Katja Kettu

Katja Maaria Kettu (ent. Heikkinen, s. 10. huhtikuuta 1978 Muhos) on suomalainen kirjailija ja animaatio-ohjaaja. Hänen läpimurtoteoksensa oli Kätilö (2011), joka sai useita palkintoja ja josta on tehty samanniminen elokuva. Hän sai Finlandia-ehdokkuuden teoksesta Rose on poissa vuonna 2018.

Elämä ja ura

Kettu varttui Rovaniemellä Pöykkölän kylässä. Hänen isänsä on kirurgi ja äiti psykologi. Kettu opiskeli Rovaniemellä Lyseonpuiston lukion kuvataidelinjalla, missä hän kiinnostui animaatiosta. Hän opiskeli Turun taideakatemiassa, missä hänen opettajanaan toimi muun muassa virolainen animaattori Priit Pärn. Kettu valmistui animaatio-ohjaajaksi vuonna 2001 ja on opiskellut Suomen kirjallisuutta Tampereen yliopistossa. Lisäksi hän on opiskellut Lontoossa kansallisessa elokuva- ja televisiokoulussa. Kirjoittamisen ja animaatioiden lisäksi Kettu laulaa Confusa-yhtyeessä. Ketun kirjallisia esikuvia ovat muun muassa Timo K. Mukka ja Rosa Liksom. Hänen omaa kielenkäyttöään on verrattu muiden pohjoisten kirjailijoiden kieleen. Vuodesta 2006 Kettu on toiminut muun muassa Turun Sanomien,  Helsingin Sanomien, Aamulehden, Lapin Kansan, Suomen Luonnon, Kirjailija-lehden, Vihreän Langan, Voiman, Lumoojan ja Vegaian kolumnistina.
Ketun esikoisromaani Surujenkerääjä (2005) kertoo nuoren naisen kasvukertomuksen ja suvun tarinan. Teos oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Se sai Tiiliskivi-palkinnon. Ketun toinen romaani Hitsaaja (2008) sijoittuu vuoteen 1994 Estonian uppoamisen jälkeiseen aikaan. Se ilmestyi viroksi vuonna 2011.
Ketun läpimurtoteos oli hänen kolmas romaaninsa Kätilö (2011), joka sai Kalevi Jäntin palkinnon, Runeberg-palkinnon ja Kiitos kirjasta -mitalin. Teoksen käännösoikeudet on myyty 19 maahan ja sitä on myyty yli 100 000 kappaletta. Syyskuussa 2015 sai ensi-iltansa kirjasta tehty Antti J. Jokisen ohjaama samanniminen elokuva.
Elokuussa 2015 ilmestyi Ketun neljäs romaani Yöperhonen. Teoksen käännösoikeudet on myyty Bulgariaan, Norjaan, Puolaan, Ruotsiin, Saksaan, Tanskaan, Tšekkiin, Ranskaan, Unkariin ja Viroon. Se käännetään myös marin kielelle. Vuonna 2015 Ketulta ilmestyi myös Jan Anderssonin kanssa tehty sarjakuvaromaani Peräkammarin poika (2015). Kettu valitsi vuoden 2015 Sarjakuva-Finlandian voittajan.
Vuonna 2016 ilmestyi Ketun yhdessä valokuvaaja Meeri Koutaniemen ja dokumentaristi Maria Seppälän kanssa tekemä teos Fintiaanien mailla. Se valittiin ilmestymisvuonnaan Kanava-palkintoehdokkaaksi.
Syksyllä 2017 ilmestyi teos Toinen tuntematon, johon WSOY ja viestintätoimisto Ellun kanat kutsuivat joukon suomalaisia nykykirjailijoita kertomaan, millaisia tarinoita Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan naishahmojen taakse voisi kätkeytyä. Kettu oli yksi kirjailijoista.
Lokakuussa 2018 ilmestyi Ketun viides romaani Rose on poissa, joka käsittelee suomalaissiirtolaisten ja alkuperäisasukkaiden kohtaamisia Yhdysvaltain lähihistoriassa. Teos ylsi Finlandia-ehdokkaaksi ja sai Lukija-Finlandian.
Kettu kirjoittaa Ismo Alangon elämäkertaa. Siitä on tehty kustannussopimus Johnny Kniga-kustantamon kanssa ja sen on määrä ilmestyä 2021.

Yksityiselämä

Kettu on kertonut joutuneensa vuonna 2008 kaappausyrityksen kohteeksi. Seuraavana vuonna Voima-lehteen kirjoittamassaan kolumnissa Kettu sanoi kaappausyrityksen tapahtuneen marraskuussa, mutta joissain lehtihaastatteluissa tapahtuma-ajaksi on mainittu elokuu. Sieppausyrityksen todenperäisyyttä alettiin epäillä vuonna 2012 kun Ketun toimittama naisiin kohdistuvaa seksuaalista vallankäyttöä käsittelevä antologia ilmestyi. Iltalehti epäili kaappauskertomusta mainostempuksi viitaten haastattelujen ristiriitaisuuksiin ja siihen, ettei poliisi ollut saanut tapahtumasta rikosilmoitusta. Kansan Uutiset arvosteli Iltalehden uutisointia ja erityisesti sitä, että lehden toimittajat olivat antologian julkaisutilaisuudessa kirjan sijasta kiinnostuneita vain Ketun kaappauskokemuksesta.
Maaliskuussa 2012 Kettu teki kaappausyrityksestä rikosilmoituksen. Hän kertoi tehneensä rikosilmoituksen sähköisesti heti tapahtuman jälkeen, mutta se ei ilmeisesti ollut tallentunut poliisin järjestelmään. Kettu oli olettanut poliisin luokitelleen tapauksen toivottomaksi selvittää, koska hän ei ollut osannut kertoa yksityiskohtia päällekävijöistä. Vuonna 2015 Kettu on Imagen haastattelussa tarkentanut, että tapahtuma oli totta mutta ”hieman liioiteltu ehkä”. ”En nyt suorastaan kadu että puhuin siitä, mutta retoriikka oli ihan vääränlaista. Puhuttiin kuuluisan kirjailijan sieppauksesta, vaikka kyse oli humalaisesta ahdistelusta, jota naisille tapahtuu koko ajan”, hän sanoi.