google/wiki40b huggingface dataset:
Mogadishu Avenue

Juoni

Ensimmäisessä jaksossa tutustutaan lähinnä Rampe Turakaiseen ja muuhun lähiön kerrostalon väkeen. Toisessa jaksossa Muhammed Turakainen yrittää tehdä pojastaan tangokuningasta. Kolmannessa jaksossa Irina Totkunen yrittää ilotytön ammattia, kyllästyttyään siivoamaan lääkärin koulutuksella ostarin vessoja. Neljännessä jaksossa Ingvar Nenonen joutuu hankkimaan venäläisen ilotytön Suomeen vierailulle tulleelle firman amerikkalaiselle johtajalle. Viides jakso kertoo Elina Vaurasteesta, joka opettaa suomea maahanmuuttajille. Kuten jakson nimi kertoo, hän haluaa oikean miehen. Kuudes jakso kertoo Aleksei Ivanovitš Beljakovista, joka on lastentarhan opettaja Vesalassa, mutta muut talon asukkaat pitävät häntä itämafian jäsenenä.
Kirrinen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 34 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Hauhonselän alueeseen (35.772) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy.
Pointer

Porin Ylioppilasyhdistys Pointer ry on Porin yliopistokeskuksen opiskelijoiden opiskelijayhdistys. Yhdistyksen jäseniä ovat kaikki Porin yliopistokeskuksen opiskelijat, jotka ovat maksaneet ylioppilaskuntamaksunsa ja täyttäneet Pointer ry:n jäsenlomakkeen. Yhdistys on perustettu vuonna 1988, kun korkeakouluopetus vakiintui Porissa. Yhdistys on rekisteröity 23. lokakuuta 1990.
Yhdistys huolehtii Porin yliopistokeskuksessa muun muassa uusien opiskelijoiden tutortoiminnasta, opiskelijoiden kopiointipalveluista ja liikuntapalveluista. Yhdistyksellä on kaksi työntekijää, jotka ovat opiskelijasihteeri ja toimistoapulainen. Vuonna 2016 puheenjohtajana toimii Turun yliopiston kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelmassa opiskeleva Sonja Lautamatti.
Pointer ry toimii Porin yliopistokeskuksessa opiskelijoiden edunvalvojana. Yhdistys ylläpitää kontakteja Porin kaupunkiin, emoylioppilaskuntiin, ainejärjestöihin, muihin opiskelijajärjestöihin sekä alueen yrityksiin. Pointer ry myös julkaisee . Yhdistyksen hallitus kirjoittaa tekstejä omaan blogiinsa.
Sydänmaanjärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy.
Type 98

Kehitys

Kiina aloitti uuden taistelupanssarivaunun kehittelyn ilmeisesti 1970-luvulla. Vastuussa sen kehittelystä olivat tehdas 617 ja instituutti 201. Alkuperäinen projektinimi oli 1224, jota seurasi 1226 ja 1226F. Alkuperäisiin suunnitelmiin kuului saksalainen dieselmoottori ja 120 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna. Lopulta tehtiin kuitenkin päätös siitä, että uusi panssarivaunu pohjautuisi venäläisen T-72-vaunun alustalle. Uusien suunnitelmien kehittely aloitettiin vuonna 1989, ja tehdas 617 sai valmiiksi vaunun ensimmäisen prototyypin seuraavana vuonna. Neljä muuta prototyyppiä rakennettiin vuoteen 1992 mennessä. Kehitystyön edistyessä vaunun etuosan suojausta paranneltiin ja vaunun kanssa kokeiltiin useita erilaisia ammunnanhallintajärjestelmiä. Kehitystyö jäädytettiin vuonna 1998 ja samoihin aikoihin vaunusta tilattiin rajoitettu tuotantoerä. Julkisuudessa vaunu esiteltiin ensimmäisen kerran sotilasparaatissa lokakuussa 1999. Vaunua tuotettiin kaikkiaan ilmeisesti alle 100 kappaletta. Tuotanossa Type 98 -vaunun korvasi nopeasti Type 99. Kansan vapautusarmeijan maavoimilla oli vuonna 2014 käytössään arviolta 40 Type 98A -vaunua.

Piirteet

Type 98 -vaunussa oli useita parannuksia panssaroinnin, liikekyvyn ja tulivoiman saralla verrattuna aikaisempiin kiinalaisiin taistelupanssarivaunuihin. Sen alusta on hyvin samankaltainen T-72-vaunun kanssa. Vaunun ajajan tilat ovat vaunun etuosassa, muun miehistön tilat ja tykkitorni keskellä, sekä moottori vaunun takaosassa. Type 98 on hieman pidempi kuin T-72 ja sen etuosassa on komposiittipanssarointi. Vaunun pääase on 125 mm sileäputkinen automaattilataajalla varustettu panssarivaunukanuuna, joka on ilmeisesti tuotantonimeltään ZPT-98. Kanuunalla voi ampua laserohjattuja panssarintorjuntaohjuksia. Automaattilataaja on identtinen T-72-vaunujen lataajan kanssa ja se mahdollistaa kanuunan ampumisen noin 8 kertaa minuutissa. Manuaalisesti ladattaessa tulinopeus on 1–2 laukausta minuutissa. Voimanlähteenä toimii 150HB883kW dieselmoottori, joka tuottaa 1 200 hevosvoimaa. Eri lähteiden mukaan vaunu painaa 48–50 tonnia. Huippunopeus vaihtelee samoin lähteen mukaan 65–75 km/h.
Tiedon häivä

Tiedon häivä on kuvataitelija Maaria Wirkkalan suunnittelema muistomerkki menneelle Turun akatemialle, Vanhalle Akatemiantalolle ja niiden perinnölle. Teos koostuu kolmesta osasta: Vanhan Akatemiatalon edessä olevasta pronssikehästä, Maaherran makasiinin seinälle heijastettavasta videotallenteesta ja Akatemiatalon tutkijakammion valosta. Kutsukilpailun voittanut Tiedon häivä paljastettiin 4. marraskuuta 2003.
Teoksen elementit ovat muuntuvia ja ne nähdään ja kuullaan eri lailla vuorokauden eri aikoina, audiovisuaalinen osuus ei toistu samanlaisena koskaan. Muistomerkki on monikerroksinen: se yhdistää nykyisen yliopistoväen olennaiseksi osaksi menneisyyden akateemiseen yhteisöön. 
Tiedon häivä on sinänsä harvinaislaatuinen teos, että sen hallinnoinnista vastaa useita eri tahoja. Turun kaupungin vastuulla on alapuolelta lämmitettävä tekstikaiverruksella koristeltu pronssirengas, joka auringon laskiessa näyttää lähes hehkuvan. 
Ympäristötaiteen säätiö myönsi vuonna 2003  Wirkkalalle teoksesta ympäristötaidekohde-kunniakirjan.
Harry Egipt

Harry Egipt (s. 1950) on entinen neuvostovirolainen mainoselokuvaohjaaja. Hän työskenteli Eesti Reklaamfilmissä, joka oli Neuvostoliiton merkittävin mainoselokuvayritys. Egiptin mielenkiinto mainoksiin syntyi kun hän katseli televisiosta Suomen Mainos-Television lähetyksiä. Nykyään Harry Egipt työskentelee Tallinnassa poliisina ja työnsä puolesta myös tulkkina useamman kielen osaamisensa johdosta. Egipt harrastaa egyptiläistä historiaa.

Mainokset

Egiptin mainokset tehtiin pääosin 1980-luvulla. Neuvostoliitossa oli jatkuva pula tuotteista, mutta aina kun jotain saatiin valmistettua varastoihin saakka, niin sitä mainostettiin. Egiptin mainokset olivat sähäkästi leikattuja, niissä laulettiin ja tanssittiin, ja niissä esiintyi kauniita naisia vähissä vaatteissa. Hänen mainoksissaan ovat esiintyneet muun muassa Anu Saagim ja Annely Peebo. Nykyään Egiptin mainokset ovat kohonneet kulttimaineeseen. Egipt pelasti mainoselokuvansa kaatopaikkatuomiolta 1990-luvun alussa ja niistä on koottu dvd-julkaisu. Osa mainoksista pääsi Borat-elokuvaan.
Tönne Olavinpoika Wildeman

Tönne Olavinpoika Wildeman (5. helmikuuta 1510 Pernaja – 2. toukokuuta 1584 Pernaja) oli Viipurin linnan käskynhaltija ja itäuusmaalaisen Tjusterbyn kartanon omistaja 1500-luvun jälkipuoliskolla.

Elämä

Sukunimen Wildeman ottivat käyttöön vasta Tönnen pojanpojat. Tönne Olavinpojan suku oli ikivanhaa suomalaista rälssisukua aikana, jolloin aateluus oli karskia ja käytännöllistä, kuninkaan palvelemista ratsain. Tuolloin aatelin kulttuuri ja valta perustuivat elossa oleville sukuverkostoille, eikä esi-isiä ja verenperintöä pidetty tärkeinä. Wildemanin suku oli karkeita sotilaita vailla muodollista koulutusta. Heidän tehtävinään olivat erilaiset virat etelän ja idän linnoituksissa.
Tönne Wildemanin vanhemmat olivat Olof Pedersson Lille (1489–1535) ja Anna Fleming (1491 – ennen vuotta 1546). Hänen äidinisänsä oli valtaneuvos Johan Henriksson Fleming (1465–1517) ja äidinäitinsä Märta Diekn (1465–1500).
Tönne Wildeman avioitui Brita Risbitin (1520–1592) kanssa 9. huhtikuuta 1554. Pariskunnalle syntyi viisi lasta: Arvid Tönnenpoika Wildeman (1560–1617), Anna (Brita) Wildeman (?–1608), Erik Wildeman (?–1599), Carin Creutzhammar (?–1628) ja Henrik Wildeman (?–1612).
Tönne Wildeman rakennutti Tjusterbyhyn kivisen kartanolinnan, jonka venäläiset tuhosivat isonvihan aikana 1700-luvulla. Kartanolinnan rauniot ovat nykyisin kiinteä muinaisjäännös. Tönne kuoli keväällä 1584 ja hänet haudattiin Pernajan Pyhän Mikaelin kirkkoon.
Aasianvuoripeippo

Levinneisyys

Aasianvuoripeippoa tavataan Aasian itäosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Iso Vehkoslammi

Maantietoa

Lammen pituus on 450 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Se sijaitsee Vehkoslamminkankaan, Riitahuhdan ja Tuutilullanmäen välisessä painaumassa, joka on soistunutta metsämaata. Siihen laskee kolme ojaa, jotka ovat eri järvien laskuojia. Lännestä siihen laskee Pikku Vehkoslammin laskuoja, etelästä siihen laskee Pitämälammin laskuoja Iso-oja ja idästä siihen laskee Tuutilullanmäen takana olevien lampien yhteinen laskuoja. Näitä lampia ovat kaksi Koukerolammia sekä Pohjalammi, joka laskee Koukerolampeen Myllyojaa myöten. Koukerolammiin laskee etelästä Pukkioja, joka tuo siihen pienen suon kuivatusvesiä. Iso Vehkoslammin laskuojan luusua sijaitsee sen pohjoispäässä. Luusuasta alkaa 3,5 kilometriä pitkä Jakopuro, joka laskee Hirsilammiin, ja joka jatkaa sitten kaksi kilometriä Paskolammiin ja lopulta päättyy Vähä Mustajärveen. Iso Vehkoslammi on pienikokoinen ja veden vaihtuvuus on siksi nopeaa. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on vain 4,0 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Kaikilla sen rannoilla on vähän avosuota, mutta etelärannoilla avosuon alue on laajempi. Lampi on muuten autio, mutta pohjoispäässä olevalla kukkulalla on vapaa-ajan asunto. Lammin ohi kulkee 150 metrin etäisyydeltä yhdystieltä 3351 erkaneva maantie. Tältä tieltä pääsee mainitulle vapaa-ajan asunnolle.

Vedenlaatu

Ison Vehkoslammen vedenlaatua on tutkittu vuonna 1995. Sen vesi on kirkasta, erittäin humuspitoista ja hapanta, mikä johtuu valuma-alueen suovaltaisuudesta. Lammen puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko. Iso Vehkoslammia voidaan luonehtia lievästi rehevöityneeksi, sillä sekä fosforin että typen pitoisuudet vedessä ylittävät suojärvien luontaiset rajat. Fosforipitoisuus oli tutkittuna ajankohtana 26 µg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 720 µg/l. Typpipitoisuus johtunee humuksen suuresta määrästä ja fosforin pitoisuus mahdollisesti haja-asutuksen hajakuormituksesta ja soiden ojituksista. Happitilanteesta ei ole käytettävissä tietoa. Iso Vehkoslammi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi tai jopa huonosti.
Scioton piirikunta

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 79 499 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (94,4%), mustiin (2,7%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,5%) ja aasialaisiin (0,3%). Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,4%, 5–17-vuotiaita 16,7%, 18–24-vuotiaita 9,3%, 25–44-vuotiaita 27,0%, 45–64-vuotiaita 25,6% ja yli 65-vuotiaita 15,0%.
Köyhyysrajan alapuolella eli 23,5% asukkaista.
Olli Hiltunen

Olli Hiltunen (15. joulukuuta 1877 Pielisjärvi – 8. heinäkuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen suutari ja isännöitsijä sekä sosialidemokraattien kansanedustaja.
Hiltunen syntyi mäkitupalainen Olli Hiltusen ja Kaisa Puumalaisen lapsena vuonna 1877 Pielisjärvellä. Hän suoritti kansakoulun ja kouluttautui suutarin ammattiin. Suutarina hän työskenteli synnyinseudullaan Pielisvedellä vuoteen 1920 asti. Myöhemmin hän työskenteli Helsingissä polttopuukauppiaana ja kioskin pitäjä sekä taloyhtiön isännöitsijänä.
Kansanedustajana Hiltunen toimi kahteen eri otteeseen ensin vuonna 1917 ja myöhemmin vuosina 1919-1922 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Lakivaliokunnassa ja Sotilasasiainvaliokunnassa.
Hiltunen oli naimisissa vuodesta 1903 lähtien Anna Katarina Gröhnin kanssa.
Estrella

Historia

Estrella-tuotemerkin rekisteröi vuonna 1946 Folke Andersson, joka omisti tuolloin laajoja banaaniviljelmiä Etelä-Amerikassa. Yhtiön nimeksi tuli Estrella, joka on espanjan kieltä ja tarkoittaa tähteä. Vuonna 1957 New Yorkiin tehdyn vierailun jälkeen hän innostui aloittamaan välipalojen valmistamisen Ruotsissa, ja niiden tuotanto alkoikin jo samana vuonna. Aluksi yhtiö valmisti vain perunalastuja ja popcornia Ruotsissa, kun taas muu valikoima koostui tuontituotteista. Vuonna 1903 Ödsköltissä, Dalslandissa syntynyt Folke Andersson kuoli 8. toukokuuta 1968 kotonaan Guayaquilissa, Ecuadorissa. 
Yritys lopulta kasvoi suuremmaksi, ja sen tuotteita alettiin markkinoida vuonna 1987 Suomeen ja vuonna 1990 Tanskaan. Sittemmin Estrellan tuotteita on viety useille muillekin markkina-alueille, ja toimintaa oli esimerkiksi Islannissa, Baltian maissa, Ukrainassa ja Venäjällä. Myöhemmin Kraft Foods osti Estrellan ja rupesi tuottamaan sen sipsejä Estrella-nimellä Ruotsissa, Maarudilla Norjassa ja Taffel Chipsinä Liettuassa. Vuonna 2008 Kraft Foods myi Estrellan FEPCO 1 AS:lle, joka on norjalaisen sijoitusyhtiö Herkules Private Equity Fundin omistama. Sijoitusyhtiö luopui omistuksistaan vuonna 2014, ja Estrella Maarud siirtyi saksalaisen Intersnack Groupin haltuun.
Maaliskuussa 2013 Estrella uudelleenlanseerasi Suomen markkinoille 90-luvun hittisnacksin Kickersin. Lähes 500 henkilöä oli allekirjoittanut nettiadressin "Kickers takaisin markkinoille", ja heitä muistettiin myös lanseerauksen yhteydessä julkaistussa musiikkivideossa "Vanha suola janottaa".
Lunatica

Historia

Yhtyeen perustivat Alex Seiber ja Sandro D'Incau. Heidän laulusolistin etsintänsä päättyi 2001 Andrea Dätwyleriin. Ensimmäinen levy Atlantis sai mukavahkoja arvosteluja ja Lunatica alkoi saada keikkoja. Valinta parhaaksi yhtyetulokkaaksi Sveitsin suurimmalla heavy-festivaalilla Metaldayzillä toi myös uusia faneja.
Toiselle albumilleen yhtye sai tuottajaksi tunnetun Sascha Paethin, joka on työskennellyt muun muassa Rhapsodyn ja Kamelotin kanssa. Vuonna 2004 ilmestyneestä Fables & Dreamsistä tulikin edeltäjäänsä paremmin tuotettu ja viimeistellympi. Levy menestyi kohtalaisesti Sveitsin listoilla ja single Fable of Dreams sai radiosoittoa.
Joulukuussa 2005 alkoivat kolmannen albumin äänitykset ja albumi The Edge of Infinity ilmestyi syyskuussa 2006. Yhtyeen neljäs albumi nimeltä New Shores ilmestyi 27. helmikuuta 2009.
Jaspisyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Jaspisyökkönen on keskikokoinen yökkönen, jota ei voi ulkonäkönsä perusteella sekoittaa mihinkään muuhun perhoslajiin. Etusiivet ovat laajalti tasaisen turkoosinvihreät. Siiven keskellä ja ulkoreunassa vihreän värin katkaisee kapea, ruskeankirjava alue. Perhosen ikääntyessä vihreä väri haalistuu, ja viimeiset lennossa olevat yksilöt voivat olla hyvin vaaleita. Takasiivet ovat tummanharmaat. Turkoosi väri jatkuu myös keskiruumiin selkäpuolelle ja päähän. Siipiväli on 35–44 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Jaspisyökköstä tavataan Euroopasta Aasian poikki Japaniin saakka. Suomessa laji havaittiin ensimmäisen kerran Ahvenanmaalla vuonna 1934, ja se on sittemmin levinnyt koko Etelä- ja Keski-Suomeen. Aikuiset perhoset lentävät syksyllä, elokuun lopulta lokakuun alkupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat

Elinympäristönään laji suosii lehtimetsiä, puistoja sekä puutarhoja ja lentää helposti valolle. Toukat elävät ravintokasvinsa juurakoissa. Laji talvehtii munana.

Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen useita heinälajeja, erityisesti kuitenkin hietakastikkaa (Calamagrostis epigejos).
Lokakuun manifesti

Lokakuun manifesti oli Venäjän keisari Nikolai II:n vuoden 1905 vallankumouksen aikana 30. lokakuuta (J: 17. lokakuuta) 1905 antama julistus, joka merkitsi itsevaltiudesta luopumista ja perustuslailliseen monarkiaan siirtymistä. Lokakuun manifestissa luvattuja kansalaisoikeuksia ja parlamentaarista hallintoa ei toteutettu täydessä laajuudessaan, joten manifestin on toisaalta sanottu jättäneen itsevaltiuden ytimen koskemattomaksi.

Manifestin synty

Vallankumous Venäjällä oli lokakuussa 1905 radikalisoitunut yleislakoksi, joka alkoi Pietarissa tehtaiden sulkeutumisena 26. (13.) lokakuuta ja levisi nopeasti. Koko pääkaupunki seisahtui ja jopa ministeriöiden henkilökunta meni lakkoon. Yritykset lopettaa lakko armeijan avulla johtivat väkivaltaisiin yhteenottoihin Pietarissa. Tässä tilanteessa Nikolai II joutui valitsemaan joko sotilasdiktatuuriin turvautumisen tai vallankumouksellisten lepyttelemisen antamalla Venäjälle vaaditun perustuslain. Ministeri Sergei Witten neuvosta hän päätti valita jälkimmäisen vaihtoehdon, tosin lähinnä taktisista syistä. Aleksandr Obolenski ja Nikolai Vuitš valmistelivat Witten valvonnassa ”Manifestin valtakunnan järjestyksen parantamisesta”, jonka Nikolai II allekirjoitti 30. lokakuuta. Manifestissa keisari lupasi turvata kaikille alamaisilleen kansalaisoikeudet, kuten henkilökohtaisen loukkaamattomuuden, sananvapauden, painovapauden ja yhdistymisvapauden. Lisäksi hän lupasi, että suunnitteilla ollut parlamentti eli duuma tultaisiin valitsemaan laajalla äänioikeudella ja kaikki lait vaatisivat vastaisuudessa duuman hyväksynnän.

Seuraukset

Lokakuun manifesti vakuutti huomattavan osan Venäjän maltillisesta oppositiosta, joka oli valmis luopumaan vallankumouksellisista toimista. Tämä mahdollisti keisarille vallankumouksen tukahduttamisen. Pietarin työläiset eivät luottaneet keisarilliseen julistukseen, vaan vaativat kansalaisoikeuksien välitöntä toteuttamista. Kun poliittisille vangeille oli myönnetty osittainen yleinen armahdus, Pietarin neuvosto määräsi lopettamaan yleislakon 3. marraskuuta (21. lokakuuta). Vasta saatuaan tilanteen hallintaansa tsaarin hallinto alkoi toteuttaa manifestiin sisältyneitä lupauksia. Puolueiden, ammattiliittojen ja oppositiolehtien toiminta laillistettiin. Eräs uusista perustuslailliseen monarkiaan sitoutuneista porvarillisista puoleista otti nimekseen lokakuun manifestiin viittaavan ”Lokakuun 17. päivän liitto”. Tsaarin hallinnon valmistelema perustuslaki saatettiin voimaan 6. toukokuuta (23. huhtikuuta) 1906. Siihen sisältyneet kansalaisoikeudet olivat kuitenkin suppeammat kuin mitä lokakuun manifestissa oli luvattu. Uusi parlamentti ei saanut ehdotonta lainsäädäntövaltaa, sillä sen budjettivalta jäi rajalliseksi eikä hallituksen tarvinnut nauttia sen luottamusta. Lisäksi parlamentin kahdesta kamarista vain alempi eli valtakunnanduuma valittiin yleisillä vaaleilla.
Jens Okking

Jens Dyhr Okking (18. joulukuuta 1939 Kööpenhamina – 21. tammikuuta 2018) oli tanskalainen näyttelijä ja euroskeptinen poliitikko. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa Strømer (1976) ja  televisiosarjassa Valtakunta (1994–1997). Hän istui Euroopan parlamentissa vuosina 1999–2003.
Okking sai kolme Bodil-palkintoa vuosina 1975, 1977 ja 2002. Lisäksi hän oli ehdolla vuonna 1996.
Maarianvaaran kesäteatteri

Maarianvaaran kesäteatteri on Kaavin Maarianvaarassa toimiva ammattilaisteatteri, jonka taustayhteisö on Maarianvaaran nuorisoseura ry.
Maarianvaaran kesäteatteri esiintyy pääasiassa Itä-Suomessa, mutta tekee kiertueteatteria ympäri Suomea. Kiertue painottuu kesäaikaan, mutta ajoittain kesäteatteri on liikkeessä myös muina vuodenaikoina.
Kesäteatterin tuottaja ja Maarianvaaran nuorisoseuran puheenjohtaja on Henry Räsänen. Hänen omaan ohjelmistoonsa kuuluu muun muassa monologeja. Muita keskeisiä hahmoja ovat pieksämäkeläinen ohjaaja-dramaturgi Juhani Joensuu sekä taiteilija Erkki Räsänen.

Historiaa

Maarianvaaran kylällä on ollut teatteritoimintaa 1900-luvun alusta lähtien. Aluksi teatteritoiminnan ytimenä olivat pienoisnäytelmät sekä iltamat. Uutta intoa toimintaan toi 1930 valmistunut nuorisoseuran talo. Talolla on koko sen historiansa ajan ollut vilkasta toimintaa. Omien teatterintekijöiden ohella talolla ovat esiintyneet lukuisat vierailevat esiintyjät ja ryhmät.
Kesäteatteritoiminta Maarianvaarassa aloitettiin 1980-luvulla. Erityisesti tuolta ajalta on jäänyt mieleen koko kylän voiman ponnistuksena syntynyt vuonna 1985 ja 1986 esitetty Aleksis Kiven Nummisuutarit. Kesäteatterin ohjaajana toimi 1980-luvulla Väinö Parviainen.
Kesäteatteritoiminta hiipui 1980-luvun lopussa, mutta 1990-luvun alussa se virisi uudestaan. Ohjaajaksi Maarianvaaraan saapui tuolloin Juhani Joensuu. Vähitellen Maarianvaaran Kesäteatterin tavaramerkiksi muotoutui vanhojen suomalaisten näytelmien pukeminen uuteen, hieman kokeilevaan kuosiin.
Andrea Thompson

Näyttelijänura

Thompsonin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli vuoden 1987 elokuvassa Wall Street – rahan ja vallan katu, jossa hän näytteli prostituoitua. Vuonna 1989 hän sai roolin Genele Ericsonina saippuasarja Falcon Crestin viimeisellä tuotantokaudella. Vuosina 1994–1995 Thompson esitti telepaatti Talia Wintersiä science fiction -televisiosarjassa Babylon 5. Hän jätti Babylon 5:n sarjan toisen tuotantokauden lopussa.
Tämän jälkeen Thompson näytteli sarjassa Kunnian miehet Alison Krennickiä. Sittemmin hän liittyi NYPD Blue -rikossarjan näyttelijäkuntaan. NYPD Bluessa Thompson esitti etsivä Jill Kirkendallia. Huhtikuussa 2000 hän jätti sarjan tavoitellakseen toimittajan uraa.

Ura journalistina

Journalistiuransa Thompson aloitti Albuquerquessa toimivalla KRQE-televisiokanavalla yleistoimittajana.
Kesäkuussa 2001 Thompsonista tuli CNN Headline News -kanavan iltauutisten ankkuri. CNN oli tammikuussa lomauttanut 4000 työntekijästään kaikkiaan 400 ja kiinnitti huomionsa persoonallisuuksiin houkutellakseen itselleen nuorempaa katsojakuntaa. Thompsonin ensimmäiset sanat uutisankkurina suorassa lähetyksessä olivat: ”Hei, olen Andrea Thompson, ja ellet ole elänyt luolassa, luultavasti jo tiedätkin sen.” Hänen palkkaamisensa sai journalistipiireissä ristiriitaisen vastaanoton, sillä Thompson oli aikoinaan keskeyttänyt lukion, ja hänelle oli tuossa vaiheessa kertynyt toimittajakokemusta ainoastaan yhden vuoden ajalta. Samoihin aikoihin Internetissä alkoi levitä alastonkuvia ja videopätkiä Thompsonin 1980-luvun elokuvista, mikä aiheutti kiusallisen tilanteen CNN:lle. Maaliskuussa 2002 hän jätti kanavan. Tuolloin arveltiin, että pitkät työpäivät estivät Thompsonia olemasta hänen yhdeksänvuotiaan poikansa luona.
CNN:ltä lähdön jälkeen Thompson ryhtyi työskentelemään Court TV -televisiokanavalle, jossa hän esitteli NYPD Blue ja Forensic Files -sarjojen jaksoja ja toimi kertojan äänenä The System -dokumenttisarjassa. Hän myös näytteli Nicole Duncan -hahmoa sarjassa 24.
Nervit

Nervit (lat. Nervii) olivat gallialainen heimo, joka eli Gallian pohjoisosissa 100-luvulla eaa. Strabon ja Tacituksen mukaan nervit polveutuivat germaanisista heimoista.
Ylioppilasteatterifestivaali

Ylioppilasteatterifestivaali on Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n vuosittain huhtikuussa järjestämä teatterifestivaali. Festivaali järjestettiin vuonna 2015 jo 35. kerran ja se kiertää vuosittain eri ylioppilasteatteripaikkakunnilla. Vuoden 2018 festivaali järjestetään 20.-22.4.2018 Joensuussa.
Festivaalille osallistuvat yleensä kaikki neljätoista Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsenteatteria. Jokainen jäsenteatteri esittää festivaalilla yhden tuottamansa näytelmän. Festivaalin järjestää ylioppilasteattereiden valtakunnallinen kattojärjestö, Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry, ja festivaalin käytännön järjestelyistä vastaavat kulloisenkin festivaalipaikkakunnan ylioppilasteatterin jäsenet talkoohengessä. Festivaalille osallistuu tyypillisesti noin 200-300 ylioppilasteattereiden jäsentä, joista osa tulee festivaalille esiintymään, osa vain katsomaan muiden teattereiden tarjontaa ja tapaamaan muiden ylioppilasteattereiden jäseniä. Festivaali onkin vuosittain suurin tapahtuma, jossa ylioppilasteattereiden jäsenet kohtaavat toisensa.
Festivaalin esitykset ovat kaikille avoimia.

Improvisaatiokilpailu

Ylioppilasteatterifestivaalin aikana järjestetään myös vuosittainen ylioppilasteattereiden välinen improvisaatiokilpailu, jossa teatterit kilpailevat keskenään improvisaatiotehtävissä. Kilpailu on järjestetty vuodesta 2003 lähtien ja kiertopalkintona toimii lasinen veistos.
Rengaskirsihyttynen

Ulkonäkö

Rengaskirsihyttynen on eräs suurimmista hyttyslajeista. Sen siivet ovat täplikkäät, ja takaruumis sekä jalat valkovöiset.

Levinneisyys

Lajia tavataan Etelä-Suomessa.

Elintavat

Laji viihtyy monenlaisissa ympäristöissä, ja usein sitä tavataan myös sisätiloissa. Hedelmöittyneet naaraat talvehtivat. Rengaskirsihyttyset lentävät yleensä isoissa parvissa. Laji pistää myös ihmistä melko tavallisesti.