google/wiki40b huggingface dataset:
Liedon Luja

Liedon Luja on Liedossa toimiva voimistelu- ja urheiluseura. Luja on perustettu 21. toukokuuta 1950. Lujan lajivalikoimaan kuuluvat muun muassa joukkuevoimistelu, hiihto, kuntoliikunta, ryhmätanssi ja yleisurheilu. Luja on lähes tuhannen hengen yleisseura (2010). Seuralla on seuratalo Lujala (hankittu vuonna 1964) ja hiihtokeskus Metsäpirtti Ilmarisissa.

Saavutuksia

Yleisurheilussa Markku Laine on seuraa edustaessaan voittanut 1 500 metrin SM-kultaa 1976 ja edustanut Suomea useissa maaotteluissa 800 ja 1 500 metrin juoksuissa. Myös Montrealin olympiakisoissa Laine oli mukana karsiutuen 1 500 metrin alkuerissä.
Kaksikamarijärjestelmä

Kaksikamarijärjestelmä eli bikameralismi tarkoittaa hallintotapaa, jossa lakia säätävä elin (parlamentti) on jaettu kahteen itsenäiseen osaan eli kamariin, joita yleensä kutsutaan nimillä alahuone ja ylähuone. Kaksikamarisuus tarkoittaa usein (joskaan ei kaikissa tapauksissa) sitä, että lakien ja muiden päätösten on tultava hyväksytyiksi erikseen molemmissa kamareissa tullakseen voimaan. Joissain tapauksissa toisen kamarin valta on rajallisempi kuin toisen.
Kaksikamarinen parlamentti on käytössä niin Yhdysvalloissa kuin suurimmassa osassa Euroopan maita. Ylähuoneen olemassaoloa perustellaan sillä, että se ehkäisee "enemmistön diktatuurin" luomalla erilaisille ryhmille monia pääsyteitä poliittiseen järjestelmään.
Liittovaltioissa kaksikamarinen parlamentti linkittyy myös maan federalistisen järjestelmän kanssa. Muun muassa Yhdysvalloissa, Australiassa ja Meksikossa jokainen osavaltio saa ylähuoneeseen saman määrän edustajia. Tällä varmistetaan, että myös pienten osavaltioiden ääni kuuluu ja edut huomioidaan päätöksenteossa. Joissain liittovaltioissa, kuten Saksassa, ylähuoneen edustajat ovat osavaltioiden parlamenttien nimittämiä ja täten vastuullisia niille. Näin oli alun perin myös Yhdysvalloissa, kunnes perustuslain 17. lisäys teki senaattoreista vaaleilla valittavia.
Suomen eduskunta on aina ollut yksikamarinen, ja muissakin Pohjoismaissa on nykyään yksikamariset parlamentit. Esimerkiksi Ruotsin valtiopäivät oli vuoteen 1971 asti kaksikamarinen.
V-lehti

Muuta

Sanoma Kaupunkilehdet hyllytti maaliskuussa 2007 päätoimittaja Saila-Mari Kohtalan V-lehdessä 2/2007 julkaistun päihteiden käytöstä kertovan artikkelin vuoksi. Vastaava päätoimittaja Janne Kaijärvi piti artikkelia liian huumemyönteisenä ja hänen määräyksestään painos vedettiin pois jakelusta. Artikkeli korvattiin toisella, minkä jälkeen numero julkaistiin uudestaan.
Axel Strindberg

Bengt Axel Emanuel Strindberg (17. helmikuuta 1910 Tukholma Ruotsi – 7. marraskuuta 2000) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuusarvostelija. Hän julkaisi näytelmiä ja kuunnelmia sekä marxilais-sosiologisesta näkökulmasta esitetyt kulttuurihistorialliset tutkimukset Arbetare och radikaler i 1700-talet Sverig (1935) ja Bondenöd och stormaktsdröm (1937). Hänen setänsä oli kirjailija August Strindberg 
Strindberg sai Arbetarnas Bildningsförbundin kirjallisuuspalkinnon 1949.
Mihail Štalenkov

Dynamo Moskova

Štalenkov aloitti seurajoukkueuransa Dynamo Moskovassa vuonna 1986 ja hänet valittiin vuonna 1987 Neuvostoliiton liigan vuoden tulokkaaksi. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden vuosina 1990, 1991 ja 1992.

Milwaukee Admirals ja Mighty Ducks of Anaheim

Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan vuonna 1992 ja pelasi kaudella 1992–1993 IHL-liigan Milwaukee Admiralsissa. Štalenkov valittiin liigan vuoden tulokkaaksi, minkä jälkeen Mighty Ducks of Anaheim varasi hänet NHL:ään vuoden 1993 varustilaisuuden viidennellä kierroksella numerolla 108.
Štalenkov aloitti uransa NHL:ssä hänet varanneessa Mighty Ducksissa. Venäläismaalivahdin täytyi aluksi tyytyä farmikiekkoon San Diego Gullsin riveissä mutta hänet kutsuttiin ylös seuraavaksi kaudeksi kun Ron Tugnutt myytiin Montreal Canadiensiin 1994. Štalenkov pääsi pelaamaan kakkosmaalivahtina heti Guy Hebertin jälkeen.
Štalenkov menestyi kansainvälisellä tasolla hyvin, pelaten 1998 Venäjän hopeaa voittaneessa joukkueessa tärkeänä osana NHL-tähtiä vilisseissä kisoissa. Kansainvälisestä menestyksestä huolimatta Štalenkov ei koskaan saanut osakseen suurta roolia NHL:ssä kuten muun muassa Nikolai Habibulin onnistui saamaan.

Edmonton Oilers, Phoenix Coyotes ja Florida Panthers

Nashville Predators valitsi Štalenkovin 1998 NHL:n laajennusvaraustilaisuudessa, mutta hän ei koskaan pelannut kyseisessä joukkueessa otteluakaan. Štalenkov myytiin Nashvillestä Edmonton Oilersiin. Oilersissa Štalenkov jakoi ykkösmaalivahdin paikan yhdessä Bob Essensan kanssa. Edmontonin visiitti jäi kuitenkin lyhyeksi kun Štalenkov siirrettiin Phoenix Coyotesiin, jossa hän pelasi aina kauden 1999–2000 alkuun asti, jolloin hänet myytiin Florida Panthersiin. Floridassa Štalenkov pelasi NHL-uransa viimeiset ottelut.

Dynamo Moskova ja uran loppu

Štalenkov palasi kasvattajaseuraansa Dynamo Moskovaan vuonna 2000. Hän päätti uransa Dynamossa kaudella 2001–2002.

Ura maajoukkueessa

Štalenkov pelasi myös Neuvostoliiton, Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Venäjän maajoukkueissa. Hän voitti olympiakultaa Albertvillen talviolympialaisissa vuonna 1992 ja olympiahopeaa Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998.

Yksityiselämä

27. maaliskuuta 2012 uutisoitiin Štalenkovin kadonneen hänen palattuaan Moskovaan Magnitogorskista valmentamasta maalivahteja. Hän soitti vaimolleen sunnuntaina 25. maaliskuuta 2012 Moskovan Vnukovon lentokentältä, mutta ei palannut enää kotiinsa. Štalenkovin vaimo teki tämän jälkeen katoamisilmoituksen miehestään.
Kaarle Hyttinen

Kaarle (Kalle) Hyttinen (sukunimi aikaisemmin Hydén (12. toukokuuta 1852 Liperi – 3. toukokuuta 1940 Rääkkylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Itikka.
Hyttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Josias Hyden ja Anna Regina Koistinen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1891.
Gudarekhi

Gudarekhi (georg. გუდარეხი) on kylä Kvemo Kartlin alueella Georgiassa. Se tunnetaan läheisestä luostaristaan ja arkeologisista kaivauksistaan. Se sijaitsee Algetin laaksossa noin kahdeksan kilometrin päässä Tetritsqaron kaupungista Georgian pääkaupungista Tbilisistä etelään.
Alueella tehtiin laajamittaisia arkeologisia tutkimuksia vuosina 1938 ja 1939. Kaivaukset paljastivat keskiaikaisen kaupunkityyppisen asutuksen jäänteet ja pitkälle kehittyneen keramiikan valmistuksen. Kompleksi koostuu raunioituneesta palatsista, asuintiloista, viinikellarista, rakennuksesta, jossa on pilasterit, ja useista muista rakennelmista 1100–1200- ja 1500–1600-luvuilta.
Raunioituneen asutuskeskuksen eteläpuolella sijaitsee luostari, joka koostuu yksilaivaisesta kirkosta ja vapaana seisovasta kaksikerroksisesta kellotornista. Kirkko tilattiin arkkitehti Tšitšaporisdzelta kuningatar Rusudanin hallituskaudella vuosien 1222 ja 1245 välillä. Se on rakennettu taitavasti hakatuista kivistä ja sen julkisivut on koristeltu rikkaasti. Kirkossa oli aiemmin elävästi koristeltu ikonostaasi, joka on nykyään näytteillä Georgian taidemuseossa Tbilisissä. Kellotorni rakennettiin kuningas Demetre II:n hallituskaudella vuonna 1278. Luostaria korjattiin vuonna 2006.
Hayabusa (1899)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1919.
Ester

Ester (persialainen nimi tarkoittaa suomeksi tähteä) oli Raamatun mukaan juutalaistyttö, joka eli Persian pääkaupungissa Susassa. Hän on Raamatun Esterin kirjan päähenkilö.
Raamatun mukaan Ester oli Persian kuninkaan Ahasveroksen puoliso, joka onnistui pelastamaan juutalaiset hoviherra Hamanin suunnittelemalta juutalaisten kansanmurhalta. Juutalaiset viettävät vuosittain purim-juhlaa Esterin kirjassa kuvattujen tapahtumien muistoksi.

Ester Raamatussa

Ester, toiselta nimeltään Hadassa, oli Mordokain kasvattityttö. Mordokai oli Raamatun mukaan juutalainen palvelija Persian kuningas Ahasveroksen hovissa. Ahasveroksen on yleisesti oletettu olleen sama kuin Kserkses I, mitä nimeä hänestä vuoden 1992 raamatunkäännöksessä käytetäänkin. Kuningatar Vasti oli erotettu tämän kieltäydyttyä kuningas Ahasveroksen käskystä, ja Ahasveros järjesti kauneuskilpailut uuden kuningattaren valitsemiseksi. Mordokai toimitti Esterin kuninkaan palatsiin haareminvalvoja Hegain huostaan. Ester pääsi kuningas Ahasveroksen suosioon ja puolisoksi.
Hoviherrat Bigtan ja Teres päättivät tappaa kuningas Ahasveroksen. Mordokai sai vihiä asiasta ja ilmoitti Esterille, joka kertoi asian kuninkaalle. Hoviherrat vangittiin ja surmattiin. Ahasveros valitsi pääministeriksi Hamanin. Mordokai kieltäytyi osoittamasta kunnioitusta Hamanille. Haman sai kuulla Mordokain olevan juutalainen ja päätti kostoksi murhauttaa kaikki Persian juutalaiset. Ester sai kuitenkin kansanmurhan estetyksi.
Heli Koppelo

Heli Koppelo on suomalainen työnohjaaja, kouluttaja ja kirjoittaja.
Aikaisemmin Koppelo on työskennellyt Ilta-Sanomien reportterina ja terveystoimittajana, Cosmopolitan-lehden toimituspäällikkönä, Inez-lehden päätoimittajana  sekä päätoimittajana ja johtoryhmän jäsenenä Sanoma Kids Mediassa.
Vähä Kivilampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Karjolammen–Kousanjärven valuma-alueeseen (14.178) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82 metriä mpy.
Martine McCutcheon

Martine Kimberley Sherri Ponting eli McCutcheon (s. 14. toukokuuta 1976) on brittiläinen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi jo debyyttialbumillaan (You Me & Us, 1999) brittilistan kakkoseksi. Single "Perfect Moment" oli useammassakin maassa listaykkönen.
McCutcheon on näyttelijänä esiintynyt esimerkiksi televisiosarjassa EastEnders ja elokuvassa Rakkautta vain (2003). Hän on julkisuuden henkilö, jonka lukuisat rakkaussuhteet ovat olleet näkyvästi esillä maan tiedotusvälineissä.
Euroopan tiedesäätiö

Toiminta-ajatus, arvot

ESF on itsenäinen järjestö, joka rahoittaa toimintansa pääasiassa jäsenorganisaatioiden maksamilla jäsenmaksuilla. Jokainen jäsenorganisaatio tai maa maksaa jäsenmaksun bruttokansantuotteensa (BKT) perusteella. Lisäksi jäsenorganisaatiot rahoittavat osallistumisensa niihin ohjelmiin, joissa haluavat olla mukana.
ESF:n arvoja ovat euroopanlaajuisuus, monitieteisyys, joustavuus, itsenäisyys, perusteellisuus ja avoimuus.

Menetelmät

ESF:n toiminta rakentuu seuraavien instrumenttien ympärille:
Tutkivien työpajojen (Exploratory Workshops) tavoitteena on lisätä johtavien eurooppalaisten tutkijoiden mahdollisuuksia tavata toisiaan ja tukea uusien innovatiivisten ajatusten syntyä. Tarkoituksena on helpottaa eurooppalaisten tutkimusryhmien tiedonvaihtoa, luoda uusia yhteistyösuhteita ja mahdollistaa yhteishankkeita tulevaisuudessa. Aiheet tulevat tutkijakunnasta ja vuosittain järjestetään noin 50 työpajaa.
ESF:n tutkimuskonferenssit (ESF Research Conferences) koostuvat yleensä sarjasta kokouksia, jotka järjestetään joka toinen vuosi. Konferensseista ei julkaista kirjallista materiaalia. Uusien lähestymistapojen ja ajatusten esiintuomiseen kannustetaan. Konferenssit ovat avoimia kaikille, sekä tutkijoille että yritysmaailman edustajille.
Tutkimusverkosto-ohjelmat (ESF Research Networking Programmes) ovat tiettyihin teemoihin kohdistettuja toimintoja, joilla tuodaan yhteen huippututkijoita ja lupaavia nuoria tutkijoita ajankohtaisten tutkimusaiheiden ympärille, joissa yhteistyö luo todistettavasti parempaa tutkimusta. Ohjelmat yhdistävät merkittäviä monikansallisten tutkimusryhmien toteuttamia hankkeita ja niiden puitteissa on jaettu muun muassa lyhyt- tai pitkäaikaisia apurahoja työskentelyyn jossakin muussa Euroopan maassa kuin hakijan kotimaassa sekä järjestetty seminaareja, symposiumeja ja tutkivia työpajoja. Ohjelmat ovat 3–5-vuotisia ja jäsenorganisaatioiden rahoittamia.
EUROCORES-ohjelmien (EUROCORES programmes) tavoitteena on edistää yhteistyötä sekä eurooppalaisten rahoittajaorganisaatioiden että tutkijoiden välillä. EUROCORES-aloitteet eroavat olennaisesti tutkimusverkosto-ohjelmista siinä, että niiden avulla halutaan rahoittaa nimenomaan tutkimusta. Ohjelmaan valittavissa aiheissa pyritään noudattamaan bottom-up -periaatetta. Ohjelmat valmistellaan ESF:n ja jäsenorganisaatioiden välisenä yhteistyönä, jossa ESF vastaa hakemusten käsittelystä, arvioinnista ja ohjelman yleisestä hallinnoinnista, kun taas jäsenorganisaatiot tekevät varsinaiset rahoituspäätökset. Kansalliset organisaatiot rahoittavat vain kansallisia hankkeita.
Forward Looks -instrumentin tavoitteena on tuoda yhteen tieteellinen ennakointi ja tieteen rahoituksen suunnittelu kansallisella ja eurooppalaisella tasolla. Tarkoituksena on antaa eurooppalaiselle tiedeyhteisölle mahdollisuus kehittää pitkäntähtäimen näkemyksiä ja analyyseja tutkimuksesta ja sen kehityksestä monitieteellisillä aloilla ja toimia vuorovaikutuksessa ESF:n jäsenorganisaatioiden kanssa.
Kauko Meriläinen

Kauko Ilmari Meriläinen (30. kesäkuuta 1922 Kajaani – 19. tammikuuta 2009 Espoo) oli suomalainen geologi. Hän oli kallioperägeologi Geologian tutkimuskeskuksessa 1955–1977 ja valtiongeologi 1977–1987. Hän toimi myös GTK:n yhteyshenkilönä Rautaruukki Oy:n ja Technoexport-yhtymän (Neuvostoliitto) välisissä neuvotteluissa ja toimenpiteissä valmisteltaessa raudanetsintäkarttaa Suomen alueelta (Raetsuprojekti) 1980-86 sekä Pohjoiskalottiprojektin peruskalliogeologisen osaprojektin työryhmän johtajana. Meriläisen harrastuksia olivat sukututkimus ja yleinen historia. Hänen puolisonsa oli Sirkka Annikki Suomalainen.
Anders Blom

Anders Blom (s. 21. toukokuuta 1955 Turku) on suomalainen kokoomuspoliitikko ja järjestöjohtaja.
Blom on valmistunut ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1974, valtiotieteen maisteriksi Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta 1982 ja harjoittanut sen jälkeen siellä jatko-opintoja.
Blom on työskennellyt toimittajana Uudessa Suomessa ja Turun Sanomissa ja sen jälkeen yrityksissä ja järjestöissä. Hän on ollut Perheyritysten liiton toimitusjohtaja 2003–2010, Eurofacts Oy:n toimitusjohtajana 2011–2016 ja Eurofacts Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2016. Hän on toiminut Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana 1977-1979. Hän on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1981 ja ollut ehdokkaana eduskuntaan vaaleissa 1979 ja 1983.
Blom on yhteiskunnallinen vaikuttaja, ja häntä on nimitetty superlobbariksi.

Näkemyksiä

Väitöskirjassaan Taloudelliset eturyhmät politiikan sisäpiirissä Blom esittää, että suomalaisten työnantajien ja työntekijöiden etujärjestöistä on muodostunut erivapauksia nauttiva sisäpiiri, josta maan eduskunta ja hallitus ovat riippuvaisia tavalla, jota voidaan nimittää rakenteellisesti korruptiiviseksi. Suomen politiikasta puuttuvat sisäpiirisäännöt, ja Blomin mukaan sekä liike-elämän että politiikan tietoa hallitsevat etujärjestöjen lobbaajat pääsevät sen vuoksi vaikuttamaan vahvasti maan poliittiseen järjestelmään ja käyttämään tilannetta omaksi edukseen.
Travellink

Historia

Travellink perustettiin vuonna 2000, kun osakkaat SAS, Amadeus ja Tele2 ostivat SMART AB:n tuotemerkin Travellinkin. Peter Carlsson oli yhtiön toimitusjohtajana vuosina 2000–2016, jolloin uudeksi Pohjoismaiden johtajaksi siirtyi Erik Wikander.
Maaliskuusta 2005 lähtien Travellink on ollut osa Opodo-ryhmää. Opodo toimii Pohjoismaissa nimillä Travellink ja Opodo ja Isossa-Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Belgiassa, Itävallassa, Puolassa, Portugalissa, Sveitsissä ja Espanjassa nimellä Opodo. Travellink oli aiemmin suunnattu sekä yksityishenkilöille että yritysasiakkaille, mutta australialaisen Flight Centre Travel Groupin (FCTG) ostettua Travellink Corporaten vuonna 2016 on Travellinkin tarjonta suunnattu nykyään ainoastaan yksityishenkilöille.

Travellink ja eDreams Odigeo

Travellink on osa eDreams ODIGEO -konsernia. Yhtiöllä on viisi tuotemerkkiä, Opodo, eDreams, Go Voyages, Travellink ja Liligo. Yhtiö toimii yhteensä 44 markkinoilla. eDreams ODIGEOn pääkonttori sijaitsee Barcelonassa, ja se listautui Madridin pörssiin vuonna 2014 (kaupankäyntitunnus EDR).

Travellinkin yhteistyöt

Joulukuussa 2016 Travellink solmi sopimuksen teleyhtiö Mobitrotterin kanssa, jotta matkailijat voisivat soittaa ja surffata ilman roaming-maksuja. Mobitrotter-sovellus yhdistää tavallisen matkapuhelimen ja IP-puhelimen, ja se on suunniteltu ensisijaisesti EU:n ulkopuolella matkustaville.
Sek-butyylilitium

Ominaisuudet

sek-Butyylilitium on huoneenlämpötilassa väritön tai hivenen kellertävä neste. Yhdiste reagoi proottisten polaaristen yhdisteiden, kuten veden, kanssa hajoten butaaniksi ja litiumsuolaksi. Se liukenee erittäin hyvin hiilivetyihin ja eettereihin, mutta saattaa reagoida eetterien kanssa. Muille organolitiumyhdisteille tyypillisesti sek-butyylilitium muodostaa aggregaatteja ja hiilivetyliuoksissa se esiintyy tyypillisesti tetrameerinä. Yhdisteen hiilivetyliuoksista eliminoituu hitaasti litiumhydridiä ja muodostuu 1-buteenia, cis-2-buteenia ja trans-2-buteenia. Hajoamista nopeuttavat emäkset ja korkea lämpötila. sek-Butyylilitium on voimakkaasti emäksinen ja nukleofiilinen.

Valmistus ja käyttö

sek-Butyylilitiumia valmistetaan tyypillisesti metallisen litiumin ja 2-klooributaanin välisellä reaktiolla. Liuottimina reaktiossa käytetään hiilivetyjä ja kaupallisesti yhdistettä myydään joko heksaani- tai sykloheksaaniliuoksena.
sek-Butyylilitiumia käytetään hyvin samoin tavoin kuin n-butyylilitiumia, mutta se on sitä reaktiivisempi. Yhdisteellä on käyttökohteina muoviteollisuudessa polymerointireaktioiden initiaattorina, erityisesti valmistettaessa styreenibutadieenikumia. sek-Butyylilitiumin käyttö johtaa nopeaan polymeroitumisen lakkaamiseen ja suhteellisen pieneen molekyylimassaan ja kapeaan molekyylipainojakaumaan, mikä on etu elastisille ominaisuuksille. Yhdistettä käytetään myös orgaanisissa synteeseissä litiuiontireaktioissa ja reaktioissa, joissa vaaditaan n-butyylilitiumia suurempaa reaktiivisuutta.
Bruce Kessler

Bruce Kessler (s. 23. maaliskuuta 1936) on entinen yhdysvaltalainen F1-kuljettaja.

Amerikan sarjat

Kessler aloitti kilpailu-uransa 16-vuotiaana Jaguar XK120 -autolla urheiluautokilpailuissa Yhdysvalloissa. Vuonna 1956 hän voitti 500-kuutioisten Club of America -mestaruuden. Hän oli myös vuoden 1958 USAC Road Racing Championshipin -luokassa kolmas.

Loukkaantuminen

Vuonna 1959 Kessler joutui Pomonassa vakavaan onnettomuuteen ja vajosi koomaan muutamaksi päiväksi. Onnettomuus päätti hänen kilpa-ajajan uransa.

Ohjaajana

Nykyään Kessler on elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut monia TV-sarjoja ja TV-elokuvia.
Uuden-Seelannin naisten maahockeymaajoukkue

Uuden-Seelannin naisten maahockeymaajoukkue (lempinimeltään Black Sticks Women) edustaa Uutta-Seelantia naisten maahockeyn maaotteluissa. Joukkueen parhaimpia saavutuksia ovat kolme kuudetta sijaa olympialaisissa, MM-kisojen nelossija sekä kolme mestaruutta Oseanian Hockey Cupissa. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Uusi-Seelanti on sijalla neljä (huhtikuu 2018).
Carl Gustaf Ramsay

Carl Gustaf Ramsay (17. tammikuuta 1783 Jakari, Porvoon pitäjä – 14. heinäkuuta 1808 Lapua) oli suomalainen luutnantti. Hän oli upseerina Uudenmaan rakuunarykmentissä. Kun vuoden 1808 sota syttyi, hän oli toisen prikaatin adjutantti. Hän osallistui muun muassa Siikajoen taisteluun. Hän haavoittui kuolettavasti Lapuan taistelussa. Hänen veljensä oli Anders Wilhelm Ramsay (1777–1808), joka myös kaatui samassa sodassa, ja molempien isä oli Kyminkartanon läänin maaherra Otto Wilhelm Ramsay.
Ramsay ja hänen veljensä on kuvattu Vänrikki Stoolin tarinoiden runossa "Matkamiehen näky". Perheen ystävä, runoilija Erik Gustaf Geijer kirjoitti heistä sonetin ”Bröderna Ramsay”. Veljesten äiti everstinna Sofia Lovisa Ramsay haetutti heidän ruumiinsa Porvooseen sukuhautaan ja lyötti heidän muistokseen mitalin, mikä oli ainutlaatuista silloisessa Suomessa.
Celebesinharakkakottarainen

Levinneisyys

Celebesinharakkakottaraista tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Victoria Line

Historia

Linjaa alettiin suunnitella 1950-luvulla. Linjan nimi, Victoria Line, päätettiin jo vuonna 1955. Muina vaihtoehtoina olivat "Walvic Line" ja "Viking Line". Liikenne linjalla alkoi sunnuntaina 1. syyskuuta 1968. Ensimmäinen juna lähti Walthamstow Centralin asemalta kohti Highbury & Islingtonia kelo 6.30 aamulla. Viralliset avajaiset pidettiin 7. maaliskuuta 1969 Victorian asemalla. Paikalla oli kuningatar Elisabet II.
Tatsuhiro Yonemitsu

Ura

Yonemitsu saavutti kultaa 66-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Intian Sushil Kumarin. MM-kilpailuista Yonemitsulla on hopeaa vuodelta 2011 ja pronssia vuodelta 2009. Aasian kisoista hän voitti kultaa vuonna 2010 ja Aasian-mestaruuskilpailuista hopeaa edeltävänä vuonna.
Mizuki Fukumura

2006–2010

Fukumura osallistui Kirarin Revolution -animesarjan kilpailuun vuonna 2006. Hän jäi kuitenkin toiselle sijalle.
2008 Fukumura osallistui Hello! Projectin harjoittelijaryhmän koe-esiintymisiin. Hän läpäisi koe-esiintymiset, ja 22. kesäkuuta hänestä tuli virallisesti osa harjoittelijaryhmää. Fukumuran kauan olleena haaveena oli tulla Morning Musumen jäseneksi.
Fukumura liitettiin osaksi Shugo Cha Egg! -kokoonpanoa 2009. Hän sai Amulet Heartin roolin. Fukumura oli päävokalistina animen kappaleessa "Watashi no Tamago".
Fukumura esiintyi Hello! Projectin artistin Erina Manon kahdessa musiikkivideossa taustatanssijana 2010. Shugo Chara Egg! lopetti toimintansa samana vuonna. Fukumura osallistui Morning Musumen yhdeksännen sukupolven koe-esiintymisiin, mutta ei läpäissyt niitä.

2011–2013

Fukumuralle ei oltu kerrottu, että hän oli oikeasti läpäissyt koe-esiintymiset. 2. tammikuuta 2011 hänestä tuli osa Morning Musumea yhdessä Erina Ikutan, Riho Sayashin ja Kanon Suzukin kanssa. 7. tammikuuta Fukumura valmistui Hello! Projectin harjoittelijaryhmästä virallisesti. 4. huhtikuuta Fukumura ja muu yhdeksäs sukupolvi debytoi Morning Musumessa singlellä "Maji Desu ka Ska!".
Syyskuussa 2012 Fukumura avasi yhdessä sukupolvensa kanssa internet-sivuston. Loka-marraskussa hän osallistui maailmanlaajuiseen fanitapahtumaan ja kävi muun muassa Thaimaassa, Taiwanissa, Ranskassa ja Etelä-Koreassa.
Fukumura julkaisi ensimmäisen kuvakirjansa 15. toukokuuta 2013. 21. toukokuuta hänestä tuli Morning Musumen varajohtaja yhdessä Haruna Iikubon kanssa.

2014–nykyhetki

Fukumura julkaisi toisen kuvakirjansa 25. kesäkuuta 2014. 26. lokakuuta hänestä tuli Morning Musumen johtaja, kun entinen johtaja Sayumi Michishige valmistui ryhmästä.
Fukumuran kolmas kuvakirja julkaistiin 5. joulukuuta 2015.
Vuonna 2017 Fukumurasta tuli Hello! Projectin ensimmäinen varajohtaja, tehden Ayaka Wadan ensimmäiseksi Hello! Projectin johtajaksi, jonka rinnalla oli varajohtaja. 15. heinäkuuta julkaistiin Fukumuran neljäs kuvakirja.
Fukumura julkaisi viidennen kuvakirjansa 30. lokakuuta 2018. 31. joulukuuta ilmoitettiin, että Fukumurasta tulisi Hello! Projectin uusi johtaja Wadan valmistumisen jälkeen.
2019 vuoden alussa Fukumurasta tuli Morning Musumen pisimpään palvellut johtaja. 11. kesäkuuta Fukumura avasi Instagram-tilin. Hänestä tuli Hello! Projectin johtaja kesäkuussa 2019.

Yksityiselämä

Fukumuralla on kaksi veljeä. Hänen tiedetään tulevan hyvin toimeen yhtyekaverinsa Erina Ikutan kanssa.
Lysippos

Lysippos (s. n. 370 eaa. – k. n. 300 eaa.) oli muinaiskreikkalainen kuvanveistäjä Sikyonista Peloponnesokselta. Hän oli tunnetun kuvanveistäjä Polykleitoksen seuraaja. Hänet luetaan Skopaan ja Praksiteleen ohella Kreikan kolmen klassisen kauden suurimman kuvanveistäjän joukkoon.
Lysippos teki nuorempana pronssitöitä ja opetteli sitten kuvanveiston. Myöhemmin hänestä tuli Argoksen ja Sikyonin koulujen johtaja. Plinius vanhemman mukaan hän teki 1 500 prinssityötä. Hän oli myös Aleksanteri Suuren hovikuvanveistäjä. Lysippoksen tunnetuimmat teokset ovat Pyhän Markuksen hevoset (Triumphal Quadriga), Eros jännittää jousensa, Agias, Apoksyomenos (Kaapija) ja sekä kuvat Aleksanteri Suuresta, joista yksi on säilynyt Louvressa.
Lysippoksen oppilas Khares Lindoslainen rakensi Rodoksen kolossin, yhden antiikin maailman seitsemästä ihmeestä.