Marion Jones

Ura

Ennen yleisurheilu-uraansa Jones pelasi koripalloa ja voitti siinä yliopistomestaruuden. Jones loukkaantui ennen Atlantan olympialaisia 1996, minkä jälkeen hän päätti keskittyä täysipainoisesti yleisurheiluun.
Heti ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Ateenan MM-kisoissa 1997 Jones voitti sadalla metrillä maailmanmestaruuden ja sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi. Sevillan MM-kisoissa 1999 Jones osallistui neljään lajiin ja tavoitteli kaikissa kultaa. Voitettuaan sadalla metrillä kultaa ja pituudessa pronssia hän loukkaantui kesken 200 metrin juoksun. 
Sydneyn olympialaisista 2000 Jones voitti viisi mitalia, joista kolme kultaisia (100 metriä, 200 metriä ja 4 x 400 metriä). Noihin aikoihin Jones oli naimisissa yhdysvaltalaisen kuulantyöntäjän C. J. Hunterin kanssa, joka joutui jättämään kisat väliin nandrolonikäryä seuranneen kilpailukiellon takia. Pari erosi vuosi tämän jälkeen.
Edmontonin MM-kisoissa 2001 Jones hävisi sadalla metrillä Ukrainan Žanna Pintusevitš-Blockille, ensimmäistä kertaa yli kuuteen vuoteen. Hän kuitenkin voitti kultaa 200 metrillä ja pikaviestissä.
Vuosi 2003 jäi Jonesilta väliin raskauden takia. Hän sai pojan pikajuoksija Tim Montgomeryn kanssa. Ateenan olympialaisissa 2004 Jones sijoittui pituushypyssä viidenneksi ja juoksi Yhdysvaltain pikaviestijoukkueessa, joka kuitenkin pudotti alkuerissä kapulan.
Jones on naimisissa entisen huippujuoksijan Obadele Thompsonin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta. 
Jonesin elämästä on tehty dokumenttielokuva Marion Jones – Vapaalla jalalla (Life after), 2009.

Dopingtapaus

Myös Jonesin nimi esiintyi tiuhaan BALCO-laboratorion dopingpaljastusvyyhdissä. Laboratorion johtaja Victor Conte kertoi välittäneensä Jonesille viittä erilaista kiellettyä ainetta Sydneyn olympiakisojen aikoihin. Washington Post -lehden mukaan hän antoi EPOa sisältäneen doping-näytteen kesällä 2006 Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa. Jonesin B-näyte osoittautui kuitenkin negatiiviseksi, joten häntä ei rangaistu kiellettyjen aineiden käytöstä.
Lokakuussa 2007 Jones myönsi käyttäneensä urheilussa kiellettyjä aineita kahden vuoden ajan, vuodesta 1999 lähtien. Jonesin valmentaja Trevor Graham uskotteli aineen olevan pellavasiemenöljyä, ja Jones kiisti tuolloin tienneensä käyttäneensä kiellettyjä aineita. Aineen oli valmistanut BALCO-laboratorio.
Jones toteutti KOK:n ja Yhdysvaltain olympiakomitean vaatimuksen luopua kaikista viidestä olympiamitalistaan 8. lokakuuta 2007.  Hän sai myös kahden vuoden kilpailukiellon, ja Yhdysvaltain olympiakomitea vaatii takaisin noin 100 000 dollaria hänelle maksettuja rahoja. 11. tammikuuta 2008 Jones sai newyorkilaisessa oikeusistuimessa puolen vuoden ehdottoman vankilatuomion. Syynä tuomioon oli se, että hän oli valehdellut viranomaisille dopingtutkinnan yhteydessä. Rangaistus oli ankarin mahdollinen. Jones sai myös kahden kuukauden tuomion harhaanjohtamisesta Tim Montgomeryn šekkipetostapauksen tutkinnassa. Lisäksi hänelle määrättiin 400 tuntia yhdyskuntapalvelua, ja vankeustuomion suoritettuaan Jones oli vielä kahden vuoden ajan erityistarkkailussa. Oikeusdokumenttien mukaan Jones oli käyttänyt dopingaineina tetrahydrogestrinonia, erytropoietiinia sekä  somatotropiinia.
7. maaliskuuta 2008 Jones ilmoittautui Carswell Federal Medical Center -vankilaan, Teksasin Fort Worthissa aloittaakseen kuuden kuukauden tuomion kärsimisen. Vankilassa ollessaan hän joutui vankilatappelun takia 1,5 kuukaudeksi eristysselliin.

Koripalloura

Jones varattiin WNBA-liigaan Phoenixin joukkueeseen vuonna 2003. Vuonna 2010 hän teki sopimuksen WNBA-liigassa pelaavan Tulsa Shock -joukkueen kanssa. Ensimmäisen WNBA-ottelunsa hän pelasi 15. toukokuuta 2010. Hän pelasi lopulta yhteensä 47 WNBA-ottelua vuosina 2010–2011 tehden niissä keskimäärin 2,6 pistettä ja ottaen 1,3 levypalloa.