google/wiki40b huggingface dataset:
Underground Resistance

Underground Resistance (UR) on Detroitissa toimiva yhdysvaltalainen kollektiivi ja itsenäinen levymerkki, joka on erikoistunut teknomusiikkiin. Se edustaa Detroit-teknon toista sukupolvea ja on yksi merkittävimmistä teknovaikuttajista, joskin se on tuottanut myös muunlaista elektronista tanssimusiikkia. Kollektiivi on poliittisesti aktiivinen, ja musiikin avulla pyritään vaikuttamaan muun muassa afroamerikkalaisten ja Detroitin nuorison asioihin. Ryhmän imagoa leimaa tietty salamyhkäisyys ja militanttisuus.
Underground Resistancen perustivat "Mad" Mike Banks ja Jeff Mills marraskuussa 1989. Mukaan liittyi pian Robert "Noise" Hood. Suurin osa Underground Resistancen varhaista tuotantoa on kolmikon käsialaa. Hood ja Mills jättivät ryhmän vuonna 1992, mutta Banks jatkaa edelleen sen johdossa vuonna 2008.
Underground Resistancen tunnetuimpia julkaisuja ovat muun muassa Electronic Warfare -tupla-EP 1990-luvun puolivälistä ja DJ Rolandon vuonna 1999 tekemä Knights of the Jaguar.
Tuukka Peltokangas

Tuukka Peltokangas (s. 30. heinäkuuta 2003 Ylihärmä) on ylihärmäläinen painija.Hän on aloittanut painiuransa Lapuan Virkiässä. Nykyään hän edustaa Kuortaneen Kuntoa.
Hän harrastaa kreikkalais-roomalaista painia.
Indiana Evans

Nuoruus

Evans oli kiinnostunut musiikista jo viisivuotiaana ja seitsemänvuotiaana vanhemmat antoivat hänelle tanssitunteja, jotka alkoivat baletista ja kehittyivät jazziin. Kymmenvuotiaana Evans kiinnostui soittimista ja sai oppitunteja eri lyömäsoittimilla. Oltuaan vuoden musiikkitoimiston listoilla hän toimi mallina ja esiintyi muutamassa televisiomainoksessa. Evans kävi Newtonin lukiossa performanssilinjalla pari viikkoa, mutta jätti sen kesken ja keskittyi rooliinsa Home and Away -sarjassa. Loput lukiosta hän kävi kirjekurssilla.

Ura näyttelijänä

Vuonna 2003 Evans sai vierailuroolin esittäen Milly Robertsia televisiosarjassa Ensiapuosasto. Hän oli Kool-Aid-kampanjan keulahahmo Yhdysvalloissa sekä esiintyi australialaisessa Comedy Inc. -tilannekomediasarjassa. Saman vuoden lopulla hän sai roolin Abby Oakleynä Snobs-sarjassa.
Vuonna 2004 hän sai Matilda Hunterin roolin Home and Away -sarjassa. Samaan aikaan hän vieraili satunnaisesti Girl TV -nuortensarjassa. Vuonna 2005 Evans oli ehdolla Logie-palkinnon saajaksi ”Most Popular New Female Talent” -kategoriassa Matildan roolistaan.
Vuonna 2008 Evans esitti China Williamsia australialaisessa draamasarjassa The Strip, minkä jälkeen hän sai pienet roolit lyhytelokuvissa Burden ja At the Tattooist.
Vuonna 2009 hän sai Kylie Watsonin roolin televisioelokuvassa A Model Daughter: The Killing of Caroline Byrne. Sen jälkeen hänet kiinnitettiin Bellan rooliin suositun nuortensarjan H2O: Just Add Water kolmannelle tuotantokaudelle, kun näyttelijä Claire Holt oli lähtenyt sarjasta. Lisäksi hän lauloi sarjan tunnuskappaleen ”No Ordinary Girl” ja useita muitakin lauluja sarjassa.
Vuonna 2010 Evans sai Naomi Taten roolin elokuvasta Arctic Blast. Samana vuonna hän sai pienen roolin sarjasta Cops L.A.C. Kyseisessä sarjassa hän esittää Kylie Tremaine -nimistä tyttöä, jota epäillään murhasta.
Vuonna 2011 Evans sai Tatum Novakin roolin sarjasta Crownies.
Vuonna 2012 Evans esiintyi naispääosassa televisioelokuvassa Blue Lagoon: The Awakening.
Hän näytteli vuonna 2015 Salaisuuksia ja valheita -rikossarjan ensimmäisellä tuotantokaudella.

Ura laulajana

Evans on tehnyt tähän mennessä yhden albumin. Albumin kappaleet ovat H2O-teemaisia. Se ilmestyi vuoden 2011 alussa.
Clarkinkorallikäärme

Ulkonäkö ja koko

Yksilön pituus on noin 38–60 cm. Pääväri on musta, ja ihossa on punaisia ja keltaisia tai valkoisia raitoja. Hännässä on vain valkoisia tai keltaisia raitoja.

Levinneisyys ja elinympäristö

Clarkinkorallikäärmettä tavataan Costa Ricassa, Panamassa ja Kolumbian länsiosissa. Sitä esiintyy alankojen kosteissa metsissä ja sademetsissä.
KNM Rauma (1939)

Valmistus

Alus tilattiin Nylands Verkstediltä Oslosta. Se laskettiin vesille 26. syyskuuta 1939 ja alus valmistui tammikuussa 1940.

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa 1. meripuolustusalueen 3. miinanraivaajaviirikköön päällikkönään luutnantti I. K. Winsnes. Norjaan hyökänneet saksalaiset valtasivat aluksen 9. huhtikuuta 1940 Hortenissa. Alus muutettiin miinalaivaksi ja se nimettiin Kameruniksi. Se liitettiin myöhemmin Oslon satamapuolustuslaivueeseen (saks. Hafenschutzflotille Oslo) aluksena numero 1.
Liittoutuneet liittivät aluksen toukokuussa 1945 Saksan miinanraivaushallinnon (engl. German Mine Sweeping Admin) alaisuuteen. Aluksen viirinumeroksi määrättiin 19. syyskuuta 1946 S21 ja se palautettiin vuonna 1947 Norjan laivastolle, joka nimesi aluksen Raumaksi.
Alus aloitti huhtikuussa 1949 palveluksen miinakoululaivana. Sille allokoitiin Naton runkonumero N33 1950-luvun alussa. Alus poistettiin palveluksesta 21. elokuuta 1959 Hortenissa ja se myytiin huhtikuussa 1963.
Entresse

Tietoa kauppakeskuksesta

Kauppakeskus on avattu 25. marraskuuta 2008, kauppakeskuksessa on noin 40 liikettä ja vuokrattavaa liiketilaa kauppakeskuksessa on noin 17 000 m². Kerroksia on kolme ja pysäköintitilaa on 500 paikkaa, joista 200 sijaitsee S-marketin puolella.

Kulkuyhteydet

Kauppakeskukseen pääsee junilla E, L, U, Y ja busseilla 118, 119, 582, 154, 156 ja 213.
Kalle Anttila (liikemies)

Kalle Anttila (oikea nimi Kaarlo Einari Anttila) (4. kesäkuuta 1926 Helsinki – 17. helmikuuta 1993 Palm Beach, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen liikemies ja Anttila-tavarataloketjun perustaja.
Anttilan vanhemmat olivat räätälimestari, toimitusjohtaja Kaarle (Kalle) Johan Jalmari Anttila ja Lea Addie Parantala. Anttilan isä voitti olympiakultaa painissa 1920 ja 1924 ja hänellä oli 1918 perustettu räätälinliike Helsingissä. Tämä liike toimi vuodesta 1932 Anttilan Pukimo Oy nimellä.
Kalle Anttila pääsi ylioppilaaksi Helsingin Reaalilyseosta ja lähti opiskelemaan yritystaloutta Yhdysvaltoihin Michiganin yliopistoon. Opiskeluaikanaan Anttila oli loma-aikoina työssä Sears, Roebuck and Companyn tavaratalo- ja postimyyntiyrityksessä ja täällä hän sai ajatuksen perustaa oman vastaavan yrityksen Suomeen.
Anttilan tarinan voidaan katsoa alkaneeksi vuonna 1952, kun Kalle Anttilan perustama postimyyntiyritys Postitusliike Solpa aloitti toimintansa. Silloin alkoi ilmestyä tunnettu postimyyntikuvasto nimeltään Kuluttajan opas, jonka nimi muuttui myöhemmin Ostajan oppaaksi. Anttilan esikuvina olivat amerikkalaiset postimyyntiyritykset Sears Roebuck, J. C. Penney ja Montgomery Ward.
Vuoden kuluttua Solpan perustamisesta, vuonna 1953, perustettiin Kalle Anttila Oy ja vuonna 1954 Suomen ensimmäinen ”alennustavaratalo” Helsingin Sörnäisiin ja Joensuuhun vuonna 1957. Vuonna 1960 avattiin Anttilan tavaratalo Helsingin Tennispalatsissa ja vuonna 1963 avattiin tavaratalo Turussa.
Anttilan tuotteiden laatuun ei kuitenkaan luotettu, koska tuotteet myytiin niin halvalla. Anttila osti kuitenkin tuotteensa suoraan tehtailta suurina kertaostoksina ja oli näin pystynyt myymään tuotteen eteenpäin halvalla. Vuonna 1960 postimyynnin liikevaihto oli jo yli puoli miljardia silloista markkaa.
Kalle Anttila esiintyi itsekin Anttilan televisiomainoksissa 1970-luvun alkuvuosina. Vuonna 1975 Anttilan myynti oli noussut 56 miljoonan markan lukuihin ja asiakkaita oli yli 400 000. Suomessa vuoden 1973 öljykriisin jälkeen alkanut laskusuhdanne saattoi kuitenkin Anttilan taloudelliseen vaikeuksiin kohonneiden kustannusten takia. Anttilaa uhkasi lopulta konkurssi kun yrityksen tavarantoimittajat alkoivat keskeyttää toimituksiaan epäillessään yhtiön maksukykyä. Tämä pakotti lopulta Kalle Anttilan myymään tammikuussa 1976 Anttilan Tukolle 18,5 miljoonalla markalla.
Kalle Anttila erosi pian kaupan jälkeen Anttilan hallituksesta ja muutti Floridaan Yhdysvaltoihin. Täällä hän toimi liikemiehenä ja hän oli mukana muun muassa eräässä kaivosyrityksessä Etelä-Amerikassa ja puutalojen valmistuksessa Suomessa.
Feministinen aloite

Alkuvuodet

Huhtikuussa 2005 Tukholmassa perustettu FI on osallistunut vaaleihin vuoden 2006 valtiopäivävaaleista lähtien, joissa se oli mukana vielä pelkkänä kansanliikkeenä omalla listallaan saaden 0,7% äänistä. FI:n ensimmäistä vaalikampanjaa tukivat kansainvälisesti tunnetut feministit Jane Fonda ja Eve Ensler. Alkuaikoina ryhmää vaivasivat henkilöriidat ja negatiivinen mediahuomio. Linde ja Witt-Brattström erosivat liikkeestä ristiriitojen takia, Lokakuussa 2005 Rosenberg ilmoitti eroavansa viitaten itseensä ja feministeihin yleensä kohdistuneisiin hyökkäyksiin ja poliittiseen keskusteluilmapiiriin, joka hänen mukaansa oli uhka sukupuolitutkimukselle. Puolueeksi FI järjestäytyi talvella 2007. Vuoden 2009 europarlamenttivaaleihin se sai rahoitusta rahoitusta muun muassa Abba-yhtyeen Benny Anderssonilta, keräten yhteensä 2,2% kannatuksen.

Ensimmäiset kunnanvaltuutetut

Heinäkuussa 2010 FI nousi otsikoihin tempauksellaan, jossa sen jäsenet polttivat 100 000 kruunun edestä seteleitä kiinnittääkseen huomiota sukupuolten välisiin palkka-eroihin. Puolueen mukaan miehet ansaitsevat Ruotsissa joka minuutti kyseisen summan verran enemmän kuin naiset. Poltetut rahat oli lahjoittanut Malmössä toimiva mainostoimisto. Syyskuussa järjestetyissä valtiopäivävaaleissa FI keräsi 0,4% äänistä. Samaan aikaan pidetyissä kunnallisvaaleissa puolue sai yhteensä neljä valtuutettua Simrishamnissa, jossa puheenjohtaja Gudrun Schyman oli ehdolla.

Eurovaalit 2014

FI:n jäsenmäärä on ollut nousussa koko 2010-luvun ajan. Alkuvuoden 2014 aikana se nousi räjähdysmäisesti tammikuun 3 000:sta jäsenestä, niin että toukokuun lopussa jäseniä oli jo lähes 15 000. Ennen toukokuussa 2014 pidettyjä europarlamenttivaaleja gallupit lupasivat puolueelle noin 4% kannatusta. FI sai lopulta 5,3% ääniosuuden ja yhden edustajan Euroopan parlamenttiiin, kun valituksi tuli romanitaustainen Soraya Post. Puolueen vaalilauseena oli "Ut med rasisterna, in med feministerna!" eli "Rasistit ulos, feministit sisään!", jolla viitattiin Ruotsissa FI:n tavoin nousussa olevaan Ruotsidemokraatit-puolueeseen. Puolue liittyi parlamentissa sosiaalidemokraattiseen Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmään.

Valtiopäivävaalit 2014

Puolue odotti läpimurtoa vuoden 2014 valtiopäivävaaleissa, mutta kannatus jäi hieman yli kolmeen prosenttiin ja jäi parlamenttiin vaadittavasta neljän prosenttiyksikön äänikynnyksestä.

Organisaatio

Feministisen aloitteen korkein elin on puoluekokous, joiden välillä päätökset tekee 15 edustajan puoluehallitus. FI:llä ei ole varsinaista puheenjohtajaa, vaan tehtäviä hoitaa kolme puhehenkilöä (talesperson).
To/Die/For

Historia

Jarno Perätalo (kitara ja laulu), Tonmi Lillman (rummut) ja Make Kanki (basso) perustivat To/Die/Foria edeltäneen rockyhtye Mary-Annin Kouvolassa vuonna 1993. Ajan myötä yhtyeen kokoonpanoon liittyivät kosketinsoittaja Juska Salminen, rumpali Jaani Peuhu (jolloin Lillman vaihtoi bassoon) sekä kitaristit Andy ja Juha-Pekka Sutela. Myöhemmin basistiksi vaihtui Miikka Kuisma. Mary-Ann ehti julkaista omakustannelevyn Mary-Ann vuonna 1997 ja synkempää ja raskaampaa ilmaisua esitelleen omakustanne-EP:n Deeper Sin vuonna 1998. EP toi yhtyeelle levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa vuonna 1999. Yhtyeen nimi muuttui sopimuksen myötä muotoon To/Die/For ja Tonmi palasi kokoonpanoon. Esikoisalbumi All Eternity julkaistiin samana vuonna. Seuraavan albumin Epiloguen nauhoitusten aikana Miikka Kuisma erosi yhtyeestä ja Marko Kangaskolkka otettiin hänen tilalleen.
Alkuvuodesta 2002 To/Die/For soitti nipun keikkoja Venäjällä ja Meksikossa. Kyseisten esiintymisten jälkeen yhtye alkoi kirjoittaa uutta materiaalia kolmatta albumia varten. Miehistössä koettiin muutoksia, kun Mika Ahtiainen korvasi J-P Sutelan kitarassa. Kolmas albumi, Jaded, julkaistiin vuonna 2003.
Jadedin julkaisun jälkeen Jape ja Mika erosivatkin yhtyeestä. Jape rekisteröi To/Die/Forin nimen itselleen. Näin yhtyeen jäsenistö vaihtui. Yhtye julkaisi albumin IV. Albumin julkaisun jälkeen yhtye suuntasi Euroopan-kiertueelle Soulrelicin kanssa. Kiireisenä miehenä J-P Sutela erosi yhtyeestä ja Soulrelicin kitaristi Antti-Matti ”Antza” Talala otettiin hänen tilalleen. Myös Juska jätti yhtyeen kiertueen aikana.
Vielä Ahtiaisenkin erottua yhtyeestä hänen tilalleen otettiin uudelleen Joonas Koto. Keväällä 2006 yhtye ilmoitti pitävänsä keikkataukoa ja aloittavansa nauhoittaa viidettä albumia, Wounds Wide Openia. Nauhoitusten välissä yhtye kiersi Eurooppaa ja Venäjää. Wounds Wide Open -albumin julkaisun jälkeen To/Die/For kiersi jälleen Eurooppaa, Venäjää, Meksikoa ja Yhdysvaltoja. Syksyllä 2010 To/Die/For aloitti kuudennen albuminsa nauhoitukset ja Samsara julkaistiin vuonna 2011.
Yhtyeen seitsemäs studioalbumi Cult julkaistiin toukokuussa 2015. To/Die/For ilmoitti yhtyeen tulleen tiensä päähän 21. heinäkuuta 2016. Yhtyeen jäähyväiskeikka oli seuraavana päivänä 22. heinäkuuta John Smith Rock Festivaaleilla Laukaassa.
San Telmo (1788)

Palvelus

Vuonna 1819 aluksen päällikkönä oli Joaquin de Toledo y Parra, kun se oli kontra-amiraali Rosendo Porlier y Astegueitan lippulaivana. Alus matkasi Callaoon kuljettaen täydennyksiä siirtomaasotiin. Matkalla alus vaurioitui kovassa merenkäynnissä Drakensalmessa Kaphornin eteläpuolella ja upoten syyskuussa 1819. Aluksen tuhossa sai surmansa 644 upseeria, merisotilasta ja merimiestä.
Kakarilammi (Hattula, Myllykylä)

Maantietoa

Lampi sijaitsee Kaivettusuolla Vaimaroisen luoteispuolella. Sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat soistunutta kangasmetsää. Se on autio eikä sinne johda tietä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Siihen on johdettu Kaivettusuolta sen kuivatusojia ja siitä laskee yksi osin luontaiselta vaikuttava oja Takalammiin. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,0 metriä mpy., joten laskuojalle tulee pudotusta 9,2 metriä. Laskuojan vedet jatkavat vielä Keskilammin kautta Vaimaroiseen.
Velkomustuomio

Velkomustuomio tarkoittaa Suomessa käräjäoikeuden antamaa tuomiota siitä, että velallisen tulee maksaa velkojalle avoimena olevat velat. Velkomustuomiota tarvitaan maksamattomien saatavien perinnässä.

Velkomustuomio oikeudessa

Velkomusasia tulee käräjäoikeudessa vireille kantajan haastehakemuksella, usein perintätoimiston laatimana. Viranomaiset, haastemies tai viime kädessä poliisi, toimittavat haasteen tiedoksi vastaajalle eli velalliselle. Velallisella on mahdollisuus antaa oikeudelle vastaus asiassa 14 päivän kuluessa. Jos hänellä ei ole mahdollisuutta maksaa velkaansa eikä hän halua lausua asiasta oikeudelle mitään, hänen ei tarvitse tehdä mitään.
Jos asianosaisilla ei ole velasta riitaa, asia käsitellään oikeudessa niin sanottuna riidattomana eli summaarisena asiana. Jos asia on riitainen tai se muuttuu riitaiseksi, se käsitellään riita-asiana, jonka käsittely on hitaampaa. Velallinen voi riitauttaa asian esimerkiksi silloin, jos hän katsoo vaatimuksen olevan perusteeton tai epäselvä, sen määrä on väärä tai hän ei katso olevansa vastuussa velasta.
Velkomusasiassa yleisin ratkaisu on yksipuolinen tuomio. Sillä vastaaja velvoitetaan suorittamaan kantajalle haastehakemuksen mukaiset saatavat.

Tuomion merkitys

Velkomustuomio on peruste ulosotolle. Tuomion avulla velallinen voi viedä velkansa ulosottovirastoon perittäväksi. 
Velkomustuomiosta velalliselle aiheutuu myös maksuhäiriömerkintä. Merkintä voi vaikeuttaa velallisen toimintaa kuten asunnon vuokraamista tai luotonsaantia. Maksuhäiriömerkinnän uhka parantaa oikeudellisen perinnän tehoa.
Oikeudenkäyntikulut lisäävät maksettavan velan määrää.
Välttääkseen velkomustuomion velallinen voi yrittää sopia asiasta velkojan kanssa.

Velkomustuomioiden määrä ja saajat

Käräjäoikeuksien käsittelemät summaariset asiat koostuvat lähes kokonaan velka-asioista, ja ne muodostavat ylivoimaisesti suurimman osan kaikista käräjäoikeuksiin saapuneista asioista. 
Käräjäoikeudet ratkaisivat vuonna 2016 yhteensä 345 700 summaarista asiaa. Määrä on kaksinkertainen vuoden 2006 lukumäärään verrattuna. Kasvu ilmentää sitä, että velan takaisinmaksuongelmat koskettavat yhä suurempaa osaa suomalaisista. Taustalla voi olla rahan riittämättömyyttä, maksuhaluttomuutta sekä taloudenhallinnan vaikeuksia.
Suurin osa velkomustuomioista vuosina 2013–2016 liittyi luotonantoyritysten antamiin luottoihin (mukaan luettuna kulutusluotot ja pikavipit) sekä etämyyntiin ja tililuottoon. Pikavippien osuus oli kuitenkin laskenut huippuvuodesta 2013. Velkomustuomiot olivat yleisempiä miehillä kuin naisilla, ja miehillä myös velkapääomat olivat keskimäärin suurempia. Tyypillisin velkomustuomion saaja oli 25–34-vuotias mies.
Toisen kertaluvun derivaatta

Differentiaali- ja integraalilaskennassa funktion ƒ 
derivaattafunktion derivaattaa sanotaan funktion ƒ 
toisen kertaluvun derivaataksi. Myös nimitys toinen derivaatta on 
yleisesti käytössä. Funktion toisen kertaluvun derivaatalla 
voidaan muun muassa tutkia funktion kuvaajan kaarevuutta ja sen derivaatan nollakohtien luonnetta. Toisen kertaluvun derivaatan 
fysikaalisista sovelluksista voidaan mainita esimerkiksi kappaleen kiihtyvyyden määrittäminen. Kappaleen nopeus on sen paikan 
derivaatta ajan suhteen. Kiihtyvyys on kappaleen nopeuden derivaatta 
ajan suhteen. Siten kiihtyvyys on paikan toisen kertaluvun derivaatta ajan 
suhteen. Funktion korkeamman kertaluvun derivaattojen tuntemista 
hyödynnetään myös monissa funktion approksimaatio-menetelmissä, 
kuten esimerkiksi Taylorin sarjassa.

Kaarevuus

Funktion ƒ toisen kertaluvun derivaatta mittaa sen kuvaajan kaarevuutta. 
Funktio, jonka toisen kertaluvun derivaatta on positiivinen, on kupera alaspäin eli 
jokainen sen käyrälle piirretty tangentti on, sivuamispistettä lukuun ottamatta, käyrän 
alapuolella. Vastaavasti, funktio, jonka toisen kertaluvun derivaatta on negatiivinen, 
on kupera ylöspäin eli jokainen sen käyrälle piirretty tangentti on käyrän 
yläpuolella.
HMS Star

Palvelus

HMS Star vieraili 1905 Gibraltarilla, mutta muuten se palveli Britteinsaarilla.
Alus upotti 29. syyskuuta 1918 Northumberlandin rannikolla syvyyspommein yhdessä HMS Ousen kanssa Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM UB-115, joka vei mennessään koko 39 hengen miehistönsä. Alus myytiin 10. kesäkuuta 1919 romutettavaksi Wardille New Hollandiin.
Arthur Edward Waite

Arthur Edward Waite (2. lokakuuta 1857 — 19. toukokuuta 1942) oli okkultisti ja yksi Rider-Waite-Tarot-korttien kehittäjistä.
A.E. Waite syntyi Yhdysvalloissa ja varttui Englannissa. Vuonna 1891 hän liittyi Hermetic Order of the Golden Dawn-järjestöön ja 1902 Societas Rosicruciana in Anglia-järjestöön. Golden Dawnia vaivasivat sisäiset riidat vuoteen 1914 saakka, jolloin Waite lähti järjestöstä. Vuotta myöhemmin hän perusti Fellowship of the Rosy Cross-järjestön, joka oli yksi monista Golden Dawnista syntyneistä järjestöistä.
Waite oli tuottelias okkulttisten tekstien kirjoittaja. Kirjoissaan hän käsitteli mm. ennustamista, ruusuristiläisyyttä, vapaamuurariutta, mustaa- ja seremoniallista magiaa, kabbalaa ja alkemiaa. Hän myös käänsi englanniksi ja kommentoi useita tärkeitä okkulttisia teoksia, mm. Eliphas Lévin teoksen Transcendental magic. Etenkin hänen työnsä Holy Grail-teoksen kanssa oli huomattavaa. Joitakin hänen teoksistaan, mm. Book of Ceremonial Magic, The Holy Kabbalah ja New Encyclopedia of Freemasonry painetaan edelleen.
Waite tunnetaan parhaiten yhtenä Rider-Waite-Smith Tarot-pakan tekijöistä. Lisäksi hän kehitti Pictorial Key to the Tarot-kortit, joka yhtenä ensimmäisistä esitti kaikki 78 korttia, aiemmin yleisen Major Arcanan 22:n kortin sijaan. Korttipakan kuvitti Golden Dawnin jäsen Pamela Colman Smith, ja se julkaistiin ensi kerran vuonna 1910.
Piensijoittaja

Piensijoittajan asema

Piensijoittajan katsotaan usein olevan heikommassa asemassa kuin suurempien sijoittajien. Piensijoittajan suojaksi onkin tehty monia säädöksiä arvopaperimarkkinalakiin. Näitä ovat mm. lunastuspykälä, joka velvoittaa suursijoittajan antamaan ostotarjouksen osakeyhtiön lopuista osakkeista hänen omistuksensa ylittäessä kahden kolmasosan kaikista osakkeista.
Piensijoittajan asemaa heikentää myös suursijoittajaan nähden suhteellisesti ottaen suuret kulut ja markkinainformaation puute. Osakkeita välittävät pankit ja pankkiiriliikkeet perivät usein ns. minimipalkkion toteutuneista toimeksiannoista, joka voi nostaa todellisen välityspalkkion moninkertaiseksi marginaalipohjaiseen palkkioon verrattuna. Piensijoittajilta peritään lisäksi yleensä myös korkeampia välitysmarginaaleja ja säilytyspalkkioita. Lisäksi piensijoittajat joutuvat tekemään sijoituspäätöksensä usein viivästetyn markkinainformaation perusteella. Reaaliaikaisesta markkinainformaatiosta yleensä veloitetaan piensijoittajaa, suurempia varallisuuksia sijoittavat saavat ne usein ilmaisten säilyspalkkioiden kera veloituksetta.
Milton Keynes Lightning

Historia

Seura perustettiin alun perin vuonna 1990 nimellä Milton Keynes Kings. Tällä nimellä joukkue pelasi kauteen 2001-2002 saakka, kunnes toukokuussa 2002 seuran johto ajautui riitoihin Planet Ice Milton Keynesin johdon kanssa ja päätti siirtää joukkueen pelaamaan Solihulliin nimellä Solihull MK Kings ja sarjapaikka otettiin maan kolmannelta sarjatasolta, English National Hockey Leaguesta. Seuran taru uudessa kaupungissa ei kestänyt pitkään, sillä jo kauden 2002-2003 päätteeksi Solihull MK Kings haudattiin lopullisesti. Nykyinen MK Lightning otti Kingsin EPIHL-sarjapaikan kaudelle 2002-2003 ja siitä saakka joukkue on pelannut tällä nimellä. Joukkuetta valmentaa Suomessakin Pelicansissa yhden kauden pelannut Kanadalainen Nick Poole, joka toimii joukkueessa pelaaja-valmentajana.

Kausi 2010-2011

Joukkue lähtee kauteen 2010-2011 hallitsevana EIPHL-mestarina.
Omakaitse

Omakaitse oli Virossa vuosina 1917–1918 ja 3. heinäkuuta 1941 – 17. syyskuuta 1944 toiminut puolisotilaallinen organisaatio, joka osallistui Viron vapaussotaan sekä vuosina 1941 (kesäsota) ja 1944 Virossa käytyihin taisteluihin.
Hattusili III

Hattusili III oli muinaisen heettiläisten valtakunnan kuningas n. vuosina 1267–1237 eaa. Hattusili III kaappasi veljenpojaltaan Mursili III:lta vallan Samuhan taistelun jälkeen, ja erotutti neuvostossa Mursili III:n. Benteshina sai palata Amurruun, ja puolisoksi hänelle annettiin heettiläinen prinsessa. 
Hattushili III jakoi Syyrian egyptiläisten kanssa. Tähän liittyvän rauhansopimuksen Ramses II:n kanssa hän teki noin vuonna 1258 eaa. ja rauhoitti alueen pitkäksi aikaa. Hattushili ajoi samantyyppistä sopimusta Babylonian kanssa Assyriaa vastaan, mutta lopulta se meni pieleen. Heettiläiset joutuivat tämän vuoksi lopulta luovuttamaan Mitannin Assyrian Salmanassar I:lle.
Kaarina Hannuntytär

Kaarina Hannuntytär (kastettuna Katarina Hansdotter; 1539–1596) oli Juhana-herttuan, myöhemmin Ruotsin kuninkaana Juhana III, rakastajatar. Kaarina Hannuntyttärellä ja Juhanalla oli neljä lasta. Ennen avioitumistaan Puolan kuninkaan sisaren Katariina Jagellonican kanssa Juhana edesauttoi Kaarinan avioliittoon suosikkihovimiehensä Klas Vestgöten kanssa. Kaarina muutti puolisonsa kanssa vuonna 1562 Kangasalle Vääksyn kartanoon. Onni jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Vestgöte mestattiin kuningas Eerik XIV:n käskystä vuonna 1563 noin kolmenkymmenen muun Juhanan läheisen kannattajan kanssa. Kaarina avioitui sittemmin toisen kerran Ylä-Satakunnan voudin Lars Hordeelin kanssa.  
Vuonna 1580 Turun linnan käskynhaltijaksi nimitettiin Juhana III:n ja Kaarinan poika Julius Gyllenhielm. Kaarinan ja Juhanan tytär oli Sofia Gyllenhielm.
Kaarina oli Jakob De la Gardien isoäiti.
Crispin Bonham-Carter

Crispin Bonham-Carter (s. 23. syyskuuta 1969) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Ylpeys ja ennakkoluulo (1995), jossa hän esitti Jane Bennettin sulhasta Mr. Bingleytä.
Helena Bonham Carter on hänen serkkunsa. Hänen vanhempansa ovat Peter Malcolm Bonham-Carter ja Clodagh Greenwood.
Hän valmistui skotlantilaisesta St Andrewsin yliopistosta vuonna 1992.
Hän on naimisissa Katherine Julian Dawnayn kanssa. Heillä on neljä lasta.