google/wiki40b huggingface dataset:
Anu ja Mikko (vuoden 1956 elokuva)

Tarina

Anu on orpotyttö, joka on ihastunut komeaan Mikkoon. Anu on kuitenkin lupautunut rikkaalle ison talon pojalle Junulle. Saatuaan tietää tästä Mikko lähtee maailmalle.

Kuvausaika ja -paikat

Elokuva on kuvattu kesä-syyskuun aikana vuonna 1956. Ulkokuvat on filmattu Tammelassa Saaren luonnonpuistossa ja Nurmijärvellä Holman kartanossa ja sisäkuvat Kulosaaren studioilla Helsingissä.
Saturnus

Saturnuksen sisäinen rakenne

Saturnuksen sisäinen rakenne muistuttanee Jupiterin rakennetta. Suurin osa Saturnuksesta on nestemäistä vetyä ja heliumia, keskellä lienee kiinteä kivinen ja rautainen ydin. Uloimpana ovat meille näkyvän kaasukehän huipulla näkyvät pilvet. Paine, lämpötila ja tiheys eivät Saturnuksen keskustassa ole aivan yhtä suuria kuin Jupiterissa. Saturnuksen nestemäisen molekulaarisen vedyn kerros on noin kaksi kertaa paksumpi kuin Jupiterin vastaava ja ulottuu 30 000 kilometrin syvyyteen. Vety muuttuu metalliseksi melko lähellä ydintä, toisin kuin Jupiterissa. Metallinen vetykerros on 14 000 kilometriä paksu. Paine kaasukehän pohjalla on noin 100 000 baaria, ja nestemäisen molekulaarisen vedyn rajalla 1 000 000 baaria suunnilleen Saturnuksen säteen puolessa välissä. Eräiden arvioiden mukaan Saturnuksessa olisi ytimessä 8 000 kilometriä paksu jääkerros ja 8 000 kilometriä paksu kivikerros. Ytimessä lämpötila nousee ehkä noin 12 000 kelviniin. Saturnuksesta näyttää puuttuvan heliumia, jonka uskotaan pudonneen kohti planeetan keskustaa.

Saturnuksen tutkiminen

Pioneer 11 oli ensimmäinen avaruusluotain, joka lensi Saturnuksen ohi syyskuussa 1979. Seuraavien kahden vuoden aikana planeetan ohittivat Voyager 1 (marraskuussa 1980) ja Voyager 2 (elokuussa 1981). Cassini-Huygens oli ensimmäinen avaruusluotain, joka saapui tutkimaan Saturnusta ja sen kuu- ja rengasjärjestelmää kiertoradalta vuonna 2004. Luotaimen mukana kulkenut Huygens-luotain laskeutui Titanin pinnalle vuonna 2005.
Saturnuksen renkaat näkyvät harrastajakaukoputkella vähintään noin 20-kertaisella suurennuksella. Ne eivät näy kiikarilla. Kaukoputkella näkyy Saturnuksen suurin kuu Titan, toiseksi suurin kuu Rhea sekä Tethys, Dione ja Japetus.
Miikka Pyykkönen

Miikka Pyykkönen (s. 29. joulukuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen sosiologi ja professori. Hän toimii Jyväskylän yliopistossa kulttuuripolitiikan professorina vuodesta 2016 lähtien.

Nuoruus ja uran alku

Miikka Pyykkönen syntyi Jyväskylässä. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1991 Hankasalmen lukiosta. Lukion jälkeen hän aloitti opiskelut Jyväskylän yliopistossa, josta valmistui maisteriksi vuonna 2000.

Akateeminen ura

Pyykkönen väitteli yhteiskuntatieteen tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa. Hän väitteli 2007 sosiologiasta erityisalanaan kulttuuripolitiikka. Hänen väitöskirjansa käsitteli maahanmuuttajien yhdistystoimintaa Jyväskylässä ja Tampereella.
Akateemisen uransa Pyykkönen aloitti vuonna 2000 tutkijana Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 2006 hänet nimitettiin Jyväskylän yliopistoon kulttuuripolitiikan lehtoriksi. Hän oli 18 kuukautta 2008–2009 virkavapaalla toimestaan lehtorina, kun hän toimi tutkijana Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteen ja filosofian laitoksella.
Pyykkönen työskenteli 2008–2009 post doc-tutkijana erilaisissa Suomen Akatemian tukemissa monikulttuurista kansalaisyhteiskuntaa sekä valtaa ja toimijuutta tarkastelleissa tutkimushankkeissa. Hän on ollut myös asiantuntijana mukana urbanisoituvien alkuperäiskansojen kulttuuripolitiikkaa ja kansalaisuuden kulttuurista ulottuvuutta koskeneissa EU-hankehakemuksissa. Pyykkönen nimitettiin 2012 Helsingin yliopiston sosiologian dosentiksi.
Jyväskylän yliopiston kulttuuripolitiikan professoriksi Pyykkönen nimitettiin tammikuussa 2016.

Luennoitsijana ulkomailla

Miikka Pyykkönen on osallistunut myös kansainväliseen tiedetoimintaan. Hän oli Erasmus-ohjelman kautta keväällä 2006 vierailevana luennoitsijana Islannin yliopiston sosiologian laitoksella. Hän toimi kahteen otteeseen (parin kuukauden ajan alkukesästä 2007 ja sittemmin syyskuusta marraskuuhun 2009) vierailevana luennoitsijana Argentiinassa: Salvadorin yliopistossa (Universidad del Salvador) Buenos Airesissa ja Mar del Platassa sijaitsevassa Fastan yliopistossa (Universidad FASTA). Hän on lisäksi ollut toukokuussa 2009 vierailevana luennoitsijana Uumajan yliopistossa.

Tutkimustyö

Sosiologina Pyykkönen on tutkinut kulttuuripolitiikan alalla ilmiöinä pääasiassa monikulttuurisuutta, kansalaisyhteiskuntaa ja luovaa taloutta. Aloittaessaan professorina hän tutki parhaillaan romani- ja saamelaispolitiikan historiaa. Hän on tehnyt vertailevaa tutkimusta Pohjoismaiden ja Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen hallinnoinnin historiasta. Jo aiemmin hän on tutkinut hallinnan käsitettä ja hallintavaltaa laajemminkin. Kulttuuripolitiikan alalla Pyykkönen on lisäksi tarkastellut kulttuuripolitiikan ja monikulttuurisuuden suhdetta. Lisäksi hän on tutkinut yrittäjyyden erilaisia ulottuvuuksia.
Pyykkönen oli toukokuuhun 2016 mennessä urallaan julkaissut kahdeksan tieteellistä teosta ja yli 50 tieteellistä artikkelia.

Kirjailija

Pyykkönen on kirjoittanut ja julkaissut useita teoksia, jotka käsittelevät hänen tutkimuksiaan. Vuonna 2014 hän kirjoitti kattavan yleisesityksen yrittäjyydestä (Ylistetty yrittäjyys), joka julkaistiin Jyväskylän yliopiston toimittamassa SoPhi-sarjassa.
Delta Force: Land Warrior

Pelaaminen

Pelaaja on Delta Force -erikoisjoukkojen sotilas. 
Suurin muutos aiempiin sarjan peleihin oli aseiden realistinen rekyyli. Yksinpelissä pelattava viiden hengen yksikön jokaisella jäsenellä on selvät vahvuutensa ja heikkoutensa. Uutta oli myös vapaa hahmojen ja aseiden valinta. Esimerkiksi lääkintämies voi käyttää kiikarikivääriä ja tarkka-ampuja voi käyttää kranaatinheitintä.

Vastaanotto

Pelillä on MetaCritic-kerääjäpalvelussa 74/100 pistettä.
Pelit-lehti antoi pelille arvosanaksi 78/100 pistettä arvostelussaan.
Aatto Prihti

Aatto Eero Matias Prihti (s. 27. joulukuuta 1939 Kiikka)  on suomalainen talousvaikuttaja. Hän on toiminut muun muassa Orion Yhtymä Oy:n pääjohtajana, Helsingin Kauppakorkeakoulun kanslerina, Sitran yliasiamiehenä ja Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtajana. Prihti on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori.
PzH 2000

Kehitystyö

Vuonna 1986 Britannia, Italia ja Saksa päättivät hylätä aiemman ongelmiin ajautuneen PzH 155-1 (SP 70) -ohjelmansa. Saksan aseteollisuudelta tiedusteltiin kykyä suunnitella uusi, SP 70:tä tulivoimaisempi malli perustuen suunnittelija Gerald Bullin Extended Range, Full Bore -konseptiin. Asetehtaiden ehdotuksista parhaaksi arvioitiin Wegmannin suunnitelma.
Rheinmetallin suunnitelmassa oli 8-metrisellä putkella ja suujarrulla varustettu 155 mm:n tykki. Sen kantama oli 30 km L15A2-standardikranaateilla, noin 35 km perävirtausyksiköllä varustetuilla ammuksilla. Vuoden 2006 huhtikuussa koeammunnoissa saavutettiin erikoisammuksilla yli 56 km kantama, maksimikantaman arvioidaan olevan noin 60 km.

Käyttö sotatoimissa

Alankomaiden joukot tulittivat Talibanin kohteita PzH 2000:lla Afganistanin Kandaharin maakunnassa Operaatio Meduusan aikana elokuussa 2006.

Suomen puolustusvoimien kokeet

Suomessa suoritettiin kenttäkokeita PzH 2000:lla vuonna 1998 alkaneen uuden telalavettisen tykin hankintaohjelman perusteella. Testattavaksi oli valittu myös AS 90 Braveheart ja pyöräalustainen Zuzana. Järjestelmien kustannustehokkuus ei tyydyttänyt ja hanke keskeytettiin. Suomessa päätettiin hankkia sen sijaan lisää 155 K 98 -kalustoa. Myöhemmin Suomi hankki Etelä-Koreasta 48 käytettyä K9 Thunder- telahaupitsia.
Antero Salmenkivi

Otto Antero Salmenkivi (25. kesäkuuta 1931 Viipuri – 29. tammikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen, Kansallista kokoomusta edustanut, kansanedustajana ja puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtajana toiminut poliitikko.
Salmenkivi oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja lainopin kadidaatti. Vuosina 1956–1974 hän työskenteli pääasiassa maanmittausinsinöörin tehtävissä, viimeksi Turun ja Porin läänin apulaismaanmittausinsinöörinä.
Kansanedustajaksi Salmenkivi tuli vuonna 1970 Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja toimi kansanedustajana kuolemaansa asti vuonna 1979. Eduskunnan valiokunnista hän kuului laki-, perustuslaki-, sosiaali- ja ulkoasiainvaliokuntiin. Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuosina 1968 ja 1978.  
Salmenkiven seuraajaksi kansanedustajana hänen kuolemansa jälkeen tuli Toivo Mäkynen.
Marjatta Müller

Elämä ja ura

Marjatta syntyi vuonna 1925 Karjalankannaksella Pyhäjärven Haapaniemessä Emil ja Impi Miettisen perheen toiseksi vanhimpana lapsena. Emil-isä kuoli ennen Talvisodan alkua marraskuussa 1937 ja Marjatan ollessa vielä nuori perhe joutui lähtemään Karjalasta evakkoon kunnes erinäisten vaiheiden jälkeen perhe asettui Keski-Suomeen. Hän opiskeli ylioppilaaksi 1946 ja kävi Jyväskylän kasvatusopillista korkeakoulua 1949.
Kirjailijana Müller kuvaa teoksillaan muistoja menetetystä kotiseudusta. Rajamaan raskas lumo kertoo lahjoitusmaa- ja torppariajasta Karjalankannaksella Suomen suuriruhtinaskunnan aikaan. Kirja toimii myös hänen sukuromaaninaan; äitinsä puolelta Müller polveutuu Kuopan ja Hatakan suvuista, joihin kirjassa esiintyvät Kopan ja Takan suvut perustuvat. Toisena painopisteenä Müller korostaa tuotannossaan kaiken elämän oikeutta luonnossa ja luonnon parantavaa voimaa. Müller kirjoitti myös runoja, loruja, historiikkeja, henkilökuvausta ja pakinoita 1970 - 1990 -luvuilla Vpl. Pyhäjärvi- ja Karjala-lehtiin sekä Keskisuomalaiseen. Lisäksi hänet on palkittu valtakunnallisessa Kalevala-runokilpailussa.
Marjatta Müller kuoli vuonna 2017 kotikaupungissaan Jyväskylässä 91 vuoden iässä.
Anija

Väestö

Vuonna 2011 Anijan kunnassa (Kehran epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 5 731 asukasta, joista 4 020 (70,1 %) oli virolaisia, 1 251 (21,8 %) venäläisiä ja 450 (7,9 %) muita kansallisuuksia.
International Campaign for Tibet

International Campaign for Tibet (ICT) on voittoa tavoittelematon Tiibetin ihmisoikeuksia, demokratiaa ja Tiibetin kulttuuria puolustava järjestö. Järjestö on perustettu 1988. Jäsenmäärä oli vuonna 2007 yli 400 000. ICT:n toimistojen sijainnit ovat Washington D.C., Amsterdam ja Berlin.
Kari-Pekka Kyrö

Kari-Pekka Kyrö (s. 30. joulukuuta 1963 Utsjoki) on suomalainen urheiluvalmentaja. Kyrö toimi Suomen hiihtomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1998–2001. Hänet muistetaan erityisesti Lahden MM-hiihtojen 2001 dopingskandaalista.

Ura

Kari-Pekka Kyrö oli junioritasolla Suomen parhaimmistoa maastohiihdossa. Aikuisten tasolla Kyrö oli lähellä maajoukkueeseen pääsyä, mutta suuri läpimurto jäi tekemättä. Hän hiihti vuoden 1987 SM-kisoissa 50 kilometrillä pronssille ja oli lähellä päästä Calgaryn olympialaisiin. Kyrö tavoitteli vielä edustuspaikkoja vuoden 1989 maailmanmestaruuskisoihin, mutta sairastui kauden aikana ja kisat jäivät haaveeksi. Kyrön edustama seura oli Inarin Yritys, jonka joukkueessa hän voitti viestihiihdon Suomen mestaruuden.
Kari-Pekka Kyrö valittiin Suomen maastohiihdon päävalmentajaksi kesällä 1998. Kyrö julisti, että Lahden vuoden 2001 hiihdon MM-kisoissa Suomi tulisi olemaan maailman parhaita hiihtomaita. Hyvin alkaneet kisat päättyivät dopingskandaaliin, kun kuusi suomalaishiihtäjää kärysi dopingin käytöstä. Skandaalin yhteydessä paljastui, että Kari-Pekka Kyrö oli toimittanut hiihtäjille Hemohesiä. Kyrö erotettiin tehtävästään ja Suomen hiihtoliitto langetti hänelle elinikäinen toimitsijakiellon, joka kuitenkin kumottiin syyskuussa 2016. Marraskuussa 2016 FIS:n hallituksen piti päättää kansainvälisen kiellon purkamisesta. Päätös kuitenkin siirrettiin toukokuulle 2017 "asiatulvan takia". Toukokuussa 2017 Kyrön kansainvälinen toimistajakielto purettiin.
Dopingskandaalin seurauksena Kyrö sai paljon julkisuutta. Hän otti tuolloin suurimmat syyt niskoilleen. Mediassa Kyrö esiintyi kylmänrauhallisena ja itsevarmasti, mikä herätti ihmetystä, sillä hänen kollegansa olivat varsin hermostuneita. Kyrö oli omien sanojensa mukaan siihen aikaan Suomen vihatuin mies. Julkisuuden seurauksena hän sai liike-elämästä tarjouksia, joissa häntä pyydettiin kriisikonsultiksi neuvomaan, kuinka valehdellaan uskottavasti. Kyrön paha maine herätti myös kiinnostusta. Hän sai Lahden tapahtumien jälkeen naisilta tuhansia rakkausviestejä, joista osa oli luonteelta "pornahtavia".
Vuonna 2004 Vantaan käräjäoikeudessa Kyrö tuomittiin sakkoihin dopingaineiden salakuljetuksesta ja petoksen yrityksestä.
Kesällä 2008 Kyrö väitti, että Suomessa käytettiin 1990-luvun alusta vuoteen 2001 asti veridopingia ”sen kaikissa muodoissa”. Kyrön mukaan Hiihtoliitto oli yksi kiellettyjen aineiden hankkijoista.

Yksityiselämä

Kyrö avioitui vaimonsa Maaritin kanssa vuonna 1991. Pariskunta erosi puoli vuotta Lahden dopingkohun jälkeen marraskuussa 2001. Heillä on kaksi aikuista lasta, tyttö ja poika.
Lihjamonlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Tarhianjoen alaosan alueeseen (35.631) se kuuluu.
Italian rannikkovartiosto

Historia

Kuninkaallisella asetuksella määrättiin satamakapteenit (ital. Corpo delle Capitaine di Porto) järjestämään etsintä- ja pelastuspalvelu valvonta-alueillaan vuonna 1865. Satamakapteenit liitettiin osaksi merivoimia 1915 ja 8. kesäkuuta 1989 organisaatio nimettiin rannikkovartiostoksi (ital. Guardia costiera).
Krasnojarskin rautatieasema

Historiaa

Päätös Uralvuoriston itäreunalla sijaitsevan Tšeljabinskin ja Tyynenmeren rannalla sijaitsevan Vladivostokin välisen rataosuuden rakentamisesta tehtiin helmikuussa 1891. Hankkeen kokonaishinnaksi päätettiin tuolloin 350 miljoonaa sen ajan Venäjän ruplaa. Maaliskuussa 1891 tsaari Aleksanteri III allekirjoitti määräyksen, jolla hän kehotti kruununprinssi Nikolaita kertomaan Siperian radan rakentamishankkeesta paluumatkallaan kaukoidän maista. Nikolai käynnisti radan rakennustyöt virallisesti toukokuussa 1891 Vladivostokissa.
Radanrakennustyöt aloitettiin samaan aikaan hankkeen molemmista päistä. Osuus Tšeljabinskista Krasnojarskiin valmistui vuonna 1895. Ensimmäistä, Krasnojarskiin 6. joulukuuta 1895 saapunutta junaa oli vastaanottamassa juhlallisesti 26 000 asukasta. Radan jatko Irkutskiin valmistui elokuussa 1898.
Krasnojarskin ensimmäinen rautatieasema avattiin 1896 ja se oli silloin ensimmäinen toisen asemaluokan rakennus Siperian keskiosissa. Nykyinen asemarakennus on vuodelta 1961 ja sitä pidetään yhtenä Uralin alueen kauneimmista. Matkustajien odotushalli sijaitsee rakennuksen 2. kerroksessa.
Krasnojarsk ja muita artikkelissa mainittuja Venäjän kaupunkeja.
Freedom Call

Historia

Kaverukset Chris Bay ja Daniel Zimmermann perustivat Freedom Callin vuonna 1998 Zimmermanin toisen yhtyeen, Gamma Rayn ollessa tauolla. Hieman myöhemmin kokoonpano täydentyi, kun Ilker Ersin ja Sascha Gerstner liittyivät yhtyeeseen.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Stairway to Fairyland julkaistiin vuoden 1999 alussa, ja yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa livenä Angran ja Edguyn Ranskan kiertueella lämmittelijänä. Saman vuoden elokuussa Freedom Call aloitti Taragon EP:n äänityksen, ja seuraavan levyn Crystal Empiren äänitykset alkoivat vuoden loppupuolella.
Sascha Gerstner lähti yhtyeestä vuoden 2001 maaliskuussa, sanoen että haluaa muodostaa oman yhtyeen, eikä halua soittaa enää metallimusiikkia (hän kuitenkin myöhemmin liittyi Helloweeniin). Gerstnerin tilalle tuli sveitsiläinen Cédric Dupont, joka on myös Symphorce -yhtyeen kitaristi.
Vuoden 2002 tammikuussa uudistunut kokoonpano aloitti seuraavan albumin Eternityn äänitykset. Myöhemmin samana vuonna yhtye teki kiertueen Blind Guardianin kanssa, jonka aikana äänitettiin Live Invasion livealbumi. Tällä kiertueella oli myös mukana yhtyeen tuleva kosketinsoittaja, Nils Neumann, joka liittyi yhtyeeseen pysyvästi kiertueen jälkeen.
Maaliskuussa 2005 julkaistiin yhtyeen seuraava albumi The Circle of Life, jonka jälkeen Dupont ja Ersin lähtivät yhtyeestä. Heidät korvasivat Lars Rettkowitz ja Armin Donderer.
Toiseksi uusin albumi Dimensions julkaistiin Euroopassa 23. huhtikuuta 2007, ja se kuulostaa Zimmermannin mukaan enemmän Eternity:ltä kuin kokeellisempi edellinen albumi The Circle of Life.
29. tammikuuta 2010 julkaistiin albumi Legend of the Shadowking ja vuonna 2012 Land of the Crimson Dawn. Bändi julkaisi uusitulla kokoonpanollaan 2014 levyn Beyond. Uusin levy Master of Light ilmestyi 2016.
Francesco De Nittis

Francesco De Nittis (3. heinäkuuta 1933 Vieste – 10. maaliskuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka toimi kirkkonsa diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1956. Hänet nimitettiin Tuneksen titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Papua-Uusi-Guineaan ja apostoliseksi delegaatiksi Salomonsaarille 7. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Valentino Vailati.
24. tammikuuta 1985 De Nittis sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi El Salvadoriin ja 10. huhtikuuta 1986 lisäksi Hondurasiin. 25. kesäkuuta 1990 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Uruguayyn, ja hän toimi tässä tehtävässä, kunnes erosi 11. marraskuuta 1999.
Gaius Julius Priscus

Gaius Julius Priscus (k. noin 248 tai 249 jälkeen?) oli roomalainen sotilas ja poliitikko sekä keisari Philippus Arabsin veli.
Priscus oli kotoisin Arabian tai Syyrian provinssista ja hänen isänsä oli Julius Marinus. Keväällä 242 hänet nimitettiin pretoriaanikaartin prefektiksi ja tätä ennen hän oli toiminut Mesopotamian prefektinä. Jos Roomasta löytynyt katkonainen piirtokirjoitus voidaan yhdistää Priscukseen, niin hänen uransa sai Gordianus III:n aikana nopean sysäyksen eteenpäin ja Priscus toimi muun muassa Macedonian prokuraattorina, Egyptin varaprefektinä ja tuomarina Aleksandriassa. Vuonna 243 Gordianuksen ja Pricuksen kollegan Timesitheuksen johtama Rooman armeija hyökkäsi Persian sassanideja vastaan Mesopotamiassa. Sotaretki sujui hyvin mutta yllättäen Timesitheus sairastui ja kuoli, jonka jälkeen Pricuksen veli Philippus nimitettiin Timesitheuksen tilalle. Pian myös Gordianus sai surmansa, ja Philippus huudettiin uudeksi keisariksi. Hän solmi rauhansopimuksen Persian kuningas Sapor I:n kanssa ja palasi armeijansa kanssa takaisin Eurooppaan.
On epäselvää miksei Philippuksen paljon kokeneempaa veljeä Priscusta nimitetty keisariksi mutta tämä sai ainakin suunnattomasti valtaa idässä. Yhdessä piirtokirjoituksessa Priscusta kutsutaan Rooman itäisten provinssien hallitsijaksi (rector Orientis). Sotien ja Rooman 1000-vuotisjuhlallisuuksien järjestämiseksi jouduttiin kuitenkin nostamaan verotusta mikä aiheutti levottomuutta. Vuonna 248 Syyriassa kapinoitiin erään Jotapianuksen johdolla. Kapina kukistettiin helposti mutta Priscuksesta ei enää tämän jälkeen tiedetä mitään. Luultavasti hän kuoli kapinassa tai luonnollisesti.
Druk tsendhen

Sanat bhutaniksi

འབྲུག་ཙན་དན་བཀོད་པའི་རྒྱལ་ཁབ་ནང་།།

དཔལ་ལུགས་གཉིས་བསྟན་སྲིད་སྐྱོང་བའི་མགོན་།།

འབྲུག་རྒྱལ་པོ་མངའ་བདག་རིན་པོ་ཆེ་།།

སྐུ་འགྱུར་མེད་བརྟན་ཅིང་ཆབ་སྲིད་འཕེལ་།།

ཆོས་སངས་རྒྱས་བསྟན་པ་དར་ཞིང་རྒྱས་།།

འབངས་བདེ་སྐྱིད་ཉི་མ་ཤར་བར་ཤོག་།།

Translitteraatio

Druk tsendhen koipi gyelkhap na

Loog ye ki tenpa chongwai gyon

Pel mewang ngadhak rinpo chhe

Ku jurmey tenching chhap tsid pel

Chho sangye ten pa goong dho gyel

Bang che kyed nyima shar warr sho.

Käännös

Suomenkielinen käännös: Salamalohikäärmeen kuningaskunnassa, jossa sypressit kasvavat,

kansan ja luostareiden loistokkaiden perinteiden suojapaikassa,

Druk'n kuningas, kallis hallitsijamme;

Hänen olemassaolonsa on ikuinen ja valtakuntansa menestyvä.

Valaistuneet opetukset menestyvät ja kukoistavat.

Loistakoon kansa kuin rauhan ja onnen aurinko!
Ranskan Grand Prix 1988

Ranskan Grand Prix 1988 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. heinäkuuta 1988 Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti kotikilpailuunsa paalupaikalta lähtenyt Alain Prost. Voitto oli hänelle kauden neljäs.
Irkutskenergo

Irkutskenergo (ven. Иркутскэнерго) (MCX: IRGZ, RTS: IRGZ ) on siperialainen Venäjän kolmanneksi suurin sähköntuottajayhtiö. Yhtiöllä on kolme suurta sähköä tuottava vesivoimalaitosta Baikalista Jeniseihin virtaavassa Angarajoessa: Bratskissa, Irkutskissa ja Ust-Ilimskissä. Bratskin vesivoimala on yksi maailman suurimmista (n. 4 500 MW). Lisäksi sillä on yhdeksän lämpövoimalaa ja niihin liittyvä jakeluverkko 500 kV linjoineen. Yhtiön tuottaman sähkön teho on 12,9 GW ja se voi tuottaa 70 TWh sekä 46 miljoonaa Gcal lämpöenergiaa.
Voimaloiden energia menee esimerkiksi Irkutskiin, joka on suuri siperialainen kaupunki. Bratskissa on sellu- ja kartonkitehdas samoin kuin myös Ust-Ilimskissä, jotka tarvitsevat kosolti energiaa tuotantoonsa.
Sarkkilanjärvi (Ikaalinen)

Maantietoa

Järvi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 21 hehtaaria. Sen etelä- ja itäranta on metsämaastoa ja pohjoisranta rajatuu peltomaihin. Luoteiskulmassa on 200×350 metriä laaja avosuo, johon on ruopattu laskuojaa varten kanava. Laskuoja on 800 metriä pitkä ja se laskee Kyrösjärveen Ikaalisten keskustan itäpuolelle. Sen rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan ja kiinteää asuntoa. Niille johtaa tiet sekä yhdystieltä 13139 että valtatieltä 3.
Sarkkilanjärvi on hiljalleen päätymässä Ikaalisten keskustan kaavoitetun alueen sisälle.

Historiaa

Kyrösjärven vedenpintaa on laskettu 1800-luvulla muutaman metrin ja koska nykyään järvien vedenkorkeuksien ero on neljä metriä. Myös Sarkkilanjärveä on saatettu laskea hieman. Vuonna 1886 on jätetty järvenlaskusta hakemus. Järvenlaskun vaiheista ei kuitenkaan ole tietoa.

Paleobotaniikkaa

Jääkauden jälkeen Kyrösjärven vedenpinta oli kymmeniä metrejä korkeammalla. Silloin olivat Kyrösjärvi ja Sarkkilanjärvi samaan vesistöön ja kummankin pohjaan kertyi suuren vesistön sedimenttejä.
Sarkkilanjärven sedimenttien kerrostumista on tutkittu ja tuloksista on voitu päätellä metsätyyppien muutokset tuhansien vuosien aikana. Järven sedimenttien vanhin radiohiiliajoitus on otettu rajakohdasta, missä mäntyvaltainen metsä vaihtui leppävaltaiseksi (kasvivyöhyke muuttui V→VI). Vahtuminen tapahtui ajoituksen mukaan kalibroimattomana 7980 ±250 BP. Tämä vastaa boreaalisen ilmastokauden vaihtumista atlanttiseen kauteen. Näihin aikoihin Suomen alueella vallitsi jääkauden jälkeinen lämpökausi. Seuraava nuorempi ajoitus 4620 ±180 BP otettiin kerroksesta, jossa kuusen siitepöly ilmaantui ensimmäisen kerran. Kuusi lisääntyi alueella ja vakiinnutti asemanssa kerroksessa, jonka ajoitus oli 4040 ±350 BP. Nämä ajoitukset osuvat subboreaaliseen ilmastokauteen. Lämpökausi viileni ja se näkyi yleisimpien kasvilajien vaihtuessa toisiksi lajeiksi. Ajoituksen mukaan 2440 ±120 BP katosivat jatkuvasti esiintyneiden pähkinäpensaiden, jalavien, tammien ja lehmusten siitepölyt, lisääntyivät männyn siitepölyt ja vähenivät koivun ja lepän siitepölyt (kasvivyöhykkeiden muutos VIII→IX). Tämä vastaa subboreaalisen ilmastokauden vaihtumista subatlanttiseen kauteen.
Arrasin taistelu (1940)

Taistelu

Brittiläisen siirtoarmeijan komentaja lordi Gort määräsi vastahyökkäyksen suoritettavaksi saksalaisia joukkoja vastaan, jotta heidän etenemistään saataisiin viivytettyä omien joukkojen pelastamiseksi. Taistelua johti kenraalimajuri Harold Franklyn ja se sai koodinimekseen operaatio Frankforce. Franklynillä oli komennossaan kaksi divisioonaa ja 74 panssarivaunua. Hän sai lisäksi tuekseen 60 ranskalaista panssarivaunua. Brittien raskaat Matilda-panssarivaunut olivat hitaita, mutta raskaasti aseistettuja ja panssaroituja. Saksalaisten 3.7cm PaK 36/37 -panssarintorjuntatykkien ammukset eivät tehonneet Matildoihin ja saksalaiset kärsivät tappioita. Saksalaisten komentaja kenraalimajuri Erwin Rommel määräsi panssarinsa hyökkäykseen, mutta huomasi pian, etteivät saksalaisten panssarivaunujen Panzer II ja Panzer III tulitus läpäissyt Matildojen paksua panssaria.
Rommel määräsi muodostettavaksi puolustuslinjan, josta kaikki hänen divisioonansa 8,8 cm FlaK 18 -ilmatorjuntatykit ja 105 mm kenttätykit ampuisivat lähestyviä panssareita. Rommel onnistui pysäyttämään liittoutuneiden joukot ja aiheuttamaan heille tappioita. Tämän jälkeen Rommel aloitti onnistuneen vastahyökkäyksen Luftwaffen tuella.