google/wiki40b huggingface dataset:
SS Yarmouth Castle

Historia

Alkujaan Yarmouth Castle oli yhdysvaltalainen laiva nimeltään SS Evangeline, joka rakennettiin vuonna 1927 Philadelphiassa. Toisen maailmansodan aikana laiva palveli joukkojenkuljetuslaivana. Vuonna 1954 laiva myytiin liberialaiselle yritykselle, minkä jälkeen se vaihtoi useasti omistajaa. Vuonna 1958 laiva päätyi Panaman lipun alle. Vuonna 1964 laivan omistajaksi tuli Chadade Steamship Company, ja sen nimi muutettiin SS Yarmouth Castleksi. Risteilylaivan kotisatama oli Miami, mistä se teki risteilyjä Bahaman pääkaupunkiin Nassauhun.

Onnettomuus

12. marraskuuta 1965 laiva lähti normaalin aikataulun mukaiselle risteilylle Miamista kohti Nassauta mukanaan 376 matkustajaa ja 176 miehistön jäsentä. Puolenyön jälkeen 13. marraskuuta laivan konehuoneessa havaittiin savua, ja sen lähdettä alettiin etsiä. Savu tuli huoneesta 610 syttyneestä tulipalosta. Tulipaloa yritettiin sammuttaa mutta tuloksetta. Sammutusjärjestelmät eivät toimineet, ja laivalla syntyi sekasorto. Laivaa ryhdyttiin evakuoimaan, mutta sekään ei onnistunut kovin hyvin. Osa pelastusveneistä oli laskettaessa vajaita, ja osaa ei saatu ollenkaan vesille. Laivan lähettyvillä oli suomalainen rahtilaiva M/S Finnpulp, josta SS Yarmouth Castlen tulipalo havaittiin kiikareilla. Finnpulpin kurssi käännettiin välittömästi kohti palavaa laivaa, ja samalla lähetettiin ilmoitus tulipalosta. Pelastuspaikalle Finnpulp saapui kello 02.15, ja sen miehistö ryhtyi pelastustoimiin. 10 minuuttia myöhemmin pelastustöihin saapui toinenkin laiva, SS Bahama Star. SS Yarmouth Castle upposi kello 06.03. Laivan mukana upposi syvyyksiin 85 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä. Lisäksi kolme matkustajaa kuoli onnettomuudessa.
Thierry Pister

Thierry Pister (s. 2. syyskuuta 1965) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Pelaajaura

Pister aloitti uransa KAA Gentissä ja nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 1982. Vuodet 1986–1989 hän pelasi Royal Antwerpissa, kauden 1989/1990 Ranskassa Sporting Toulon Varissa, 1990–1994 Standard Liègessä, 1994–1996 sveitsiläisessä Lausanne-Sportissa, 1996–1998 KSK Beverenissä ja 1998–1999 RAEC Monsissa.

Valmentajaura

Lopetettuaan pelaajauransa Pister jatkoi Monsissa valmentajana. Kauden 2001/2002-kauden hän valmensi Bevereniä, mutt palasi takaisin Monsiin kahdeksi kaudeksi. 2004–2005 hän toimi KSK Ronsen valmentajana, kunnes kesällä 2005 tuli Suomeen kiinalaisen Zheyun Yen ostaman AC Allianssin valmentajaksi. Pisterin ensimmäisessä ottelussa seura kärsi 8–0-tappion FC Hakalle ja asiasta kehkeytyi suuri sopupeliskandaali Pisterin peluutettua lukuisia heikkotasoisia tuntemattomia uusia pelaajia. 
Marraskuussa 2007 Pister sai jälleen töitä, kun hänet valittiin RFC Tournain valmentajaksi. 2008 hän siirtyi RAEC Monsin apulaisvalmentajaksi ja toimii nykyisin seuran väliaikaisena päävalmentajana Philippe Saint-Jeanin lähdettyä joukkueesta.
Kaijanlampi (Soini)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,6 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Sen suurin syvyys on 0,5 metriä. Kaijanlampi on viimeisten vuosikymmenten aikana vahvasti soistunut, koska lammen ympäröivää maastoa on ojitettu. Aiemmin Kaijanlammella ovat viihtyneet muun muassa kurjet.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 204,2 metriä mpy.
Eurovision laulukilpailu 1964

Suomen edustaja

Suomea edusti Lasse Mårtensonin esittämä ja säveltämä nuorekas iskelmä ”Laiskotellen”, joka herätti huomiota big band -sovituksella. Laulun loppupuolella Lasse esitti muutaman säkeen englanniksi, mikä ei ollut kuitenkaan sääntöjen vastaista. Kapellimestarina toimi George de Godzinsky.
Mirai

Mirai on taiwanilaisen elektroniikkavalmistaja Chi Mei Corporationin tuotemerkki. Valmistajan tuotteita ovat muun muassa LCD-televisiot sekä tietokoneen näytöt. Eurooppaan saapui ensimmäiset Mirai-merkkiset tuotteet joulukuussa 2005.
Nick Offerman

Nick Offerman (s. 26. kesäkuuta 1970 Joliet, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Ron Swansonin roolistaan komediasarjassa Puisto-osasto (2009–2015). Vuonna 2016 hän näytteli Richard “Dick” McDonaldia elokuvassa The Founder.
Offerman on ollut naimisissa näyttelijä Megan Mullallyn kanssa syyskuusta 2003 lähtien. Näyttelijätyön lisäksi Offerman on siviiliammatiltaan puuseppä, ja hänellä on myös oma kyseisen alan yritys.
Reubin Askew

Reubin O’Donovan Askew (11. syyskuuta 1928 – 13. maaliskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Floridan kuvernöörinä vuosina 1971–1979 ja Yhdysvaltain neuvotteluedustajana 1979–1981.
Askew syntyi Muskogeessa, Oklahoman osavaltiossa yhtenä Leon G. Askewin ja Alberta Askewin kuudesta lapsesta. Hän muutti vuonna 1937 äitinsä kanssa Pensacolaan. Hän valmistui Pensacola High Schoolista vuonna 1946, sen jälkeen Floridan osavaltionyliopistosta ja Floridan yliopiston oikeustieteellisestä.
Askew valittiin vuonna 1958 Floridan edustajainhuoneeseen ja vuonna 1962 senaattiin; hän toimi vuosina 1969–1970 osavaltion senaatin puheenjohtajana pro tempore. Hän palveli kuvernöörinä kaksi täyttä kautta. Hän suunnitteli vuonna 1984 presidentti- ja vuonna 1988 senaattoriehdokkuutta, mutta vetäytyi molemmista vaaleista.
Askew, presbyteeri, oli vuodesta 1956 lähtien naimisissa Donna Lou Harperin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta.
Pronssipyrstökottarainen

Levinneisyys

Pronssipyrstökottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Länsi-Afrikasta Kenian länsiosiin asti. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Susanna Dickinson

Susanna Wilkerson Dickinson (1814 – 7. lokakuuta 1883) oli eräs Alamon taistelussa hengissä selvinneistä. Vuonna 1836 Texasin tasavallassa käyty taistelu vaati vähintään 189 Alamon puolustajan hengen, heidän joukossaan Susannan aviomies Almaron Dickinson. Meksikolaisten joukkoja johtanut generalissimus Santa Anna vangitutti Dickinsonin ja hänen pienen tyttärensä Angelinan. Genaralissimus olisi halunnut adoptoida tytön ja kouluttaa tästä hienon naisen, mutta Dickinson kieltäytyi ehdotuksesta jyrkästi. 
Muutaman päivä kuluttua Santa Anna antoi Dickinsonille ja hänen tyttärelleen vapautensa. Kahden tiedustelijan saattamina he ratsastivat Gonzalesin kylään, jonne oli kokoontunut texasilaisia vapaustaistelijoita.  Dickinsonista tuli tärkeä silminnäkijä taistelulle ja hänen kertomuksiaan on käytetty monen kirjan lähdetietoina.
Nestoriolaisuus

Nestoriolaisuus on 400-luvulla Konstantinopolin arkkipiispa Nestorioksen mukaan nimetty kristillinen suunta, jonka keskeisenä oppina oli, että Kristus ei ollut yksi persoona vaan hänessä oli kaksi erillistä persoonaa: jumalallinen ja inhimillinen. Kristus oli syntyään ihminen, mutta Jumala oli asettunut asumaan häneen. Nestoriolaisuus tuomittiin harhaopiksi vuonna 431 Efesoksen konsiilissa, jonka mukaan Kristus on Jumala ja ihminen yhdessä persoonassa.
Toinen tunnusomainen opillinen piirre nestoriolaisuudelle oli, että Neitsyt Marian ei katsottu olevan Jumalansynnyttäjä (kreik. theotokos). Kristus syntyi ihmisyytensä puolesta Betlehemissä, mutta hän oli jumaluutensa puolesta olemassa jo ennen aikojen alkua. Maria ei siis synnyttänyt Jeesusta Jumalana vaan ihmiseksi. Tämä käsitys ei ole harhaoppinen, mutta se jäi vähitellen sivuun kirkossa nestoriolaisten harhaoppisiksi tuomitsemisen jälkeen. Kuitenkin myöhemmin reformaation aikana protestanttiset kirkot omaksuivat tämän käsityksen lähes poikkeuksetta. Nestoriolaisuudella on historiallisesti usein viitattu Assyrian kirkkoon ja sen tekemään lähetystyöhön Aasiassa, mutta ilmaisu on epätarkka.
Harhaoppituomiosta ja Bysantin harjoittamasta sorrosta huolimatta nestoriolaisuus ei heti hävinnyt, vaan löysi itselleen turvapaikan Sassanidien Persiassa, josta se levisi silkkitien mukana syvälle Aasiaan. Sen vaikutus ulottui 700-luvulla idässä Kiinaan ja Sri Lankaan saakka ja 800-luvulla se saattoi hyvinkin olla jäsenmäärältään maailman suurin kirkko. Kuitenkin islamin ekspansio söi kannattajia sen perinteisiltä tukialueilta Lähi-idästä ja Tšingis-kaanin verisimmät hyökkäykset kohdistuivat nestoriolaisten keskuksiin Keski-Aasiassa, kuten Merviin. Vaikka oppineet ja kielitaitoiset nestoriolaiset saavuttivat korkeita asemia sekä muslimi- että mongolihallinnossa, johti tämä kuitenkin nestoriolaisen kristillisyyden hiipumiseen Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Lopulta mongolien käännyttyä islaminuskoon joutuivat nestoriolaiset vainon kohteiksi 1200-luvulla. Ming-dynastian valtaan vuonna 1368 nostanut kansallismielinen ja ulkomaalaisvastainen liike aiheutti puolestaan nestoriolaisuuden katoamisen Kiinassa. Nykyisin pieniä nestoriolaisryhmiä on Syyriassa, Iranissa, Irakissa ja Intiassa. Jäsenien yhteenlaskettu määrä on noin 100 000.
Samoihin aikoihin nestoriolaisuuden kanssa Lähi-idässä vaikutti toinenkin oppi, monofysitismi, joka opetti päinvastaista: Kristuksella oli vain yksi luonto. Kristus oli joko vain näennäisesti ihminen (Apollinaris) tai vain näennäisesti Jumala (Areios). Tämä oppi tuomittiin yhdessä nestoriolaisuuden kanssa Khalkedonin kirkolliskokouksessa vuonna 451, minkä vuoksi nestoriolaisuus luokitellaan ei-khalkedonilaiseksi opiksi yhdessä täysin päinvastaisten suuntausten kanssa. Khalkedonin kirkolliskokous painotti, että Kristuksella on kaksi luontoa, ihmisyys ja jumaluus, jotka molemmat ovat täysin läsnä yhtä aikaa.
Mathurin Jacques Brisson

Mathurin Jacques Brisson (30. huhtikuuta 1723 Fontenay-le-Comte – 23. kesäkuuta 1806 Croissy) oli ranskalainen eläintieteilijä ja luonnonfilosofi.
Nuorena Brisson keskittyi luonnonhistorian tutkimiseen. Hän julkaisi kaksi merkittävää teosta, Le Règne animal (1756) ja Ornithologie (1760). 1759 hänestä tuli Ranskan Tiedeakatemian jäsen.
René Antoine Ferchault de Réaumurin kuoleman jälkeen, jonka apulaisena hän toimi, hän luopui luonnonhistoriasta ja sai luonnonfilosofian professuurin Collège de Navarresta ja myöhemmin Pariisista. Hänen merkittävin julkaisunsa tältä alalta oli Pesanteur Spécifique des Corps (1787), mutta hän julkaisi fysikaalisista ominaisuuksista myös useita muita kirjoja, jotka olivat aikanaan huonomaineisia.
Brisson nimesi linnuista varpusten suvun Passer. Hänen kunniakseen on nimetty samettikardinaali (Cyanocompsa brissonii).
Herrenchiemsee

Herrenchiemsee on kuninkaallisista rakennuksista koostuva kompleksi Herreninselin saarella Baijerin suurimman järven Chiemseen keskiosassa, 60 kilometriä kaakkoon Münchenistä.
Kompleksin kuuluisin rakennus on Neues Palais ("Uusi palatsi"), ja se on myös Ludvig II:n rakennuttamista kolmesta linnasta suurin. Ludvig ihaili Ranskan aurinkokuningas Ludvig XIV:tä, ja rakennus käykin Ludvig XVI:n muistomonumentista: Suuren peilisalin katossa on 25 erilaista kuvaelmaa, jotka esittävät itse aurinkokuningasta hänen elämänsä huippuhetkinä.
Neues Palais'n suunnittelivat lavastustaiteilija Christian Jank, muotoilija ja teatteripukusuunnittelija Franz Seitz￼￼, hoviarkkitehti Georg Dollman sekä arkkitehti Julius Hoffman ja se rakennettiin vuosina ￼￼1878￼￼-1885. Siitä piti tulla täyden koon jäljennös Versailles'n palatsista, mutta vain keskiosa valmistui ennen kuin Ludvig II kuoli. 50 huonetta 70:stä on edelleen keskeneräisiä.
Tarkan täydellistä jäljennöstä siitä ei kuitenkaan koskaan aiottu; siitä piti tulla esikuvaansa vieläkin mahtavampi. Esimerkiksi linnan Suuri peilisali on suurempi kuin Versailles'n palatsin vastaava, ja ruokasalissa on jättimäinen, maailman suurin posliininen kattokruunu. Siitä tuli myös Versaillesia huomattavasti modernimpi, vesivessoineen ja suurine lämmitettyine kylpyammeineen.
Linnaa ympäröivät ranskalaiset puutarhat suunnitteli 1874 hovipuutarhuri Carl Joseph von Effner ja ne valmistuivat 1880.
Puistossa on runsaasti patsaita ja suihkulähteitä sekä Versailles'n barokki- että romantiikan tyyliin, jota Ludvig II ihannoi. 
Puutarhojen neito-, lohikäärme-, lisko- ja siivekkäät taistelijapatsaat sekä muut eriskummalliset patsaat ovat kuin säveltäjä Richard Wagnerin oopperasta, jonka musiikkia Ludvig II jumaloi.
Pavel Bušujev

Pavel Ivanovitš Bušujev (ven. Па́вел Ива́нович Бушу́ев; 20. tammikuuta 1890, nykyisen Tverin alueen Lihoslavlin piirin Gnezdovon kylä – 9. syyskuuta 1937, Leningrad) oli karjalainen ja neuvostoliittolainen poliitikko.
Pavel Bušujev syntyi tverinkarjalaisen talonpojan perheeseen. Vuonna 1909 hän lähti töihin Pietariin, jossa vuonna 1911 liittyi bolševikkeihin ja vuonna 1914 tuomittiin vankilaan vallankumouksellisen toimintansa takia. Vuonna 1918 hän johti Tverin kaupunginneuvoston raha-asiain osastoa ja vuonna 1920 osallistui Puolan vastaiseen sotaan. Vuosina 1921–1926 Bušujev toimi ammattiliitto-organisaattorina Leningradissa ja Tverissä, vuosina 1926–1930 NKP(b):n Vjatkan lääninkomitean sihteerinä ja vuosina 1930–1935 Leningradin Moskovan piirin puoluekomitean sihteerinä. Marraskuussa 1935 Bušujev lähetettiin Petroskoihin, jossa hän työskenteli Karjalan kansankomissaarien neuvoston neuvoston puheenjohtajana. Hän toimi myös NKP(b):n 11.–17. edustajakokousten sekä 13.–17. puoluekonferenssin edustajana.
Alkuvuodesta 1937 Pavel Bušujev erotettiin kommunistipuolueesta. Hänet pidätettiin saman vuoden elokuussa, tuomittiin vastavallankumouksellisena kuolemaan ja ammuttiin Leningradissa.
Kansankodin pimeämpi puoli

Arviot

Tommi Nieminen toteaa Helsingin Sanomien arviossaan, että kirja on ”hyytävää luettavaa”.
Janne Könönen kiittää Keskisuomalaiseen kirjoittamassaan arviossa kirjaa siitä, että se luo valoa historiallisiin kehityskaariin, jotka selittävät nykyisiä ilmiöitä. Hän olisi kuitenkin suonut, että kustannustoimittaja olisi karsinut sivupoluille vieviä rönsyjä.
Erakkokuoriainen

Lajin suojelu

Suomen erakkokuoriaispopulaatio on määritetty lajiryhmän itäiseksi lajiksi Osmoderma barnabita Motschulsky, 1845, joka on kansallisesti arvioitu uhanalaiseksi kategoriassa vaarantunut (VU, vulnerable). Erakkokuoriaisen tieteellisen nimen muutos ei ole aiheuttanut muutoksia lajisuojelussa. Suomessa se on rauhoitettu laji, EU:n erityisesti suojeltava laji ja Suomen kansainvälinen vastuulaji. Koko Euroopan alueella on itäinen erakkokuoriaislaji puolestaan arvioitu silmälläpidettäväksi (NT, near threatened). Samalla tavoin lajikompleksin läntinen erakkokuoriaislaji (O. eremita) arvoidaan yhä silmälläpidettäväksi lajiksi, toisin kuin pienialaisemmilla alueilla esiintyvät lajit (O. lassallei, O. cristinae, O. italicum), joiden populaatiot on arvioitu erittäin uhanalaiseksi (EN, endangered). Kaikkia erakkokuoriaislajeja on mahdollista käyttää indikaattori- ja sateenvarjolajeina, joiden suojelulla edistetään jalopuiden onkaloiden eliöyhteisöjen säilyttämistä.

Levinneisyys Suomessa

Erakkokuoriaisen (O. barnabita) tiedetään Suomessa elävän varmuudella vain Turun seudulla, pääesiintymän sijaitessa Ruissalossa, mutta siitä on tehty löytöjä myös Turun kaupunkialueelta ja Raisiosta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) esittää Punaisen listan verkkosivuilla itäisen erakkokuoriaislajin levinneisyysalueeksi Suomessa laajan rannikkoalueen, mutta tämä oletus on osoitettu virheelliseksi lajin levinneisyyskartoituksessa. Turun esiintymä on samalla Fennoskandian ainoa itäisen erakkokuoriaislajin populaatio, koska Ruotsissa ja Norjassa elää puolestaan läntinen erakkokuoriaislaji (O. eremita), joka poikkeaa morfologian, DNA:n ja Euroopan levinneisyysalueensa osalta Suomen erakkokuoriaisesta.

Tuntomerkit

Aikuinen erakkokuoriainen on noin 2-4 cm pitkä, tumma metallinhohtoinen kovakuoriainen, jonka koiraiden erittämä feromoni tuoksuu parkitulta nahalta tai aprikoosilta. Kemialliselta koostumukseltaan feromoni on sama eurooppalaisilla, ja todennäköisesti myös euraasialaisilla erakkokuoriaislajeilla.

Elintavat

Suomessa erakkokuoriainen (O. barnabita) elää lehtipuiden, kuten tammen, lepän, vaahteran, pihlajan ja lehmuksen onkaloissa. Parittelun jälkeen naaras munii puun onkalon sisään kasautuneeseen humusmassaan (syn. puuhumus, mulmi), jossa kuoriutuvat toukat käyttävät ravintonaan runsasravinteisia kohteita. Onkaloon pudonneet kuolleet lehdet, orgaaninen lahoava materiaali ja siellä elävät bakteerit edistävät toukkien kehitystä, joka kestää keskimäärin 3-4 vuotta. Toukkien ulostamissa papanoissa tiedetään olevan huomattavan korkea ravinnepitoisuus varsinkin typen (N), fosforin (P) ja kaliumin (K) osalta, jonka takia niiden oletetaan soveltuvan ruuaksi myös muille onkaloissa eläville pieneliöille ja saproksyyleille.
Rahoitusväline

Rahoitusväline on mikä tahansa sopimus, joka muodostaa yhdelle taholle saatavan ja toiselle vastattavan. Rahoitusvälineitä tehdään ja niillä käydään kauppaa rahoitusmarkkinoilla.
Yrityksen rahoittamisen rahoitusinstrumentit jaetaan tavallisesti kolmeen: omaan pääomaan, vieraaseen pääomaan ja välirahoitusinstumentteihin. Oman pääoman ehtoisista instrumenteista tavallisin on osake, vieraan pääoman ehtoisista taas laina.
Muita rahoitusinstumentteja ovat esimerkiksi optiot, warrantit ja debentuurit.
Jälkimarkkinakelpoisilla rahoitusinstrumenteilla voidaan käydä kauppaa pörssissä.
MV Agusta

Historia

MV-Agusta perustettiin Milanossa vuonna 1945. 
1950-, 1960- ja 1970-luvulla MV Agusta kuului MotoGP:n maailmanmestaruussarjan parhaimpiin pyöriin. Monet pyöräilijät, kuten Carlo Ubbiali, John Surtees, Mike Hailwood, Giacomo Agostini ja Phil Read voittivat useita mestaruuksia juuri MV Agustalla.
1991 Cagiva group S.p.A osti MV Agusta -tuotenimen ja pitkän tauon jälkeen vuonna 1997 esiteltiin uusi F4 Serie ORO 750cc. 
Vuoden 2004 joulukuussa MV Agusta motorcycles S.p.A/Cagiva group myytiin malesialaiselle automerkille Protonille. Tämä tosin ei vaikuttanut kuin budjetin ja tuotannon kasvamiseen, yhtiön johdossa on edelleen Giovanni ja Claudio Castiglioni, henkilöt jotka perustivat Cagiva-merkin vuonna 1978. Vuonna 2006 GEVI spA hankki 65% osuuden yhtiöstä, joka palautti MV Agustan omistajuuden takaisin Italiaan.
Vuonna 2008 merkki muutti jälleen omistajaa, kun Yhdysvaltalainen Harley-Davidson osti MV Agustan 108 miljoonan dollarin kauppahintaan. Samalla Harley-Davidson kuittasi italialaismerkin velat ja sai omistukseensa myös Cagiva tuotemerkin. 
Loppukesästä 2010 talousvaikeksiin joutunut Harley-Davidson myi MV-Agustan takaisin Claudio Castiglionille, jolta sen oli pari vuotta sitten ostanut, nyt velattomana.
Claudio Castiglioni kuoli elokuussa 2011 vain 64-vuotiaana. Uusi F3-malli jäi hänen viimeiseksi luomuksekseen.
Pääsuunnittelijana toimii Massimo Tamburini, jonka käsialaa ovat monet virstanpylväät ja legendat moottoripyöräteollisuudessa kuten Cagiva Freccia 125, Ducati 916, Cagiva Mito, Cagiva Raptor sekä MV-Agusta F4 ja Brutale. Tamburini jäi eläkkeelle tehtaan palveluksesta vuoden 2008 päätteeksi.Tehtaita on neljä, ja ne ovat kaikki Italiassa: päämaja Schirannassa, Morazzonissa, Cassinettassa sekä CRC (Centro Riserche Cagiva) San Marinossa.
Paella

Paella on Valencian seudulta peräisin oleva espanjalainen ruokalaji. Se valmistetaan kypsentämällä riisiä, mausteita ja muita aineksia suurikokoisessa laakeassa teräs- tai rautapannussa. Paella on tunnetuimpia espanjalaisia ruokalajeja.
Paellan juuret johtavat yksinkertaiseen kansankeittiöön. Paellan perusaines riisi tuli Espanjaan arabivalloituksen mukana todennäköisesti jo 700-luvulla. Riisiä viljeltiin aluksi juuri Valencian seudulla. Sadonkorjuun aikaan tuli tavaksi valmistaa riisiruokia.
Valenciassa klassisen paellan ainekset ja valmiin paellan ulkonäkö sekä koostumus ovat tarkkaan määriteltyjä. Valencialainen paella valmistetaan kanasta (tai ankasta), jäniksestä ja etanoista. 
Paellan valmistamiseen käytetään ainoastaan lyhytjyväisiä espanjalaisia riisilajikkeita, kuten bomba, sénia ja albufera (kahden ensimmäisen hybridi). 
Pääkaupungissa Madridissa ja Espanjan turistialueilla, kuten Aurinkorannikolla, saa monenlaisia paelloiksi kutsuttuja riisiruokia, joissa voi olla monenlaisia raaka-aineita.

Nimen alkuperä

Paella tarkoittaa alun perin suurta laakeaa rautapannua, jossa on valmistettu suuria määriä ruokia. Perinteinen paellapannu on laakea kaksikahvainen rautapannu. Valencialaisille paellapannu on nimeltään paella.
Kesäihottuma

Kesäihottuma on hevosen yliherkkyysreaktio hyönteisille, erityisesti Culicoides-polttiaisille. Sen oireita ovat ihon kutina, turvotus, punaisuus, hilseily ja paksuuntuminen. Kesäihottumaa ei voi parantaa, ja hoito on oireita lievittävää tai hyönteispistoja ehkäisevää.

Aiheuttaja

Kesäihottuman aiheuttaa yksilön herkistyminen hyönteisten, erityisesti hyttysten tai Culicoides-suvun pistiäisten syljelle. Sairauden puhkeamiseen vaikuttavat geneettiset ja ympäristötekijät. Suomenhevosilla tehdyn tutkimuksen mukaan hevosen väri ei vaikuta sairastavuuteen.

Oireet

Kesäihottuman oireita ovat ihon kutina, turvotus, punaisuus, hilseily ja paksuuntuminen. Kun hevonen hankaa itseään, iho rikkoutuu, mistä seuraa haavautumia, tulehduksia sekä jouhien katkeilua. Voimakkaasti oireileva hevonen saattaa hangata harjansa ja häntänsä melkein kokonaan pois. Oireet ilmenevät lämpiminä vuodenaikoina ja voimistuvat vähitellen vuosi vuodelta. Tyypillisesti oireet ilmenevät 3–6-vuotiaille.
Diagnoosi tehdään oireiden, oirehistorian ja oireiden vuodenaikaisen vaihtelun perusteella. Reaktion aiheuttava allergeeni voidaan selvittää tarkemmin intradermaalikokeella, antigeenisimulaatiokokeella tai allergeenispesifin immunoglobuliini E -mittauksella. Allergisoivaa hyönteisryhmää voi päätellä myös ihovaurioiden sijainnin perusteella: hyttyset suosivat kylkiä, Culicoides-pistiäiset häntää, harjaa, päätä ja korvia.

Hoito ja ehkäisy

Kesäihottumaa ei voi parantaa, ja hoito on oireita lievittävää tai hyönteispistoja ehkäisevää. Kesäihottumasta kärsivän hevosen oireita voidaan lievittää muun muassa loimituksella, lääkityksellä, siedätyshoidolla ja hevosen pito-olosuhteiden muutoksilla. Ihon kutinaa ja infektiota hoidetaan akuutisti kortisonivoiteilla, tilanteen vaatiessa myös antibiooteilla. Hevosen siirtäminen pois laitumelta talliin ehkäisee hyönteispistot väliaikaisesti.
Kesäihottuman oireiden ennaltaehkäisy aloitetaan aikaisin keväällä. Parhaaksi keinoksi on todettu hevosen hyönteisloimitus koko kesäkauden ajan. Myös hyönteiskarkotteita voidaan käyttää. Hevosen ulkoilua pyritään välttämään sellaisina vuorokaudenaikoina, jolloin hyönteiset ovat runsaimmin liikkeellä, erityisesti alkuillasta ja auringonnousun jälkeen, ja ulkoilu ilman loimea on kesäkautena mahdollista lähinnä hyvin tuulisella säällä tai kaatosateessa. Vältettävät ulkoiluajat kuitenkin vaihtelevat hyönteislajeittain. Hyönteisten lisääntymistä laidunympäristön lähistöllä voidaan vähentää tuhoamalla seisovat vesilammikot, puhdistamalla hevosten juoma-astiat usein ja kärpäsherkkyyden ollessa kyseessä poistamalla hevosten ulosteet laitumelta.

Esiintyminen

Kesäihottumaa esiintyy kaikenrotuisilla hevosilla, Suomessa etenkin islanninhevosilla ja suomenhevosilla. Erityisesti islanninhevosen kesäihottumaa on tutkittu paljon.
Shenzhou 8

Shenzhou 8 (神舟八号) oli Kiinan kansantasavallan miehittämätön avaruusalus, jonka avulla tehtiin muun muassa telakointikokeita 29. syyskuuta 2011 avaruuteen laukaistun Tiangong 1 -pienoisavaruusaseman kanssa. Shenzou 8 laukaistiin avaruuteen 31. lokakuuta 2011 Kiinan Jiuquanin avaruuskeskuksesta. Kahden päivän kuluttua laukaisusta Shenzhou-alus telakoitui Tiangong 1 -avaruusasemaan 2. marraskuuta 2011 kello 19.28 Suomen aikaa . Myös toinen telakointiyritys onnistui. Avaruuslento kesti kolme viikkoa.  Alus laskeutui 17. marraskuuta 2011 kello 11:32 UTC Sisä-Mongoliaan.
Shenzhou 8 käytti venäläistä telakointimodulia kuten esim. ESAn ATV-rahtialus.
Avaruuslennolla oli mukana Saksan DLR:n ja ESAn biologisia kokeita.