google/wiki40b huggingface dataset:
Black Brant

Black Brant on yksi käytetyimmistä luotainraketti-tyypeistä. Kanadalais-suunnitteista rakettia valmistaa Bristol Aerospace Winnipegissä Manitobassa. Ensimmäiset raketit laukaistiin 1961 ja sittemmin sen eri versioita on laukaistu kaikkiaan yli 800 kertaa (2008). Black Branttia on käyttänyt erityisesti Kanadan avaruusjärjestö ja NASA.

Historia

Black Brant on kanadalaisen sotilaallisen tutkimuskeskus CARDEn työn tulos. 1950-luvulla keskus tutki ABM-ohjuksia ja hyvin pitkän kantaman tietoliikennettä osana ylemmän ilmakehän olemusta.
1957 CARDE urakoitti Bristolin valmistamaan yksinkertaisen rakettirungon, jota kutsuttiin Propulsion Test Vehicleksi, kiinteän ajoaineen rakettien tutkimiseksi. Albert Fian tekemä konstruktio oli varsin raskas, sillä se oli suunniteltu sopimaan useille eri ajoajoille, ajoaineen latausvaiheille ja laukaisukulmille, joita tarvittiin ABM-kehityksessä. Ensimmäinen testilento laukaistiin syyskuussa 1959 Fort Churchill-rakettikeskuksesta, mistä erilaisia raketteja laukaistiin aina keskuksen sulkemiseen vuonna 1984 saakka.
CARDE keskittyi sittemmin pitkän matkan kommunikaatioon. He havaitsivat että Propulsion Test Vehicle oli käypä luontainraketiksi. Bristol muokkasi raketin konstruktiota kevyemmäksi ja sopivammaksi luotainraketiksi. Tämän tuloksena syntyi Black Brant. CARDE laukaisi seuraavina vuosina lukuisia Black Brant -raketteja; alkuperäisiä Black Brant I:ä, suurempaa Black Brant II:a (ensilento lokakuussa 1960) ja pienempää mutta korkeammalle lentävää Black Brant III:a.
Heinäkuussa 1963 laukaistiin ensimmäisen kerran huomattavasti suurempi Black Brant V. Black Brant IV, joka oli Black Brant III Black Brant V-boosterilla, laukaistiin ensimmäisen kerran 1964, mutta sen kaksi ensimmäistä lentoa epäonnistui. Näitä kahta lukuun ottamatta Black Brantin laukaisu ei ole epäonnistunut. (2008)
Kehityksen tuloksena Black Brantin uusimmat versiot XI ja XII ovat yltäneet jopa 1500 km:n korkeuteen ionosfääriin, paljon korkeammalla kuin esimerkiksi ISS. Ne muodostuvat Black Brant V:stä ylävaiheena ja RIM-8 Talos- tai RIM-2 Terrier -boosteri alavaiheena.
CARDEn Black Brant -kehitystyössä kehittämä ajoaine oli aikansa tehokkainta kiinteää ajoainetta ja Bristol käytti sitä 70 mm CRV7-raketissa, joka pystyi ensimmäisenä läpäisemään Varsovan liiton standardin lentokonehangaarin. CRV7:sta tuli sittemmin useiden länsivaltojen de-facto standardi raketti.
Moriorin kieli

Historia

Kielen puhujat saapuivat Chathamsaarille luultavasti 1500-luvun paikkeilla Uudesta-Seelannista. Kieli onkin hyvin läheistä sukua maorin kielelle ja se luokitellaankin usein sen murteeksi. Kielen alamäki alkoi 1820-luvulla, jolloin Uudesta-Seelannista tulleet maorit orjuuttivat ja tappoivat moriorit. Vain pieni määrä kirjoitettua moriorin kieltä säilyi. Tärkeimpiin kielen kerääjiin kuului Hirawanu Tapu, joka keräsi aineistoa Alexander Shandin kirjaan The Moriori people of the Chatham Islands: their history and traditions. Arviolta 90% olemassa olevasta moriorin kielen tiedoista on tallennettu Tapun välityksellä.
Hippiäiskerttuli

Levinneisyys

Hippiäiskerttulia tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois-, keski- ja itäosissa. Sen kannaksi arvioidaan 5–50 miljoonaa yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Olduvain rotko

Olduvain rotko eli Oldupairotko on jyrkkäseinämäinen laakso Itä-Afrikan hautavajoamassa pohjoisessa Tansaniassa Serengetin tasangon itäosassa Ngorongoron suojelualueella. Se on 90 metriä syvä kaksihaarainen rotko, joka on kokonaispituudeltaan 50 kilometriä. Rotko on saanut nimensä siellä kasvavan villin sisal-kasvin maasainkielisestä nimestä oldupai.
Olduvain rotko on yksi merkittävimmistä esihistoriallisista kaivauskohteista. Kaivaukset aloitti brittiläinen arkeologi Louis Leakey, ja niitä ovat jatkaneet hänen perheenjäsenensä Mary Leakey ja Richard Leakey. 
Rotkosta on löytynyt homininien kuten Paranthropus boisein, Homo habilisin ja Homo erectusin jäänteitä. Paikalta on löydetty kaikkiaan yli 60 homininin fossiilit. Olduvain rotko tarjoaa koko maailman katkeamattomamman tiedon ihmisen evoluutiosta kahden miljoonan vuoden ajalta sekä pisimmän arkeologisen tiedon kivityökalujen käytön historiasta.
Rotkossa on seitsemän stratigrafista muodostumaa (suluissa ikä miljoonissa tai tuhansissa vuosissa): Kerrostuma I (2,1−1,7 mvs.), Kerrostuma II (1,7−1,15 mvs.), Kerrostuma III (1,15−0,8 mvs.), Kerrostuma IV (800−600 tvs.), Masek-kerrostumat (600−400 tvs.), Ndutu-kerrostumat (400−32 tvs.) ja Naisiusiu-kerrostumat (22−15 tvs.). Paksuin on Kerrostuma I, enimmillään 60 metriä paksu. Siltä on löydetty jäänteitä Olduvain kulttuurista.
Sejil (ohjus)

Sejil (Sajjil, Sajil, Sejjil, Ashoura) on iranilainen strateginen maasta-maahan tyypin keskimatkan ohjus (IRBM). Ohjus kantaa noin 2000 kilometriä. Sejil on kaksivaiheinen ja käyttää kiinteää polttoainetta.

Merkittävä askel Iranin ohjustekniikassa

Ohjus on noin 17.5 m pitkä, ja läpimitaltaan 1.25 m. Ohjuksessa voidaan näyttää 500–1000 kg taistelukärkiä. Siinä arvellaan käytettävän HE-taistelukärkiä kunnes Iranilla on ydinase. Testilaukaisu on havaittu vuonna 2008 ja se kantoi 800 km. Nykyisin kantomatkaksi arvoidaan 2000 km, ja jos Iran kehittää kevyemmän ohjusmateriaalin, se voi lentää 2400 km.
Kiinteäpolttoaineisen ohjuksen laukaisuvalmistelut ovat helpompia ja lyhyempiä kuin nestemäistä polttoainetta käyttävän ohjuksen. Kiinteäpolttoaineista ohjusta ei tarvitse tankata. Näin ohjus voidaan laukaista nopeasti, ennen kuin vihollinen ehtii etsiä ja tuhota liikuteltavan laukaisualustan. Siksi ydinasevallat käyttävät ohjuksissaan useimmiten kiinteää polttoainetta. Iranin Sejil on nopea lentämään ja tarkempi kuin maan nestemäistä polttoaineitta käyttävät ohjukset.
Israelilaisen asiantuntija Uzi Rubinin kiinteäpolttoaineinen mukaan ohjus on iranilaisten itsensä kehittämä, eikä ole minkään venäläisen, pohjoiskorealaisen, kiinalaisen tai pakistanilaisen ohjuksen kopio. Tällöin Sejil-ohjus on merkittävä harppaus Iranin ohjusten kehittelyssä.

Sejil ja Iranin muut ohjukset

Ennen Sejiliä Iranilla oli kiinteäpolttoaineisissa vain noin 190 kilometriä kantava lyhyen matkan Fateh-110-ohjus, joka saattaa perustua alkujaan pidemmän kantaman kiinalaiseen DF-11A-ohjukseen. Sejil kuuluu noin 1900 km kantomatkansa puolesta samaan luokkaan kuin Shahab-3 ja Ghadr. Ghadr-110 on Shahab-johdannainen, jonka ylempi vaihe on kiinteäpolttoaineinen. Myös Shahab-3:n ylempi vaihe on nykyään kiinteäpolttoaineinen.
Ivan T. Sanderson

Ivan Terence Sanderson (30. tammikuuta 1911 - 19. helmikuuta 1973) oli luonnosta ja paranormaaleista ilmiöistä kirjoittanut Cambridgen yliopistosta valmistunut luonnontieteilijä, joka työskenteli muun muassa British Museumissa. Sandersonilla oli alempi korkeakoulututkinto eläintieteestä ja myöhemmin korkeampi tutkinto geologiasta ja kasvitieteestä, ja häntä kiinnostivat aiemmin tuntemattomien eläinlajien etsintä ja paranormaalit ilmiöt, muun muassa ufot. Monia Sandersonin esittämiä ajatuksia pidetään näennäistieteenä. Näistä tunnetuin on hänen Saturday Evening Postissa 16. tammikuuta 1960 julkaisema artikkeli Riddle of the frozen giants mikä kuuluisi suomeksi "Jäätyneiden jättiläisten arvoitus", jossa Sanderson väittää mammuttien kuolleen hyvin äkisti jäätymällä huomattavasti, –100 °C:hen. Sandersonin mukaan jäätymisen syy oli tulivuorenpurkauksen nostama aurinkoa pimentävä pöly ja muut seikat. Tutkijat eivät tätä väitettä vahvista.
Sanderson julkaisi 1972 Saga-aikakauslehdessä artikkelin, The Twelve Devil’s Graveyards Around the World ("12 paholaisen hautausmaata maapallollamme") jonka mukaan maapallolla olisi kaksitoista Bermudan kolmion ja Paholaisen meren tyyppistä aluetta säännöllisin välein, viisi lähellä kumpaakin 30 leveysastetta, ja kaksi navoilla. Näistä "katalista pyörteistä" muodostuisi ikosaedri, jos piirrettäisiin niitä yhdistävä pinta- tai viivaverkko. Näiden mystisten paikkojen läheisyydessä sijaitsevat hänen mukaansa myös useat maailman arvoituksellisimmista esihistoriallisista rakennelmista.
Sanderson vieraili radiossa ja TV:ssäkin. Nuorena hän matkusteli ympäri maailmaa. Hän sai ajatuksia muun muassa tunnetulta ja kiistellyltä outojen ilmiöiden tutkiskelijalta Charles Fortilta, ja alkoi kirjoitella ajatuksiaan julkisuuteen vuoden 1936 aikoihin. Toisessa maailmansodassa Sanderson työskenteli muun muassa brittien laivaston tiedustelussa.
Sanderson perusti paranormaaleja ilmiöitä tutkivan yhdistyksen nimeltä Society for the Investigation of the Unexplained (SITU) vuonna 1965. Mutta Sanderson saattoi olla outoja tarinoita epäileväkin, ja paljasti esimerkiksi erään vuoden 1909 "Jerseyn paholaisen" huijaukseksi.
Sanderson oli naimisissa kahdesti, ja hänen vaimonsa Alma oli kahdella hänen matkallaan, joista hän kirjoitti kirjat. Sanderson kuoli 62-vuotiaana aivosyöpään.
Vuoden ympäristörakenne

Vuoden ympäristörakenne on Puutarhaliitto ry:n ja Rakennustuoteteollisuus RTT ry:n järjestämä kilpailu, jossa valitaan Vuoden ympäristörakenne. Tarkoituksena on tehdä tunnetuksi tasokkaita ympäristökokonaisuuksia, joissa on saavutettu esteettisesti ja toiminnallisesti kestävä ja hyvä ympäristö. Vuoden ympäristörakenne on palkittu vuodesta 1991 lähtien.
Seppälänjärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 119 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 10,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,1 metriä mpy.
Isorokkorokote

Isorokkorokote on isorokon torjumiseen tarkoitettu rokote. Rokote sisältää elävää vaccinia-virusta, jonka alkuperä on tuntematon. Alkujaan rokotteen kehitti Edward Jenner käyttämällä lehmärokkovirusta.
Englannissa pakollisista isorokkorokotuksista luovuttiin 1907. Suomessa pakollisista rokotuksista luovuttiin 1951 ja vapaaehtoisia rokotuksia järjestettiin vielä 1970-luvun lopulle. Viimeinen isorokkoepidemia koettiin Suomessa vuonna 1936.
Kenji Yamaki

Nuoruus

Yamaki oli high schoolissa koulukiusattu ja kärsi anemiasta. Hän yritti kolmeen otteeseen itsemurhaa muun muassa aikomuksenaan hypätä talon katolta. Ollessaan 15-vuotias Yamaki oli kasvanut yli 180 senttimetriä pitkäksi, mutta painoi 54 kiloa. Hän kiinnostui sittemmin 1980 kyokushin karatesta nähdessään kotikaupungissaan Kawasakissa heidän salinsa harjoituksia. Karate auttoi Yamakia henkisesti ja hän halusi tulla maailmanmestariksi. Vuoden harjoittelun jälkeen hän kertoi kiusaamisen loppuneen.

Kilpaura

Yamaki saavutti ensimmäisen asteen mustan vyön 20-vuotiaana ja 1986 saavutti pronssia Japanin mestaruuskisoissa. Hän jatkoi menestystään 1980-luvun loppuun saakka. Yamaki selvisi ensimmäisissä MM-kilpailuissa 32 parhaan joukkoon yli 180 osallistujan joukosta. 1988 hän saavutti toistamiseen pronssia Japanin mestaruuskisoissa ja seuraavissa 1989 Yamaki voitti ensimmäisen Japanin mestaruutensa.
1990-luvulla Yamaki sijoittui jokaisessa turnauksessa kymmenen parhaan joukkoon. Hän oli 1990 Japanin mestaruuskisoissa kahdeksas ja seuraavana vuonna MM-kilpailuissa viides. Heti perään 1992 Yamaki sijoittui Japanin mestaruuskisoissa seitsemänneksi. Hän voitti 1993 Japanin raskaansarjan mestaruuden kohdattuaan loppuottelussa Kunihiro Suzukin. Yamaki otteli samana vuonna myös Japanin mestaruudesta avoimessa sarjassa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. 1994 Yamaki voitti uransa kolmannen Japanin mestaruuden ja samalla toisen avoimessa sarjassa käydyn mestaruuden. Hän voitti loppuottelussa edellisvuonna mestaruuden voittaneen Hajime Kazumin.
Yamaki päätti kilpauransa voitettuaan 1995 maailmanmestaruuden. Hän eteni turnauksessa viimeiselle pudotuspelikierrokselle. Yamaki voitti ensin kanadalaisen Jason Schertenkirkin, toisella kierroksella maamiehensä Taichiro Sugimuran. Tämän jälkeen hän voitti toisen maamiehensä Hiroki Kurosawan ja välierissä Tatsuya Iwasakin. Yamaki eteni tämän myötä loppuotteluun, jossa hän voitti toistamiseen Hajime Kazumin, kuten edellisvuoden Japanin mestaruuskisoissa.

Yamaki-ryu karate

Huhtikuussa 2002 Yamaki erosi Kyokushinliitosta ja perusti oman tyylisuunnan Yamaki-ryun. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa Yamaki on opettanut karatea yhdysvaltalaisille ja amerikanjapanilaisille Torrancessa, Kaliforniassa.
Patagotitan

Koko

Viimeaikaisten arvioiden mukaan P. mayorum oli 37 metriä pitkä ja painoi 63 tonnia. Aikaisemmin sen pituudeksi mitattiin 40 metriä ja painoksi 77 tonnia. Tämä tarkoittaa että Patagotitan oli kooltaan lähellä toiseksi suurinta titanosauria Puertasaurusta (joidenkin arvioiden mukaan 73–83 tonnia) ja oli yksi suurimmista koskaan eläneistä maaeläimistä.
Emma-palkinnot 2017

Emma-palkinnot 2017 jaettiin Emma-gaalassa Espoo Metro Areenalla 4. helmikuuta 2017.
Ria Percival

Ria Percival (s. 7. joulukuuta 1989) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä ennätykselliset 146 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2006.
Percival edustaa seuratasolla englantilaista West Ham Unitedia.
Robin Gibb

Varhainen elämä

Gibb syntyi Mansaarella 35 minuuttia ennen kaksosveljeään Mauricea. Perheeseen syntyi kaikkiaan viisi lasta, joihin Robinin ja Mauricen (1949–2003) lisäksi kuuluivat Lesley (s. 1945), Barry (s. 1946) ja Andrew (1958–1988). 1950-luvulla perhe muutti Chorlton-cum-Hardyyn, Manchesteriin, ja myöhemmin, loppuvuodesta 1958, Brisbanen Cribb Islandille, Australiaan.

Ura

Gibbin musiikkiura alkoi Australiassa ja kukoisti vuonna 1967 tapahtuneen Englantiin paluun jälkeen. Gibb toimi Bee Geesissä yleensä laulusolistina, ja lisäksi hän julkaisi lukuisia soololevytyksiä. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, Robin's Reign (1970), on peräisin ajalta, jolloin hän oli jättänyt yhtyeen ja muut olivat jäädyttäneet yhtyeen toiminnan omia soolouria suunnitellessaan. Albumi ei ollut erityisen suuri menestys, vaikkakin kappale "Saved by the Bell" saavutti Britanniassa listan kakkossijan. Gibbin ensimmäisen sooloalbumin jälkeen Bee Gees palasi yhteen, ja Gibbin seuraava sooloalbumi julkaistiin vasta vuonna 1983. Samana vuonna ilmestyi single Another Lonely Night in New York.

Sairaus ja kuolema

Gibb leikattiin elokuussa 2010 tukkeutuneen suolen takia. Maurice-veli oli kuollut vastaavassa tilassa vuonna 2003. Gibbillä todettiin paksusuolen syöpä, joka levisi hänen maksaansa. Gibb kuoli lontoolaisessa sairaalassa 20. toukokuuta 2012 taudin komplikaatioihin, hän oli kuollessaan 62-vuotias.

Tunnustukset

Gibb pääsi Songwriters Hall of Fameen vuonna 1994, ja vuonna 1997 Bee Gees yhtyeenä pääsi Rock and Roll Hall of Fameen. Gibbistä tehtiin yhdessä Mauricen ja Barryn kanssa Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja uutenavuotena 2001/2002. Gibb sai vuonna 2005 Steiger-palkinnon, ja vuonna 2004 hän sai Barryn kanssa kunniatohtorin arvot Manchesterin yliopistolta. Molemmat myös saivat vuonna 2009 Freedom of the City -tunnustukset Douglasin kaupungilta; Maurice sai sen lisäksi postuumisti. Gibb sai myös Ivor Novello- ja Grammy-palkinnot.

Yksityiselämä

Gibb meni vuonna 1968 naimisiin Robert Stigwoodin organisaatiossa toimineen sihteeri Molly Hullisin kanssa. Pari oli selviytynyt vuonna 1967 Hither Greenin junaturmasta, joka tappoi 49 ihmistä. Parille syntyivät lapset Spencer ja Melissa, mutta avioliitto päättyi avioeroon vuonna 1980 vuosien asumuseron jälkeen; Robin eli lähes vakituisesti Yhdysvalloissa, mutta Molly pysyi Britanniassa. Gibbin toinen vaimo, Dwina Murphy Gibb, on kirjailija ja taiteilija, joka on Brahma Kumarien seuraaja ja kiinnostunut druideista. Heillä on yksi lapsi, Robin-John. Pariskunta vietti aikaansa Mansaarella, Miamissa ja Oxfordshiren Thamessa. Gibb oli vegaani ja absolutisti.
Gibb oli Labour-puolueen kannattaja ja Tony Blairin läheinen ystävä.
Sarah Wynter

Sarah Wynter (s. 15. helmikuuta 1973 Newcastle, Australia) on australialainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuiksi rooleistaan televisiossa, kuten Kate Warner sarjassa 24. 
Sarah Wynter syntyi Newcastlessa, Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Hän on televisiorooliensa lisäksi esiintynyt esiintynyt myös elokuvissa, kuten 6. päivä (2000). 
Wynter meni 20. elokuuta 2005 naimisiin Details-lehden päätoimittaja Dan Peresin kanssa Sydneyssä.
Koulutusrahasto

Koulutusrahasto oli työmarkkinaosapuolten (työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen) hallinnoima rahasto, jonka tehtävänä oli edistää työssä tarvittavia valmiuksia myöntämällä tukea ammatilliseen koulutukseen ja kehittymiseen. Koulutusrahaston toimintaa valvoi Finanssivalvonta (Fiva).
Rahaston etuuksia olivat palkansaajille ja yrittäjille maksettava opintovapaan aikainen aikuiskoulutustuki sekä ammatillisen tutkinnon suorittaneille maksettava ammattitutkintostipendi. Vuonna 2017 rahaston  maksamien etuuksien määrä oli yhteensä 198,2 miljoonaa euroa, josta aikuiskoulutustukea maksettiin 24 356 henkilölle yhteensä 188,3 miljoonaa euroa. Ammattitutkintostipendejä maksettiin 24 588 henkilölle yhteensä 9,9 miljoonaa euroa. 
Aikuiskoulutustuesta säädetään aikuiskoulutustuesta annetussa laissa (1276/2000) ja ammattitutkintostipendistä Koulutusrahastosta annetussa laissa (1306/2002).
Ammattitutkintostipendin, palkansaajan aikuiskoulutustuen ja Koulutusrahaston hallintokulujen rahoituksesta vastaa Työttömyysvakuutusrahasto, jonka toiminta rahoitetaan työnantajien ja työntekijöiden työttömyysvakuutusmaksutuloilla. Valtio vastaa yrittäjän aikuiskoulutustuen rahoituksesta sekä valtion palveluksessa olevien henkilöiden ammattitutkintostipendin rahoituksesta.
Rahaston toimisto sijaitsi Helsingin keskustassa ja sen palveluksessa oli yli 40 henkilöä.
Koulutusrahasto ja Työttömyysvakuutusrahasto TVR yhdistyivät Työllisyysrahastoksi 1.1.2019.
Riikinkukkorausku

Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuinen riikinkukkorausku on 50–70 cm pitkä ja 30 cm leveä. Selkäpuoli on ruskea ja musta-keltaisten rengaskuvioiden kirjoma.

Ravinto

Riikinkukkorausku saalistaa pieniä pohjaeläimiä kuten matoja, nilviäisiä ja pieniä kaloja.
Akvaariossa pidettäessä sille voi tarjota ruoaksi esim. muikkua ja silakkaa. Kauppojen kuivamuoniin tämä kala ei koske lainkaan.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

aikuiselle riikinkukkorauskulle akvaario saisi olla laajapinta-alainen, ja kooltaan vähintään 700-1000 litraa. Akvaarion korkeus on epäolennainen seikka riikinkukkorauskun akvaariossa. Laaja pinta-ala on tärkeää, sillä rausku liikkuu lähinnä pohjaa pitkin, ja suurena lätyskänä tarvitsee tilaa. Akvaariossa tulisi olla laajoja hiekka-alueita ja järeä suodatus. Nostelee kaivautuessaan kasveja pohjalta, joten ei kasviakvaarioon soveltuva kalalaji. Samaan akvaarioon käyviä lajeja ovat lähinnä erittäin suuret plekot ja erittäin suuret kirjoahvenet. Syö pienemmät lajit.
Ali Muhsin al-Barwani

Ali Muhsin Al-Barwani (13. tammikuuta 1919 Kivikaupunki, Sansibar – 20. maaliskuuta 2006 Masqat, Oman) oli sansibarilainen arabipoliitikko ja diplomaatti, joka oli Sansibarin sulttaani Jamshid bin Abdullah Al Saidin ulkoministerinä ennen kuin Sansibar liitettiin Tansaniaan vuonna 1964.
Kun sulttaanin hallitus syrjäytettiin vallasta Sansibarin vallankumouksen aikana tammikuussa vuonna 1964 Barwani vietiin pidätyskeskukseen Tansaniaan kunnes hänet vapautettiin vuonna 1971. Barwani lähti maanpakoon Keniaan pakolaisena. Maanpakolaisena Barwani muutti Kairoon ja sieltä takaisin Keniaan kunnes hän muutti Yhdistyneihin arabiemiirikunntiin. Dubaissa Barwani käänsi koraanin arabiasta swahiliksi josta hänet erityisemmin tunnetaan. Barwani on opiskellut Makeren yliopistossa Kampalassa, Ugandassa josta hän valmistui vuonna 1942.
Erhard Milch

Ura

Milch liittyi kadetiksi tykistöön 1910. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli 1. tykistörykmentin 2. reservinpataljoonan adjutantti. Vuonna 1915 hän siirtyi vastaperustettuihin ilmavoimiin ja toimi lentotiedustelijana ja tiedustelulentueen johtajana. 
Sodan jälkeen Milch perusti pienen matkustajalentoyhtiön armeijakaverinsa Gotthard Sachsenbergin kanssa. Lloyd Ostflug lensi Danzigin ja Baltian maiden väliä. Yhtiö kehittyi ja kasvun kautta hänestä tuli Lufthansan toimitusjohtaja vuonna 1926.

Toinen maailmansota

Keväällä 1940 Saksan vallatessa Norjan Milch komensi operaation aikana Luftflotte 5:ttä. Ranskan taistelun jälkeen hänet ylennettiin sotamarsalkaksi. Vuosina 1941–1944 hän toimi myös ilmavoimien tarkastajana. Vuonna 1942 hänestä tuli Lufthansan johtaja. 
Saksan sotaonnen käännyttyä Milch lyöttäytyi yhteen Joseph Goebbelsin ja Heinrich Himmlerin kanssa saadakseen pätemättömän sekä huvitteluun ja rikkauksien keräilyyn keskittyneen Hermann Göringin pois ilmavoimien johdosta. Kolmikko vetosi Adolf Hitleriin, joka kieltäytyi. Raivostunut Göring kosti Milchille hankkimalla tälle potkut useimmista tehtävistään. Milch siirrettiin Wehrmachtin komentajareserviin helmikuussa 1945.  
Hitlerin tehtyä itsemurhan Milch yritti paeta, mutta brittiläiset joukot pidättivät hänet muutama päivä ennen sodan loppua 4. toukokuuta 1945. Antautumisen vastaanottanut prikaatinkenraali Derek Mills-Roberts oli juuri omin silmin nähnyt Bergen-Belsenin keskitysleirin kauhut. Kun Milch luovutti Mills-Robertsille marsalkansauvansa, tämä otti ja löi sauvan hajalle Milchin päähän.

Sodan jälkeen

Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä Milchiä syytettiin sotarikoksista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan. Hänen hyväksynnällään oli tehty ihmiskokeita ja hän oli käyttänyt pakkotyövoimaa rakentaessaan ilmavoimia. Hän oli osaltaan vastuussa kymmenien tuhansien ihmisten kuolemasta.
Vuonna 1947 Milch tuomittiin elinikäiseen vankeusrangaistukseen. Tuomiota kuitenkin lyhennettiin, kunnes hän vapautui lopulta kokonaan kesäkuussa 1954. Hän vietti loppuelämänsä Düsseldorfissa, jossa myös kuoli.
Hipposkylä

Hipposkylä on Tampereen Kissanmaan sisällä sijaitseva vuosina 1947–1949 rakennettu asuinalue, joka suunniteltiin alun perin pienperheitä varten. Viimeinen talo valmistui 15. kesäkuuta 1949. Hipposkylästä tuli siihen mennessä suurin Tampereen kaupungin rakennuttama kunnallinen taloryhmä Tampereella. Asuinalue kattaa 14 kaksikerroksista puutaloa, joissa on yhteensä 224 asuntoa. Kaikki asunnot ovat 28-neliöisiä yksiöitä.
Asuntojen kunnon takia vuokrat ovat edulliset ja alueella asuu paljon vanhuksia ja pienituloisia sekä yksineläjiä. Talojen omistaja Tampereen Vuokra-asunnot Oy hakee asemakaavamuutosta joka voi johtaa nykyisten asuntojen purkamiseen. Asuntojen peruskorjauksen on arvioitu maksavan saman verran kuin uudisrakentamisen. Alueen asukkaat ovat kuitenkin olleet huolissaan asuntojen menettämisestä ja hintatason noususta.