomen Akatemian tutkijan virassa Sibelius-Akatemiassa, julkaisi Dendermonde-ääniteoksen jatkokertomuksena uudenlaisessa, phononovelaksi ristityssä nettiformaatissa sekä kiertää debyyttialbumin Imaginary Folklores julkaisseen IF Trio -yhtyeensä kanssa kansainvälisiä keikkalavoja.
Pertti Ansakorpi

Pertti Ansakorpi (s. 21. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1963–1978 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta.
Ansakorpi edusti koko pääsarjauransa ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 376 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 156 + 114 = 270 ja jäähymääränsä 316 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 14 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 5 + 1 = 6 ja jäähyminuutteja 20. Hän voitti kolme Suomen-mestaruutta ja saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Ansakorpi pelasi Suomen maajoukkueessa neljä maaottelua, joissa hän sai yhteensä yhden syöttöpisteen.
Vuonna 2018 Ansakorpi valittiin Tapparan kunniagalleriaan, Tappara Hall of Fameen.
Powerviolence

Historia

Powerviolence-termi syntyi powerviolencen pioneerin, Man Is The Bastardin kappaleen nimestä "Hispanic Small Man Power (H.S.M.P.)". Lopullisen muodon powerviolencelle muodosti hardcore punk-yhtye Infest, joka sekoitti nuoren hardcore punkin elementtejä noiseen ja sludgeen ja otti vaikutteita yhtyeiltä Lärm ja Siege. Tyylilajin kehityksessä vaikuttivat merkittävästi 1990-luvun alulla yhtyeet Man Is The Bastard, Crossed Out, No Comment, Capitalist Casualties ja Manpig. Powerviolence-yhtyeet ottivat inspiraatiota yhtyeiltä Siege, Deep Wound, Cryptic Slaughter, Septic Death, Dirty Rotten Imbeciles ja aikaisemmalta Corrosion of Conformityltä. Nämä yhtyeet soittavat enemmän tai vähemmän crossover thrashia, thrash metallia ja/tai thrashcorea.
Spazz-yhtyeen vokalisti ja basisti Chris Dodgen levy-yhtiö Slap-a-Ham Records on keskittynyt vahvasti powerviolenceen. Levy-yhtiöllä ovat käyneet esimerkiksi yhtyeet Neanderthal, No Comment, Crossed Out, Infest ja Spazz. Levy-yhtiö Fiesta Grande järjesti powerviolence-festivaaleja vuosina 1992-2000. Spazzin rumpali Max Wardin levy-yhtiö 625 Thrashcore aloitti myös omat festivaalinsa, Super Sabado Gigantet. Vaikka powerviolence-festivaaleilla oli paljon thrashcore-yhtyeitä, myös thrash metal-yhtyeille löytyi omat tilansa.
American Israel Public Affairs Committee

American Israel Public Affairs Committee (AIPAC) on yhdysvaltalainen lobbausjärjestö, jonka tarkoitus on pitää yllä hyviä suhteita Yhdysvaltain ja Israelin välillä. Sitä pidetään yhtenä vaikutusvaltaisimmista etujärjestöistä Washingtonissa. Järjestön puheenjohtaja on Michael Kassen.

Kritiikki

Chicagon yliopiston professori John Mearsheimer ja Harvardin yliopiston professori Stephen Walt julkaisivat vuonna 2007 kirjan The Israel Lobby and U.S. Foreign Policy, jossa väitetään, että AIPAC on "de facto vieraan vallan agentti, jolla on kuristusote kongressista". Entinen presidentti Jimmy Carter on todennut, että AIPAC painostaa poliitikkoja, jotka eivät jaa sen tavoitteita
Bromoksiniili

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa bromoksiniili on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen vain vähäisessä määrin ja liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja tetrahydrofuraaniin. Bromoksiniilin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää osana fotosynteesiä olevia auringonvalon aktivoimia hapetus–pelkistys- ja fosforylaatioreaktioita. Tämän lisäksi se estää hapettavaa fosforylaatiota. Yhdiste on lievästi myrkyllistä nisäkkäille, mutta hyvin myrkyllistä linnuille ja kaloille.
Bromoksiniiliä valmistetaan natriumhypobromiitin ja p-hydroksibentsonitriilin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, sipuli-, valkosipuli- ja pellavapelloilla sekä nurmilla. Yhdiste levitetään jauheena tai liuoksena. Bromoksiniili on sallittu käytettäväksi rikkaruohomyrkkynä muun muassa Yhdysvalloissa ja Euroopan unionin alueella.
Léonide Massine

Leonid Fjodorovitš Mjasin (ven. Леонид Фёдорович Мясин), ranskalaisittain translitteroituna Léonide Massine (9. elokuuta 1896 (J: 28. heinäkuuta) Moskova – 15. maaliskuuta 1979 Köln), oli venäläinen koreografi ja balettitanssija. Hän opiskeli kahdeksanvuotiaasta lähtien balettia keisarillisessa Bolšoi-teatterin koulussa Moskovassa.
Hän toimi Sergei Djagilevin Ballets russesin pääkoreografina 1915–1921. Vatslav Nižinskin eron jälkeen hänestä tuli myös ryhmän ensimmäinen ja vaikutusvaltaisin miestanssija. Sergei Djagilevin kuoleman ja Venäläisen baletin lopettamisen jälkeen Massine työskenteli Monacon Ballet Russe de Monte Carlossa.
Uransa aikana Massine työskenteli 1900-luvun merkittävimpien taiteilijoiden kanssa. Näitä olivat Jean Cocteau, Erik Satie, Pablo Picasso, Henri Matisse, Salvador Dalí sekä Marc Chagall.
Pikkulammi (Sastamala)

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven halkaisija on 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 450 metriä pitkä laskuoja Lumiaistenojaan, joka yhtyy Sävijokeen. Sen ranta on pääosin soista metsämaastoa ja sen rannat ovat rakentamattomat eikä sinne kulje tietä.
Augusta von Sachsen-Weimar-Eisenach

Augusta Marie Luisa Katharina von Sachsen-Weimar-Eisenach (30. syyskuuta 1811 Weimar – 7. tammikuuta 1890 Berliini) oli Preussin kuninkaan Vilhelm IV:n, myöhemmin Saksan yhdistyttyä vuonna 1870 keisari Vilhelm I:n aviopuoliso. Hän oli Venäjän tsaari Paavali I:n tyttären tytär.