google/wiki40b huggingface dataset:
Eläimet RMS Titanicilla

Eläinten inventointi

Aluksella oli oma virallinen maskotti, kissa nimeltä Jenny, joka työskenteli myös pitääkseen aluksen rottien ja hiirien määrän alhaisena. Se asui normaalisti keittiössä, jossa henkilökunta ruokki sitä.
Matkustajat olivat tuoneet mukanaan koiria lemmikkeinä. Useimpia pidettiin kenneleissä aluksen F-kannella, vaikka jotkut pitivät lemmikkejään omissa hyteissään ja usein luultavasti miehistön tietämättä. Koirat olivat aluksen puusepän John Hutchison vastuussa. Kennelikoiria vietiin päivittäin "kakkakannelle" tekemään tarpeitaan. 
Titanicin kyydissä olivat muiden muassa seuraavat koirat:
Kingcharlesinspanieli ja vanhempi airedalenterrieri, jotka omisti William Carter.
Chow-Chow, jonka omisti Harry Anderson.
Ranskanbulldoggi, jonka nimi oli Gamin de Pycombe ja jonka omisti Robert Williams Daniel, joka oli ostanut sen Englannista erittäin korkealla hinnalla, 150 punnalla, joka on nykyrahassa(2015) noin 13 393 puntaa.  
Kitty, toinen airedalenterrieri , jonka omisti miljonääri John Jacob Astor.
Pomeranian nimeltä Bebe, jonka omisti Margaret Bechstein Hays. Pidettiin luultavasti salaa hytissä.
Elizabeth Rothschildin omistamaa koiraa pidettiin salassa hytissä.
Kiinanpalatsikoira nimeltään Sun Yat Sen, jonka omistivat Henry Sleeper Harper ja hänen vaimonsa Myra.
Frou-Frou, kääpiökoira, jonka omisti Helen Bishop. Koiran hytissäpitoon oli lupa.
Koirien ja kissojen lisäksi laivassa oli useita lintuja ja myös yksi sika. Ella Holmes White toi kyytiin neljä kanaa, joita luultavasti pidettiin F-kannella koirakenneleissä tai niiden lähellä.

Eläinten kohtalo

Harvat Titanicin eläimistä selviytyivät aluksen uppoamisesta. Kolme koiraa otettiin omistajiensa pelastusveneisiin. Margaret Haysin pomeraani otettiin turvallisesti pelastusveneeseen 7 ja asui hänen kanssaan aina kesäkuuhun 1917 asti, kunnes se juoksi pois tai varastettiin, kun taas Elizabeth Rothschild kieltäytyi menemästä pelastuveneeseen 6, ellei hänen koiransakin sallittu tulla. Henry ja Myra Harper toivat Kiinanpalatsikoiransa pelastusveneeseen kolme, mutta Helen Bishop joutui luopumaan Frou-Frousta hytissään sen ahdistuksen takia. Koira yritti pysäyttää hänet lähtemästä pitämällä kiinni hampailla hänen vaatteistaan, kunnes sauma irtosi. Myöhemmin Bishop puhui surustaan: "Pienen koiran menettäminen vahingoitti minua kovasti, en koskaan unohda sitä, kuinka se piti kiinni vaatteistani".
Yksikään muista eläimistä ei selviytynyt. Jossain vaiheessa uppoamisen aikana joku päätti vapauttaa koiria kenneleistään, minka jälkeen ne liikkuivat kansilla holtittomasti.
Uppoamisen jälkeen useat eloonjääneistä tekivät korvaushakemuksia kadonneista lemmikeistä ja siipikarjasta. Daniel vaati 750 dollaria menetetystä Ranskanbulldoggista, kun taas Carter vaati 300 dollaria kahden koiransa menetyksestä. White vaati 207,87 dollaria menetetyistä kanoista ja Anderson vaati 50 dollaria menetetystä chow-chowsta. Vain kolme kahdestatoista koirasta selviytyi uppoamisesta.
Lukemisia Maamiehille

Lukemisia Maamiehille oli Viipurissa vuosina 1849–1850 ilmestynyt maataloutta käsitellyt aikakauslehti.
Viipurin maanviljelysseuran julkaisema Lukemisia Maamiehille oli ensimmäinen suomenkielinen maatalouslehti. Sen toimittajana työskenteli Pietari Hannikainen. Käytännön maatalousneuvoja antaneen lehden kirjoitukset käsittelivät etupäässä viljelyskasveja ja karjanhoitoa sekä tuolloin vielä harvinaista puutarhaviljelyä. Cedervallerin kirjapainossa painettu Lukemisia Maamiehille ilmestyi oktaaviokokoisena ja 35–45 sivun paksuisena kuudesti vuodessa. Sen lukijat lienevät asuneet lähinnä Viipurissa ja sen ympäristössä. Kannattamattomana lopetetun lehden postilevikki oli vuonna 1849 vain 47,5 ja seuraavana vuonna 84 vuosikertaa.
Lempi Torppa

Lempi Lydia Torppa, o.s. Virtanen, (12. elokuuta 1890 Nastola – 7. kesäkuuta 1969 Helsinki) oli Eeva -lehden pitkäaikainen päätoimittaja.

Henkilöhistoria

Torpan vanhemmat olivat komisario Konstantin Virtanen ja Ida Yrjölä. Hän valmistui käsityönopettajaksi 1912, mutta meni samana vuonna naimisiin ja toimi kotiäitinä 1920-luvun alkuun saakka. Torppa kirjoitti muotiin ja käsitöihin liittyviä pakinoita Heloisa -nimimerkillä Uuteen Suomeen ja niiden saatua suosiota perusti 1928 Virkkaus ja käsityöt -lehden. Sitä hän toimitti aina vuoteen 1949 saakka.  Kun Oy Tilgmann Ab päätti 1934 perustaa naistenlehden, Torppa kutsuttiin sen päätoimittajaksi. Eeva-lehden ainoana toimittajana hän työskenteli 1950-luvulle saakka. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa, ja sitä voitaneen pitää Suomen ensimmäisenä nykyaikaisena naistenlehtenä. 
Lempi Torpan puoliso vuodesta 1912 oli toimittaja, aktuaari Johan Reinhold Torppa (1884–1962). Lempi Torppa testamenttasi omaisuutensa Suomen Kulttuurirahastolle käytettäväksi kieliopintoihin perheen nuorena menehtyneiden lasten Jussin (1914–1944) ja Leenan (1920–1947) muiston kunnioittamiseksi.
Harlekiini (koiraväri)

Harlekiini on tanskandoggilla ja tanskandoggista polveutuvilla sekarotuisilla koirilla esiintyvä väritys. Harlekiinin pohjaväri on valkoinen ja siinä on värillisiä risamuotoisia ja sekalaisen kokoisia merkkejä. Tanskandoggin rotumääritelmä hyväksyy harlekiinin vain mustin merkein, mutta kuvio voi olla minkä värinen tahansa. Harlekiinitekijä on homotsygoottina letaali, eivätkä tällaiset alkiot kehity kohdussa.
Beaucenpaimenkoiralla esiintyvä harlekiiniksi kutsuttu väritys on oikeasti blue merle eikä sillä ole mitään tekemistä oikean harlekiini-värityksen kanssa.
Ikuinen kalenteri

Ohje

Ensin katsotaan vuosisatataulukosta, mikä luku siellä vastaa kyseistä vuosisataa. Tällöin on otettava huomioon edellä olevan mukaan, oliko kyseessä juliaaninen vai gregoriaaninen kalenteri.
Sen jälkeen katsotaan vuositaulukosta, mikä luku taulukon viimeisessä sarakkeessa on samalla rivillä kuin vuosiluvun kaksi viimeistä numeroa.
Katsotaan vielä kuukausitaulukosta, mikä luku vastaa kyseistä kuukautta. Jos kyseessä on tammi- tai helmikuu, on lisäksi otettava huomioon, onko kyseessä karkausvuosi vai ei.
Lasketaan yhteen edellä mainituista taulukoista saadut luvut sekä päivän järjestysnumero kuukaudessa. Lopuksi katsotaan viikonpäivätaulukosta, mikä viikonpäivä on samalla rivillä kuin saatu summa.
Juliaanisessa ajanlaskussa päivämäärät sattuvat samoiksi viikonpäiväksi joka 28. ja näin ollen myös joka 700. vuosi (koska 700 on jaollinen 28:lla), gregoriaanisessa taas joka 400. vuosi. Nämä säännöt huomioon ottaen taulukoita voidaan soveltaa muillekin kuin niihin merkityille vuosisadoille; esimerkiksi 3200-luvulla päivämäärät sattuvat samoiksi viikonpäiviksi kuin 2000-luvulla, koska 3200-2000=1200 on jaollinen 400:lla.
Helepolis

Helepolis (kreik. ἑλέπολις, suomeksi Kaupunkien valtaaja) oli antiikkinen piirityskone, jota käytettiin Rhodoksen piirityksessä vuonna 305 eaa. Helepolis oli noin 41 metriä korkea ja noin 21 metriä leveä, ja siinä oli kahdeksan halkaisijaltaan 0,92 m kokoista pyörää. Helepolis koostui yhdeksästä kerroksesta, joiden välillä kulki portaat sekä ylös- että alaspäin kulkeville. 
Alin kerros oli noin 65 neliömetriä ja kerrokset pienenivät ylöspäin mentäessä. 
Torni oli päällystetty kolmelta sivulta tulelta suojaavilla metallilevyillä, ja sen seinissä oli aukot torniin asennettuja ballistoja ja katapultteja varten. Tornissa oli tilaa monelle katapultille. Tornia liikutettiin eteenpäin vetämällä sen eteen maahan ankkuroituihin väkipyöriin kiinnitettyjä köysiä.
Pattijoki (taajama)

Pattijoki on kaupunginosa Raahen kaupungissa. Kaupunginosa sijaitsee valtatien 8 läheisyydessä, noin 5 kilometriä kaupungin keskustasta itään. Kaupunginosa oli aiemmin vuoden 2003 alussa lakkautetun Pattijoen kunnan keskus. Pattijoen kirkonkylä sijaitsee kaupunginosassa, joka on osa Raahen keskustaajamaa.
Pattijoella sijaitsee muun muassa vuonna 1912 rakennettu kirkko ja vuonna 1988 rakennettu vesitorni. Kaupunginosan halki virtaa Perämereen laskeva Pattijoki. 
Kulttuurihistoriallisesti kirkko ja lähiympäristö ovat valtakunnallisesti arvokasta aluetta. Alueella sijaitsee mm. vuosina 1896–1897 rakennettu Pattijoen silta. Yksiaukkoinen kiviholvisilta ja joen rantamaisema on valtakunnallinen suojelukohde. 
Kiviholvisillan kautta kulkeva tie on osa kulttuurihistoriallisesti merkittävää Pohjanmaan rantatietä.
Korisliiga-kausi 2006–2007

Runkosarja

Runkosarja käynnistyi 30. syyskuuta 2006 ja päättyi 24. maaliskuuta 2007. Korisliigan 12 joukkuetta pelasivat kaikki nelinkertaisen sarjan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät kevään pudotuspeleihin.

Pudotuspelit

Pudotuspelit pelattiin paras viidestä -järjestelmällä eli kolme voittoa riitti ottelusarjan voittoon. Pronssimitalit jaettiin kuitenkin kahden ottelun yhteistuloksen perusteella.
Juan Alcober Figuera

Pyhä Juan Alcober Figuera O.P. (21. joulukuuta 1694 Gerona, Espanja – 25. lokakuuta 1748 Fu-tsheu, Kiina) oli espanjalainen dominikaani, pappi, lähetystyöntekijä Kiinassa, suosittu saarnaaja, pyhimys ja marttyyri. Kiinan viranomaiset vangitsivat Alcoberin vuonna 1746 ja hänet surmattiin kuristamalla autuaan Peter Sanzin sekä muiden dominikaanien kanssa. Paavi Leo XIII julisti hänet autuaaksi 14. toukokuuta 1893, paavi Johannes Paavali II julisti hänet pyhimykseksi 1. lokakuuta 2000, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 28. lokakuuta, yhtenä Kiinan marttyyreistä 28. syyskuuta ja joissain kalentereissa 30. joulukuuta.
Verinen viikonloppu

Juoni

Yhdysvaltojen agentti Fassett (Hurt) joutuu kokemaan työnantajansa CIA:n juoniman vaimonsa murhan ja ryhtyy kostotoimiin. Television kovapintaista ja hallitukselle kriittistä talk show -isäntää (Hauer) epäillään yhteyksistä Neuvostoliiton vakoilujärjestö KGB:hen. Burt Lancaster on CIA:n päällikkö. Vainoharhaiset kuviot selviävät väkivallantäyteisen viikonlopun kuluessa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen 1990 alla mehukkaaksi agenttitrilleriksi Ludlumin sekavasta romaanista, muttei pitänyt sitä Peckinpah’n parhaisiin ohjauksiin kuuluvana. Hänestä sen ”teurastus” ja väkivalta on usein itsetarkoituksellista, ja juoneen on jäänyt teennäisiä sotkuja ja vyörytyksiä.Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen tiivisti elokuvan sanoihin ”teknisellä keikailulla tehostettu pienen vakoiluringin keskinäinen salaliittosoppa” ja antoi sille kaksi tähteä viidestä.
Gustaf Robert Ehrnrooth

Gustaf Robert Ehrnrooth (31. tammikuuta 1821 Loviisa – 25. lokakuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Hän edusti aatelissukuaan valtiopäivillä 1863–1906.
Ehrnroothin isä oli Gustaf Adolf Ehrnrooth. Ehrnrooth suoritti ylioppilastutkinnon Helsingissä 21. kesäkuuta 1837. Ehrnroothista tuli Suomen kaartin päällikkö 1861 ja keisarin sivusta-adjutantti 1863. Venäjän tarkkampujapataljoonien päällikön apulainen hän oli vuosina 1866–1876. Hän sai kenraaliluutnantin arvon 1878.
Ehrnroothin hauta on Pernajan kirkkomaalla.
Pilz

Pilz GmbH & Co. KG on saksalainen maailmanlaajuisesti toimiva automaatiotekniikan yritys.

Historia

Hermann Pilz perusti yrityksen vuonna 1948 Esslingeniin. Se jatkoi perheyrityksenä. Yritystä johtaessaan 1960-luvulla lähtien Peter Pilz kehitti yritystä johtamismenetelmillä, joiden periaatteita ovat selkeä visio ja kannustaminen innovaatisuuteen.
Pilzin osaaminen automaatiotekniikan tutkimus- ja tuotekehitysalalla kasvoi. Vuonna 1974 Pilz toi markkinoille jo aikaisemmin vuonna 1969 kehitetyn EUROPILZ-järjestelmän. Se oli yksi ensimmäisistä saksalaisista ohjelmoitavista ohjausjärjestelmistä. Vuonna 1987 esitellystä PNOZ-turvareleestä tuli nopeasti maailman eniten käytetty turvarele.
Ohjelmoitavat turvaohjaukset saivat alkunsa 1990-luvulla PSS-turvaohjauksesta, kun työsuojeluviranomainen hyväksyi ne.
Pilz GmbH & Co. KG on perheyritys, jonka omistavat täysin Pilzin ja Kunschertin perhe. Hallituksen puheenjohtaja Renate Pilz siirtyi pois yrityksen johdosta vuoden 2017 lopussa. Vuodesta 2018 lähtien yritystä johtavat toimitusjohtajat Susanne Kunschert ja Thomas Pilz.
Eye of the Beholder II: The Legend of Darkmoon

Juoni

Arkkivelho Khelben kutsuu Waterdeepin sankarit uuteen tehtävään. Waterdeepin lähistöllä tapahtuu omituisia asioita: ihmisiä katoaa ja matalista haudoista löytyy ihmisten jäänteitä. Khelben teleporttaa pelaajan seurueen metsään Darkmoon-temppelin lähelle jossa nämä saavat selvittää, mitä pahaa temppelin torneissa tapahtuu.
Sankarit tapaavat viimein temppelin johtajan, Dran Dragorren, joka onnistuu ensin pääsemään pakoon. Myöhemmin ryhmä voittaa hänet taistelussa, jonka aikana Dran muuttaa itsensä lohikäärmeeksi.
Kaunastenlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Mankalan Arrajärven alueeseen (14.122) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,3 metriä mpy.
Rokotopaprika

Kasvin ulkonäkö

Lehdet ovat tummanvihreitä ja karvaisia. Hedelmä on tomaatin kokoinen, ja väri vaihtelee punaisen ja keltaisen välillä.

Kasvatus

Rokotopaprika sopii vesiviljelyyn ja kasvihuoneeseen mutta ei kuitenkaan sisäkasvatukseen. Se on aika vaativa kasvuolosuhteiden suhteen.
Kolmas ruttopandemia

Kolmas ruttopandemia oli paiseruton aiheuttama pandemia, joka riehui maailmalla 1850-luvulta 1900-luvun puoliväliin.
Pandemia alkoi eteläisen Kiinan Yunnanin maakunnassa vuonna 1855. Sieltä se alkoi levitä tina- ja oopiumkauppareittejä pitkin ja saavutti Kunmingin kaupungin vuonna 1866, Tonkininlahden vuonna 1867 ja Guangdongin maakunnan satamakaupunki Beihain vuonna 1882. Tauti levisi Kantoniin vuoteen 1894 mennessä ja sieltä Hongkongiin. Intian Bombayssa tauti alkoi esiintyä vuoteen 1896 mennessä.
1900-luvun taitteessa ruttoa esiintyi jo kaikkien maanosien satamissa. Sitä levittivät uusien höyrylaivojen mukana kulkeneet rotat.
Pandemia jatkui maailmalla vuoteen 1959 saakka. Se aiheutti yhteensä yli 15 miljoonan ihmisen kuoleman, joista suurimman osan Intiassa. Satojatuhansia ihmisiä kuoli myös Kiinassa, Indonesiassa ja Afrikassa. Etelä-Amerikassa kuoli noin 24 000 ja Euroopassa sekä Pohjois-Amerikassa noin 1 000. Australiassa oli vuosina 1900–1925 kaikkiaan 12 ruttoepidemiaa, jotka aiheuttivat 535 kuolemaa. Pandemian myötä rutto levisi kotoperäiseksi uusien alueiden jyrsijäpopulaatioihin, Aasian lisäksi myös Amerikkaan ja Afrikkaan.
Ennen kolmatta ruttopandemiaa ruton aiheuttajaa ei ollut vielä tunnettu. Pandemian aikana vuonna 1894 Alexandre Yersin havaitsi, että tautia aiheuttaa Yersinia pestis -bakteeri, ja vuonna 1898 Paul-Louis Simond tunnisti rotassa asustavan kirpun taudin levittäjäksi.
Benue

Benue on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Benuen pinta-ala on 34 059 neliökilometriä. Vuonna 2006 Benuessa oli 4 219 244 asukasta. Benuen pääkaupunki on Makurdi, jossa sijaitsee myös ilmavoimien tukikohta.
Benue on maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat perunat, kassava ja soijapavut. Se on saanut nimensä Benuejoen mukaan.
Rekyyli

Haitat

Rekyyli vaikeuttaa aseen hallitsemista sarjatulella ja hidastaa kertalaukausaseessakin aseen uudelleensuuntaamista. Rekyyli saattaa aiheuttaa myös laukaisupelkoa (puhekielessä ja harrasteslangissa usein rekyylikammo), mustelmia olkapäähän jos tukki eli aseen perä on huonosti asetettu olkapäälle tai mustelmia silmäkulmaan liian taakse kiinnitetyn tähtäinkiikarin osuessa ampujaan. Rekyyli muodostaa voimakkaan aseeseen kohdistuvan rasituksen ja etenkin suurilla laukausmäärillä voi johtaa aseen tukin ja kiinnitysosien rikkoutumiseen. Rasitus on erittäin kova ns. safarikivääreissä, jotka alkavat 375 H & H Magnumista ylöspäin. Pienempikaliiperiset kiväärit kestävät suuriakin laukaisumääriä vahingoittumatta. Usein aseen valmistaja on ottanut rekyylin vaikutuksen aseen rakenteessa huomioon ja lisännyt tarvittavia kiinnityspultteja tukkiin.
Tykkikaliiperin aseissa rekyyli saattaa aiheuttaa sen, että ase on suunnattava uudelleen jokaisen laukauksen jälkeen.

Vaimennus

Aseiden rekyyliä on yritetty poistaa tai vähentää erilaisilla apulaitteilla, kuten tavallisimmin suujarrulla tai aseen tukin ja ampujan väliin sijoitettavalla, yleensä kumisella iskunvaimentimella. Suujarrulla pyritään muuttamaan ruutikaasujen suuntaa ja täten vähentämään taakse- tai ylöspäin suuntautuvaa rekyyliä. Erilaisia elohopeatäytteisiä, massan hitauteen perustuvia tukkiin sijoitettavia vaimentajia on yleisesti saatavilla. Rekyyliä, mukaan lukien piipunsuun nouseminen, on pyritty vaimentamaan myös kaasutoimisesti vastamassoin ammuksen ruutikaasujen painetta hyväksi käyttäen. Jatimaticin vaimennusmekanismi ei poista rekyyliä mutta estää piipunsuun nousemisen ammuttaessa.
Tavallisimmin rekyyliä vaimennetaan sallimalla aseelle suurempi omapaino kuin sen toiminnallisuus tai lujuus muutoin vaatisi.
Kaikissa tuliaseissa ei ole rekyyliä: esimerkiksi sinko voi olla rekyylitön. Myös rakettiammusta käyttäviä käsiaseita on valmistettu ja tuotu Suomeenkin pieniä määriä. Pienoiskivääreissä on pienehkö rekyyli ja esimerkiksi ilmakivääreissä se on käytännössä olematon.

Inertialukko

Käsiaseen rekyyliä käytetään hyväksi niin kutsutussa inertialukossa. Jotkin asevalmistajat tuottavat toimintavarmoja inertiatoimisia aseita. Inertialukkoisen aseen lukossa on ”vapaa” massa, joka jää paikoilleen massan hitauden ansiosta ampumisen rekyylivaiheen aikana. Kun ase liikkuu rekyylistä nopeasti taaksepäin mutta vapaa massa ei, massan ja aseen väliin sijoitettu vahva mutta lyhyt kierrejousi jännittyy. Rekyyli-iskun loputtua jousi sinkauttaa massan taaksepäin, jonka seurauksena lukko avautuu, hylsy poistuu ja uusi patruuna syöttyy pesään. Jos inertiatoiminen ase tuetaan liikkumattomaksi, se laukeaa, mutta ei lataa uudelleen (koska ei pääse liikkumaan).
Rekyylitoimiset itselataavat aseet lataavat uuden panoksen pesään rekyylin voimalla. Menetelmä on yleinen pistooleissa, itselataavat kiväärit ovat useammin kaasutoimisia, ts. käyttävät latausmekanismin toimintaan ruutikaasujen painetta.
Painin Bundesliiga

Painin Bundesliiga (saks. Ringer-Bundesliga) on Saksassa järjestettävä painin mestaruussarja. Bundesliigaa on painittu 1960-luvulta lähtien. Liigassa kilpaillaan joukkueittain. Bundesliiga houkuttelee lukuisia kansainvälisen tason huippupainijoita ympäri maailmaa ansaitsemaan rahaa ja keräämään kokemusta kovatasoisista otteluista. Bundesliigassa kilpaillaan varsinaisessa 1. Bundesliigassa, 2. Bundesliigassa sekä kaaderisarjan liigoissa.
Quino

Joaquín Salvador Lavado eli Quino (s. 17. heinäkuuta 1932 Mendoza) on argentiinalainen sarjakuvapiirtäjä, joka kehitti Mafalda-sarjakuvan ja piirsi sitä vuosina 1964–1973. 
Quino syntyi andalusialaislähtöisille siirtolaisvanhemmille ja oli heidän kolmesta lapsestaan nuorin. Häntä kutsuttiin syntymästään saakka Quinoksi erotukseksi hänen sedästään maalari Joaquín Tejónista. Hänen molemmat vanhempansa kuolivat pojan ollessa teini-ikäinen. Vuonna 1954 Quino muutti Buenos Airesiin. Hän voitti vuonna 2000 Quevedos-palkinnon.
Pianokonsertto nro 9 (Mozart)

Pianokonsertto nro 9 Es-duuri KV 271 on Wolfgang Amadeus Mozartin pianokonsertto, joka valmistui vuonna 1777. Konsertto on tunnettu lisänimellä Jeunehomme. Mozart sävelsi alun perin teoksen ranskalaiselle pianistille, joka oli mahdollisesti Mozartin ystävän Jean-Georges Noverren tytär Victoire Jenamy.
Ensimmäisessä osassa on ajalle epätyypillisesti solistin väliintulo heti alussa lyhyen orkesterifanfaarin jälkeen. Toinen osa on rinnakkaissävellaji c-mollissa. Kolmas osa on rondomuotoinen ja se alkaa pianon soolo-osuudella. Osan katkaisee hidas menuetti-jakso.
Albert O. Hirschman

Albert Otto Hirschman (7. huhtikuuta 1915 Berliini – 10. joulukuuta 2012) oli saksalais-yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän julkaisi useita merkittäviä kirjoja varsinkin poliittisen taloustieteen alalta.
Hirschman syntyi Berliinissä Carl ja Hedwig Marcuse Hirschmanin pojaksi. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa ja London School of Economicsissa sekä Triesten yliopistossa, josta hän sai tohtorinarvonsa vuonna 1938. 
Toisen maailmansodan puhjettua Hirschman teki Varian Fryn kanssa yhteistyötä uhan alle joutuneiden taiteilijoiden ja intellektuellien auttamiseksi pakoon kansallissosialistisesta Saksasta. Hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1943–1946.
Hirschman loi huomattavan uran juuri Yhdysvalloissa. 1950-luvulta alkaen hän työskenteli muun muassa Yalen yliopistossa 1956–1958, Columbian yliopistossa 1958–1964, Harvardin yliopistossa 1964–1974 ja vuoden 1974 jälkeen Institute for Advanced Studyssä.
Sergei Berezin

Ura

Toronto Maple Leafs varasi Berezinin NHL:ään vuonna 1994. Ensimmäisenä kautenaan NHL:ssä (1996–1997) Berezin teki 25 maalia ja keräsi yhteensä 41 pistettä 73 pelissä. Hänen paras kautensa oli 1998–1999, jolloin hän teki 37 maalia ja yhteensä 59 pistettä. Hän lopetti ammattilaisuransa TsSKA Moskovan joukkueessa. Berezin oli jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 1995 paras maalintekijä 7 maalilla.
Sinebrychoff (yritys)

Historia

Alun perin Viaporissa, nykyisessä Suomenlinnassa pienpanimo ja ravintolatoimintaa harjoittanut Nikolai Sinebrychoff sai vuonna 1819 luvan ostaa Helsingin Hietalahdentorin eteläpuolelta 14 tynnyrinalan eli 7 hehtaarin kokoisen maa-alueen, jonne tehdas sijoitettiin ja osa istutettiin puistoksi. Myöhemmin Sinebrychoff myi osia laajasta teollisuustontistaan asuntotonteiksi, mutta jäljelle jääneelle osalle rakennettiin suuria lisärakennuksia vielä 1960-luvun lopulla. Panimo toimi Hietalahdessa 1990-luvulle saakka, jolloin sen toiminta siirrettiin Keravalle ja loputkin Hietalahden teollisuusalueesta muutettiin asunto- ja toimistotonteiksi. Osa vanhoista tehdasrakennuksista on yhä jäljellä toimistoiksi muutettuina, samoin Bulevardin varrella sijaitseva Sinebrychoff-suvun vanha asuinrakennus, jossa nykyisin toimii Sinebrychoffin taidemuseo.
Carlsberg hankki osakkuuden Sinebrychoffista 1972. Samana vuonna Sinebrychoff hankki omistukseensa Porin Oluttehtaan.
Sinebrychoff siirtyi kokonaan Carlsbergin omistukseen vuonna 1999, jolloin myös The Coca-Cola Companyn tuotteiden valmistus, myynti ja jakelu on kuulunut Suomessa Sinebrychoffille. Porin Oluttehdas suljettiin 2009 ja Karhu-oluen valmistus siirtyi sieltä Keravalle, jossa Karhua oli valmistettu myös jo vuosien ajan.
Heinkel He 100

Heinkel He 100 oli Heinkel-lentokoneyhtiön toista maailmansotaa edeltänyt, prototyyppiasteelle jäänyt hävittäjälentokoneprojekti.
Heinkel He 112 -koneen hävittyä kilpailun Luftwaffen uudesta hävittäjäkonetyypistä Messerschmitt Bf 109:lle, Heinkel alkoi salassa kehittää uutta selvästi suorituskykyisempää hävittäjämallia. Kone aiottiin aluksi kehittää He 112 -koneen pohjalta, mutta lopulta päätettiin suunnitella kokonaan uusi kone, suunnittelunimeltään Projekt 1035.
Koneen rakenteen yksinkertaistamiseksi ja suorituskyvyn parantamiseksi siihen valittiin joitain hyvin erikoisia suunnitteluratkaisuja, muun muassa moottorin jäähdytykseen käytettiin tekniikkaa, jossa jäähdytysnesteen annettiin tarkoituksella kiehua ja moottori oli kiinnitetty suoraan runkoon ilman tukivarsia.
Vuonna 1938 Luftwaffen teknillinen päällikö Ernst Udet lensi He 100:lla lentonopeuden maailmanennätyksen 643 km/h ja vuonna 1939 koelentäjä Hans Dieterle paransi sen lukemaan 746 km/h. Konetta kutsuttiin nimellä He 112 U brittien hämäämiseksi.
Vaikka kone oli suorituskyvyltään ylivoimainen muihin aikalaismalleihin nähden, sitä ei kuitenkaan otettu palveluskäyttöön, muun muassa koska höyrystymiseen perustuva jäähdytys oli epäluotettava ja hyvin haavoittuvainen, ja koska koneen käyttämistä DB 601 -moottoreista oli pulaa, eikä haluttu häiritä samaa moottoria käyttävän Bf-109:n tuotantoa.
Noin kymmentä valmistettua konetta käytettiin myöhemmin propagandatarkoituksiin; niihin maalattiin eri laivueiden tunnuksia ja niistä otettiin runsaasti valokuvia, jotta saataisiin liittoutuneet uskomaan, että koneita on valmistettu enemmän ja että näitä ”superhävittäjiä” on operatiivisessa käytössä.