google/wiki40b huggingface dataset:
Pizza Hut

Historiaa

Pizza Hutin perustivat vuonna 1958 veljekset Dan ja Frank Carney Kansasin osavaltion Wichitassa. Seuraavana vuonna he tekivät franchising-sopimuksen Dick Hassurin kanssa, joka alkoi pitää Pizza Hut -ravintolaa Kansasin Topekassa. Voimakkalla markkinoinnilla Pizza Hut laajeni nopeasti 1960- ja 1970-luvuilla Yhdysvalloissa ja eteni ensin myös Kanadaan, Länsi-Saksaan ja Australiaan, sitten Japaniin ja Britanniaan.
1960-luvun lopulla Carneyn veljekset yrittivät ostaa lisenssinhaltijoiden avaamista ravintoloista itselleen noin 40 prosenttia. Tämä osoittautui hankalaksi erilaisten kirjanpitojärjestelmien takia ja halvaannutti yhtiön kehitystä kuukausiksi.
Vuoteen 1971 mennessä Pizza Hutista oli tullut maailman suurin pizzeriaketju sekä liikevaihdoltaan että myyntipisteiden määrältään. Vuonna 1972 veljekset päättivät hankkia lisää pääomaa viemällä Pizza Hutin pörssiin vuonna 1972. Pian veljesten ravintolaimperiumin jatkeeksi ostettiin muitakin ketjuja ja yrityksiä, muun muassa Taco Kid, Next Door ja Flaming Steer -ketjut. Vuonna 1973 Pizza Hut -ketjuun kuului jo 2 000 ja vuonna 1984 5 000 ravintolaa. 1980-luvulla Pizza Hut otti mukaan nouto- ja kotiinkuljetusmahdollisuuden, joiden osuus myynnistä oli pian jo neljännes.

Pizza Hut Suomessa

Ensimmäinen Pizza Hut -ravintola Suomessa avattiin Helsingin Citykäytävään vuonna 1987. Helmikuussa 1997 lisenssi siirtyi Rautakirjan tytäryhtiölle Eurostradalle. Ketjua yritettiin laajentaa nopeasti heikoin tuloksin, ja kokemusten myötä Rautakirja luopui Pizza Hutin omistajan Pepsicon tarjoamasta mahdollisuudesta lanseerata Suomeen myös Kentucky Fried Chicken ja Taco Bell. Kesäkuussa 2006 Rautakirja myi Pizza Hut -ravintoloidensa toiminnan islantilaisille Pétur Jonssonille ja Thórdis Lóa Thórhallsdóttirille.  Vuonna 2017 avattiin uudet ravintolat Espoon Tapiolan Ainoa- sekä Helsingin Itäkeskuksen Easton-kauppakeskuksiin. Vuonna 2018 avattiin uudet ravintolat Espoon Matinkylään, Keravan Karuselliin sekä Lempäälän Ideaparkiin. Vuonna 2019 avattiin ravintola Espoon Kauklahteen.
Ketjulla on Suomessa yhteensä 13 ravintolaa, joista kuusi Helsingissä (Citykäytävä, Easton, Hartwall Arena, Munkkivuori ja Tennispalatsi, Vuosaari), neljä Espoossa (Ainoa, Matinkylä, Kauklahti, Entresse) ja yksi Keravalla Karusellissa, Lempäälässä Ideaparkissa ja Tampereella Tesomajärven kaupunginosassa. Turussa toimi jonkin aikaa kaksi Pizza Hut -ravintolaa, mutta molemmat lopetettiin. Samoin Jyväskylässä, Porissa ja Joensuussa sijaitsi jonkin aikaa Pizza Hut -ravintola.
Luottamusvaltuutettu

Luottamusvaltuutettu on luottamusmiestä vastaava työntekijöiden valitsema edustaja. Luottamusvaltuutetun voivat työntekijät valita työsopimuslain nojalla työpaikassa, jossa ei ole työntekijäjärjestön ja työnantajapuolen väliseen sopimukseen perustuvaa luottamusmiestä. Työntekijät voivat erikseen enemmistöpäätöksin valtuuttaa luottamusvaltuutetun edustamaan heitä valtuutuksessa määrätyissä työsuhteita ja työoloja koskevissa asioissa. Luottamusvaltuutetulla on oikeus saada laissa tarkoitettujen tehtävien hoitamiseksi tarpeelliset tiedot sekä riittävästi vapautusta työstään.
Koska luottamusvaltuutetun asema perustuu lainsäädäntöön eikä työmarkkinajärjestöjen sopimuksiin, luottamusvaltuutetun valintaan voivat osallistua myös ammattiliittoihin kuulumattomat. Luottamusvaltuutetun irtisanomissuoja on samalla tavalla tehostettu kuin luottamusmiehellä.
Luottamusvaltuutettua koskeva lainsäädäntö on melko tuoretta ja mahdollisuutta luottamusvaltuutetun valintaan on käytetty harvoin, yleensä työntekijöitä edustaa edelleen ammattiliiton luottamusmies.
Punarintanakkeli

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 12,5 cm, siipien kärkiväli 21–23 cm ja paino 10–14 g. Punarintanakkeli on pienempi kuin pähkinänakkeli, jota se paljon muistuttaa. Eroina ovat muun muassa punarintanakkelin musta päälaki, punertava rintavyö, selkeä valkoinen silmäkulmajuova, joka jatkuu otsan poikki, ja pitempi nokka. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, joskin naaran värit ovat hieman himmeämmät ja sen päälaella on mustaa vähemmän. Nuori lintu on kauttaaltaan vanhaa himmeämpi.

Esiintyminen

Punarintanakkeli elää Euroopassa vain Kreikassa Lesboksen saarella muutaman kymmenen parin voimin. Turkissa elää 60 000–120 000 paria, Georgiassa ja eteläisellä Venäjällä 20 000–50 000 paria. Lajin kokonaispopulaatio on noin 80 000–170 000 paria. Punarintanakkeli on viime vuosina taantunut voimakkaasti etenkin Turkin rannikoilla, missä turistien palvonnan tieltä kaadetaan jatkuvasti lajille elintärkeitä metsiä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, osa kannasta siirtyy talveksi alemmas vuorenrinteille. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Punarintanakkelit asuvat enimmäkseen vuoristometsissä, joiden puulajikoostumus vaihtelee alueittain. Sitä tavataan tavallisimmin yhden-kahden kilometrin korkeudella, joskus 2,5 kilomeriin saakka. Paikoin laji asutta myös vuorenjuurten metsiä.

Lisääntyminen

Punarintanakkelin pesä on tavallisesti lehtipuun kolossa melko korkealla, erään tutkimuksen mukaan keskimäärin 11,7 metrin korkeudessa. Nakkelinaaras kovertaa yleensä pesäkolon itse koiraan toisinaan autellessa. Joskus pari käyttää vanhaa tikankoloa. Naaras munii tavallisesti viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo noin 15 päivää. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras, mutta vain naaras lämmittää niitä. Poikaset lähtevät pesästä 16–19 päivän ikäisinä. Laji pesinee vain kerran kesän aikana.

Ravinto

Kesäaikaan nakkelit syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella nakkelit syövät varsinkin havupuiden siemeniä. Poikasia ruokitaan vain eläinravinnolla.
Jõgevamaa

Maantiede

Jõgevamaa rajoittuu idässä Peipsijärveen, etelässä Tartumaahan, lounaassa Viljandimaahan, luoteessa Järvamaahan, pohjoisessa Länsi-Virumaahan ja koillisessa Itä-Virumaahan.
Jõgevamaassa on koko Itä-Euroopan huomattavimmat moreeniselänteet, etenkin Voorenmaan alueella. Voorenmaalla (Tarton pohjoispuolella) on selvästi nähtävissä jääkauden jälkeinen mannerjään vetäytyminen kaakosta luoteeseen samansuuntaisten harjujen ja niiden välissä olevien järvien täplittäessä maisemaa.

Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõgevamaalla oli 31 376 asukasta, joista 28 624 (91,2 %) oli virolaisia, 2 190 (7,0 %) venäläisiä ja 543 (1,7 %) muita kansallisuuksia.

Talous

Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarvike- ja puutuoteteollisuus.
Kaartin jääkärirykmentti

Suomen valkoisen kaartin rykmentti

Suojeluskuntien Helsingin valtauksen paraati pidettiin saksalaisten paraatin jälkeisenä päivänä 16. toukokuuta 1918. Mannerheim ilmoitti paraatin päätteeksi Senaatintorilla puheessaan, että Pohjanmaan rykmenteistä ja kolmesta Karjalan rykmentistä perustetaan Suomen Valkoisen Kaartin rykmentti siten, että sen pataljoonista tulee Lapuan, Vaasan ja Vöyrin pataljoona ja Karjalan kolmesta rykmentistä tulee uusi Karjalan kaarti -niminen rykmentti. Vaasan pataljoona osoitettiin Kaartin kasarmille, Vöyrin pataljoona Uudenmaan kasarmille Helsingin Kruunuhakaan ja Lapuan pataljoona Santahaminaan. Syksyllä 1918 nimi muutettiin Valkoisen Kaartin Rykmentiksi ja kevättalvella 1919 Suomen Valkoiseksi Kaartiksi. 15. maaliskuuta 1919 sotaministeriön käskyllä Suomen Valkoisen Kaartin nimeksi muutettiin Suomen Valkoisen Kaartin Rykmentti.

Puolustusvoimien Urheilukoulu

Vuonna 2014 Puolustusvoimien Urheilukoulu (URHK) siirtyi aikaisemmin Lahdessa sijainneesta Hämeen rykmentistä Santahaminaan entisen Aliupseerikoulun tiloihin. Uudeksi yksiköksi muodostettiin Tiedustelukomppania. Tammikuussa 2015 Urheilukoulusta tuli Kaartin jääkärirykmentin joukkoyksikkö. Talvilajit palvelevat Kainuun prikaatissa. Urheilukoulun alaisuudessa toimii myös valmennuskeskus.

Uudenmaan aluetoimisto

Asevelvollisuusasiat siirtyivät lakkautetulta Etelä-Suomen sotilaslääniltä  Uudenmaan aluetoimistolle.

Sotilaspoliisiosasto

Helsingin Sotilaspoliisiosaston runko koostuu ammattisotilaista (yht. 30–40 ups/ou/au), ja sen alaisuudessa palvelevat vuorollaan Kaartin Pataljoonan vartiotehtäviin asettamat varusmiessotilaspoliisit. Osasto on hallinnollisesti KaartJR:n komentajan alaisuudessa mutta toteuttaa Maavoimien esikunnan ja Helsingin varuskunnan päällikön ja komendantin käskemät sotilaspoliisi- ja virka-aputehtävät. Osastolla on käytössään useita tunnuksellisia ja tunnuksettomia sotilaspoliisiautoja, moottoriveneitä, mönkijöitä, moottorikelkkoja ja PASI-panssariajoneuvo.

Kaartin soittokunta

Sotilassoittokunta Kaartin soittokunta on perustettu vuonna 1819, ja se on samalla puolustusvoimien edustussoittokunta. Soittokunnan päällikkö on musiikkimajuri Pasi-Heikki Mikkola ja kapellimestari musiikkimajuri Tomi Väisänen. Soittokunnan vahvuus on noin 40 soittajaa.

Autopataljoona

Autopataljoona (AutoP) toimi Taivallahden kasarmilla Autolinna-rakennuksessa 1948–1968. Viimeinen komentaja oli everstiluutnantti Matti Annila. Sen kokoonpanoon kuului myöhemmin Hennalaan siirtynyt Moottorikoulu.
Gustav Trolle

Gustav Erikinpoika Trolle (noin 1488–1535) oli Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1514. Hän joutui välillä luopumaan virasta oltuaan lojaali kuningas Kristian II:lle. Kun Kustaa Vaasa pääsi voitolle, Trolle pakeni isänsä Eerik Trollen kanssa Tanskaan. Hän haavoittui kuolettavasti Öxnebjergin taistelussa 1535.
Maino

Ura

Maino aloitti uransa tekemällä aluksi useita mixtapeja, mutta tarjosi myöhemmin levytyssopimusta Universal Recordsille. Vuonna 2007 Maino kuitenkin perui sopimuksensa Universalin kanssa ja liittyi Atlantic Recordsille. Mainon esikoisalbumi If Tomorrow Comes... julkaistiin kesäkuussa 2009. Albumin ensimmäinen single oli nimeltään "Hi Hater". Singlestä julkaistiin myös remixversio, jolla Mainon kanssa räppäsivät T.I., Swizz Beatz, Plies, Jadakiss ja Fabolous. Albumin toinen single oli "All the Above". Singlellä vieraili T-Pain. Albumin kolmas single oli "Million Bucks". Singlen tuotannosta vastasi Swizz Beatz.
Lentua

Lentua on kylä Kuhmossa. Se sijaitsee valtatien 912 varrella koilliseen keskustasta Kainuun itärajalla. Nimensä kylä on saanut Lentua-järvestä, joka rajaa kylää yhdessä Ämmänsaareen johtavan maantien 912 kanssa. Kylällä toimii koulu, ja etäisyys Kuhmon keskustaan on noin 15 km.
Tarinan mukaan kylä on saanut nimensä karjalaisukon "olipa se lentua"-tokaisusta koskenlaskun jälkeen.
Vuonna 2000 kylällä asui 224 asukasta, tosin väestönmäärä jatkaa laskuaan. Asukkaiden keski-ikä on 43 vuotta.
Yrjö Antila

Yrjö Iisakki Antila (17. helmikuuta 1894 Ilmajoki – 28. kesäkuuta 1958 Ilmajoki) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1951.
Antila suoritti kansakoulun jälkeen opintoja myös kansanopistossa ja maamieskoulussa. Hän työskenteli maanviljelijänä ja toimi myös hengellisenä puhujana. Kunnallispolitiikassa Antila oli mukana toimien Ilmajoella sekä kunnanvaltuustossa että kunnanhallituksessa. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1950 vaaleissa.
Antilan vanhemmat olivat maanviljelijä ja Kokoomuksen kansanedustaja Juho Erkki Antila ja Maria Margaretha Vuorenmaa. Antila oli naimisissa Edla Katariina Kortesmäen kanssa vuodesta 1918 lähtien.
Turun kauppakorkeakoulu

Historia

Turun kauppakorkeakoulu perustettiin elinkeinoelämän aloitteesta 3. toukokuuta vuonna 1950 ja saman vuoden syyskuussa pidettiin ensimmäisen lukuvuoden avajaiset. Vuoteen 1977 kauppakorkeakoulua ylläpiti Turun kauppakorkeakoulun säätiö, jonka jälkeen se siirtyi valtion omistukseen. Kauppakorkeakoulu sai oman rakennuksen vuonna 1958.
Turun kauppakorkeakoulu oli perustamisensa aikoihin Suomen yhdestoista yliopisto. Toiminnan neljänä ensimmäisenä vuonna kauppakorkeakoulussa oli mahdollista suorittaa ekonomin ja kirjeenvaihtajan sekä kauppatieteiden kandidaatin tutkinnot. Kauppatieteiden lisensiaatin ja tohtorin tutkintoja alettiin myöntää vuodesta 1954 lähtien. Ensimmäinen tohtorintutkinto suoritettiin kuitenkin vasta vuonna 1970.
Vuoden 2010 alusta Turun kauppakorkeakoulu yhdistyi osaksi Turun yliopistoa, jolloin kauppakorkeakoulusta muodostui yksi yliopiston tiedekuntiin verrattavista yksiköistä.

Hallinto

Kauppakorkeakoulua johtavat dekaani, varadekaanit ja johtokunta, laitosten ja yksiköiden johtajat, tutkimus- ja jatkokoulutustoimikunta sekä koulutuksen kehittämistoimikunta.
Seán MacBride

Seán MacBride (26. tammikuuta 1904  Pariisi, Ranska – 15. tammikuuta 1988 Dublin, Irlanti) oli arvostettu irlantilainen kansainvälinen poliitikko. Hän oli perustamassa tai mukana toiminnassa monissa kansainvälisissä järjestöissä, kuten Yhdistyneet kansakunnat, Euroopan neuvosto ja Amnesty International. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1974, American Medal for Justicen vuonna 1975, Leninin rauhanpalkinnon 1976 sekä UNESCOn hopeamitalin vuonna 1980.
Max Heindel

Max Heindel (syntymänimeltään Carl Louis von Grasshoff, 23. heinäkuuta 1865 — 6. tammikuuta 1919) oli okkultisti, astrologi ja mystikko. Heindelin yksi keskeinen sanoma hänen pääteoksessaan Ruusuristiläinen maailmankatsomus oli osoittaa, mikä ero on itsetietoisella okkulttisella tietäjällä ja mystikolla. Näin kumpaakin ei hänen mukaansa voi olla yhdessä ja samassa kehitysvaiheessa. Tässä hän läheni manikealaista gnostismia, jonka hän korotti opissaan korkeimmaksi henkiseksi filosofiaksi.
Heindel muutti kotoaan kuudentoista ikäisenä ja lähti opiskelemaan insinööriksi. Vuosien saatossa hän toimi pääinsinöörinä Euroopan ja Amerikan välillä liikennöivässä matkustajahöyrylaivassa Cunard Line -yhtiössä. Vuosina 1895–1901 hän toimi insinöörinä New Yorkissa. Vuonna 1903 hän muutti Los Angelesiin, Kaliforniaan. Siellä hän kiinnostui metafysiikasta ja liittyi Los Angelesin Teosofiseen seuraan, jossa hän toimi varapuheenjohtajana vuosina 1904 ja 1905.

Vuodet Saksassa

Vuonna 1907 hän matkusti Saksaan ystävänsä tohtori Alma Von Brandisin kanssa kuuntelemaan Rudolf Steinerin esitelmiä. Heindelin mukaan tuolloin hänen luonaan vieraili korkealle kehittynyt henkinen olento, joka kuului Ruusu-Ristiläis-hierarkiaan (joka Max Heindelin mukaan on sisempien maailmojen hierarkia, jolla ei ole yhteyttä samannimisiin fyysisiin organisaatioihin). Tämä "Vanhempi veli" laittoi Heindelin kokeeseen testatakseen, oliko Heindel sopiva toimimaan länsimaissa ja levittämään henkisiä opetuksia. Myöhemmin hänelle opetettiin, kuinka voidaan saavuttaa eteerinen Ruusu-Ristin Temppeli, jossa hän väitteidensä mukaan sai suoraa ohjausta Ruusu-Ristin vanhemmilta veljiltä.

The Rosicrusian Fellowship

Heindel palasi Amerikkaan kesällä 1908, minkä jälkeen hän alkoi muokata saamiaan opetuksia kirjan muotoon. Hän julkaisi kirjan nimellä The Rosicrucian Cosmo-Conception in 1909: it is a work of mystical and occult science (Esoteric Christianity). Kirja on Heindelin näkemys mystiikan ja salatieteiden tutkimiseen sisältäen perustiedot esoteerisesta kristillisyydestä ruusuristiläisestä näkökulmasta katsoen. Ruusuristiläinen Maailmankatsomus (The Rosicrucian Cosmo-Conseption) sisältää käsityksiä ihmisen ja maailmankaikkeuden kehityksestä ja pyrkii yhdistämään tieteen ja uskonnon keskenään.
Vuodesta 1909 vuoteen 1919, kärsiessään sydänoireista ja huonosta taloudellisesta tilanteesta, Max Heindel samalla jatkoi työtään. Hän jätti perinnön, joka käsitti kirjoja, luentoja ja opetuksia, jotka on käännetty useille kielille. Hän perusti The Rosicrusian Fellowship -järjestön 1909–1911 Mount Ecclesiaan, Oceansideen Kaliforniaan, julkaisi esoteerista lehteä Rays from the Rose Cross vuonna 1913.
Heindel aloitti vaimonsa Augustan avulla Ruusu-Ristiläisten opetusten levittämisen. Useita kirjoja käännettiin ja painettiin vieraille kielille, opetusta annettiin kirjeen vaihdon kautta, ja uusia ryhmiä perustettiin suurimpiin kaupunkeihin.
Max Heindel kuoli 6. tammikuuta 1919 Oceansidessa, Kaliforniassa. Heindelin työ on sittemmin jatkunut joidenkin Ruusu-Ristiläistä filosofiaa opiskelleiden kautta ympäri maailman.
Kaija Salaspuro

Kaija Salaspuro (synt. 1942) on vuonna 1967 Taideteollisen oppilaitoksen pukutaiteen osastolta valmistunut pukusuunnittelija. Hän on suorittanut lisäksi teatteritaiteen jatko-opintoja Slovakiassa ja Italiassa.
Salaspuro on toiminut pukusuunnittelijana MTV:ssä vuosina 1970-1982 ja Jyväskylän kaupunginteatterissa 1982-1985. Kaija Salaspuro jäi eläkkeelle Lahden kaupunginteatterista vuonna 2006, jossa hän toimi pukusuunnittelijana vuodesta 1987 lähtien. Hänet tunnetaan parhaiten näyttävistä musikaalipuvustuksista (mm. Anna Karenina ja Zorbas), mutta myös lukuisista puhe- ja lastennäytelmistä (mm. Täällä Pohjantähden alla, Lepakko, Juha, Varjo, Lemmenlähde). Vakituisten kiinnitysten ohella Kaija Salaspuro on vieraillut pukusuunnittelijana mm. Tampereen Työväen Teatterissa ja Suomen Kansallisoopperassa, suunnitellut elokuvapuvustuksia ja osallistunut useisiin alan näyttelyihin niin koti- kuin ulkomaillakin.
Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin käyttöön 7. lokakuuta 1952. Muiden Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen tapaan lippu perustui Neuvostoliiton lippuun. Siinä oli punaisella pohjalla vasemmassa ylälaidassa sosialismin sirppi ja vasara sekä punainen viisisakarainen tähti. Lipun alalaidassa oli leveä tummansininen palkki, jonka sanottiin symboloivan Kaspianmerta.
Azerbaidžan sai ensimmäisen sosialistisen lippunsa vuonna 1920. Se oli punainen lippu, jonka vasemmassa yläreunassa oli keltainen puolikuu ja tähti, vanha islamin symboli. Vuodesta 1921 vuoteen 1922 maa käytti lippua, jossa punaisella pohjalla oli maan nimeen viittaava, kyrillisin kirjaimin kirjoitettu lyhenne CCPA (SSRA). Vuosina 1922-1937 Azerbaidžan kuului Transkaukasian sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan. Maan tullessa uudelleen omaksi tasavallakseen 1937 se sai lipun, jossa sirppi ja vasara -tunnuksen alle oli painettu latinalaisin kirjaimin lyhenne AzSSR. 1940-luvulla kirjaimet muutettiin taas kyrillisiksi, ja sirpin ja vasaran alla oli lyhenne АзССР.
Jugoslavian vesipallomaajoukkue

Jugoslavian vesipallomaajoukkue edusti Jugoslaviaa kansainvälisissä vesipalloturnauksissa ja ystävyysotteluissa maan olemassa olon aikana. Tämä artikkeli käsittelee Jugoslavian saavutuksia vuoteen 1992 saakka.
Jugoslavia voitti olympialaisista seitsemän mitalia. Kolmesti maa voitti olympiakultaa. Maailmanmestaruuskilpailuista Jugoslavia ehti voittaa kaksi kultaa ja kaksi pronssia. Euroopan-mestaruuden maa voitti vain kertaalleen, vaikka voitti Euroopan-mestaruuskilpailuista yhteensä 13 mitalia.
Jugoslavian vesipallomaajoukkuetta on seurannut Serbia ja Montenegron vesipallomaajoukkue ja Serbian vesipallomaajoukkue.
Leoluca Orlando

Leoluca Orlando (s. 1. elokuuta 1947) italialainen poliitikko, joka palveli Palermon pormestarina 1985-1990 ja 1993-2000. Hänet tunnetaan parhaiten Sisilian mafian vastaisesta työstään.
Y Kant Tori Read

Historiaa

Amos perusti Y Kant Tori Read -yhtyeen vuonna 1986. Yhtyeeseen kuuluivat alun perin kitaristi Steve Caton, basisti Brad Cobb ja myöhemmin Guns N’ Roses - ja Velvet Revolver -yhtyeissä vaikuttanut Matt Sorum. Yhtyeen albumilla soittivat myös Steve Farris ja Paulinho da Costa. Y Kant Tori Read työskenteli muun muassa tuottaja Joe Chiccarellin ja lauluntekijä Kim Bullardin kanssa. Yhtyeen nimi Y Kant Tori Read (”why can’t Tori read”, suom. ”miksei Tori voi lukea”) tulee siitä, että Amos erotettiin nuorena Peabodyn musiikkikoulusta, koska hän ei halunnut lukea nuotteja vaan soittaa korvakuulolta.
Yhtye julkaisi albumin Y Kant Tori Read vuonna 1988. Albumilta julkaistiin singlet ”The Big Picture” ja ”Cool On Your Island”. Kappaleesta ”The Big Picture” tehtiin musiikkivideo. Albumi ei menestynyt kaupallisesti ja yhtye hajosi pian sen julkaisemisen jälkeen.
Levy-yhtiö Atlantic Records halusi kuitenkin pitää Amosin listoillaan sooloartistina. Hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Little Earthquakesin vuonna 1992. Amosin saavutettua menestystä sooloartistina monet kuuntelijat kiinnostuivat Y Kant Tori Readin musiikista. Yhtyeen albumista ja singleistä tuli keräilyharvinaisuuksia, koska Amos kieltäytyi julkaisemasta niitä uudelleen. Hän on kuitenkin esittänyt myöhemmin livenä muutamia yhtyeen kappaleita kuten ”Cool On Your Island”. Kappaleen liveversio julkaistiin Amosin kokoelmaboksissa The Original Bootlegs.
Retkiluistelu

Retkiluistelu (ruots. långfärdsskridsko, engl. nordic skating) on luistelua luonnonjäillä. Nykyiseen muotoonsa laji on kehittynyt 1900-luvulla Ruotsissa, josta laji on kulkeutunut Suomeen. Retkiluistelussa käytetään pitkäteräisiä luistimia, joissa kenkänä on hiihtomono kärkisiteellä tai vaelluskenkä remmisiteellä. Luistelumonoa käytettäessä kantapää jää irralliseksi, remmisiteellä se on kiinni luistimessa. Pitkän ja kapean terän ansiosta luistin liukuu herkästi ja terän etureunan loivan nousun vuoksi luistin kulkee hyvin myös epätasaisella jäällä.
Retkiluistelua harrastetaan yleensä järvien tai meren jäällä, joskus myös hitaasti virtaavilla joilla. Suomessa retkiluistelu onnistuu parhaiten merellä tai Salpausselän eteläpuolisilla sisävesillä, joilla lumipeite jää useina talvina ohueksi. Hoidettuja retkiluisteluratoja on mm. Tampereella (Näsijärvi), Lohjalla, Hämeenlinnassa (Alasjärvi), Kangasalla (Roine) ja Muuramessa. Suomen pisin hoidettu rata on Rantasalmen ja Oravin välillä (35 km). Luistelukausi alkaa Etelä-Suomessa tyypillisesti marraskuun puolivälissä ja jatkuu huhtikuun alulle.
Retkiluistelijan turvallisuusvarusteisiin kuuluvat kaulassa roikkuvat jäänaskalit, metallikärkinen jääsauva jään paksuuden kokeilemiseen, vesitiiviisti pakatut vaihtovaatteet sekä heittoköysi. Lantiovyöllä varustettu reppu kelluttaa jäihin pudottaessa. Vahvoilla jäillä liikuttaessa hiihtosauvoilla saa merkittävästi lisää nopeutta luisteluun, mutta jään paksuuden kokeiluun ne eivät sovellu.
Retkiluistelun suosio on Suomessa kasvanut nopeasti, ja harrastajia arvioidaan olevan useita tuhansia. Järjestöihin kuuluvia retkiluistelun harrastajia on Suomen Retkiluistelijat ry:n mukaan noin 2 500.
Suomen retkiluistelijat ry on Suomen ladun alainen retkiluistelujärjestö.
Katekiini

Terveysvaikutukset

Vihreästä teestä saadulla katekiineilla on tutkimuksissa havaittu useita myönteisiä terveysvaikutuksia. Katekiinit toimivat antioksidantteina ja estävät tulehduksien syntymistä, heikentävät diabetesta sekä estävät bakteerien ja virusten toimintaa. Vihreän teen juonti ehkäisee suun sairauksia, auttaa ihoa suojautumaan auringon säteilyltä, vaikuttaa positiivisesti painonhallintaan sekä vahvistaa luiden tiheyttä ja immuunijärjestelmää. Katekiinien on todettu hidastavan tai estävän syövän kehitystä.
Vihreän teen sisältämien katekiinien väitetään kiihdyttävän aineenvaihduntaa, ja niitä myydään "rasvanpolttajina".
Ylisuurina annoksina käytettynä ravintolisissä katekiini voi aiheuttaa myrkytyksen, vaurioittaa maksaa, tai lamata kilpirauhasta ja pahentaa siis kilpirauhasen vajaatoimintaa. Katekiinit saattavat vaikuttaa eräiden lääkkeiden imeytymiseen haitallisesti.
Andientiikerikoira

Ulkomuoto

Andientiikerikoira on harvinainen koirarotu, jota tavataan Boliviassa. Monet ihmiset uskovat sen tietyllä linjalla tavattavan tuplakirsun parantavan sen jäljestyskykyä - kaikesta huolimatta ei ole olemassa tutkimusta, joka osoittaisi onko tuplakirsusta hyötyä vai haittaa. Tuplakirsu muistuttaa tavallista koiran kirsua, mutta ihokaistale ja karvoitus jakaa sen kahtia ylähuuleen asti.
20. vuosisadan raportit sisältävät tutkimusmatkailija Percy Fawcettin vuonna 1913 tekemän raportin. Viimeaikaisimmat havainnot saavuttivat laajaa lehdistönäkyvyyttä vuosina 2006-2007. Kolme tästä rodusta otettua kuvaa levisivät mm. BBC New'siin: yksi Bella-nimisestä nartusta ja kaksi sen pojasta Xingusta. On mahdollista, että tuplakirsuisen andientiikerikoiran määrittely omaksi rodukseen olisi vielä ennenaikaista. Se saattaa olla vain yleisen andientiikerikoira-linjan geneettinen poikkeama.
Yksikään kennelklubi ei ole hyväksynyt andientiikerikoiraa viralliseksi roduksi. Tiikeri-sana sen nimessä viittaa itse asiassa jaguaariin eikä tiikeriin.

Alkuperä

Andientiikerikoiran uskotaan polveutuvan navarranseisojasta, jonka espanjalaiset konkistadorit mahdollisesti toivat Keski- ja Etelä-Amerikkaan 1500-luvulla. Navarranseisojilla on kuvissa paljon huomaamattomampi kirsuhalkio kuin andientiikerikoirilla.