Sonab

Sonab on ruotsalainen äänentoistoalan tuotemerkki, jonka historia ulottuu kaiutinsuunnittelija Stig Carlssonin (1925–1997) vuonna 1966 perustamaan yritykseen Sonab AB. Nykyisin Sonab on julkisten tilojen langattomia kaiutinjärjestelmiä markkinoivan Sonab Audio AB:n tavaramerkki. 1980-luvulla Sonab tunnettiin myös L. M. Ericssonin radiopuhelinmerkkinä sen ostettua Sonab-tuotemerkin ja radiopuhelintoiminnan 1978.

Historiaa

Stig Carlssonin ensimmäinen markkinoille tuoma kaiutinkonstruktio oli pientä tykkiä muistuttava ”Kolboxen”, lyhyiden puujalkojen varassa vinossa asennossa oleva katkaistu kartio, joka oli muotoiltu huolellisesti ja valmistettiin taivutetusta puusta. Teknisesti se oli bassorefleksikaiutin, joka muodostui neljästä eri suuntiin avautuvasta diskanttikaiuttimesta, 8-tuumaisesta keskiäänielementistä ja 10-tuumaisesta bassoelementistä. Kaiutinparia myytiin vuosina 1959–1962 yhdessä esivahvistimen kanssa nimellä Elektronlund Lund Ortho Acoustical System 1001, lyhennettynä LOAS 1001, sekä myös nimellä Audio-Nike 101. Järjestelmiä valmistettiin vain muutamia satoja kappaleita.
Seuraava malli oli muodoltaan yksinkertaisempi suorakulmainen Lund OA-25 eli ”McProud”, jonka kaiutinelementit avautuivat suoraan ylöspäin laatikon yläpinnasta. Se loi suunnan tuleville Carlsson-kaiuttimille ja oli myös 1966 perustetun Sonab AB:n ensimmäinen tuote. Carlsson-kaiuttimet tulivat siitä lähtien olemaan lattialla seisovia laatikoita, jotka oli helppo sijoittaa kuunteluhuoneeseen, koska kaiutin säteili ääntä vinosti ylöspäin läpi kaiuttimen yläosan korimaisen ritilän, eikä vaakasuoraan kuten useimmat kaiuttimet. Carlsson- tai Sonab-merkillä myydyt kaiuttimet voitiin sijoittaa kiinni seinään, ja ne pyrkivät hyödyntämään äänen heijastumista seinistä ja muista pinnoista, kun useimmat kaiutinsuunnittelijat pyrkivät minimoimaan heijastuksia.
Vuonna 1966 Carlssonin suunnittelemia kaiuttimia valmistamaan perustettu Sonab AB joutui talousvaikeuksiensa vuoksi valtion omistaman Statsföretagin (nyk. Procordia) haltuun vuonna 1969. Ruotsin valtio antoi Sonabille tuotekehitysvaroja, ja parhaimmillaan tuhatkunta ihmistä pääkonttorissa (Vällingby) sekä kahdessa tehtaassa (Skellefteå ja Gävle) työllistänyt yritys toi markkinoille Carlsson-merkkisiä kaiuttimia. Markkinoille tuotiin myös Sonab-merkkisiä viritinvahvistimia, C-kasettidekkejä ja levysoittimia, mutta ne hankittiin muilta valmistajilta. Kaiutinmalliston lippulaiva oli Sonab OA-2212, jossa oli 12 eri suuntiin säteilevää diskanttielementtiä, kaksi keskiäänielementtiä ja kaksi bassoelementtiä. Suosituin malli oli yli 100 000 kappaletta myynyt Sonab OA-5, josta tuli Ruotsin kaikkien aikojen eniten myyty hifikaiutinmalli.
Vuonna 1978 yritys lopetettiin sen laajennuttua tappiollisesti radiopuhelinalalle. Sonab AB:n lopettamisen jälkeen Stig Carlsson jatkoi kautinten suunnittelua ja valmistamista pienimuotoisemmin, kun taas Sonabista tuli Ericssonin radiopuhelinmerkki.
1990-luvun alussa Sonab-tuotemerkki joutui Ericssonilta omistajalle, joka myi sillä halpoja Aasiassa valmistettuja kaiuttimia. Yrittäjä otti käyttöön myös Carlsson-tuotemerkin, jota ei ollut suojattu kunnolla vaikka Stig Carlsson käytti sitä yhä omien kaiutintensa merkkinä.
Vuonna 1987 Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia palkitsi Stig Carlssonin säveltaiteen edistämismitalilla (Medaljen för tonkonstens främjande), jota on jaettu lähinnä muusikoille. Carlsson kuoli 1997.