google/wiki40b huggingface dataset:
Keskiajan lämmin kausi

Keskiajan lämmin kausi (tai keskiajan lämpökausi, keskiajan ilmasto-optimi) oli keskiajalla noin vuosien 600–1400 välillä ainakin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa vallinnut verraten lämmin ajanjakso.
Lämpökauden olemassaolo on todettu geologisesta ja historiallisesta aineistosta. Kauden keskilämpötilaa on kuitenkin vaikea arvioida tarkkaan. On arveltu, että Euroopan lämpötilat olivat silloin 1–2 astetta korkeammat kuin 1900-luvun alussa.
Jotkin todisteet tukevat sitä käsitystä, että lämmin ilmastojakso ei koskenut vain pohjoista pallonpuoliskoa, vaan että se oli maailmanlaajuinen. Tähän viittaa esimerkiksi australialaisesta tippukiviluolasta löydetty happi-isotooppiaineisto.
Keskiajan lämpökausi vallitsi eri puolilla pohjoista pallonpuoliskoa hiukan eri aikoina. Jääkairausaineiston perusteella Grönlannissa kausi alkoi jo noin vuonna 600, ja lämpömaksimi saavutettiin siellä noin vuonna 1000. Keski-Euroopassa ja Länsi-Atlantin Bermudalla kauden on ajoitettu vallinneen vuosina 800–1350. Venäjän Euroopan-puoleisissa osissa ilmasto oli lämpimimmillään noin vuosina 950–1200. Muualla Euroopassa lämpimintä oli etenkin vuosina 1150–1300 sekä sitä ennen noin vuonna 900. Uralin alueella ei selviä merkkejä keskiajan lämpövaiheesta ole havaittu.
Puulustoaineiston perusteella Fennoskandian pohjoisosissa lämmintä oli vuosina 870–1100, kuten myös vuosina 1360–1570. Suomessa lämpökausi ajoitetaan aikavälille 980–1250, jolloin talvet olivat Keski-Suomessa erityisen lauhoja ja lumettomia. Norjassa viljakasvit kasvoivat huomattavasti pohjoisempana kuin nykyisin. Leudot ilmat tekivät mahdolliseksi sen, että Islanti ja Grönlannin lounaisosat asutettiin. Grönlannissa viljeltiin vehnää alueella, joka on nykyisin hyistä arktista aluetta. Islannissa harjoitettiin maanviljelystä alueilla, jotka ovat sittemmin ilmaston kylmettyä jääneet jäätiköiden alle.
Keskiajan lämmintä kautta seurasi niin sanottu pieni jääkausi, jolloin ilma jälleen viileni Euroopassa.
Moni ilmastotutkija pitää keskiajan lämpövaihetta paikallisina ilmiöinä. Joidenkin toisten tutkijoiden mukaan kyse oli kuitenkin ilmaston luonnollisesta vaihtelusta kylmien ja lämpimien vaiheiden välillä. Tämän syklisen vaihtelun syitä ei tiedetä varmasti. Asia on tiedemaailmassa kiistanalainen.
Libya (mytologia)

Libya (muinaiskreikaksi Λιβύη) oli kreikkalaisessa mytologiassa Epafoksen, Egyptin kuninkaan ja Zeuksen pojan, ja Memfiin tytär. Poseidon makasi Libyan väkisin, ja tämän suhteen seurauksena syntyivät kaksoispojat Agenor ja Belos. Joidenkin lähteiden mukaan heillä oli myös poika nimeltä Leleks.
Libya oli myös Afrikan henkilöitymä, ja antiikin Kreikassa nimi viittasikin Egyptin takaiseen Afrikkaan.
NHL-kausi 1999–2000

Runkosarja

Runkosarjassa divisiooniensa voittajat jakavat konferenssin kolme kärkisijaa, loput viisi jatkoonpääsijää valitaan pistejärjestyksessä.
O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, HJA = Häviöt jatkoajalla, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, PIST = Pisteet

Pudotuspelit

Philadelphia Flyersin ja Pittsburgh Penguinsin pelaamassa konferenssivälierässä pelattiin neljä kokonaista jatkoaikaa, kunnes Keith Primeau ratkaisi ottelun viidennellä jatkoajalla ajassa 92.01. Tämä oli kaikkien aikojen kolmanneksi pisin peli pudotuspeleissä.
Regis Philbin

Regis Francis Xavier Philbin (s. 25. elokuuta 1931) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja. Hänet tunnetaan muun muassa Live with Regis and Kelly -show’sta, jota hän on juontanut vuodesta 1983. Nykyisenä juontajakumppanina on toiminut vuodesta 2001 Kelly Ripa.
Philbin juonsi Yhdysvaltain Haluatko miljonääriksi?:ä vuosina 1999–2002, 2004 ja 2009. Lisäksi hän juonsi alkuperäisen yhdysvaltalaisen America's got Talentin ensimmäisen tuotantokauden.
Philbin on voittanut Emmy-palkintoja sekä tähden Hollywood Walk of Famella (2003) ja saanut nimensä Guinnessin ennätysten kirjaan eniten aikaa televisiokameran edessä viettäneenä ihmisenä.
Wolfsonin historiapalkinto

Wolfsonin historiapalkinto (engl. Wolfson History Prize) on vuosittain Britanniassa jaettava kirjallisuuspalkinto. Sen tarkoituksena on "edistää ja rohkaista korkeatasoista kansantajuista historiankirjoitusta". Palkintolajeja on kaksi: kirjapalkinto, jota jaetaan tavallisesti kaksi vuodessa, sekä tuotantopalkinto, jota myönnetään silloin tällöin tunnustuksena elämäntyöstä historiankirjoituksen hyväksi. Palkintoa on jaettu vuodesta 1972, ja palkintosummat ovat vaihdelleet 3 000 ja 20 000 punnan välillä.

Wolfsonin säätiö

Rahapalkintoa jakaa Wolfsonin säätiö, joka on perustettu vuonna 1955. Hyväntekeväisyyssäätiö tukee vuosittain erilaisia tieteen, teknologian, lääketieteen, opetuksen ja taidealan projekteja noin 35 miljoonalla punnalla. Säätiön perusti postimyynnillä rikastunut juutalainen liikemies sir Isaac Wolfson (1897-1991).

Säännöt

Kilpailuun osallistuvien historioitsijoiden on oltava Britannian kansalaisia palkintoa myönnettäessä. Ehdolla olevan kirjan tulee olla julkaistu sinä kalenterivuonna, jona kilpailu järjestetään. Kirjan on täytettävä akateemiset kriteerit mutta oltava silti kansantajuinen ja helposti lähestyttävä. 
Voittajat valitsee tuomaristo, joka koostuu neljästä Britannian akatemian jäsenestä. Palkinnot julkistetaan kilpailuvuotta seuraavan vuoden kesänä. Kilpailussa ei ole virallista karsintavaihetta.
Eläköön vanhanpojan elämä

Juoni

Nuori aviomies jää riidan jälkeen yksin, kun hänen vaimonsa palaa äitinsä luokse. Mies yrittää pestä astiat, mutta ne menevät kaikki rikki. Myös ruuanlaitto epäonnistuu ja vuodevaatteet menevät sekaisin. Seuraavana aamuna mies etsii solmiotaan, kääntää koko talon ylösalaisin ja kaataa vaatekaapin päälleen. Vaimo ja anoppi saapuvat hävityksen keskelle ja mies anoo polvillaan heiltä apua.

Tuotanto

Sukupuoliroolien vaihtumiseen perustuva komedia osoittaa nykykatsojalle niiden jyrkkyyden ja kotitöiden raskauden 1900-luvun alussa. Komiikkaa luovat myös silinterihattu keittiössä ja sujuva näyttelijäntyöskentely ylimääräisine pikku piloineen. Hyvänä kopiona säilynyttä elokuvaa on pidetty Max Linderin siihen asti parhaana työnä. Hän teki siitä vuonna 1912 uuden version nimellä Max saa takaisin vapautensa.
Elokuvaa esitettiin Suomessa keväällä 1908. Lehtimainoksen mukaan se ”näyttää miehen kykenemättömyyttä hoitaa kotia”. Elokuva lanseerattiin uudelleen vuonna 1910 nimellä Eläköön nuorenmiehen elämä.
Syyskuu (yhtye)

Syyskuu oli 1980-luvun alkupuolella toiminut suomalainen post-punk ja goottirockyhtye. Se levytti Rami Kuusisen ja Miettisen Kumibeat-levy-yhtiölle yhden singlen ja albumin. Syyskuu oli ensimmäisiä suomalaisia goottirokkia soittaneita yhtyeitä.
Cannonball (elokuva)

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii Cannonballia vauhdikkaaksi mutta sen näyttelijöitä huonoiksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Nicklas Bendtner

Seurajoukkueura

KB:n kasvatti siirtyi Arsenalin organisaatioon jo vuonna 2004. Ensimmäiset vuodet kuluivat seuran juniorijoukkueissa, eikä paikkaa ykköskokoonpanossa ollut tarjolla, joten tanskalaisnuorukainen lainattiin kaudeksi 2006–2007 Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Birminghamiin. Siellä hän nousi joukkueen runkopelaajaksi tehden 11 maalia sarjaotteluissa. Arsenalissa Bendtner teki debyyttinsä Sunderlandia vastaan Carling-cupin kolmannen kierroksen 3–0-voitetussa ottelussa 25.10.2005. Bendtner on tehnyt Arsenal-urallaan kaksi hattutemppua. Ensimmäinen tuli Mestareiden liigassa FC Portoa vastaan 9.3.2010, sekä toinen Leyton Orientia vastaan FA Cupissa 2.3.2011.
2. kesäkuuta 2011 Bendtner ilmoitti etsivänsä itselleen uutta seuraa, koska haluaa pois Arsenalista vähäisen peliajan takia. Hänet lainattiinkin Sunderlandiin elokuun 31. päivä koko kauden mittaisella lainasopimuksella. Elokuussa 2012 Bendtner siirtyi lainalle Juventukseen.

Maajoukkueura

Tanskan maajoukkueessa Bendtner on pelannut 81 ottelua ja tehnyt niissä 30 maalia. A-maajoukkuedebyyttinsä hän teki 16. elokuuta 2006 Puolaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa, jossa hän teki myös maalin. Bendtner oli tuolloin vain 18-vuotias, joten hänestä tuli kaikkien aikojen viidenneksi nuorin pelaaja Tanskan maajoukkueessa.

Yksityiselämä

Bendtner on aiheuttanut skandaaleja vuosien varrella. Hänet on tuomittu vuonna 2013 tapahtuneesta rattijuopumuksesta ja vuonna 2018 hän pahoinpiteli Kööpenhaminassa taksinkuljettajan sairaalakuntoon, josta teosta hänet tuomittiin marraskuussa 2018 50 päivän vankeusrangaistukseen ja 1000 euron sakkoihin. Hän kärsii tuomion valvontarangaistuksena kotonaan Kööpenhaminassa käyttäen jalkapantaa.
Kourou

Guayanan avaruuskeskus

Ranskan avaruusjärjestön CNESin ja Euroopan avaruusjärjestön Guyanan avaruuskeskus on ollut 1960-luvulta alkaen kaupungin pääelinkeino. Ranskan muukalaislegioona suojelee avaruuskeskusta.
1990-luvun lopulta alkaen myös turismia on pyritty kehittämään osin avaruuskeskuksenkin avulla.

Entinen portti vankileireille

1940-luvulle asti Kourou oli Ranskan pakkotyöhön karkotettujen rangaistusvankien viimeinen reittipiste matkalla Ranskasta mantereen työleireille tai Pelastuksen saarten (Îles du Salut) vankisiirtokuntaan. Saarista kuuluisin on Pirunsaari, jossa juutalainen upseeri Alfred Dreyfus oli internoituna.
Nykyään rangaistuslaitoksen rauniot ovat turistinähtävyys.
Espoo Expos

Espoo Expos on vuonna 1991 perustettu espoolainen baseballseura, jonka edustusjoukkue pelaa SM-sarjassa. Exposin kotikenttä on Leppävaaran urheilupuistossa.
Expos on baseballin 15-kertainen Suomen-mestari. Joukkue on voittanut kaikki mestaruutensa peräkkäin, vuosina 2003–2017. Mikään muu joukkue ei ole yltänyt samaan SM-sarjan historiassa.
Exposilla on kaksi farmijoukkuetta, Perkkaa Badass ja Lintuvaara XL5. Badass on toiminut vuodesta 2003 ja Lintuvaara vuodesta 2006. Farmisarjan ottelut on pelattu turnauksina eri kentillä. Exposin juniorijoukkue Angels pelaa kotiottelunsa myös Leppävaarassa.
Pablo Pintos

Ura

Pintos aloitti uransa montevideolaisessa Defensor Sportingissa vuonna 2006 ja kuului Apertura-mestaruuden syksyllä 2007 ja Clausura-mestaruuden keväällä 2009 voittaneeseen joukkueeseen. Kaudella 2009–2010 hän edusti argentiinalaista San Lorenzoa.
Italialainen Lazio hankki Pintosin pelaajaoikeudet 1,4 miljoonalla eurolla kesällä 2010. Roomalaisseura ei kuitenkaan lopulta löytänyt hänelle tilaa joukkueensa ulkomaalaiskiintiöstä, ja hän siirtyi vielä saman siirtoikkunan aikana ilmaiseksi espanjalaiseen Getafeen, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen. Ura Espanjassakaan ei alkanut mairittelevasti, sillä kaudella 2010–2011 Pintos pelasi vain kuudessa sarjaottelussa ja kaikki kilpailut mukaan lukien 11 ottelussa. Kaudeksi 2011–2012 häntä ei rekisteröity lainkaan pelaavaan kokoonpanoon, ja tammikuussa 2012 hän palasi lainasopimuksella kasvattajaseuraansa Defensor Sportingiin.
Kalevi Maunula

Aarre Kalevi Juhani Maunula (17. toukokuuta 1926 Seinäjoki – 24. kesäkuuta 2014 Seinäjoki) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi muun muassa Lapin jääkäripataljoonan komentajana. 
Maunulan vanhemmat olivat opettaja Herman Maunula ja Anna Rajaniemi. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1951 oli Pirkko Tamminen (k. 1964) ja toinen vuodesta 1965 Thora Pietilä.
Maunula kävi 7/8 luokkaa Seinäjoen yhteislyseota ja suoritti Kadettikoulun 1948. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1960. Hän toimi nuorempana upseerina Jääkäripataljoona 1:ssä vuodesta 1949, opetusupseerina Kadettikoulussa vuodesta 1951 ja komppanianpäällikkönä Pohjanmaan jääkäripataljoonassa 1956–1958. Pääesikunnan toimistoupseeri Maunula oli vuodesta 1960, Sotakorkeakoulun opetusupseeri vuodesta 1961 ja  Pääesikunnan erityistehtävissä vuodesta 1967. Toimittuaan Porin prikaatissa pataljoonankomentajana ja esikuntapäällikkönä vuodesta 1969 Maunula siirtyi Lapin jääkäripataljoonan komentajaksi 1971. Vakinaisesta palveluksesta hän erosi 1974.
Maunula ylennettiin vänrikiksi 1947, luutnantiksi 1949, kapteeniksi 1955, majuriksi 1963 ja everstiluutnantiksi 1968.
Renan Bressan

Ura

Bressan siirtyi valkovenäläiseen Gomeliin huhtikuussa 2007. Kahden ja puolen vuoden jälkeen tammikuussa 2010 hän siirtyi BATE:n. Hän oli kaudella 2010 Valko-Venäjän pääsarjan paras maalintekijä 15 osumallaan.
David Moorcroft

David Moorcroft (s. 10. huhtikuuta 1953) MBE, OBE on englantilainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Moorcroft juoksi 5 000 metrin maailmanennätyksen 13.00,41 Oslon Bislettillä vuonna 1982. Hänet on palkittu ansioistaan brittiläisessä urheilussa vuonna 1983 MBE- ja vuonna 1998 OBE-arvonimellä.

Nuoruus

Moorcroft syntyi Coventryssa, ja hänellä on vanhempi sisar. Hän oli oppilaana Coventryn Woodlandsin peruskoulussa ja opiskeli myöhemmin liikunta- ja urheilutieteitä Loughboroughin yliopistossa. Moorcroft on ollut Coventry Godiva Harriers yleisurheiluseuran jäsenenä vuodesta 1964 ja on tällä hetkellä seuran puheenjohtaja.

Juoksu-ura

Moorcroft aloitti aikuisten sarjassa Isossa-Britanniassa vuonna 1973 ja kilpaili ensimmäisissä olympialaisissaan Montrealissa 1976, sijoittumalla seitsemänneksi 1 500 metrin finaalissa. Hän voitti 1 500 metrillä kultaa Kansainyhteisön kisoissa 1978 Edmontonissa. Vain neljä viikkoa myöhemmin hän voitti pronssia samalla matkalla yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Prahassa. Vuonna 1980 Moskovan olympialaisissa Moorcroft kärsi vatsavaivoista ja karsiutui 5 000 metrin välierissä.
Moorcroftin merkittävin kilpailukausi oli vuonna 1982, kun hän rikkoi 5 000 metrin maailmanennätyksen 5,79 sekunnilla Oslon Bislettin stadionilla. Hänen aikansa 13.00,41 oli maailmanennätyksenä kolme vuotta, kunnes marokkolainen Sa’id Awita rikkoi sen. Moorcroft on viimeinen ei-afrikkalainen 5 000 metrin maailmanennätysjuoksija. Vuonna 1982 hän teki useita ennätyksiä, mutta luultavasti juoksi liian monia kilpailuja tai muusta syystä menetti huippukuntonsa ennen yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuja Ateenassa. Siellä hän otti pronssia 5 000 metrillä häviten Länsi-Saksan Thomas Wessinghagelle ja Itä-Saksan Werner Schildhauerille.
Kansainyhteisön kisoissa 1982 Brisbanessa Moorcroft voitti kultaa 5 000 metrillä. Hän myös rikkoi Euroopan 3 000 metrin ennätyksen ajalla 7.32,79 ja juoksi 800 metrillä ajan 1.46,64. Hänen 3 000 metrillä juoksema aika oli Ison-Britannian ennätys 34 vuotta, kunnes Mo Farah rikkoi sen vuonna 2016.
Olympialaisissa Moorcroft kilpaili kolmannen ja viimeisen kerran Los Angelesissa vuonna 1984, mutta kärsi lantion vammoista ja sijoittui vasta 14:nneksi 5 000 metrillä. Moorcroft jatkoi kilpaurheilua kansainvälisellä tasolla 1980-luvun loppupuolelle saakka.
Moorcroft jatkoi juoksemista vielä lopetettuaan huipputason kilpailemisen. Vuonna 1993 hän juoksi Belfastissa 40-vuotiaiden ikäluokassa ulkoratojen mailin juoksun maailmanennätyksen 4.02,53.
Linophryne arborifera

Ravinto

Laji syö kaikkia eläimiä, jotka vain mahtuvat suuhun.

Lisääntyminen

Kalalla on varsin erikoinen tapa lisääntyä: Koiras, joka on paljon naarasta pienempi tarraa loisena naaraan kylkeen ja kasvaa kiinni tähän. Koiras saa kaiken ravintonsa naaraalta ja muuttuu  pelkäksi sokeaksi ja hajuaistittomaksi siittiövarastoksi.
Thomas Reade Rootes Cobb

Thomas Reade Rootes Cobb (10. huhtikuuta 1823 – 13. joulukuuta 1862) oli amerikkalainen lakimies, kirjailija, poliitikko ja etelävaltioiden kenraali, joka kaatui Fredericksburgin taistelussa Yhdysvaltain sisällissodassa.
Cobb syntyi Jeffersonin piirikunnassa Georgiassa, John A. Cobbille ja Sarah Rootes Cobbille. Hän oli Howell Cobbin nuorempi veli. Hän nai Marion Lumpkinin, joka oli Georgian korkeimman oikeuden oikeusneuvoksen Joseph Henry Lumpkinin tytär. He saivat kolme lasta.
Cobb valmistui 1841 Franklin Collegesta (nykyisin Georgian yliopisto), missä hän oli Phi Kappa-kirjallisuusseuran jäsen. 1849–1857, hän oli reportterina Georgian korkeimmassa oikeudessa. Hän oli kiihkeä Unionista eroamisen kannattaja, ja oli eroamiskonvention jäsen. Hänet tunnetaan parhaiten tutkielmastaan orjuuden kannattamiseksi, nimeltään "Kysely neekeriorjuuden laista Yhdysvalloissa" (1858).
Sisällissodan aikana Cobb palveli konfederaation kongressissa, missä hän oli vähän aikaa sotilasasioiden puhemiehenä. Hän oli myös vastuullisena komiteassa, joka antoi konfederaation perustuslain.
Hän organisoi Cobbin legioonan myöhäiskesällä 1861 ja nimitettiin everstiksi konfederaation armeijaan 28. elokuuta 1861. Legioona sijoitettiin Pohjois-Virginian armeijaan. Se kärsi raskaita menetyksiä Maryland-sotaretkellä 1862. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 1. marraskuuta 1862, mutta konfederaation kongressi ei vahvistanut ylennystä. Fredericksburgin taistelussa hän haavoittui kuolettavasti unionin tykinammuksesta, joka iskeytyi sisään Stephensin taloon Sunken Roadin lähellä Marye's Heightsissä. Hän vuoti kuiviin valtimon revettyä 13. joulukuuta 1862. Jotkut veteraanit todistivat myöhemmin että vamma saattoi aiheutui kiväärinluodista ja ampuja oli etelävaltioiden sotilas. Hänet on haudattu Oconee Hillin hautausmaahan Athensiin Georgiaan.
Vanha Tbilisi

Vanha Tbilisi (georg. ძველი თბილისი, Dzveli Tbilisi) on hallinnollinen piiri (raioni) Tbilisissä, Georgian pääkaupungissa. Vaikka nimityksiä "vanha Tbilisi" tai "Tbilisin vanhakaupunki" on käytetty pitkään kaupungin historiallisesta osasta, alueesta tuli oma hallinnollinen piirinsä vasta vuonna 2007. Siihen sisällytettiin osia Mtatsminda-Krtsanisin ja Isani-Samgorin alueilta.
Vanha Tbilisi sijaitsee historiallisen Tbilisin vanhankaupungin ympärillä. Alue on arkkitehtuurinsa ja kaupunkihistoriansa kannalta arvokas, ja siihen kohdistuvan uhan vuoksi se kuului World Monuments Fundin uhanalaisten monumenttien luetteloon vuosina 1998, 2000 ja 2002.
Alue sijaitsee Mtkvari-joen molemmilla rannoilla. Sen kaupunkikuvaa hallitsevat Mtatsminda-vuori, Nariqalan linnoitus ja Kartlis Deda -monumentti. Alueen kaupunkirakenne on pääosin peräisin 1800-luvulta ja sen arkkitehtuuri on eklektistä. Rakennuksia tai säilyneitä rakenteita Vanhan Tbilisin alueella on 400–1900-luvuilta, mutta suurin osa 1800-lukua edeltäneestä rakennuskannasta ei selvinnyt tuhoisasta vuoden 1795 persialaishyökkäyksestä. Alueella sijaitsee useita Tbilisin matkailunähtävyyksiä, kuten kirkkoja, museoita, rikkikylpylöitä, ja erikoisia puurakennuksia avoimine, kaiverrettuine parvekkeineen.
Anthony van Hoboken

Anthony van Hoboken (23. maaliskuuta 1887, Rotterdam – 1. marraskuuta 1983, Zürich) oli alankomaalainen musiikkitieteilijä.
Hoboken on parhaiten tunnettu teoksestaan J. Haydn, Thematisch-bibliographisches Werkverzeichnis (julkaistu vuonna 1957), joka on luettelo Joseph Haydnin sävellyksistä. Haydnin teoksiin viitataan usein niiden "Hoboken-numeroilla", jotka lyhennetään tavallisesti "Hob" tai pelkästään "H". Hobokenin luettelossa Haydnin teokset on järjestetty sävellystyypeittäin, eikä aikajärjestyksessä, kuten esimerkiksi Ludwig von Köchelin luettelossa Wolfgang Amadeus Mozartin sävellyksistä. Kaikki sinfoniat ovat esimerkiksi luokassa I, jousikvartetot luokassa III ja pianosonaatit luokassa XVI.
Ensi kertaa

Ensi kertaa on ranskalaisen nimimerkki Sibyllinen käsikirjoittama sarjakuva-albumi. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 2009 WSOY:n kustantamana.
Finnboard

Finnboard eli Suomen Kartonkiyhdistys oli vuosina 1942–1996 toiminut suomalaisen kartonkiteollisuuden myyntiyhdistys, jonka tarkoituksena on jäsentensä kartonkituotannon markkinointi. Suomen Kartonkiyhdistys perustettiin vuonna 1942. Finnboard -osa lisättiin yhdistyksen nimeen vuonna 1966.
Suomen liityttyä Euroopan Unioniiin Finnboardin toiminta kilpailijoiden yhteistyöorganisaationa tuli mahdottomaksi kartellisäännösten takia. Finnboard sulautettiin 1996 osaksi Metsä-Serla-yhtymää. Finnboardin loppuvuosina sen jäsenyrityksiä olivat Oy Metsä-Botnia Ab, Metsä-Serla Oy, Yhtyneet Paperitehtaat Oy, Oy Kyro Board and Paper Ltd, Savon Sellu Oy ja Vääräkosken Pahvi Oy.
Sähkömonnit

Lajit ja anatomia

Sähkömonnien heimoon kuuluu 2 sukua ja 19 lajia.Ruumiinraketeeltaan heimon lajit ovat pitkulaisia ja tukevarakenteisia. Suurin laji sähkömonni (Malapterurus electricus) voi saavuttaa 120cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat suomuttomuus, kuonon 3 viiksisäieparia, pienikokoiset silmät, puuttuva selkäevä ja lähellä pyrstöä sijaitseva rasvaevä. Sähkömonnilajeilla on ihonalla lihaskudoksesta muodostunut sähköelin. Sen avulla heimon kalat voivat tuottaa 100–350 V:n sähköiskun.

Levinneisyys ja elintavat

Sähkömonnilajeja tavataan Afrikassa Niilistä ja trooppisen Afrikan joista ja järvistä esimerkiksi Nigerjoesta, ja Tanganjikajärvestä. Ne ovat pääasiassa yöaktiivisia kaloja, jotka ovat melko hitaita uimareita. Ne käyttävät sähköiskuja lähelle tulevan saaliin tainnuttamiseen ja puolustautumiseen.
The Woodsman

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula piti Kevin Baconin roolityötä niin hyvänä, että sen olisi pitänyt kilpailla Oscarista. Hän kehui myös Nicole Kassellin esikoisohjausta mustavalkoisen yksinkertaistamisen välttämisestä.
Jean-Denis Bredin

Jean-Denis Bredin (s. 17. toukokuuta 1927 Pariisi) on ranskalainen asianajaja ja kirjailija sekä Ranskan akatemian jäsen.

Elämäkerta

Hän on suorittanut Pariisin yliopistossa oikeustieteen (yksityisoikeus) tohtorin tutkinnon ja samassa yliopistossa filosofian maisterin tutkinnon. Hänen suoritti vuonna 1957 agregaatio-tutkinnon yksityisoikeudessa.
Vuonna 1950 hänet hyväksyttiin asianajaharjoittelijaksi Pariisin tuomioistuimeen, ja seuraavana vuonna hän sai tehtäväkseen toimia harjoittelun pääsihteerinä. Vuonna 1957 hänet hyväksyttiin Rennesin yliopiston professoriksi, kun oli ensin suorittanut agregaatio-tutkinnon, joka sen opettajilta vaaditaan.
Hänet nimitettiin Lillen yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan professoriksi, ja vuonna 1968 hän aloitti yhteistyön Edgar Fauren kanssa yliopistojen opetusuudistuksen. Vuonna 1969 hänet nimitettiin Pariisin yliopiston, jossa hän opetti vuoteen 1993, jolloin hänet nimitettiin emeritusprofessoriksi.
Hän oli hallituksen luotettava erilaisten uudistusten edistäjä, siksi hänet nimitettiin vuonna 1981 Comission Moinot'n varapuheenjohtajaksi. Komission tavoitteena oli selvitellä ja pohtia audiovisuaalista toimintaa Ranskassa. Nimitys oli perusteena vuonna 1982 tapahtuneelle nimitykselle elokuvan uudistuskomitean puheenjohtajan tehtävään.
Vuodesta 1982 lähtien hän toimi Ranskan kansalliskirjaston hallituksen puheenjohtajana. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1986.
Vuonna 1989 hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi.
Sergei Auslender

Sergei Abramovitš Auslender (ven. Серге́й Абра́мович Аусле́ндер, 30. syyskuuta, toisten tietojen mukaan 7. lokakuuta 1886 Pietari – 11. joulukuuta 1937 Moskova) oli venäläinen kirjailija.
Sergei Auslenderin isä oli syntyisin kauppiassuvusta ja hänen äitinsä, kirjailija Mihail Kuzminin sisar, oli aatelisperheestä. Auslender opiskeli Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hänen ensimmäiset kertomuksensa ilmestyivät vuonna 1905.
Vuodesta 1906 lähtien Auslender avusti symbolistien Zolotoje runo ja Vesy -lehtiä ja vuodesta 1909 Apollonia. Häntä pidettiin yhtenä 1900-luvun alun venäläisen proosakirjallisuuden taitavimmista tyyliniekoista. Vuonna 1908 ilmestyi Italian renessanssin ja Ranskan vallankumouksen aikaan sijoittuva kertomuskokoelma Zolotyje jabloki (”Kultaiset omenat”) ja vuonna 1912 toinen, Venäjän historiaan sijoittuvien ja omaelämänkerrallisten kertomusten kokoelma Rasskazy. Romaani Posledni sputnik (”Viimeinen matkakumppani”) kuvaa Moskovan ja Pietarin kirjallisuuspiirejä. 1920-luvulla Auslander kirjoitti nuorisolle tarkoitettuja historiallisia ja seikkailukertomuksia.
Auslender menehtyi Stalinin vainoissa. Hänet pidätettiin lokakuussa 1937, tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisesta kiihotuksesta syytettynä ja ammuttiin Butovon teloituspaikalla. Kirjailijan maine palautettiin vuonna 1956.