google/wiki40b huggingface dataset:
Joachim Wilhelminpoika Wargentin

Joachim Wilhelminpoika Wargentin (n.1670-1705) toimi Itä-Suomessa arrendaattorina eli maatilojen vuokraajana. Kruunu suosi tilojen vuokrausta, sillä näin se sai säännöllisen tulolähteen. Arrendaattorit tunsivat alueen ja verojärjestelmän ja ottivat vastuulleen sen toiminnan. Samalla heidän toiminta saattoi talonpoikiin nähden olla julmaa ja mielivaltaista.

Wargentin Ilomantsin talonpoikien riesana

Wargentin oli vuokraajana kovaotteinen mies. Hän pieksi Matts Airaksisen mustelmille niin pahoin, että ”kolme veristä paitaa oli viikon aikana riisuttava”. Airaksisen vammoista osa jäi pysyviksi ja Wargentin joutui antamaan hyvitykseksi osan talonpojan veroja anteeksi. Johan Ryhästä Wargentin kidutti eväidensä varastamisesta syyttäen, mutta syytös osoittautui perättömäksi. Ryhäsen tehtyä valituksen kantokirjuri Mollenius määrättiin 10 taalerin sakkoihin, mutta Wargentin jäi ilman rangaistusta. Vuonna 1693 antoi Wargentin Rigojevin tilan vuokralle toiselle talonpojalle, vaikka Rigojev oli suorittanut vuokransa.

Wargentinin perhe

Joachim Wargentin kuului turkulaiseen, alun perin Saksasta tulleeseen kauppiassukuun. Hänen isänsä Wilhelm Wargentin (1641–1692) oli raatimies ja kauppias ja tämän isä Joachim Wargentin (k.1682) aikansa rikkaimpia valtaporvareita. Myös äidinisä Joachim Wittfooth (k.1677) kuului Turun rikkaimpaan porvaristoon. Wargentinin sisar Anna (k.1720) oli pietistijohtaja Petter Schaeferin vaimo ja hänen veljenpoikansa Pehr Vilhelm Wargentin (1717–83) aikansa kuuluisimpia ruotsalaisia tähtitieteilijöitä. Wargentin oli kahdesti naimisissa. Ensimmäisestä avioliitosta syntynyt tytär Anna Magdalena Wargentin avioitui 1727 Liperin kartanoisäntien feodaalipyrkimyksiä vastaan taistelleen kruununvouti Johan Vadstenin kanssa. Heidän tyttärensä Maria Vadsten nai Klas Johan Molanderin ja muutti tämän kanssa Ilomantsiin, kuntaan, jonka talonpoikia Joachim Wargentin oli aikoinaan kaltoin kohdellut.
Chiripa

Historia

Chiripa sijaitsee Taracon niemimaalla, joka pistää lounaisen Titicaca osajärven Wiñaymarkaan. Se sijoittuu niin sanottuun alkujaksoon tai muodostavaan aikaan noin 1500 eaa.-100 eaa., jolloin liikkuva asutus asettui täällä paikoilleen ja syntyi kasvavia temppelikeskuksia. Näihin aikoihin metallin käyttö ilmestyi näille seuduille. Chiripa oli asuttu noin 1500/1100 eaa. - 200 jaa./1000 jaa. Chiripan aikoihin kukoisti pohjoisessa Perun vuoristossa Chavinin kulttuuri. Chiripan varhaisen muodostavan kulttuurivaiheen on katsottu vaikuttaneen vuosisatoja myöhemmin syntyneiden suurempien asutuskeskusten Pucaran ja Tiwanakun syntyyn. Chiripan rauniot sijaitsevat Andien ylätasangolla Altiplanolla Titicacan alueella, 15 km itään nykyisestä Chiripan kaupungista. Sitä pidetään eräänä suuren Tiwanakun keskusten edeltäjistä.

Varhaisvaihe 1500-1000 eaa

Keramiikka ilmestyi Bolivian altiplanolle jossa myös Chiripa oli noin 1500 eaa.Noin 1500-1000 eaa. Chiripan varhaisin vaihe ajoittuu aikaan 1500-1000 kalenterivuotta eaa., jolloin tehtiin pääosin tummaa keramiikkaa. tänne alettiin rakentaa  36 hehtaarin kokoista tasalakista kumpua, jollaiset olivat Perun rannikolla tuhon aikaan tavallisia. Kummun viimeinen rakennusvaihe noin 1000 jaa. on Tiwanaku III-tyyliä monoliittireunustaisine pihoineen.

Keskivaihe 1000-800 eaa

Tummaa keramiikkaa tehtiin myös keskimmäisellä Chiripan kaudella 1000 - 800 eaa., vaikka maalattu keramiikka tällöin ilmestyikin, ja oli kermanväristä punaisella pohjalla. Tältä ajalta on eräs temppelisyvennyspiha, joka on ristitty Choquehuancaksi. Se on 14*14 m, kivireunusteinen ja laastilattiainen. Chiripan ala oli kasvanut 4.25 ha:han. Sekä Chiripasta että etelämpänä Andeilla sijaitsevasta Wankaranista on löydetty vuosilta 1200-800 eaa. eräitä varhaisimmista metalliesineistä. Metalli ei ollut näihin aikoihin vielä yleistä keski-Andien alueella

Loppuvaihe 800 eaa-100 jaa

Chiripan ala 7,7 ha. Chiripan loppuvaiheen keramiikka, jota oli 800 eaa.- 100 jaa., oli kermanväristä ja punaisella kuviolla maalattua. . Wankaranissa, Poopó-järven lähellä Titicaca-järvestä etelään oli suuriakin 15-700 pyöreän talon kyliä, johon liittyi kotialttareita jumalien palvomista varten. Kauden alussa quinoan kerä'ilystä sen viljelyyn, 800-500 eaa varhainen peruna. Noin 800 eaa syyntyi Lluscon upotetu aukio. Noin 600 eaa alettiin rakentaa suuren tasalakisen pyramidin, Monticulon tasanteen 2ylimpiä taloja". Noin 400 eaa ne hylättiin, ja tehtiin "alemmat talot", joissa tehtiin muutoksia ja suttiin vuoteen 100 jaa asti.
Erik Skoglund

Erik Skoglund (1. lokakuuta 1903 Tukholma – 22. helmikuuta 1984 Tukholma) oli ruotsalainen uimari. Hän edusti seuratasolla Stockholms KK:ta. Skoglund osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 100 metrin selkäuintiin, jossa hän selvisi välieriin saakka.
Erikin veli Nils oli uimahyppääjä.
Mihail Dudaš

Sisäradat

NR = maan ennätys
Nestori Nättinen

Nestor (Nestori) Nättinen (24. syyskuuta 1857 Korpilahti – 16. maaliskuuta 1932 Jyväskylä) oli korpilahtelainen puuseppä ja lyhytaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.
Nättisen vanhemmat olivat torppari Karl Matinpoika ja Hedda Joonaantytär. Hän toimi puuseppänä ja hoiti omaa puusepänliikettään Korpilahdella.
Nättinen oli kansanedustajana 1922 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 28. helmikuuta 1922 sairauden takia edustajatoimesta vapautuksen saaneen sosialidemokraattien Niilo Patisen tilalle. Nättinen oli mukana myös kunnallispolitiikassa Korpilahden kunnallislautakunnan jäsenenä.
Nestori Nättinen oli naimisissa vuodesta 1884 Rosa Adolfina Hermannintyttären kanssa.
Riitajärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kivikeropuron valuma-alueeseen (35.485) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,5 metriä mpy.
Pikku Karhujärvi (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Keskisen Palojoen–Ylisen Palojoen alueeseen (67.972) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,1 metriä mpy.
Matkus

Matkus on 60 hehtaarin yritysalue Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosassa, ja sinne on maanteitse noin neljä kilometriä Petosen keskustasta. Yritysalueen nimi tulee sen vieressä olevasta Matkusjärvestä. Alueen läpi kulkee valtatie 5:n moottoritie ja sitä rajaavat koillisessa ja lounaassa vesialueet Pitkälahti ja Matkus. Pitkälahden ranta on lisäksi Natura-aluetta.
Keväällä 2009 Matkuksen yritysalue oli ympäristöministeriön tietojen mukaan kerrosalan perusteella (150 000m²) Suomen viidenneksi suurin kaupan hanke.

Liikenne

Aluetta varten rakennettiin uusi eritasoliittymä  Viitostieltä alueelle. Lisäksi vanhalta viitostieltä pääsee alueelle alikulkutunnelia pitkin. Alueelle on rakennettu kattava kevyen liikenteen väylien järjestelmä ja Kuopion keskustasta liikennöi linja-autovuoro 31 Matkukseen.

Tulevaisuus

Matkuksesta tulee valmiina noin 1 000–1 300 hengen työssäkäyntialue. Noin 1 000 työpaikan nettolisäys tuo kaupunkiin 22,5 miljoonan euron ostovoimalisäyksen palkkatuloina. Kunnallisverokertymä nousee yli 3 miljoonalla vuodessa. Yritysten maksama vuotuinen kiinteistövero kaupungille on noin 2 miljoonaa euroa. Kaupunki investoi alueeseen 12 miljoonaa euroa, mutta saa kaupallisten tonttien 170 000 kerrosneliön myynnistä jo noin 20 miljoonaa, ja investointituista noin 3 miljoonaa euroa. Koko alueen rakennusinvestoinnit ovat valmiina arviolta 150–200 miljoonan euron luokkaa.
Ilme

Ilme on ihmisen kasvojen lihasten aikaansaama tunteen ilmaus. Ilmeet ovat non-verbaalista viestintää, ja yksi ihmisen tärkeimmistä sosiaalisen kommunikoinnin tavoista. Myös muilla nisäkkäillä on todettu ilmeisiin perustuvaa viestintää.
Ihminen pystyy muodostamaan eri ilmeitä tahdonvaraisesti, mutta useimmat ilmeet syntyvät tahattomasti ja luonnostaan, sillä ne liittyvät suoraan tunteisiin. Joitakin ilmeitä on lähes mahdotonta peittää.
Ihmiset tunnistavat tietyt ilmeet kulttuuritaustastaan riippumatta. Tyypillinen helposti tunnistettava ilme on esimerkiksi viha. Toisaalta joitakin ilmeitä, kuten kauhua ja inhoa, voi olla vaikeaa erottaa toisistaan.
Vauvat osaavat kommunikoida ilmeillä paljon ennen kuin oppivat puhumaan. Ensin ne useimmiten matkivat vanhempiensa ilmeitä, vaikkapa huulien pyöristystä, kulmien kurtistusta tai kielen näyttämistä. Ilme on siis vauvan ensimmäisiä tapoja saada kontakti ympäristöönsä.
Mikroilme on hyvin lyhytkestoinen, vain sekunnin murto-osan kestävä kasvonilme. Mikroilmeet ovat tahdosta riippumattomia, ja ne ilmentävät sellaisia tunteita, joita ihminen ei halua paljastaa. Mikroilmeitä on vaikea havaita keskustelutilanteessa, mutta niiden tunnistaminen helpottuu videokuvan ja tietokoneanalyysin avulla.
ACU

ACU eli Army Combat Uniform on Yhdysvaltain maavoimien maastopuku, joka otettiin käyttöön vuoden 2004 lopulla. Puvun maastokuvion nimi on UCP (universal camouflage pattern), sitä tunnetaan nimillä ACUPAT (ACU pattern) ja ARPAT (army pattern).

Kuvio ja värit

Puvun kuvio koostuu vihreästä, vaaleanruskeasta ja harmaasta. Puvun kuvio on suunniteltu toimimaan tehokkaasti metsässä, aavikolla ja asutuskeskuksissa. Musta väri jätettiin kuviosta, sillä täysin mustaa väriä ei esiinny luonnossa. Musta myös näkyy pimeännäkölaiteella hyvin. Harmaa toimii taistelutilanteessa hyvin, koska se peittyy esimerkiksi pölyllä, ja saa näin luonnollisen värin. Kuvio on parhaimmillaan yli 300 metrin etäisyyksillä, jolloin puku muuttuu yhtä vaaleaksi kuin taustansa.
ACU-kuvio muistuttaa kanadalaista CADPAT-kuviota, sekä Yhdysvaltain merijalkaväen MARPAT-kuviota.

Käyttöönotto

ACU on alkuvuodesta 2005 alkaen korvannut Yhdysvaltain armeijan edellistä maastopukua, vuodesta 1981 käytössä olleen BDU:n. Siirtymäajan päätyttyä joulukuussa 2007 kaikilla on kaksi ACU-pukua.
Sotilaat ovat sanoneet että nailonia sisältävä ACU-puku ei hengitä yhtä hyvin kuin puuvillainen DCU-puku (desert camouflage uniform) ja että uuden puvun käyttö lämpimissä olosuhteissa olisi siksi epämukavampi.
Sydän vieraassa talossa

Juoni

Lily Bart on nuori ja kaunis, mutta orpo ja köyhä ja asuu Julia-tätinsä luona. Suurien pelivelkojensa takia Lilyn olisi päästävä hyviin naimisiin. Tylsä rahamies olisikin tarjolla, mutta Lily pilaa tahallaan mahdollisuutensa. Lily rakastuu asianajaja Lawrence Seldeniin, mutta tämä ilmoittaa heti ettei halua naimisiin.
Kustaa Adolf Saarinen

Kustaa Adolf Saarinen (16. lokakuuta 1869 Vanaja – 9. marraskuuta 1932 Turku) oli suomalainen maanmittausinsinööri, juristi ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Saarisen vanhemmat olivat rakennusmestari Gustaf Adolf Saarinen ja Hilda Karolina Vinter. Saarisen puoliso oli Elli Salonen, heidän pojastaan Eino Saarisesta (s. 1901)tuli lääkäri. Saarinen pääsi ylioppilaaksi 1890 Vaasan yksityislyseosta ja suoritti maanmittausinsinöörin tutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1895. Myöhemin hän suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1916 ja sai varatuomarin arvon 1919. Saarinen toimi varamaanmittarina, nuorempana maanmittarina ja vanhempana maanmittausinsinöörinä Turun ja Porin läänissä 1897–1920. Hän oli Hämeen läänin vt. kuvernöörinä 1917–1918. Viimeksi Saarinen oli Turun väliaikaisen maanjako-oikeuden puheenjohtajana 1920–1926 ja Viipurin maanjako-oikeuden puheenjohtajana 1926–1932.
Saarinen oli sosialidemokraattien kansanedustaja 1910-1911, edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä.
P-90

P-90, lempinimeltään saippuapala, on Gibsonin valmistama passiivinen yksikelainen mikrofoni, jota on valmistettu vuodesta 1946. Toisin kuin esimerkiksi Fenderin valmistamat yksikelaiset mikrofonit, on P-90 isokokoisempi, ja siksi sitä usein erehdytään luulemaan humbuckeriksi.

Historia

Gibson toi P-90 -mikrofoninsa markkinoille 1946. Alkujaan sitä käytettiin etumikrofonina muutamissa Gibsonin kitaramalleissa, kuten ES-150, mutta jo muutaman vuoden kuluttua se oli yleisesti käytössä kaikissa Gibsonin sähkökitaroissa, mukaan lukien vuonna 1952 esitelty Les Paul-malli. Gibsonin esiteltyä ensimmäisen humbucker-mikrofonin (PAF) vuonna 1957 ryhtyi se pikkuhiljaa käyttämään sitä kaikissa malleissaan. Tämän jälkeen P-90:tä käytettiin lähinnä halvemmissa kitaroissa, kuten Gibson ES-330, Les Paul Junior ja SG Special, kunnes 1970-luvun alussa muut yksikelaiset mikrofonit, mini-humbuckerit ja koteloimattomat humbuckerit korvasivat P-90:n myös halvemmissa kitaroissa.

Yleistä

P-90 -mikrofoneissa on isokokoinen litteä kuparisesta käämilangasta käämitty kela, napapaloina säädettävät teräksiset ruuvit, ja pari käämin alle sijoitettua litteää AlNiCo-tankomagneettia. Säädettävät naparuuvit poimivat ja myös johtavat magneettisuutta kielille. Soundiltaan kyseinen mikrofonimalli sijoittuu rinnakkaiskelaisen Gibson-humbuckerin ja yksikelaisen Fender-mikrofonin välimaastoon.
Koska P-90 on tyypiltään myös yksikelainen, 50 Hz hurinaongelma kuuluu mikrofonin ominaisuuksiin. Korkeammasta induktanssista johtuen hurinan on luonnehdittu olevan voimakkaampaa kuin Fenderin yksikelaisissa. Tästä huolimatta se on saanut lukemattomattomien kitaristien suosion. Jäljellä olevaan hurinaongelmaan toivotaan ratkaisua ominaissoundin eli tonen siitä kuitenkaan kärsimättä. Tätä varten on P-90:sta on kehitetty myös ns. stack-humbucker -versioita, jotka eivät soundiltaan poikkea alkuperäisestä, mutta siinä olevat kaksi kelaa ehkäisevät humbuckereiden tavoin hurinaa.
Heinolan kirkonkylän siunauskappeli

Heinolan kirkonkylän siunauskappeli on vuonna 1956 valmistunut kirkkorakennus Heinolassa noin kuusi kilometriä pohjoiseen Heinolan keskustasta. Kappelin vieressä on Uudeksi hautausmaaksi kutsuttu hautausmaa ja kappelin eteläpuolella sijaitsevat Heinolan kirkonkylän liikuntahalli ja ala-aste.

Arkkitehtuuri

Kappeli on suoraviivainen harjakattoinen rakennus. Pohjoispäädyssä sijaitsee kappelin pääsisäänkäynti. Itä- ja länsisivuilla on molemmilla kolme ikkunaa. Eteläpuolella sijaitsee sisäänkäynti kappelin alakertaan, jossa sijaitsevat vainajien säilytystilat. Kappeli on kivirakenteinen, sinne mahtuu noin 50 saattajaa ja se on pinta-alaltaan 132 neliömetriä.

Kappelin historiaa

Siunauskappelin rakentamista alettiin suunnitella vuonna 1954. Kuitenkin lopullinen päätös sen rakentamisesta tehtiin 15. marraskuuta 1955. Tähän pitkään suunnitteluvaiheeseen vaikutti mm. Heinolan maaseurakunnan varojen vähäisyys, eri rakennemateriaalien valinta ja Mikkelin tuomiokapitulin puuttuminen asiaan. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Martti Riihelä.
Tarkka rakennustöiden aloitusajankohta ei ole tiedossa, mutta ne aloitettiin urakkasopimuksen mukaan viimeistään 2. toukokuuta 1956. Harjannostajaisia päästiin viettämään hieman ennen juhannusta 1956 ja kappeli valmistui 19. lokakuuta 1956. Siunauskappelin vihki käyttöön Mikkelin hiippakunnan piispa Martti Simojoki 2. marraskuuta 1956.
Ensimmäiset korjaustyöt kappelissa suoritettiin 1970-luvun alkupuolella. Sinne asenettiin uusi lämmityslaite ja se maalattiin sisäpuolelta, koska vanha öljylämmityslaite oli noennut kappelin sisätiloja. Uuden maalauksen oli suunnitellut taiteilija Viena Mertsalmi. Samalla vuosikymmenellä kappelin alakertaan asennettiin myös kylmälaitteet.
Pienempiä korjaustöitä siunauskappelilla suoritettiin seuraavilla vuosikymmenillä mm. arkkunosturin uusiminen. Suuremmat korjaustyöt aloitettiin syksyllä 2009. Kappeliin ei oltu sen rakennusvaiheessa rakennettu vesijohtoja joten se liitettiin vesijohtoverkkoon. Myös kappelin viemäröinti uusittiin. Sen lisäksi kappeliin rakennettiin nykyaikainen inva-WC ja seurakunnan työntekijöille taukotila kappelin alakertaan. Vanhat arkkujen jalustat purettiin pois ja niiden tilalle asennettiin uudet kylmälaitteet. Myös kappelin valaistus on uusittu vastaamaan nykyajan vaatimuksia.
Lakkirusopyrstö

Levinneisyys

Lakkirusopyrstöä tavataan laajalla alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vapaudenpatsas (Budapest)

Szabadság Szobor eli vapaudenpatsas (tai vapautuksen muistomerkki) on muistomerkki Gellértinvuorella Budapestin kaupungissa Unkarissa. Patsas valmistui vuonna 1947. Se rakennettiin Neuvostoliiton voitettua natsi-Saksan toisessa maailmansodassa. Patsas on 14-metrinen pronssinen patsas, joka seisoo 26-metrisen alustan päällä. Korkeutta patsaalla alustan kanssa on 40 metriä. Patsaan on suunnitellut Zsigmond Kisfaludi Strobl.
Kinnevaldin kihlakunta

Kinnevaldin kihlakunta (ruots. Kinnevalds härad) oli kihlakunta Kronobergin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 733,89 neliökilometriä ja asukasluku 14 429 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Almundsryd, Urshult, Jät, Kalvsvik, Tävelsås, Dänningelanda, Vederslöv, Skatelöv (osittain), Öja, Bergunda ja Öjaby.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Skatelöv sijaitsi osittain myös Allbon kihlakunnassa ja se kuuluu nykyään Alvestan kuntaan. Entisistä kunnista Almundsryd ja Urshult kuuluvat nykyään Tingsrydin kuntaan ja muut Växjön kuntaan.
Kazimierz

Kazimierz on Krakovan vanha juutalaiskaupunginosa. Kuningas Kasimir III Suuri perusti sen erilliseksi kaupungiksi 1300-luvulla. Siitä kehittyi juutalaiskeskus, kun kuningas Juhana Albert määräsi juutalaiset muuttamaan alueelle vuonna 1495. Toisen maailmansodassa 21. maaliskuuta 1941 natsit siirsivät alueen juutalaisasukkaat Podgórzen gettoon. Useimmat surmattiin geton hävityksessä tai keskitysleireillä.
Jäniseläimet

Evoluutio

Jäniseläimet muistuttavat joiltakin ominaisuuksiltaan jyrsijöitä (Rodentia), ja 1900-luvun alkupuolelle saakka niitä pidettiinkin jyrsijöiden alalahkona. Nykyään ne luokitellaan omaksi lahkokseen. Välillä oli yleisenä käsityksenä, että ne ovat vain etäistä sukua jyrsijöille ja että yhtäläisyydet ovat pinnallisia.
Jäniseläinten evoluutiohistoriaa ei edelleenkään tunneta kovin hyvin. Viime aikoihin saakka oltiin yleisesti sitä mieltä, että ne polveutuisivat Itä-Aasiassa paleoseenikaudella ja eoseenikauden alussa eläneestä Eyrymylus-suvusta. Fossiilien tarkempi tutkimus viittaa kuitenkin siihen, että ne ovat Angaloidea-heimon eli mimotonidien jälkeläisiä, kun taas Eurymylus olisi läheisempää sukua jyrsijöille, joskaan ei niiden suora esi-isä. 
Jänisten heimon vanhimmat tunnetut edustajat elivät eoseenikauden lopulla ja levisivät nopeasti kaikkialle pohjoiselle pallonpuoliskolle. Niiden takaraajat kehittyivät vähitellen yhä pidemmiksi, kunnes niiden hyppivä käynti tuli nykyisen kaltaiseksi. Piiskujänikset ilmaantuivat myöhemmin, oligoseenikaudella Itä-Aasiassa.
Nitraatti

Nitraatti (NO₃⁻ eli nitraatti-ioni), kuten myös nitriitti (NO₂), ovat typen ja hapen muodostamia anioneja. Nitraatti-ionin sisältäviä typpihapon HNO₃ suoloja kutsutaan nitraateiksi.
Nitraattia saadaan typpihaposta seuraavasti:
HNO₃ + H₂O → H₃O⁺ + NO₃⁻
Nitraatit ovat tyypillisesti veteen hyvin liukenevia. Nitraatti-ioni kelpaa kasveille typen lähteeksi, joten sitä käytetään lannoitteissa. Mereen tai järveen liuenneena se saattaa aiheuttaa kasvien liikakasvustoa ja sitä kautta aiheuttaa kalojen kuolemia hapenpuutteen vuoksi.
Kalatonjärvi (Sastamala, Sävi)

Maantiede

Järven pituus on 150 metriä ja leveys 70 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa 600 metriä pitkä laskuoja Sävinjokeen Sahin alapuolelle. Järven ranta on pääosin soista metsää. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne kulje teitä.
Ticinojoki

Joen kulku

Ticino saa alkunsa Keski-Sveitsistä Gotthardin vuorilta Nufenenpassin alueelta runsaan 2 500 metrin korkeudesta. Joki virtaa Leventinan laaksossa, Bellinzonan ohi ja Maggiorejärveen järven pohjoispäässä Locarnon itäpuolella. Joki on Maggiorejärven laskujoki ja laskee Pojokeen Pavian kaakkoispuolella Italian Lombardiassa. Ticinon pisin sivujoki Sveitsin alueella on Moesa.
Delhin metro

Historia

Intian ensimmäisen metrojärjestelmän, Kalkutan metron, rakentaminen ei sujunut ongelmitta viivästyksien ja budjetin suuren ylityksen takia, jotka johtuivat osittain politisoitumisesta, teknisistä ongelmista ja byrokratiasta. Kokemusten myötä rakennuttaja ja liikennöitsijä Delhi Metro Rail Corporation Ltd. (DMRC) sai valtuudet päättää urakkatarjouksista, menojen seurauksesta ja työntekijöiden palkkaamisesta. Seurauksena rakentaminen sujui tasaisemmin, lukuun ottamatta erimielisyyksiä järjestelmän raideleveydestä. DMRC piti normaaliraideleveyttä, 1 435 mm, parempana vaihtoehtona mutta Intian rautatieministeriö pakotti järjestelmän ottavan käyttöön Intian oman leveän raideleveysstandardin, eli 1 676 mm. Rakennustyöt alkoivat 1. lokakuuta 1998.
Atal Bihari Vajpayee, silloinen Intian pääministeri, vihki ensimmäisen metrolinjan käyttöön 24. joulukuuta 2002. Ensimmäinen rakennusvaihe valmistui vuonna 2006 pysyen budjetissaan ja melkein kolme vuotta edellä aikataulusta.

Verkosto

Metroverkostoa rakennetaan vaiheissa, joista ensimmäinen valmistui 27. lokakuuta 2006. Kolmas (112 km) ja neljäs (108,5 km) vaihe valmistuu vuosina 2015 ja 2021 tässä järjestyksessä. Järjestelmä on neljännen vaiheen valmistuttua 413 kilometrin pituinen.
Bildt

Bildt on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 678. Daniel Bildt (1602–1651) toimi Tanskan kunnkaan kansliassa sekä Bohusin läänin sotakomissaarina. Hänen poikansa Knut Bildt siityi Ruotsin palvelukseen. Daniel Bildt (1671–1714) toimi leskikuningattaren henkivartioston everstinä ja Gillis Bildtin poika Karl Bildt (1850–1931) diplomaattina Lontoossa, Washingtonissa ja Roomassa sekä Ruotsin edustajana Haagin rauhankonfferenssissa vuonna 1899.
Joanna Newsom

Joanna Newsom (s. 18. tammikuuta 1982) on yhdysvaltalainen harpisti, pianisti, laulaja ja lauluntekijä. Hänet on yhdistetty niin sanottuun New Weird America -suuntaukseen sekä yleisemmin uuteen psykedeeliseen folkiin, mutta Newsom ei itse koe kuuluvansa mihinkään musiikilliseen alakulttuuriin.
Antti Pätilä

Antti Pätilä on Ruokolahden kunnanjohtaja. Ruokolahden kunnanvaltuusto valitsi hänet vuonna 2010 kunnanjohtajaksi yksimielisesti. Aiemmin hän oli työskennellyt markkinointi- ja kehittämisjohtajana. Aikaisemmin hän työskenteli Vihdin kunnanjohtajana. Ainakin marraskuussa 2013 hän oli Etelä-Karjalan suurituloisin kunnanjohtaja.