ORP Orkan

Palvelus

Alus aloitti palveluksensa 18. marraskuuta 1942 Kotilaivastossa Puolan laivaston aluksena ORP Orkan. Se valmistui 5. joulukuuta, minkä jälkeen vastaanottotarkastukset aloitettiin. Sen varustamisen, aseiden koeammuntojen sekä kallistuskokeiden päätyttyä alus siirtyi Scapa Flowhun koulutettavaksi sekä valmistatumaan operationaaliseen palvelukseen laivaston osana.
Koulutuksen päätyttyä alus liittyi 17. Hävittäjälaivueeseen, jonka muodostivat HMS Obdurate, HMS Obedient, HMS Onslow, HMS Opportune, HMS Oribi ja HMS Orwell. Alus suojasi 23. tammikuuta taistelulaiva HMS Ansonia sekä risteilijä HMS Sheffieldiä yhdessä HMS Echon, HMS Eclipsen, HMS Faulknorin, HMS Inglefieldin, HMS Montrosen, HMS Queensboroughin ja HMS Raiderin kanssa näiden ollessa Neuvostoliittoon matkanneen saattueen JW52 kaukosuojausosastona. Alus erkani seuraavana päivänä osastosta jääden Kotilaivaston alusten suojaksi.
Alus suojasi 30. tammikuuta samoja aluksia HMS Inglefieldin, HMS Oribin ja HMS Obedientin kanssa oltaessa palaavan saattueen RA52 kaukosuojausosastona. Kaukosuojausosasto erkani 2. helmikuuta saattueesta. Alus suojasi 21. helmikuuta saattuetta JW53 HMS Eclipsen, HMS Furyn, HMS Impulsiven ja HMS Intrepidin kanssa. Alus erkani 27. helmikuuta saattueesta RA53 risteilijä HMS Scyllan kanssa.
ORP Orkan liittyi 1. maaliskuuta saattueesen RA53, josta se erkani 10. maaliskuuta JW53:n kohdattuaan. Alus suojasi 16. maaliskuuta kuningas Yrjö VI:n Scapa Flowhun tarkastamaan Kotilaivastoa. Seuraavana päivänä alus osallistui kuninkaalle pidettyihin näytöksiin.
Alus siirrettiin huhtikuussa Atlantin saattueiden suojaksi läntisen reitin alaisuuteen, kiunnes se palasi kesäkuussa Kotilaivastoon. Alus määrättiin Biskajanlahdelle Rannikkolennoston ja laivaston yhteisoperaatioon, jonka tehtävänä oli estää sukellusveneiden toiminta Ranskan rannikon tukikohdista. Alus oli 23. kesäkuuta sukellusveneentorjuntapartiossa Biskajanlahdella Kanadan laivaston hävittäjien HMCS Athabaskanin ja HMCS Iroquoisin kanssa operaatioissa Seaslug ja Musketry. Alus pelasti seuraavana päivänä Rannikkolennoston 172. laivueen Wellington pommikoneen upottaman sukellusvene U-459:n (45°53′N, 10°38′W ) eloonjääneet.
Alus lähti Biskajanlahdelta noutamaan Gibraltarilla 4. heinäkuuta lento-onnettomuudessa surmansa saaneen kenraali Sikorskin ruumista. Britteinsaarille palattuaan alus palasi Kotilaivastoon laivueeseensa. Se määrättiin huollettavaksi matkaten Humberiin. Alus siirrettiin 30. heinäkuuta Hullissa Brigham and Cowanin telakalle.
ORP Orkan palasi 25. elokuuta koeajojen jälkeen palvelukseen, minkä jälkeen se matkasi Scapa Flowhun. Alus siirretiin syyskuussa läntisen reitin alaisuuteen suojaamaan Atlantin saattueita. Se muodosti 3. Tukiryhmän HMS Musketeerin, HMS Oribin ja HMS Orwellin kanssa. Tukiryhmä suojasi 28. syyskuuta saattuetta ONS19 10. Saattajaryhmän kanssa. Ryhmä erkani kaksi päivää myöhemmin saattueesta, kun se kääntyi pohjoiseen harhauttaakseen sukellusveneitä.
Alus liittyi 7. lokakuuta tukiryhmän mukana saattueeseen SC143 taisteluun Rossbach sukellusveneryhmää vastaan. HMS Musketeer havaitsi sukellusvene U-378 radioliikenteen. Hävittäjien hyökätessä sukellusvene laukaisi akustisen T5 torpedon, joka ei kuitenkaan osunut kohteeseensa. Sukellusvene hyökkäsi seuraavana päivänä uudelleen, jolloin ORP Orkaniin osui akustinen torpedo. Alus upposi viidessä minuutissa, ja siitä pelastui ainoastaan 44 henkeä.