google/wiki40b huggingface dataset:
Kytö (Halikko)

Kytö on kylä Halikossa Salon länsilaidalla lähellä Hajalaa. Kylässä sijaitsee E18-moottoritien Hajalan liittymä. Kytö on jaettu kansan suussa ja vanhoissa kirkon kirjoissa epämääräisesti Ala-Kytöön ja Perä-Kytöön. Nykyään kylä on hiljentynyt maanviljelyalue Hajalan taajaman pohjoispuolella.

Historia

Kydössä on ollut asutusta jo kivikaudella, mistä kertovat useat arkeologiset löydökset. Kiinteä kyläkantainen asutus on kuitenkin vasta myöhäiskeskiajan uudisasutusta. Uuden ajan alussa kylä siirtyi pikkuhiljaa ulkopuolisille. Naantalin luostari, Wiurilan kartano ja Ruotsin kruunu jakoivat Kydön 1500-luvun loppuun mennessä. 1700- ja 1800-luvut Kytö oli kokonaan Armfelt-suvun omistuksessa. 1800-luvun lopussa metsät myytiin läheisille sahoille, jotka hakkauttivat ne tyystin. Kytö jaettiin vuonna 1911 34 itsenäiseen palstatilaan.
Toisen maailmansodan jälkeen Kytöön asutettiin useita siirtoväen perheitä, jolloin kylän koko saavutti huippunsa. Kydössä toimi saha, tervatehdas ja tiilitehdas. Lähimmät palvelut löytyivät lähellä olevista Kumiosta ja Hajalasta. 1960-luvun jälkeen kylä alkoi hiljetä ja vähitellen pienentyä. Uusia asuintaloja ei kylään enää rakennettu ja monet tilat jäivät tyhjilleen.
2000-luvun alussa kylän läpi rakennettiin valtatie 1, ja Kytöön sijoitettiin Hajalan liittymä. Tämä paransi huomattavasti syrjään jääneen Kydön liikenneyhteyksiä ja kylään on alettu jälleen rakentaa uusia asuntoja.

Maantiede

Kytö sijaitsee Paimion rajalla Purilanjoen yläjuoksun laaksossa. Jokea kutsutaan Kydössä Kealanojaksi. Pinta-alaltaan Kytö on suuri ja sen asutuskeskittymät ovat pienet moottoritien eteläpuolinen Ala-Kytö, pohjoispuolinen Perä-Kytö ja uudempi Mustassuo lähempänä Kumiota. Noukkilan historiallinen kylätontti on Perä-Kydön luona mutta tuloksena isonjaonjärjestelystä 1800-luvulla se kuuluu nykyään Kydön kylään, ja Noukkilan kylään nykyään kuuluva alue on pohjoisessa Kumion kulmakunnalla.
Kydön itäosassa on suuria soita. Aluetta hallitsevat useat kallioiset mäet, jotka ovat metsittyneet. Maaston korkeuserot ovat suuret ja tasaisimmat alueet Purilanjoen ja Tapiolanojan laaksot ovat viljeltyjä.
Häijy-Heimo Ukonselkä

Ura

Heimo Ukonselkä debytoi 10.2.2007 Hellsinki Heatwave-tapahtumassa Pasi"Salama" Suomista vastaan. Ottelu päättyi 10 minuutin aikarajan loppumisen seurauksena.
Häijy-Heimo Ukonselkä otteli jonkun aikaa Valentinen kanssa Beauty And Beast-nimisessä tiimissä.
Ukonselkä voitti ensimmäisen Suomenmestaruutensa (FCF Finnish Heavy Weight Championship) Helsingissä 20.2.2010 ottelussa Valentinea vastaan. Tämän jälkeen Heimo voitti FCF Suomen Mestaruuden vielä kaksi kertaa (DOMinationissa ja Talvisota VIII:ssa).
Heimo Ukonselkä teki myös lyhyen esiintymisen WWE:ssä 26.4.2013 Smackdown lähetyksessä pyytäessään Booker T:ltä hommaa.
Fight Club Finland:in lisäksi Heimo on paininut myös Pro Wrestling Fighters (PWF), Italian Wrestling Superstar (IWS), Danish Pro Wretling (DPW), Fight Night, Total Blast Wrestling (TBW), SMASH, Bullhead City Wrestling, Swenks Wrestling Syd (SWS), European Professional Wrestling (EPW), European Wrestling Promotion (EWP), Flemish Wrestling Force (FWF), GBG,Italian Championship Wrestling (ICW).

Ottelutilasto

koska listaan tulee useampi promootio niin jokaisen tapahtuman edessä on promootio
Sotšin kansainvälinen lentoasema

Modernisointi talviolympialaisiin 2014

Sotšin kansainvälistä lentoasemaa on modernisoitu runsaasti Sotšin talviolympialaisia varten. Kisakylistä toinen, sisälajien kuten jääkiekon ja luistelun tapahtumapaikkana toimiva Sotšin olympiapuisto, sijaitsee lähellä Mustaamerta lentokentän kaakkoispuolella.
Lentoasemalta on hyvät yhteydet Aasiaan ja Eurooppaan. Matkustajamääriltään (2,12 milj. vuonna 2012) se on yksi Venäjän 20 vilkkaimmasta lentoasemasta.

Osa suuryritystä

Lentoasemasta vastaa ylemmällä tasolla laajaan Bazovyi element -yritysryppääseen kuuluva Bazel Aero -emoyhtiö, jonka viiden lentoaseman kautta matkusti vuonna 2012 yhteensä 5,5 miljoonaa lentomatkustajaa. Tähän sisälyy Sotšin kansainvälistä lentoaseman ohella Anapan, Gelendžikin ja Jeiskin lentoasemat sekä Krasnodarin kansainvälinen lentoasema.
Sotšin kansainvälisen lentoaseman sijainti Venäjän Krasnodarin aluepiirissä
Gambas

Kehitys

Gambas on aktiivisen kehityksen alla.
Suunnitelmissa on muun muassa laajentaa käyttöjärjestelmätukea muun muassa OS X:iin.

Hello World esimerkki

Tässä esimerkissä teksti tulostuu terminaaliin:
Public Sub Main()
   Print "Hello World!" 
End

Tässä GUI versio, jossa teksti tulostuu omaan ikkunaan:
Public Sub Main()
 
   Message("Hello World!")
 
End
Södertälje Kings

Historia

Seura perustettiin vuonna 1968. Vuonna 1972 seura nousi korkeimmalle sartatasolle. Kuusi vuotta nousun jälkeen seura onnistui voittamaan ensimmäisen Ruotsin mestaruuden. Tämän jälkeen seura on voittanut vielä kuusi mestaruutta.
Patriootti (elokuva)

Juoni

Punaniska-armeijalla on tappava virus jolla he tartuttavat kokonaisen kaupungin. Kun hallitus ryhtyy joukkoineen pistämään alueen karanteeniin, päättävät punaniskat vallata kaupungin. He valtaavat kaupungin sekä nyt myös vasta-aineen virukseen. Ainoa ongelma on se, ettei antibiootti toimikaan. Kaupungissahan on yksi ihminen, tohtori Weasley McClaren tytär, joka on immuuni virukselle. Tässä vaiheessa varmaan kukaan ei arvaa, kenen verta pahikset haluavat kokeitaan varten. Tohtori McClaren joutuu suojelemaan tytärtään verisiltä kokeilta.
Korpijärvi (Pertunmaa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106 metriä mpy.
River-luokka (vartiolaiva)

Alukset

Aluksista kolme ensimmäistä tilattiin Vosper Thornycroftilta toukokuussa 2001. Tilaus tehtiin osana Britannian kuninkaallisen laivaston hanketta tulevaisuuden ulkovartiolaivoista (engl. Future Offshore Patrol Vessel, mikä oli seurausta Vosper Thornycroftin tarjouksesta korvata viisi palveluksessa olevaa Island-luokan alusta kolmella uudella taloudellisemmalla ja toimintavarmemmalla aluksella.
Suunnittelu perustui Vosper Thornycroftin tekemään EEZ Management Vessel -konseptiin, jonka tavoitteena oli luoda yksinkertainen ja merikelpoinen useaan erilaiseen matalan kriisinajan tehtävään kykenevä alus. Näitä tehtäviä olisivat esimerkiksi merialueiden ja kalastuksen valvonta. Tuloksena syntyi suhteellisen suuri 80 metrinen ja 1 800 tonnin uppouman alus, jossa noudatettiin pääosin kauppamerenkulun valmistusmenetelmiä.

Paranneltu River-luokka - HMS Clyde

VT Groupin mielestä alustyypillä saattaisi olla vientimarkkinoita, mikäli sen varustusta parannettaisiin. Luokkaan pohjautuvaa helikopterikentällä varustettua alusta tarjottiin Uuden-Seelannin laivastolle tehtäessä tarjousta Project Protectoriin. Kuninkaallinen laivasto teki saman aikaisesti tarjouspyynnön Falklandinsaarille sijoitettavasta vartioaluksesta.
VT Group esitti Britannian puolustusministeriölle mahdollisuutta korvata Falklandinsaarille sijoitetut Castle-luokan alukset yhdellä River-luokkaan pohjautuvalla helikopterikentän ja parannetun käyttöasteen aluksella. Tästä seurasi vuonna 2004 toteutettu tarjouskilpailu, joka perustui varsinaisesta River-luokasta tehtyyn eli valmistaja kustantaa aluksen hankinnan ja vuokraa sen huoltosopimuksella puolustusministeriölle viideksi vuodeksi. Huoltosopimuksen tulee taata 282 vuorokauden vuotuinen käyttöaste.
HMS Clyde on muista River-luokan aluksista poiketen varustettu helikopterikentällä, kaukovalvontatutkalla, taistelunjohtojärjestelmällä sekä vahvemmalla aseistuksella. Lisäksi ylläpitoa on helpotettu parantamalla pääsyä huoltoa vaativiin tiloihin, toisiojärjestelmien käyttöönotto takaamaan käyttöastetta ja parempaa teräslaatua vähentämään korroosion aiheuttamia haittoja.
Nasareenit

Nasareenit olivat saksalainen taiteilijaryhmä. He pyrkivät kuvaamaan uskonnollista tunnetta mahdollisimman aidosti, esikuvinaan keskiajan saksalainen ja varhaisrenessanssin italialainen taide. Ryhmän huomattavimpia jäseniä olivat Peter von Cornelius, Friedrich Overbeck, Friedrich Wilhelm Schadow ja Philipp Veit.
Nasareenit oli alun perin pilkkanimi niille saksalaisille taiteilijoille, jotka olivat perustaneet 1700-luvun loppupuolella Luukas-veljeskunnan. Veljeskunnan mielestä taide oli 1500-luvulta lähtien alkanut etääntyä yksinkertaisuuden ja aitouden ihanteista. Veljeskunta muutti vuonna 1810 Roomaan, jossa se asui autioituneessa San Isodoron luostarissa.
Nasareenit pyrkivät elvyttämään varhaiskeskiajan freskojen maalausperinteen, ja freskoista heidät usein tunnetaankin parhaiten. Cornelius, Overbeck, Veit ja Schadow maalasivat Casa Bartholdyyn Joosefin elämää kuvaavan kahdeksan freskon sarjan, ja Villa Massimoon nasareenit maalasivat Danten, Arioston ja Tasson teoksiin perustuvia freskoja. Ryhmän toiminta hiipui vuonna 1819, kun Overbeck ja Cornelius lähtivät Roomasta. Useat taiteilijaryhmän jäsenistä toimivat myöhemmin opettajina taidekouluissa ja välittivät taiteeseen liittyviä näkemyksiään seuraaville taiteilijapolville.
Craig Goldy

Craig Goldy (s. 6. lokakuuta 1961) on muun muassa Diossa soittanut kitaristi. Hän tuli tunnetuksi Giuffria -nimisessä yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Goldy on myös soittanut Rough Cutt -yhtyeessä.
Andrew Wilson

Andrew Wilson (s. 22. elokuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Wilsonin veljet, Owen ja Luke, ovat myös näyttelijöitä. Wilson on tehnyt lyhyitä esiintymisiä veljiensä elokuvissa ja teki vuonna 2005 ensimmäisen ohjauksensa. Wilsonin suurin rooli oli vuonna 1996 elokuvassa Bottle Rocket.
Rigi

Matkailukohde

Rigi sijaitsee näyttävällä paikalla Vierwaldstätterseen, Zuginjärven ja Lauerzerseen välissä, näköetäisyydellä muun muassa Luzernista ja Zugista. Vuori onkin ollut matkailukohde jo 1700-luvun lopulla. Ensimmäinen majatalo vuorella otettiin käyttöön vuonna 1816. Parhaimmillaan Rigillä oli 1900-luvun alkupuolella noin 2 000 vuodepaikkaa. 1900-luvun jälkipuoliskolla Rigistä tuli enemmänkin päivämatkojen kohde. Rigillä käy vuosittain noin yli miljoona matkailijaa.

Rautatiet

Rigille rakennettiin rautatiet läheisiltä järviltä 1870-luvulla. Ensimmäisenä Rigibahn AG (RB) rakensi radan Vierwaldstätterseeltä, Vitznausta Rigi Staffelhöheen vuonna 1871. Rata on ensimmäinen yleisen liikenteen hammasrata Europassa. Arth–Rigi-Bahn (ARB) avasi radan Rigi Staffelhöhestä Rigi Kulmille vuonna 1873. Seuraavana vuonna Rigi Kaltbad–Scheidegg-Bahn (RSB) avasi radan Rigi Kaltbadista Rigi Unterstetteniin. Rata jatkui Rigi Scheideggiin vuonna 1875. Sama vuonna ARB aloitti liikenteen Zuginjärveltä Arthista Rigin korkeimmalle vuorelle Rigi Kulmille. 
RSB lopetti toimintansa vuonna 1931. RB:n radan pääteasema siirtyi Arthista Arth-Goldauhun SBB:n aseman yhteyteen ja liikenne välillä Zuginjärvi – Arth-Goldau päättyi vuonna 1959. Rigin rautatieliikennettä hoitaa nykyään Rigi Bahnen AG.

Köysiradat

Rigi Kaltbadiin on Rigi Bahnenin köysirata Weggisistä ja Rigi Scheideggiin on köysirata Kräbelin asemalta. Lisäksi vuorella on useita hiihtohissejä.
Senat

Senat ovat afrikkalainen etninen ryhmä. He elävät pääosin Sambesi -joen valuma-alueella Mosambikin keskiosassa ja Malawin puolella. Malawissa senoja on noin 300 000, Mosambikissä noin 1,9 miljoonaa.
Kansa on joutunut kärsimään vainoista ja luonnontuhoista.
Senojen asuinalueella on suota, metsää ja savannia. Senat ovat perinteisesti omavaraismaanviljelijöitä, ja kasvattavat riisiä ja maissia, ja niiden höysteeksi hirssiä, maniokkia, bataatteja ja hedelmiä.
Raamattua ei ole vielä käännetty senan kielelle mutta työ on käynnissä.
Eläinfantasia

Eläinfantasia on fantasiakirjallisuuden alalaji, jossa tarinan päähenkilöt ovat eläimiä, joilla on usein oma pitkälle kehittynyt kulttuurinsa. Esimerkiksi Richard Adamsin Ruohometsän kansa -kirjoissa kaniineilla on monimutkaisia myyttisiä tarinoita sankareista. Selitetyn fantasian tavoin tämä lajityyppi on toisinaan hyvin lähellä satuja. Esimerkkinä eläinfantasiasta voisi mahdollisesti pitää Brian Jacquesin Redwallin tarua sekä Lontoon tienoilla sijoittuvaa Deptfordin hiiristä kertovia Pimeyden kutsu, Kristallivankila ja Tilinteon hetki.
Flowing Tears

Flowing Tears oli saksalainen goottimetalliyhtye. Sen alkuperäistä nimeä Flowing Tears And Withered Flowers käytettiin kahdella ensimmäisellä albumilla.
Flowing Tearsilla oli uransa aikana kolme päälaulajaa. Debyyttialbumilla Swansongsilla (1996) lauloi Manfred Bersin; vuosina 1998–2004 laulajana toimi Stefanie Duchêne ja vuoden 2004 jälkeen Helen Vogt.
20. lokakuuta 2004 kaksi jo yhtyeestä eronnutta alkuperäisjäsentä, Björn Lorson ja Cristian Zimmer, kuolivat liikenneonnettomuudessa.
Helinä Ilkka

Helinä Ilkka (nyk. Haatanen; s. 15. syyskuuta 1954 Alajärvi) on suomalainen laulaja, joka aloitti keikkailun 1980-luvun alussa. Ensilevytys Tahdon lempeän nallekarhun teki hänet tunnetuksi Suomessa vuonna 1985. Samana vuonna hän edusti Suomea Tšekkoslovakiassa järjestetyssä Bratislavan Kultainen Lyyra -laulukilpailussa Kaj Westerlundin säveltämällä ja Jorma Toiviaisen sanoittamalla kappaleella Iloni nousi kuin lintu. Tämän jälkeen myös ”Suomen Dolly Parton” -imagosta tunnettu Ilkka on levyttänyt muun muassa kappaleet Huominen päivä on naurussa lasten, On tänään sunnuntai ja Ettei yksikään hukkuisi. Vuonna 1992 ilmestyi Ilkan toistaiseksi ainoa albumi Jää vielä aamuun. Nykyään uskoon tullut Ilkka on jättänyt  viihdetaiteilijan uran taakseen, mutta on jatkanut levyttämistä hengellisen musiikin parissa. Hänen viimeisin levytyksensä Ihmeellinen jouluyö ilmestyi vuonna 2018.
Fjodor Pottojev

Fjodor Jefimovitš Pottojev (ven. Фёдор Ефи́мович По́ттоев; 8. syyskuuta 1893 Repolan kunnan Riikosenniemen kylä – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi) oli neuvostoliittolainen poliitikko.
Fjodor Pottojev syntyi karjalaisen maanviljelijän ja kauppiaan perheeseen. Hän kävi Kolvasjärven seurakuntakoulun, työskenteli konttoristina ja palveli rivimiehenä armeijassa. Vuonna 1917 Pottojev valittiin Poventsan zemstvohallintoon ja vuonna 1918 hän osallistui neuvostovallan pystyttämiseen Poventsan kihlakunnassa. Heinäkuussa 1920 pidetty karjalaisten ensimmäinen edustajakokous valitsi Pottojevin Karjalan vallankumouskomitean jäseneksi.
Pottojev työskenteli Petroskoin ja Paateneen kihlakuntien toimeenpanevien komiteoiden puheenjohtajana (1923–1927), Kantalahden piirin toimeenpanevan komitean puheenjohtajana (1932–1933), Petroskoin kaupunkineuvoston osastonjohtajana (1933–1935) ja Kontupohjan piirin toimeenpanevan komitean puheenjohtajana (1936–1937). Vuosina 1927–1930 ja 1935–1936 hän toimi Neuvosto-Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean sihteerinä.
Vuonna 1937 Pottojev pidätettiin, tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä ja ammuttiin Petroskoin lähellä. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1956.
Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL

Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL ry on suomalaisten teknologiakeskustoimijoiden valtakunnallinen yhteistyöverkosto, johon kuuluu 29 jäsentä yliopisto- ja korkeakoulukaupungeissa. TEKEL kehittää yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa kansainvälisesti vetovoimaisia innovaatioympäristöjä.
TEKEL on teknologiakeskustoiminnan edunvalvoja, asiantuntija ja kehittäjä Suomessa. Yhdessä jäsenkeskustensa kanssa se muodostaa valtakunnallisen TEKEL-verkoston, joka on osa kansallista innovaatiojärjestelmää.
TEKEL pyrkii kehittämään yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa suomalaista teknologiakeskustoimintaa. Se johtaa TEKEL-verkoston yhteistyötä, edistää alan kehitystä, osallistuu valtakunnallisten ohjelmien toteutukseen sekä kehittää aktiivisesti alalle merkittäviä kansallisia ja kansainvälisiä verkostoja. TEKEL tekee yhteistyötä erityisesti ministeriöiden sekä keskeisten tutkimuksen, yrityskehityksen, kansainvälistymisen, elinkeinoelämän ja rahoitusalan toimijoiden kanssa. TEKEL edustaa suomalaisia teknologiakeskuksia kansainvälisessä yhteistyössä, kuten Maailman Teknologiakeskusten Liiton IASPin (International Association of Science Parks) toiminnassa.
Vuonna 1988 perustettu TEKEL rahoittaa toimintansa jäsenmaksuilla, projektiliiketoiminnalla sekä kotimaisella ja EU-hankerahoituksella. Ylintä päätösvaltaa TEKELissä käyttävät yhdistyksen kevät- ja syyskokoukset. Toimeenpanosta vastaa hallitus.
TEKELin toimistot sijaitsevat Vantaalla Technopoliksen tiloissa.
Yle Radio Suomi Lappeenranta

Yle Radio Suomi Lappeenranta (aiemmin Etelä-Karjalan Radio ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Etelä-Karjala toimituksen sijaitessa Lappeenrannassa. Yle Radio Suomi Lappeenrannan taajuus Lappeenrannassa ja sen lähiympäristössä on 98,5 ja 89,1 MHz. Imatralla taajuus on myös 98,5 MHz. Savitaipaleella 97,2 ja Parikkalassa 95,1 MHz.
Yleisradion toimitus Lappeenrannassa tuottaa maakuntaradion lisäksi myös Yle Uutiset Lappeenranta -nettisivustoa, Kaakkois-Suomen tv-uutisia, uutisia valtakunnan radio- ja tv-uutisiin sekä ajankohtaisohjelmia Yle TV2:lle.
Yle Radio Suomi Lappeenrannan historia juontaa vuoteen 1968, jolloin radiotoiminta alkoi alueella. Aluksi radion nimenä oli Saimaan Radio, sen jälkeen Kaakkois-Suomen alueradio ja sittemmin Etelä-Karjalan Radio.
Lempäälän-Vesilahden Sanomat

Lempäälän-Vesilahden Sanomat on Lempäälän ja Vesilahden alueella ilmestyvä vuonna 1931 perustettu paikallislehti. Sen edeltäjä oli vuonna 1928 perustettu Lempäälän Sanomat. Lehti ilmestyi vuosina 1956–1975 nimellä Lempäälän-Vesilahden-Tottijärven Sanomat. Lehdellä on lukijoita arviolta noin 22 000. Lehden levikki on 7371 kpl.
Kielisoitin

Kielisoitin eli kordofoni on soitin, jonka soivana materiaalina on lankamainen jännitetty kieli. Useimmissa kielisoittimissa on monta kieltä, jotka on viritetty eri korkeuksille. Soittimen ääni syntyy kielen värähtelystä. Kaikukoppa voimistaa kielen ääntä.

Tyypit

Yksinkertaisille kielisoittimille eli sitrasoittimille on tyypillistä, ettei kieliä tavallisesti viritetä eikä äänenkorkeutta muuteta soiton aikana. Yksinkertaisia kielisoittimia ovat esimerkiksi cembalo ja piano. Yhdysrakenteiset kielisoittimet rakentuvat kiinteästi toisiinsa liitetyistä kielirungosta ja kaikupohjasta. Niissä on yleensä otelauta, jota vasten painamalla kielen soivaa pituutta voidaan lyhentää. Yhdysrakenteisia kielisoittimia ovat esimerkiksi kitara, viulu ja harput.
Yhdysrakenteiset kielisoittimet jaetaan näppäilysoittimiin ja jousisoittimiin sen mukaan, miten niitä soitetaan. Näppäilyyn voidaan käyttää esimerkiksi sormia, plektraa tai vasaran- tai lusikanmuotoista puikkoa. Joitakin kielisoittimia, kuten viulua, voidaan soittaa sekä jousella että näppäilemällä.

Kielet ja viritys

Kieli saadaan värähtelemään halutulla tavalla jännittämällä se soittimeen. Mitä kireämmälle kieli on jännitetty, sitä korkeampi sen säveltaso. Viritykseen vaikuttavat myös kielen paksuus (paksu kieli soi matalammalta kuin ohut), pituus (pitkä kieli soi matalammalta kuin lyhyt) sekä kielen materiaali ja sen ominaistiheys. Soidessaan kieli tuottaa osavärähdystensä tuloksena järjestyksessä kaikki osaäänekset. Joissakin kielisoittimissa on soitettavien kielien lisäksi myös resonanssi- eli alikvoottikieliä, jotka värähtelevät mukana jotain toista kieltä soitettaessa.
Kielet viritetään yleensä vakioviritykseen, jossa matalin kieli saa tietyn korkeuden ja korkeammat kielet viritetään samoin intervallivälein.
Vanhoissa ja alkukantaisissa kulttuureissa kielisoitinten kielet on valmistettu esimerkiksi kasvikuidusta, hiuksista, jouhista ja silkistä. Euroopassa kieliin on käytetty eläinten jänteitä, suolia ja suonia sekä 1200-luvulta alkaen myös metallilankaa. Nykyisin kieliä valmistetaan myös erilaisista keinokuiduista.

Kaikukoppa

Kielisoittimen resonanssipohjana toimiva kaikukoppa vahvistaa kielen värähtelyn kuultavaksi ja kantavaksi sekä antaa soittimen äänelle sointivärin. Kielen värähtely johdetaan laatikkomaiseen suureen pintaan, joka on yleensä avoin vain pienistä ääniaukoista. Pinnan myötä- eli resonanssivärähtely ja sen aiheuttama suljetussa tilassa tapahtuva ilman värähtely saavat ympäröivän ilman värähtelemään kantavalla tavalla.
Varhaisimmat kaikukopat olivat luonnosta saatuja onttoja esineitä, kuten puunrunkoja tai hedelmänkuoria. Kaikukoppia ryhdyttiin myös kovertamaan ontoiksi jo varhain.
Frank (elokuva)

Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 151 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 91 prosenttia oli positiivisia.
Kjisik (yritys)

Historiaa

Vuonna 1879 Viipurissa syntynyt Josef Kjisik muutti yhdeksänvuotiaana pikkusiskonsa ja leskeksi jääneen äitinsä kanssa Turkuun ja alkoi 1890-luvulla myydä Aurajoen vanhassa kalarannassa Turun Verkatehtaalta ostamiaan kankaiden jäännöspaloja myyntikärrystään. Perhettä elättäessään hän ei ehtinyt käydä kouluja, vaan vuonna 1903 hän vuokrasi kangaskaupalleen tilat Kauppiaskatu 3:sta. Parin vuoden kuluttua hän muutti liikkeensä Venäjän kirkkokadulle, nykyiselle Yliopistonkadulle niin sanottuun Kaumin taloon, jossa kankaiden ja valmisvaatteiden myynnissä hänen apunaan toimi vaimo ja kolme myyjätärtä. 1910-luvulla Kjisik keskittyi kangaskauppaan uudessa Eerikinkadun myymälässä, jonka tilat hän myös omisti. Hän nimesi liikkeensä Turun Suurimmaksi Kangaskaupaksi. Vielä vuoteen 1918 asti Josef Kjisikin piti anoa puolen vuoden välein lupa uusien kankaiden myyntiin, sillä Venäjän vallan aikana juutalaiset saivat harjoittaa vain käytetyn tavaran kauppaa.
Sotavuosiksi kankaiden tuonti ja myynti pysähtyivät lähes kokonaan, mutta sotien jälkeen toiminta elpyi ja kankaiden välitys ulottui koko Suomeen. Turun Suurin Kangaskauppa muutti nimensä muotoon Oy Kjisik Ab. Ensimmäinen erä ruotsalaista Boråsin lakanakangasta sai aikaan korttelin mittaisen jonon.
Vuonna 1956 Josef Kjisk kuoli, ja yrityksen johtoon astui hänen poikansa Fredrik. 1960-luvulla puutalo Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmasta purettiin, mutta Kjisik sai tilat samalle paikalle rakennetusta kerrostalosta, jossa se yhä toimii. Valmisvaatteiden vallankumous toi haasteita vaatekankaiden kaupalle. Kjisik siirtyi kokonaisten pakkojen myynnistä metritavaran myyntiin. Vuonna 1978 johtoon astui Josefin pojanpoika Leo Kjisik. Siitä asti yritys on keskittynyt sisustustekstiileihin ja niistä tehtäviin kokonaisuuksiin, joita Kjisik myy muun muassa Suomessa rakennettaviin risteilyaluksiin.
Imsu

Imsu oli varhainen hallitsija Assyrian valtakunnan alkuvaiheessa. Hänet on listattu seitsemäntenä joukossa ”seitsemäntoista kuningasta, jotka asuivat teltoissa” Mesopotamian Chroniclessa. Imsua edelsi Mandaru, ja häntä seurasi Harsu. Tällä hetkellä ei ole muuta tietoa Imsun hallituskaudesta.
Glee: The Music, Volume 1

Kriittinen vastaanotto

Christopher John Farley The Wall Journalilta arveli, että: "sarjan jotkut laulajat ovat aika hyviä", ja kirjoitti positiivista kritiikkiä kuoron sovituksista, sekä arvosti sarjan albumille annettua "emotionaalista taustatarinaa", kirjoittaen, että se voisi "herättää lämpimiä muistoja lempijaksoista" Gleen faneille. Allmusicin Andrew Leahey totesi, että Cory Monteith ja Dianna Agron "eivät osaa laulaa yhtä hyvin, kuin heidän vastanäyttelijänsä", mutta arveli, että: "albumilla on tarpeeksi tähtienergiaa pitääkseen asiat oikeilla teillä, etenkin kun altto Lea Michele vie pyörät."
Entertainment Weeklyn Leah Greenblatt kirjoitti, että soundtrack on pohjimmiltaan karaokealbumi, kuvaillen kappaleet "anteeksipyytelemätömän avoimiksi". Brian Linder IGN:ltä totesi, että "Matthew Morrison ei tule voittamaan mitään MC-kilpailuja", mutta nautti kuitenkin hänen tulkinnoistaan kappaleissa "Gold Digger" ja "Bust A Move". Linder kommentoi: "Gleen musiikkivalinnat ovat melkein aina jykeviä. Ainoa alue, missä on satunnaista lipsahdusta on silloin, kun näyttelijöitä pyydetään esittämään menneitä iskelmiä. Kappaleilla "Sweet Caroline" ja "Say a Little Prayer" (iTunesin bonuskappale) on hyvin vähän resonanssia. Ja Dianna Agronin (Quinn) kyvyt tuhlataan mitäänsanomattomalla Supremen coverilla kappaleesta "You Keep Me Hangin' On", joka on soundtrackin heikoin lenkki. Ne ovat kuin olisi katsomassa yhtä tylsää teemaviikkoa American Idolissa."