google/wiki40b huggingface dataset:
Henrik (Preussin prinssi, 1862–1929)

Albert Vilhelm Henrik (Heinrich), Preussin prinssi (14. elokuuta 1862 Potsdam – 20. huhtikuuta 1929 Hemmelmark, Schleswig-Holstein) oli Saksan keisari Vilhelm II:n nuorempi veli ja Saksan keisarillisen laivaston suuramiraali.
Henrik liittyi laivastoon vuonna 1877 ja yleni vuoteen 1901 menneessä amiraaliksi. Hän osoittautui päteväksi meriupseeriksi ja sai suuren vaikutusvallan merivoimissa ensimmäistä maailmansotaa edeltäneinä vuosina. Vuonna 1903 hänet nimitettiin Kielin laivastotukikohdan ja 1906 Saksan avomerilaivaston komentajaksi. Henrik asettui vastustamaan meriministeri Alfred von Tirpitzin kunnianhimoista laivasto-ohjelmaa, jonka tarkoituksena oli kehittää keisarillisesta laivastosta varteenotettava haastaja Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Tämän vuoksi Henrik päätettiin syrjäyttää: vuonna 1909 hänet ylennettiin suuramiraaliksi ja nimitettiin Saksan laivaston ylitarkastajaksi, mutta ylennys merkitsi tosiasiassa siirtämistä syrjään päätöksenteosta.
Koko ensimmäisen maailmansodan ajan Henrik toimi Saksan Itämeren laivaston komentajana, mikä ei ollut aivan hänen kokemustaan vastaava tehtävä. Hän ei kyennyt vaikuttamaan Tirpitzin ohjaamaan merivoimien strategiaan ja hänen ehdotuksensa Tanskan miehittämisestä jätettiin huomiotta. Hän jäi pois aktiivipalveluksesta helmikuun alussa 1918, kun sota itärintamalla oli päättynyt. Sodan lopussa puhjenneen vallankumouksen seurauksena Henrik joutui muuttamaan pois linnastaan Kielissä, mutta hänen ei tarvinnut keisariveljensä tavoin lähteä maanpakoon. Hän asui loppuikänsä tiluksillaan Hemmelmarkissa lähellä Eckernfördeä.
Saksan Itämeren laivaston komentajana ja sitä kautta Suomeen suuntautuneiden merisotatoimien ja Saksan Itämeren-divisioonan kuljetuksen johtajana hänelle myönnettiin Suomen vapaudenristin suurristi heinäkuussa 1918.
Henrikin puoliso oli vuodesta 1888 Hessenin prinsessa Irene.
Kiinalainen ravintola

Kiinalainen ravintola on Kiinan rajojen ulkopuolella toimiva ravintola, joka tarjoilee pääasiassa kiinalaisessa keittiössä yleisiä ruokalajeja. Tunnusmerkillisiä raaka-aineita ovat riisi ja nuudeli, joiden lisukkeena tarjotaan pieniksi paloiteltua lihaa tai kanaa sekä kasviksia maustetussa kastikkeessa. Friteeraus on myös yleistä.
Ensimmäinen kiinalainen ravintola avattiin vuonna 1907 Lontoossa. Ensimmäinen kiinalainen ravintola Suomessa vuosina 1953–1960 sijaitsi Hotelli Tornissa.
Jaana Venkula

Jaana Venkula on suomalainen sosiaalipsykologi ja tietokirjailija. Hän on valtiotieteen lisensiaatti ja ollut tutkijana Helsingin yliopistossa vuoteen 2003 asti.
Venkula suhtautuu kriittisesti sosiaaliseen mediaan, ja sähköpostista hän luopui aikoinaan jättäessään tehtävät Helsingin yliopistossa. Hän on ollut useita vuosia Edistyksen päivien suunnittelijana ja toimi vuodesta 1987 Tiedepolitiikka-lehden päätoimittajana.
Bruny Island

Historia

South Brunyn itärannikolla oleva lahti Adventure Bay on ollut monen tutkimusmatkailijan turvasatama. Nimensä lahti sai tutkimusmatkailija Tobias Furneaux’n laivan The Adventure mukaan. Lahteen ankkuroituivat 1700-luvulla myös James Cook, William Bligh, George Tobin ja Antoine Bruny d'Entrecasteaux, jonka mukaan saari sekä saaren mantereesta erottava salmi ovat saaneet nimensä.

Nähtävyyksiä

Eteläisellä saarella oleva luonnonpuisto South Bruny National Park on suosittu matkailukohde.
RMS Oceanic (1870)

Suunnittelu ja rakenne

Oceanic rakennettiin Harland & Wolffin telakalla Belfastissa. Se siirrettiin 27. elokuuta 1870 Liverpooliin, josta se lähti 26. helmikuuta 1871 neitsytmatkalleen. Laivassa oli kaksitoista höyrykattilaa, jotka tuottivat höyryä 450 kPa:n paineella, sekä yhdistetty neljäsylinterinen höyrykone – 2 x 78 tuumaa (1,98 m) ja 2 x 41 tuumaa (1,04 m) – 60 tuuman (1,52 m) iskun kanssa. Kuten tuon ajan muissakin höyryaluksissa, myös Oceanicissa oli mastot ja purjeet. Runko oli rakennettu raudasta ja jaettu yhteentoista vedenpitävään osastoon. Oceanicilla oli tilaa 166 ensimmäisen luokan ja 1000 kolmannen luokan matkustajalle sekä 143 miehistön jäsenelle. White Star Line ei ollut säästellyt kuluja rakennuttaessaan alusta ja lehdistö kuvaili laivaa ”keisarilliseksi purjeveneeksi”. Ikkunat olivat aluksessa paljon suurempia kuin nykyajan risteilyaluksilla. Ensimmäisessä luokassa oli juokseva vesi ja aluksella oli sähkökellojakin.

Käyttöhistoria

Oceanic oli White Star Linen omistuksessa. Alus lähti neitsytmatkalleen Liverpoolista 2. maaliskuuta 1871 mukanaan vain 64 matkustajaa sekä kapteeni Sir Digby Murray. Pian aluksen satamasta lähdön jälkeen sen täytyi palata kattilan ylikuumenemisen takia takaisin. Matkaa jatkettiin 16. maaliskuuta. Tammikuussa 1872 Oceanic kävi läpi korjauksen, jonka aikana suuri miehistösuoja lisättiin – sen todettiin estävän keulaosaa täyttymästä. Kaksi uutta höyrykattilaa lisättiin, jotta höyrynpaine kasvaisi. Mastoja lyhennettiin.
Aluksen kolme sisarlaivaa valmistuivat pian Oceanicin jälkeen: RMS Atlantic, SS Baltic ja SS Republic.
Oceanic purjehti White Star Linen alla Liverpool – New York -reittiä 11. maaliskuuta 1875 asti, kunnes alus myönnettiin erikoisoikeudella Occidental & Orientalin höyrylaivayhtiölle, jossa Oceanic kulki San Franciscon, Yokohaman ja Hongkongin välillä. White Star Line toimitti laivan päällystön, kun taas muut miehistön jäsenet olivat kiinalaisia. Itse laiva jäi White Star Linen väreihin, mutta se kulki O&O:n lipun alla. Uudelleenasemointimatkan aikana Liverpoolista Hongkongiin Oceanic teki tuon reitin nopeusennätyksen. Myöhemmin se myös teki Yokohaman nopeusennätyksen. Palatessaan San Franciscoon se rikkoi oman ennätyksensä tuolla reitillä marraskuussa, 1889, 13 päivällä, 14 tunnilla ja 5 minuutilla.
22. elokuuta 1888 Oceanic törmäsi yhteen SS City of Chesterin kanssa juuri kultaisen portin ulkopuolella. Chester upposi, ja 16 sen matkustajaa hukkui. Vuonna 1895 Oceanic palautettiin White Star Linelle, joka aikoi ottaa laivan takaisin käyttöön. Laiva lähetettiin takaisin Harland & Wolffille tarkastuksiin, joissa havaittiin laivan olevan yhtiölle epätaloudellinen. Oceanic myytiin romutettavaksi.
Mecklenburg-stadiaali

Mecklenburg-stadiaali oli Veiksel-jääkauden viimeinen kylmä jakso noin 16 500-14 700 vuotta sitten. Lämpeneminen ja jäähtyminen vuorottelivat jääkauden loppupuolellakin. Kylmää tuli 17 000-16 000 vuotta sitten. Vasta 15 900 vuotta sitten lämpeni vain hiukan. Valtameren pohjan hiekkakerrostumista päätellen Atlantilla ajelehti runsaasti jäätä välillä 17 500-14 600 vuotta eli 14 800-12 450 radiohiilivuotta sitten. Tällöinkin ilmasto vaihteli huomattavasti. Kylmä kausi huipentui 16 600 vuotta sitten. Noin 15 900 vuotta sitten alkoi lämmetä, mutta 15 700 vuotta sitten Pohjois-Atlantin kylmän ja lämpimän vesimassan raja, polaaririntama alkoi edetä taas.
Ben Furman

Ben Zwi Hirsch Furman (s. 21. syyskuuta 1953 Helsinki) on psykiatrian erikoislääkäri, psykoterapeutti ja ratkaisukeskeisen psykoterapian kouluttaja. Furman on valmistunut psykiatrian erikoislääkäriksi Helsingin yliopistosta. Hän on Lyhytterapiainstituutin toimitusjohtaja ja puhelinterapiapalvelun toiminnanjohtaja. Ben Furman on suomenjuutalainen.
Furman on myös kansainvälisesti tunnettu asiantuntija henkilökohtaisessa kehityksessä, tiiminrakentamisessa ja työyhteisöjen kehittämisessä. Yhdessä Tapani Aholan kanssa Furman on kehittänyt uusia toimintatapoja näillä alueilla (reteaming ja TwinStar), jotka ovat herättäneet kansainvälistä kiinnostusta.
Furman veti Yle TV1:ssä 1998–2006 omalla nimellään esitettyä keskusteluohjelmaa. Syyskuussa 2009 hän alkoi juontaa ohjelmaa Radioterapeutti Radio Suomessa.
KHL Medveščak Zagreb

Historia

KHL Medveščak Zagreb pelasi perustamisvuodesta 1961 Jugoslavian liigassa vuoteen 1991 asti, jolloin Jugoslavia hajosi ja Kroatia itsenäistyi. Nykyään joukkue pelaa Itävallan monikansillisessa Erste Bank Eishockey Ligassa. KHL Medveščak Zagreb on pelannut siitä asti Kroatian pääsarjaa, Prvenstvo Hrvatske u hokeju na ledua. Joukkue pelasi vuosina 2007–2009 myös Slovenian liigaa ja vuodet 2009-2013 KHL Medveščak Zagreb pelasi Itävallan Österreichische Eishockey-Ligassa. Kaudelle 2013-2014 joukkue liittyi KHL-liigaan. Joukkueen taival KHL-liigassa päättyi kaudella 2016-2017.
Kelloselkä

Kelloselkä on kylä Sallan kunnassa noin 16 kilometrin päässä koilliseen Sallan keskustasta kantatie 82:n varrella. Nimi Kelloselkä tulee saamen kielen sanasta Kielas. Kielas tarkoittaa "Isoa maata, josta lähtee kannas kuin nurin käännetyn veneen köli, ja usein se on jokien välissä". Kylä sijaitsee Aatsinkijoen ja Kello-ojan välissä, johon työntyy kannas, köli, korkeammasta maasta, joka nykyään tunnetaan Kelloselkä-nimellä. Kylässä on noin 140 asukasta. Kylässä on rajavartioasema, ja rautatieasema. Kelloselässä on myös rataosuuden Laurila–Kelloselkä itäinen päätepiste. Radan liikenne lakkasi joulukuussa 2012.
Kelloselän ala-aste toimi vuoteen 2014 saakka.
Kelloselkä rajoittuu etelässä Aatsingin kylään, idässä Venäjän rajaan.
Kelloselän läpi kulkee UKK-reitti joka on osa Euroopan kauko­vaellus­reitti E10:ä. Matkailutie Via Karelian toinen päätepiste sijaitsee Sallan Kelloselän rajanylityspaikalla.

Historia

Talvisodassa kylän valtasi Neuvostoliiton 122. divisioona 10. joulukuuta 1939, jonka hyökkäystä vastassa oli Erillinen Pataljoona 17 (Er.P 17). Taisteluita käytiin nykyisen kantatie 82 varrella Aatsinkijoen länsipuolella, jossa suomalaiset viivyttivät Neuvostoliiton etenemistä ja hankkivat aikaa pääjoukkojen ryhmittymiseen puolustusasemiin kylän keskustaan. Väärinkäsitysten vuoksi näistä asemista vetäydyttiin lähes taisteluitta seuraavan yön aikana. Kelloselkä pysyi Neuvostoliiton miehittämänä Moskovan rauhaan asti. Kylän asukkaat oli evakuoitu sodan tieltä 3. joulukuuta 1939, ensin autoilla Kemijärvelle ja siitä eteenpäin junalla. Suuri osa kyläläisistä evakuoitiin Karunkiin.
Jatkosodan syttyessä Neuvostoliitto pommitti kylää 25. kesäkuuta 1941. Kylä ei jatkosodan aikana ollut sotatoimialueena vaan rintama oli idempänä. Partisaanit tekivät kuitenkin iskuja kylän alueella katkaistakseen saksalaisten huoltoreitin.
Kylän syrjäisimmät talot ja lapsiperheet oli evakuoitu jo heinäkuussa 1944 ennen Lapin sodan syttymistä. Evakkopitäjiä olivat Kempele, Halsua, Kortesjärvi, Kaustinen, Säräisniemi, Kälviä, Pyhäsalmi ja Ylä-Veteli. Taistelutoimintaa saksalaisten ja suomalaisten välillä ei Kelloselässä käyty. Vetäytyessään pohjoiseen saksalaiset jättivät jälkeensä paljon miinoja jotka sitten vaativat siviiliuhreja sodan jälkeen.
Ensimmäinen radio kylään hankittiin 1920, ensimmäinen puhelin 1948 ja ensimmäinen televisio 1965. Sähköt saatiin loppuvuodesta 1949.
Postitoimisto aloitti kylässä sotien jälkeen. Postitoimisto lopetettiin 28. toukokuuta 1991.
Kelloselän rajanylityspaikka avattiin virallisesti liikenteelle 27. syyskuuta 2002. Avauksen suorittivat Venäjän ja Suomen pääministerit Mihail Kasjanov ja Paavo Lipponen.

Muuta

Osa Aki Kaurismäen elokuvan Ariel kohtauksista on kuvattu Kelloselässä.
Cas9

Cas-9 on proteiini, joka leikkaa paloja dna:sta tai muuten muokkaa sen toimintaa. Se liittyy muiden muassa Streptococcus pyogenes -bakteerin CRISPR-immuunipuolustukseen.
CRISPR/Cas9 on myös geenitekniikan menetelmä.
Z21 Wilhelm Heidkamp

Valmistus

Alus tilattiin 6. tammikuuta 1935 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä. Sen köli laskettiin 15. joulukuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1938. Alus valmistui 20. kesäkuuta 1939.

Palvelus

Alus tuhoutui 11. huhtikuuta 1940 Narvikin ensimmäisessä taistelussa englantilaisen hävittäjä Hardyn torpedojen osumista.
Ecuadorin armeijan Arava-onnettomuus (2016)

Ecuadorin armeijan Arava-onnettomuus tapahtui, kun Ecuadorin armeijan operoima IAI Arava -kuljetuskone syöksyi Amazonin sademetsään Ecuadorin itäosissa 15. maaliskuuta 2016. Onnettomuudessa kuolivat kaikki 22 koneessa ollutta.
Silmäproteesi

Silmäproteesi (myös lasisilmä) on proteesi, joka korvaa vahingoittuneen tai tuhoutuneen silmän. Sen tarkoituksena on, että käyttäjä pystyy liikuttelemaan silmää, räpyttelemään ja elämään lähes normaalia elämää ilman, että silmää huomataan proteesiksi. Nykyään silmäproteesit ovat pääasiassa akryylimuovisia ja se maalataan ja muotoillaan toisen silmän kaltaiseksi. Proteesi uusitaan säännöllisesti.
Ylä-Pirttijärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,7 metriä mpy.
Pellegrino Tomaso Ronchi

Pellegrino Tomaso Ronchi (19. tammikuuta 1930 Riolo Terme – 24. lokakuuta 2018) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 21. maaliskuuta 1953 ja nimitettiin Porto e Santa Rufinan hiippakunnan johtoon 7. joulukuuta 1984, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy. Ronchi erosi 9. marraskuuta 1985. 
Ronchi sai 7. helmikuuta 1991 nimityksen Città di Castellon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 9. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 16. kesäkuuta 2007.
Lappeenrannan museot

Lappeenrannan museot on yhteisnimitys Lappeenrannan kaupungin museoille, joita ovat Etelä-Karjalan museo, Lappeenrannan taidemuseo, Ratsuväkimuseo ja Wolkoffin talomuseo. Kolme ensimmäistä toimivat Kristiinankadulla Lappeenrannan linnoituksen vanhoissa rakennuksissa. Talomuseo on linnoituksen ulkopuolella, Kauppakadun varrella.
Lappeenrannan museot olivat yksi Vuoden museo -kilpailun finalisteista keväällä 2015. Niitä ei kuitenkaan valittu voittajaksi.
Taistelu aamunkoitteessa (elokuva)

Vastaanotto

Suuresta tuotantobudjetistaan, nimekkäistä näyttelijöistään ja suositusta edeltäjästään Zulu (1964) huolimatta Taistelu aamunkoitteessa ei saanut tuoreeltaan hyvää vastaanottoa sen kummemmin kriitikoilta kuin yleisöltäkään. Myöhemmin sen arvostus on noussut videojulkaisujen myötä.
Helsingin Sanomien tv-toimittaja Pertti Avola piti elokuvaa vuonna 1986 nautittavana seikkailuelokuvana, joka ”kuvaa terävästi brittien ylimielisyyttä ja suoranaista tyhmyyttä, joka johti täydelliseen tappioon”. Pääosan esittäjistä hän kehuu erityisesti Peter O’Toolea ”korskeana” brittiupseerina. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano valitteli Taistelun aamunkoitteessa menettävän hieman otettaan yrittäessään kuvata molempien sotaosapuolten tuntoja ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Lauri Pimiä

Lauri Pimiä (25. maaliskuuta 1911 Kivennapa – 14. helmikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen geometrikko ja Turun yliopiston matematiikan apulaisprofessori. 
Lauri Pimiä ryhtyi sotien välisenä aikana opiskelemaan geometriaa professori Ernst Lindelöfin alaisuudessa. Hänet nimitettiin assistentiksi Helsingin yliopistoon vuonna 1936, ja kaksi vuotta tämän jälkeen hän väitteli tohtoriksi geometriassa. Dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1944. Hän oli yhteistyössä erityisesti Tanskan ja Itävallan tunnettujen geometrikkojen kanssa. 
Toisen maailmansodan aikana hän oli ensin tykistön koelaitoksen, sittemmin puolustusvoimien optisen laitoksen johtaja. Hänen sotilasarvonsa oli luutnantti. 
Sodan jälkeen Pimiä toimi ensin opettajana Helsingin tyttölukiossa ja Taideteollisen oppilaitoksen rehtorina. Turun yliopistossa matematiikan apulaisprofessorina hän vaikutti tunnettuine luennoimistaitoinensa vuodesta 1950 aina vuoteen 1974 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän oli myös professorin virkaa hoitavana Turun kauppakorkeakoulussa. Hän harrasti šakkia.
Freedom Force

Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
Peetu Mäkinen

Ura

Peetu Mäkisen kasvattajaseura on Napapiirin Palloketut. NaPan riveissä hän voitti junioreissa C- ja A-nuorten Suomen mestaruuden sekä B-nuorten SM-hopeaa. Hänet valittiin kahdesti ikäluokkansa SM-finaalien tähdistökentälliseen ja kerran finaaliturnauksen parhaimmaksi pelaajaksi. Mäkinen edusti ikäluokkansa maajoukkuetta Meksikon MM-kisoissa vuonna 2013. Suomi oli kisoissa 11. Lukiovuodet Mäkinen harjoitteli Lapin urheiluakatemian riveissä ja opiskeli Ounasvaaran lukiossa. Mäkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2014.
Avauskautensa lentopallon Mestaruusliigassa Mäkinen pelasi kaudella 2014–2015. Tätä aiemmin hän oli pelannut kauden verran NaPan riveissä lentopallon 1-sarjassa. Toisella liigakaudellaan Mäkinen valittiin tammikuun tähdistökentällisen toiseksi yleispelaajaksi. Runkosarjan pistepörssissä hän oli 14.
Mäkinen valittiin miesten lentopallomaajoukkueryhmään keväällä 2016. Hän lunasti niin sanotun viikon tulokasleirin myötä paikan myös lopulliseen, kesän 2016 Maailmanliigassa pelanneeseen ryhmään. Toukokuussa 2016 julkistettiin Mäkisen 2-vuotinen sopimus sastamalalaisen VaLePan kanssa. Mäkinen oli voittamassa kahta tuplamestaruutta VaLePan kanssa 2016–2018.
Kesäksi 2019 Mäkinen palasi uuden päävalmentaja Joel Banksin valinnan myötä takaisin maajoukkueryhmään ja lunasti itselleen paikan pelaavassa seitsikossa. Kiinan olympiakarsintaturnauksessa Mäkinen oli Suomen avainpelaajia.

Muuta

Peetu Mäkinen on toisen polven lentopalloilija. Hänen isänsä Vesa muistetaan 1980-luvulta tulisieluisena Oulun Kiskon keskimiehenä. Peetun isoveli Ossi on pelannut niin ikään Mestaruusliigassa. Pikkuveli Jere debytoi liigakentillä kaudella 2015-16.
Saukonpaasi

Saukonpaasi on rakenteilla oleva ja pääosin valmistunut asuinalue Helsingin Jätkäsaaressa, Länsisataman kaupunginosassa. Se on rakennettu Ruoholahden kanavan eteläpuolen asuinkortteleiden jatkeeksi. Saukonpaaden etelärajoina ovat Saukontori ja Saukonlaiturin satama-allas. Saukonpaateen tulee noin 1500 asukasta viiteen kerrostalokortteliin sekä pienkerrostalojen kortteliin. Alueelle tulee myös merinäköalallinen puisto, josta osa on jo valmistunut. Saukonpaaden pohjoisrannalla on pienvenesatama ja Saukontorin rannalle on suunniteltu vesibussilaituria. Saukonpaadessa on raitiolinjojen 8 ja 9 päätepysäkit ja kääntösilmukka, josta rata erkanee Ruoholahden ja Kampin suuntiin.
Score

Kappaleet

Kappaleissa 9–14 on mukana The Octavarium Orchestra.
Sorvanen (Uurainen, itäinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 189,6 metriä mpy.
Iso Suola-aavikko

Iso Suola-aavikko tai Dasht-e Kavir (pers. ‏دشت كوير‎) eli Kavirin aavikko on noin 55 000 neliökilometrin laajuinen aavikko Pohjois-Iranissa. Aavikon pohjoisosa kuuluu Semnanin, eteläosa lähinnä Esfahanin ja itäosa paljolti Etelä-Khorasanin provinssiin.
Aavikon persiankielinen nimi on muodostettu sanoista dasht ’kivinen tasanko’ ja kavir ’suolasuo’.  Dašt-e Kavirin merkitys on  siten ’kivinen suolatasanko’. Encyclopedia Iranican mukaan aavikon paikallinen tai historiallinen nimi ei ole kuitenkaan Dasht-e Kavir, joka nimi lienee peräisin 1800-luvun ulkomaalaisilta löytöretkeilijöiltä. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta paikalliset yhteisöt ovat tyypillisesti viitanneet paljaisiin aavikkotasankoihin nimillä kavīr, lūt, tai bīābān, ilman yksilöllistä nimeä. Suurimpaa aavikkoa kutsuttiin vain Isoksi kavīriksi (Kavīr-e bozorg).
Iso Suola-aavikon länsiosassa on Kavirin kansallispuisto, joka kuuluu Unescon biosfäärialueohjelmaan. Biosfäärialueella (4 200 km²) asui vuonna 2002 noin 35 000 eri heimoihin kuuluvaa ihmistä. Kavirin kansallispuisto sijaitsee noin 100 kilometriä Qomista itään ja noin 120 kilometriä Teheranista kaakkoon. Iso Suola-aavikko jatkuu kauas tämän kansallispuiston itäpuolelle. Iso Suola-aavikko on noin 390 kilometriä leveä. Ulottuvuus pohjoisesta etelään on noin 150 kilometriä. Aavikon paimentolaisasukkaat tyypillisesti vaihtavat asuinpaikkaansa vuodenajan mukaan. He muuttavat syksyllä ja keväällä korkealla vuoristossa olevien laidunmaiden tai Suuren suola-aavikon luoteisten reunamaiden välillä, Khorasanin tai Semnanin rajan jommallekummalle puolelle, ja tuottavat lihaa myytäväksi Tehereniin.
Iso Suola-aavikko on alimmillaan noin 400 metriä merenpinnan yläpuolella. Aavikolla on suuria suolapannuja. Iso Suola-aavikko muodostaa etelämpänä sijaitsevan Ison Hiekka-aavikon kanssa pääosan Iranin keskitasangosta. Sen paikalla oli kymmeniä miljoonia vuosia sitten valtameri, jonka kuivuessa maaperään on jäänyt suolakerrostumia. 
Aavikon vuotuinen sademäärä jää alle 100 millimetrin. Matkustamista ei suositella seudulle kesällä, sillä ilman lämpötila voi tälläin nousta 50 °C:een tai ylikin. Tammikuun keskilämpötila on 22 °C ja toukokuun 40 °C. Ilma on erittäin kuivaa. Ilman keskimääräinen suhteellinen kosteus on alle 30 %, kesällä se laskee joskus liki 0 prosenttiin.
Nicolas Slonimsky

Nicolas Slonimsky (ven. Николай Леонидович Слонимский, Nikolai Leonidovitš Slonimski; 27. huhtikuuta (J: 15 huhtikuuta) 1894 Pietari, Venäjän keisarikunta – 25. joulukuuta 1995 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa vaikuttanut venäläissyntyinen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja kapellimestari.
Slonimsky syntyi Pietarissa ja muutti Yhdysvaltoihin 1923. Hän oli nykytaidemusiikin mestari ja johti muun muassa Edgard Varèsen Ionisationin sekä Charles Ivesin Three Places in New Englandin kantaesitykset. Hänen sävellyksenopettajansa olivat Eastman School of Musicissa Selim Palmgren ja Albert Coates. 
Slonimsky niitti uransa aikana mainetta myös musiikkikirjailijana ja musiikkitieteilijänä. Hän oli vanhemmiten Frank Zappan hyvä ystävä. 
Nicolas Slonimskyn omaan sävellystuotantoon kuuluu muun muassa Studies in Black and White pianolle, Gravestones-laulusarja, Minitudes-kokoelma pianolle sekä ainoaksi orkesteriteokseksi jäänyt My Toy Balloon. Hän eli 101-vuotiaaksi.
Aymen Zidane

Ura

Zidane aloitti uransa Stade Tunisienissa, jossa hän oli pitkään Hassen Bejaouin ja Wissem Naoualin varamaalivahtina. Kaudella 2008–2009 Naoualin siirtyessä US Monastiriin sai Zidane ykkösmaalivahdin roolin. Hän kuitenkin siirtyi kauden lopussa Gafsaan.
PNOZ (turvarajakytkin)

Tuotehistoria

Ohjaustekniikan alkuaikoina toiminta ja sen myötä prosessin kuvaus olivat etusijalla ohjauksessa. Releet ja kontaktorit ohjasivat koneita ja laitteistoja. Jos poiskytkentälaitteita tai henkilösuojauslaitteita oli käytössä, toimilaite erotettiin tarvittaessa energiansyötöstä. Tämäntyyppiset suojausjärjestelmät saattoivat vikatapauksessa kytkeytyä pois päältä, jolloin suojaustoiminto ei ollut enää taattu. Sen vuoksi alettiin miettiä mahdollisuuksia, miten tämäntyyppiset erotustoiminnot voitaisiin varmistaa.
Ensimmäisiä tuloksia olivat erityiset relekytkennät kuten esim. 3-suojausyhdistelmä. Nämä laiteyhdistelmät johtivat ensimmäisen turvarajakytkimen PNOZ:n kehittämiseen. Pilz sai sille patentin nro 4033801. Tässä on ote patenttiselityksestä: Kaksikanavainen hätäpysäytyslaite on poiskytkennän jälkeistä kanavien alustusta varten varustettu ensimmäisellä alustuskytkennällä, joka voidaan aktivoida painikkeella. Jotta hätäpysäytyslaite kytkeytyy päälle myös syöttöjännitteen takaisinkytkeytymisen jälkeen, siinä on toinen alustuskytkentä, joka toimii jännitteen takaisinkytkeytymisen yhteydessä ja on muuten toimimaton.
Helvetti (Wiiralt)

Kuvaus

Teoksen koko on 39,4 × 46,8 cm. Se kuuluu Eesti Kunstimuseumin (KUMU) kokoelmaan.

Analyysi

Teos nostaa esiin sosiaalisen sorron synkkyyden ja vieraantumisen, jota valittu perinteinen grafiikan menetelmä korostaa.
Humax

Humax on eteläkorealainen elektroniikkayhtiö, joka on perustettu vuonna 1989. Humax valmistaa muun muassa digisovittimia ja taulutelevisioita.