google/wiki40b huggingface dataset:
7 rohkeata miestä

Juoni

Meksikossa sijaitsee pieni kylä, jota säännöllisin väliajoin ryöstelee Calvera julmine rosvojoukkoineen. Kyläläiset elävät jatkuvan pelon vallassa, ja lopulta he päättävät vastustaa rosvojoukkiota. Kyläläiset lähtevät ostamaan aseita Amerikan rajalta. Matkalla he kohtaavat pyssysankari Chris Adamsin. Kyläläiset kertovat hänelle rosvojoukkiosta ja Adams päättää auttaa kylää, apunaan rohkeat ystävänsä.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi pitää elokuvaa hyvien näyttelijäsuoritusten ansiosta pienenä klassikkona ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle täydet neljä tähteä.
Ektomorf

Historia

Ektomorfin perustivat veljekset Zoltán Farkas (laulu, kitara) and Csaba Farkas (basso) vuonna 1994. Yhtye sai pian levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa ja saavutti suosiota valtakunnallisesti. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi rumpali József Szakács, ja he ryhtyivät levyttämään Kalyi Jag -albumia, jota myytiin ympäri maailmaa. Kriitikoiden mukaan musiikillisesti yhtye kuulostaa paljon Sepulturalta ja Soulflyltä, riffit ovat hyvin pitkälti samanlaiset, ja jopa laulaja Zoltán Farkas huutaa samalla tyylillä kuin Max Cavalera.
Joulukuusta 2005 helmikuuhun 2006 yhtye kiersi Eurooppaa yhdessä Children of Bodomin ja One Man Army and the Undead Quartetin kanssa.
Edmond Rostand

Edmond Eugène Alexis Rostand (1. huhtikuuta 1868 Marseille, Ranska – 2. joulukuuta 1918 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näytelmäkirjailija ja runoilija.

Henkilöhistoria

Rostandin marseillelainen isä Eugene Rostand oli tunnettu juristi ja talousmies, joka oli julkaissut nuoruudessaan pari runovihkoa. Myös Rostandin äiti oli kotoisin Marseillesta. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Rostand lähti opiskelemaan ensin Collége Stanislasiin ja sitten oikeustiedettä Pariisin yliopistoon. Ranskan Akatemian jäseneksi Rostand kutsuttiin vuonna 1901. Hän oli vuodesta 1890 naimisissa ranskalaisen runoilijan Rosemonde Etienette Gerardin kanssa. He saivat kaksi lasta, joista Jean Rostandista tuli luonnontutkija ja Maurice Rostandista isänsä tavoin kirjailija. Rostand kuoli vuonna 1918 riehuneeseen espanjantautiin.

Kirjallinen tuotanto

Rostand julkaisi ensimmäiset runonsa jo 1884 pienessä marseillelaisessa lehdessä, 20-vuotiaana häneltä ilmestyi runokokoelma Les Musardises (Joutohetkiä). Hänet tunnetaan kuitenkin erityisesti romanttisista näytelmistä ja etenkin vuonna 1897 ilmestyneestä teoksesta Cyrano de Bergerac. Hänen näytelmästään Les Romanesques (Haaveksijat, 1892) on tehty vuonna 1960 ilmestynyt off-Broadway menestysmusikaali The Fantasticks. Lukuisten Cyrano-tuotantojen lisäksi Suomen teattereissa on esitetty Haaveksijat (Suomen Maaseututeatteri, Turku 1900), Kaukomaan prinsessa (La Princesse lointaine, Maaseututeatteri 1905) ja Samarialaisnainen (La Samaritaine 1895, Maaseututeatteri 1906).
Esmorga

Esmorga on galicialaisen kirjailija Eduardo Blanco Amorin romaani vuodelta 1959. Se kertoo Cibrán-nimisen henkilön ryyppäysreissusta Aurian kaupungissa, joka muistuttaa tosielämän Ourensea. Cibrán kertoo tarinaansa poliisille ja pitkittää kertomustaan koettaen esittää yksityiskohdat itselleen mahdollisimman myönteisessä valossa. Romaanin tapahtumat sijoittuvat 24 tunnin jaksolle, joiden aikana juhlitaan, tapellaan, sytytetään tulipalo ja käydään ilotalossa. Päivä päättyy ennennäkemättömään väkivaltaan.
Blanco Amor kirjoitti teoksen asuessaan Argentiinassa. Hän lähetti sen julkaistavaksi kotiseudullaan Galiciassa, mutta Francon aikakauden sensuuri esti sen ilmestymisen. Niinpä kirja julkaistiin Buenos Airesissa.
Kirjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa: vuonna 1977 Gonzalo Suárezin ohjauksen nimi on "Parranda" kun taas Ignacio Vilarin ohjaus vuodelta 2014 on saman niminen kuin kirjakin.
Ga (aika)

Ga on ajan yksikkö, joka tarkoittaa miljardia vuotta eli gigavuotta. Miljardi vuotta on tuhat miljoonaa vuotta (1000 miljoonaa) eli 1000 000 000 vuotta eli 10⁹ vuotta.
Ga on lyhenne sanoista giga-annum. Giga on SI-järjestelmän miljardikertaista tarkoittava etuliite. Sana annum tulee latinasta ja tarkoittaa vuotta.
Ga:ta käytetään yleisimmin kosmologiassa ja geologiassa ilmaisemaan erittäin pitkiä ajan jaksoja.
Do the Right Thing – kuuma päivä

Do the Right Thing – Kuuma päivä on Spike Leen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1989, jossa hän myös näyttelee.
Elokuva kertoo tarinan rasismista monikulttuurisessa kaupunginosassa Bedford-Stuyvesant (Brooklyn, New York City) vuoden kuumimpana päivänä. 
Elokuvan pääosissa ovat Spike Lee, Danny Aiello, Ossie Davis, Ruby Dee, Richard Edson, Giancarlo Esposito, Bill Nunn ja John Turturro.

Juoni

Elokuvan tarina tapahtuu yhden vuorokauden aikana, kesän kuumimpana päivänä, afroamerikkalaisten asuttamassa Bedford-Stuyvesantin lähiössä New Yorkin Brooklynissä. Helteen lisäksi ilmassa on eri poliittisia kantoja edustavien ihmisten välisiä jännitteitä. Tarinan pääkonflikti koskee paikallisen pizzerian sisustusta. Toiset haluavat peräseinälle kuuluisien mustaihoisten, toiset kuuluisien amerikanitalialaisten kuvia. Syntyy mellakka.

Tuotanto

Elokuvassa käytetään joitakin erikoisia kerronnallisia tekniikoita, kuten erittäin nopeat kamera-ajot ja henkilöhahmojen välisen dialogin kuvaaminen tavanomaisten vastakuvien sijasta suoraan kameraan katsovina näkökulmaotoksina tai nopeina käsivarapanorointeina puhujasta toiseen.

Myöhempi arvostus

Elokuva valittiin vuonna 1999 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1936

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut käytiin vuonna 1936 ilman Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisiin osallistuneita hiihtäjiä.
Aleksandr Gortšakov

Aleksandr Mihailovitš Gortšakov (ven.  Александр Михайлович Горчаков; 15. kesäkuuta (J: 4. kesäkuuta) 1798 Haapsalu, Viro – 11. maaliskuuta (J: 27. helmikuuta) 1883 Baden-Baden, Saksa) oli venäläinen ruhtinas ja valtiomies, joka toimi Venäjän ulkoministerinä vuosina 1856–1882.
Aleksandr Gortšakov kuului venäläiseen Gortšakovin aatelissukuun, joka juontaa juurensa Rurikin ajoilta saakka. Gortšakov aloitti diplomaattiuransa vuonna 1817 ja osallistui vuosina 1820–1822 Venäjän delegaatiohin Troppaun, Laibachin ja Veronan kongresseissa. Sen jälkeen hän työskenteli Venäjän lähetystöissä eri puolilla Länsi-Eurooppaa. Vuosina 1841–1850 hän oli Venäjän lähettiläänä Stuttgartissa, 1850–1854 Saksan liiton liittopäivillä ja 1854–1856 Wienissä. Kun Venäjän ulkoministeri Karl Robert Nesselrode erosi Krimin sodan jälkeen, Gortšakov nimitettiin hänen seuraajakseen huhtikuussa 1856.
Ulkoministeriksi tultuaan Gortšakov otti välittömästi tavoitteekseen Venäjän suurvalta-aseman palauttamisen ja pyrki parantamaan maan suhteita Ranskaan ja Preussiin. Vastaavasti hän antoi suhteiden Itävaltaan kylmentyä. Puolan kapinan murskaaminen vuonna 1863 tosin viilensi Venäjän ja Ranskan välit, mutta suhteiden rakennus Preussin suuntaan onnistui paremmin. Tyytyväisenä tsaari Aleksanteri II nimitti Gortšakovin myös valtakunnan kansleriksi vuonna 1866. Saksan–Ranskan sodan aikana 1870–1871 Venäjä sai Gortšakovin ansiosta kumottua Krimin sodan jälkeiseen Pariisin rauhansopimukseen sisältyneet rajoitukset, jotka kielsivät sitä pitämästä sotalaivastoa Mustallamerellä tai linnoittamasta meren rannikoita.
Vuonna 1873 Venäjä solmi Saksan ja Itävalta-Unkarin kanssa kolmen keisarin liittona tunnetun löyhän puolustusliiton. Gortšakovin ja Saksan valtakunnankansleri Otto von Bismarckin välille syntynyt kilpailuasetelma kuitenkin haittasi liiton toimintaa, eikä Gortšakov kyennyt estämään liiton hajoamista vuonna 1875 puhjenneen Balkanin kriisin jälkeen. Samoihin aikoihin hänen otteensa alkoi heiketä eikä hän kyennyt estämään panslavismin vaikutuksen voimistumista Venäjän ulkopolitiikassa. Turkin sodan jälkeen Gortšakovin alaisena palvellut kreivi Nikolai Ignatjev pääsi sanelemaan turkkilaisille ankarat San Stefanon rauhanehdot, jotka muut Euroopan suurvallat vuorostaan kumosivat Berliinin kongressissa ja korvasivat Venäjälle vähemmän edullisilla ehdoilla. Gortšakov ei kyennyt estämään näitäkään tapahtumia ja piti Berliinin kongressia uransa pahimpana epäonnistumisena. Viimeisinä vuosinaan hän ei huonon terveytensä vuoksi enää juurikaan osallistunut kansainvälisiin tapaamisiin ja jätti vuonna 1880 ulkopolitiikan hoidon apulaiselleen Nikolai Giersille. Gortšakov luopui muodollisesti virastaan huhtikuussa 1882.
Aleksandr Gortšakov oli kenraali Mihail Gortšakovin serkku.
Helena Waris

Helena Waris (s. 1970) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti fantasiaa.
Waris vietti lapsuutensa Kiteellä Pohjois-Karjalassa. 13-vuotiaana hän muutti Mikkeliin, missä hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1990. Waris on opiskellut puutarhuriksi. Hän asuu Ristiinassa.
Vuonna 2009 ilmestyi Wariksen esikoisromaani ja Pohjankontu-trilogian aloitusosa Uniin piirretty polku. Sarjan toinen osa Sudenlapset ilmestyi vuonna 2011 ja päätösosa Talviverinen 2013. Kaikki kolme osaa voittivat Suomen Tolkien-seuran vuoden parhaalle suomalaiselle fantasiakirjalle myöntämän Kuvastaja-palkinnon. Uniin piirretystä polusta on tehty Saara Leutolan ohjaama lyhytelokuva Noidantuli, joka sai ensi-iltansa keväällä 2015.
Vuonna 2014 ilmestyi Wariksen neljäs fantasiaromaani Vuori. Myös se voitti Kuvastaja-palkinnon. Syksyllä 2015 ilmestyi Wariksen yhdessä puolisonsa Janne Nykäsen kanssa kirjoittamansa teos Entropia, joka on dystopia tulevaisuuden Suomesta. Vuonna 2016 Waris sai Kaarina Helakisa -palkinnon.
Leo Hildén

Erik Leopold (Leo) Hildén (26. heinäkuuta 1876 Oulu – 31. maaliskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja päätoimittaja sekä sosialidemokraattien kansanedustaja.
Hildén syntyi valtioneuvos Berndt Erik Konstantin Hildénin ja Johanna Lovisa Christianssonin lapsena vuonna 1876 Oulussa. Hän suoritti lyseon ja jatkoi opintojaan Neustadtissa Saksassa Städtisches Technikum -oppilaitoksessa. Vuonna 1900 hän valmistui insinööriksi Karlsruhen teknillisestä korkeakoulusta. Saksassa Hildén työskenteli valmistumisensa jälkeen Volthin soitintehtaassa Heidenheimissa. Suomeen palattuaan hän työskenteli Oulun emaljitehtaan ja ab Ferrumin teknillisenä johtajana sekä myöhemmin Grönblomin koneliikkeen edustajana ja Arbetarbladetin päätoimittajana.
Kansanedustajana Hildén toimi vuosina 1919-1922 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä mm. Suuressa valiokunnassa, Sivistysvaliokunnassa ja Valtiovarainvaliokunnassa. Lisäksi hän oli jäsenenä Suomen ruotsalaisen työväenliiton liittotoimikunnassa. Eduskuntatyönsä jälkeen Hildén työskenteli yli kahdenkymmenen vuoden ajan Lahden piirin ammattientarkastajana.
Hildén oli naimisissa vuodesta 1904 lähtien Georgina Öllerin kanssa.
Pays de la Loire

Maantiede

Pays de la Loiren pinta-ala on 32 082 km². Niin sanottu Amorican massiivi (ransk. Massif Armoricain) ulottuu Pays de la Loiren Mayennen ja Loire-Atlantiquen departementteihin, sekä osittain Maine-et-Loiren ja Vendéen pohjoisosiin. Sarthe ja Maine-et-Loiren itäiset osat kuuluvat maantieteelliseen Pariisin syvänteeseen. Loire virtaa alueella idästä länteen ja muita merkittäviä vesistöjä alueella ovat Vilane, Erdre, Maine, Mayenne ja Sarthe-joet. Alueen maaperä on pääosin hapanta. Ilmasto alueella on merellinen.

Väestö

Pays de la Loire on muuttovoittoinen alue. Alueelta muutti vuosien 1999–2005 välillä noin 180 000 henkilöä alueelle muuttaessa noin 220 000 henkilöä. Houkuttelevimpia alueita muuttajien kannalta olivat Nantes, Saint-Nazaire, Le Mans ja Angers. Pays de la Loiren väestö on Ranskan mittakaavassa hieman keskiarvoa nuorempaa ja vuonna 2004 alle 20-vuotiaita oli väestöstä 26 % Ranskan keskiarvon ollessa 25 %. Yli 60-vuotiaita oli vuonna 2004 yhteensä 21 % väestöstä.

Talous

Pays de la Loiren maataloudelle tyypillinen piirre on karjan kasvatus ja alue onkin Ranskan johtavia maidon, sekä naudan- ja sianlihan tuottajia. Maaperän happamuuden takia maan kalkitseminen ja lannoitteiden runsas käyttö on yleistä. Saumurin ja Angersin alueilla kasvatetaan viiniä, josta valmistetaan tyypillisesti kuivaa valkoviiniä. Viljan, kuten esimerkiksi maissin kasvatus on yleistynyt etenkin Pays de la Loiren itäisillä alueilla. Niitä tuotetaan paljolti rehuksi. Teollisuuden suurimpia haaroja alueella on ruokateollisuus. Muut perinteiset teollisuuden alat, kuten esimerkiksi laivanrakennus ovat olleet taantumaan päin. Tämä on kuitenkin osittain korvautunut auto- ja elektroniikkateollisuudella. Palveluala on kasvanut työllistäjänä nopeasti. Alueella harjoitetaan raudan ja uraanin kaivostoimintaa.
Viitekorko

Viitekorko on rahalaitoksen otto- ja antolainauksen, joukkovelkakirjalainojen ja muiden velkainstrumenttien hinnoittelussa käytetty julkisesti noteerattu korko, jonka perusteella lainasopimuksen hinta eli korko määritellään. 
Esimerkiksi ottolainauksessa talletustilille maksettava korko saatetaan sitoa markkinakorkoon, kuten Euriboriin siten, että tilille maksettava korko on Euribor-korko vähennettynä tietyllä marginaalilla. Vastaavasti antolainauksessa esimerkiksi asuntolainan korko voidaan määritellä siten, että se on viitekorko lisättynä tietyllä marginaalilla.
Suomessa yleisesti käytettyjä viitekorkoja ovat suurten eurooppalaisten pankkien yhdessä noteeraamat Euribor-korot  ja yksittäisten pankkien noteeraamat Prime-korot. Viivästyskorot saatetaan sitoa myös Eonia-korkoon. Kansainvälisillä raha- ja pääomamarkkinoilla käytetään ensisijaisesti Euribor- ja LIBOR-korkoja.
Adarnase I

Adarnase I (georg. ადარნასე I) tai Adrnerse (georg. ადრნერსე) oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas Khosroiani-dynastiasta vuosina 627–637/642.
Adarnase oli Iberian viimeisen kuninkaan Bakur III:n poika ja Kakhetin herttua (eristavi). Vuonna 627 hän auttoi Bysantin ja kasaarien armeijaa Tbilisin piirityksessä, joten Bysantin keisari Herakleios teki hänestä Iberian hallitsijan teloitettuaan sassanideja kannattaneen Stepanoz I:n. Joskus vuosien 637 ja 642 välillä (eli al-Qādisiyyahin taistelun jälkeen ja ennen Nihawāndin taistelua) hän liitti joukkonsa yhteen Albanian prinssi Džavanširin kanssa ja hyökkäsi Iranin varuskuntiin Albaniassa.
600-luvun historioitsija Movses Kaghankatvatsin mukaan Adarnasella oli kolme bysanttilaista arvonimeä. Taidehistorioitsija Vakhtang Džobadzen mukaan hän oli sama henkilö kuin kunniakonsuli Adarnase (Adrnerse hypatos), joka mainitaan kaiverruksessa Džvarin luostarissa Mtskhetassa. Cyril Toumanoff kuitenkin väittää, että kaiverruksen Adrnerse tarkoittaa 600-luvun lopussa hallinnutta Adarnase II:ta. Hänen muut arvonimensä olivat todennäköisesti patricius ja mahdollisesti stratelates.
Pikkuhuiskija

Levinneisyys

Pikkuhuiskijaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rantahämähäkki

Koko ja ulkonäkö

Koiraat ovat useimpien hämähäkkien tavoin pienempiä kuin naaraat. Naaraan ruumis voi olla jopa 22 mm pitkä, ja raajojen kanssa se yltää jopa 70 mm:n pituuteen asti. Rantahämähäkki on helppo tuntea paitsi koostaan, myös kontrastisesta värityksestään. Eläimen selkäpuolella on kaksi leveää vaaleankeltaista tai valkoista juovaa, jotka kulkevat tumman ruumiin sivuilla eturuumiin kärjestä takaruumiin kärkeen. Takaruumiissa on juovien välissä vaaleita pilkkuja, ja vatsapuolella on neljä vaaleaa pituusjuovaa.

Elinympäristö ja elintavat

Rantahämähäkkejä tavataan rannoilla ja aukeilla soilla, mutta nuoria yksilöitä myös kuivilla paikoilla jopa puissa ja pensaissa. Hämähäkkejä voi nähdä kulkevan vedessä vesimittarin tavoin pitkin veden pintakalvoa: hämähäkki käyttää hyödykseen veden pintajännitystä, joka antaa sille kyvyn kävellä veden päällä. Tämän lisäksi se voi myös sukeltaa veden alle tarpeen vaatiessa, ja tällöin ilman jäädessä loukkuun sen karvoihin, näyttää hämähäkki hopeiselta.
Rantahämähäkki ei kudo pyyntiverkkoa vaan liikkuu sammalikolla tai kasvillisuuden seassa etsien saalishyönteisiä hyvän näköaistinsa turvin. Usein hämähäkki saalistaa myös veden pintakalvolla pitäen etummaisia raajojaan ojennettuna vedenpinnalle. Näin se havaitsee saaliseläinten tuottamat värähtelyt. Vedessä rantahämähäkki saalistaa hyönteisten lisäksi sammakonpoikasia sekä pieniä kaloja. Ruokailu tapahtuu kasvillisuudessa vedenpinnan yläpuolella.
Koiras kosiskelee naarasta heiluttelemalla raajojaan sen edessä. Naaras kantaa munia pallomaisessa munakotelossa vatsapuolellaan ja pitelee siitä kiinni leuoillaan. Munakoteloa kantava naaras pitää yleensä kahta etummaista raajaparia yhdessä. Hieman ennen poikasten kuoriutumista naaras kutoo kasvillisuuden joukkoon seitistä telttamaisen verkon, jonka alle se asettaa munakotelon. Naaras vartioi verkkoa kunnes poikaset ovat hajaantuneet ympäristöön.
Karl Fredrik Eneberg

Karl Fredrik Eneberg (19. maaliskuuta 1841 Närpiö – 24. toukokuuta 1876 Mosul, Mesopotamia) oli suomalainen orientalisti ja assyriologi joka kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä.
Enebergin vanhemmat olivat Närpiön kappalainen Isak Reinhold Eneberg ja Fredrika Lovisa von Knorring. Perheessä oli 13 lasta joista Karl Fredrik oli kahdeksas. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1860. Eneberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1868, maisteriksi 1869 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1873. Hän opiskeli itämaisia kieliä Pietarissa, Leipzigissä ja Kielissä 1870–1871 sekä Pariisissa ja Lontoossa 1874–1876.
Eneberg toimi Helsingin Normaalikoulun kreikan ja ruotsin opettajana 1868–1869 sekä 1871–1874 ja Viipurin lukion kreikan kielen lehtorina 1875–1876. Hän oli Helsingin yliopiston itämaisten kielten dosenttina 1875–1876.  
Vuonna 1876 Eneberg liittyi englantilaisen assyriologi George Smithin retkikuntaan, joka lähti arkeologisiin tutkimuksiin Assyrian alueelle Lähi-itään. Enebergin tarkoituksena oli osallistua kaivauksiin ja tutkia myös nuolenpääkirjoituksia. Hän kuoli kuitenkin hämärissä olosuhteissa Mesopotamian Mosulissa, jonne hän oli saapunut yksin 20. huhtikuuta 1876 Smithin jäätyä Bagdadiin. Mosulin seuduilla raivosi tuolloin rutto ja Eneberg sairastui johtaessaan alueella kaivauksia.
Jörn Donnerin kirjan Minetten rakkaus (Otava 2002) rungon muodostaa Enebergin ja Donnerin isoäidin Vilhelmina Sofia Charlotta eli Minette Munckin (1848–1922) kirjeenvaihto. Minette Munck oli Erkylän kartanon omistajan vapaaherra, kenraali, sijaiskansleri Johan Reinhold Munckin (1795–1865) tytär. Hän meni naimisiin 1887 professori Otto Donnerin kanssa joka oli taloudellisesti tukenut Enebergin tutkimuksia.
Karl Fredrik Enebergin veli Waldemar Eneberg (1840–1904) oli vanhasuomalaisiin kuulunut senaattori, valtiopäivämies ja Suomen Pankin johtokunnan jäsen.
Vuoden 2000 kesäolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2000 kesäolympialaisissa oli ohjelmassa 300 kilpailutapahtumaa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Yhdysvallat.
Säppi (saari)

Yhteisöjä

Säpin majakasta ja majakkakylän rakennuksista huolehtii ne Saaristomeren merenkulkupiiriltä vuokrannut, vuonna 2000 perustettu Säppi 2000 -yhdistys, joka myös esittelee saarta ja majakkaa vierailijoille yhteistyössä matkanjärjestäjien kanssa.
Samassa pihapiirissä, vanhassa majakanvartijan asuinrakennuksessa toimii vuonna 1959 perustettu lintuasema, joka on Ahvenanmeren Signilskärin jälkeen Suomen toiseksi vanhin. Lintuaseman toimintaa pitää yllä Porin lintutieteellinen yhdistys (PLY). Saari on varsinkin syksyisin lintuharrastajien suosima retkikohde.
Säpin luotsituparakennusta on 1950-luvun lopulta alkaen vuokrannut Reposaaren metsästäjät -yhdistys. Vuonna 1949 se tuotti saarelle muflonlampaita ja on sittemmin huolehtinut niiden riistanhoidosta ja metsästyksestä.

Kulttuuriympäristö

Museovirasto on määritellyt Säpin majakkayhteisön ja luotsiaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Itse majakan ja luotsiaseman rakennusten ohella  valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön rajaukseen kuuluu myös koko Säpin saari.

Luonto

Säppi kuuluu Luvian Saariston Natura 2000 -suojelualueeseen. Saarella on luonnonsuojelualueita, ja osa saaresta kuuluu Selkämeren kansallispuistoon.
Kesien ajaksi Säppiin tuodaan laiduntamaan viitisentoista ylämaankarjaan kuuluvaa lehmää. Säppi on yksi seitsemästä suomalaisesta saaresta, joilla elää sinne istutettuja villilampaita, mufloneja. Monikymmenpäisestä populaatiosta metsästetään muutama yksilö joka syksy. Vuonna 1996 mufloninmetsästäjä ampui erehdyksessä lintuharrastajaa hirvikiväärillä jalkaan.
Elokuussa 1997 Säpin pohjoisrannalta löydettiin kuollut delfiini eli juoksiainen (Delphinus delphis). Kyseinen 5–7-vuotias uros oli vasta toinen Suomen aluevesillä tavattu tämän lajin yksilö. Myöhemmin selvisi, että muuan merikapteeni oli aikaisemmin elokuussa nähnyt delfiinin elävänä Säpin eteläpuolella.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2020 – Lohko A

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2020 A-lohkossa pelaavat Kanada, Ruotsi, Tšekki, Saksa, Slovakia, Tanska, Valko-Venäjä ja Iso-Britannia
Spider Loc

Ura

Ensimmäisenä Spider Locin havaitsi Suge Knight ja sen jälkeen hän liittyi Death Row Recordsiin. Syyskuussa 2004 Spider Loc tapasi räppärin nimeltä Young Buck Atlantassa ja esitti hänelle a cappella -räppiä. Viikkoa myöhemmin Los Angelesissa Young Buck esitteli hänet 50 Centille. Neljän kuukauden kuluttua hänelle tarjoutui mahdollisuus liittyä 50 Centin G-Unit -ryhmään. Spider Loc kuului silloin 97th Street Cripseihin.
Sittemmin hän on esiintynyt useilla G-Unitin mixtapeilla kuten G-Unit Radio Part 18 - Rags To Riches. Hänellä on myös omia mixtape, joka on julkaistu G-Unit Westin kanssa. Sen nimi on Bangadoshish (LA Kings), jossa vieraili artistit G-Unitin Young Buck, Outlawzin Big Syke, 50 Cent ja Olivia.

Palkinnot

Spider Loc oli Spike TV Video Game Awardsissa, jossa hän ja 50 Cent jakoivat palkinnon parhaasta alkuperäisestä kappaleesta videopelissä(50 Centin kappale "Maybe We Crazy" 50 Cent: Bulletproof pelissä ja Spider Locin kappale "When I Get Angry" Madden NFL 2006 pelissä).

Yukmouth

Spider Loc tunnetaan räppäri Yukmouthin kaulakorun varastamisesta, kun hän oli yökerhossa Hollywoodissa. 2006 haastattelussa hän tunnusti erimielisyytensä Yukmouthin ja hänen seurueensa kanssa. Spider Locista otettiin kuvia Yukmouthin koru kaulassa ja ne levisivät Internetiin. Seuraavana päivänä Yukmouth sai korun takaisin muutaman puhelinsoiton jälkeen. Yukmouth on haukkunut Spider Locia kappaleissaan "Aaadadamean" "Playa Hata" ja "I'm The Shit.". Taannoin Yukmouth kertoi, että he ovat sopineet riitansa eikä ongelmia enää ole.

The Game

Spider Locilla oli myös riitaa syrjäytetyn G-Unit -artisti The Gamen kanssa. He ovat haukkuneet toisiaan useissa kappaleissa. Spider Loc kappaleissaan "Bitch Boy" ja "I Don't Want No Problems" ja myös kappaleessa "Stop Bitchin'" featuring Mr. Criminal. The Game taas haukkui Spider Locia kappaleessa "Spider Joke (240 Bars)". 10.3.2007 Spider Loc julkaisi kappaleen "Toe Tagz", jossa haukutaan The Gamea. Kappaleessa hän haukkuu myös Fat Joeta, Nasia ja Jim Jonesia. 18.3.2007 Spider Loc julkaisi uuden haukkumiskappaleen nimeltä "Ova-Kill".

Muut riidat

Kappaleessaan "Ova-Kill" hän haukkuu myös räppäri Messy Marvia, joka on haukkunut häntä ja G-Unitia muutamia kertoja.

Albumi

Hän ei ole julkaissut vielä yhtään albumia, mutta julkaisee 2007 vuoden lopulla(mahdollisesti 2008 vuoden alussa albumin The World Wide Web. Alun perin albumi piti julkaista jo 2005 lopussa(tai 2006 alussa), mutta on sittemmin siirtynyt useaan kertaan.

Mixtapet

Brainless: The Prequel 
Bangadoshish (LA Kings 
DJ Whoo Kid Presents G-Unit Radio 18 - Rags 2 Riches 
DJ Felli Fell Presents - Connected 
Paroled 
Bangadoshish Part 2

Videot

Hän on ollut kolmessa musiikkivideossa mukana. Tha Dogg Poundin Kuruptin videossa "I Accidentally Doomed Your Son" , Crooked I:n videossa "Bank Brothers" ja Three 6 Mafia:n "Stay Fly" kappaleessa.