google/wiki40b huggingface dataset:
Chemmy Alcott

Chimene Mary ”Chemmy” Alcott (s. 10. heinäkuuta 1982 Brighton & Hove, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen alppihiihtäjä.
Alcott sijoittui Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 alppiyhdistetyssä neljänneksitoista. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli syöksylaskussa yhdestoista ja Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 viidestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui syöksylaskussa 13:nneksi ja alppiyhdistetyssä 11:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 24:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa 19:nneksi ja supersuurpujottelussa 23:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan neljäs Sella Nevean yhdistetyn kilpailussa 2002.
Alcott sijoittui maailmancupin osakilpailussa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan yhdeksäs Cortina d'Ampezzon syöksykilpailussa tammikuussa 2004. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Reiteralmin superyhdistetyssä joulukuussa 2006. Hän on voittanut kymmeniä Britannian mestaruuksia.
Alcott lopetti uransa kauden 2013–2014 jälkeen.
Carlos Saldanha

Carlos Saldanha (s. 20. heinäkuuta 1968) on brasilialainen animaatioelokuvien ohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Ice Age (2002), Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa (2006), Ice Age 3 – Dinosaurusten aika (2009) ja Robots (2005).
Valmet (kello)

Valmet kello oli nimi Valmet Oy:n valmistamille pöytä- ja seinäkelloille.

Tausta

Valmetin valmius aloittaa kellotuotanto toisen maailmansodan jälkeen perustui Tampereella sijainneen lentokonetehtaan mittaritekniikkaan liittyvään osaamiseen. Aluksi kelloja mainostettiin valmistettavan Valmetin lentokonetehtaalla hienomekaniikkaosastolla.

Tuotanto

Valmetin kellotuotanto aloitettiin 1950-luvun alussa. Aluksi valmistettiin ainoastaan seinäkelloja. Malleja oli kaikkiaan noin kymmenkunta. Vuonna 1954 tuotannossa oli kaikkiaan 18 kellomallia – seinä- ja pöytäkelloja, sekä ilmapuntareita. Koneistot valmistettiin pääsääntöisesti Tampereella, mutta joissakin määrin niitä tuotiin myös ulkomailta. Tehdas sijaitsi Valmetin Instrumenttitehtaassa Tampereen Härmälässä. Kellojen kaapit ja kotelot olivat puuta, joko koivua tai jalopuuta, sekä vaneria, fajanssia ja muovia. Kellomallit nimettiin kotoisasti suomalaisin etunimin: mm. Olli, Matti, Antti, Jussi, Iisakki, Aino, Aila ja Rauni.

Tuotannon lopetus

Vuonna 1969 Pentti Kiuru sai Valmetin kellojen yksinmyyntioikeuden ja seuraavana vuonna myös osa tuotannosta siirtyi Kiurulle. Valmet luopui lopullisesti kellotuotannosta vuonna 1976. Myöhemmin kelloja valmistettiin nimellä Aika.
ZIMS

ZIMS (lyhenne sanoista Zoological Information Management System) on kansainvälinen tietopankki uhanalaisista eläimistä. Se käsittää 6,8 miljoonaa eläinyksilöä ja yli 21 000 lajia. Tietokantaan kirjataan kaikki hoitokäynnit reaaliaikaisesti ja eläinlääkintätiedot. Järjestelmässä on myös kantakirjat noin 500 uhanalaiselle lajille. Tietokannassa on 74 000 potilastietoa ja 167 miljoonaa hoito-ohjetta. Järjestelmässä uhanalaisen eläimen kantakirjalla on aina vastuueläintarha, joka sitä ylläpitää. Esimerkiksi Korkeasaaren eläintarhassa on kierteissarvivuohen kantakirja.
Metakryylinitriili

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa metakryylinitriili on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja erittäin hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Vesiliuoksessa se hydrolysoituu ensin metakryyliamidiksi ja sitten metakryylihapoksi. Hapot katalysoivat hydrolyysiä. Metakryylinitriili on hyvin myrkyllistä ja se ärsyttää hengitysteitä, silmiä ja ihoa. Myrkytyksen oireet muistuttavat syanidimyrkytyksen oireita ja tilaa hoidetaan samalla tavoin.

Valmistus ja käyttö

Metakryylinitriiliä valmistetaan isobuteenista. Isobuteeni reagoi ammoniakin kanssa ilman toimiessa hapettimena. Katalyyttinä käytetään molybdeenin, antimonin, vismutin ja raudan oksidien sekä jalometallin seosta.
Metakryylinitriiliä käytetään polymeerien valmistukseen niin ainoana monomeerina kuin komonomeerina yhdessä muiden monomeerien kanssa. Radikaali-initiaattorien vaikutuksesta se polymerisoituu polymetakryylinitriiliksi. Yleisesti käytettyjä monomeerejä metakryylinitriilin kanssa ovat butadieeni ja styreeni, jolloin muodostuu ABS-muovin kaltainen polymeeri ja metakryylihappo, jolloin muodostuu poly(metakryyli-imidi)ä. Metakryylinitriilistä valmistetaan myös muita orgaanisia yhdisteitä kuten metakryylihappoa, metakryyliamidia, estereitä, amiineja ja muita nitriilejä.
Särmäkuisma

Ulkonäkö ja koko

Särmäkuisman varsi on nelisärmäinen. Se kasvaa 40–70 cm korkeaksi. Kukat ovat voimakkaan keltaiset, heteet pitkät ja näyttävät. Kukkanupuissa on punaisia tahmeita pilkkuja. Lehdet ovat soikeat ja pehmeät. Mäkikuismasta kasvin erottaa varren poikkileikkauksen perusteella: mäkikuisman varressa on kaksi harjannetta, särmäkuismalla neljä.

Levinneisyys

Särmäkuismaa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa noin Oulun korkeudelta etelään. Suomessa sen esiintyminen liittyy rautakautisiin asuinpaikkoihin, ja sitä pidetään muinaistulokkaana.
Yli-Iin Naseva

Yli-Iin Naseva on vuonna 1931 perustettu yli-iiläinen urheiluseura. Seuran lajeja ovat hiihto, pesäpallo, lentopallo ja yleisurheilu ja kuntoliikunta.
Pussikämmekkä

Ulkonäkö ja koko

Pussikämmekkä kasvattaa 10–30 senttimetriä pitkän kukkavarren. Juurimukulat ovat syvään liuskaisia. Lehtiä on tavallisesti kolme. Alimman lehden lapa on vastapuikea, ylempien suikeita. Kukinto on harsu tähkä, jossa on 5–20 vihreää tai rusehtavaa kukkaa. Huuli on pitkä, kapea ja kolmiliuskainen. Huulen tyvellä on lyhyt pussimainen kannus, mikä erottaa kasvin läheisestä liuskakämmeköiden (Dactylorhiza) suvun lajeista, joilla on pitkänomainen kannus. Kukka on lähes tuoksuton. Suomessa pussikämmekkä kukkii kesä-elokuussa. Kukinta on epäsäännöllistä ja kasvi saattaa elää maanalaisena pitkään.
Samoilla kasvupaikoilla pussikämmekkä voi risteytyä ainakin maariankämmekän (Dactylorhiza maculata) ja keltalehdokin (Platanthera chlorantha) kanssa.

Levinneisyys

Pussikämmekkää tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu edelleen Siperiaan ja Pohjois-Aasiaan aina Tyynellemerelle saakka. Pussikämmekän toista, huomattavasti kookkaampikokoista alalajia (ssp. bracteatum) tavataan Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Aasiassa. Suomessa pussikämmekkää tavataan koko maasta, mutta levinnäisyysalue on laikuttainen. Lajin vahvin kanta on Kuusamossa ja Lapissa. Erityisesti Etelä-Suomessa laji on kuitenkin harvinaistunut. Voimakasta harvinaistumista tunnetaan myös Länsi- ja Keski-Euroopasta.

Elinympäristö

Pussikämmekkä kasvaa lehdoissa, lehtomaisissa metsissä, tuoreilla niityillä, lettosoilla ja -niityillä sekä pohjoisessa lehtomaisissa tunturikoivikoissa, rehevillä tunturikankailla ja -niityillä. Suomessa lajin taantumisen syinä ovat ennen kaikkea laidunnuksen loppuminen ja sitä seurannut kasvupaikkojen kuusettuminen ja umpeenkasvu.
Pussikämmekän pölyttäjinä toimivat sylkikuoriaiset ja loispistiäiset.
Pitkä pitkäperjantai

Juoni

1970-luvun lopulle sijoittuvassa elokuvassa Bob Hoskins esittää kunnianhimoista itälontoolaista gangsteripomoa, joka suunnittelee maineensa puhdistamista rakentamalla kaupunkiin hotelleja, pelikasinoita ja pilvenpiirtäjiä. Pohjois-Irlannin tasavaltalaisarmeijan IRA:n pommi-iskut alkavat häiritä hänen pyrkimyksiään.

Vastaanotto

Hoskins oli roolistaan Bafta-palkintoehdokkaana. The New York Timesin kriitikot valitsivat Pitkän pitkäperjantain vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pertti Avola kirjoittaa Tv-maailmassa, että elokuva on aihettaan romantisoimaton gangsteridraama, ja siinä on, kuten brittiläisissä rikoselokuvissa ainakin, arki lähempänä kuin amerikkalaisissa.
Vickers Vimy

Vickers Vimy (F.B.27) oli brittiläinen kaksitasoinen raskas pommikone. Konetyypin tuotanto alkoi vasta ensimmäisen maailmansodan loppupuolella, ja se oli eräs raskaimpia (tyhjäpaino 3 222 kg ja suurin lentoonlähtöpaino 4 937 kg) luokassaan. Vickers Vimyllä tehtiin ensimmäinen Atlantin valtameren ylityslento vuonna 1919. Sen tekivät John Alcock ja Arthur Brown. Vimy-koneilla tehtiin myös muitakin ennätyslentoja ja vastaavia saavutuksia.
Kone saattoi kuljettaa 1 124 kg pommeja. Puolustusaseistuksena siinä olivat niin kutsutulle Scarffin kehälle asennetut 7,7 mm Lewis-konekiväärit, joita oli kaksi. Toinen sijaisi keulan etuampumossa ja toinen keskellä rungon päällä. Rolls-Royce Eagle VIII -moottorit olivat 360 hv (268 kW) tehoiset kukin, niitä oli 2 kpl. Koneen kantama oli noin 1 450 km ja huippunopeus 160 km/h.
Sodan päätyttyä useita tämän tyypin pommikoneita muunnettiin matkustajakäyttöön siviili-ilmailuun.
Wutaishan

Wutaivuori (kiin. 五台山, Wǔtái Shān), myös: Qingliang Shan, on Shanxin maakunnassa Pohjois-Kiinassa. yksi neljästä buddhalaisten pyhästä vuoresta. Vuorella sijaitsee useita merkittäviä kiinalaisia luostareita ja temppeleitä. Wutaivuoren kulttuuriperintöalueeseen kuuluu 53 pyhää luostaria, ja ne on liitetty vuonna 2009 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Haisusavikka

Ulkonäkö ja koko

Haisusavikka kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Sen harmaa varsi on rento tai koheneva, hyvin jauhoinen sekä usein runsas- ja pitkähaarainen. Myös lehdet ovat väriltään harmaanvihreitä ja ne ovat varressa kierteisesti. Lehtien lapa on kasvin keskiosassa kooltaan 1–2 cm pituinen, ehytlaitainen, tylppäkärkinen ja vaihtelee muodoltaan vinoneliömäisestä kulmikkaan leveänpuikeaan. Haisusavikan vihreä kukinto on pienikokoinen ja lehdetön. Pienet, tähkämäiset ja tiheät sykerökukinnot sijaitsevat lehtihangoissa ja varren haarojen kärjissä. Suomessa haisusavikka kukkii heinä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Kiiltävän mustat siemenet ovat 1–1,2 millimetriä pitkiä, ympärykseltään lähes pyöreitä ja pinnaltaan lähes sileitä.

Levinneisyys

Haisusavikka on kotoisin Välimeren alueelta. Lajia tavataan vakiintuneena Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan ja Välimeren pohjoispuolella Pyreneiden niemimaalta läpi Etelä- ja Keski-Euroopan aina Ukrainaan, Kaukasuksen alueelle, Turkkiin ja Syyriaan asti. Pohjoisessa se on levinnyt Britteinsaarten eteläosiin, Pohjois-Saksaan ja Pohjois-Puolaan saakka. Satunnaisena lajia on tavattu Euroopassa Fennoskandian etelä- ja keskiosissa, Etelä-Baltiassa ja Länsi-Venäjällä. Lajista on havaintoja myös Libyasta, Egyptistä, Irakista, Iranista sekä monin paikoin Keski-Aasiasta ja Etelä-Siperiasta. Ihmisen mukana haisusavikka on levinnyt myös paikoin Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan sekä Australiaan. Suomessa haisusavikka on hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu lähinnä rannikkokaupungeista Uudeltamaalta Pohjois-Pohjanmaalle Oulun korkeudelle saakka. Tiedot lajin esiintymisestä ovat vanhoja eikä sitä ilmeisesti ole löydetty enää 1950-luvun jälkeen.

Elinympäristö

Haisusavikka kasvaa muun muassa merenrannoilla ja erilaisilla joutomailla. Suomessa haisusavikkaa on tavattu satamissa ja kaatopaikoilla.
Noginsk

Historiaa

Kaupunki perustettiin 1389 nimellä Rogoži, ja myöhemmin sitä kutsuttiin nimellä Bogorodsk. Vuonna 1930 siitä tuli Noginsk kommunistien tekstiilijohtaja Viktor Noginin mukaan. Eräät kaupungin vanhat yritykset, kuten Bogorodskin panimot (Bogorodkavtotransk) kantavat yhä kaupungin vanhaa nimeä.

Teollisuus ja liikenne

Noginskin tärkeimpiä tuotteita olivat ennen puuvilla, silkki ja villa, mutta nykyään kaupungin teollisuus tuottaa ennen muuta keramiikka, kalaa ja kalasäilykkeitä, panimotuotteita sekä rakennustarvikkeita.
Noginsk on tärkeä maantietavaraliikenteen solmukohta. Kaupunkiin ollaan rakentamassa uutta moottoritietä, joka toimisi rahtiliikenteen vaihtoehtona Gorkin moottoritielle Kiinasta Eurooppaan.
Vladimir Hatov on toiminut Noginskin pormestarina vuodesta 2005 lähtien.
Cannon-luokka

Propulsio

Luokka tunnetaan DET tyypin aluksina kahden dieselsähköisen toisiinsa kytketyn propulsiojärjestelmänsä (engl. Diesel Electric Tandem) englanninkielisen lyhenteensä mukaan.
David Freeland Parmelee

David Freeland Parmelee (20. kesäkuuta 1924 Oshkosh, Wisconsin – 16. joulukuuta 1998 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Parmelee asui nuoruutensa Michiganin Iron Mountainissa, kunnes liittyi merivoimiin 1943. Hän palveli eteläisellä Tyynellämerellä 33 kuukautta. Sodan jälkeen hän opiskeli Lawrence Universityssä Wisconsinin Appletonissa ja valmistui kandidaatiksi 1950. Jatko-opintonsa hän suoritti Michiganin yliopistossa Ann Arborissa, ja valmistui maisteriksi 1952. Tohtoriopintonsa hän suoritti Oklahoman yliopistossa Normanissa George Miksch Suttonin ohjauksessa.
Parmelee toimi Emporian valtionyliopistossa Kansasissa 1958–1970, ensin assistenttina ja sittemmin professorina. Sitten hän toimi Minnesotan yliopiston Lake Itascan metsätieteellisen ja biologisen aseman johtajana 1970–1986 ja Cedar Creek Natural History Arean johtajana 1970–1984. Vuosina 1970–1992 hän oli yliopiston ekologian ja käyttäytymisbiologian professori. Vuosina 1986–1992 Parmelee toimi myös Minnesotan yliopiston Bell Museum of Natural Historyn lintuosaston kuraattorina. 1992 hän luopui virastaan ja ryhtyi Nevadan yliopiston Barrick Museum of Natural Historyn tutkimuskuraattoriksi Las Vegasiin.
Parmelee liittyi American Ornithologists’ Unioniin 1948 ja kuului myös neljään muuhun pohjoisamerikkalaiseen lintutieteelliseen yhdistykseen. Hän oli myös Tutkimusmatkailijoiden kerhon (Explorers Club) jäsen.
Parmeleen tutkimuskohteina olivat arktisen alueen ja Antarktiksen linnut. Hän julkaisi näiden alueiden linnuista yli 120 artikkelia. Hänen kunniakseen on Antarktikselle nimetty Parmelee Massif.
Parmeleen puoliso oli Jean ja heiillä oli yksi tytär.
Meren urhoja

Juoni

Elokuvassa Freddie Bartholomew näyttelee pilalle hemmoteltua poikaa Harvey Cheynea, joka putoaa mereen laivalta. Hänet pelastaa portugalilainen kalastaja Manuel Fidello, jota näyttelee Spencer Tracy. Harvey ei osoita kiitollisuutta pelastajalleen ja vaatii päästä välittömästi maihin. Hän joutuu kuitenkin olemaan laivalla kalastusmatkan loppuun saakka. Matkan aikana Harvey saa Manuelilta kasvatusta ja ohjausta, jota hän ei koskaan saanut omalta isältään ja hänestä kehittyy työtä arvostava nuorukainen.
Gloire-luokka (ironclad)

Suunnittelu

Linjataktiikkaan soveltuvat alukset suunnitteli ranskalainen laiva-arkkitehti Henri Dupuy de Lôme, mikä poikkesi brittiläisen Warrior-luokan suunnitellusta käytöstä. Alukset olivat 77,25-78,22 metriä pitkiä ja niiden leveys oli 17 metriä. Niiden syväys oli 8,48 metriä.
Voimanlähteenä oli yksi höyrykone, joka pyöritti kuusilapaista 5,8 metrin potkuria. Höyry tuotettiin kahdeksalla kattilalla. Koneisto oli suunniteltu tuottamaan 2 500 hevosvoimaa. Koeajoissa saavutettiin kolmentoista solmun nopeus. Alusten varastoissa oli 675 tonnia hiiltä, mikä mahdollisti kahdeksan solmun nopeudella 4 000 kilometrin toimintamatkan. Alukset oli lisäksi varustettu kolmimastoisella parkkimaisella takilalla, jonka purjepinta-ala oli 1 100 neliömetriä. Takila vaihdettiin myöhemmin 2 500 neliömetrin täystakilaan, josta kuitenkin jouduttiin luopumaan alusten heilumisen vuoksi.
Luokan alusten aseistuksena oli aluksi 36 kappaletta 164 millimetrin Modèle 1858 rihlattuja suustaladattavia tykkejä. Nämä oli kahta lukuun ottamatta asennettu laidoille. Kaksi tykkiä oli asenettu ylemmälle kannelle keulaan. Tykeillä ammuttiin 44,9 kilogramman ammuksia, joiden nopeus oli ainoastaan 322 metriä sekunnissa. Ammukset olivat lähes tehottomia panssaroitua alusta vastaan. Tykit vaihdettiin vuonna 1868 takaaladattaviksi Modèle 1868 -tykeiksi. Kuusi 240 millimetrin tykkiä asennettin keskelle tykkikantta ja kaksi 194 millimetrin tykkiä korvasivat alkuperäiset yläkannen tykit. Tulenjohtotorni oli avokattoinen ja sen suojana oli 100 millimetrin panssarointi.
760 millimetriä paksu puinen runko oli täysin verhottu 120 millimetrin valurautalevyin. Panssarointi kattoi 5,4 metriä vesirajasta ja kaksi metriä vesirajan alle.
Pitkänen (Heinola, Marjoniemi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,8 metriä mpy.
Samsung Galaxy J3 (2016)

Muotoilu

Samsung Galaxy J3 (2016) -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916-prosessori. Laitteessa on 1,5 Gigatavua RAM-muistia ja 8 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 720p (HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.1 "Lollipop".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 6.0 "Marshmallow" -versioon.
Sen jälkeen laite on saanut vielä päivityksen Android 7.0 "Nougat" -versioon.
Johan Tallgren

Johan Tallgren (s. 17. heinäkuuta 1971) on suomalainen uuden musiikin säveltäjä. Hän on uuden musiikin tapahtuman Musica nova Helsinki taiteellinen johtaja.
Tallgren on valmistunut 1997 Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi. Hän on opiskellut säveltämistä professori Paavo Heinisen johdolla ja yksityisesti Pariisissa 1996–1997 Kaija Saariahon ja Philippe Manoury johdolla. Tallgren on opiskellut ja asunut pääasiassa ulkomailla, ja hänen sävellyksiään on esitetty runsaasti festivaaleilla. Vuonna 2005 hänellä oli sävellyskonsertti Musica nova Helsinki -festivaalilla.
Tallgren on kirjoittanut musiikista 1990-luvulla eri lehtiin, etenkin Hufvudstadsbladetiin.
Suomenlahden ulkosaaret

Suomenlahden ulkosaaret ovat itäisen Suomenlahden ulkomerellä sijaitseva, useasta kymmenestä saaresta koostuva saaristo Venäjän aluevesillä.
Läntisistä, Suomen ja Viron rannikkojen välissä sijaitsevista saarista suurimmat ovat Suursaari ja Tytärsaari sekä pienempiä Säyvö, Itä-Viiri, Länsi-Viiri ja Ruuskeri, joka on Venäjän läntisin kohta lukuun ottamatta Kaliningradin aluetta.
Itäisen ryhmän muodostavat mm. Lavansaari, Peninsaari, Seiskari ja Koukouri (joka yleensä luetaan Seiskariin kuuluvaksi).
Saariryhmät kuuluvat hallinnollisesti Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kuntaan.
Pohjoisempana kolme pientä ulkosaarta Narvi ja Someri sekä muutama pieni luoto kuuluvat Viipurin piirin Koiviston (Primorsk) kuntaan.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Suomenlahden saarista on vuodelta 1395, jolloin tallinnalaiset kauppiaat ajautuivat vahingossa Seiskariin, josta he jatkoivat matkaa Retusaareen; heidät otettiin kiinni luvattomasta idänkaupasta Viipurin linnanisännän Erengisle Niilonpojan vartioalukselle ja menettivät takavarikossa lastinsa. Saaret kuuluivat Suomelle talvisodan päättäneeseen, vuonna 1940 solmittuun Moskovan rauhansopimukseen saakka.
Kaukana mantereelta sijaitsevat myös Vigrund Suomenlahden etelärannikolla  sekä pohjoisrannikolla Halli (Hallikartti) ja Itäkivi, mutta johtuen etäisyydestä muihin niitä ei lasketa kuuluviksi Suomenlahden ulkosaariin.
Useat näistä Suomenlahden ulkosaarista liitettiin osaksi joulukuussa 2017 perustettua Itäisen Suomenlahden luonnonpuistoa.
Monestiés

Monestiés on Ranskan kunta Occitanien alueella Tarnin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 405. Se sijaitsee parikymmentä kilometriä departementin hallintokaupungista Albista pohjoiseen.
Cérou-joen varrella sijaitseva Monestiés kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France, johon Tarnin departementista kuuluu viisi muutakin kylää.
Jonas Hamm

Jonas Henrik Hamm (s. 2. toukokuuta 1980 Hampuri, Saksa) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hänellä on myös Saksan kansalaisuus.
Hamm on voittanut 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 2004, 2005 ja 2007 sekä sijoittunut toiseksi vuosina 2009 ja 2010. 800 metrillä hän sai SM-hopeaa 2010. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 1 500 metrillä 2011. Saksan-mestaruuskilpailuissa Hamm on voittanut kultaa sisäradoilla 3 000 metrillä vuonna 2011 ja pronssia ulkoradoilla 1 500 metrillä vuosina 2005, 2009 ja 2011.
Arvokilpailuissa Hamm on osallistunut 1 500 metrille Helsingin MM-kisoissa 2005, Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 karsiutuen joka kerta alkuerissä. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän osallistui 3 000 metrille, mutta karsiutui tälläkin kertaa alkuerissä.
500 päivän talousohjelma

500 päivän talousohjelma (ven. Программа "500 дней", Programma "500 dnei") pyrki Neuvostoliitossa siirtämään maan markkinatalouteen talouden ollessa kriisissä. Ohjelmaa ehdotti Grigori Javlinski, ja sitä toteutettiin Gorbatšovin talousneuvonantaja Stanislav Šatalinin ohjauksessa. Elokuussa 1990 ilmestyi 400-sivuinen raportti, jonka tuli tunnetuksi 500 päivän ohjelmana. Ohjelman mukaan maahan olisi syntynyt markkinatalouden perusta 500 päivässä. Siihen liittyi laaja yksityistäminen, kysynnän ja tarjonnan lain mukaan muuttuvat hinnat ja kytkentä maailmantalouteen sekä vallan hajauttaminen keskukselta Neuvostoliiton alueille.  Boris Jeltsin tuki ohjelmaa, Mihail Gorbatšov epäröi, mutta tuki ohjelmaa.
Korkein neuvosto viivytti ohjelmaa ja hyväksyi miedomman version, jolle ei ollut aikamääriä.
Bassojalkio

Bassojalkio on sähköinen soitin, jossa on jaloilla soitettava yksi- tai useampioktaavinen koskettimisto.
Tunnetuin bassojalkio lienee Moog Musicin valmistama Moog Taurus. Myöhemmät mallit ovat Taurus II sekä uusin malli Taurus III. Ensimmäinen Taurus oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden bassojalkioksi, mutta suunnitelma ei toteutunut.
Taurus I ja II ovat monofonisia ja analogisia syntetisoijia. I-mallista poiketen Taurus II perustuu teknisesti Moog Rogue -syntetisoijaan. Taurus II -mallilla voi näin soittaa muitakin kuin bassosäveliä, mutta normaali koskettimisto on korvattu pedaaleilla käyttöpaaneelin ollessa erillisen jalustan varassa.
Muita bassojalkioiden, joita kutsutaan myös bassopedaaleiksi, valmistajia ovat Roland ja Studiologic. Kitaroistaan ja vahvistimista tunnettu EKO on valmistanut bassojalkioita. Varhainen bassojalkio oli Dewtron Mister Bassman, jonka Genesis-yhtyeen Mike Rutherford teki tunnetuksi.
Nykyisin bassojalkioissa on MIDI-ohjaus, mikä mahdollistaa minkä tahansa MIDI-ohjausta seuraavan instrumentin käyttämisen. Bassojalkio voi olla myös pelkkä MIDI-ohjain, jolloin se ei itse tuota ääntä vaan ulkopuolinen lähde tuottaa äänen ohjaimeen asetettujen parametrien mukaan.
Tunnettuja yhtyeitä, joissa on käytetty bassojalkiota, ovat esimerkiksi The Police, Rush ja U2.
Antiprotoni

Ominaisuudet

Se koostuu kahdesta anti-u-kvarkista ja yhdestä anti-d-kvarkista. Antiprotonilla on sama massa ja sama spin-luku kuin protonilla, mutta vastakkainen sähkövaraus. Antiprotoni on stabiili, mutta sen törmätessä protoniin tapahtuu annihilaatio.
Kromikloridi

Ominaisuudet

Kromikloridi on kidevedettömänä huoneenlämpötilassa violettia kiteistä ainetta. Lisäksi tunnetaan kidevedellinen heksahydraatti (CrCl₃·6H₂O), joka on väriltään vihreää. Kidevedetön yhdiste ei liukene veteen, mikäli liuoksessa ei ole mukana pelkistimiä kuten Cr²⁺-ioneja. Heksahydraatti sen sijaan on veteen liukoista ainetta. Konsentraatiosta riippuen yhdiste muodostaa veden kanssa laimeina violetteja ja väkevinä vihreitä vesiliukoisia kompleksi-ioneja. Kuumennettaessa yhdistettä vedyn läsnä ollessa noin 600 °C:n lämpötilassa muodostuu kromi(II)kloridia. Enemmän kuumennettaessa kromikloridi hapettuu kromi(III)oksidiksi. Kromikloridin kiderakenne muistuttaa alumiinikloridin ja yttriumkloridin rakennetta. Kiderakenteessa alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenteessa kromi- ja kloridi-ionit muodostavat vuorottelevan kerrosrakenteen.