google/wiki40b huggingface dataset:
Tohtainlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 27 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Jimmy Young

Jimmy Young (14 marraskuuta 1948 – 30 helmikuuta 2005) oli Philadelphiasta kotoisin oleva raskaan sarjan nyrkkeilijä joka otteli uransa merkittävimmät ottelut 1970-luvulla.
Young nousi julkisuuteen, kun hän otteli raskaan sarjan maailmanmestaruudesta Muhammad Alia vastaa huhtikuussa 1976. Ali saapui otteluun ylipainoisena, eikä ollut enää uransa parhaimmassa kunnossa. Läpi ottelun Young suojasi kasvojaan ja perääntyi mestaria, pakottaen Alin ajamaan häntä takaa. Koska Ali ei ollut tottunut iskemään vartaloiskuja, hän joutui usein odottamaan tilaisuutta iskeä Youngia kasvoihin, minkä takia ottelusta tuli hyvin hidastempoinen. Young hävisi Alille yksimielisesti pisteillä. Vuonna 1977 Young voitti entisen raskaan sarjan maailmanmestarin George Foremanin pisteillä. Tappio oli vasta toinen Foremanin siihen astisella uralla ja sai hänet jättämään ammattilaisnyrkkeilykehät kymmeneksi vuodeksi. Se valittiin Ring Magazinen Vuoden otteluksi.
Young kuoli sydänkohtaukseen 20. helmikuuta 2005.
My Little Princess

Juoni

10-vuotias Violetta Giurgiu (Anamaria Vartolomei) asuu isoäitinsä (Georgetta Leahu) luona pienessä asunnossa, mutta kaipaa valokuvaajaäitiään Hannaa (Isabelle Huppert) ja janoaa tältä huomiota. Toive toteutuu, kun äiti keksii ottaa hänet uudeksi valokuvauskohteekseen. Violetta nauttii poseeraamisesta ja siitä, että saa viettää äitinsä kanssa aikaa. Mikään ei kuitenkaan saa mennä äidin visioiden edelle, ei edes oman lapsen hyvinvointi. Hannan ottamat kuvat nuoresta tyttärestään alkavat saada hyvin nopeasti paljon huomiota ja Violettan satu muuttuu pian painajaiseksi.

Tuotanto

Eva Ionesco laati My Little Princessin käsikirjoituksen jo 2000-luvun alussa, mutta hän joutui odottamaan tuotannon alkamista kymmenen vuotta rahoituksen puuttuessa.
Violetta Giurgiun rooliin koe-esiintyi yli neljän kuukauden aikana 500 tyttöä. Roolin sai lopulta kokematon romanialaissyntyinen Anamaria Vartolomei, jonka ensimmäinen rooli Violetta Giurgiu on. Isabelle Huppert oli Ionescon ainoa vaihtoehto Hanna Giurgiun rooliin. Ionesco oli jo kauan halunnut työskennellä Huppertin kanssa.
My Little Princess kuvattiin työnimellä I’m Not a Fucking Princess Le Pré-Saint-Gervaisin kunnassa Seine-Saint-Denisin departementissa Ranskassa vähän yli kolmen miljoonan euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Les Productions Bagheera ja France 2 Cinéma. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 29. huhtikuuta 2011.

Julkaisu ja vastaanotto

My Little Princess sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 17. toukokuuta 2011. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 29. kesäkuuta 2011, oli Sophie Dulac Distributionin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 70 929 katsojaa. Elokuva sai ranskalaisilta elokuvakriitikoilta ja yleisöltä lähinnä myönteisen vastaanoton. My Little Princess ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin Espoo Cinén elokuvajuhlilla elokuussa 2011.
My Little Princess julkaistiin Ranskassa DVD:lle 8. marraskuuta 2011.
Edunpalautus

Edunpalautus eli kondiktio (lat. condictiō) on oikeudellinen menettely, jolla perusteetonta taloudellista etua saanut velvoitetaan palauttamaan etu toiselle. Edunpalautusta joudutaan käyttämään yleensä tapauksissa, joissa etu on jo ehditty siirtää, mutta sen perusteena oleva oikeustoimi (esimerkiksi sopimus) havaitaan osittain tai kokonaan pätemättömäksi. Edunpalautusta kutsutaan toisinaan myös perusteettoman edun palauttamiseksi. Se on varallisuutta suojaava oikeussuojakeino, jossa palautuksen määrä riippuu saadun hyödyn suuruudesta. Vahingonkorvauksessa sen sijaan palautuksen suuruus riippuu vahingon laajuudesta.
Edunpalautuksen perusteeksi riittää se, että hyötymiseltä puuttuu oikeudellinen peruste. Sen saamiseksi ei vaadita, että menetys on aiheutettu rikoksen tai rikkomuksen kaltaisella teolla. Edunpalautusvaateen kohteena voi myös olla vilpittömässä mielessä toiminut oikeussubjekti. Edunpalautuksen periaatteet periytyvät roomalaisesta oikeudesta, mutta nykyinen oikeuskäytäntö vaihtelee eri maissa, myös eri Pohjoismaiden kesken.
Edun saaminen on objektiivisesti katsoen taloudellista hyötyä edun saajalle, kuten tilisiirrossa tulleet rahat.
Edun perusteettomuus tarkoittaa sitä, että etu on perusteeton jolloin sillä ei ole vastasuoritusta, eli rahojen saaja ei ole tehnyt mitään rahojen saamiseksi. Lahjan anto tai lahjoitus on kuitenkin eri asia, lahjoitus on yksipuolinen oikeustoimi. Hyötyminen toisen kustannuksella edellyttää, että toisen menetys on toiselle hyödyksi. Jos toinen osapuoli hyötyy tilanteesta, mutta toinen puolestaan ei menetä mitään, tällöin perusteettoman edun palautus ei ole käytettävissä. Jos velka on vanhentunut ja velallinen maksaa tämän, ei tässä tilanteessa perusteettoman edun palautus tule voimaan. Vanhentuneen velan maksua ei täten voi peruuttaa.
Poikkeuksena on palkanmaksu: Työnantaja on maksanut liikaa palkkaa työntekijälle, jolloin tämä saa perusteettoman edun palautuksen nojalla vaatia ylimääräistä osaa takaisin. Jos pitkän ajan kuluessa työntekijä on syystä tai toisesta saanut liikaa palkkaa, eli perusteetonta etua, ja hän on vilpittömästi luullut sen olevan hänelle kuuluvaa, saattaa kohtuullistaminen tulla kysymykseen ja työntekijä saa pitää ylimääräisen palkkansa, koska olisi kohtuutonta maksaa iso summa jälkikäteen toisen virheen takia.
Dieudonné M’bala M’bala

Dieudonné M’bala M’bala (s. 11. helmikuuta 1966) on ranskalainen koomikko, näyttelijä ja poliitikko, joka käyttää taiteilijanimenään etunimeään Dieudonné.
Hän on ollut toistuvasti poliittisena ehdokkaana. Hän oli ehdolla muun muassa vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän on puoliksi kamerunilainen.
Dieudonné M'bala M'balaa on syytetty antisemitismistä ja hän on saanut tuomion vihapuheesta kuten holokaustin kieltämisestä. Vuonna 2013 Ranskan sisäministeri Manuel Valls antoi , että huolimatta vihapuheestaan saamasta tuomioista M'Bala ei kunnioita lakia ja, että he etsivänsä keinoja M'Balan esiintymisten kieltämiseen.  Aiemmin hänen esiintymiskumppaninaan on ollut juutalainen Élie Semoun. M'bala M'bala on Jean-Marie Le Penin ystävä, ja Le Pen on hänen tyttärensä kummi. 
Näyttelijänä M'bala M'bala on esiintynyt muun muassa elokuvassa Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra (2002).
Humber Scout Car

Historia

Toisen maailmansodan alkaessa Britannian armeijalla oli käytössä Daimler Dingo -panssariauto, jota pidetiin rakenteeltaan erittäin onnistuneena ajoneuvona. Dingoa valmistaneen Daimler Motor Companyn tuotantokapasiteetti ei kuitenkaan riittänyt yksin vastaamaan armeijan kalustotarvetta. Vajauksesta johtuen armeija pyysi myös muita brittiläisiä ajoneuvovalmistajia rakentamaan Dingon kaltaisia panssariautoja. Yksi valmistajista oli Rootes Group, jonka vastaus pyyntöön oli Humber Scout Car. Ajoneuvo muistutti ulkoisesti Daimler Dingoa mutta sen rakenne oli erilainen. 
Humber Scout Carissa oli kaksihenkinen miehistö ja lisäksi ajoneuvo oli varustettu kolmannella penkillä tilapäiskäyttöön. Ajoneuvossa oli panssaroitu umpikatto ja panssaroinnin tuomaa lisäpainoa kompensoitiin jättämällä ajoneuvon alusta panssaroimatta. Scout Car oli varustettu radiolla ja sen pääaseena toimi Bren-konekivääri. 
Brittijoukkojen lisäksi puolalaiset ja tsekkoslovakialaiset joukot käyttivät Humber Scout Caria toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen ajoneuvo säilyi osana usean Euroopan valtion armeijan kalustoa. Viimeisenä Scout Carin käytöstä luopui Belgian poliisivoimat vuonna 1958.
K. A. Waaranen

Konrad Alexis Waaranen, sukunimi alun perin Hougberg (4. marraskuuta 1849 Joutseno – 22. joulukuuta 1923 Sortavala) oli suomalainen seminaarinlehtori ja kirjailija.
Hougbergin vanhemmat olivat filosofian tohtori, kirkkoherra, lääninrovasti Gabriel Wilhelm Hougberg ja Gustava Margareta Kjemmer. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin alkeisopistosta 1869 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatksi ja maisteriksi 1873 sekä suoritti teologian erotutkinnon 1877.
Hougberg toimi Sortavalan opettajaseminaarin uskonnon lehtorina 1880–1909.
Hougberg oli naimisissa vuodesta 1875 Ida Kristina Tavastin kanssa.
Jensen Motors

Jensen on brittiläinen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1935–1976. Valmistaja Jensen Motors -tehdas perustettiin edellisenä vuonna 1934. Nimen autolle antoivat veljekset Alan ja Richard Jensen. Tehdas tuli tunnetuksi urheilullisista autoista sekä vuonna 1966 esitellystä ensimmäisestä nelivetoisesta urheiluautosta Jensen FF. Se oli myös ensimmäisiä autoja, jossa oli lukkiutumattomat jarrut (Dunlop Maxaret).
Jensen Motors -yritys aloitti pienenä korinvalmistajana. Asiakkaita olivat esimerkiksi isot autotehtaat Ford, Austin ja Chrysler. Korinvalmistuksen tehdas oli ostanut veljesten entiseltä työnantajaltaan W.J. Smiths & Sonsilta, kun sen omistaja kuoli. Vuonna 1936 yrityksen nimi muutettiin Jensen Motorsiksi.
Ennen toista maailmansotaa Jensen valmisti pienen määrän henkilöautoja sekä koreja kuorma- ja linja-autoihin. Toisen maailmansodan aikana yritys valmisti ajoneuvoja ja tarvikkeita liittoutuneiden joukoille. Vuonna 1946 tehdas esitteli uuden henkiöauton, luxus-sedan Jensen PW:n, jota materiaalin puutteessa valmistettiin vain muutamia kappaleita. Yritys valmisti koreja kuorma- ja linja-autoihin vielä 1950-60-luvun taitteeseen asti.
Jensen Motors sijaitsi West Bromwichissa, West Midlandsin alueella Birminghamista länteen.
Jensen Motorsin toimintaa vaikeutti suuresti vuoden 1973 öljykriisi. Tehtaan ovet suljettiin lopulta toukokuussa 1976, jolloin viimeinen Interceptor Mk III valmistui.
Samannimistä yritystä on myöhemmin yritetty käynnistää uudelleen, menestyksettä.
Leontyne Price

Mary Violet Leontyne Price (s. 10. helmikuuta 1927) on yhdysvaltalainen, afroamerikkalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hänet tunnetaan esimerkiksi rooleista Giuseppe Verdin oopperoissa, varsinkin Aidassa, jonka nimikkoroolin hän on hallinnut vuosikymmeniä.
Price syntyi Laurelissa, Mississippissä, ja opiskeli Juilliard School of Musicissa. Hän teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1952. Saman vuosikymmenen aikana hän nousi maineeseen Bessin roolissa George Gershwinin oopperassa Porgy ja Bess sekä yhdysvaltalaisten nykysäveltäjien teosten kantaesittäjänä. 
Price teki debyyttinsä Metropolitan-oopperassa 27. tammikuuta 1961. Hän on tulkinnut Verdin lisäksi muun muassa Samuel Barberin, Giacomo Puccinin, Georges Bizet’n, Richard Straussin ja Wolfgang Amadeus Mozartin tuotantoa. Hän pääsi esiintymään esimerkiksi Covent Gardeniin ja La Scalaan.
Price omaksui viimeisen uuden roolinsa vuonna 1977 Richard Straussin oopperassa. Hän piti viimeisimmän resitaalinsa Pohjois-Carolinan Chapel Hillissä 19. marraskuuta 1997. Hän on saanut lukuisia Grammy-palkintoja, National Medal of Artsin (1985) sekä Lifetime Achievement Grammyn elinikäisistä saavutuksista musiikin alalla.
Stephan Fürstner

Stephan Fürstner (s. 11. syyskuuta 1987) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa FC Bayern Müncheniä. Fürstnerin pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja.
Fürstner on FC Bayernin oma kasvatti, joka nostettiin ykkösjoukkueeseen kesällä 2006. Ennen tätä hän oli pelannut vain junioriotteluita ja 20 Regionalliga-ottelua seuran kakkosjoukkueessa. Ykkösjoukkueessa hän debytoi kesän 2006 harjoitusottelussa Red Bull New Yorkia vastaan.
Fürstner on pelannut Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa viisi juniorimaaottelua.
Marunasirkku

Koko ja ulkonäkö

Marunasirkun ruumiinpituus on noin 13–15 cm. Selästään se on ruskea mustin viiruin, päälaki on väriltään harmaa. Silmien ympärillä on valkoiset renkaat ja nokasta lähtee alaspäin mustat juovat. Rinta on harmahtavan valkoinen ja sen keskellä on musta täplä. Lajin pyrstö on pitkähkö ja väriltään musta, valkoisia reunoja lukuun ottamatta. Nuoret linnut ovat väritykseltään aikuisia ruskeampia ja kauttaaltaan viiruisia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Marunasirkku pesii Washingtonista Baja Californiaan ulottuvalla alueella ja Great Basinin ylänköalueella. Talveksi laji muuttaa Kalifornian, Arizonan ja Meksikon kuiville aavikkoalueille. Lajin elinympäristöä ovat kuivat pensaikot, marunoita kasvavat alueet ja talvisin myös aavikot, joilla kasvaa pensaikkoa. Marunasirkku on sopeutunut hyvin kuivuuteen ja saa tarvitsemansa veden ravinnostaan eli hyönteisistä ja mehikasveista.
Yhdysvaltain viranomaiset luokittelevan San Clement Islandilla elävän marunasirkun alalajin A.b. clementeae uhanalaiseksi. Laji on aikaisemmin ollut saarella hyvinkin yleinen, mutta saarelle siirretyt vuohet ovat syöneet suuren osan saaren alkuperäisestä pensaikosta. Vuohien aiheuttaman elinympäristön vähenemisen vuoksi alalajin kanta on uhanalainen.

Ravinto

Marunasirkun ravinto koostuu pääasiassa siemenistä. Laji syö useiden ruohojen, ruokojen ja pensaiden siemeniä. Lisäksi osan ravinnosta muodostavat hyönteiset, kuten heinäsirkat, kovakuoriaiset ja muurahaiset. Poikasiaan laji ruokkii hyönteisravinnolla. Lintu etsii ravintonsa maasta. Pesimäajan ulkopuolella marunasirkut etsivät ruokaa usein suurissa parvissa.

Pesintä

Laji tekee pesänsä maahan tai pensaikkoon. Pesimäkauden aikana voi olla kaksi tai kolmekin pesintää. Ensimmäisen pesinnän pesä sijaitsee yleensä maassa ja myöhempien pesimäkertojen pesät pensaikossa. Naarasmarunasirkku rakentaa kuppimaisen pesän risuista, ruohoista ja puunkuoren paloista. Naaras munii kolmesta neljään vaaleansinertävää pilkullista munaa. Naaras hautoo munat yksin, mutta koiras osallistuu kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.

Systematiikka

Geneettisen tutkimuksen perusteella marunasirkku ei ole muiden Amphispiza-suvun lajien lähisukulainen, ja siksi se on siirretty omaan uuteen sukuunsa Artemisiospiza, johon lisäksi kuuluu erilliseksi lajiksi korotettu entinen alalaji isomarunasirkku A. nevadensis.
Johan Schmedeman

Johan Schmedeman (2. joulukuuta 1652 Viipuri – 6. toukokuuta 1713 Tukholma) oli laki- ja virkamies sekä kirjallisten aineistojen keräilijä.
Schmedemanin vanhemmat olivat pormestari Hans Schmedeman ja Katarina Wallerianintytär. Sekä isä, joka oli tullut kauppiaaksi Viipuriin Tallinnasta 1615, että äiti toimivat liikealalla. Schemedeman opiskeli Turussa ja Uppsalassa ja tuli 1675 valtakunnan arkiston kanslistiksi, toimi Suuren Pohjan sodan aikana kenttäkanslian virkamiehenä ja pääsi Kaarle XI:n suosioon. 1684 hänestä tuli valtakunnankanslian aktuaari, 1686 hänet aateloitiin ja 1695 hänet nimitettiin kanslian Suomen asioiden esittelijäsihteeriksi. 1702 hänestä tuli postilaitoksen ylijohtaja, 1710 kanslianeuvos ja sisäasiain valtiosihteeri. Schmedeman harrasti historiaa ja asiakirjojen keräilyä. Jälkimmäisen tuloksena syntyi arvokas lähdeteos Kongl. Stadgar, förordningar, bref och resolutioner ifrån åhr 1582 in til 1701 angående justitiae och executions ährender (ns. Justitieverket, 1706). Lisäksi hän julkaisi postilaitosta koskevan asiakirjakokoelman, keräsi Kaarle XI:n sotahistoriaa koskevaa aineistoa sekä laati käsikirjoituksen Drottning Ulrica Elenoras lefverne, joka julkaistiin 1766.
Schmedeman ja hänen puolisonsa vuodesta 1700 Elsa Lovisa von Braunjohan (k. 1721, maanmittauslaitoksen ylijohtajan Johan Transköldin leski), olivat Tukholman varhaispietismin keskeisiä henkilöitä. Schmedeman itse kirjoitti ja käänsi ruotsiksi joukon virsiä. Suomalaisen virsikirjan virren no. 303 Jeesus aarteheni (Johann Franck 1653, virsikirjaan 1685) viides säkeistö on Schmedemanin vuonna 1694 kirjoittama.
Eero Lähdesmäki

Eero Matias Lähdesmäki (18. syyskuuta 1914 Ylistaro – 14. lokakuuta 1941 Tsalkki–Suojärvi-tie) oli suomalainen seiväshyppääjä, ammatiltaan poliisi. Eero Lähdesmäen serkkuja olivat painijat Kalervo ja Veikko Rauhala.

Ura

Eero Lähdesmäki aloitti aktiivisen urheilu-uransa 20-vuotiaana Kurikan Reinikan veljessarjan – Frans, Aatto ja Aulis Reinikan – innoittamana. Ensimmäisen kilpailuvuoden 1935 tulos oli 315 cm. Silloinen seura oli kotipaikkakuntansa Ylistaron Kilpa-Veljet. Seuraavana vuonna 1936 yhdessä Aulis Reinikan kanssa kilpaillessaan kehitys oli nopeaa ja tulosparannus oli merkittävä eli vuoden paras 370 cm. Vuonna 1937 Lähdesmäki oli jo Suomen seiväshyppyparhaimmistoa tuloksen ollessa 390,5 cm. Samana vuonna hänellä oli ensimmäiset maaottelunsa.
Vuodesta 1938 vuoteen 1940 Eero Lähdesmäki oli Suomen parhaimpia seiväshyppääjiä, ja tavoitteena sittemmin pitämättä jääneet vuoden 1940 kotiolympialaiset. Kovina kilpakumppaneina olivat kotimaakuntansa kurikkalainen Aulis Reinikka ja Lähdesmäen poliisiammatin mukanaan tuoman uuden kotipaikan Kemin ja uuden seuran Kemin Kunnon Veikko Kairento. Juoksunopeuden parannuttua Lähdesmäen tulokset ja saavutukset paranivat merkittävästi. Hän saavutti näinä kolmena vuotena mestaruuden vuonna 1938 ja hopeaa Reinikan jälkeen vuosina 1939 ja 1940.
Urheilu-uran päätepisteenä ja erinomaisena päätöksenä olivat syyskuun 1940 kolmimaaottelun Suomi–Ruotsi–Saksa lajivoitto tuloksella 400 cm sekä Budapestissä Unkari–Suomi-maaottelussa saavutettu ennätys 416 cm. Tulos 416 oli sen vuoden Euroopan tilaston neljänneksi paras tulos – edellä vain venäläisiä hyppääjiä. Maaotteluita kertyi kaikkiaan viisi. Lähdesmäki paransi seiväshypyn Suomen ennätystä vuosina 1939–1940 409:stä 416:een. Tulos säilyi Suomen ennätyksenä kesään 1947, jolloin tuleva olympiahopeamitalisti Erkki Kataja rikkoi sen.
Kesällä 1941 Lähdesmäki ylitti vielä tasan neljä metriä, mutta kesäkuussa alkanut Jatkosota lopetti urheilutoiminnan. Lähdesmäki toimi Jatkosodan aikaan sotapoliisina ja oli palaamassa lokakuussa lomalle, kun hän putosi sotilaita lomalle kuljettaneen kuorma-auton lavalta pyörien alle, kun auto paiskautui kolarissa kivikkoon.
Messerschmitt P.1079

Historia

Messerschmittin Augsburgin osasto alkoi tutkia insinööri Paul Schmidtin suunnittelemien ramjet-moottorien käyttöä lentokoneen voimalaitteena vuonna 1941. Ensimmäisessä projektin puitteissa kehitetyssä koneversiossa suurikokoinen 98 kilonewtonin ramjet-moottori oli tarkoitus asentaa pienen nuolisiiven päälle, nasellityyppisen ohjaamon sijaitsessa siiven ala- ja etupuolella. Version oli tarkoitus toimia vain koelentokoneena, eikä sitä suunniteltu palveluskäyttöön, minkä seurauksena tyyppi varustettiin laskeutumissuksella täyden laskutelinevarustuksen sijaan. Nousukiito olisi tehty pyörällisen vaunun kyydissä, joka irtoaisi koneesta lentoonlähdön yhteydessä. P.1079/1-mallin jälkeen kehitettiin versiot P.1079/2 – P.1079/5 ja P.1079/7. Osassa näistä oli tarkoitus käyttää BMW 3302 -suihkumoottoreita alkuperäisen ramjet-moottorin sijasta. P.1079/13b -malli poikkesi merkittävästi aiemmin kehitetyistä, sillä se oli tarkoitus varustaa kahdella Schmidtin suunnittelemalla ramjet-moottorilla, jotka olisivat määrittäneet koneen rungon ulkomuodon. Ohjaamo olisi sijoitettu moottorien väliin ja yksittäinen sivuperäsin olisi korvattu kahdella korkeusperäsimen kärjissä sijaitsevalla.
P.1079/15-malli poikkesi jälleen huomattavasti kaikista edeltäjistään, sillä yksimoottorisen koneen suurikokoinen ramjet-moottori olisi kulkenut yläpuolelta pisaraa muistuttaneen rungon keskellä, epäsymmetrisesti sijoitetun ohjaamon ollessa tyyrpuurin puolella moottoriin nähden. Versiossa palattiin perinteiseen peräsinrakenteeseen. P.1079/16 oli /15-version jatkokehitelmä, jossa ohjaamon vastapuolella ollut tyhjä rungon osa poistettiin, jolloin runko muuttui päältä nähtynä puolikasta pisaraa muistuttavaksi. Koneessa siirryttiin jälleen /13b-mallista tuttuihin korkeusperäsimen kärkiin sijoitettuihin kaksoissivuperäsimiin.
P.1079-mallisarjan viimeinen tunnettu konesuunnitelma oli ulkomuodoltaan perinteisempi P.1079/51, jossa ramjet-voimalaite oli sijoitettu rungon alaosaan ohjaamon ja polttoainetankkien sijaitessa sen päällä. Peräsin oli rakenteeltaan perinteinen ja aseituksena oli tarkoitus käyttää kahta runkoon asennettua MG 151/20 -tykkiä.
Hannikaissali

Hannikaissali on Jyväskylässä, ammattikorkeakoulun Suomalaisen musiikkikampuksen yhteydessä toimiva 200-paikkainen, osin nousevakatsomoinen konserttisali. Säveltäjä P. J. Hannikaisen mukaan nimetyn salin varusteisiin kuuluvat urut, cembalo ja kaksi Steinway-flyygeliä. Erityisesti kamarimusiikin esittämiseen sopiva sali on varustettu myös kokouskäyttöön.
Lentokoneen WC

Lentokoneen WC on lentokoneeseen asennettu käymälä, jossa jätökset huuhdellaan tavallisesti tyhjiötekniikan avulla säiliöön. Säiliö tyhjennetään maissa.
Ensimmäinen käymälällä varustettu lentokone oli vuonna 1921 valmistunut Caproni Ca.60, joka kuitenkin ehti lentää vain kerran ennen kuin se tuhoutui. Myös vuonna 1928 valmistuneessa Handley Page H.P.42 -koneessa oli käymälä. Varhaisissa lentokoneen vessoissa jätökset laskettiin usein suoraan ilmaan, kuten esimerkiksi brittiläisessä Supermarine Stranraer -koneessa, joka lensi ensimmäistä kertaa vuonna 1934. Short Sunderland -sotilaskoneessa, joita käytettiin vuosina 1938–1967, oli jo hyvin varustettu, huuhtelulla toimiva WC.
Aiemmin lentokoneissa käytettiin yleensä kemiallisia käymälöitä, joiden huuhtelu toimi sinisellä, kierrätettävällä vedellä. Koska lentokoneen vessat ovat hyvin kalliita ja samalla haluttiin kehittää toimivampia, hygieenisempiä ja mukavampia käymälöitä samalla vähentäen käymälöiden tuotantokustannuksia, lentokonevalmistajat kehittivät nykyaikaisen vakuumikäymälän, joka patentoitiin vuonna 1975. Toinen vakuumikäymälän etu on pienempi syövyttävien kemikaalien vuotoriski sekä pienempi veden tarve.
Timo Karhuniemi

Timo Kalervo Karhuniemi (s. 29. elokuuta 1931 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen nuortenkirjailija.
Aritmeettinen keskiarvo

Aritmeettinen keskiarvo (lyhenne ka.) tai lyhyesti keskiarvo on lukujen summa jaettuna niiden lukumäärällä. Puhuttaessa keskiarvosta tarkoitetaan yleensä juuri tätä aritmeettista keskiarvoa. Keskiarvo on tilastotieteessä myös yläkäsite todennäköisyysjakaumien monenlaisille keskiluvuille, joilla kuvataan jakaumien tiheysmassan paikkaa. Niitä ovat esimerkiksi moodi ja mediaani. Kun tarkastellaan tilastollista populaatiota, puhutaan lisäksi populaation keskiarvosta, ja kun tarkastellaan populaation otosta, puhutaan otoskeskiarvosta.
Keskiarvo tarkoittaa aritmetiikassa ja geometriassa myös niitä keskilukuja, joita käytettiin jo muinaisissa Babyloniassa, Egyptissä ja antiikin Kreikassa. Niitä käsitteli ja kehitti tuolloin eteenpäin Pythagoras tutkielmassaan verrannoista. Hän esitteli siinä ensin aritmeettisen keskiarvon lisäksi geometrisen keskiarvon ja harmonisen keskiarvon ja niiden perään vielä seitsemän uutta "keskiarvoa" verrantojen avulla.

Ominaisuuksia

Kun tarkasteltava frekvenssijakauma on vino, keskiarvo ei ole yhtenevä mediaanin kanssa. Lisäksi otoksessa olevat poikkeuksellisen suuret havainnot vaikuttavat keskiarvoon huomattavasti. Tällaisissa tilanteissa mediaani on keskiarvoa parempi luku kuvaamaan jakauman keskikohtaa.
Käytännössä μ:n ja :n erona on se, että tavallisesti koko populaatiota ei havaita, jolloin μ:n todellinen arvo ei ole tiedossa. Jos otos on satunnaisesti poimittu,  on satunnaismuuttuja, joka lähestyy suurten lukujen lain mukaan μ:tä otoskoon kasvaessa.

Ylä- ja alakeskiarvo

Keskiarvon lisäksi lukujoukosta voidaan laskea ns. yläneliökeskiarvo tai alaneliökeskiarvo, jotka lasketaan esimerkiksi alaneliökeskiarvon tapauksessa laskemalla kaikkien niiden lukujen keskiarvo, jotka ovat pienempiä kuin laskettu aritmeettinen keskiarvo. Nämä siis muodostavat ns. "keskiarvon neliön", koska keskiarvo lasketaan kahteen kertaan ja näiden käyttö voi toisinaan olla mielekkäämpää, kun tutkitaan lukujoukkojen tiettyjä painotusalueita.