google/wiki40b huggingface dataset:
Pavel Rybalko

Ennen toista maailmansotaa

Ennen sotaa Rybalko palveli ensin Venäjän keisarillisessa armeijassa vuodesta 1914, sittemmin Neuvostoliiton armeijassa. Hän toimi ensimmäisessä maailmansodassa sotilaana, komentajan avustajana sissijoukossa Venäjän sisällissodan aikana ja ratsuväen komentajana ja kouluttajana Puolan–Neuvostoliiton sodassa. 1937–1940 hän toimi sotilasattaseana Puolassa ja Kiinassa.

Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Rybalko toimi lyhytaikaisesti ennen kuolemaansa kaikkien mekanisoitujen neuvostojoukkojen komentajana.
Lääkeainekemia

Lääkeainekemia (engl. Medicinal chemistry) on kemiaan pohjautuva tieteenala, jonka tutkimuskohteena on lääkkeen vaikuttava aine eli lääkeaine. Lääkeainekemia on hyvin poikkitieteellinen tieteenala, jossa kemiaan osaaminen yhdistyy farmaseuttisia, biologisia ja lääketieteellisiä näkökulmia. Lääkeainekemia sisältää biologisesti aktiivisten yhdisteiden tunnistamisen, valmistamisen (kemiallisen synteesin) ja lääkekehityksen. Lääkeainekemiaan katsotaan myös kuuluvan lääkeaineen biologisen aktiivisuuden ja rakenne-aktiivisuussuhteiden, lääkeainemetabolian sekä lääkeaineen kemiallisen pysyvyyden ja reaktiivisuuden tutkimisen. Lääkeainekemiassa orgaaninen kemia yhdistyy biokemiaan, laskennalliseen kemiaan, farmakologiaan, farmakognosiaan, molekyylibiologiaan, molekyylimallinnukseen sekä fysikaaliseen kemiaan. Lääkeainekemia käsitetään farmaseuttisen kemian synonyymiksi tai sen alatieteeksi.
Van der Waalsin voima

Van der Waalsin voimat ovat molekyylien välisiä heikkoja voimia, jotka ilmentyvät, kun molekyylit ovat korkeintaan 0,3–0,4 nanometrin (3–4 · 10⁻¹⁰ m) etäisyydellä toisistaan. Van der Waalsin voimat johtuvat molekyylien polarisaatiosta dipoleiksi, erityisesti Londonin voimiin, jotka johtuvat satunnaisesta elektronitiheyden vaihteluista. Voima on nimetty Johannes Diderik van der Waalsin mukaan. Van der Waalsin voimia kutsutaan myös dispersiovoimiksi. Alun perin termiä on käytetty kaikista molekyylien välisistä voimista.
Van der Waalsin voimia esiintyy kaikilla aineilla, mutta ne ovat heikkoja. Jalokaasujen koheesio selittyy van der Waalsin voimalla. Jalokaasujen matalat sulamis-, ja kiehumispisteet osoittavat miten heikkoja van der Waalsin voimat yksinään ovat: helium esimerkiksi nesteytyy vain neljä astetta absoluuttisen nollan yläpuolella eikä kiteydy lainkaan normaalipaineessa.
Atomien ja molekyylien sisäinen elektronitiheys ei ole vakaa, vaan ”lainehtii” satunnaisesti puolelta toiselle. Näin syntyy spontaaneja sähködipoleja, jotka indusoivat vastakkaisen kentän viereisiin molekyyleihin aiheuttaen vetovoiman. Satunnaisuuden takia kaikilla aineilla on van der Waalsin voimia, joten mikään aine ei voi olla todellinen ideaalikaasu. Van der Waalsin voimat muun muassa pitävät nesteheliumin kasassa, ja öljyjen märkyys ja alkaanimuovien kiinteys johtuvat nimenomaan näistä voimista.
Van der Waalsin voimat ovat heikoimpia molekyylien välisistä voimista. Ne eivät pysty murtamaan vahvempia voimia, kuten esimerkiksi veden pintajännitystä. Van der Waals -koheesiovoimalla sitoutunut aine ei siis sekoitu veteen, koska veden koheesiovoima (vetysidosvoima) on vahvempi. Tästä johtuu se, miten vesi pisaroituu vahatulla pinnalla: veden oma pintajännitys on vahvempi kuin vahan van der Waals -voima. Pelkästään van der Waals -voimilla koossapysyvä aine tuntuu öljymäiseltä tai vahamaiselta ja on pehmeää.
Lainehtiminen itse johtuu epäsäännöllisen muodon entropiasta: täydellisiä pallojakaumia on vähemmän kuin epäsäännöllisiä jakaumia. Siksi on yksinkertaisesti todennäköisempää, että atomin elektronijakauma jollain hetkellä on jokin epäsäännöllisistä eikä pallomaisista mahdollisuuksista. Keskimäärin pallomainen atomi viettää suurimman osan ajasta ovaalin muotoisena, koska ovaalin päät voivat osoittaa mihin tahansa. Ovaali voi olla ovaalimainen kiertyneenä rajattoman moneen suuntaan, kun taas pallo voi olla pallomainen vain yhdellä tavalla. Van der Waalsin voimat eivät siis varsinaisesti johdu mistään muusta kuin siitä, että olisi äärimmäisen epätodennäköistä, ettei niitä olisi. Esimerkiksi alkaanimuovien (kuten polyeteeni) tapauksissa mikrotason entropiasta johtuu makrotasolla se entropian vastaiselta vaikuttava ominaisuus, että alkaanimuovit pysyvät muodossaan.
Stray Kids

2017–2018: Yhtyeen muodostaminen tosi-TV-sarjan kautta ja debyytti

17. elokuuta 2017 JYP Entertainment ilmoitti uudesta ohjelmastaan, jossa tultaisiin kokoamaan yhtiön uusi yhtye. Lisää yksityiskohtia julkaistiin seuraavien kuukausien aikana, esimerkiksi ohjelman nimi paljastettiin (Stray Kids). 17. lokakuuta julkaistiin Stray Kidsien ensimmäinen musiikkivideo "Hellevator", joka julkaistiin myöhemmin digitaalisena singlenä. Lee Know ja Felix putosivat yhtyeestä ohjelman aikana, mutta päätyivät kuitenkin viimeisessä jaksossa osaksi yhtyettä.
JYP Entertainment ilmoitti, että Stray Kids tulisi julkaisemaan EP:n ennen debyyttiänsä. Mixtape julkaistiin 8. tammikuuta 2018. EP sisältää seitsemän kappaletta, mukaan lukien kappaleen "Hellevator". 
5. maaliskuuta 2018, JYP Entertainment ilmoitti, että yhtyeen debut showcase Stray Kids Unveil pidettäisiin 25. maaliskuuta. Varsinainen debyytti tapahtui seuraavana päivänä. Yhtyeen ensimmäinen varsinainen EP I Am Not julkaistiin siis 26. maaliskuuta, ja sen kanssa julkaistiin singleen "District 9" musiikkivideo.
14. maaliskuuta 2018 Stray Kids esiintyi KCON Japanissa, ja se oli ensimmäinen kerta kun yhtye esiintyi ulkomailla debyytin jälkeen.
12. heinäkuuta 2018, JYP Entertainment ilmoitti, että yhtyeen toinen showcase pidettäisiin 5. elokuuta. Yhtyeen toinen EP I Am Who julkaistiin seuraavana päivänä, ja sen kanssa julkaistiin singleen "My Pace" musiikivideo.
4. lokakuuta 2018, JYP Entertainment ilmoitti, että ryhmän kolmas showcase pidettäisiin 21. lokakuuta. I Am You EP julkaistiin seuraavana päivänä samannimisen singlen kanssa.

2019–: Maailmankiertue, Clé 1 ja Clé 2

19. tammikuuta Stray Kids aloitti ensimmäisen maailmankiertueensa Unveil Tour "I Am...". 5. maaliskuuta 2019, JYP Entertainment ilmoitti, että 25. maaliskuuta julkaistaisiin yhtyeen seuraava EP Clé 1: Miroh. Yhtye voitti ensimmäisen musiikkiohjelmapalkintonsta 4. huhtikuuta M Countdownissa.
19. kesäkuuta Stray Kids julkaisi ensimmäinen spesaalialbuminsa Clé 2: Yellow Wood, ja sen kanssa julkaistiin single "Side Effects (부작용)".
Eeropekka Rislakki

Eeropekka Rislakki (s. 27. huhtikuuta 1956 Helsinki) on helsinkiläinen toimittaja, kustantaja, galleristi ja Eat&Joy Maatilatori -yrityksen perustajaosakas.
1980-luvun alkupuolella Rislakki toimi Jaana-naistenlehden päätoimittajana lehden lakkauttamiseen 1985 saakka. Sitten Rislakki perusti yhdessä Kim Weckströmin kanssa aikakauslehtimuotoisen 1999 Citylehden, joka pian fuusioitui Scandal-lehden kanssa ja muuttui tabloidikokoiseksi City-lehdeksi.
1980-luvun lopulla Eeropekka Rislakki ja galleristi Krista Mikkola pitivät Kaapelitehtaalla Mikkola & Rislakki -taidegalleriaa, joka kaatui talousvaikeuksiin laman iskiessä 1990-luvun alussa. Rislakki perusti Aquarian Publications -nimisen kirjankustantamon, joka erikoistui muun muassa terveiden elämäntapojen edistämiseen. 
Vuonna 2002 perustettu Viisi Tähteä oli Rislakin osin omistaman Uni One Oy:n kustantama hotelli- ja ravintola-alan ilmaislehti, jonka jakelun pohjana oli Tuotevalvontakeskuksen ylläpitämä osoitteisto A-oikeuksilla varustetuista ravintoloista. Koska lehti näin levisi vain ammattilaisille, se kykeni laillisesti julkaisemaan myös alkoholimainontaa. Lehti laajeni sitten myös verkkoon. Lehden paperiversio lopetettiin 2009 ja nettilehden päivitys 2012. Rislakki ja yrityksen muut osakkaat päättivät tuolloin keskittyä lupaavasti käynnistyneen Eat&Joy Maatilatori -ketjunsa kehittämiseen.
Rislakki asuu Helsingissä avoliitossa Ratia Brand -yrityksen muotoilujohtaja Eeva Melan kanssa. He tapasivat vuonna 2014.
Vanha-Liivinmaa

Ristiretket

Kalpaveljesten ritarikunta perustettiin kristinuskon levittämiseksi ja Baltian saksalaisten siirtokuntien suojaksi. Kalpaveljet aloittivat 1100-luvun lopussa pitkän ja verisen valloitus- ja käännytyssodan pakanallisia virolaisia ja latvialaisia vastaan. Viimeisenä Baltiassa saksalaiset kukistivat Saarenmaan maakunnan 1227. Kalpaveljien kärsittyä raskaan tappion pakanallisille liettualaisille 1236, veljeskunta sulautui Liivinmaan ritarikuntana osaksi Saksalaista ritarikuntaa. Liivinmaan sotilaallinen laajeneminen päättyi 1264 ritarikunnan vallattua semigallialaisten asuinalueet Väinäjoen eteläpuolella Kuurinmaalla. Laajeneminen itään päättyi jo 1242 ritarikunnan kärsittyä tappion Aleksanteri Nevskin johtamille novgorodilaisille Peipsijärven taistelussa. Vuonna 1346 Tanska myi vielä hallitsemansa Pohjois-Viron ritarikunnalle.
Karbidopa

Ominaisuudet, vaikutusmekanismi ja käyttökohteet

Karbidopa on huoneenlämpötilassa valkoista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta, joka on käytännössä veteen liukenematonta. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin. Karbidopa on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen S-enantiomeerin ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on –17,3°.
Karbidopa on aromaattisten L-aminohappojen dekarboksylaasientsyymin eli dopadekarboksylaasin inhibiittori. Tämä entsyymi metaboloi levodopan dopamiiniksi ennen sen ehtimistä aivoihin. Karbidopa ei läpäise veri-aivoestettä ja estää levodopan metaboloitumista ennen kuin levodopa pääsee läpäisemään aivo-veriesteen. Tämän vuoksi käytettäessä karbidopaa yhdessä levodopan tai levodopan ja entakaponin kanssa voidaan levodopan annostusta pienentää, mikä vähentää levodopan haittavaikutuksia. Karbidopaa ja levodopaa voidaan käyttää myös levottomien jalkojen oireyhtymän hoitamiseen.
Julkisen sektorin innovaatio

Julkisen sektorin innovaatio viittaa julkisella sektorilla toimeenpantuun uuteen ideaan, joka luo arvoa yhteiskunnalle. Nämä ideat voivat olla esimerkiksi tehokkaampia prosesseja tai parempia palveluja. Julkinen sektori ei tavoittele innovaatiotoiminnallaan voittoa yksityisen sektorin tapaan, mutta tuottavuuden parantaminen on julkisenkin sektorin innovaatiotoiminnan tavoite.
Monet julkisen sektorin innovaatiot ovat määritelmällisesti myös sosiaalisia innovaatioita, esimerkkinä kattava kirjastojärjestelmä.
Tiesuola

Tiesuola on teiden ylläpidossa käytettävää suolaa. Talvella tiesuolaa käytetään tien pinnan jääkerroksen ja lumen sulattamiseen ja kesällä vähentämään hiekkateiden pölyämistä. Haittapuolena suolauksesta on autojen korroosio eli ruostuminen, ympäristöhaitat (mm. pohjavesien pilaantuminen) ja huono näkyvyys suolasohjon roiskuessa tuulilasiin. Suolausta on pyritty joillain alueilla vähentämään etenkin pohjavesien vuoksi, mutta varsinkin Etelä-Suomessa suolaa käytetään edelleen erittäin runsaasti jopa yli 15 asteen pakkasilla.
Suolauksen osuutta liikenneonnettomuuksiin ei ole kiistetty. Suolan ja pien irtisaaminen auton maalipinnasta ei käytännössä ole mahdollista peruslaatuisessa autonpesussa, joten suolan käyttö teiden sulattamiseen lisää liuotinkemikaalien myyntiä talvella.
Talvella teiden suolaamiseen käytetään natriumkloridia. Olosuhteista riippuen suola levitetään tielle joko rakeisena tai valmiina veden ja suolan liuoksena. Suolan ja veden muodostaman liuoksen jäätymispiste on alimmillaan noin 10 astetta puhdasta vettä alempana.
Natriumkloridin pohjavesiä pilaavan vaikutuksen vuoksi sen käyttöä on pyritty vähentämään muun muassa levittämällä natriumkloridia liuoksena jolloin sitä tarvitaan vähemmän. Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet kaliumformiaatin huomattavasti ympäristöystävällisemmäksi teiden suolauksessa, mutta sen laajempaa käyttöä hidastaa moninkertainen hinta natriumkloridiin verrattuna.
Kesällä hiekkateille levitetään pölyämisen estämiseksi kalsiumkloridia, joka sitoo ilmasta kosteutta.
Arizona and California Railroad

Arizona & California Railroad (AAR-lyhenne: ARZC) on Yhdysvalloissa Mojaven autiomaassa, Arizonan ja Kalifornian osavaltioissa toimiva Class III-luokan rautatie. Rautatien rataverkko on noin 478 kilometrin pituinen, ja se on hankittu 1990-luvun alussa Atchison, Topeka and Santa Fe Railway -yhtiöltä, nykyiseltä BNSF Railwayltä. Yhtiön kotipaikka on Parker, Arizonan ja Kalifornian rajalla. Arizona and California Railroad on osa RailAmerica-konsernia.
Ron Dellums

Ronald Vernie ”Ron” Dellums (24. marraskuuta 1935 – 30. heinäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuosina 1971–1998 ja toimi vuosina 2007–2011 Oaklandin kaupungin pormestarina.  
Dellums oli afroamerikkalainen ja syntyperäinen oaklandilainen. Hän istui ennen kongressiuraansa Berkeleyn kaupunginvaltuustossa vuosina 1967–1970. Hän päätyi niin kutsutulle Nixonin ”vihollisten listalle”.
Ulkopolitiikassa Dellums tuli tunnetuksi varsinkin kiivaana apartheidin vastustajana.
EuroChallenge-kausi 2012–2013

Jatkolohkot

Jatkolohkovaiheessa 16 jäljellä olevaa joukkuetta jaettiin ennalta määrätyllä tavalla neljään jatkolohkoon, jossa joukkueet kohtasivat toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa. Kuten alkulohkoissakin, kunkin jatkolohkon kaksi parasta joukkuetta selviytyi puolivälieriin kahden heikoimman joukkueen karsiutuessa.
      Eteni puolivälieriin kotikenttäedulla       Eteni puolivälieriin

Lopputurnaus

Neljä lopputurnaukseen selviytynyttä joukkuetta muodostivat kaksi välieräparia, jotka kumpikin pelasivat yhden välieräottelun. Ottelujen voittajat pelasivat sunnuntaina EuroChallengen voitosta ja häviäjät sijoitusottelun sarjan 3. sijasta. Lopputurnaus pelattiin 26.–28. huhtikuuta 2013, ja sen järjestäjäkaupungiksi valittiin İzmir, Pınar Karşıyakan kotikaupunki.
Haimasaareke

Haimasaarekkeet eli Langerhansin saarekkeet ovat haimassa sijaitsevia umpirauhassoluryhmiä, jotka erittävät verenkiertoon muun muassa veren sokeritasapainoa sääteleviä hormoneja. Saarekkeet käsittävät 1–2 % haiman tilavuudesta, mutta jopa 10–15 % sen verenkierrosta. Terveellä aikuisella on haimassaan noin miljoona saareketta eri puolilla elintä. Haimasaarekkeet poikkeavat muusta haimakudoksesta paitsi hormonituotannoltaan myös siinä suhteessa, että ne umpirauhasina erittävät hormoninsa verenkiertoon siinä missä muu haima toimii avorauhasen tavoin ja tuottaa eritteitä ruoansulatuskanavaan. Saarekkeet on nimetty saksalaisen patologin Paul Langerhansin mukaan, joka löysi saarekkeet vuonna 1869.
Saarekkeista on tunnistettu kuusi erilaista solutyyppiä, joista enemmistön muodostavat alfasolut (15–20 %), beetasolut (70 %) ja deltasolut (5–10 %). Alfasolut tuottavat glukagonia, joka edistää glukoosin vapautumista verenkiertoon, beetasolut taas insuliinia, jonka vaikutuksesta glukoosia otetaan verenkierrosta talteen. Deltasolut tuottavat somatostatiinia. Osa soluista voi tuottaa useampiakin hormoneja. Vähiten eli noin 1 % on F-soluja (PP-solut), jotka erittävät haimapolypeptidiä. Näistä soluista alfasolut sijaitsevat tyypillisesti saarekkeiden reunoilla ja beetasolut keskiosassa. Yksittäisiä deltasoluja on kudoksessa hajaantuneena. Harvinaisempia PP-soluja puolestaan on enemmän haiman kärjessä. Saarekkeen soluja kannattelee kollageeniverkko ja saarekkeita peittää ohut verkkomainen kapseli. Kaikilla soluilla on yhteys fenestroituihin kapillaarisuoniin, joita saarekkeissa on runsaasti.
I-tyypin diabeteksessa saarekkeiden beetasolut ovat tuhoutuneet, jolloin insuliinintuotanto ja sitä myötä elimistön sokeritasapainon säätely on merkittävästi heikentynyt. II-tyypin diabeteksessa beetasoluja on normaali määrä, mutta muiden solujen vaste insuliiniin on heikentynyt.
Tiikerilepinkäinen

Levinneisyys

Tiikerilepinkäistä tavataan pesivänä Itä-Aasiassa ja talvehtivana etelämpänä Kaakkois-Aasiassa. Lajin kokonaiskantaa ei tiedetä, mutta sen on kuvattu olevan Kiinassa, Venäjällä ja Japanissa sekä suhteellisen yleinen Koreassa. Tiikerilepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hirvennenäsaivartaja

Koko ja ulkonäkö

Melko kookas, 16–18 mm pitkä ja ruumiinmuodoltaan pullea, pinnaltaan hyvin tuuheakarvainen kärpänen. Karvoituksen musta-keltainen väritys muistuttaa suuresti kimalaista. Verkkosilmät ovat suuret ja kahvinruskeat. Tuntosarvet ovat kärpäsille tyypilliseen tapaan lyhyet, alaspäin kaareutuvat ja niihin liittyy yläviistoon osoittava arista. Suuosia ei ole, eikä aikuinen kärpänen nauti ravintoa.
Täysikasvuinen toukka on tumman punaruskea ja jopa 40 millimetrin pituinen.

Levinneisyys ja lentoaika

Suomessa hirvennenäsaivartajaa tavataan etelärannikolta ainakin Oulun ja Kuusamon korkeudelle saakka. Aikuiset kärpäset ovat lennossa heinä-elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Hirvennenäsaivartajaa tavataan siellä missä hirviäkin. Aikuinen kärpänen on kiiliäisille tyypilliseen tapaan hyvin lyhytikäinen ja sen ainoa tarkoitus on lisääntyminen. Naaras ei muni vaan ruiskauttaa useiden kymmenien pienten toukkien ryhmän isäntäeläimeksi valitsemansa eläimen sieraimeen. Isäntä on jokseenkin aina hirvi, mutta kehittyneitä toukkia on tavattu myös metsäkauriista. Toukat elävät isäntäeläimen nenäontelossa sekä kurkussa käyttäen ravinnokseen limakalvoja. Suuren toukkamäärän tapauksessa infektio voi johtaa kuolemaan, erityisesti vasojen tapauksessa. Satunnaisesti toukat saattavat kaivautua sieraimista ja nielusta syvemmälle, jopa aivoihin asti, jolloin hirvi voi seota tai kuolla. Toukat tarttuvat alustaansa piikikkään pintansa avulla, kunnes täysin kehittynyt toukka antaa isännän aivastaa itsensä ulos. Kotelo sijaitsee maaperässä. Laji talvehtii toukkana isännän elimistössä.
Satunnaisesti hirvennenäsaivartajan tiedetään ruiskuttaneen toukkia myös ihmisen silmään aiheuttaen sidekalvon tulehduksen. Toukkien piikikkyyden vuoksi niiden poistaminen vaatii lääkärikäyntiä. Toukkien ei tiedetä koskaan saavuttaneen toista toukkavaihetta ihmisessä.
Somalianlauluhaukka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin puoli metriä. Aikuisen linnun höyhenpuku on harmaa, vatsapuolelta valkoraitainen. Siipien kärjet ovat tummanharmaat. Nokan tyviosa on keltainen ja koivet punertavat. Sukupuolet ovat samanvärisiä mutta naaras on hieman kookkaampi. Nuori lintu on päältä ruskea ja alta vaalearaitainen.

Esiintyminen

Somalianlauluhaukka elää Afrikan itäosassa eteläisestä Etiopiasta Tansanian keskiosiin. Sen elinympäristön ala on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 1–10 miljoonaa yksilöä.

Elinympäristö

Laji elää savanneilla, metsänreunoissa, puutarhoissa, pensaikkomailla ja ruohostomailla, joilla kasvaa yksittäisiä puita.

Lisääntyminen

Parit pesivät yksittäin ja rakentavat risupesänsä tuuhean piikkioksaisen puun, tavallisesti akasian, keskiosaan, yleensä 3–10 m korkealle. Naaras munii yhden tai kaksi munaa.

Ravinto

Somalianlauluhaukat syövät liskoja, käärmeitä, kameleontteja, jyrsijöitä, lintuja kyyhkynkokoisiin saakka sekä isoja hyönteisiä.
Lehtomatara

Ulkonäkö ja koko

Lehtomataran rento varsi kasvaa 25–70 senttimetriä pitkäksi. Se takertuu itseensä ja muihin kasveihin. Soikeat lehdet kasvavat ruusukkeina. Kasvi kukkii heinä-elokuussa vihertävin kukin; kukkavarret kasvavat lehtiruusukkeisiin ja niissä on vain muutama kukka kussakin. Kasvi tuoksuu kumariinilta kuivuessaan.

Levinneisyys

Lehtomataraa tavataan Pohjoismaiden eteläosissa, paikoin Venäjällä ja laajasti Pohjois-Amerikassa.
Borneonviirulukkinen

Levinneisyys

Borneonviirulukkista tavataan kotoperäisenä Borneon saarella ja sitä esiintyy Indonesian ja Malesian alueilla. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Vaikka sen kannankehitys on laskeva, ei lajin uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ahasverus Fritsch

Ahasverus Fritsch (16. joulukuuta 1629 Mücheln – 24. elokuuta 1701 Rudolstadt) oli saksalainen lainoppinut ja virsirunoilija. Hänen kerrotaan toimineen opettajana eräässä aatelisperheessä, ja työnsä avulla hän itsekin pääsi opintiellä eteenpäin ja suoritti 32-vuotiaana lainopillisen yliopistotutkinnon Jenan yliopistossa. Lainopillisten ja hengellisten kirjoitusten lisäksi hänet tunnettiin myös pienimuotoisten sävellysten tekijänä. sekä yliopiston kanslerina Rudolfstadt'ssa.

Perhetausta

Hänen isänsä oli pormestari Andreas Fritsch ja hänen äitinsä Esther Fritsch (née Hesse). Perheessä oli kahdeksan lasta. Lapsuutensa hän eli kolmekymmenvuotisen sodan melskeissä. Ahasveruksen ollessa vain kahden vuoden vanha perhe joutui pakenemaan Voigtland'iin kotikaupungin palon seurauksena. Lapsuudessaan hän joutui monesti rosvojen ja ryövärien sekä sotilaiden takia piileskelemään luolissa, kellareissa ja metsissä. Monesti hänet ryöstettiinkin päällysvaatteitaan myöten. 
Ollessaan neljäntoista hänen isänsä kuoli, mutta äiti piti huolta lapsistaan ja lähetti Ahasveroksenkin Halle'ssa sijaitsevaan lukioon, jossa poika ahersi kuusi vuotta kunnes kesällä 1650 pääsi Jenan yliopistoon lukemaan lakia J. Georg Adam Struven oppilaaksi. Köyhyys haittasi opintoja, mutta kaikesta huolimatta hän suoritti ensimmäisen yliopistotutkintonsa neljän vuoden opintojen jälkeen 1654. Vuonna 1657 hänestä tuli nuoren kreivi Albert Anton von Schwarzburg-Rudolstadt'n yksityisopettaja. Aatelisperhe piti hänestä kovasti ja näin Ahasveros nousi köyhyydestä arvostettuun asemaan. Lokakuussa 1661 hän valmistui tohtoriksi Jenan yliopistossa. Myöhemmin hänestä tuli yliopiston kansleri ja konsistorin puheenjohtaja.
Helmikuussa vuonna 1663 hän avioitui Dorothea Marian kanssa ja he saivat neljä poikaa ja viisi tytärtä. Kaksi lapsista kuoli ennen isäänsä. Fritsch oli arvostettu valtiomies ja toimitti kaksi virsikokoelmaa ja kirjoitti myös niin juridisista kuin muunlaisistakin aiheista. Esimerkiksi “Liebster Immanuel, Herzog der Frommen” pidetään hänen kirjoittamanaan kantaattitekstinä.

Virsikirjassa

378 Kaitse, Jeesus, paimen hyvä on virsikirjaan merkitty Sigmund von Birkenin kirjoittamaksi, mutta on myös arveltu, että sen olisikin kirjoittanut hänen aikalaisensa Ahasverus Fritsch.
Myöhästynyt hääyö

Juoni

Juhlitun yön jälkeen mies herää aamuun ja muistaa menneensä illalla naimisiin tyttöystävänsä kanssa. Naisvihaaja amerikaneno tulee käymään ja asiat menevät sotkuun. Tarinassa hääyön tielle tulee hullunkurisia esteitä.

Arviot

Elokuvan kestävintä antia on erään kriitikon mukaan Marius Raichin kuvaus. Erään toisen kriitikon mukaan kyseessä on keskentekoinen teatraalinen farssi, jossa on turhia musiikkinumeroita.
Tuure Happonen

Tuure Oskari Happonen (30. lokakuuta 1899 Nilsiä – 23. huhtikuuta 1918 Luumäki) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työmies Mikko Happonen ja Eeva Tiina Heikkinen.

Opinnot

Hän kävi viisi luokkaa Kuopion klassillista lyseota.

Jääkäriaika

Happonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 30. syyskuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 10. lokakuuta 1917.
Morna

Morna on kapverdeläistä populaarimusiikkia. Se kehittyi portugalilaisesta fado-musiikista sekä brasilialaisesta modinhasta. Tunnetuin mornaa esittävä artisti on laulaja Cesária Évora. Mornaa säestetään yleensä ainakin cavaquinholla, klarinetilla, harmonikalla, viululla ja kitaralla.
Asian Dub Foundation

Yhtyeen synty

Yhtyeen muodostivat basisti Aniruddha "Dr." Das, nuorisotyöntekijä ja DJ John Pandit sekä 15-vuotias räppääjä Deedar "Master D" Zaman. Yhtye sai alkunsa vuonna 1993 aasialaisille nuorille suunnatussa musiikkitekniikan työpajassa. Vuonna 1994 entinen Higher Intelligence Agencyn kitaristi Steve Chandra "Chandrasonic" Savale liittyi yhtyeeseen, ja samana vuonna yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä Conscious. Vuonna 1995 ryhmään liittyi DJ Sun-J, ja yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Facts and Fictions LP-levynä.   
Kolme seuraavaa albumia muodostuvat lähestulkoon samalla kokoonpanolla, mutta vuonna 2000 laulaja Master D jättää mikrofonin ja yhtyeen ja siirtyi toimimaan kansalaisoikeuksien parissa. Samana vuonna yhtyeeseen liittyi dhol-rumpua soittava Pritpal Rajput sekä MC:t Spex ja Aktarv8tor. Vuotta myöhemmin miehistöön otettiin rumpali Rocky Singh.
Movia

Ajo-opetus

Moviassa voi suorittaa A, A1, AM, B, C, CE, C1, ja C1E luokan kortin, sekä opetusluvan (OLB).

Taloustilanne

Movian liikevoitto on ollut jo useita vuosia tappiolla. Eritoten 19.1.2013 voimaan tullut ajokorttiuudistus on syönyt autokouluilta runsaasti asiakkaita. Tämän vuoksi Movia Koulutus Oy, joka on osa Movia Group Oy:tä, on yrityssaneerauksessa. Syksyllä 2013 Movia Groupin toimitusjohtaja Mari Tikkanen uskoi, että pahimmat ajat olisivat takana, ja parempaa tulosta olisi odotettavissa jo vuonna 2014.