google/wiki40b huggingface dataset:
Ekenäs IF (jalkapallo)

Historia

EIF pelasi ensimmäiset jalkapallo-ottelunsa 1907. Yhteensä neljästä ottelusta kaksi pelattiin Tammisaaressa ja kaksi Helsingissä, jolloin vastustajat olivat Unitas ja HJK. Vuonna 1907 EIF liittyi SPL:oon, ja seuran jalkapallojaosto perustettiin 6. tammikuuta 1908. Sarjajalkapalloilussa EIF oli mukana alusta alkaen: vuonna 1930 se pelasi B-sarjassa ja 1933 EIF käväisi yhden kauden ajan A-sarjassa. Kaudella 1933 jalkapallon pääsarjassa EIF hävisi kaikki 14 ottelua sijoittuen sarjassa viimeiseksi. 
EIF on pelannut kausi 1930 mukaan lukien kymmenen kautta 1930–1950-luvuilla Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla B-, Itä-Länsi ja Suomensarjassa. 1970-luvun sarjauudistuksen jälkeen EIF on pelannut säännöllisesti Kakkosessa, viimeksi kausilla 2012–2014. 
Seuran edustusjoukkueen toiseksi valmentajaksi valittiin kaudeksi 2014 entinen HJK:n ja A-maajoukkueen pelaaja Jari Rantanen. Kauden päätteeksi EIF nousi Ykköseen voittamalla nousukarsinnoissa helsinkiläisen Atlantiksen yhteismaalein 6–4. Seura oli ollut lähellä nousua jo edellisellä kaudella 2013, mutta tuolloin FC Jazz oli karsinnoissa parempi yhteistuloksella 4–2.
Ykkösen kaudella 2015 EIF sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Seuraavalla kaudella 2016 sijoitus oli jälleen kahdeksas, joten EIF säilytti toistamiseen viimeisenä joukkueena sarjapaikkansa. Kaudella 2017 EIF ylsi pykälää korkeammalle, seitsemänneksi.
Vuoden 2018 Suomen Cupissa EIF ylsi välieriin, jossa se hävisi kotonaan Veikkausliigan FC Interille 0–5.

Muut joukkueet

EIF/Akademi pelaa kaudella 2019 Kolmosessa ja naisten edustusjoukkue Naisten Kolmosessa. Lisäksi EIF:llä on muun muassa lukuisia juniorijoukkueita pojissa ja tytöissä.
Youngin epäyhtälö

Käyttö

Youngin epäyhtälöä käytetään todistamaan Hölderin epäyhtälö.
Michael Staksrud

Michael Staksrud (2. kesäkuuta 1908 – 10. marraskuuta 1940) oli norjalainen pikaluistelija.
Staksrudin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. Hän voitti kolmesti maailmanmestaruuden (1930, 1935 ja 1937) sekä kahdesti Euroopan mestaruuden (1934 ja 1937). Olympialaisissa hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi seitsemäs sija 5 000 metrillä Sankt Moritzissa 1928.
Staksrud oli kotoisin Hadelandista kuten olivat myös Ivar Ballangrud ja Hans Engnestangen. Vuonna 1937 hänelle myönnettiin Morgenbladetin kultamitali.
Metafilosofia

Empiiristä vai rationaalista?

Eräs merkittävä jakolinja on niiden filosofien, jotka katsovat filosofian olevan empiirinen oppiala (joskaan ei välttämättä tiede), ja niiden filosofien, jotka uskovat sen olevan apriorinen oppiala, joka ei käsittele tosiasioita eikä liity empiirisiin (luonnon)tieteisiin, välillä.
Jakolinjasta puhutaan lähinnä käsiteltäessä uuden ajan filosofiaa, ja sellaisia ajattelijoita kuin John Locke, David Hume ja Immanuel Kant empiristisellä puolella ja sellaisia ajattelijoita kuin Georg Hegel idealistisella puolella. Jakoa voidaan silti soveltaa myös nykyfilosofiaan. Analyyttiset filosofit katsovat, että (luonnon)tiede, ei filosofia, voi vastata kaikkiin mielekkäisiin empiirisiin kysymyksiin. Pragmatistit ja naturalistisen tietoteorian kannattajat taas ajattelevat, että filosofian tulisi kytkeytyä tieteisiin ja että sen tulisi olla tieteellistä sanan laajassa merkityksessä.

Teoreettista vai käytännöllistä?

Jotkut filosofit, kuten eksistentialistit ja pragmatistit, katsovat filosofian olevan pohjimmiltaan käytännöllinen tiede, jonka tarkoituksena olisi ohjata meidät elämään mielekästä elämää osoittamalla keitä olemme, kuinka liitymme ympärillämme olevaan maailmaan ja mitä meidän tulisi tehdä. Toiset, kuten useat analyyttiset filosofit, näkevät filosofian teknisenä, formaalisena ja teoreettisena tieteenä. On huomattava, että kummatkin osapuolet voivat olla ja ovat filosofiassaan yhtä teoreettisia ja abstrakteja – erot ovat siinä, mikä nähdään teorian tarkoituksena ja aiheena.

Yleisiä lähestymistapoja

Filosofian kolme keskeisintä menetelmää historiallisessa järjestyksessä ovat olleet antiikin fronesis-lähestymistapa, episteeminen eli tiedollinen lähestymistapa ja lingvistinen eli kielellinen lähestymistapa.
Fronesis eli ”käytännöllinen järki” oli tyypillinen sellaisille ajattelijoille kuin Sokrates ja Epikuros. Tämän filosofian muodon käsittelemiin kysymyksiin kuuluvat lähinnä ne kysymykset, jotka ovat mielekkäitä onnellista elämää ja hyveiden kehittämistä etsittäessä, vaikka tuona aikana käsiteltiin myös muunlaisia kysymyksiä.
Episteeminen lähestymistapa keskittyy tiedon perusteisiin, erityisesti väittelyssä rationalismin ja empirismin välillä. Tämän aikakauden keskeisiä hahmoja olivat John Locke, David Hume, René Descartes, Jeremy Bentham ja Immanuel Kant. Etiikka kehittyi spekulatiivisesta psykologiasta toisaalta metaetiikaksi ja toisaalta normatiiviseksi etiikaksi.
Lingvistinen eli kielellinen filosofia on uusin kehityssuunta. Sitä harjoitetaan sekä tietoteoriana (kielen ja maailman suhde, ”merkityksen merkitys”) että käsitteiden ja ajatusten tutkimuksena. Puhtaimmassa muodossaan mielekkään kielen tutkimus (filosofian ensisijaisena tehtävänä) on ollut laskusuunnassa monissa yliopistoissa, mutta se elää edelleen analyyttisessä perinteessä.
Kieltenvälinen tiedonhaku

Kieltenvälinen tiedonhaku (engl. Cross-language information retrieval, CLIR) tarkoittaa sellaista tiedonhakua, jossa tiedonhakijan suorittama hakukysely on eri kielellä kuin tiedonhaun kohteena oleva dokumenttikokoelma. Kieltenvälinen tiedon tarve perustuu siihen, että tiedonhakijan on usein vaikeaa tuottaa hakukyselyjä vieraalla kielellä, vaikka hakutulosten tekstin ymmärtäminen olisikin melko ongelmatonta.

Tarkoitus

Kieltenvälinen tiedonhaku mahdollistaa hakukyselyn tekemisen omalla äidinkielellä, mutta tulosten ei tarvitse rajoittua hakijan äidinkieleen. Näin kieltenvälinen tiedonhaku alentaa yleistä kynnystä hyödyntää mm. Internetissä olevaa tietoa. Mikäli hakijalla ei ole kielitaitoa lukea hakutuloksissa olevaa kieltä, voi hän hyödyntää konekääntämistä. 
Kieltenvälisestä tiedonhausta on hyötyä myös esimerkiksi tilanteessa, jossa on tarvetta löytää mahdollisimman laajasti tietoa tietystä asiasta, riippumatta siitä millä kielellä tieto on julkaistu.
Muun muassa Google tarjoaa kieltenvälistä tiedonhakua toiminnolla, jonka nimi on "Käännetyt vieraskieliset sivut". Käyttöliittymässä kertoo käyttäjälle, mikä haku on toisilla kielillä ja samalla hakutulokset näytetään omalle kielelle käännettyinä.

Kieltenvälisessä tiedonhaussa käytettyjä menetelmiä

Nykyiset tiedonhakujärjestelmät perustuvat yleensä kyselyn ja sen kohteena olevan dokumenttikokoelman merkkijonojen täsmäyttämiseen. Kieltenvälisessä tiedonhaussa perinteisen yksikielisen tiedonhaun täsmäytysmenetelmät tulee yhdistää luonnollisten kielten käsittelymenetelmiin. Kieltenvälisen tiedonhaun keskeisiä menetelmiä täsmäyttämisen ohella ovat käännösmenetelmät ja käsitteiden monitulkintaisuuden vähentämistekniikat (disambiguaatio).

Tutkimus

Ensimmäinen työpaja aiheesta pidettiin Zürichissä SIGIR-96 -konferenssissä. Työpajan tuotokset julkaistiin kirjassa Cross-Language Information Retrieval (Grefenstette, ed; Kluwer, 1998) ISBN 0-7923-8122-X. Työpajoja on pidetty vuodesta 2000 vuosittain Cross Language Evaluation Forum (CLEF) -tapaamisissa.
CLIR-track on ollut TRECissä (Text Retrieval Conference) mukana vuodesta 1997.
Tampereen yliopiston informaatiotieteen laitoksella toimii FIRE (Finnish Information Retrieval Experts) -tutkimusryhmä, jonka alaan kuuluu myös kieltenvälinen haku.

Esimerkit

Google on tarjonnut kieltenvälistä hakua vuodesta 2007 sekä normaaliin hakuun integroituna että erillisen käyttöliittymän kautta.
Hampun eteerinen öljy

Kannabiksen kukinnon eteerinen öljy, tunnettu myös hampun eteerisenä öljynä, saadaan höyrytislaamalla kannabiskasvin (Cannabis sativa) kukkia ja ylimpiä lehtiä. Tätä eteeristä öljyä ei pidä sekoittaa hamppuöljyyn, hampunsiemenistä puristettuun öljyyn, jonka valmistukseen käytetään lajikkeita joissa on matala THC-pitoisuus, kuten Anka, Grag, Finola ja USO.
Vaaleankellertävä hampun eteerinen öljy on herkästi haihtuva nestemäinen öljy, joka koostuu haihtuvista yhdisteistä, kuten monoterpeeneistä, seskviterpeeneistä, ja muista terpenoidien kaltaisista yhdisteistä. Öljyä valmistetaan pääosin Ranskassa ja Sveitsissä THC-pitoisuudeltaan sekä miedommista että vahvemmista kannabislajikkeista.
Tätä eteeristä öljyä käytetään tuoksuna hajuvesissä, kosmetiikassa, saippuoissa ja kynttilöissä, sekä makuaineena pääosin karkeissa ja juomissa.
Isoisän olkihattu

Muunnelmia

Vuonna 1964 yhdysvaltalainen lauluyhtye Delta Rhythm Boys teki laulusta englanninkielisen version "Grandpa's Strawhat". Reino Helismaan laulu "Pojanpojan lättähattu" (1955) on parodia, joka mukailee Rautavaaran laulua sekä sanoituksessa että melodialtaan. Myös Juha "Watt" Vainion kappale "Isöäidin kalsarit" on parodia samasta kappaleesta, tehty 1970-luvun loppupuolella ja julkaistu 1992 LP-kokoelmalevyllä  "Pahojen poikien lauluja 1-2". Samoin Juice Leskinen parodioi Isoisän olkihattua kappaleellaan "Isoisän hinttipussi" (1985). Vuonna 2013 MattiS julkaisi Vaarala-yhtyeen kanssa kappaleen "Polvesta toiseen" nimisenä. MattiS:n versiolla otetaan kantaa sukupolvien välisen kuilun poistamisen puolesta.
Siniyökönlehti

Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen siniyökönlehden lehdet ovat tyviruusukkeena maan rajassa. Ruusukkeessa on 5–10 lyhytruotista lehteä. Vihreä lehtilapa on tavallisesti 2–5 cm pitkä, ehytlaitainen, soikeahko ja laidoiltaan ylöspäin kiertyvä. Lehtien yläpinta on tahmea. Lehtiruusukkeen keskeltä nousee 1–6 kukkavanaa, jotka tavallisesti ovat korkeintaan 20 cm pitkiä. Vanat ovat etenkin yläosistaan nystykarvaisia, ja niiden kärjessä on yksi kukka. Kukan verhiö on kaksihuulinen: ylähuuli on kolmiliuskainen ja alahuuli kaksiliuskainen. Teriö on 15–25 mm pitkä ja väriltään punasininen lukuun ottamatta nielua, joka on valkoinen. Myös teriö on kaksihuulinen: ylähuuli on kaksiliuskainen ja alahuuli kolmiliuskainen. Nielu on avoin. Teriön kannus on pitkä, suora, hoikka ja suippo. Suomessa siniyökönlehti kukkii kesä-heinäkuussa. Kota on monisiemeninen. Kasvin juuret ovat ohuita.

Levinneisyys

Siniyökönlehti on levinnyt laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä tavataan Britteinsaarilta, Pohjois-Ranskasta, Alppien alueelta ja Unkarista pohjoiseen aina Fennoskandian pohjoisosiin ja Pohjois-Venäjälle saakka. Satunnaisemmin lajia kasvaa myös Pyreneilla ja Romaniassa. Aasiassa lajia tavataan Turkissa, Länsi-Kaukausuksella, Keski-Siperiassa sekä Venäjän Tyynenmeren rannikolla ja Pohjois- ja Keski-Japanissa. Levinneisyysalue jatkuu Pohjois-Amerikaan ja kattaa suurimman osan Alaskaa sekä Kanadan pohjoisosat.
Suomessa siniyökönlehti kuuluu alkuperäislajistoon. Laji on yleinen maan pohjoisosissa Oulun korkeudelta pohjoiseen. Runsaimmillaan se on pohjoisimmassa Lapissa. Etelämpänä siniyökönlehteä kasvaa yleisenä myös Kainuussa ja paikoin Pohjois-Karjalassa. Laji harvinaistuu etelään ja länteen päin mennessä. Itä-Suomessa lajia voi tavata harvinaisena, mutta Länsi- ja Lounais-Suomesta laji puuttuu tai on kuollut sukupuuttoon. Poikkeuksena on Ahvenanmaa, jossa laji on vielä paikoitellen yleinen, joskin harvinaistunut monin paikoin elinympäristöjen tuhoutumisen takia.

Elinympäristö

Siniyökönlehti on kosteiden kasvupaikkojen laji. Sitä kasvaa muun muassa letoilla, kosteilla niityillä, lähteiköissä, rantatörmissä ja -soraikoilla sekä kosteilla kallionseinämillä.
Siniyökönlehti kasvaa niukkaravinteisilla paikoilla, jossa on puutetta typpi- ja fosfaattiravinteista. Lisäravinteita kasvi saa saalistamalla hyönteisiä. Kiiltävät mutta tahmeat lehdet houkuttelevat pieniä hyönteisiä, jotka jäävät niihin kiinni. Kun hyönteinen on kuollut, lehden pinnalla olevat entsyymit sulattavat sen vähitellen kasvin ravinnoksi.

Käyttö

Ruotsissa yökönlehtiä on käytetty viilin tapaisen maitotuotteen valmistukseen. Tuoreita lehtiä laitettiin siivilän pohjalle ja päälle kaadettiin maitoa. Siivilöidyn maidon annettiin seistä muutaman päivän, kunnes se oli jähmettynyt viiliksi. Valmistustavan kirjoitti ylös jo Carl von Linné teoksessaan Flora Lapponica (1737).
Siniyökönlehden tuoreita ja kuivattuja lehtiä on käytetty aikoinaan myös hinkuyskän lääkkeenä.
Kaksivuoroviljely

Kaksivuoroviljely on historiallinen viljelymuoto, jossa peltoa aina vuorovuosin viljeltiin ja pidettiin kesannolla.
Kaksivuoroviljelyä on harjoitettu Ruotsissa 1200-luvulta lähtien. Suomessa siihen siirryttiin varhaiskeskiajalla syysrukiin viljelyn leviämisen yhteydessä. Viljelymuoto oli käytössä 1870-luvulle saakka.
Jarkko Kauvosaari

Ura

Kauvosaari sai kiekko-oppinsa Vaasan Sportissa mutta siirtyi varusmiespalveluksen vuoksi jo A-juniori-ikäisenä Rauman Lukkoon. Kesällä 2003 Kauvosaari teki Lukon kanssa kolmivuotisen liigasopimuksen. Lukossa hän pelasi liigaa kolme kautta. Lisäksi kaudella 2004–2005 Kauvosaari pelasi lainalla Mestiksessä KooKoossa ja TuTossa.
Kauden 2006–2007 jo alettua Kauvosaari siirtyi koesopimuksella Kuopion KalPaan. Lukossa hän oli jäänyt ylimääräiseksi hyökkääksi mutta KalPassa hän teki 10 ensimmäisessä ottelussa viisi maalia. KalPa tarjosikin hänelle kaksivuotisen sopimuksen. Hän kohosi KalPassa kakkosketjuun ja teki 43 runkosarjaottelussa joukkueen menestykseen ja omiin aiempiin saavutuksiinsa nähden hyvät pisteet 12+10=22. Kauvosaari pelasi KalPassa myös seuraavan kauden jokseenkin samanlaisella menestyksellä ja toimi myös joukkueen kapteenina, kunnes siirtyi kauden päätyttyä Tampereen Ilvekseen. Ilveksessä Kauvosaari pelasi kaksi kautta. Keväällä 2010 hän allekirjoitti Lukon kanssa kolmivuotisen sopimuksen. 
Kauvosaaren ura päättyi loukkaantumiseen tammikuussa 2014.
Family Guy Video Game!

Vastaanotto

Family Guy Video Game!:a on haukuttu pelisivustoissa ja -lehdissä, mutta myös joitakin keskinkertaisia arvosanoja on tullut. Pelistä on sanottu muun muassa, että ”pelissä on hyvää vain huumori”.
Kanelia ja lihapullia

Juoni

Kreikkalaisen Fánis-pojan perhe karkotetaan Istanbulista Kreikkaan. Turkkiin jäävät maustekauppaa pitävä isoisä ja ihana Saïmé-tyttö. Fánis varttuu Kreikan puolella, mutta ikävöi yhä isoisää ja Saïméa. Yksinäinen poika laittaa ruokaa isoisän mausteoppien mukaisesti. Lopulta aikuinen Fánis pääsee kokkaamaan lapsuutensa rakastetulle Istanbulissa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Anu Silfverberg näkee elokuvan Kanelia ja lihapullia Kreikan vastineena meksikolaiselle elokuvalle Suklaata iholla. Molempien sydämessä on elämän kestävä rakkaustarina ja aistillinen ruokakulttuuri. Hän kritisoi tarinan maustesymboliikan osoittelevuutta, joka ei kanna loppuun asti.
Sotaväen kunniatuomioistuin

Sotaväen kunniatuomioistuin oli aiemmin Suomen sotaväessä toiminut armeijan sisäinen tuomioistuin, joka käsitteli upseereiden kunniaan liittyviä kysymyksiä.

Säännökset

Sotaväen kunniatuomioistuimista säädettiin Suomessa vuonna 1919 laki.
Kunniatuomioistuin tuli olla jokaisessa Suomen valtakunnan maasotaväen divisioonassa ja erillisessä prikaatissa. Samoin oli merisotaväkeä varten oma kunniatuomioistuin.

Kunniatuomioistuin

Kunniatuomioistuimen tehtävänä oli rangaista upseereja teoista, jotka olivat omiaan vähentämään kunnioitusta upseeristoa kohtaan. Hairahduksesta, joka oli kunniatuomioistuimen käsiteltävä, voitiin syyllinen tuomita saamaan varoitus, tuomioistuimen määräyksen mukaan joko yksityisesti tai julkisesti koolla olevan upseeriston edessä, taikka julistettiin hänet raskaammanlaatuisissa tapauksissa velvolliseksi eroamaan virastaan sotaväessä.

Kunnianeuvosto

Jokaiseen armeijan ja merisotaväen rykmenttiin, erilliseen pataljoonaan ja muuhun niiden veroiseen joukko-osastoon oli lisäksi muodostettava kunnianeuvosto. Sen tehtävänä oli auttaa neuvoilla yksityisiä upseereita kunniakysymyksissä, yrittää sovitella kunniariitoja, koota aineisto ja toimittaa valmistava tutkimus kunniatuomioistuimen käsiteltävissä asioissa.

Sovinto-oikeus

Jos upseerien kesken oli tapahtunut kunnianloukkaus, johon ei sisältynyt kuuliaisuuden rikkomista taikka käskynalaisen sortamista ja jonka ei myöskään katsottu kuuluvan kunniatuomioistuimelle, ja jos ei kunnianeuvoston välityksellä ollut voitu saada aikaan lain kanssa sopusoinnussa olevaa ja asianosaisten arvon mukaista sovintoa, niin jommankumman asianomaisen pyynnöstä, taikka muutenkin, milloin asianomainen päällikkö katsoi sen tarpeelliseksi, asian ratkaiseminen lykättävä sovinto-oikeuteen.
Sovinto-oikeuden oli koetettava asianosaisia kuulustelemalla ja tarpeen vaatiessa muita selvityksiä hankkimalla saada selvyys riidan aiheesta ja asian oikeasta laidasta sekä esitettävä sitten asianosaisille sellainen sovintoehdotus, joka tuottaa loukatulle kohtuullisen hyvityksen. Jos ehdotusta ei hyväksytty, oli sovinto-oikeuden välitystuomiolla lopullisesti määrättävä asianosaisten noudatettavaksi lain kanssa sopusoinnussa oleva sovinto.
Novgorodin piiri

Novgorodin piiri (ven. Новгоро́дский райо́н, Novgorodski raion) on paikallinen itsehallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Piirin pinta-ala on 4 597 neliökilometriä ja siellä asui 57 673 henkeä (vuonna 2010).
Novgorodin piirin sijaitsee Novgorodin alueen luoteisosassa Novgorodin kaupungin ympärillä. Koillisessa se rajoittuu Tšudovon ja Malaja Višeran piireihin, kaakossa Kresttsyn piiriin, lounaassa Šimskin piiriin, lännessä Batetskin piiriin ja luoteessa Leningradin alueeseen. Seudulla virtaavat Olhavanjoki, Msta ja Višera. Eteläpuolella sijaitsee Ilmajärvi.
Piirin hallinnollinen keskus on Novgorodin kaupunki, joka ei kuitenkaan kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Novgorodin piiriin kuuluvat Pankovkan (9 603 as.), Proletarin (6 119 as.), Tjosovo-Netylskin (3 502 as.) ja Tjosovskin kaupunkikunnat (934 as.) sekä 13 maalaiskuntaa: Borki, Bronnitsa, Grigorovo, Jermolino, Lesnaja, Novoselitsy, Podberezje, Rakomo (keskuspaikka Staroje Rakomo), Savino, Syrkovo, Trubitšino, Tšetšulino ja Volotovo (Volhovets).
Pankovkan taajamassa on Venäjän armeijan ajoneuvokorjaamo, rakennustarviketehdas Stroidetal ja alkoholijuomatehdas Nikita. Podberezjessa toimii leipomo ja rehutehdas. Uusia tuotantolaitoksia ovat Flaidererin lastulevytehdas Podberezjessa ja Skara-ompelimo Volhovetsissa. Maatalous on erikoistunut lihan ja maidon tuotantoon sekä vihannesten ja perunan viljelyyn.
Nähtävyyksiä ovat Nereditsan, Vjažištšin ja Hutynin luostarit, pyhän Lasaruksen kirkko Sergovossa, Kristuksen kirkastumisen kirkko Kovalevossa, Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko Volotovossa, Rjurikovo Gorodištšen muinaislinna ja Zavalin tuulimyllymuseo.
Juurettomuus

Muuttoliike

Muuttoliikkeen seurauksena juurettomuus on riski sekä maassa muuttaville että maahan muuttaville. Kasvukeskuksiin suuntautuva muuttoliike luo juurettomuutta siteiden löyhtyessä aikaisempaan paikallisyhteisöön. Väestön ikääntyminen ja asutuksen harveneminen monissa kunnissa lisää yksinjäämisen riskiä. Hyvät vuorovaikutustaidot sekä omien vahvuuksien ja arvojen tunteminen ovat tärkeitä yhtenäiskulttuurin murtuessa. Yhteisöön kuulumisen tunne on tärkeää niin kasvukeskuksissa kuin haja-asutusalueilla asuville. Yhteiskunnan sosiaalinen ja taloudellinen eriarvoistuminen on yhteydessä ihmisryhmien syrjäytymiseen. Yksilön syrjäytymiskierteen katkaisun vaikeus voi johtaa syrjäytymisen “periytymiseen” sukupolvelta toiselle.
Steven R. McQueen

Palkinnot

McQueen voitti palkinnon Beverly Hillsin elokuvafestivaaleilla roolistaan Club Sodassa vuonna 2006.
Isokalpapyrstö

Ulkonäkö

Täysikasvuisen isokalpapyrstön pituus on keskimäärin 40–55 cm ja enimmillään 75 cm. Sillä on pitkänomainen ruumis, jossa on 115–118 selkänikamaa. Selkäpuoli on ruskea ja siinä on 5–7 valkeaa kuviota, jotka ovat poikasilla käänteisen y-kirjaimen muotoiset mutta muuttuvat iän myötä renkaan muotoisiksi. Ihon suomupeite ulottuu vatsaeviin, niskaan, parittomiin eviin sekä rintaevien tyveen. Kylkiviiva jakaantuu kahteen haaraan, joista ylempi ei ole näkyvissä. Muita tuntomerkkejä ovat musta vatsakalvo sekä umpisuolen puuttuminen – toisin kuin muilla Lycodes-suvun lajeilla.

Levinneisyys

Isokalpapyrstö elää Atlantin valtameren pohjoisosissa. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Islannin pohjoispuolelle ja Barentsinmeren länsiosiin ja jatkuu Färsaarten ja Shetlandsaarten kautta Etelä-Norjaan. Atlantin länsireunalla sitä tavataan vyöhykkeellä, joka ulottuu Lounais-Gröönlannista Newfoundlandiin ja edelleen Virginian rannikolle.

Elintavat

Isokalpapyrstö on pohjakala, joka elää 200–550 metrin syvyydessä pehmeässä merenpohjassa. Se viihtyy merivedessä, jonka lämpötila on 2–5 °C ja suolapitoisuus 34–35 promillea. Ravinnokseen se käyttää lähinnä piikkinahkaisia, kuten käärmetähtiä, meritähtiä ja merisiiliä. Syksyllä kutemisen jälkeen naaras laskee merenpohjaan noin 1 200 isoa mätimunaa (läpimitta 6 mm).
Alien vs. Predator (elokuva)

Juoni

Vuonna 2004 Weyland Industriesin (Weyland-Yutanin edeltäjän) satelliitit havaitsevat oudon lämmönlähteen Etelänapamantereen lähellä sijaitsevalla jäisellä saarella, jota yhtiön rahoittama arkeologiryhmä matkaa tutkimaan.
Lämmönlähde on jäänalainen, ansoitettu, muinainen pyramidi. Sen ovat alun perin rakentaneet asteekit ja mayat Predatorien ohjeiden mukaan. Pyramidi on todellisuudessa Predatorien houkutin ihmisille, sillä Alienit tarvitsevat ihmisruumiita syntyäkseen. Sen jälkeen Predatoreilla olisi metsästettävää. He merkitsevät itsensä Alienien verellä, mikä tuo heille kunniaa ja luottamusta taistelussa ja muiden Predatorien keskuudessa.
Ryhmän jäsenet löytävät ruumiita, jotka viittaavat uhrimenoihin, mutta ulospäin katkenneet kylkiluut eivät täsmää oletukseen. Ryhmä löytää myös sarkofagin, joka sisältää Predatorien aseita Alieneiden metsästystä varten ja jotka tutkimusryhmä ottaa matkaansa. Tällä välin predatorit ”Scar”, ”Chopper” ja ”Celtic” saapuvat metsästämään Alieneita, mutta pian Predatorit kuitenkin huomaavat, etteivät pysty pitämään puoliaan ilman aseitaan.
Tutkimusryhmän viimeinen eloonjäänyt ihminen Alexa Woods (Sanaa Lathan) palauttaa aseet Scarille ja liittoutuu tämän kanssa Alieneita vastaan. Alexa ja Scar tuhoavat kuningatar-Alienin, mutta Scar kuolee saamiinsa vammoihin. Predatorit hakevat Scarin ruumiin avaruusaluksella. Ruumiin sisältä kuitenkin syntyy Alienin ja Predatorin risteymä, Predalien.

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mukaan elokuvan johdanto-osuus on vielä kekseliäs joskin epälooginen, mutta sitten ylipitkä tarina alkaa toistella vanhoja taistelukliseitä: ”Alien Vs. Predator lainaa surutta materiaaliaan lukemattomista hittifilmeistä ja tyypillisenä nuorisokauhun edustajana maustaa väkivaltaisen mekastuksen inhottavilla seksuaalisilla symboleilla sekä raamatullisilla pelastussanomilla.”
Bolometri

Bolometri on laite, jolla mitataan sähkömagneettista säteilyä. Sen toiminta perustuu säteilylämmöstä johtuvan resistanssimuutoksen sähköiseen mittaamiseen. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi spektriviivojen ja tähtien säteilyn mittaamiseen.
Melkisedek (kirja)

Melkisedek on gnostilainen apokryfinen kirjoitus, jotka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi IX, kirja 1). Kirjoitus on hyvin vaurioitut ja katkelmallinen. Se käsittelee Melkisedekiä, joka oli Vanhassa testamentissa "Salemin kuningas ja Korkeimman Jumalan pappi", jumalallisena välittäjähahmona. Tässä kirjoituksessa paljastetaan, että Melkisedek oli Jeesus Kristus. Melkisedek, Jeesuksena, elää, saarnaa, kuolee ja kokee ylösnousemuksen.
Kirjoitus torjuu doketistisen tulkinnan Jeesuksesta, ja keskittyy apokalyptiseen eskatologiaan toteutuneen sijasta. Kirjoitus ajoitetaan vuosiin 150-255.
Eurynomos

Eurynomos on kreikkalaisessa mytologiassa taruolento, joka asuu manalassa. Toisinaan hänet samastetaan Haadeeseen (eli roomalaisen mytologian Orcukseen) ja toisinaan hänen sanottiin olevan Hekaten palvelija. Nykyisin olento liittyy ihmisten mielissä lähinnä black metal -muusikko Øystein Aarsethiin eli Euronymousiin, joka otti taiteilijanimensä tämän olennon mukaan. Saatanallisessa Raamatussa nimi on kirjoitettu väärin Euronymous, ja se on joku vähäinen hahmo, josta tieto on kadonnut ajan mukana tai se on taidemaalari Polygnotoksen keksintö.
Eurynomos-niminen hahmo esiinty Odysseiassa mutta on siinä ihminen, Aigyptioksen kolmas poika, eikä siis liity mitenkään Pausaniaan kuvaamaan paholaiseen.