google/wiki40b huggingface dataset:
Amityville Horror (kirja)

Tositapahtumat

Joulukuussa 1975 George ja Kathreen Lutz sekä heidän lapsensa muuttivat Ocean Avenue 112:een, joka oli suuri hollantilaisella tyylillä sisustettu talo Amityvillessä, esikaupunkiseudulla Long Islandin eteläisellä rannikolla. Kolmetoista kuukautta aiemmin Ronald Defeo Jr. oli ampunut ja tappanut kuusi perheenjäsentään samassa talossa. Lutzit muuttivat talosta pois jo 28 päivän jälkeen, sillä väitetyt paranormaalit ilmiöt terrorisoivat heidän eloaan.
Culex abominator

Levinneisyys

Lajia tavataan Texasissa, Yhdysvalloissa.
Lekebergin kunta

Kuntajaon kehitys

Fjugesta oli vuosina 1906–1923 taajaväkinen yhdyskunta, joka kuului Knistan maalaiskuntaan.
Lekebergin maalaiskunta muodostettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa yhdistämällä aiemmat maalaiskunnat Edsberg, Hackvad, Hidinge, Knista ja Kräcklinge. Kunta sai nimensä Lekebergsåsenista eli Lekeberg-nimisestä harjusta. Vuonna 1967 kuntaan liitettiin vielä Kvistbron seurakunta jaetusta Svartån maalaiskunnasta sekä Tångeråsan seurakunta. Tångeråsa oli vuonna 1952 liitetty Vibyn maalaiskuntaan ja 1965 Hallsbergin kauppalaan.
Vuoden 1971 Lekeberg liitettiin Örebron kuntaan. Vuoden 1995 alussa perustettiin uudelleen Lekebergin kunta, joka oli rajoiltaan sama kuin maalaiskunta vuosina 1967–1970.
Sabrina, teininoita

Sabrina, teininoita (Sabrina, the Teenage Witch) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Televisiosarjan pohjalta on tehty myös muutama elokuva sekä piirrossarja Sabrina.

Sarjakuva

Sabrina esiintyi ensimmäisen kerran Archie's Madhouse -sarjakuvalehden numerossa 22 vuonna 1962. Hahmon pohjalta luodun sarjakuvan muita henkilöitä olivat alun perin täti Hilda, poikaystävä Harvey ja suippokorvainen Ambrose-serkku. Zelda-täti esiintyi huomattavasti harvemmin. Tädit näyttivät perinteisemmiltä noidilta hattuineen, syylineen ja taikapatoineen. Myös muita tätejä on esiintynyt silloin tällöin. Salem-kissa tuli myöhemmin mukaan taustalle. 1990-luvulla sarjan henkilöitä päivitettiin TV-sarjaa vastaaviksi. 
Sabrina tapaa usein Archie-kustantamon sarjakuvien muita hahmoja, kuten Justusta ystävineen, vaikka nämä eivät esiinny TV-sarjassa.
Giorgio Pantano

Alkuvaiheet

Pantano aloitti kilpa-ajan uransa ajamalla nuorena 1990-luvun alusta lähtien kartingia, josta hän siirtyi 1990-luvun puolivälissä kilpailemaan Formula A ja Formula C -sarjoihin. Suurempiin kilpasarjoihin Pantano siirtyi 1990-luvulla, kun hän alkoi ajaa Britannian ja Saksan Formula 3 -sarjoja.

Formula 3000 ja testikuskin rooli

Pantano testasi Formula 1 -autoa ensimmäisen kerran vuonna 2000 Benettonilla. Kaudella 2001 hän ajoi Formula 3000 -sarjassa ja voitti Italian osakilpailun. Samana vuonna hän testasi McLarenin F1-autoa. Vuonna 2002 Pantano testasi Williamsia ja Minardia.

Formula 1

Vuosien 2001–2003 ajosuoritukset (toinen sija 2002 ja kolmas sija 2003) Formula 3000 -sarjassa osoittautuivat lupaaviksi Pantanon uran kohdalla, minkä ansiosta hän nousi Formula 1 -sarjaan kaudeksi 2004 Jordan -tallin kuljettajaksi. Pantano keskeytti kauden aikana 8 kertaa eikä kerännyt yhtään pistettä. Hänet kuitenkin korvattiin kesken kauden Timo Glockilla, kun hänen rahoituksensa ehtyi.

GP2 ja IndyCar

Kaudella 2005 Pantano ajoi kaksi kilpailua IndyCar-sarjassa. Hän ajoi neljänneksi Watkins Glenin kilpailussa. Hän kilpaili myös GP2-sarjassa Super Nova -tallissa sijoittuen kuudenneksi. Kaudella 2006 hän ajoi FMS -tallissa voittaen kolme kilpailua sijoittuen pisteissä viidenneksi. Kaudella 2007 hän ajoi samassa sarjassa Campos -tallissa ja saavutti kauden aikana kaksi voittoa sekä sijoittui sarjassa kolmanneksi. Kaudella 2008 Pantano ajoi Racing Engineering -tallissa voittaen sarjan mestaruuden. Pantano piti itsellään sarjan kuljettajien voittoennätystä, 9 voittoa, kunnes Pastor Maldonado ohitti hänet vuonna 2010.

Siirtyminen alempiin autosarjoihin

GP2 -mestaruudestaan huolimatta Pantano ei saanut kuljettajasopimusta Formula 1:stä kaudelle 2009, koska häntä pidettiin 28 vuoden iän ja rahoituksen puutteen vuoksi liian vanhana sarjaan. Vuodeksi 2009 hän kilpaili Superleague Formula -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Pantanon oletettiin palaavan IndyCar-sarjaan vuonna 2010, mutta sen sijaan hän siirtyi uuteen Auto GP -sarjaan. Hän saavutti kahdeksan pistettä sijoittuen kolmanneksitoista. Vuonna 2011 Pantano kilpaili IndyCar-sarjassa tuuraten loukkaantunutta Justin Wilsonia muutaman kilpailun ajan. Vuosina 2012–2014 Pantano ajoi satunnaisesti eri sarjoissa, muun muassa Blancpain Endurance ja Blancpain Sprint Series -sarjoja McLarenin urheiluautoilla.
Paperitähti

Juoni

Julkisuuden ryöpytykseen joutuneen valokuvamalli Annan elämä luisuu raiteiltaan alkoholin, huonosti valittujen miesystävien ja skandaalilehdistön takia. Lopulta ex-missi pidätetään huumeista ja prostituutiosta epäiltynä.

Tuotanto

Elokuvan keskeisin mieshahmo on Kari Väänäsen näyttelemä väkivaltainen Ilja Kulovaara, joka nimeä myöten muistuttaa kirjailija Ilkka Kylävaaraa. Elokuvan on sanottu olevan Mika Kaurismäen kosto Ilkka Kylävaaralle, joka pahoinpiteli häntä ravintola Kosmoksessa Helsingissä elokuussa 1988 ja sai tapauksesta ehdollisen vankeustuomion. Kylävaara haastoi elokuvan tekijät oikeuteen kunnianloukkauksesta, mutta hävisi jutun. Käsikirjoittaja Antti Lindqvist kiisti, että Ilja Kulovaaran esikuvana olisi ollut Kylävaara ja nimesi lähtökohdiksi entisen missin Virpi Miettisen elämäntarinan sekä Juice Leskisen The Kinks -suomennoksen ”Paperitähdet”.
Paperitähden osatuottajana oli Svenska Filminstitutet, ja se kuvattiin suurelta osin Tukholmassa. Samana vuonna Mika Kaurismäki viimeisteli myös tammikuussa 1989 ensi-iltansa saaneen elokuvan Cha Cha Cha.

Vastaanotto

Paperitähden aihe, julkkis- ja sensaatiokulttuurin kritiikki, sai arvostelijat vertaamaan elokuvaa Risto Jarvan draamaan Kun taivas putoaa... (1972). Paperitähden taiteellisten ansioiden katsottiin kuitenkin jääneen Kaurismäen henkilökohtaisten loanheittomotiivien varjoon. Video-oppaassa vuodelta 1995 Esko Rautakorpi piti elokuvaa väkinäisenä ja käsikirjoitukseltaan hajanaisena ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Pirkko Hämäläinen sai pääosastaan Jussin ja valtion elokuvataidepalkinnon. Paperitähti sai neljällä esityskopiollaan kaikkiaan 22 247 teatterikatsojaa. Suomen televisiokanavilla se on esitetty 1992, 1995, 2001, 2016 ja 2018. Elokuva on julkaistu myös VHS-videokasetilla ja DVD-levyllä.
Maybelline

Maybelline on vuonna 1915 perustettu yhdysvaltalainen kosmetiikkayhtiö, jonka tuotteita myydään yli 90 maassa. Se on vuodesta 1996 kuulunut ranskalaiseen L’Oréal-konserniin.

Historia

Maybelline Companyn perusti vuonna 1915 nuori kemisti Tom Lyle Williams. Hänen Maybel-siskonsa innoitti häntä kehittämään ensimmäisen tuotteensa, jolla sai ripset tummemmiksi. Williams katseli siskoaan, kun tämä levitti ripsiinsä vaseliinin ja hiilipölyn sekoitusta, jolloin niistä tuli tummemmat ja täyteläisemmät.
Sisaren mukaan nimetyn Maybellinen vuosiin kuuluu useita myyntimenestyksiä. Vuonna 1917 lanseerattiin kakkumaskara, jota myytiin ja mainostettiin postitse. 1960-luvulla Maybelline kehitti ensimmäisen putkiloon pakatun ripsivärin, jonka nimeksi tuli Ultra Lash Mascara.
Vuonna 1971 Maybelline esitteli Great Lash -maskaran. Siitä tuli suuri myyntimenestys, ja tuote on edelleenkin hyvin suosittu. Tuote on myös ammattimeikkaajien käytössä, ja sen voi tunnistaa pakkauksen roosan ja kirkkaan vihreästä väriyhdistelmästä.
Vuonna 1991 Maybelline otti käyttöön iskulauseen ”Maybe she's born with it. Maybe it's Maybelline” (suom. ”Ehkä se on synnynnäistä. Ehkä se on Maybelline”). Yritys on kuulunut L'Oréal Paris -konserniin vuodesta 1996 lähtien, jolloin Maybelline muutti New Yorkiin. Vuonna 2004 yhtiöstä tuli virallisesti Maybelline New York.
Yrityksen tuotteiden suosio nousi, kun se palkkasi Wonder Woman -sarjasta tutun Lynda Carterin mainoksiinsa. Huippumallit Christy Turlington, Josie Maran, Erin Wasson, Adriana Lima ja näyttelijättäret Sarah Michelle Gellar ja Kristin Davis ovat mainostaneet Maybellinen tuotteita. Yrityksen nykyinen malli on intialainen Deepika Padukone ja johtava meikkitaiteilija on Troy Surratt.
Jari Keinänen

Jari Keinänen (s. 1963 Kemi) on suomalainen filosofian maisteri, opettaja ja kirjailija. 
Filosofiaa pääaineenaan opiskellut Keinänen opettaa filosofiaa ja psykologiaa Kalevan lukiossa Tampereella. Hänen novellikokoelmansa Kokonpolttajat palkittiin Otavan novellikilpailussa ensimmäisellä palkinnolla. Hän on kirjoittanut myös filosofian oppikirjoja.
Kirill Nababkin

Kirill Nababkin (ven. Кири́лл Анато́льевич Наба́бкин, s. 8. syyskuuta 1986 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigan TsSKA Moskovaa.
Futsal-Vitonen

Helsinki

Pelataan kolmessa lohkossa yksinkertaisina sarjoina. Lohkojen kaksi parasta nousevat suoraan Neloseen ja sijoille kolme sijoittuneet karsivat lisänousupaikoista. Lohkovoittajat pelaavat sarjan mitaleista cup-systeemillä. Ottelut pelataan yhdellä erotuomarilla ja toimitsijalla, joka kirjaa kumuloituvat virheet.

Uusimaa

Peliaika 2*10min tehokasta (pääsääntöisesti 2 peliä/päivä).
Joukkueet pelaavat  yksinkertaisen sarjan. Lohkon voittaja 5 div piirin mestari, sijoille 1-2 sijoittuneet nousevat Neloseen.
Se en ollut minä

Juoni

Sarjassa teini-ikäiset kaksoset Lindy ja Logan Watson yhdessä kolmen parhaan ystävänsä Jasminen, Garrettin ja Delian kanssa aloittavat ensimmäisen vuotensa Ditka High'n lukiossa. Sarjan jokainen jakso alkaa koomisella "mitä juuri tapahtui" -tilanteella, ja sen jälkeen jakson tarina kerrotaan takautumina. Lindy ja Logan sekä heidän parhaat ystävänsä ovat parempia joutumaan vaikeuksiin kuin pääsemään niistä pois.
Stig Strand

Stig Strand (s. 25. elokuuta 1956 Tärnaby) on ruotsalainen entinen alppihiihtäjä.
Strand voitti vuonna 1983 pujottelucupin yhdessä Ingemar Stenmarkin kanssa. Hän on voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua pujottelussa.
Strand lopetti uransa vuoden 1984 olympialaisten jälkeen. Myöhemmin hän on toiminut kommentaattorina Ruotsin televisiossa.
Punainen pukee teitä ja muita tarinoita

Punainen pukee teitä ja muita tarinoita (ransk. Le rouge vous va si bien) on Lucie Durbianoon sarjakuva-albumi vuodelta 2007.
Pärnu Rannastaadion

Pärnu Rannastaadion on monikäyttöinen stadion Pärnussa, Virossa. Stadionin pääkäyttäjä on jalkapalloseura JK Vaprus Pärnu, jonka edustusjoukkue pelaa Viron pääsarjaa Meistriliigaa. Stadionilla on 1900 istumapaikkaa.
Stadion on rakennettu jo neuvostoajoilla, ja kunnostaminen on jäänyt vähiin, joten erityisesti pääkatsomo ja juoksurata ovat todella heikossa kunnossa.
Draga Stamejčič

Draga Stamejčič-Pokovec (o.s. Stamejčič, 27. helmikuuta 1937 Ljubljana – 16. elokuuta 2015 Ljubljana) oli slovenialainen yleisurheilija, joka aktiiviurallaan edusti Jugoslaviaa. Hän edusti ljubljanalaista AK Olimpija -seuraa, ja oli pituudeltaan 167 cm. 
Stamejčič sivusi 80 metrin aitajuoksun maailmanennätystä 10,5 s Celjessä 5. syyskuuta 1964. Hän oli ensimmäinen maailmanennätyksen tehnyt slovenialainen yleisurheilija.
Hän sijoittui Tokion olympialaisissa 1964 viisiottelussa viidenneksi pistein 4 790 ja 80 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi tuulituloksella 10,8. Rooman olympialaisissa 1960 hän karsiutui 80 metrin aitajuoksun alkuerissä.
Stamejčič rikkoi Jugoslavian tai Slovenian ennätyksen 100 ja 200 metrin juoksussa, pika-aidoissa, pituus- ja korkeushypyssä sekä viisiottelussa kaikkiaan yli sata kertaa. Hän voitti 18 kansallista mestaruutta, muun muassa Jugoslavian-mestaruuden pika-aidoissa 1960, 1962 ja 1964 sekä viisiottelussa 1962 ja 1963. Hänet valittiin Jugoslavian vuoden yleisurheilijaksi 1959 ja 1964.
Hän lopetti uransa pian vuoden 1964 jälkeen polvivamman vuoksi.
Stamejčič sai Bloudek Award -palkinnon urheilu-urastaan 1985. Hänet valittiin Slovenian urheilun Hall of Fameen 2012.
Hyasintti (jalokivi)

Hyasintti on nimitys, jota käytetään zirkonin keltaisista, oransseista ja puna-ruskeista värityksistä. Hyasinttia ei juuri käytetä jalokivikaupassa. Hyasintti mainitaan Vanhassa testamentissa.
Dendrocnide moroides

Tuntomerkit

Dendrocnide moroides on ainavihanta pensas tai pieni puu. Se alkaa kukkia ja kantaa hedelmää noin 1–3-metrisenä ja kasvaa enimmillään noin 5-metriseksi. Soikean tai leveän herttamaiset lehdet ovat lavaltaan 12–22 senttimetriä pitkiä ja 11–18 leveitä. Lehtilavan kanssa suunnilleen yhtä pitkä lehtiruoti kiinnittyy lapaan altapäin antaen lehdille hieman kilpimäisen olemuksen. Lehtien varhain karisevat korvakkeet ovat noin 20 millimetriä pitkä ja 5 leveitä. Kasvin varret, kukintovarret, lehtiruodit, lehdet ja hedelmät ovat poltinkarvojen peittämiä. Hyvin pienet kukat ovat suurissa, enimmillään 15 senttimetriä pitkiksi kasvavissa huiskilomaisissa kukinnoissa. Hedelmä on pähkylä, jota ympäröi mehukkaaksi turvonnut purppuranpunainen tai vaalea kukkapohjus.

Levinneisyys

Lajia esiintyy luontaisena Kaakkois-Aasian Malaijien saaristossa ja Australian itärannikolla, missä se on yleinen erityisesti Queenslandin pohjoisosassa. Sitä kasvaa Australiassa merenpinnan tasosta noin 900 metrin korkeuteen.

Myrkyllisyys

Kasvia peittävät poltinkarvat aiheuttavat kivuliaan polttaman ihmisen tai eläimen koskettaessa kasvia. Kosketettaessa poltinkarvan kärki katkeaa, jolloin jäykkä ja ontto karva pistää polttavaa nestettä ihon alle kuin injektioneula. Kasvin polttama aiheuttaa ihmisillä voimakasta kipua, joka saattaa kestää kuukausia. Polttamaa voidaan hoitaa laimennetulla suolahapolla sekä ihoon tarttuneita poltinkarvoja irrottavalla vahauksella. Kasvien ympäristössä oleskelu saattaa ärsyttää nenän limakalvoja sekä aiheuttaa aivastelua ja nenän vuotoa. Useat linnut, nisäkkäät ja hyönteiset käyttävät kasvia ravinnokseen sen myrkyllisyydestä huolimatta.
Pitsihietakyyhky

Tuntomerkit

Pitsihietakyyhky on 22-25 senttimetriä pitkä. Sen koko ruumiissa on tiheässä mustia poikkiraitoja, jotka koiraalla ovat tummempia ja tiheämmässä kuin naaraalla. Koiraalla on otsassa musta ja valkea poikkivyö ja rinnassa ja siivillä ruosteenkellertävää väriä sekä oranssi nokka. Naaraalta koiraan pään ja rinnan kuvioinnit puuttuvat ja sen nokka on harmaa.

Levinneisyys

Pitsihietakyyhkyjä elää Pohjois-Afrikassa, Itä-Afrikan pohjoisosissa, Arabian niemimaalla sekä Iranissa ja Pakistanissa.

Elinympäristö

Pitsihietakyyhkyt pesivät karuissa ympäristöissä, joissa on joitakin yksittäisiä puita, mutta ei kuitenkaan puoliaavikolla. Ne käyvät iltaisin juomapaikoilla melko pienissä, alle 50 yksilön, parvissa.
Wille Wilenius

Michael ”Wille” Wilenius (s. 17. helmikuuta 1961) on suomalainen manageri ja viihdemaailman osaaja. Hän on toiminut mm. Blue Media Productions Oy:n innovaatiojohtajana. Aikaisemmin Wilenius työskenteli muun muassa toimittajana ja televisiotuottajana ja peliyhtiö Ladbrokesin tiedottajana Suomessa. Hän on opiskellut televisiotuotantoa Yhdysvalloissa. Wilenius tuotti 1990-luvulla Svenska Teaternille nuorisomusikaalin Hype. Hän on töissä Bulevardin Viestintä nimisessä pr- ja tapahtumatoimistossa. Wille Wilenius asuu perheineen Karjaalla. Hänellä on viisi lasta.
Ylinampa

Ylinampa on kylä Rovaniemellä. Se sijaitsee Sodankyläntien varrella noin 50 kilometrin päässä kaupungista. Kylän palveluihin kuuluvat Ylinamman koulu sekä päivittäistavarakauppa.
Rahkahopeatäplä

Koko ja ulkonäkö

Rahkahopeatäplän siipien kärkiväli on koiraalla keskimäärin noin 40 mm ja naaraalla 42 mm. Laji on tyypillisen pienen hopeatäplän näköinen, mutta lähilajeista sen erottaa muun muassa ulospäin kaartuvasta etusiipien ulkoreunasta ja takasiipien alapintojen ulkoreunojen ruskeista kaarikuvioista, jotka muistuttavat muodoltaan lähes suoria poikkiviivoja. Lisäksi esimerkiksi lajin alasiipien keskisaran tyvi on väriltään tumman punaisen ruskea.

Levinneisyys ja lentoaika

Rahkahopeatäplä on holarktinen laji. Sitä tavataan Fennoskandian lisäksi Baltian pohjoisosissa sekä idässä Aasian pohjoisosien kautta Amurille. Suomessa laji on harvinainen ja kohtalaisen yleinen ainoastaan Lapissa, Etelä- ja Keski-Suomessa laji on taantunut.
Aikuisten yksilöiden parasta lentoaikaa on alkukesä. Laji lentää kesäkuun alusta kesä-heinäkuun vaihteeseen asti. Lapissa lentoaika alkaa vasta kesäkuun lopulla ja jatkuu heinäkuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Rahkahopeatäplä on suolaji. Suomen eteläisissä osissa lajia tavataan pääasiassa rämeillä, mutta pohjoisessa lajille kelpaavat kaikentyyppisten soiden lisäksi koivuvyöhykkeen kosteat tunturien rinteet. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi

Lajin toukat syövät yksinomaan muuraimia.
Mother Gothel

Mother Gothel on Disneyn vuoden 2010 elokuvassa Kaksin karkuteillä esiintyvä fiktiivinen hahmo, joka perustuu Grimmin veljesten Tähkäpää-tarinassa esiintyvään Gothel-nimiseen naiseen. Mother Gothel on iäkäs noita, joka taikakukan avulla kykeni pitämään itsensä nuorena ja kauniina satojen vuosien ajan. Gothel yritti pitää kukan salaisuuden itsellään mutta myöhemmin viereisen kuningaskunnan kuningatar sairastui vakavasti ja eräs hänen miehistään onnistui löytämään kukan ja kukasta valmistetun juoman avulla kuningatar parantui ja hänen syntymätön lapsensa sai kukan voimat. Gothelin saatua tietää tästä, hän havaitsi lapsen hiusten sisältävän kukan parantavan voiman, jolloin hän varasti lapsen ja piilotti tämän torniin ja kasvatti hänet omana lapsenaan antaen tälle nimeksi Tähkäpää. Gothel kielsi Tähkäpäätä poistumasta tornista ja valehteli tälle maailman olevan julma paikka ja että hän on turvassa tornissa pahoilta ihmisiltä. Myöhemmin Tähkäpään 18-vuotissyntymäpäivillä hän saa houkuteltua Gothelin hakemaan hänelle simpukoita jotta tämä voisi jatkaa maalaustaan tornin seinässä. Samalla Tähkäpää tutustuu Flynn-nimiseen varkaaseen ja karkaa tämän kanssa pois tornista. Gothelin saatua tietää tästä hän lähtee heidän peräänsä. Myöhemmin Gothel lahjoo Flynnin entiset rikostoverit Flynnin kimppuun ja valehtelee Tähkäpäälle Flynnin pettäneen hänet, jolloin Tähkäpää palaa takaisin torniin Gothelin kanssa. Myöhemmin Tähkäpään saatua tietää kuka hän todella on hän kapinoi Gothelia vastaan joka kahlitsee Tähkäpään torniinsa. Flynnin saavuttua pelastamaan Tähkäpäätä, Gothel puukottaa Flynnia kuolettavasti. Gothel antaa vastahakoisesti Tähkäpään parantaa Flynnin, mutta Flynn leikkaakin Tähkäpään hiukset poikki lasinsirpaleella, jolloin ne menettävät taikavomansa ja Mother Gothel ikääntyy huomattavasti ja putoaa tornin ikkunasta kuolemaansa hajoten tomuksi ennen osumistaan maahan.
Mother Gothel esiintyi myös elokuvan jatko-osassa maalauksessa Tähkäpään makuuhuoneessa ja Rapunzel's Tangled Adventure piirrossarjassa Tähkäpään painajaisunissa ja Olipa kerran-sarjan seitsemännellä kaudella. Descendants-romaanissa kerrotaan, että Mother Gothel on herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille ja hänellä on Ginny-niminen tytär. Mother Gothel opettaa Dragon Hallin koulussa pahoja tapoja ja erilaisia ilkeyksiä.
Syvännerausku

Taksonomia

Aikaisemmin syvännerausku sijoitettiin sukuun Urotrygon ja kiekkorauskujen heimoon (Urolophidae). Se on kuitenkin ulkomuodoltaan erilainen ja sijoitettiin vuonna 1990 omaan heimoonsa.

Anatomia

Syvännerausku on kookas kala ja voi kasvaa jopa 2,7 metriä pitkäksi. Koiraat tulevat sukukypsiksi noin 130 cm pituisina ja naaraat kookkaampina noin 189–200 cm mittaisina. Ruumis on litteä ja suuret rintaevät antavat kalalle pyöreän muodon. Evissä on pieniä piikkejä. Pyrstö on lähes yhtä pitkä kuin muu ruumis ja melko ohut. Pyrstössä on pitkä myrkyllinen piikki, joka voi aiheuttaa ihmisellekin tuskallisen haavan. Lajin lisääntymisestä ei ole tietoa, mutta se on todennäköisesti vivipaarinen eli synnyttää eläviä poikasia. Lajin hampaat ovat melko pienet ja teräväkärkiset

Levinneisyys

Syvännerauskuja tavataan Etelä-Afrikan ja Mosambikin rannikoilta, Australian ja Kaakkois-Aasian rannikkoseuduilta ja Havaijilta. Laji elää pehmeällä merenpohjalla 44–780 metrin syvyydestä merenpinnasta. Syvännerauskujen ravintoa ovat muut kalat, erityisesti ankeriaat, äyriäiset ja nilviäiset. Sitä saadaan joskus sivusaaliina trooleilla ja sen liha on syötävää muttei erityisen arvostettua.
Ole-Kristian Tollefsen

Ura

Tollefsen pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana Norjan Elitserienissä, Lillehammer IHK:n riveissä kaudella 2000–2001, mutta ensimmäisen täyden kauden seuraavalla kaudella. Kesällä 2002 Columbus Blue Jackets varasi Tollefsenin kolmannella kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa. Hän pelasi vuodet 2002–2004 WHL-juniorisarjan Brandon Wheat Kingsissä.
Kesällä 2004 Columbus teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Tollefsenin kanssa. Kauden 2004–2005 hän pelasi vielä Columbuksen farmijoukkueessa AHL:n Syracuse Crunchissa, mutta kaudella 2005–2006 hän pääsi pelaamaan viisi ottelua myös Columbuksessa NHL:ssä. Seuraavat kolme kautta Tollefsen pelasi vakituisesti Columbuksen NHL-kokoonpanossa. Kaudella 2008–2009 Tollefsen ei pystynyt pelaamaan kuitenkaan kuin 19 ottelua loukkaantumisten takia. Maaliskuussa 2009 hänen polvensa leikattiin. Tollefsen siirtyi kesällä 2010 Philadelphia Flyersiin, jonka kanssa teki vuoden sopimuksen.
Loukkaantumiset vaivasivat Tollefsenia edelleen kaudella 2009–2010. Philadelphia kauppasi hänet ja viidennen kierroksen varausoikeuden (vuoden 2011 varaustilaisuudessa) helmikuussa 2010 Detroit Red Wingsiin vaihdossa Ville Leinoon. Tollefsen pelasi alkukauden aikana vain 18 ottelua. Loppukaudella hän ei päässyt pelaamaan NHL:ssä, vaan pelasi Red Wingsin farmijoukkueessa AHL:n Grand Rapids Griffinsissä. Kaudeksi 2010–2011 Tollefsen siirtyi Elitserienin Modoon.
Tollefsen pelasi Modossa kaksi kautta. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki vain kolme pistettä, mutta toisella kaudella pisteitä tuli 11. Tollefsen oli myös kaudella 2011–2012 Modon kapteeni. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Färjestadiin, joka etsi Jonas Frögrenin korvaavaa puolustavaa puolustajaa.

Maajoukkue

Tollefsen on pelannut kolmet alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut ja kahdet miesten MM-kilpailut, kaikki 1. divisioonassa.
Hän oli mukana myös Vancouverin olympialaisissa 2010. Olympialaisten ottelussa Slovakiaa vastaan hän taklasi Ľuboš Bartečkoa päähän, jolloin Bartečko kaatui ja löi takaraivonsa jäähän. Bartečkon päähän tuli verta vuotava haava ja hän menetti tajuntansa. Tollefsen sai myöhemmin Kansainväliseltä jääkiekkoliitolta kolmen kansainvälisen ottelun pelikiellon.