google/wiki40b huggingface dataset:
Taito Hoffrén

Taito Hoffrén (s. 1974) on Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolla koulutuksensa saanut suomalainen laulaja, monipuolinen muusikko ja säveltäjä. Hoffrénilla on laaja kokemus työskentelystä erilaisissa teatteriproduktioissa niin esiintyjänä kuin säveltäjänä ja äänisuunnittelijanakin. Suomen arvostelijain liitto palkitsi Hoffrénin  Kritiikin kannuksilla vuonna 2005 taiteellisesta työstään ja erityisesti musiikistaan ja äänimaailmastaan Kuopion kaupunginteatterin näytelmään Maa on syntinen laulu. Vuodesta 2001 lähtien Hoffrén on toiminut myös freelance-äänittäjänä. 
Hoffrén on perehtynyt syvällisesti  Arhippa Perttusen  runolauluihin. Hän on esittänyt Perttusen runoja kahdessa konserttisarjassa, joista ensimmäinen kuultiin  Juminkeossa Kuhmossa vuonna 2003 ja toinen  Helsingissä vuonna 2007. Hoffrén toimi vuosina 2006 - 2015 Kainuussa ja Vienan Karjalassa järjestettävän kansanmusiikkijuhla Sommelon taiteellisena johtajana.
Gina Stechert

Gina Stechert (s. 20. marraskuuta 1987 Oberstdorf, Saksa) on saksalalainen alppihiihtäjä.
Stechert sijoittui Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 superyhdistetyssä 12:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli syöksylaskussa kymmenes ja supersuurpujottelussa viidestoista. Junioreiden MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan viides Altenmarktin syöksylaskussa 2007.
Stechert sijoittui maailmancupin osakilpailussa kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes San Sicarion supersuurpujottelussa tammikuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa – ja toistaiseksi ainoan palkintokorokepaikkansa – hän sai Tarvision syöksylaskussa helmikuussa 2009. Euroopan cupissa hän on voittanut kaksi syöksykilpailua.
Aleksei Lobanov-Rostovski

Aleksei Borisovitš Lobanov-Rostovski (30. joulukuuta (J: 18. joulukuuta) 1824 Voronežin alue – 30. elokuuta (J: 18. elokuuta) 1896 Šepetovka) oli venäläinen ruhtinas ja diplomaatti, joka toimi Venäjän ulkoministerinä vuosina 1895–1896.
Lobanov-Rostovski aloitti diplomaattiuransa vuonna 1844 ja hänet nimitettiin 1859 Venäjän edustajaksi Konstantinopoliin. Hän vetäytyi työelämästä vuonna 1863, mutta palasi myöhemmin takaisin virkauralleen ja toimi suurlähettiläänä Konstantinopolissa 1878–1879, Lontoossa 1879–1882, Wienissä 1882–1894 ja Berliinissä 1894–1895. Hänet nimitettiin ulkoministeriksi 10. maaliskuuta 1895. Lobanov tuki edellisenä vuonna solmittua liittoa Ranskan kanssa ja pyrki parantamaan suhteita Saksaan ja Itävalta-Unkariin. Lisäksi hän sai sovittua Venäjän ja Bulgarian välillä vuodesta 1886 vallinneet erimielisyydet.
Päähuomionsa Lobanov suuntasi kuitenkin Itä-Aasian suunnalle. Vuosina 1894–1895 käydyn Kiinan ja Japanin välisen sodan päätteeksi huhtikuussa 1895 solmitun Shimonosekin rauhan mukaan Kiina olisi luovuttanut Japanille Formosan, Peskadorit sekä Liaotungin niemimaan. Lobanov oli valmis hyväksymään tämän, mutta valtiovarainministeri Sergei Witte ja tsaari Nikolai II olivat toista mieltä. Niinpä Lobanov painosti Ranskan ja Saksan tuella huhtikuussa 1895 Japanin luopumaan vaateistaan Liaotungin niemimaahan. Lisäksi hän solmi 3. heinäkuuta 1896 Kiinan kanssa salaisen sopimuksen, jossa Venäjä lupautui suojelemaan Kiinaa hyökkäyksiltä ja vastineeksi Kiina salli Venäjän rakentaa Kiinan itäisen rautatien Vladivostokiin ja ottaa sitä ympäröivän Pohjois-Mantšurian alueen vaikutuspiiriinsä. Lobanov kuoli muutamaa kuukautta tämän jälkeen.
Arvid Karlsteen

Arvid Karlsteen (1647 Värmlanti, Ruotsi – 1718) oli ruotsalainen mitalitaiteilija. Hän oli Ruotsissa alan ensimmäinen ja johtava edustaja. Hän opiskeli Pariisissa ja Lontoossa ja omaksui tekniikassaan vaikutteita ystävältään, suomalaiselta taiteilijalta Elias Brenneriltä. Hän oli Ruotsin rahapajan johtaja vuodesta 1681 ja hänet aateloitiin 1692.
Turku Modern

Turku Modern on Turun keskustassa heinäkuussa järjestettävä elektronisen ja tanssimusiikin kaupunkifestivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2009. Yleisöä tapahtumassa oli vuonna 2009 yli 3 000.  Turku Modern on suunnittellut Shanghain maailmannäyttelyn Suomi-päivän musiikkiosion. 
Kun Koneisto (konemusiikin festivaali) siirrettiin Helsinkiin ja Uuden Musiikin Festivaali (UMF) lopetettiin vuonna 2008, tilalle kehitettiin Turku Modern, joka jatkaa Turun kaupungissa järjestettävien tanssimusiikin festivaalien perinnettä.
Festivaali järjestetään erityisen alueen sijasta Turun klubeilla ja ravintoloissa. Esiintyjät ovat pitkälti dj-artisteja Suomesta ja ulkomailta ja edustavat musiikkityyleillään kaikkea indiestä dancehallin ja dubstepin kautta houseen.
Hugo Almeida

Seurajoukkueura

Almeida aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa Associação Naval 1.º Maio -nimisessä seurassa. Vuonna 2000 hän siirtyi Portugalin suurseuraan FC Portoon. Peliaika jäi kuitenkin vähiin, joten hän kävi pelaamassa lainalla kahteen otteeseen U.D. Leirassa vuosina 2002-2003 ja 2004. Vuonna 2005 hän pelasi lainasopimuksella Boavistassa 14 ottelua. Hyvien peliesityksien ansiosta Almeida pääsi kaudella 2005-2006 pelaamaan useita otteluita Portossa. Hän oli yksi ratkaisevimmista pelaajista, kun Porto voitti Portugalin mestaruuden. Samaisella kaudella hän teki yhden Mestarien liiga -kauden komeimmista maaleista vapaapotkusta ottelussa Internazionalea vastaan San Sirolla.
Almeida lainattiin Werder Bremeniin kaudella 2006-2007. Hän esiintyi edukseen, joten Bremen päätti tehdä portugalilaisen kanssa sopimuksen, jonka mukaan hän pelaa joukkueessa vuoteen 2011 saakka. Bremenin tehokkain hyökkääjä Miroslav Klose oli juuri siirtynyt Bayern Müncheniin, joten joukkueeseen tarvittiin uusi hyökkääjä.

Maajoukkueura

Almeida pelasi kaikkien mahdollisten ikäluokkien maajoukkueissa aina U-15-joukkueesta lähtien. Aikuisten joukkueessa hän debytoi tammikuussa 2004 ottelussa Englantia vastaan.
AFC:n mestaruusottelu

AFC:n mestaruusottelu on amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga NFL:n ottelu, jonka voittaja on American Football Conferencen pudotuspeliturnauksen voittaja ja AFC:n mestari. Ottelun palkintona on Lamar Hunt Trophy ja paikka AFC:n edustajana NFL:n loppuottelussa, Super Bowlissa.
AFC:n mestaruusottelu syntyi AFL- ja NFL-liigojen yhdistyttyä vuonna 1970 NFL:ksi. AFC muodostettiin kymmenestä entisestä AFL-joukkueesta ja kolmesta NFL-joukkueesta, Baltimore Coltsista, Cleveland Brownsista ja Pittsburgh Steelersistä.
Dan Bălan

Dan Mihai Bălan (s. 6. helmikuuta 1979 Chișinău, Moldavian SNT) on moldovalais-romanialainen laulaja. Bălan tuli tunnetuksi eurodance-yhtye O-Zonen jäsenenä.
Spike Goddard

Richard "Spike" Goddard (s. 17. elokuuta, 1992) on australialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa Karting -sarjoissa kahdeksan vuotiaana kilpaillen kotimaassaan Australiassa. Vuonna 2010 Goddard ajoi Formula Ford Victoria -sarjassa sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2011 Goddard kilpaili Britannian Formula Ford -sarjassa sijoittuen sarjan kymmenneksi. Vuonna 2012 Goddard ajoi Britannian Formula 3 -sarjassa voittaen Nation Class -sarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Goddard kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa. Hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2014 Goddard jatkoi samassa sarjassa saavuttaen kolme pistettä. Vuonna 2015 Goddard siirtyi Porsche Supercup -sarjaan.
Erik Wilhelm Johnsson

Työelämä ja elämän tapahtumia

Vuonna 1928 Erik Johnsson avioitui Irma Hjördis Sylvia Palanderin kanssa ja heille syntyi neljä lasta. Samana vuonna Erik Johnsson perusti Suomen Villan, jonka toimialana oli harjoittaa tekstiiliteollisuuden raaka-aineen lajittelua ja jalostamista samoinkuin vanutehdas -ja villakehräämötoimintaa. Yritys hankki raaka-aineet ja valmisti Turun Vanun myyntituotteita.
Muutettuaan Kaarinan Lemunniemelle vuonna 1938, Erik Johnsson hankki itselleen Lincoln Zephyrin. Jatkosodan aikana osa venäläisistä koneista hyökkäsi Turun satama-alueelle lentäen Johnssonin kodin yli. Lentopommeja putosi hänen kotinsa lähettyville ja läheisen Ala-Lemun Kartanon alueelle koska suomalaisten torjuntatuli pakotti venäläiset kääntymään takaisin ennen maalialuetta.
Vuonna 1950 kuoli kauppaneuvos Aline Grönberg. Hänen lapsensa siirtyivät Aline Grönbergin perustamien yritysten Turun Vanun, Turun Höyhenen, ja Turun Peiteteollisuuden johtoon. Erik Johnsson nimitettiin näiden yritysten hallituksen puheenjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi.
Vuonna 1951 Erik Johnsonin 50-vuotispäivät olivat kolmipäiväinen suurjuhla, johon osallistui yli 200 hengen arvovaltainen kutsuvierasjoukko. Juhlaa vietettiin toimitusjohtaja Erik Johnssonin kotona maissa sekä myös purjehtien.
Vuonna 1952 Erik Johnsson laajensi yritystoimintaa perustamalla matto- ja verhoteollisuuteen Suomen Wiltonteollisuuden. Yritystä varten hän rakennutti Kaarinan Lemunniemelle Kaarinan mattotehtaan. Erik Johnssonin johtamat yritykset hyödynsivät toistensa tuotantoa, raaka-aineita ja myyntiä. Taiteilija Teodor Schalin maalasi muotokuvan Erik Johnssonista vuonna 1952
Näytäntökaudella 1956 – 1957 Åbo Svenska Teater esitti revyyn Under Åbo broar. Revyyn numerossa Mellan ljus och vadd taiteilija Rurik Römer oli Wadd-Kungen jossa roolissa hän parodioi Turun Vanun toimitusjohtajaa Erik Johnssonia.
Vuosina 1970 – 1971 Erik Johnsson luopui toimitusjohtajuudesta yrityksistään ja myi Suomen Villan, Turun Vanun ja Suomen Wiltonteollisuuden osakkeensa.

Erik Johnsson purjehtijana

Erik Johnsson liittyi Airisto Segelsällskap ASS:n jäseneksi vuonna 1924. Hänen ensimmäinen purjeveneensä valmistettiin Åbo båtvarfilla vuonna 1923. Hän toimi myös ASS:n Mätnings- och besiktningsnämnd (Mittaus- ja katsastuslautakunta) jäsenenä vuosina 1928 – 1934. Lisäksi Erik Johnsson oli Åbo Segelklubb r.f:n ainaisjäsen.
Airisto Segelsällskap järjesti vuosittain 4 – 6 kilpailua, joihin Erik Johnsson osallistui monina vuosia veneillään.
Erik nimesi molemmat ensimmäiset veneensä Carinaksi ja vuoden 1940 kesäolympialaisten osanottopurjehduksiin rakennettin Suomessa kolme Star-luokan venettä, joista yhden hankki Erik Johnssonin itselleen ja se kastettiin Vestaksi.
Vuonna 1925 Erik osallistui Carinallaan Riian Liettuan Veneenomistajien yhdistyksen purjehdusviikolle, josta hän sai kunniapalkinnon. Kotimatkalla nousi Itämerellä kova myrsky ja kaikkien Suomesta tapahtumaan osallistuneiden veneiden miehistöjen pelättiin hukkuneen. Erik Johnsson onnistui purjehtimaan kotiin.
Afanasi Nikitin

Afanasi Nikitin (ven. Афана́сий Ники́тин, kuoli 1472) oli venäläinen kauppias, joka dokumentoi matkansa Intiaan yhtenä ensimmäisistä eurooppalaisista. Hän kuvailee matkaansa teoksessa Matka kolmen meren taakse (Hoždenije za tri morja), joka tarjoaa historioitsijoille arvokasta tietoa aikakauden Intiasta.

Matka

1466 Nikitin lähti Tveristä ja purjehti Volgaa pitkin Bakuun Kaspianmeren rannalla. Tämän jälkeen hän purjehti Persiaan ja vietti siellä vuoden. 1469 Nikitin ylitti Arabianmeren ja saapui Intiaan. Nikitin vietti Intiassa kolme vuotta matkustellen ja tehden muistiinpanoja alueen kulttuurista ja luonnosta. Paluumatkallaan Nikitin vieraili Somaliassa, Masqatissa nykyisen Omanin alueella ja Turkissa, jonka jälkeen hän ylitti Mustanmeren ja saapui Feodosijan kaupunkiin nykyisen Ukrainan alueella. 1472 hän kuoli lähellä Smolenskia paluumatkallaan takaisin Tveriin.
Nikitinin vuosina 1466–1472 tekemät muistiinpanot sisältävät varhaisimpia tunnettuja kuvauksia aikakauden Intiasta ja sen kulttuurista eurooppalaisessa kirjallisuudessa. Noin 25 vuotta Nikitinin matkan jälkeen Vasco da Gama löysi merireitin Intiaan.

Afanasi Nikitin nykypäivänä

Sergei Orlovin veistämä Afanasi Nikitiniä esittävä pronssipatsas pystytettiin vuonna 1955 Tverin kaupunkiin Volga-joen varrelle. Patsaan pystyttämiseen liittyy tarina, jonka mukaan Nikita Hruštšov oli vieraillessaan Intiassa kertonut pääministeri Jawaharlal Nehrulle, että Venäjälle oli pystytetty Nikitiniä esittävä patsas. Hruštšov oli tarinan mukaan soittanut tämän jälkeen Moskovaan ja käskenyt pystyttämään patsaan ennen Nehrun vastavierailua Neuvostoliittoon. Patsas esiintyi venäläisessä postimerkissä vuonna 2005. Nikitinistä painettiin myös kolikko vuonna 1997 hänen matkansa 525-vuotisjuhlan kunniaksi.
Vuonna 1958 Mosfilm tuotti Nikitinin Intian matkasta kertovan elokuvan Hoždenije za tri morja, jonka pääosaa esitti Oleg Striženov.
Vuonna 2000 pystytettiin 129 kilometriä Mumbaista etelään sijaitsevaan Revdandan kylään musta obeliski siihen paikkaan, jossa Nikitin oletetaan astuneen ensimmäistä kertaa Intian maaperälle.
Vuonna 2006 Venäjältä lähti 14 tutkimusmatkailijaa jäljittämään Nikitinin matkaa halki Venäjän, Lähi-idän ja Keski-Aasian kohti Intiaa. Tutkimusretki kesti joulukuun 12. päivästä vuoden 2007 puolelle tammikuun 16. päivään. Intialainen sanomalehti The Hindu julkaisi useita raportteja tutkimusmatkan etenemisestä. 
Rock-yhtye Akvarium on tehnyt kappaleen "Afanasi Nikitin Boogie" Power metal -yhtye Epidemia on tehnyt Nikitinin kirjoituksista kappaleen "Hoždenije za tri morja". Tveriläinen olut Afanasi on nimetty Afanasi Nikitinin mukaan.
Poikkimessinkiyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Poikkimessinkiyökkönen on keskikokoinen, leveäsiipinen yökkönen. Etusiivet ovat pohjaväriltään ruskeat, ja siipisuonet erottuvat hyvin. Siiven tyviosassa ja kärkiosassa siiven poikki kulkee leveä, metallinhohtoisen vihreä ja kiiltäväpintainen vyö, jotka yhtyvät siiven keskiosassa ja muodostavat yhtenäisen H-kirjaimen muotoisen alueen. Munuaistäplä ja rengastäplä erottuvat reunoiltaan tummemman ruskeina siiven etuosaan jäävällä ruskealla laikulla. Siiven kärkiosa on hieman vaaleamman ruskea. Takasiivet ovat harmaat. Keskiruumiin päällä on korkea, tupsumainen karvakaulus. Pää on oranssi. Siipiväli on 32–38 mm.
Samannäköinen laji on vyömessinkiyökkönen (Diachrysia chrysitis).

Levinneisyys ja lentoaika

Poikkimessinkiyökkösen levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta Aasian poikki Tyynenmeren rannikolle saakka. Levinneisyysalueen rajoja ei varsinkaan idässä tunneta kovin tarkoin samankaltaisten lähilajien vuoksi. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta ainakin Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät kesäkuun loppupuoliskolta elokuun puoleen väliin. Joinakin vuosina lajilla on vähälukuisempi toinen sukupolvi syyskuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Lajia on pitkään pidetty vyömessinkiyökkösen värimuotona, ja vanhemmassa kirjallisuudessa lajeja on pidetty yhtenä. Siipien värityksen lisäksi lajeilla on pienehköt erot koirasgenitaaleissa ja naaraan takaruumiin kahdeksannen jaokkeen vatsakilven muodossa. Ekologiselta kannalta on näyttöä lajien lentoaikojen eroavaisuudesta sekä eroista elinympäristömieltymyksissä. Nykyisin lajien erillisyyttä tukee myös molekyylibiologinen tutkimus.
Poikkimessinkiyökkönen viihtyy kosteammilla ja lämpimämmillä elinpaikoilla kuin vyömessinkiyökkönen. Perhonen lentää öisin ja tulee valolle. Se myös vierailee mielellään imemässä mettä kukista, muttei tule syötille. Laji on yleinen, mutta ainakin Suomessa yksilömäärässä mitattuna vyömessinkiyökköstä vähälukuisempi. Toukka rakentaa kotelokopan kasvillisuuden joukkoon ja koteloituu sen sisään. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ravintokasvi

Toukka on erilaisia ruohovartisia kasveja syövä polyfagi.
Meisti

Meisti on työkalu, jota vasaralla tai nuijalla lyömällä tehdään reikiä tai muita kuvioita eri materiaalia oleviin työkappaleisiin. Pakottamisessa käytettyjä meistejä kutsutaan myös punsseleiksi, stansseiksi ja pakottimiksi. Nahkaan käytettävästä kärjestään ontosta reikämeististä käytetään nimitystä nahkapaska.
Reijo Laitinen

Reijo Kalevi Laitinen (s. 20. helmikuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1991–2011. Hän oli jäsenenä Jyväskylän kaupunginvaltuustossa vuosina 1981-2012. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuosina 1985–1991. Sotilasarvoltaan hän on ylikersantti.
Laitinen on ammatiltaan koneistaja. Ennen eduskuntaan valitsemista Laitinen työskenteli Valmetin Tourulan tehtailla koneistajana (1969–1980) ja pääluottamusmiehenä (1981–1990). Hän toimi Jyväskylän seudun kehittämisyhtiö Jykesin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1987 aina 2010-luvun alkuun saakka ja SDP:n puoluehallituksen jäsenenä vuodesta 1993 2000-luvulle asti.
Lee-Enfield

SMLE Mk III (No 1 MkIII*)

SMLE (Short, Magazine, Lee-Enfield) Mk III tuli brittiarmeijan palveluskäyttöön vuonna 1907 uuden .303 Mk VII -patruunan myötä. Ensimmäisen maailmansodan aikana kiväärin rakenne todettiin tarpeettoman monimutkaiseksi ja tuotannon nopeuttamiseksi ja halventamiseksi kivääristä alettiin vuonna 1916 valmistaa yksinkertaisempaa Mk III* -mallia. 
SMLE Mk III* tai maailmansotien välisenä aikana nimikkeellä No.1 MkIII* tunnettu kivääri säilyi brittien ja kansainyhteisön joukkojen käytössä myös toisessa maailmansodassa, varsinkin Pohjois-Afrikan, Italian, Tyynenmeren ja Burman rintamilla. Australia ja Intia, jotka myös itse valmistivat kivääriä, käyttivät sitä palvelusaseenaan koko sodan ajan, ja aina L1A1 SLR -kiväärin käyttöönottoon asti 1950 -luvun lopulla. 
Intia kuitenkin valmisti vuosina 1963 - 1975 Mk III:n 7.62x51mm NATO -kaliiperista muunnosta nimikkeellä Rifle 7.62 mm 2A ja 2A1. Intian armeijan reserviaseeksi valmistettujen kiväärien näkyvin ero .303-kaliiperisiin verrattuna on aiempaa kulmikkaampi lipas. Myös työnlaatu ja viimeistelytaso on heikompaa kuin alkuperäisissä brittiläisissä aseissa.

No 4 Mk I

Malli perustuu vuosien 1922 ja 1924 välillä suunniteltuun ja noin 20 000 kappaleen eränä valmistettuun No. 1 Mk V:n ja varsinkin vuosien 1930 ja 1933 välillä suunniteltuun ja 1 025 kappaleen eränä valmistettuun No. 1 Mk VI:n. 
Ensimmäinen No 4 Mk I valmistettiin vuonna 1931, mutta se otettiin palveluskäyttöön vasta vuonna 1939 ja sarjatuotanto aloitettiin vasta vuonna 1941. Toisen maailmansodan aikana asetta valmistettiin Yhdistyneissä kuningaskunnissa (Royal Ordnance Factory Fazakerley, Royal Ordnance Factory Maltby, BSA Co Birmingham Small Arms Co. Ltd), Kanadassa (Longbranch Arsenal) ja Yhdysvalloissa (Savage Arms) eri muunnoksina miljoonia kappaleita ja se toimi brittien palveluskiväärinä vuoteen 1955, jolloin sitä alettiin korvata itselataavalla L1A1 -kiväärillä.

No 5 Mk I

Brittien Kauko-idän armeija tarvitsi toisessa maailmansodassa joukoilleen viidakkosodankäyntiä varten uuden lyhyemmän aseen. Sen perusrungoksi valittiin No 4, jonka piippua lyhennettiin 289 mm ja etutukkia hieman enemmän, samalla ase keveni 950 g. Keventämisen myötä lisääntyneen rekyylin ja piipun lyhentämisen myötä suurenneen suuliekin vuoksi mallin perälevyksi asennettiin normaalin messinkisen sijaan joustava kumilevy ja piippuun kartiomainen liekinsammutin. Ase poistui käytöstä 1947.
Tarkkuudeltaan ase osoittautui pettymykseksi: No 5 kärsi osumapisteen vaeltelusta varsinkin tropiikissa. missä aseen puuosat vääntyilivät kosteuden vaihtelun takia huomattavasti, ja väänsivät myös piippua.
Challengerin syvänne

Challengerin syvänne on maankuoren pinnan syvin tunnettu kohta. Syvänteen alin kohta on 10 994 metriä, mittavirheen ollessa enintään ±40 metriä. Koko Mariaanien hauta on mitattu moniäänisellä kaikuluotauksella 100 metrin erotustarkkuudella.
Challengerin syvänne sijaitsee Mariaanien haudan eteläosassa Tyynellämerellä, Filippiineiltä koilliseen. Syvänne on saanut nimensä brittiläisen tutkimusaluksen HMS Challengerin mukaan, joka tutki syvännettä ensimmäisenä vuonna 1875. 
Harva alus on käynyt syvänteessä ja kestänyt valtaisan paineen: miehitetty amerikkalainen sukellusvene Trieste vuonna 1960, miehittämätön japanilainen ROV-sukellusalus Kaiko vuonna 1995, vuonna 2009 amerikkalainen miehittämätön ROV-sukellusalus Nereus ja viimeisimpänä vuonna 2012 Deepsea Challenger elokuvaohjaaja James Cameronin ohjaamana.
Hud – Lännen kapinallinen

Hud - Lännen kapinallinen (Hud) on Martin Rittin ohjaama elokuva vuodelta 1963, pääosaa esitti Paul Newman. Patricia Neal sai elokuvasta parhaan naispääosan Oscarin ja BAFTAn.
Elokuva kertoo texasilaisen karjatilanomistajan (Melvyn Douglas) ja hänen vastuuttomalta vaikuttavan poikansa Hudin (Paul Newman) yhteentörmäyksestä. Hud ryyppää, ajelee Cadillacillaan ja liehittelee naimisissa olevia naisia. Kun tilan karjasta löydetään suu- ja sorkkatautia, Hud haluaisi myydä eläimet vaivihkaa pois ennen kuin tieto tartunnasta leviää.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Hudin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Willy Huybrechts

Willy Huybrechts (s. 6. huhtikuuta 1921 Antwerpen) on belgialainen entinen kilpapurjehtija. Hän oli mukana maansa Lalage-venekunnassa, joka sijoittui kuudenneksi 6mR-luokassa Lontoon olympialaisissa 1948.
Ryan Bennett

Ryan Bennett (s. 6. maaliskuuta 1990 Orsett) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia.
Bennett aloitti liigauransa neljännen sarjatason eli kakkosliigan Grimsby Townissa kaudella 2006–2007. Hän siirtyi syksyllä 2009 Peterborough Unitediin, jota hän edusti mestaruussarjassa ja ykkösliigassa kolmena kautena. Alkuvuonna 2012 hän siirtyi Valioliigan Norwich Cityyn, jossa hän pelasi kuutena kautena 61 Valioliigan ja 39 mestaruussarjan ottelua; maaleja hän teki Valioliigassa kaksi. Kesällä 2017 Bennett siirtyi Wolverhamptoniin. Hän pelasi kaudella 2017–2018 mestaruussarjassa 29 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 34 liigaottelua ja teki niissäkin yhden maalin.
Bennett pelasi Englannin alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua.
Back in Black

Tietoa albumista

Back in Black on ensimmäinen albumi, jolla laulajana toimi Brian Johnson, joka liittyi yhtyeeseen edellisen laulajan Bon Scottin kuoltua alkoholimyrkytykseen. Albumi on äänitetty Compass Point -studioilla Nassaussa, Bahamalla.
Lähes jokainen kappale levyllä on noussut suosituksi. "Back in Black", "Hells Bells" ja "You Shook Me All Night Long" ovat yhtyeen vakionumeroita esiintymisissä. Nimikappale on omistettu samana vuonna kuolleelle Scottille.
Kappaleista "Hells Bells", "What Do You Do for Money Honey", "Back in Black", "You Shook Me All Night Long" ja "Rock and Roll Ain't Noise Pollution" on tehty musiikkivideot. Albumi julkaistiin ensimmäisen kerran remasteroituna 1997 Bonfire -boksissa ja toisen kerran vuonna 2003 osana AC/DC remasters -sarjaa, kuten muutkin yhtyeen albumit. 
"You Shook Me All Night Long" oli AC/DC:n ensimmäinen Yhdysvaltojen Top 40 -listahitti, sijalla 35 lokakuussa 1980. Albumi nousi suoraan listaykköseksi muun muassa Australiassa ja Isossa-Britanniassa. Back in Black on saavuttanut Yhdysvalloissa 21 platinalevyn rajan (21 miljoonaa myytyä kappaletta) ja on siellä kaikkien aikojen neljänneksi myydyin albumi. Lähes kolmekymmentä vuotta albumin julkaisusta, Back in Black nousee yhä silloin tällöin albumilistoille. Esimerkiksi Suomessa albumi nousi listalle vasta vuonna 2007 ja korkeimman listasijoituksensa (9.) se saavutti kesäkuussa 2009, yhtyeen loppuunmyydyn Helsingin konsertin aikoihin.
Death metal -yhtye Six Feet Under julkaisi 19. lokakuuta 2004 cover-levyn Graveyard Classics 2, jolle kaikki Back in Blackin kappaleet on äänitetty uudelleen death metal -soundein.