google/wiki40b huggingface dataset:
C. C. DeVille

Nuoruus

DeVille syntyi tavalliseen brooklynilaiseen perheeseen, jolla oli pieni kolmen makuuhuoneen ja yhden suuren ruokailutilan kokoinen talo. Hänen naapurissaan asui myöhemmin yli kymmenen vuotta DeVilleä aiemmin menestykseen kirittänyt Kissin rumpali Peter Criss. DeVille löysi kymmenen vanhana vanhoja musiikkilehtiä, joiden kannessa komeilivat legendaariset yhtyeet. DeVille alkoi kuunella muun muassa Led Zeppeliniä, Black Sabbathia, The Rolling Stonesia, David Bowiea, Aerosmithiä, Van Halenia, Cheap Trickiä, Queenia mutta tärkeimpänä hän piti Kissiä. 18 vuoden ikäisenä hän perusti ensimmäisen yhtyeensä Lacen, joka teki yhden demon vuonna 1978. Samoihin aikoihin hän tutustui myös Bret Michaelsiin, jonka DeVille myöhemmin otti Poisonin laulajaksi, sillä hän oli vaikuttunut tämän taidoista. Hän muutti vuonna 1981 Los Angelesiin ja soitti useissa yhtyeissä, muun muassa St. James and Roxx Regimessä, joka myöhemmin muutti nimensä Stryperiksi.

Menestysvuodet (1983–1991)

Vuonna 1983 DeVille kasasi Bobby Dallin kanssa yhtyeen nimeltä Poison. Dall tunsi erään DeVillelle ihan oudon kaverin nimeltä Rikki Rockett, joka tuli yhtyeen rumpaliksi. Yhtye etsi laulajaa ja DeVille muisti 1970-luvun lopulla tapaamansa kaverin nimeltä Bret Michaels. Poison ei saavuttanut kovin isoa suosiota aluksi, mutta vuonna 1985 yhtye solmi levytyssopimuksen ja julkaisi albumin Look What the Cat Dragged In vuonna 1986. Albumi oli oikea kassamagneetti, ja fanit ovatkin sanoneet sen olleen bändin historian paras levy. Toinen albumi Open Up and Say...Ahh! julkaistiin 1988, mutta se ei ollut edeltäjänsä veroinen vaikka siltä nousikin monia klassikkobiisejä yhtyeelle. Flesh & Blood julkaistiin 1990, joka oli toistaiseksi viimeinen studioalbumi Poisonin riveissä. Vuonna 1991 kiertueen päätyttyä hän erosi yhtyeestä, koska hänellä oli erimielisyyksiä Rockettin kanssa sekä erittäin pahoja alkoholi ja huume-ongelmia. DeVille vetäytyi musiikkimaailmasta vuoteen 1999.

Paluu lavoille Poisonin kanssa (1999–)

Vuonna 1999 yhtyeen alkuperäinen kokoonpano palasi yhteen, ja julkaisi levyn Crack a Smile vuonna 2000. Samana vuonna DeVille perusti Samantha 7 -nimisen yhtyeen. Se julkaisi myös albumin, joka koostui pääasiassa DeVillen kirjoittamista ylijäämäkappaleista Poisonille. Vuonna 2002 yhtye julkaisi studioalbumin Hollyweird, joka menestyi kohtalaisen hyvin. Uutta studioalbumia Poisonilta on kaavailtu vuodelle 2009, sillä Hollyweird on tällä hetkellä yhtyeen uusin studioalbumi. Vuonna 2003 yhtye julkaisi kokoelman nimeltä Best Of Ballads And Blues, vuonna 2006 kokoelman The Best of Poison: 20 Years of Rock, ja vuonna 2007 cover-albumin Poison'd. Samantha 7:n kanssa hän julkaisi toisen levytyksen vuonna 2005, joka on 7-kappaleinen EP-levy. Samantha 7 lopetti soittamisen vuonna 2007, koska DeVilleltä ei jäänyt aikaa yhtyeelle kiireidensä takia Poisonin kanssa.
Monticello

Historia

Jefferson aloitti Monticellon rakentamisen vuonna 1768 omistamansa orjatyövoiman avulla. Palattuaan Ranskasta vuonna 1794 Jefferson laajensi kartanoaan Euroopasta saamiensa vaikutteiden pohjalta.
Jeffersonin kuoltua vuonna 1826 hänen tyttärensä myi kartanon. Nykyisin sen omistaa Thomas Jefferson Foundation. Kartano on UNESCOn maailmanperintöluettelon kohde.
Arto Rintamäki

Elämä ja ura

Rintamäki aloitti ammattilaisuransa Turun ruotsalaisen teatterin näyttelijänä 1975–1979. Sittemmin hän työskenteli näyttelijänä Turun kaupunginteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Hän on toiminut myös vapaana näyttelijänä. Teattereiden ohella Rintamäki näytteli sivuosia muutamissa televisiotuotannoissa, kunnes hänen uransa katkesi aivoverenvuotoon huhtikuussa 1999.
Rintamäen teatterirooleja olivat muun muassa Tony musikaalissa West Side Story ja Matti Wuolijoen ja Brechtin näytelmässä Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti.
Toivuttuaan Rintamäki ei enää palannut teatteriin, vaan hän on keskittynyt muusikon uraansa. Hän perusti vuonna 1973 Håkan Strengin ja Peter Ingon kanssa lauluyhtyeen nimeltä Trio Saludo. Puoliammattimainen kokoonpano esiintyi paitsi Suomessa myös muualla Euroopassa. Saludon toiminta aktivoitui uudelleen 2000-luvun lopulla. Rintamäki on laulanut myös mieskuoro Brahe Djäknarissa.
Rintamäki on opiskellut kaupallisia aineita ja musiikkitiedettä. Hänen kirjallinen toimintansa käsittää laulutekstejä.
Rintamäestä tehtiin Cityfolkhögskolanissa opinnäytetyönä henkilödokumentti I skuggan av sig själv vuonna 2006.
Reserviupseeri

Suomalaisen reserviupseeriuden historiaa

Suomen armeijassa reserviupseerius syntyi sisällissodan aikana keväällä 1918. Ylipäällikkö Mannerheim ylensi joitain suojeluskuntajoukkojen päälliköitä reservin luutnantin arvoon. Myöhemmin määrättiin reserviupseeriksi ja vakinaisen väen upseeriksi ylennettävien sotilaskoulutuksellisista vaatimuksista.
Upseerikoulutusta varten perustettiin Päämajan reserviupseerikoulu, PRUK. Koulun nimestä huolimatta ylipäällikkö ylensi 118 kurssin hyväksytysti suorittanutta 26. huhtikuuta 1918 aktiivivänrikeiksi.
Sisällissodan aikana ylennettiin ja nimitettiin joitain satoja henkilöitä reserviupseerin arvoihin vänrikistä majuriin. Reserviarvo ilmaistiin horjuvilla termeillä. Käytössä oli muun muassa "vara"-etuliite, joka tarkoitti samaa kuin "reservin". Esimerkiksi varavänrikki tarkoitti reservivänrikkiä.
Toisen maailmansodan aikana (etenkin talvisodassa) suomalaiset reserviupseerit kärsivät raskaita tappioita. Esimerkiksi talvisodassa reserviupseerien tappiot olivat suhteessa suurimmat verrattuna muihin sotilasryhmiin. Mannerheim kirjoittaakin päiväkäskyssään nro 34:
»...mutta tahdon erikoisesti painostaa reserviupseereiden uhrautuvaa uljautta, heidän velvollisuudentuntoaan ja etevyyttä, millä he ovat täyttäneet tehtävän, joka ei alkuaan ollut heidän.»
Suuria tappioita on perusteltu useilla asioilla, mm. edestä johtamisen periaatteella.

Ruotsi

Ruotsissa reserviupseereilla on pidempi koulutus. He ovat ensin varusmiehenä suorittaneet joukkueenjohtajakurssin ja varusmiespalveluksen jälkeen erillisen puolivuotisen reserviupseerikurssin sekä olleet vuoden työharjoittelussa. Ruotsalainen reserviupseeri vastaa siis suunnilleen Suomen määräaikaista reserviupseeria.
Rämekerttuli

Levinneisyys

Rämekerttulia tavataan pesivänä Etelä-Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa sekä talvehtivana Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Sen populaation koko on hyvin suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Musta teologia

Musta teologia on Etelä-Afrikassa 1970-luvulla syntynyt teologinen suuntaus. Se syntyi vastauksena maan apartheid-järjestelmään ja sai vaikutteita Latinalaisen Amerikan vapautuksen teologiasta. Musta teologia on ennen kaikkea sorron vastaisen taistelun ja siitä vapautumisen teologiaa.
Ensimmäiset mustat teologit nousivat Etelä-Afrikan valkoisen väestön keskuudesta. Sen ensimmäisiä ilmenemismuotoja olivat anglikaanisen kirkon pastorin Trevor Huddleston vuoden 1955 apartheidin vastainen vetoomus Naught for your Comfort ja afrikaaneri Beyers Naudé, joka jätti oman valkoisen seurakuntansa 1970-luvun lopulla ja liittyi mustien seurakuntaan. Naudé perusti myös Christian Insitute nimisen järjestön edistämään rotujen välistä yhteisymmärrystä.
Steve Bikon johtaman musta tietoisuus-liikeen innoittamana 1970-luvulla monet eteläafrikkalaiset eri kristillisiin liikkeisiin kuuluneet henkilöt ryhtyivät kehittämään oikeudenmukaisuuden ja vapauden teologioita. Merkittävimpiä näistä olivat luterilainen piispa Manas Buthelezi,  Etelä-Afrikan anglikaanisen kirkon  arkkipiispa Desmond Tutu sekä reformoituun kirkkoon kuulunut teologi Alan Boesak, joka osaltaan vaikutti siihen, että Maailman reformoitujen kirkkojen liitto tuomitsi apartheidin ja erotti Etelä-Afrikan reformoidut kirkot.
Vuonna 1985 joukko ekumeenisessa Institute for Contextual Theologyssa vaikuttaneita teologeja kirjoittivat niin sanotun Kairos-asiakirjan, joka tuomitsi Etelä-Afrikan reformoitujen kirkkojen "valtioteologian", jossa apartheidia perusteltiin Raamatun avulla kuten myös maan englanninkielisen väestön "kirkkoteologian", jossa korostettiin sovintoa, oikeudenmukaisuutta ja väkivallattomuutta ilman, että ymmärrettiin, että sovinto vaatii katumusta. Asiakirjassa vaihtoehtona esitettiin "profetiallista teologiaa", joka taisteli  oikeudenmukaisuuden puolesta vääryyttä vastaan.
Etelä-Afrikan kirkkojen neuvostolla oli keskeinen osuus vapautuksen teologian leviämisessä ja sen johdossa toimi lukuisia tämän suuntauksen edustajia kuten  Desmond Tutu vuosina 1978−1985 ja Beyers Naudé 1985−1988.
Hanila

Väestö

Vuonna 2011 Hanilan kunnassa oli 1 371 asukasta, joista 1 329 (96,9 %) oli virolaisia, 12 (0,9 %) venäläisiä ja 27 (2,0 %) muita kansallisuuksia.
Charlotte Augusta

Charlotte Augusta (7. tammikuuta 1796 – 6. marraskuuta 1817)  oli Yhdistyneen Kuningaskunnan prinsessa. Hänen vanhempansa olivat Walesin prinssi, tuleva kuningas Yrjö IV ja Caroline von Braunschweig.
Charlotte sai tavata äitiään vain rajoitetusti, ja kasvoi lastenhoitajien ja kotiopettajattarien  huomassa. Hänellä oli lämmin suhde isoisäänsä Yrjö III:een. Hän meni naimisiin Saxe-Coburgin prinssi Leopoldin kanssa toukokuussa 1816, mutta kuoli vain 18 kuukautta myöhemmin synnyttäessään ensimmäistä lastaan.
Charlotte oli kansan suosiossa, toisin kuin pröystäilevään elämään taipuvainen isänsä, ja häntä kutsuttiin "kansakunnan toivoksi ja ylpeydeksi". Kun hän menehtyi viisikymmentä tuntia kestäneeseen synnytykseen, britit ilmaisivat suruaan monin tavoin.
Ada Hegerberg

Ada Stolsmo Hegerberg (s. 10. heinäkuuta 1995 Sunndalsøra) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa vuoden 2017 loppuun mennessä 66 maaottelua ja tehnyt niissä 38 maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 2011. Hänet palkittiin maailman parhaana pelaajana Kultaisella pallolla vuonna 2018, jolloin tämä palkinto jaettiin naisille ensimmäisen kerran.
Hegerberg edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 ja teki turnauksessa kaksi maalia. Vuonna 2013 hän saavutti hopeaa naisten EM-kilpailuissa ja teki Norjan kolmannen maalin puolivälieräottelussa Espanjaa vastaan. MM-kilpailuissa 2015 Hederberg pelasi neljännesvälieriin yltäneen Norjan jokaisessa neljässä ottelussa ja teki niissä yhteensä kolme maalia. Hän pelasi vuoden 2017 EM-kilpailuissa mutta on sen jälkeen kieltäytynyt maaottelutehtävistä.
Seuratasolla Hegerberg edustaa ranskalaista Olympique Lyonnaisia, jonka riveissä hän on voittanut Mestarien liigan vuosina 2016, 2017, 2018 ja 2019. Vuoden 2019 loppuottelussa, jonka Lyon voitti 4–1, hän teki hattutempun. Aiemmin hän pelasi saksalaisessa 1. FFC Turbine Potsdamissa, jonne hän siirtyi kotimaansa Stabækista. Myös hänen isosiskonsa Andrine Hegerberg pelasi Potsdamissa.
Muromachi-kausi

Eurooppalainen vaikutus

Ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat Japaniin Muromachi-kauden lopulla, jolloin portugalilaiset löytöretkeilijät laskivat maihin eteläisessä Kyūshūssa vuonna 1543. Kahdessa vuodessa he perustivat vakituisia kauppasatamia ja aloittivat japanilaisten ja eurooppalaisten välisen kaupankäynnin (Nanban-kaupan kausi). Eurooppalaiset toivat mukanaan muun muassa tuliaseita, kelloja ja tupakkaa, joita vaihdettiin japanilaiseen kultaan ja hopeaan. Tuliaseiden käyttöönotto Japanissa merkitsi kuitenkin myös daimioiden välisten paikallisten sotien tuhoisuuden kasvua. Myöhemmin Japaniin saapui myös espanjalaisia (1587) ja hollantilaisia (1609).
Eurooppalaisten saapumisen myötä jesuiitat toivat kristinuskon Japaniin. Monet daimiot ja kauppiaat olivat innokkaita kääntymään kristinuskoon saavuttaakseen paremmat mahdollisuudet kaupankäynnissä eurooppalaisten kanssa, ja vuoteen 1560 mennessä Kiotosta olikin tullut tärkeä lähetystyön keskus Japanissa. Vuoteen 1582 mennessä 150 000 ihmistä (2 % Japanin väestöstä) oli kääntynyt kristinuskoon. Shōgunien vastustus uutta uskontoa kohtaan kuitenkin kasvoi Japanin yhtenäistyessä ja avoimuuden muuhun maailmaan kasvaessa ja Tokugawa-kaudella kristittyjen kohtelu muuttui huonompaan. Kristittyjen teloitukset alkoivat vuonna 1597, ja vuoteen 1640 mennessä, kristinuskon kitkemisestä oli tullut kansallinen tavoite.
Jarkko Sipilä

Ura

Sipilä on käynyt Sanoman toimittajakoulun ja työskennellyt rikostoimittajana Helsingin Sanomissa vuosina 1991–1996 ja MTV3:ssa vuodesta 1996. Hän on myös opiskellut vuoden rakennustekniikkaa Teknillisessä korkeakoulussa. 
Kirjailijaksi Sipilä ryhtyi ystävänsä ja kollegansa Harri Nykäsen kehotuksesta. Nykäsen tavoin Sipilä on osuuskuntamuotoisen kustantamo Crime Timen perustajajäsen. Useimmissa hänen rikosromaaneissaan on päähenkilönä komisario Kari Takamäki ryhmineen. Sipilän esikoisteos Koukku julkaistiin vuonna 1996. Hän on julkaissut myös novellikokoelman Kulmapubin koktaili. 1990-luvun puolivälissä Sipilä kirjoitti muutaman lyhyen rikoskuunnelman. Lisäksi hän on kirjoittanut pitkät kuunnelmat Nimbus ja Kirottu Palosaari.
MTV3 esitti 1. lokakuuta 2006 alkaen Sipilän kirjallisuuteen perustuvan televisiosarjan Rikospoliisi ei laula. Sen ohjasi Jarmo Lampela, ja toisena käsikirjoittajana oli Sipilän ohella hänen ystävänsä, muun muassa Helsingin Sanomien toimittajana työskennellyt Jouni Mölsä. Ohjelman ensi-iltaa seurasi melkein miljoona suomalaista.
Sipilä on toiminut Oikeustoimittajat ry:n puheenjohtajana. Vuonna 2004 sisäministeriön poliisiosasto myönsi Sipilälle poliisin ansioristin. Gummerus myönsi vuonna 2006 Sipilälle Kaarlen palkinnon. Suomen dekkariseura myönsi Sipilälle vuonna 2009 Vuoden Johtolanka -palkinnon.
Sipilä on tehnyt rikostoimittaja Pekka Lehtisen kolmea ohjelmaa. Vuosina 2014–2016 he juonsivat MTV:n nettiin Vinkkimiehet-ohjelmaa. Helmikuussa 2017 MTV3-kanavalla alkoi Sipilän ja Lehtisen rikos- ja oikeusalan ajankohtaisohjelma Rikospaikka. Rikospaikka on jatkoa Vinkkimiehet-sarjalle. Vuodesta 2018 he ovat tehneet Radioplay-palveluun Rikospaikkaradio-podcastia.

Yksityiselämä

Sipilän perheeseen kuuluu vaimo ja kolme lasta. Hän harrastaa jalkapallo- ja jääkiekkovalmennusta. Sipilä oli itsekin lahjakas urheilija, sillä hän voitti koripallon SM-mitaleja juniorisarjoissa 1980-luvulla ja oli aktiviinen käsipalloilija 1990-luvulla.
Tulipolte

Tulipolte on Erwinia amylovora -bakteerin aiheuttama ruusukasvien (Rosaceae) kasvitauti. Sen isäntäkasveja ovat tuomipihlajat (Amelanchier), ruusukvittenit (Chaenomeles), tuhkapensaat (Cotoneaster), orapihlajat (Crataegus), kvittenit (Cydonia), japaninmispeli (Eriobotrya), omenapuut (Malus), mispeli (Mespilus), pastorinpunamarja (Photinia davidiana), tulimarjat (Pyracantha), päärynät (Pyrus) ja pihlajat (Sorbus).
Alkukesällä tulipoltteen oireena on versojen lakastuminen, koska bakteerit estävät nestevirtausta. Myöhemmin lehtiin muodostuu ruskeita alueita, ja myös lehden keskiosa ja kukinnot voivat ruskettua. Lopulta versot, kukinnot ja hedelmät mustuvat ja kuolevat. Kuihtuneet kukinnot, lakastuneet lehdet ja näivettyneet mustuneet hedelmät jäävät kiinni versoihin. Kuolleet versot ovat sitkeitä ja taipuisia. Vähitellen tauti leviää paksumpiin oksiin ja runkoon, joihin muodostuu kuoliolaikkuja. Laikkujen reunoilta erittyy lämpimissä ja kosteissa oloissa bakteerilimaa vaaleina pisaroina. Laikkujen alla puuaines on ruskettunutta. Koko kasvi voi näyttää loppukesällä tulen korventamalta ja kuolla.

Suomessa

Tauti leviää uusille alueille ensisijaisesti ulkomailta tuotavien taimien mukana. Paikallisesti tautia levittävät pölyttävät hyönteiset, linnut ja ihmiset.
Tulipolte levisi Suomeen ensi kertaa vuonna 2014, jolloin sitä tavattiin ahvenanmaalaiselta päärynäviljelmältä. Leviämisen estämiseksi melkein kaikkien ruusukasvien tuominen Suomeen EU:n ulkopuolelta on kielletty. EU-maista isäntäkasveja saa tuoda, jos niiden kasvipassissa on merkintä ”ZP” (zona protecta) osoituksena siitä, että kasvit on tuotettu tulipoltteesta vapaalla alueella.
Manner-Suomessa tulipoltetta tavattiin ensimmäisen kerran kesäkuussa 2015, jolloin se oli tullut Suomeen taimitarhaan päärynäntaimien mukana Virosta.
I Hope

Vastaanotto

”I Hope” sai musiikkikriitikoilta myönteistä palautetta. Female First antoi singlelle neljä tähteä viidestä kuvaillen sitä iskeväksi kappaleeksi. Myös Digital Spy antoi sille neljä tähteä: ”Musikaalisesti Ferguson jatkaa pehmeää soul-linjaansa, mutta sanoista huomaa hänellä olevan enemmän tulta sielussaan.” The Telegraph kirjoitti singlen olevan loistava, kehuen Fergusonin laulusuoritusta. Musiikkisivusto Muumusekin kehui Fergusonin laulua, ja kirjoitti: ”Tämä laulu ansaitsee olla hitti. Tervetuloa takaisin, Rebecca.”
Abdelkarim Nafti

Ura

Nafti aloitti ammattilaisuransa CS Sfaxienissa, jossa hän voitti Tunisian mestaruuden kaudella 2004–2005. Hän pelasi 6 kuukautta lainalla saudiarabialaisessa Al-Nasrissa.
Tammikuussa 2010 Nafti siirtyi sudanilaiseen Al-Merreikh joukkueeseen. Hän saavutti joukkueessa Sudanin cupin vuonna 2010 ja Sudanin mestaruuden 2011.
Marraskuussa 2011 Nafti allekirjoitti kahden ja puolen vuoden sopimuksen tunisialaisen Club Africainin kanssa.
Mari Niskanen

Mari Talvikki Niskanen (s. 6. helmikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen entinen kestävyysjuoksija, joka edusti Viipurin Urheilijoita.
Niskanen juoksi SM-tasolla usean kerran mitaleille; hän saavutti yhteensä viisi, arvokkaimpina puolimaratonin kulta vuonna 2002 ja saman vuoden SM-hallikisojen mestaruus 1 500 metriltä. Lisäksi hän juoksi 5 000 ja 10 000 metrillä pronssille vuonna 2000 ja puolimaratonin pronssille 2004. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän oli mukana kahdesti. Hän ei osallistunut kertaakaan nuorten ja aikuisten arvokisoihin.
Oleg Kononenko

Henkilöhistoria

Kononenko valmistui Nikolai Žukovskin nimeä kantavasta Harkovan ilmailuinstituutista vuonna 1988 koneinsinöörinä, erikoistumisalanaan lentokoneiden moottorit. Vuonna 1990 Kononenko sai jatko-opintonsa valmiiksi Kuibyševin ilmailuinstituutissa erikoisalanaan automaattiset ohjausjärjestelmät. Opintojen jälkeen Kononenko toimi Samaran keskussuunnitteluvirastossa insinöörinä, suunnitteluinsinöörinä ja johtavana suunnitteluinsinöörinä.
Mike Iupati

NFL-ura

Teini-iässä perheineen Kaliforniaan muuttanut Iupati pelasi yliopistojalkapalloa Idahon yliopiston joukkueessa, josta hänet varattiin NFL:ään liigan vuoden 2010 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, koko tilaisuuden 17. pelaajana.
Iupati teki hänet varanneen San Francisco 49ersin kanssa viiden vuoden sopimuksen, jonka arvo voi nousta yhteensä 18,25 miljoonaan dollariin.
Vuonna 2015 Iupatio teki Arizona Cardinalsin kanssa viiden vuoden ja 40 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Muuta

Iupatin pikkuveli Andrew on pelannut yliopistojalkapalloa puolustuksen linjamiehenä Oregonin yliopiston joukkueessa.
Iso Salmijärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Yliskylästä länteen lähtevän yhdystien 3241 vieressä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on kartan mukaan autio. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä, joka on metsämaata.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Längelmäveden lähialueeseen (35.721) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,5 metriä mpy. Siihen on johdettu metsäoja, Pikkuisen Salmijärven ja Pajujärven laskuojat. Järven oma laskuoja virtaa itään ja laskee neljän kilometrin päässä Längelmäveden Pappilanselkään.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvien nimet olivat ”Salmijärvet”, jolla vitanneen Isoon ja Pieneen Salmijärveen. Järvet ovat voineet olla yhtä järveä, joiden välissä olisi ollut salmi. Jos järvien vedenpinnat olisi laskettu, on niiden nimeen jäänyt siitä vihje. Asia tulisi kuitenkin todistaa kirjallisesta lähteestä.
Bernhard Lichtenberg

Bernhard Lichtenberg (3. joulukuuta 1875 Ohlau – 5. marraskuuta 1943 Hof) oli berliiniläinen katolinen pappi, joka vuoden 1938 kristalliyön jälkeen alkoi julkisesti rukoilla vainottujen juutalaisten puolesta. Hän osallistui myös protestointiin natsi-Saksan eutanasiaohjelmaa vastaan. Vedottuaan 1941 itään kuljetettujen juutalaisten puolesta hänet vangittiin kahdeksi vuodeksi. Vuonna 1943 Gestapo määräsi vasta vapautetun Lichtenbergin Dachaun keskitysleirille, mutta hän kuoli matkan aikana.
Reba McEntire

Ura

Hän on julkaissut urallaan kolmisenkymmentä albumia, joita on myyty yli 80 miljoonaa kappaletta. Tämä tekee hänestä yhden kaikkien aikojen menestyneimmistä kantrilaulajista. Reba aloitti laulajanuransa 1970-luvun puolivälissä. 
Laulamisen lisäksi McEntire on myös näytellyt. Vuonna 2001 hän näytteli Broadwaylla Irving Berlinin musikaalissa Annie Get Your Gun. Vuosina 2001–2007 hän näytteli omassa, myös Suomessa esitetyssä tilannekomediasarjassa Reba, jossa hän näytteli eronnutta yksinhuoltajaäitiä Reba Hartia. Se sai niin Emmy- kuin Golden Globe -ehdokkuuksia. Hän on saanut laulajanurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä

McEntire on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta kummatkin avioliitot ovat päättyneet eroon. Hänellä on yksi lapsi, poika nimeltään Shelby.
Henryk Hryniewski

Henryk Hryniewski (georg. ჰენრიკ ჰრინევსკი, Henrik Hrinevski, ven. Генрих Викторович Гриневский, 1869–1937) oli puolalais-georgialainen taidemaalari, graafikko ja kuvittaja, joka tunnettiin myös perinteisen georgialaisen arkkitehtuurin tutkijana ja kouluttajana. Hänet pidätettiin ja murhattiin Josif Stalin suuressa puhdistuksessa ja suurin osa hänen alkuperäistöistään tuhottiin. 
Hryniewski syntyi maanpaossa olleen puolalaisen patriootin perheeseen länsigeorgialaisessa Kutaisin kaupungissa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Vuosina 1895–1898 hän opiskeli taidetta ja arkkitehtuuria Firenzessä ja Karlsruhessa. Vuonna 1898 hän asettui Tiflisiin (Tbilisiin), jossa hän maalasi ja opetti. Hän johti Tiflisin taidekoulua vuosina 1918–1921 ja auttoi sen muuttamisessa Georgian kuvataideakatemiaksi, jonka professori hänestä tuli vuonna 1922. Vararehtoriksi hän nousi vuonna 1927. 
Hryniewski osallistui energisesti ajan kaikkiin merkittäviin kulttuuriprojekteihin. Hän oli keskeisessä asemassa Tbilisin historian museon perustamisessa ja hän oli kulttuuriperinnön suojelua varten luodun erityiskomission jäsen. Hän opiskeli Georgian kansan- ja kirkkoarkkitehtuuria ja laati "Georgian vanha arkkitehtuuri" -akvarellialbumin, kattavan analyysin georgialaisesta koristetaiteesta sekä perspektiiviä ja varjostusta käsitelleen oppikirjan. Hryniewskin kuvituksia julkaistiin säännöllisesti Georgian lehdistössä ja johtavien georgialaisten kirjailijoiden teoksissa, erityisesti Ilia Tšavtšavadzen tuotannossa. Hän loi myös ikonostaasin Pyhän Yrjön Kašvetin kirkkoon ja osallistui Georgian aatelispankin toimiston rakennushankkeeseen (nykyinen Georgian parlamentin kirjasto). Hän vastusti neuvostoviranomaisten ajamia ideologisia uudistuksia taideakatemiassa. Hryniewski pidätettiin ja ammuttiin vuoden 1937 sortotoimissa. NKVD:n upseerit tuhosivat hänen studionsa, ja suuri määrä hänen töitään katosi pysyvästi. Hryniewskin vaimo Maria Perini (1873–1939), italialaissyntyinen tanssija ja Tbilisin ensimmäisen balettistudion perustaja, lähetettiin maanpakoon Georgiasta välittömästi miehensä pidätyksen jälkeen.
Indulf

Indulf (k. 962, Illdulb mac Causantín) oli Skotlannin kuningas. Hän oli Konstantin II:n poika, ja nousi valtaan pikkuserkkunsa Malcolm I:n jälkeen. Indulf kruunattiin Sconessa Caislean Credi-kukkulalla, josta tuli tärkeä paikka myöhemmin Skotlannin historiassa. Indulfin aikana Skotlannin valta levittäytyi etelämmäs Esk-joelle asti. Indulf tunnetaan siitä, että hän valtasi Edinburghin linnan takaisin saksikuningas Edrediltä. Hän torjui myös viikinkien hyökkäyksiä menestyksekkäästi.
Indulfin viimeisistä vuosista on ristiriitaista tietoa. Hän aikoi vetäytyä vallasta, mutta nousikin sitten taistelemaan vielä kerran viikinkejä vastaan, ja sai surmansa vuonna 962 jossakin taistelussa, ilmeisesti joko Finochtyn tai Stonehnavenin luona.
Jussi-palkinnot 1997

Jussi-palkinnot 1997 jaettiin 1. maaliskuuta 1997 Valkoisessa salissa järjestetyssä Jussi-palkintojen jakotilaisuudessa vuoden 1996 elokuville. Gaalan juonsivat Heikki Hela,Timo Kahilainen ja Heikki Silvennoinen.