Balkh

Maantiede

Balkh on rakennettu alluviaalikeilalle noin 12 kilometrin päähän Hindukušvuorista. Alue sijaitsee useiden eri tärkeiden kulkureittien risteymäkohdassa. Lännestä itään kulkee reitti Iranista keski-Aasiaan ja Kiinaan, Amudarjan sivuhaaroja pitkin kulkee reitti Afganistanin keskiosiin ja Intiaan.

Historia

Baktria oli alun perin nimitys akhaimenidien Persian maakunnalle ja sen hallinnolliselle pääkaupungille. Muinaispersialaisissa lähteissä se mainitaan nimellä Báxtriš ja kreikkalaisissa lähteissä nimellä Βακτρα. Aleksanteri Suuri valloitti alueen, jonka jälkeen se oli Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan keskus. Myöhemmin sitä hallitsivat Kušan-valtakunta ja hefthaliitit. Kaupunki oli tärkeä buddhalaisuuden keskus. Kaupungissa sijaitsi tunnetuksi tullut Nawbaharin luostari, jonka johtaja Barmak toimi ilmeisesti myös ympäröivän alueen hallitsijana. Kaupunki tunnetaan myös zarathustralaisessaperinteessä ja ennen alueen muslimivalloitusta kaupungissa toimi viisi tulitemppeliä.
Muslimit alkoivat tehdä sotaretkiä alueelle 600-luvulla. Vuonna 653 arabikomentaja al-Ahnaf bin Kays teki sotaretken alueelle ja pakotti kaupungin maksamaan suojelurahaa. Kaupungin valloitti Kays bin al-Haytham tai Abd al-Rahman bin Samuran johtamat joukot vuonna 663-4. Jommankumman hyökkäyksen aikana arabit tuhosivat Nawbaharin luostarin. Balkhin muslimivalloitusta seurasivat useat kapinat arabeja vastaan ja alueen olot rauhoittuivat vasta 700-luvulle tultaessa. Tabarin mukaan kaupunki oli vuoden 705 paikkeilla ilmeisesti raunioina. Khorasanin arabikuvernööri Asad ibn Abd Allah al-Kasri alkoi jälleenrakennuttaa kaupunkia vuonna 725 ja vuonna 736 Khorasanin hallinnollinen pääkaupunki siirrettiin Mervistä Balkhiin. Abbasidien valtakaudella Khorasanin kuvernööreistä tuli käytännössä itsenäisiä ja vuonna 900 Balkhin valtasivat samanidit. 1000-luvun puolella kaupungin omistuksesta taistelivat seldžukit ja ghaznavidit kaupungin vaihtaessa käsiä useaan otteeseen. Myöhemmin kaupunkia hallitsivat karakitaanit, ghuridit ja vuodesta 1206 Kovaresmia. Vuonna 1220 Balkh antautui Tšingis-kaanin johtamille mongoleille. Antautumisesta huolimatta mongolit tuhosivat kaupungin ja surmasivat sen asukkaat. Ibn Battuta kulki kaupungin kautta 1300-luvulla ja kuvaili sen olevan edelleen raunioina.
Balkh toipui osittain timuridien alaisuudessa. Timur Lenkin poika Shah Rukh jälleenrakennutti kaupungin vuonna 1407. Huomattava takaisku kaupungille oli kuitenkin Ali ibn Abi Talibin väitetyn haudan löytyminen 1480-luvulla noin 20 kilometriä Balkhista itään. Paikalle rakennettiin pyhättö, jonka ympärille kasvoi puolestaan Mazar-i-Sharifin kaupunki. Mazar-i-Sharifin kasvu jätti Balkhin pian varjoonsa. Uzbekit valtasivat Balkhin vuonna 1506 ja pitivät sitä hallussaan muutamaa keskeytystä lukuun ottamatta 1600-luvulle saakka. 1600-luvulla kaupunkia pitivät hallussaan suurmogulit ja safavidit. Safavidien Nadir Šahin kuoltua valtaan nousivat jälleen paikalliset uzbekit ja vuonna 1752 sen valtasi Dorranien valtakunnan perustaja Ahmad Šah Dorrani. 1800-luvulla Buharan kaanikunta teki useita sotaretkiä alueelle, mutta afgaanit pitivät kaupungin hallussaan vuodesta 1841 lähtien. Balkh kutistui edelleen pieneksi kyläksi. Se menetti asemansa alueen hallinnollisena keskuksena Mazar-i-Sharifille vuonna 1866 ja vuosisadan lopulla kaupunki käsitti vain noin 500 taloutta. Kaupungin asukasluku on kasvanut 1900-luvun alulta lähtien, mutta kaupunki on edelleen selvästi naapuriaan Mazar-i-Sharifia pienempi.

Talous

Balkhilla on suhteellisen pienestä asukasluvustaan huolimatta huomattava taloudellinen merkitys omalla alueellaan. Kaupunki on maataloustuotteiden kuten puuvillan, vesimelonien, mantelien ja karakul-rotuisten lampaiden kaupan keskus. Monet Mazar-i-Sharifilaiset tekevät ostoksensa Balkhissa, jossa hinnat ovat halvemmat.

Väestö

Balkhin asukasluku vuonna 2017 oli arviolta 16 500 ja Afganistanin tilastokeskuksen mukaan Balkhin piirikunnan asukasluku oli vuonna 2017 yhteensä 126&nbsp703. Väestön pääosa kuuluu turkkilaisiin kansoihin, kuten uzbekkeihin ja turkmeeneihin. Pienempiä vähemmistöjä ovat pataanit, tadžikit ja arabit. Aikanaan alueella oli myös juutalainen yhteisö. Paikalliset puhuvat pääasiassa persiaa ja uzbekkia.

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Balkhin kaupungin suojavallit ovat säilyneet nykypäiviin saakka. Valli on huomattavin ennen timuridien valtakautta rakennetuista rakennelmista. Kaupungin reunamilla sijaitsee lisäksi neljän buddhalaisen stupan rauniot. Top-e Rostam on näistä suurin ja aikanaan se oli Hindukušin suurin. Kahden muun stupan raunioiden yhteyteen on sittemmin rakennettu moskeijoita. Kaupunginmuureista noin 3 kilometriä itään sijaitsee timuridien valtakaudella rakennettu Mīr-e Rūzadārin mausoleumi. Kaupungin ehkäpä tunnetuin nähtävyys on Kaja Abu Nasr Parsan hautamoskeija. Kaja Abu Nasr Parsa oli teologi ja moskeija on rakennettu vuosina 1462-63 hänen kuolemansa jälkeen.