Alvin Kraenzlein

Perhe

Alvin Kraenzlein syntyi vuonna 1876 saksalaisille maahanmuuttajille Johann Georg Kränzleinille ja Maria Augusta Schmidtille. Perhe muutti pian Alvinin syntymän jälkeen Milwaukeehen.

Yliopistourheilu

Kraenzlein aloitti juoksu- ja hyppykilpailut milwaukeelaisessa high schoolissa. Wisconsonin yliopistoon hän kirjautui vuonna 1895. Hän otti ensimmäisen merkittävän voittonsa vuonna 1897, kun hän voitti Yhdysvaltain amatööriurheiluliiton (AAU) 220 jaardin aitajuoksumestaruuden. Pennsylvanian yliopiston tunnettu yleisurheiluvalmentaja Mike Murphy huomasi pian Kraenzlein ja houkutteli tämän yliopistoonsa, jossa hän opiskeli hammaslääketiedettä.
Murphyn alaisuudessa Kraenzlein kehitti aitomistyyliään. Aitajuoksijat yleensä hidastivat aidalle ja hyppäsivät aidan yli molemmat jalat koukussa. Kraenzlein alkoi aitoa siten, että hänen toinen jalkansa oli suoristettuna ja toinen jalka edelleen koukistettuna. Hänen vauhtinsa ei hidastunut aitaa ylittäessä samalla tavalla kuin muiden, ja tästä tavasta tuli lopulta aitajuoksun vallitseva tyyli.
Pennsylvanian yliopistoa edustanut Kraenzlein voitti vuoden 1898 AAU:n mestaruuskilpailuissa 120 ja 220 jaardin aitajuoksun. Samana vuonna hän teki 120 jaardin maailmanennätyksen 15,2. Kraenzlein uusi 1899 120 ja 220 jaardin mestaruutensa ja otti myös pituushypyn mestaruuden. Hän voitti vuosina 1898–1900 myös IC4A-mestaruuden molemmissa aitajuoksulajeissa. Vuonna 1899 hän otti kilpailussa ennätykselliset 18 pistettä, kun hän voitti myös 100 jaardin juoksun ja sijoittui toiseksi pituushypyssä. Suoritus auttoi Pennsylvanian yliopiston joukkuemestaruuteen.

Nelinkertainen olympiavoittaja Pariisissa 1900

Pariisin olympialaisissa 1900 Kraenzlein voitti olympiakultaa 60 metrin juoksussa, pituushypyssä, 110 metrin aidoissa ja 200 metrin aidoissa kolmen päivän aikana. Kukaan toinen urheilija ei ole voittanut olympialaisten yleisurheilussa samoissa kisoissa neljää henkilökohtaista kultamitalia. 60 metrin voittoaika oli 7,0 ja 200 metrin aitojen 25,4. Pituushypyn voittotulos 718,5 oli uusi olympiaennätys. Ellery Clarkin edellinen ennätys parani 83,5 senttimetriä. 110 metrin aidoissa hän juoksi alkuerissä ajan 15,6, joka paransi Thomas Curtisin olympiaennätystä kahdella sekunnilla. Loppukilpailun voittoaika 15,4 oli myös uusi maailmanennätys.
Pituushypyssä Kraenzlein voitti hopeamitalisti Meyer Prinsteinin vain yhdellä sentillä. Prinstein hyppäsi tuloksensa karsinnassa, joiden tulokset laskettiin mukaan loppukilpailuun. Prinstein ei saanut yliopistovalmentajiltaan lupaa kilpailla finaalissa, joka järjestettiin sunnuntaina. Kraenzleinilla ei ollut tällaisia rajoituksia, ja hän hyppäsi finaalissa voittoon riittänyt 718,5 senttimetriä. Prinstein ehdotti maanantaille uutta kilpailua, mutta Kraenzlein ei tähän suostunut. Tämä aiheutti miesten välille monivuotisen riidan.
Kraenzlein teki kaikkiaan seitsemän maailmanennätystä (kaksi aidoissa ja viisi pituushypyssä).

Valmentajana

Kraenzlein valmistui vuonna 1900 hammaslääkäriksi. Hän ei kuitenkaan harjoittanut ammattia, vaan ryhtyi valmentajaksi. Hän valmensi vuodet 1910–1913 Michiganin yliopistossa.
Kranzlein teki vuonna 1913 viiden vuoden sopimuksen Saksan olympiajoukkueen valmentamisesta. Hänen palkkansa oli raporttien mukaan 50 000 Yhdysvaltain dollaria. Kraenzlein muutti Saksaan ja asui Berliinissä, kunnes sodan uhka pakotti hänet palaamaan Yhdysvaltoihin. Hän lähti Saksasta juuri ennen ensimmäisen maailmansodan alkamista. Sodan jälkeen Kraenzlein toimi muun muassa Kuuban yleisurheilumaajoukkueen valmentajana.
Kranzlein sairastui elokuussa 1927 sydäntautiin ja kuoli tammikuussa 1928.