Raymond Giroux

Yliopistovuodet ja tulokaskaudet ammattilaisena

Giroux pelasi kaksi kautta NOJHL-joukkue Powassan Hawksissa, jonka jälkeen Philadelphia Flyers varasi hänet kahdeksannella kierroksella 202. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1994. Giroux kävi vuodet 1994–1998 Yalen yliopistoa. Kausina 1995–1996 ja 1996–1997 hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Giroux valittiin jälkimmäisen kauden päätteeksi ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 1997–1998 hän nousi Yalen kapteeniksi ja voitti koko sarjan syöttöpörssin sekä puolustajien pistepörssin tehoilla 9+30=39. Giroux oli myös joukkueensa toiseksi paras pistemies Jeff Hamiltonin jälkeen ja jakoi ECAC:n pistepörssin kuudennen sijan Clarksonin Chris Clarkin ja Brownin Damian Prescottin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen, arvokkaimmaksi pelaajaksi ja parhaaksi puolustavaksi puolustajaksi. Giroux oli ehdolla myös koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin saajaksi, mutta palkinnon vei kuitenkin Boston U:n Chris Drury.
Elokuussa 1998 Philadelphia Flyers kauppasi Giroux'n oikeudet New York Islandersille vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon kesälle 2000. Hän siirtyi Islandersin organisaatioon kaudeksi 1998–1999, jonka Giroux pelasi kokonaan AHL-joukkue Lowell Lock Monstersissa tehden siellä 59 runkosarjaottelussa tehot 13+19=32 sekä kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hän oli runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja. Giroux pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Kaudella 1999–2000 hän debytoi Islandersin NHL-joukkueessa, jossa Giroux teki 14 runkosarjaottelussa yhdeksän syöttöpistettä.

Paluu Euroopan kautta Islandersiin

Kun Giroux ei saanut syksyllä 2001 pelipaikkaa Islandersin NHL-kokoonpanosta, hän suuntasi kaudeksi 2000–2001 SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Giroux teki 22 ottelussa kohtuullisen hyvät tehot 3+9=12, mutta hänen esityksensä eivät kuitenkaan vastanneet HIFK:n valmennusjohdon odotuksia. Giroux siirtyi marraskuun lopulla Ruotsiin Elitserien-joukkue AIK IF:n riveihin ja teki HIFK:n ulkomaalaiskiintiössä tilaa Jan Čalounille. Vuodenvaihteessa hän palasi kuitenkin SM-liigaan ja siirtyi lainasopimuksella Jokereihin seuran ja AIK IF:n välisen yhteistyön myötä. Vaihdossa Tukholmaan suuntasi humaanisista ja sosiaalisista syistä Thomas Johansson, jonka vaimo oli sairastunut. Yhteensä Giroux teki kauden aikana SM-liigassa 46 runkosarjaottelussa tehot 7+18=25 sijoittuen puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi.
Kesäkuussa 2001 Giroux teki vuoden mittaisen sopimuksen aiemman NHL-seuransa New York Islandersin kanssa. Hän pelasi kauden 2001–2002 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, jonka paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja Giroux oli tehoilla 13+40=53. Hän sijoittui AHL:n puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Giroux eteni Sound Tigersin kanssa aina Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Chicago Wolves otteluvoitoin 4-1.

New Jersey Devils ja Minnesota Wild

Heinäkuussa 2002 Giroux teki sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Kausi 2002–2003 hänellä eteni taas lähinnä farmissa Albany River Ratsin paidassa. Giroux oli joukkueen toiseksi paras pistemies Craig Darbyn jälkeen tehoilla 11+38=49. Hän sijoittui AHL:n puolustajien pistepörssissä neljänneksi ja Giroux valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana 11 NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2003–2004 Giroux oli taas River Ratsin tehokkain puolustaja tehoilla 11+17=28. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä 11 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä.
Heinäkuussa 2004 Giroux teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Hän pelasi kauden 2004–2005 kokonaan farmijoukkue Houston Aerosissa, osaksi NHL:n työsulun vuoksi. Hän toimi joukkueen varakapteenina ja oli Aerosin tehokkain puolustaja tehoilla 13+20=33. Giroux voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10.

Siirtyminen Venäjälle

Kaudeksi 2005–2006 Giroux siirtyi Venäjän Superliigan Ak Bars Kazaniin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+11=20, joilla Giroux sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi Venäjän-mestaruuden. Kaudella 2006–2007 Giroux sijoittui tehoilla 13+26=39 Superliigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi HK MVD:n Serhi Klimentjevin kanssa. Hän eteni Kazanin kanssa taas finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin Metallurg Magnitogorsk otteluvoitoin 3-2. Giroux edusti Kazania kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa, joka päättyi voittoon. Kaudella 2007–2008 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+21=34, joilla Giroux sijoittui koko Superliigan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Metallurg Magnitogorskin Vitali Atjušov. Hän voitti myös Kazanin sisäisen tehotilaston lukemalla +28. Giroux edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa, joka päättyi voittoon.
Giroux siirtyi kaudeksi 2008–2009 pelaamaan Superliigan tilalle perustettua KHL:ää SKA Pietarin riveihin. Hän pelasi kauden aikana KHL:n tähdistöottelussa. Kaudella 2009–2010 Giroux jakoi SKA:n sisäisen tehotilaston voiton Maksim Sušinskin kanssa lukemalla +28. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Traktor Tšeljabinskiin, jonka sisäisen tehotilaston Giroux voitti lukemalla +11. Tammikuussa 2011 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Giroux'n sopimus kuitenkin purettiin ensimmäisen jatkosopimuskauden jälkeen heinäkuussa 2012. Helmikuussa 2013 hän siirtyi Sveitsin National League A:n HC Ambrì-Piottaan oltuaan ilman sopimusta koko alkukauden 2012–2013.
Kaudeksi 2013–2014 Giroux palasi KHL:ään ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Metallurg Novokuznetskiin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.