google/wiki40b huggingface dataset:
Big data

Big datan käyttäminen

Big datan käyttöönotto saattaa olla haastavaa johtuen suuruuden lisäksi myös rakenteesta ja hyödyllisen tiedon erottamisen vaikeudesta.

Turha data

Nykyisin tiedontallennuksen ollessa hyvin edullista dataa saatetaan kerätä niin paljon kuin voidaan, esimerkiksi asiakkaan käyttäytymisestä organisaation internet-sivustolla. Tällöin tallennetuksi päätyy myös paljon sellaista dataa, joka ei ole hyödyllistä. Ryhdyttäessä analysoimaan tällaista dataa ensimmäiseksi täytyy pyrkiä löytämään datan joukosta se osa, joka on merkityksellistä. Mikä osa datasta on kunkin hetkisen tilanteen kannalta oleellista saattaa vaihtua hyvinkin nopeasti. Tämä johtuu siitä että, Big datan yhteydessä on tyypillistä päivittää tehtyä analyysia hyvin usein, jotta käytettävissä olisi viimeisin mahdollisin tieto.

Käyttöönotto

Kun edellisistä kohdista ollaan selvillä voidaan siirtyä käyttämään yleistä kolmiportaista ETL-mallia Big datan käyttöönotolle. Ensimmäiseksi tulee extraction, suomeksi poiminta, eli data saadaan jostain. Tämän jälkeen tulee transformation, suomeksi muunnos, jolloin datalle tehdään tarvittavat muutokset sen käyttöönottamiseksi valitussa analysointiympäristössä. Viimeisenä vaiheena on load, suomeksi lataaminen, eli otetaan data käyttöön valitussa analysointiympäristössä.

Big datan virtualisointi

Data virtualisointi on tapa kerätä tietoa useista lähteistä samassa paikassa. Kokoaminen on virtuaalista: toisin kuin muut menetelmät, suurin osa tiedoista jää alkuperäisasemaansa ja on peräisin vaadittavista raaka-aineista.

Yksityisyydensuoja

Kerättäessä suuria määriä tietoa yksittäisten ihmisten toiminnasta, kuten vaikkapa sosiaalisen median käytöstä, on noussut huoli siitä kuka ja miten näitä tietoja voidaan käyttää. Euroopan unionin yleinen tietosuoja-asetus (GDPR) antaa tietyssä tilanteissa rekisteröidylle oikeuden saada itseään koskevat tiedot pois palveluntarjoajan rekisteristä, tämä kulkee nykyisin nimellä oikeus tulla unohdetuksi. (The right to Erasure). Maailmanlaajuisesti samantapaisia aloitteita on lukuisia muitakin.
Deokcheon

Maantiede

Deokcheon sijaitsee vuoristoisella maaseudulla. Maanpinnan korkeus madaltuu kaupungin reunamilta kohti sen keskustaa. Pohjoisessa ja lännessä kohoavat Myohyangvuoret ja etelässä Janganvuoret. Kaupungin korkein kohta on 1 250 metrin korkeuteen merenpinnasta nouseva Janganvuori. Idässä virtaa Taedongjoki, joka on kaivertanut paikallista kalkkikiveä. Luolat ovatkin yleisiä. Joen yläjuoksulle rakennettiin pato vuonna 1952, mistä syntyi Kŭmsŏngin tekojärvi. Tammikuun keskilämpötila on -8,4 °C ja elokuun 23,2 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on 1 202 mm.

Historia

Deokcheoniin perustettiin varuskunta Goryeo-dynastian levittäytyessä pohjoiseen vuonna 947. Vuonna 1001 se sai nimen Tŏkju ja vuonna 1413 Deokcheon. Kaupungin lähellä sijaitsee kuusi suurta kivihiiliesiintymää, joiden hyödyntämiseksi rakennettiin rautatie vuonna 1939. Tunnetuksi kaupunki nousi kuitenkin 1950-luvulla, kun kaupunkiin rakennettiin vuonna 1956 valmistunut Sǔngrin moottoritehdas. Tehdas vauhditti kaupungin kasvua. 1980-luvulla tehtaalla valmistettiin 6 000–7 000 ajoneuvoa vuosittain, mutta sittemmin valmistusmäärät ovat romahtaneet. Kaupunki Deokcheonista muodostettiin vuonna 1984.

Talous

Deokcheonin pääasialliset teollisuuden alat ovat kaivos- ja autoteollisuus. Sǔngrin moottoritehdas on Pohjois-Korean suurin autotehdas ja se työllistää 25 000 henkilöä. Deokcheonin kaivoskonetehdas sijaitse Osangissa ja siellä valmistetaan esimerkiksi kaivoskärryjä. Deokcheonissa on myös kevyttä teollisuutta, kuten tekstiili-, silkki- ja elintarviketeollisuutta. Taedongin sähkövoimala saa voimansa Taedongjoelle rakennetusta padosta.
Kaupungin pinta-alasta noin 9 % on maatalouskäytössä ja tärkein viljelykasvi on maissi. Mulperipuilla on merkitystä silkintuotannossa.
Papuankukastaja

Levinneisyys

Papuankukastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen alemmilla korkeuksilla, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lapinokasirkka

Koko ja ulkonäkö

Lapinokasirkan erottaminen yleisestä rantaokasirkasta vaatii yksityiskohtaista tutkimista. Lapinokasirkat ovat yleensä yleisväritykseltään syvän mustanruskeita, joskin erilaisia sävyeroja esiintyy. Keskiruumiin selkäkilpi ojentuu pitkälle taaksepäin ja siivet ulottuvat vähintään tämän ulkoneman kärkeen tai hieman pitemmälle. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Keskiruumiin selkäpuolen keskellä on heikko harjanne, eikä selkä ole selvästi kupera. Tärkeinä lapinokasirkan erottavina lajituntomerkkeinä sivulta katsottaessa verkkosilmien kohdalla eläimen otsassa on selvä sisäänpäinsuuntautuva lovi. Pienempinä yksityiskohtina takimmaisen raajaparin nilkkojen ensimmäisen jaokkeen alapuolisten ulokkeiden reunat ovat suorat ilman teräviä kärkiä ja keskimmäisen raajaparin reisien reunat ovat muodoltaan aaltoilevat. Ruumiin pituus vaihtelee 13–16 mm välillä.

Levinneisyys

Suomesta lapinokasirkkaa on tavattu vain hajanaisesti yksittäisitä paikoista Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin alueelta. Kesällä 2011 laji löydettiin Suomussalmelta, jonka lisäksi viimeisimpiä löytöjä on tehty Pisavaaran luonnonpuiston alueelta Rovaniemellä. Eteläisimmät havainnot on tehty Kajaanista. Myös Ruotsissa laji on pohjoinen. Venäjällä levinneisyys ulottuu etelämmäksi, minkä lisäksi laji on tavattu myös Puolasta ja Slovakiasta. Idässä levinneisyys ulottuu aina Venäjän Kaukoitään saakka.

Elinympäristö ja elintavat

Lapinokasirkka elää kosteissa mutta avoimissa ympäristöissä. Sitä on tavattu niin vesistöjen ääreltä kuin tienreunoilta ja niityiltäkin. Aikuisia sirkkoja on tavattu Suomesta kesäkuun alusta elokuun alkuun, mutta esiintymiskausi saattaa jatkua myöhenpäänkin. Muiden okasirkkojen tapaan lapinokasirkkakaan ei tuota ääntä.
Laji talvehtii toukkana tai täysikasvuisena maaperän tai sammalikon pintakerroksessa. Se sietää poikkeuksellisen hyvin kylmiä olosuhteita, sillä eläimen ruumiinnesteet jäätyvät vasta −6 °C lämpötilassa ja päivittäinen pakastaminen −44 °C lämpötilaan oli kohtalokasta vain neljäsosalle tutkituista yksilöistä. Pakkasensietomekanismi on toistaiseksi tuntematon eikä monien muiden hyönteisten tapaan perustu glyseriinintuotantoon.
Talo (televisiosarja)

Talo oli suomalainen tosi-TV -ohjelma, jossa palkintona oli oma talo ja tontti. Kahdeksan pariskuntaa rakensi keväällä 2005 unelmiensa omakotitalon Lahden Karistoon. Yksi pareista sai lopulta valmiin talon ja tontin omakseen. Talon juonsi Marika Makaroff. Talo perustuu brittiläiseen Under Construction -ohjelmaformaattiin, joka on saavuttanut suuren suosion muun muassa Englannissa, Ranskassa, Saksassa, Belgiassa ja Australiassa. Suomalaisen Talon Neloselle tuotti FremantleMedia Finland, joka on tuottanut muun muassa Unelmakämpän ja Idolsin.

Ohjelman perusidea

Pareilla oli noin 10 viikkoa aikaa rakentaa yhdessä iso, kaksikerroksinen puutalo. Apuna heillä oli arkkitehti, rakennusmestari ja muita rakentamisen ammattilaisia. Talossa oli 12 jaksoa ja joka jakson päätteeksi pareilla oli vaara tulla äänestetyksi pois ohjelmasta. Kun talo oli valmis, jäljellä oli kaksi paria. Viimeisessä jaksossa katsojat äänestivät suorassa lähetyksessä, kumpi näistä kahdesta parista pääsee purkamaan muuttokuormansa uuteen omakotitaloonsa Lahden Karistossa. Talon sääntöihin kuului muun muassa, että kilpailijoiden piti asua rakentamisen ajan rakennustyömaalla. Yksi pareista toimi viikoittain niin sanottuna veturiparina, joka vastasi rakentamisesta ja muista yhteisistä asioista. Toinen pari huolehti viikoittain keittiöasioista eli teki ruokaa kaikille.

Voittaja

Voiton veivät Tiina Kirves ja Kimmo Kuokkanen. Finaalissa oli myös mukana Heli Niemi ja Mikko Peltonen. Äänestyksessä annettiin yhteensä noin 140 000 ääntä.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2004

Katsojaluvut

Kilpailuun odotettiin 100 000 katsojaa. Lippuja myytiin ennakkoon noin 50 000. Paikalle saapui turisteja Yhdysvalloista ja Kanadasta, jossa nuorten kisoja arvostettiin enemmän kuin aikuisten. Paikalle tuli lisäksi NHL-scoutteja 30 seurasta katsomaan, ovatko jo NHL:ään varatut pelaajat  kehittyneet. Scoutteja oli noin 150.
Lopulta kisoista tuli suuri yleisömenestys, paikalla kävi noin 115 000 katsojaa. Helsingissä kisoja seurasi noin 80 000 katsojaa ja Hämeenlinnassa 36 000.

Valinta

Suomi valittiin isäntämaaksi vuonna 2002. Suomen jääkiekkoliitto valitsi kisapaikat tarjouskilpailun perusteella.
Teoreettinen ja käytännöllinen filosofia

Kun filosofia syntyi antiikin Kreikassa, kaikki maailmaa koskevan tiedon hankinta luettiin filosofian alaan. Aristoteles jakoi ensimmäisenä tieteet kahteen osaan, teoreettisiin ja käytännöllisiin tieteisiin, mistä on peräisin nykyisinkin yleinen filosofian jako kahteen osaan, teoreettiseen ja käytännölliseen filosofiaan.
Teoreettisen filosofian tehtävänä on tutkia olemassaoloa ja inhimillistä tietoa koskevia kysymyksiä. Siihen luetaan logiikka, ontologia, metafysiikka, tietoteoria, mielen filosofia, kielifilosofia ja tieteenfilosofia, sekä useat erityistieteiden filosofiat, kuten matematiikan filosofia. Aristoteleella teoreettisten tieteiden alaan kuuluivat myös sellaiset tieteet kuin fysiikka, tähtitiede, kemia, biologia ja psykologia. Nykyään näitä osa-alueita vastaavat omat erityistieteensä.
Käytännöllisen filosofian tehtävänä on tutkia inhimillistä toimintaa. Siihen luetaan etiikka, yhteiskuntafilosofia ja yhteiskuntatieteiden tieteenfilosofia. Aristoteleelle siihen kuuluivat kaikki yksilön käyttäytymiseen, yhteiskuntaelämään, oikeudelliseen säätelyyn ja politiikkaan liittyvät alat, edellisten lisäksi myös muun muassa estetiikka, kuten retoriikka ja runousoppi.
Joissain yliopistoissa (kuten Helsingin ja Turun yliopistoissa) filosofian opiskelu jaetaan edelleen laitos- tai oppiainetasolla teoreettiseen ja käytännölliseen filosofiaan. Jako on nykyään varsin mielivaltainen, sillä käytännöllinen filosofia ei ole kovin paljoa käytännöllisempää kuin teoreettinenkaan (soveltava etiikka on tuonut jonkin verran "käytännöllisyyttä" käytännölliseen filosofiaan). Näiden filosofian osa-alueiden käyttämä metodologia on pitkälti sama, joten ainoaksi rajaavaksi tekijäksi jäävät aihepiirit. Tämäkään raja ei ole tiukka, ja monia asioita voidaan tutkia yhtä lailla teoreettisen kuin käytännöllisen filosofian piirissä.
Useimmissa yliopistoissa tällaista filosofian kahtiajakoa ei tehdä, vaan filosofiaa opetetaan joko yhtenä oppiaineena, tai se jaetaan esimerkiksi logiikkaan, metafysiikkaan ja etiikkaan.
The Tai Chi Master

Tai Chi Master (kiin. 太極張三豐, tunnetaan myös nimellä Twin Warriors) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut taisteluelokuva. Sen pääosia esittävät Jet Li, Michelle Yeoh, Chin Siu Ho, Fennie Yuen, Cheung Yan Yuen, Shun Lau, Hai Yu, Kam Kong Chow, Jian-kui Sun ja Wing-chung Ho. Elokuvan on ohjannut Yuen Woo-ping. Elokuva sai jatko-osan Tai Chi Boxer vuonna 1996.
Metsäsuunnitelma

Metsäsuunnitelma on yksityisen metsänomistajan tai yhteisön metsistä laadittu puuston hoitosuunnitelma. Metsäsuunnitelma laaditaan yleensä 10 vuoden talouskaudeksi. Metsäsuunnitelmasta selviää talouskaudelle ehdotetut hakkuut ja metsänhoitotyöt. Arvio metsän kokonaispuuston että kuviokohtaisen puuston määrästä ja laadusta sekä arviot metsätalouden tuloista ja menoista. Metsäsuunnitelma pyrkii ohjaamaan metsänomistajaa hyvään ja taloudellisesti kannattavaan metsänhoitoon. Metsäsuunnitelmia laativat esimerkiksi metsäkeskukset, metsänhoitoyhdistykset ja yksityiset metsäpalveluyritykset, kuten UPM.
Affalterbach

Maantiede

Affalterbach sijaitsee Buchenbachtal-nimisessä laaksossa. Sen korkein kohta on Lemberg, joka kohoaa 365 metriä merenpinnan yläpuolelle.

Historia

Varhaisin asiakirjamaininta Affalterbachista on päivätty 9. tammikuuta 972. Arkeologisten löytöjen perusteella alueella on kuitenkin asuttu jo kivikaudelta lähtien. Affalterbachin lähistöltä on löydetty myös Steinheimin ihmisen kallo, jonka iäksi on arvioitu 250 000 vuotta. Affalter on ikivanha omenapuuta (nyk. Apfelbaum) tarkoittava sana. Vuonna 496 käytiin taistelu, jossa frankit löivät alemannit, ja nykyisen Affalterbachin alueesta tuli kahden heimon rajaseutua. Tilastotietoa Affalterbachista on vasta vuodelta 1525. Tuolloin taloja laskettiin olevan 43 ja lisäksi Wolfsöldenissä oli kolme taloa. Asukkaita oli 270. Affalterbach kehittyi voimakkaasti 1500-luvun kuluessa. Seuraavalla vuosisadalla käyty kolmikymmenvuotinen sota oli tuhoisa myös Affalterbachille, ja toipuminen oli hidasta. 1800-luvun alussa paikkakunnalla asui runsaat tuhat ihmistä.
1800-luvulla väkiluku kasvoi ripeästi, eikä maanviljelys kyennyt enää elättämään koko väestöä. Poismuutto oli runsasta, vaikka uusia elinkeinoja syntyi maanviljelyksen rinnalle. Kuten muuallakin Euroopassa, siirtolaisuuden keskeisin kohdemaa oli Yhdysvallat. Palvelut ja teollisuus eivät saaneet kunnollista jalansijaa Affalterbachissa, joten se jäi maalaiskyläksi, jossa toisen maailmansodan kynnyksellä asui noin tuhat ihmistä.
Affalterbach alkoi modernisoitua vasta 1960-luvulla. Paikkakunnalle on asettunut muun muassa korkean teknologian yrityksiä.
Festival of Britain

Festival of Britain oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1951 järjestetty tapahtuma, joka juhlisti Britannian saavutuksia tieteessä, taiteissa ja teollisuudessa. Sen pääorganisoijana oli työväenpuolueen poliitikko ja ministeri Herbert Morrison.
Kuningas Yrjö VI avasi Festival of Britainin Lontoossa 3. toukokuuta 1951. Tapahtuma ajoitettiin alkamaan Lontoon vuoden 1851 maailmannäyttelyn satavuotisjuhlavuonna, mutta se ei ollut esikuvansa tavoin kansainvälinen tapahtuma, vaan keskittyi puhtaasti Britanniaan. Tapahtuma ei rajoittunut pelkästään Lontooseen, vaan näyttelyitä ja esityksiä nähtiin myös muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaiken kaikkiaan Festival of Britainin yli 2000 eri tapahtumapaikassa kävi yli 18 miljoonaa vierailijaa ennen tapahtuman loppua syyskuussa 1951.
Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Theresa May ehdotti syyskuussa 2018 Festival of Britainin kaltaisen tapahtuman järjestämistä vuonna 2022. Ehdotus sai julkisuudessa ristiriitaisen vastaanoton.
Hautomalaikku

Hautomalaikku (area incubationis) on pesivän, munia hautovan linnun vatsapuolelle kehittyvä höyhenetön laikku.
Hautomalaikku on kehittynyt linnuille siirtämään ruumiinlämpöä haudottaviin muniin. Laikku kehittyy yleensä vain naaraslinnuille, jotka useimmissa lintulahkoissa huolehtivat hautomisesta. Joidenkin varpuslintulajien koiraat voivat osallistua haudontaan ja niille kehittyy hautomalaikku, joka kuitenkin tavallisesti on vaatimattomampi kuin naaraan. Joissakin linturyhmissä, lokeilla ja kanalinnuilla, hautomalaikkuja eli untuvista paljaita ihon kohtia voi olla kolme. Kahlaajilla, ruokeilla ja kihuilla laikkuja on kaksi.
Hautomalaikku alkaa kehittyä hieman ennen muninnan alkamista. Vatsanseudun untuvat putoavat tai lintu itse nyppii niitä pois (hanhet ja sorsat nyppivät untuvia ja keräävät ne pesäänsä eristeeksi). Pintaverisuonisto aktivoituu, jolloin ruumiinlämmöstä suurempi osa ohjautuu munan lämmittämiseen. Aktiivisesti hautovan linnun hautomalaikku on paljas, punertava, ryppyinen ja kiiltävä. Poikasten kuoriuduttua pintaverenkierto laikussa vähenee ja iho muuttuu normaalin väriseksi. Jos lintu pesii uudelleen pian ensimmäisen pesyeen jälkeen, pysyy laikku paljaana. Pesimäkierron päätyttyä alkavat uudet untuvat kasvaa laikkuun. Samaan aikaan lintu yleensä myös käy läpi sulkasadon. Viimeistään sulkasadon lopulla myös hautomalaikku on saanut yhtenäisen untuvapeitteen.
Paljaan ihon kautta lintu hukkaa paljon energiaa. Koska hautominen on intensiivistä ja lintuemo poistuu pesältä vain syödäkseen ja juodakseen, ei jäähtymistä ehdi tapahtua kovin paljon. Aikaisin keväällä tai talvella pesivillä lajeilla (käpylinnut, pöllöt) koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta, joka monissa tapauksissa ei poistu pesästä koko haudontajakson aikana.
The Ugly Truth

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä The Ugly Truth on jälleen yksi mediamaailmaan sijoittuva romanttinen komedia, jonka suora puhe seksistä osuu hetkittäin maaliinsa. Toisaalta elokuva myös sortuu teennäiseltä ja irralliselta tuntuvaan ronskiuteen. Myös heiveröisen naispääroolinsa takia se jää Valotien mukaan kauaksi klassisista screwball-komedioista.
Otšorin piiri

Otšorin piiri (ven. Очёрский райо́н, Otšorski raion) kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1 330 neliökilometriä. Asukkaita on 24 600 henkeä (vuonna 2009).
Otšorin piiri sijaitsee Permin aluepiirin länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Vereštšaginon, idässä Nytvan ja Ohanskin, etelässä Bolšaja Sosnovan piireihin sekä lännessä Udmurtiaan. Pinta-alasta 48 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kalkkikivi, savi, sora, turve ja kaoliini.
Piiriin kuuluu Otšorin kaupunki, Pavlovskin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä kolme maalaiskuntaa: Kiprino, Novovoznesensk ja Speškovo. Hallinnollinen keskus on Otšor. Asutuskeskuksia on yhteensä 76.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 95 % venäläisiä ja 1,2 % udmurtteja. Kaupunkiväestön osuus on 74,6 %.
Piirin kautta kulkee Permin ja Udmurtian välinen asfaltoitu maantie. Otšorissa ja Pavlovskissa on konepajateollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja rehukasvien viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa ja -jalostusta.
Piirissä toimii ammattikoulu, Iževskin juridisen opiston filiaali, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, musiikkikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Otšorski krai (”Otšorin seutu”).
Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Otšorin ja Pavlovskin ortodoksiset kirkot ja historialliset rakennukset.
Aleksei Tereštšenko

Ura

Vuodesta 1998 vuoteen 2004 Tereštšenko pelasi Venäjän jääkiekon superliigaa Dynamo Moskovan joukkueessa. Sitten hän vaihtoi Ak Bars Kazaniin ja oli siellä kolme vuotta kunnes vuonna 2007 vaihtoi Salavat Julajev Ufan joukkueeseen. Hänen joukkueensa voitti Venäjän mestaruuden vuonna 2008 ja hän oli myös mukana voittamassa MM-kultaa.
FK Atyrau

Historia

Seura on perustettu vuonna 1980 nimellä Prikaspijets, nykyinen nimi otettiin käyttöön vuoden 1981 jälkeen, tosin vuonna 2000 seura tunnettiin nimellä Ak Žaibyk. Pääsarjaan seura nousi vuonna 2001.
Kakolan funikulaari

Historiaa

Hankkeen suunnittelu alkoi jo vuonna 2010, jolloin Kakolan asemakaava tuli lainvoimaiseksi. Kaupungin kaupunkisuunnittelu- ja ympäristölautakunnalle ehdotettiin funikulaaria uudestaan vuonna 2013.
Turun kaupunginhallitus hyväksyi loppuvuonna 2015 funikulaarin seuraavan vuoden budjettiin. Hankkeen arveltiin alun perin maksavan 2,5 miljoonaa euroa, mutta lokakuussa 2018 kokonaishinnan sanottiin olevan 5,4 miljoonaa euroa. Funikulaarin oli aluksi määrä valmistua vuoden 2017 loppuun mennessä, mutta hankkeen valmistuminen viivästyi runsaalla vuodella muun muassa valitusten ja kallioperän tukevoittamisen vuoksi. Funikulaarin laitetoimittaja on italialainen Leitner.
Rakennusaikataulujen venyessä Kakolan funikulaarin valmistuminen ja käyttöönotto siirtyivät keväälle 2019, koekäyttö ja -ajot alkoivat tammi-helmikuussa 2019. Maaliskuussa tiedotettiin, että avajaiset siirtyvät toukokuun lopulle.
Funikulaarin muotoilu ja erilaisuus verrattuna havainnekuviin on herättänyt yleisössä huvittuneisuutta. On myös eri mielipiteitä siitä, onko laite funikulaari vai rinnehissi. Hankkeen projektinjohtajan Janne Laineen mukaan oikeassa funikulaarissa on aina kuljettaja, kun taas Kakolan miehittämätön laite on tekniikaltaan samantapainen kuin Helsingin metron liukuportaiden rinnalla kulkevat vinohissit. Kiskojen alla kulkee koriin nähden vastasuuntaan 3 500 kilogramman vastapaino.
François Sagat

François Sagat (s. 5. kesäkuuta 1979, Cognac, Charente, Ranska) on ranskalainen pornonäyttelijä, joka esiintyy homo- ja bipornoelokuvissa. Sagatin tunnusmerkkejä ovat lihaksikas vartalo, eksoottinen maskuliininen ulkonäkö, sekä erikoinen koko päänahan peittävä tatuointi. Erotiikan lisäksi Sagat on toiminut muotimallina sekä näytellyt elokuvissa L.A. Zombie, Man at Bath ja Saw VI.
Marcia Wallace

Marcia Wallace (1. marraskuuta 1942 Creston, Iowa – 25. lokakuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli Emmy-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Wallace tunnettiin parhaiten rooleistaan Carol Kester Bonduranttina, Bob Newhartin (ja hammaslääkäri Jerryn) sihteerinä vuoden 1972 televisiosarjassa The Bob Newhart Show, ja opettaja Edna Krabappelin äänenä animaatiosarjassa Simpsonit, josta hän voitti Emmyn vuonna 1992. Hahmo poistettiin sarjasta Wallacen kuoltua vuonna 2013.
Hancockin piirikunta (Ohio)

Maantiede

Hancockin naapuripiirikuntia ovat Wood pohjoisessa, Seneca koillisessa, Wyandot kaakossa, Hardin etelässä, Allen lounaassa, Putnam lännessä ja Henry luoteiskulmassa.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 74 782 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 94,7%, mustiin (1,8%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (1,7%).
Kotitalouden mediaanitulo on 49 888 ja köyhyysrajan alapuolella oli 11,9% väestöstä vuosina 2007–2011.
Saksankielinen Wikipedia

Historia

Saksankielinen Wikipedia aloitettiin maaliskuussa 2001 ja sen 250 000. artikkeli kirjoitettiin 28. kesäkuuta 2005. 500 000. artikkeli kirjoitettiin 23. marraskuuta 2006 ja miljoonas artikkeli 27. joulukuuta 2009.
Saksankielisen Wikipedian tapa erottaa laadukkaat artikkelit tavallisista eroaa jonkin verran esimerkiksi suomenkielisen suositellut artikkelit -käytännöstä. Siellä parhaat artikkelit kuuluvat ryhmään exzellente artikel (erinomaiset artikkelit) ja hyvät mutta vielä selvästi parantelun tarpeessa olevat artikkelit ryhmään lesenswerte artikel (lukemisen arvoiset artikkelit). Ensin mainittuja oli yli 1 800 ja jälkimmäisiä runsaat 3 100 lokakuussa 2010.
Saksankielinen Wikipedia kasvatti aiemmin nopeasti osuuttaan kaikkien erikielisten Wikipedioiden yhteenlasketusta artikkelimäärästä, ja sen osuus oli parhaimmillaan yli 14 prosenttia, eli enemmän kuin joka seitsemäs Wikipediassa ollut artikkeli oli saksankielinen. Muunkielisten versioiden kasvattaessa osuuttaan kääntyi sen osuus laskuun ja oli keväällä 2006 hiukan alle 10 prosenttia, joten noin joka kymmenes Wikipedian artikkeli on saksaksi.
Tšormoz

Tšormoz (ven. Чёрмоз, myös Tšermoz, Чермо́з) on kaupunki Permin aluepiirin Iljinskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman tekojärven rannalla 102 kilometriä Permistä pohjoiseen. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1701 perustetun kuparisulaton (myöhemmin rautatehdas) yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1943. Nykyään Tšormozissa toimii sähkölaitetehdas, maatalous- sekä metsäteollisuusyritys. Nähtävyyksiin kuuluvat entisen rautatehtaan rakennukset ja 1820–1830-luvuilla rakennettu Jumalanäidin syntymän kirkko.
Oreksiini A

Oreksiini A, tunnetaan myös nimellä Hypokretiini 1, on ihmiskehossa luontaisesti esiintyvä neuropeptidi, joka syntyy hypotalamuksessa. Oreksiini A:n on apinoilla tehdyissä kokeissa todettu tasapainottavan aivojen aineenvaihduntaa ja ehkäisevän unenpuutteesta johtuvia oireita. Oreksin A:ta voidaan mahdollisesti käyttää narkolepsian hoitoon.
Oreksiini A:n CAS-numero on 205599-75-3.
Säveletär

Säveletär oli Helsingissä vuosina 1906–1911 ilmestynyt musiikkilehti.
Ilmari Krohnin ja vuodesta 1907 lähtien Heikki Klemetin toimittama Säveletär pyrki taidemusiikin ohella kiinnittämään huomiota laulu- ja soittojuhlien, torvisoittokuntien, kirkon ja kansakoulun arkisempaan musiikinviljelyyn. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyt lehti oli taloudellisesti kannattamaton. Sen jatkona ilmestyivät vuosina 1913–1917 Uusi Säveletär (julkaisijana Primus Leppänen) ja vuonna 1918 Säveletär. Uusi jakso.