google/wiki40b huggingface dataset:
Douglas DC-1

Historia

DC-1:n kehityksen voidaan katsoa alkaneen 1931 tapahtuneesta TWA-lentoyhtiön kahdeksan ihmishenkeä vaatineesta onnettomuudesta, jossa Fokker Trimotor -tyyppinen kone hajosi ilmassa sen puisen siipisalon petettyä.
Onnettomuuden seurauksena Yhdysvaltojen ilmailuhallinto määräsi, ettei tulevissa koneissa tule olla puusta valmistettuja siipiä tai kantavia rakenteita. Kilpaileva Boeing-yhtiö kehitti uusien vaatimusten mukaisen modernin Boeing 247 -koneen, mutta rajallisen tuotantokapasiteetin takia kykeni valmistamaan koneita vain pääasiakkaalleen, United Airlines -lentoyhtiölle. TWA järjesti tarjouskilpailun vastaavasta koneesta.
Douglas ei aluksi ollut halukas vastaamaan, epäillen ettei koneelle löytyisi riittävästi markkinoita kattamaan kehityskulut. Hän hahmotteli kuitenkin 2-moottorisen, alatasoisen ja metallirakenteisen koneen, joka kykeni TWA:n vaatimusten mukaisesti lentämään ja laskeutumaan turvallisesti myös yhdellä moottorilla.
Koneesta valmistettiin yksi prototyyppi, joka suoritti ensilentonsa 1. heinäkuuta 1933. Kone osoittautui koelennoilla suorituskyvyltään ja lento-ominaisuuksiltaan ylivertaiseksi aikalaisiinsa Fokker Trimotoriin ja Ford Trimotoriin nähden. Se asetti myös uuden nopeusennätyksen lentäessään Yhdysvaltojen halki 13 tunnissa ja viidessä minuutissa.
TWA:n toivomusten mukaisesta kone varustettiin tehokkaammilla moottoreilla ja muutettiin 14-paikkaiseksi. Tätä Douglas DC-2:ksi nimettyä tuotantomallia yhtiö tilasi 20 kappaletta.
Alkuperäinen DC-1 myytiin Englantiin vuonna 1938, jossa se lensi yksityisomistuksessa joitakin kuukausia. Tämän jälkeen kone päätyi Ranskan kautta Espanjaan Líneas Aéreas Postales Españolas -lentoyhtiölle ja edelleen Iberialle. Kone tuhoutui lento-onnettomuudessa joulukuussa 1940.
Matti Seppälä

Matti Kullervo Seppälä (s. 5. syyskuuta 1941 Vaasa) on suomalainen luonnonmaantieteilijä ja Helsingin yliopiston luonnonmaantieteen professori emeritus. Seppälä on toiminut maantieteen apulaisprofessorina Oulun yliopistossa vuosina 1973–1978, maantieteen apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1998 ja maantieteen professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1998–2009. Hänen tieteellisiin kiinnostuksenkohteisiinsa kuuluvat muun muassa kylmien ympäristöjen geomorfologia, geomorfologinen kartoitus, ilmakuvatulkinta, ikirouta ja eoliset prosessit.
Keski-Suomen opiskelija-asuntosäätiö

Keski-Suomen opiskelija-asuntosäätiö (KOAS) rakennuttaa, vuokraa ja ylläpitää asuntoja opiskelijoille Jyväskylässä. Säätiö on voittoa tavoittelematon. 
Säätiön omistavat Jyväskylän kaupunki, Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunta (JYY), Jyväskylän ammattikorkeakoulun opiskelijakunta Jamko ry ja ammattiopistojen opiskelijakunta  JAMO.

Organisaatio

Säätiön hallintoelimiä ovat valtuuskunta ja hallitus. Valtuuskuntaan kuuluu 20–40 jäsentä. Jyväskylän kaupungilla ja JYY:llä on kahdeksan edustajaa, Jamkolla viisi edustajaa ja muilla oppilaitosten edustajilla yksi paikka. Lisäksi asukastoimikunnat valitsevat valtuuskuntaan kaksi edustajaa.
Valtuuskunta valitsee yhdeksänhenkisen hallituksen kahdeksi vuodeksi siten, että vuorovuosin vaihtuu neljästä viiteen jäsentä. Vähintään kahden jäsenen on oltava asukastoimikuntien esittämiä asukasedustajia. Vuonna 2016 hallituksen puheenjohtajana toimii Esa Salokorpi.
KOAS:in toimitusjohtajana toimii Matti Tanskanen.

Asunnot

Vuoden 2013 lopussa KOAS:illa oli eri puolilla Jyväskylää 70 kerrostaloa, joissa oli 2 356 asuinhuoneistoa ja 4 154 asuntopaikkaa. Asunnoista soluasuntoja oli 41 %, yksiöitä 32 % ja perheasuntoja 27 %.
Säätiön liikevaihto oli vuonna 2013 oli 15,6 miljoonaa euroa ja taseen loppusumma 101,4 miljoonaa euroa. Säätiö kerää rakennusrahastoa kohteiden korjaus- ja peruskorjauksia varten.
Peltoaivi

Peltoaivi, joskus myös Peltotunturi (pohjoissaameksi Bealdoaivi, inarinsaameksi Piäldoouáivi) on tunturi Inarissa Muotkatunturin erämaa-alueella. Sen korkeus on 567,6 metriä m.p.y.
Se on suosittu vaelluskohde ja sijaitsee alueen suurimman järven, Peltojärven, pohjoispuolella. Tunturin itärinne kohoaa suoraan järvestä jyrkkänä pahtana. Länsirinne Alemman Honkavuoman puolella on loivaa ja helppokulkuista. Peltotunturin massiiviin kuuluu useita huippuja. Matkaa Karigasniemen tieltä tunturille on 15 km.
Children of the Night

Vastaanotto

Children of the Night on Nash the Slashin tunnetuin soolojulkaisu. Allmusicin Aaron Badgley antaa sille neljä tähteä viidestä, sanoen sen olevan "vahva albumi, joka on täynnä kiinnostavia soundeja ja kestää toistuvaa kuuntelua". Hän kehuu myös Hillagen tuotantoa, kuvaillen albumin äänimaailmaa paljon Nashin debyyttialbumi Dreams & Nightmaresia tanakammaksi. Badgleyn mukaan albumi "rokkaa". Kriitikko Jerry van Kooten kehuu Children of the Nightia myös: hänestä se on "omituinen, melodinen, pelottava, rockaava [... ja] omaperäinen." Hän kiinnittää huomiota myös Nash the Slashin monipuolisuuteen laulajana sekä albumin paikoittaiseen raskauteen. Hänestä uusintapainoksen äänenlaatu on erinomainen.

Singlejulkaisut

Ennen Children of the Nightia Nash the Slash julkaisi ensimmäisen singlensä "Dead Man's Curve", kyseessä oli tosin eri versio kuin Children of the Nightilla kuultu. Kappale kohosi singlelistoille useissa maissa ja muodostui Nash the Slashin suurimmaksi soolohitiksi. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo ja sen B-puolena kuultiin "Reactor No.2", joka on julkaistu bonuskappaleena Children of the Nightin CD-versiolla. "Dead Man's Curvea" seurasi singlejulkaisuna "19th Nervous Breakdown / Danger Zone".
Lainanvälittäjät

Lainanvälittäjät ovat verkossa toimivia palveluja, joilla ei ole omia lainoja. Ne eivät lainaa rahaa, vaan ovat erikoistuneet lainahakemusten kilpailuttamiseen. Lainanhakijan täytettyä lainanvälittäjän hakemuslomakkeen se lähtee heti jopa 25 pankille, jotka antavat siitä lainatarjoukset. Nämä tarjoukset pankit lähettävät lainanhakijan sähköpostiin. Hakija löytää halvimman tarjouksen vertaamalla niiden todellisia vuosikorkoja. Hän hyväksyy yhden, jolloin muut tarjoukset raukeavat itsestään. Velkasuhde syntyy lainanhakijan ja pankin välille.
Suomessa toimii kuusi merkittävää lainanvälittäjää (kesäkuu 2019).
Pikku Saarijärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,6 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven etelärannat ja eteläiset vesialueet kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen pohjonen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen eteläpuolella.
Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liitto SOOL

Organisaatio

SOOLin ylin päättävä elin on liittokokous, joka valitsee puheenjohtajan, varapuheenjohtajan ja 10-jäsenisen hallituksen toimikaudelle 1.6.–31.5. Liittokokous päättää myös muun muassa liiton toimintasuunnitelmasta ja talousarviosta. Liittokokouksessa ovat edustettuina SOOLin jäsenyhdistykset, joiden äänimäärä määräytyy niiden jäsenmäärän mukaan. Sääntömääräinen liittokokous pidetään maalis-, huhtikuun aikana. SOOLin toimistolla Helsingin Itä-Pasilassa työskentelee pääsihteerin lisäksi kaksi palkattua työntekijää.

Historia

SOOLin toiminta alkoi vuonna 1959 nimellä Suomen opettajanvalmistuslaitosten oppilas- ja ylioppilaskuntien liitto (SOOL), joka perustettiin ylläpitämään opettajia valmistavien laitosten opiskelijoiden välisiä yhteyksiä. Järjestäytymiskokous pidettiin Jyväskylässä 26. syyskuuta 1959.
Vuonna 1972 nimeksi tulee Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liitto. Uusissa säännöissä toiminnan tavoitteeksi asetetaan opettajaksi opiskelevien edunvalvonta.
Opettajankoulutuksessa ja opettajajärjestöissä tapahtuneiden muutosten myötä Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liitto SOOL ry on organisoitunut uudelleen kahteen otteeseen. Aineenopettajaksi opiskelevat tulivat mukaan toimintaan vuonna 1981, kun SOOL ja Suomen Auskultantit ry yhdistyivät. Nykyisessä muodossaan SOOL on toiminut vuodesta 1995, jolloin Suomen Lastentarhanopettajaksi Opiskelevien Liitto (SLOL) yhdistyi SOOLiin.
Gino Severini

Gino Severini (7. huhtikuuta 1883 Cortona, Italia – 26. helmikuuta 1966 Pariisi, Ranska) oli italialainen futurismia edustava taidemaalari, joka vuoden 1906 jälkeen toimi suurimmiksi osin Pariisissa. Hän allekirjoitti futuristisen manifestin vuonna 1910 ja maalasi esimerkiksi Pan-Panin tanssin (1911, Berliini). Severini siirtyi taiteessaan myöhemmin kubismiin ja sen jälkeen nonfiguratismiin.
Summan paperitehdas

Summan paperitehdas (Stora Enso Publication Paper, Summa Mill) oli Stora Enso -konserniin kuulunut paperitehdas, joka sijaitsi Haminan Summassa. Tehdas valmisti tavallista sanomalehtipaperia ja erikoissanomalehtipaperia vuodesta 1979 lisääntyneellä volyymilla. Tehtaan uusimmat tuotteet olivat MF-aikakauslehtipaperi, jota tehtiin PK2:lla ja PK3:lla valmistetut kirjapaperit. Tehtaalla oli enimmillään kolme keskikokoista paperikonetta. Tehtaan paperikone 1 suljettiin vuonna 2003 ja kaksi muuta tammikuun 2008 lopussa.
Tehdas ehti toimia lähes 53:n vuoden ajan. Se aloitti toimintansa 8.3.1955 ja suljettiin 30.1.2008. Tehtaalla oli loppuvaiheessa noin 420 työntekijää ja viimeisenä tehtaanjohtajana toimi Juha Mäkimattila. Aiemmin tehtaanjohtajana on toiminut mm. Olavi Airanne. Tehdaspalvelut toimitti Kymenso Oy (loppuvaiheessa 170 työntekijää). Työntekijöistä suurin osa kuului Paperiliiton Summan osastoon n:o 18 r.y. Tehdas valmisti sanomalehti-, aikakauslehti- ja kirjapaperia. Vuonna 2006 tehtaan tuotanto oli 400 000 tonnia (kapasiteetti 410 000 tonnia) ja liikevaihto 228 miljoonaa euroa. Tehdasrakennuksen vanhemmat osat (PK1 ja PK2) on suunnitellut arkkitehti Alvar Aalto.
Vuoden 2009 alussa Stora Enso ilmoitti myyneensä tehtaan toimitilat internet-yhtiö Googlelle 40 miljoonalla eurolla. Google rakensi tehtaaseen palvelinkeskuksen, joka valmistui keväällä 2011. Se otettiin käyttöön syyskuussa 2011. Google ilmoitti elokuussa 2012 laajentavansa palvelintiloja, ja ottamalla käyttöön toisen hallin. 150 miljoonan euron hintaisen rakennustyön on määrä kestää puolitoista vuotta.

Massaosasto

Tehtaan massaosasto käsitti kolme osaa: kuumahierrelaitos (TMP), hiomo ja sulputtamo. TMP–laitoksessa oli kaksi erillistä linjaa, joissa jokaisessa oli kaksi esijauhinta ja yksi rejektijauhin. Kuumahierrelaitos käynnistyi vuonna 1976, jolloin TMP-linjan tuotantokapasiteetiksi luvattiin 280 t/d. TMP–laitoksen viimeisin vuorokausituotanto maksimissaan oli noin 720 t/d, joka saavutettiin vuoden 1987 uusinnan jälkeen. Laitokselle tehtiin vuosina 2001-2002 aikana suuria muutoksia. Esimerkiksi kaikki TMP-linjan rejektijauhimet uusittiin.
Hiokkeen valmistus Summan tehtailla tapahtui 26:lla hiomakoneella, joista 20 oli Voithin valmistamia ketjuhiomakoneita ja 6 Tampellan taskuhiomakoneita. Koneet muodostivat kolme hiokelinjaa. Voithin koneet oli jaettu kahteen kymmenen koneen linjaan. Ensimmäiset 10 konetta käsittivät hiomo ykkösen. Voithin toiset 10 konetta muodostivat hiomo kakkosen ja Tampellan kuusi hiomakonetta hiomo kolmosen.
Amurinsampi

Ulkonäkö ja koko

Amurinsammen selässä ja kyljissä on rivi luukilpiä. Pohjaväritys on turkoosinharmaa. Amurinsampi on erittäin kookas kala. Laji saattaa kasvaa jopa kolmen metrin mittaiseksi ja painaa lähes 200 kilogrammaa. Amurinsampi voi yltää lähes 70 vuoden ikään.

Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavataan Pohjois-Aasiassa ja Venäjällä. Amurinsampi elää meri-, murto- ja makeassa vedessä. Sopivin veden lämpötila lajille on 10 - 20 °C. Aikuiset yksilöt elävät lähinnä hiekkapohjaisissa joissa. Amurinsammen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan äärimmäisen uhanalainen.

Ravinto ja elintavat

Amurinsampi käyttää ravinnokseen pohjaeläimiä. Urokset tulevat sukukypsiksi 7-8 vuoden iässä, naaraat hieman vanhempina.
Porton yliopisto

Historia

Porton yliopisto syntyi kahden 1800-luvulla perustetun portugalilaisen korkeakoulun, Academia Politécnican ja Escola Médico-Cirúrgican, pohjalta. Porton ja Lissabonin yliopistot perustettiin vuoden 1910 vallankumouksen jälkeen Portugalin ensimmäisen tasavallan aikana. Porton yliopisto koostui tuolloin kolmesta tiedekunnasta: Faculdade de Ciências Matemáticas, Físico-Químicas e Histórico-Naturais, Faculdade de Medicina ja Faculdade de Comércio, joista viimeksi mainittu ei koskaan ollut käytännössä toiminnassa. Yliopisto avattiin 16. heinäkuuta 1911, ja samana päivänä valittiin ensimmäinen rehtori, matemaatikko Gomes Teixeira.
Seuraavina vuosikymmeninä Porton yliopisto laajeni kahdesta alkuperäisestä – luonnontieteellisestä ja lääketieteellisestä – tiedekunnasta. Yliopistoon perustettiin teknillinen tiedekunta vuonna 1915, humanistinen tiedekunta vuonna 1919 ja farmasian tiedekunta vuonna 1925. Humanistinen tiedekunta lakkautettiin kuitenkin jo 1928 ja luotiin uudestaan vasta vuonna 1961. Sillä välillä Porton yliopisto laajeni vain yhdellä tiedekunnalla, kun kauppatieteellinen tiedekunta avattiin vuonna 1953.
Huhtikuun 1974 neilikkavallankumous Portugalissa merkitsi Porton yliopistolle kasvukauden alkua. Seuraavina vuosina perustettiin kahdeksan uutta tiedekuntaa: ICBAS (1975), liikuntatiede (1975), psykologia (1977), arkkitehtuuri (1979), hammaslääketiede (1989), ravitsemustiede (1992), taiteet (1992) ja oikeustiede (1994).

Sijainti

Yliopiston rakennukset sijaitsevat pääosin kolmella kampusalueella (port. pólos). Pólo I on Porton kaupungin keskustassa, ja siellä sijaitsevat muun muassa hallintorakennus (port. Reitoria), oikeustieteen, farmasian ja taiteiden tiedekunnat ja ICBAS. Porton pohjoisosassa Asprelassa olevan Pólo II:n alueella ovat lääketieteen, hammaslääketieteen, teknillisten tieteiden, liikuntatieteen, kauppatieteen ja psykologian tiedekunnat. Pólo III sijaitsee keskustasta länteen Campo Alegressa, ja siellä ovat luonnontieteiden, arkkitehtuurin ja humanististen aineiden tiedekunnat.

Kansainvälinen yhteistyö

Porton yliopisto tekee kansainvälistä yhteistyötä Euroopan unionin vaihto- ja tutkimusohjelmien kautta. Yliopisto osallistuu muun muassa Socrates/Erasmus-, Lingua-, Grundtvig, Leonardo da Vinci-, Tempus- ja Alfa-ohjelmiin. Lisäksi Porton yliopisto tekee yhteistyötä muiden portugalinkielisten maiden kanssa, joista tärkeimpiä ovat Brasilia, Angola ja Mosambik. Vähäisemmässä määrin yhteistyökumppaneita ovat São Tomé ja Príncipe, Kap Verde, Itä-Timor ja Macao.
Hilary ja Jackie

Hilary ja Jackie (engl. Hilary and Jackie) on Anand Tuckerin ohjaama, vuonna 1998 valmistunut brittiläinen elämäkertaelokuva, joka kertoo englantilaisen sellistin Jacqueline du Prén perhe-elämästä, urasta ja erityisesti myrskyisestä suhteesta sisareensa Hilaryyn. Jackie sairastuu MS-tautiin, joka päättää hänen sellistin uransa ja melko nopeasti myös hänen elämänsä. Elokuva perustuu du Prén veljen ja sisaren, Piersin ja Hilaryn, kirjoittamiin muistelmiin.

Juoni

Elokuva on jaettu kahteen osaan. Ensimmäisessä tapahtumat kerrotaan Hilaryn näkökulmasta ja toisessa Jackien. Elokuvan alussa sisarukset ovat lapsia, ja saavat tanssi- ja soitinopetusta äidiltään. Hilary soittaa huilua ja Jackie selloa. Jackiestä tulee virtuoosi, joka nousee nopeasti kansainväliseen maineeseen. Hän menee myöhemmin naimisiin pianisti/kapellimestari Daniel Barenboimin kanssa.
Toisaalla Hilary soittaa amatööriorkesterissa ja menee naimisiin Christopher Finzin, säveltäjä Gerald Finzin pojan, kanssa. Jackie ei tahdo olla yhdessä miehensä kanssa ja pakenee Hilaryn luokse maaseudulle. Hilary auttaa Jackien jaloilleen tämän hermoromahduksesta ja antaa hyväksyntänsä Jackien ja miehensä Christopherin seksisuhteelle, Jackien pyynnöstä.
Elokuvan viimeinen osa keskittyy yksityiskohtiin Jackien elämän viidestätoista viimeisestä vuodesta. Hänellä diagnosoidaan MS-tauti, hän menettää hermostonsa hallinnan, halvaantuu, muuttuu kuuroksi ja lopulta menehtyy. Elokuva loppuu hetkeen, jossa Jackien henki seuraa tämän ja siskonsa leikkiä rannalla pieninä tyttöinä.
Ensimmäinen internationaali

Kansainvälinen työväenliitto eli niin sanottu ensimmäinen internationaali oli 1800-luvulla muodostuneen työväenliikkeen ensimmäinen kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Se perustettiin Saint Martin's Hallissa Lontoossa vuonna 1864. Internationaalin ensimmäinen kongressi järjestettiin Genevessä vuonna 1866.
Internationaalin toimintaan osallistui muun muassa sosialisteja, kommunisteja ja anarkisteja sekä työväenluokkaisia luokkasotaa kannattavia ammattiliittoja. Huipussaan internationaalilla oli poliisiraporttien mukaan viisi miljoonaa jäsentä, kun taas järjestön virallinen lehti puhui kahdeksasta miljoonasta.
Perustamisvaiheen keskeisistä henkilöistä kommunisti Karl Marx ja kollektivisti, anarkisti Mihail Bakunin ajautuivat voimakkaisiin erimielisyyksiin aatteellisissa kysymyksissä, mikä halvaannutti internationaalin työskentelyä. Vuoden 1872 Haagin kongressin jälkeen anarkistit erosivat internationaalista ja perustivat vielä samana vuonna Anarkistisen internationaalin. Ensimmäisen internationaalin toiminta hiipui vähitellen, ja se lakkautettiin 1876. Seuraajaksi perustettiin Toinen internationaali vuonna 1889.
Hélène Conway-Mouret

Hélène Conway-Mouret (s. 13. syyskuuta 1969 Annaba, Algeria) on ranskalainen poliitikko. Hän on toiminut senaattorina Ranskan senaatissa ja toisena ulkoministerinä.
Hänet valittiin Ranskan senaatin jäseneksi vuonna 2011 edustamaan ulkomailla asuvia ranskalaisia. Senaatissa hän on edustanut Ranskan sosialistista puoluetta.

Elämäkerta

Hélène Conway-Mouret on syntynyt Bônen kaupungissa, joka on nykyiseltä nimeltään Annaba. Tuolloin Algeria oli vielä virallisesti osa Ranskaa. Conway-Mouret on asunut 25 vuotta Irlannissa, jossa hän on toiminut mm. Dublinin teknisen instituutin kielten osaston johtajana.
Lumière-Lyon-III-yliopistossa hän suoritti nykyajan kirjallisuutta käsittelevän loppututkinnon ja Dublinin Trinity Collegessakasvatustieteen tutkinnon vuonna 1984. Niiden jälkeen hän suoritti filosofian maisteritutkinnon ja samalla myös johtamistaidon diplomin Ulsterin yliopistossa Pohjois-Irlannissa.

Poliittinen toiminta

Hélène Conway-Mouret on Ranskan sosialistisen puolueen aktivisti, joka valittiin Ranskan senaatin jäseneksi ensimmäisen kerran vuonna 2011. Hän on senaattorina edustanut Ranskan valtioalueen ulkopuolella asuvia ranskalaisia. 
Vuonna 2012 hänestä tuli ministeri Jean-Marc Ayraultin toisessa hallituksessa ja hän toimi sen apulaisulkoministerinä, jonka tehtäviin kuuluivat ulkomailla oleviin ranskalaisiin liittyvät asiat.
Tehtävässä hän seurasi Yamina Benguiguita ja kun ministerin tehtävät hänen osaltaan päättyivät 2014, hänen tilalleen tuli Fleur Pellerin.
Ministerin tehtävien jälkeen hän jatkoi toimintaansa senaatissa, jossa hän edelleenkin edustaa valtioalueen ulkopuolella asuvia ranskalaisia.
Hänellä on ollut lukuisia yhteiskunnallisia tehtäviä eri järjestöissä ja instituuteissa. Hän on mm. sosialistipuolueen Fondation Jean-Jaures -ajatushautomon kansainvälisten asioiden osaston johtajan.
Berghamn (Nauvo)

Liikenneyhteydet

Yhteysalus M/S Eivor liikennöi säännöllisesti Nauvon Pärnäisistä Berghamniin. Saarella on vierasvenesatama. Maantieyhteyttä ei ole.
Joulumaa

Joulumaa on laulaja-lauluntekijä Juha Vainion sanoittama ja laulaja Katri Helena Kalaojan säveltämä jouluaiheinen laulu. Kappale syntyi, kun Katri Helenan piti sanoittaa uusi joululaulu Niilo Tarvajärven ideoimalle jouluaiheiselle albumille, mutta hän ei kiireessä ehtinyt sitä tehdä. Myöhemmin hän keksi uudelle kappaleelle sävelen ja antoi Vainiolle tehtäväkseen luoda lauluun sanat. Katri Helena levytti laulun vuonna 1978, ja se julkaistiin myös singlenä.
Vuoden 2011 kaupallisissa radioissa eniten soitettujen joululaulujen listalla Joulumaa oli kolmantena ja oli samalla listan paras kotimainen kappale.
Víctor Ibarbo

Seurajoukkueura

Kolumbialaisessa Atlético Nacionalissa seurajoukkueuransa vuonna 2008 aloittanut Ibarbo oli lähellä siirtyä vuonna 2009 italialaiseen Udineseen, mutta siirto kariutui.
Vuonna 2011 hän voitti seuran kanssa Kolumbian mestaruuden ja siirtyikin samana vuonna Serie A:ssa pelaavaan Cagliari Calcioon. Hän teki ensimmäisen maalinsa saman vuoden joulukuussa. Ensimmäinen hattutemppu tuli maaliskuussa Sampdoriaa vastaan, jolloin Ibarbosta tuli ensimmäinen kolumbialainen sitten Faustino Asprillan, joka onnistuu kolmesti samassa ottelussa maalinteossa Serie A:ssa. 2013 toukokuussa Ibarbo teki sarjajohtaja Juventusta vastaan loistavan yksilösuoritusmaalin, jota verrattiin liberialaisen George Weahin maaliin vuonna 1996 Hellas Veronaa vastaan. Kevätpuoliskon kaudesta 2014-2015 Ibarbo oli lainassa Serie A:n AS Romassa, jossa hän ei tehnyt yhtään maalia 12 pelaamassaan ottelussa.
Syyskuussa 2015 Ibarbo siirtyi lainalle Serie B:hen pudonneesta Cagliarista Englannin valioliigan Watford FC:hen.

Maajoukkueura

Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa pelannut Ibarbo teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 2010. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki ystävyysottelussa Belgiaa vastaan Brysselissä marraskuussa 2013. Kolumbian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja José Pekerman valitsi Ibarbon vuoden 2014 MM-kisoihin. MM-kisoissa Ibarbo pelasi neljässä Kolumbian pelissä, kun joukkue eteni puolivälieriin. Hän kuului Kolumbian joukkueeseen myös kesän 2015 Copa Américassa.
Jane Leeves

Jane Leeves (s. 18. huhtikuuta 1961 Ilfordissa, Englannissa) on englantilainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Daphne Moonina televisiosarjassa Frasier.
Leeves työskenteli mallina ennen näyttelijänuralle ryhtymistään. Hän esiintyi Monty Python: Elämän tarkoitus -elokuvassa sekä Benny Hillin show'ssa. Vuosina 1986–1988 hän esiintyi television komediasarjassa Throb.
Lopullisen läpimurtonsa näyttelijänä Leeves teki Yhdysvalloissa, missä hän esiintyi Murphy Brown -komediasarjassa ja Seinfeldissä. Frasierissa hän aloitti vuonna 1993.  Sarjan myötä hänestä tuli Hollywoodin parhaiten palkattu brittinäyttelijä. Hän sai myös roolistaan Emmy-ehdokkuuden.
Lerin Duarte

Seurajoukkueura

Duarte on Sparta Rotterdamin kasvatti. Hän debytoi seurassa Eredivisiessä kaudella 2009-2010. Tuon kauden jälkeen seura putosi kuitenkin sarjatasoa alemmaksi. Kesällä 2011 Duarte siirtyi Eredivisien Heracles Almeloon. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana lähes kaikki sarjaottelut. Elokuussa 2013 Duarte siirtyi hallitsevaan liigamestariin AFC Ajaxiin. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa hän voitti Alankomaiden mestaruuden ja debytoi Mestareiden liigassa.
Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Duarte siirtyi lainalle niin ikään Eredivisiessä pelaavaan SC Heerenveeniin.

Maajoukkueura

Duarte edusti vuosina 2011-2013 Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Hän voi yhä edustaa aikuisten maajoukkuetasolla myös Kap Verdeä, sillä hän ei ole vielä pelannut aikuisten maajoukkuetasolla minkään maan paidassa.
Jorma Airaksinen

Jorma Airaksinen (s. 6. lokakuuta 1942 Paltamo) on suomalainen taikuri.
Hän esiintyy vaimonsa Ainon kanssa. Esitykset sisältävät näyttäviä illuusioita kuten kyyhkys- ja villakoiratemppuja. Airaksiset ovat esiintyneet usein Linnanmäellä sekä Sirkus Finlandiassa. Airaksinen valittiin vuoden taikuriksi 2002.  Hän on esiintynyt myös Pohjois-Koreassa Kim Il-Sungille.
Nykyään Airaksinen asuu Nilsiässä. Hän toimii yrittäjänä taiteilijatoiminimellä  ja on vuodesta 2010 lähtien ollut Kukkuran jäsen. Airaksinen esiintyy edelleen ja myy mm. taikurivierailuja isoihin ja pienempiin tilaisuuksiin.