Lagos

Historia

Kalastusta ja metsästystä harjoittaneet jorubat asuttivat Lagosin saaren 1400-luvun paikkeilla ja paikkaa kutsuttiin alun perin nimellä Oko. Portugalilaiset saapuivat paikalle vuonna 1472 ja he kutsuivat paikkaa ensin nimellä Onim ja sittemmin Lagos. Paikallisten kuninkaiden (Oba) kanssa solmittiin kauppasuhteita ja portugalilaiset pääsivät käsiksi alueen orjakauppaan. 1500-luvun loppupuolella Lagos liitettiin Beninin kuningaskuntaan ja siitä alettiin käyttää nimeä Eko. Orjakauppa alueella kukoisti edelleen Beninin alaisuudessa aina 1800-luvulle saakka. Britit hyökkäsivät saarelle vuonna 1851 osana pyrkimyksiään lakkauttaa orjakauppa. Paikallinen Oba kukistettiin, mutta alueen orjakauppa jatkui vuoteen 1861 saakka, jolloin saari siirtyi virallisesti brittien haltuun.
Orjakaupan lakkauttamisen jälkeen Lagosiin muutti vapautettuja orjia esimerkiksi Liberiasta ja Sierra Leonesta. Kaupunkiin muodostui näin oma kosmopoliittinen kulttuurinsa. 1870-luvulla Lagosin asukasluku oli noin 28 500. Orjuuden lakkauttamisen jälkeen talouden kulmakiven muodosti eri rahakasvien vienti. Briteille sillä oli sen kaupallisen merkityksen lisäksi strategista merkitystä. Lagosta hallittiin osana Brittiläistä Länsi-Afrikkaa vuosina 1866–1874, sittemmin Brittiläisen Kultarannikon alaisena alueena vuoteen 1886 saakka, jolloin siitä tuli oma kruununsiirtomaansa. Lagos toimi keskuksena, josta käsin britit ulottivat lopulta valtansa myös muualle nykyiseen Nigeriaan. Vuonna 1914 siitä tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pääkaupunki. Öljyteollisuus alueella alkoi kukoistaa 1950-luvulta lähtien. Nigerian itsenäistyessä vuonna 1960 Lagosista tuli uuden valtion pääkaupunki.
Lagosin taloudellinen kehitys kukoisti öljyn ansiosta etenkin 1960-luvulla käydyn Biafran sodan päättymisen jälkeen. Öljynjalostuksen uuden keskuksen asukasluku kasvoi pian lähes miljoonaan. Kaupungin kehitys ei pysynyt nopeasti kasvavan väestön perässä, vaan esimerkiksi infrastruktuuri kärsi. Ruuhkat yleistyivät tiheään asutussa kaupungissa ja teollisuus saastutti sen ympäristöä. Vuonna 1975 pääkaupunki päätettiin lopulta siirtää Abujaan, vaikkakin eri toimintojen siirtoon kului seuraavat 15 vuotta. Virallinen siirto tapahtui vuonna 1991. Kaupungin merkitys ei juurikaan vähentynyt siirrosta huolimatta ja esimerkiksi monet valtionvirastot ja diplomaattiset lähetystöt sijaitsevat edelleen Lagosissa.

Väestö

Lagos on Nigerian suurin kaupunki. Sen väkiluvusta on eri tietoja eri lähteissä. Yhdistyneiden kansakuntien arvion mukaan kaupungin asukasluku oli vuonna 2017 noin 14 miljoonaa, kun taas Lagosin osavaltion viranomaisten mukaan sen asukasluku on jopa 21 miljoonaa. Kaupungin asukasluku kasvaa edelleen erittäin nopeasti.
Lagosin saaren aikanaan asuttaneet jorubat muodostavat Lagosin asukkaiden enemmistön. Sittemmin kaupunkiin on tullut muuttajia eri puolilta Nigeriaa ja Länsi-Afrikkaa. Eri etnisten ryhmien yhteiselo ei ole sujunut aina ongelmitta ja kaupungissa on mellakoitu jorubien sekä hausojen ja fulanien välillä.

Kulttuuri ja koulutus

Lagos on Nigerian koulutuksen keskus. Lagosin yliopisto perustettiin vuonna 1962.
Lagosissa sijaitseviin kulttuurilaitoksiin lukeutuvat Nigerian kansalliskirjasto, Lagosin kaupunginkirjastot ja Nigerian kansallismuseo. Kaupungissa sijaitsee myös Federal Radio Corporation of Nigerian ja Nigerian Television Authorityn päätoimistot.
Eyo on Lagosin jorubien festivaali, jollainen järjestetään tavallisesti jonkin merkkihenkilön kuollessa. Sen osanottajat esittävät kuolleiden henkiä valkoisissa vaatteissa ja huitovat pitkillä kepeillään. Festivaalin tarkoitus on karkottaa paha, sekä taata rauha ja menestys.