google/wiki40b huggingface dataset:
Organozirkoniumyhdisteet

Organozirkoniumyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät zirkoniumin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Eräitä organozirkoniumyhdisteitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyytteinä esimerkiksi polymeerien valmistuksessa.
Dark Sun

Dark Sun on Dungeons & Dragons -roolipelin kampanjamaailma, joka sijoittuu post-apokalyptiselle aavikkoplaneetta Athakselle. TSR, Inc. julkaisi sen vuonna 1991. Wizards of the Coastin uusintajulkaisu Dungeons & Dragonsin neljännen version säännöille ilmestyi vuonna 2010.

Maailma

Ankara ilmasto ja noitakuninkaiden tyrannia ovat luoneet Athakseen korruptoituneen ja väkivaltaisen kulttuurin, jossa orjuus on yleistä. Taikuuden käyttö aiheuttaa vakavia ympäristövahinkoja.
Hahmotkin ovat erilaisia verrattuna muihin fantasiamaailmoihin, esimerkiksi haltiat (elves) ovat epäluotettavia ja puolituiset (halflings) kannibaaleja. Jumaluudet katosivat vuosisatoja sitten.

Tarina

Tarina alkaa ajasta jolloin aurinko oli sininen ja maailma täynnä vettä. Tähän aikaan puolituiset olivat planeetan ainoita asukkaita, mutta heidän käyttämänsä taikuus aiheutti Ruskeana aaltona tunnetun ympäristöonnettomuuden (engl. Brown Tide), joka lähes tuhosi meren. Puolituiset onnistuivat taikuutensa avulla keräämään auringon energiaa Ruskean aallon torjumiseen, mutta tämä aiheutti auringon muuttumisen keltaiseksi ja meren tilalle tuli rehevää kasvillisuutta. Eloon jääneistä puolituisista syntyivät muut humanoidirodut ja loput vetäytyivät eristyksiin vuorille unohtaen ennen mahtavan sivilisaationsa.
Seuraavana aikana syntyi mahtava Rajaat-olento, joka keksi noituuden. Toinen hänen keksimänsä tekniikka suojeli luontoa ja toinen tuhosi sitä. Hän suunnitteli muiden rotujen paitsi puolituisten tuhoamista, jota varten hän loi 15 Champion-olentoa. Tästä alkoi Cleansing Wars -aika. Championit nousivat kapinaan ja vangitsivat Rajaatin varjoulottuvuuteen. Rajaatin ja championeiden käyttämä taikuus autioitti maata ja muutti sen polttavaksi aavikoksi. Championeista tuli noitakuninkaita, jotka jakoivat selvinneet kaupunkivaltiot keskenään.

Julkaisut

Dark Sunia käytetään videopeleissä Dark Sun: Shattered Lands, Dark Sun: Wake of the Ravager ja Dark Sun Online: Crimson Sands.
James Cromwell

Lapsuus

Cromwell on syntynyt Los Angelesissa ja viettänyt lapsuutensa Manhattanilla. Hänen äitinsä on näyttelijä Kay Johnson ja isänsä oli näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja John Cromwell, joka joutui edustajainhuoneen  epäamerikkalaista toimintaa tutkivan komitean (House Un-American Activities Committee, HUAC) mustalle listalle. Koulun jälkeen hän aloitti arkkitehtuuriopinnot Carnegie Mellon -yliopistossa, mutta ajautui kuitenkin näyttämöuralle.
Väinö Seiro

Väinö Ilmari Seiro, vuoteen 1928 Snellman (29. tammikuuta 1895 Kuopio – 29. marraskuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Henkilöhistoria

Seiron vanhemmat olivat kauppias Aleksius Snellman ja Ada Vilhelmiina Lindell ja puoliso vuodesta 1924 Eva Lovisa Forsman, professori Jaakko Forsmanin tytär. Seiro tuli ylioppilaaksi Käkisalmen suomalaisesta yhteiskoulusta ja vamistui lääketieteen lisensiaatiksi 1924. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1928. Seiro oli Viipurin lääninsairaalan ylilääkäri 1938–1940, Helsingin yleisen sairaalan II kirurgisen osaston apulaisylilääkäri 1941–1945, Helsingin yliopiston kirurgian dosentti 1933–1946 ja professori 1946–1963 sekä Helsingin diakonissalaitoksen sairaalan kirurgisen osaston johtava lääkäri 1956–1964. Myöhempinä vuosinaan Seiro profiloitui erityisesti vatsakirurgiksi, mutta oli 1930-luvulla kiinnostunut myös neurokirurgiasta ja ortopediasta.
Seiro toimi talvisodassa 11. Sotasairaalan päällikkölääkärinä ja jatkosodassa mm. Kangasalla, Kajaanissa ja Jyväskylässä sijainneiden sotasairaaloiden johtajalääkärinä ja johtavana kirurgina.

Fiktiossa

Seiro esiintyy Mauri Sariolan teoksessa Ei loitsu eikä rukous kirurgian professorina, jota nuoret kandidaatit suorastaan palvovat. Kirjailija käyttää hänestä nimeä Sara.
Katja Pehrman

Katja Pehrman on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Suomen Etyj-suurlähettiläs 1.9.2013 lähtien ja inhimillisen ulottuvuuden komitean puheenjohtajana vuonna 2016. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 2002.
Ennen Etyj-suurlähettilään tehtävää Pehrman toimi ulkoministeri Erkki Tuomiojan diplomaattiavustajana ja kabinettipäällikkönä. Aiemmin hän on työskennellyt ulkoministeriön poliittisella osastolla eri tehtävissä, muun muassa osaston päällikön ja alivaltiosihteerin virkamiessihteerinä. Pehrman on työskennellyt erityisesti turvallisuuspoliittisten kysymysten parissa muun muassa asevalvontayksikössä.
Suomen ulkomaanedustustoissa Pehrman on työskennellyt Suomen pysyvässä YK-edustustossa New Yorkissa muun muassa Suomen EU-puheenjohtajuustehtävissä ja on palvellut Suomen pysyvässä Etyj-edustustossa Wienissä, jossa hän toimi Suomen Etyj-puheenjohtajuuden aikana muun muassa Etyj:n budjetti- ja hallintokomitean puheenjohtajana.
Sainte-Croix-en-Jarez

Sainte-Croix-en-Jarez on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Loiren departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 449. Kunta kuuluu departementissaan Le Pilat’n kantoniin Saint-Étiennen arrondissementissa. Se sijaitsee Ranskan keskiylängöllä noin 30 kilometriä Loiren departementin pääkaupungista Saint-Étiennestä itään.
Sainte-Croix-en-Jarez on kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen.
Hietaman koulu

Hietaman koulu on Äänekosken Hietamalla sijaitseva peruskoulu joka antaa opetusta peruskoulun alaluokille. Lukuvuoden 2010-11 alussa koulussa oli 80 oppilasta. Lisäksi koulun yhteydessä toimivassa esiopetusryhmässä oli 16 henkeä. Hietaman koulun rehtorina toimii Arto Mäkinen.
Hietaman koulu aloitti toimintansa jo vuonna 1891. Nykyinen koulurakennus valmistui vuonna 1953 ja sitä on laajennettu vuosina 2005 ja 2007.
British Association for the Advancement of Science

British Association for the Advancement of Science on brittiläinen tieteenedistämisseura. Se perustettiin vuonna 1831, ja mallina käytettiin saksalaista Gesellschaft Deutscher Naturforscher und Ärzte -järjestöä. Seuran tarkoituksena on tieteiden edistäminen, yleisön mielenkiinnon johtaminen tieteeseen ja tiedemiesten yhteistyöjärjestönä toimiminen. Järjestön perustamista ehdotti Sir David Brewster, joka piti Royal Societya elitistisenä ja vanhoillisena järjestönä. Järjestön ehkä kuuluisin kokous järjestettiin Oxfordissa vuonna 1860. Kokouksessa Samuel Wilberforce ja Thomas Henry Huxley väittelivät evoluutiosta. Kokous tunnetaan paremmin nimellä Oxfordin evoluutioväittely.
Tammikuusta 2009 lähtien seura on ottanut käyttöön nimen käyttönimen The British Science Association (BSA).
Vapaussotaeläke

Vapaussotaeläke oli aiemmin Suomessa eläke, jota maksettiin Suomen sisällissodan veteraaneille, jotka taistelivat valkoisten puolella, ja kaatuneiden tai kuolleiden omaisille.

Eläkkeeseen oikeutetut

Vuonna 1919 annetun eläkelain mukaan eläkettä suoritettiin niille sisällissodassa vuonna 1918 haavoittuneille, saamistaan vammoista sairastuneille henkilöille ja niiden sodassa kaatuneiden tai saamistaan vammoista kuolleiden henkilöiden omaisille, jotka kuuluivat laillisen hallituksen joukkoihin. Tätä eläkettä ei saanut ulosmitata.
Eläkettä suoritettiin ainoastaan sille vahingoittuneelle, jonka työkyky oli alentunut enemmällä kuin 10 prosentilla. Kaatuneen tai saamistaan vammoista kuolleen aviopuolisolle suoritettiin elinikäinen eläke ja lapsille 17 vuoden ikään kestävä eläke. Myös kaatuneen tai kuolleen vanhemmat olivat erityisillä ehdoilla oikeutetut saamaan eläkettä.
Tuberkuloosipotilaille, joiden tila oli huonontunut heidän ottaessaan osaa vapaussotaan, myönnettiin valtion varoilla parantolahoitoa.
Eläkeviranomaisia olivat valtion tapaturmalautakunta ja vakuutusneuvosto, joiden puoleen hakijan oli käännyttävä eläkettä saadakseen.
Tšerskivuoristo

Tšerskivuoristo (ven. Хребет Черского, Hrebet Tšerskogo) on Sahan tasavallan ja Magadanin alueen rajalla Venäjän kaukoidässä Koillis-Aasiassa sijaitseva vuoristo. Vuoriston pääharjanne kulkee luode-kaakko-suunnassa. Sen korkein huippu on Popeda, joka on 3 147 metriä korkea. Vuoristo yhtyy lounaassa Verhojanskvuoristoon. Kaakkossa se madaltuu vähittäin kohti Ohotanmerta. Tšerskivuoristo muodostaa osan Kolyman ja Indigirkan välisestä vedenjakajasta.
Tšerskivuoristo on nimetty puolalaisen tiedemiehen ja tutkimusmatkailijan Jan Czerskin (ven. Ivan Dementjevitš Tšerski) mukaan. Czerski oli geologi ja maantietelijä, joka tutki Siperiaa 1800-luvulla jouduttuaan ensin karkotetuksi sinne Venäjän armeijan sotilaaksi, osallistuttuaan vallankumoukselliseen toimintaan.
Lektiini

Lektiinit ovat sokeria sitovia glykoproteiineja, joilla on korkea spesifisyys sitomiaan sokereita kohtaan. Niillä on biologinen rooli solujen ja proteiinien tunnistamisessa. Esimerkiksi jotkin virukset käyttävät lektiinejään kiinnittyessään isäntäsolun pintaan infektoidakseen sen. Lektiinejä käytetään hyväksi biokemiassa, solubiologiassa ja immunologiassa. Niitä on käytetty myös diagnostiikassa ja syöpätutkimuksen terapeuttisissa tarkoituksissa.

Historia

Vaikka lektiinit löydettiin yli sata vuotta sitten kasveista, nyt tiedetään, että niitä on kaikkialla luonnossa. Yleisesti uskotaan, että ensimmäisen kasviperäisen hemagglutiniinin kuvasi ensimmäisenä Peter Hermann Stillmark väitöskirjassaan vuonna 1888 Tarton yliopistossa. Tämä risiiniksi nimetty Stillmarkin risiinikasvista eristämä fytohemagglutiniini oli erittäin myrkyllistä.
Nimen 'lektiini' esitteli W. C. Boyd vuonna 1954 latinan sanan 'valita' pohjalta.
Ensimmäinen laajasti puhdistettu ja kaupallistettu lektiini oli konkanavaliini A, joka on tällä hetkellä käytetyin lektiini sokeria sisältävien molekyylien ja solurakenteiden karakterisointiin ja puhdistukseen.

Biologiset vaikutukset

Useimmat lektiinit ovat pohjimmiltaan ei-entsymaattisia vaikutukseltaan ja ei-immunisoivia alkuperältään, mutta monet lektiinit tunnetaan myrkyllisistä vaikutuksistaan. Lektiinejä on luonnossa kaikkialla. Ne voivat sitoutua liukoiseen hiilihydraattiin tai glykoproteiinin tai glykolipidin hiilihydraattirakenteisiin. Ne aiheuttavat tyypillisesti tiettyjen eläinsolujen yhteenkasautumisen ja sakkauttavat glykokonjugaatteja. Lektiineillä on monia eri tehtäviä eläimissä, kasveissa, bakteereissa ja viruksissa. Eläimissä lektiinit osallistuvat muun muassa solujen väliseen tunnistukseen, viestien välitykseen, adheesioprosesseihin ja solunsisäisiin uusien proteiinien kohdistuksiin oikeisiin paikkoihinsa. Tietyt glykosyloituneet proteiinirakenteiset hormonit, tyreotropiini ja luteinisoiva hormoni, kulkeutuvat maksaan hajotettavaksi, kun hepatosyyttien lektiinireseptorit tunnistavat ne.
Alfred Lichtwark

Alfred Lichtwark (14. marraskuuta 1852 Hampuri - 13. tammikuuta 1914 Hampuri) oli saksalainen Hampurissa toiminut taidehistorioitsija, museonjohtaja ja pedagogi. Hän oli yksi museopedagogiikan ja taidekasvatusliikkeen perustajista.
Lichtwark oli Hampurin taidehallin ensimmäinen johtaja vuodesta 1889 alkaen. Hän toi museolle maailmanlaajuista mainetta löytämällä uudelleen merkittävät gotiikan ajan hampurilaiset maalarit Mestari Francken ja Mestari Bertramin, sekä romantiikan ajan maalarit Rungen ja Friedrichin. Hän myös hankki museoon näiden taiteilijoiden teoksia ja laajensi monien uudempien taiteilijoiden, kuten ranskalaisten impressionistien teosten kokoelmaa museossa.

Lichtwark ja taidekasvatus

Lichtwarkin teosta Taideteoksia oppimassa (Übungen in der Betrachtung von Kunstwerken 1897) pidetään taidekasvatuskirjallisuuden klassikkona. Se on yksi ensimmäisistä teoksista, jossa pohditaan museossa tehtävää taidekasvatusta ja yleisötyötä. Kirja käännettiin suomeksi noin kolmekymmentä vuotta ilmestymisensä jälkeen. Koulutusaatteet yleensäkin tulivat Suomessa 1800-luvun alkupuolelta toiseen maailmansotaan asti pitkälti saksalaiselta kielialueelta.
Lichtwark painotti omakohtaista kokemusta, eli lasten saattamista taideteosten äärelle. Taiteen ymmärtäminen lähti avoimesta havainnoinnista ja vastaanottaminen edellytti heittäytymistä katsomistilanteeseen. Teoksen äärellä tuli viipyä mahdollisimman pitkään ja pienimmästäkin yksityiskohdasta voitiin keskustella. Lichtwark kuitenkin varoitti opettajia tyrkyttämästä omia mielipiteitään. Oppilaiden tuli saada ajatella vapaasti.
Lapsiin oli Lichtwarkin mukaan hyvä vaikuttaa taidekasvatuksen keinoin jo varhain. Heille oli hyvä tarjota taidetta aloittaen helposti avautuvista ja tutuimmista teoksista. Sen jälkeen oli vaikeampien ja moniselitteisempien teosten vuoro. Hyvä kohde aloitukselle oli myös paikallinen aikalaistaide, joka todennäköisesti sisälsi jotain tuttua.

Lichtwark-palkinto

Lichtwarkin nimeä kantava palkinto perustettiin vuonna 1951 Lichtwarkin 100-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Palkinto jaetaan joka viides vuosi.
Ilvankajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 96 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee seitsemän lyhyttä metsäojaa, joista osa on suon kuivatusojia. Huomattavin tulo-oja laskee järveen sen kaakkpoispäähän. Se on pienten Kaakkolammin ja Ruokolammin yhteinen laskuoja. Järven oma laskuoja lähteen järven luoteispäästä ja se on kaivettu koneellisesti viivasuoraksi ojaksi, joka yhtyy Myllyojaan 900 metrin päässä. Järvi on 900 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Järven ympäristössä on sijainnut kolme maatilaa, joiden peltoja on edelleen olemassa. Rannoilla sijaitsee toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 13773.
Vihersilmikkokolibri

Koko ja ulkonäkö

Vihersilmikkokolibri voi kasvaa 8–10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäkönsä perusteella. Koiraan pää ja selkä ovat vihreät. Silmien alapuolelta ja otsan poikki kulkee musta juova. Otsa ja kurkku ovat väriltään kimaltelevan vihreät. Rinnassa on valkoinen juova ja kurkku ja vatsa ovat väriltään siniset. Naaras on väritykseltään vaatimattomampi. Sen selkä ja pää ovat vihreät ja vatsa on harmahtava ja rinnassa on hieman valkoista.

Levinneisyys ja elinympäristö

Vihersilmikkokolibria tavataan Brasiliasta Minas Geraisin osavaltiosta. Lajin elinympäristö vaihtelee hieman alalajeittain. Nimialalaji A. s. scutatus elää kivikkoisilla ja heinikkoisilla alueilla, kun taas alalajia A. s. ilseae tavataan pääasiassa galleriametsistä. Linnun ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi. Vihersilmikkokolibrin pesimäkausi kestää todennäköisesti läpi vuoden. Vihersilmikkokolibrin kantaa uhkaa sopivan elinympäristön häviäminen.
Pitkänokkalukkinen

Levinneisyys

Pitkänokkalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bhutanin tunnus

Bhutanin tunnus symboloi elämänkaarta. Bhutanin valtion virallinen tunnus sisältää buddhalaisuuteen viittaavia heraldisia elementtejä.

Kuvaus

Ympyrän tai pyörän, chakran, muotoinen kansallistunnus koostuu kaksinkertaisesta timantti-salama-kuviosta (dorji) sijoitettuna lootuksenkukan yläpuolelle. Sen yläpuolella on jalokivi, jota ympäröi kaksi lohikäärmettä. Salama edustaa maallisen ja uskonnollisen vallan harmoniaa. Lootus symboloi puhtautta. Jalokivi ilmaisee ylintä valtaa ja kaksi lohikäärmettä, uros ja naaras, viittaavat maan omakieliseen nimeen Druk Yul (dzongkhaksi འབྲུག་ཡུལ་), joka merkitsee "Myrskyn lohikäärmeen maa".
Vartijakortti

Vartijakortti on poliisin myöntämä todistus vartijaksi hyväksymisestä ja hyväksynnän voimassaolosta.

Yleistä vartijakortista

Vartijan on pidettävä vartijakortti vartioimistehtävissä aina mukana ja esitettävä se pyydettäessä. Korttia ei tarvitse esittää, ellei pyytävä henkilö ole viranomainen tai toimenpiteen kohde. Koska suuri osa vartijan työtehtävistä kuitenkin käytännössä suoritetaan jokamiehenoikeuksin, ei kortin näyttämättä jättäminen välttämättä estä vartijaa suorittamasta työtehtäväänsä siviiliasuisenakaan, esimerkiksi näpistäjän kiinniotossa.
Kekolavastaja

Levinneisyys

Majalavastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sarviot

Tuntomerkit

Sarviot ovat monivuotisia, sukkulenttisia ja haarovia ruohoja, joiden varret ovat pystyjä, nelisärmäisiä ja kaljuja. Lehdet ovat pieniä ja pian karisevia. Kukat sijaitsevat yksittäin tai muutama- tai monikukkaisissa perättömissä viuhkoissa varren sivulla tai monikukkaisissa kukinnoissa varren päässä. Verhiö on viisiosainen, liuskat ovat soikeita tai tasasoukkia ja keihästyvisiä. Teriö on purppuranvärinen tai kellertävä ja purppuraviiruinen, ratasmainen tai leveän kellomainen ja viisiliuskainen. Teriöön liittyy myös kaksinkertainen lisäteriö (corona), joka kiinnittyy heteiden muodostamaan pylvääseen. Se on lyhyt ja nousee teriön tyveltä; ponsissa ei ole lisäkkeitä. Kummassakin ponnen puolikkaassa on siitepölyä massamaisena esiintymänä. Hedelmä on tuppilo, 9-11 cm pitkä, lyhyen linssimäinen ja sileä.

Levinneisyys

Sarviot ovat levinneet Afrikkaan, Espanjaan, Arabiaan, Lähi-Itään, Pakistaniin ja Intiaan.
Afonso Fioreze

Afonso Fioreze (s. 1. kesäkuuta 1942) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi passionisteihin 3. helmikuuta 1964 ja sai pappisvihkimyksensä 26. heinäkuuta 1970. Hän sai 5. marraskuuta 2003 nimityksen Luziânian hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 15. syyskuuta 2004 hänestä tuli sen piispa. Fiorezen konsekroi piispaksi 15. helmikuuta 2004 Pedro Antônio Marchetti Fedalton ja Washington Cruzin avustama Lorenzo Baldisseri.
Aleksanteri II:n patsas (Moskova)

Aleksanteri II:n patsas on Aleksanteri II:n kunniaksi pystytetty monumentti Kristus Vapahtajan katedraalin lähellä Moskovassa. Muistomerkki paljastettiin vuonna 2005. Aikaisempi monumentti paljastettiin vuonna 1898 ja tuhottiin vuoteen 1931 mennessä. Monumentti tunnetaan myös nimellä Keisari Aleksanteri II:n muistomerkki.

Alkuperäinen muistomerkki

Alkuperäistä muistomerkkiä alettiin rakentaa vuonna 1893, ja se valmistui vuonna 1898. Sen suunnittelivat Aleksandr Opekušin, Pjotr Žukovski ja Nikolai V. Sultanov. Alkuperäisen veistoksen jalusta oli valmistettu Suomen Karjalasta tuodusta punaisesta graniitista. Muistomerkin patsas tuhottiin vuonna 1918 mutta vasta vuonna 1931 tuhottiin koko muistomerkki Stalinin määräyksestä.

Uusi muistomerkki

Nykyisen muistomerkin rakentaminen aloitettiin vuonna 2004, ja se valmistui seuraavana vuonna. Nykyinen Aleksanteri II:n patsas on pienempi kuin alkuperäinen. Aleksanteri II:n patsas on viisi metriä korkea pronssiveistos, joka on viisimetrisen jalustan päällä. Veistoksen jalustassa olevassa laatassa lukee Aleksanteri II:n saavutuksia, muun muassa se, että hän vapautti miljoonia talonpoikia orjuudesta.
Koko homman pomo

Juoni

IT-yrityksen omistaja haluaa myydä firmansa. Hän on vuosien ajan teeskennellyt että yrityksen todellinen johtaja asuu Amerikassa ja on yhteydessä vain sähköpostitse. Siten kaikki hankalat ratkaisut voidaan panna poissaolevan johtajan nimiin ja taas mukavat päätökset omistajan nimiin. Nyt mahdollinen ostaja, islantilainen bisnesöykkäri, haluaa tavata todellisen johtajan henkilökohtaisesti. Kauhistunut omistaja palkkaa työttömän näyttelijän esittämään kuvitteellista johtajaa, ja näyttelijä improvisoi vuorosanansa sekä ostajan että työntekijöiden kauhistukseksi, jotka vihdoin saavat tavata haamujohtajansa.

Vastaanotto

Elokuva sai jokseenkin myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla se on von Trierin elokuvista myönteisimmän vastaanoton saanut elokuva vuonna 1996 valmistuneen Breaking the Wavesin jälkeen. Elokuva oli kahdessa sarjassa ehdokkaana Bodil-palkinnon saajaksi, kolmessa sarjassa ehdokkaana Robert Festival Honours ja ehdokkaana Golden Seashell -palkinnon sajaksi San Sebastiánin elokuvajuhlilla. Mia Lyhne sai parhaan sivuosanäyttelijän Zulu-palkinnon 2007.
”Ovela elokuva” ja ”salaviisasta satiiria”, luonnehtii Arto Pajukallio ja sanoo vielä, että Trier ei anna komediansa juuri naurattaa eikä päästä katsojaa helpolla.
Kettutytöt

Kettutytöt on puhekielessä käytetty nimitys suomalaisille turkistarhoille iskuja tehneistä eläinaktivisteista. Alkuperäiset kettutytöt olivat Kirsi Kultalahti, Mia Salli ja Minna Salonen, jotka päästivät vuonna 1995 satoja kettuja irralleen eräillä turkistarhoilla Pohjanmaalla.
Vaasan hovioikeus tuomitsi Kultalahden, Sallin ja Salosen yhdeksän kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin kolmesta törkeästä vahingonteosta, vahingonteosta ja tarpeettoman kivun ja tuskan tuottamisesta eläimelle. Tuomio annettiin 30. joulukuuta 1996. Lisäksi heidät tuomittiin maksamaan vahingonkorvauksena lähes 800 000 markkaa.
Kettutytöt on myös vuonna 1997 valmistunut suomalainen televisioelokuva, jonka on ohjannut Hannu Heikinheimo. Elokuvan aihepiiri liittyy turkiselinkeinoon ja eläinaktivismiin.
Eddie Clarke

Motörhead

Clarke on ehkä Motörheadin tunnetuin kitaristi, koska hän oli yhtyeen jäsen sen huippuaikoina 1979–1981 eli silloin kun Motörhead julkaisi Overkillin, Bomberin ja läpimurtoalbuminsa Ace of Spadesin. Clarke on säveltänyt Ace of Spades -levyn nimikkokappaleen, josta on sittemmin tullut yksi rockhistorian klassikoista myös riffinsä vuoksi.

Fastway

Kun Clarke erosi Motörheadistä vuonna 1982 erimielisyyksien vuoksi, hän päätti perustaa uuden yhtyeen. Vuonna 1983 Clarken yhtye oli koottu, ja sen nimeksi tuli Fastway. Melko pian Fastway alkoi työstää ensimmäistä albumiaan Fastway. Yhtye on tehnyt kappaleen Trick Or Treat samannimiseen kauhu-elokuvaan vuonna 1986. Samanniminen albumi on Fastwayn myydyin.

Kuolema

Clarke menehtyi sairaalahoidossa keuhkokuumeeseen 10. tammikuuta 2018.
Seututie 476

Seututie 476 johtaa Pohjoislahdesta Heinäveden kirkonkylän kautta Liperin Ylämyllylle. Tie yhtyy valtatiehen 23 Heinäveden Pohjoislahdessa ja valtateihin 9 ja 23 Ylämyllyllä. Tolosenmäen ja Käsämän välisen seututien 482 kanssa se risteää Liperin kirkonkylässä.
HMS Dalrymple (K427)

NRP Afonso de Albuquerque

Portugali osti aluksen 1966 ja liitti sen laivastoonsa nimellä NRP Afonso de Albuquerque.  Alsu poistettiin palveluksesta 14. tammikuuta 1983, minkä jälkeen se oli majoitusaluksena Lissabonin laivastontelakalla. Alus hinattiin 1988 Atlantille ja upotettiin.
A. Arvi Ahlqvistin konepaja

A. Arvi Ahlqvistin konepaja oli suomalainen pääasiassa Tampereella vuosina 1861–1965 toiminut keskisuuri metallialan yritys. 
Konepajan perusii Ikaalisiin vuonna 1861 vaskiseppämestari Ananias Ahlqvist, myöhemmin Riihimäki (s. 1835). Tampereelle konepaja siirtyi 1876. Ahlqvistin poika vaskiseppä, tehtailija Ananias Arvid Ahlqvist (1863-1914) harjoitti yritystoimintaa yhtiökumppaniensa D. A. Waskisen ja O. E. Walleniuksen kanssa vuodesta 1898 toiminimellä Ahlqvist, Waskinen ja kumpp. Walleniuksen luovuttua osakkuudestaan toiminimi jatkoi nimellä Ahlqvist, Waskinen & Co vuoteen 1909 saakka. Vuonna 1911 Ahlqvist osti Hallituskatu 11:ssä sijainneen kiinteistön kauppias Alfred Seliniltä ja konepaja toimi sitten täällä vuoteen 1965 saakka.
Ahlqvistin kuoltua 1914 konepajan toimintaa jatkoi hänen perikuntansa. Konepajaa johti Ahlqvistin vanhin poika insinööri Toivo Arvid Riihimäki (s. 1895) josta tuli konepajan toimitusjohtaja 1920.
1950-luvulla konepaja valmisti höyry- ja sähkökeittimiä, astianpesukoneita, pesulakoneistoja kuten keskipakoiskuivaajia ja höyrymankeleita sekä autoklaaveja ja puhaltajia. Laitteita käytettiin muun muassa laitoskeittiöissä, laivoissa ja pesuloissa. Konepajan palveluksessa oli tuolloin noin 70 henkilöä.
Tšerkessk

Historia

Kaupunki perustettiin vuonna 1804 ja sen nimi oli aluksi Batalpašinskaya. Vuonna 1931 kaupungin nimeksi tuli Batalpašinsk, 1934 Sulimov, 1937 Ježovo-Tšerkessk ja 1939 se sai nykyisen nimensä Tšerkessk.
Hallilan koulutalo

Hallilan koulutalo on Tampereen Hallilassa sijaitseva ala-aste. Hallilan koulu on osa Kanjonin koulua ja siellä opiskellaan 1.–4. luokkien ajan. Koululla toimii myös iltapäiväkerho. Koulun osoite on Havumetsänkatu 1 ja postinumero on 33820 Tampere. Koulun vieressä sijaitsee Hallilan päiväkoti. Koulun kolmas- ja neljäsluokkalaiset menevät Kanjonin kouluun käsitöiden tunneille. Hallilan koulussa ei ole tietokoneluokkia, mutta koululla on käytössään kannettavat tietokoneet. Koululaiset ruokailevat luokissa.