google/wiki40b huggingface dataset:
Don José

Don José on fiktiivinen hahmo, joka on yksi Carmen-oopperan päähenkilöistä. Don José on tarinan alussa korpraali, mutta joutuu luopumaan urastaan hyökättyään esimiehensä luutnantti Zunigan kimppuun.

Oopperan tärkeät tapahtumat Don Josén kannalta

1. näytöksessä torilla Don José on ainoa, joka ei ole huomaavinaankaan Carmenia. Tämä harmittaa Carmenia, ja tämä heittää kukan Don Josén jalkoihin. Muiden lähdettyä Don José poimii kukan, ja säilyttää sen.
2. näytöksessä majatalo Lillas Pastiassa Don José on seuraamassa Carmenin tanssia ja kun kello soittaa sotilaita yöksi kasarmiin, haluaa Don José lähteä. Carmen pilkkaa häntä asiasta, mutta Don José myöntää tälle rakkautensa. Carmen ei usko. Sisään tulee Don Josén esimies, luutnantti Zuniga, joka myös pitää Carmenista ja sen vuoksi Don José käy hänen kimppuunsa.
3. Näytöksessä Don José on vuorilla salakuljettajien kanssa liityttyään heihin, mutta Micaela tulee hakemaan Don Joséa pois, koska hänen äitinsä on kuolemaisillaan. Don José vannoo Carmenille palaavansa.
4. näytöksessä härkätaisteluareenan ulkopuolella Don José pyytää Carmenia seuraamaan itseään, mutta Carmen ei tahdo. Don José kysyy vielä kerran, mutta koska vastaus on ei, hän tappaa Carmenin. Lopussa Don José viedään vankilaan.
Brown vastaan Topekan koululautakunta

Brown vastaan Topekan koululautakunta (engl. Brown v. Board of Education of Topeka) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1954 antama päätös oikeustapaukseen Oliver L. Brown et.al. v. the Board of Education of Topeka (KS) et.al.. Päätöksen mukaan rotuerottelu yhdysvaltalaisissa kouluissa ja muissa julkisissa laitoksissa oli vastoin maan perustuslakia.
Yhdysvaltain korkein oikeus yhdisti viisi erillistä oikeustapausta Brown vastaan Topekan koululautakunta -päätöksen alle, jotka olivat alun perin lähtöisin Delawaresta, Kansasista, Etelä-Carolinasta, Virginiasta ja Washington D.C.:stä. Kaikki viisi oikeustapausta käsittelivät afroamerikkalaisten oppilaiden huonompia kouluolosuhteita rotuerotelluissa koululaitoksissa. Kansasin tapauksessa Topekan NAACP:n alajaosto haastoi vuonna 1951 osavaltion vuonna 1879 säätämän lain perustuslaillisuuden, joka salli rotuerotellut koulut tietyissä kaupungeissa niiden väestön perusteella. NAACP organisoi 13 afroamerikkalaisen koululaisen vanhemman ryhmän, johon kuuluvat vanhemmat yrittivät ilmoittaa lapsensa rotueroteltuihin valkoisiin kouluihin. Kun lapsia ei hyväksytty, NAACP vei asian oikeuteen vanhempien puolesta. Oikeudenkäynti sai nimensä Oliver Brown -nimisen kantajan mukaan. Korkeimmassa oikeudessa NAACP:n asianajajina toimivat ensin Charles H. Houston ja myöhemmin tuleva korkeimman oikeuden ensimmäinen afroamerikkalainen tuomari Thurgood Marshall.
Korkeimman oikeuden yksimielisessä (9–0) päätöksessä, jonka kirjoitti oikeuden puheenjohtaja Earl Warren, katsotaan, että rotuerottelu on perustuslain neljännentoista lisäyksen, joka takasi kaikille kansalaisille yhtenäisen kohtelun lain edessä, vastainen. Se kumosi korkeimman oikeuden 1896 tekemän päätöksen Plessy vastaan Ferguson, jonka perusteella osavaltioilla oli oikeus rotuerotella julkisia tiloja periaatteella “erillinen mutta samanarvoinen“.
Päätös aloitti Yhdysvalloissa koulutusjärjestelmän ja yleisemmän yhteiskunnallisen uudistuksen ja toimi innoittajana kansalaisoikeusliikkeen syntymiselle. Brown vastaan Topekan koululautakunta ei johtanut heti koulujärjestelmän rotuerottelun purkamiseen ja sitä vastustettiin voimakkaasti erityisesti etelävaltioissa. Vielä vuonna 1963 Alabaman kuvernööri George Wallace, joka oli vaalikampanjassaan luvannut puolustaa rotuerottelujärjestelmää millä hinnalla hyvänsä, yritti henkilökohtaisesti estää kolmen mustan oppilaan pääsyn Alabaman yliopistoon seisomalla sisäänkäynnin edessä. Lopulta presidentti John F. Kennedy joutui käyttämään kuvernööriä vastaan Alabaman kansalliskaartia.
Juhani Kyöstilä

Juhani Laurinpoika Kyöstilä (4. heinäkuuta 1931 Helsinki – 30. kesäkuuta 2010 Kouvola) oli suomalainen koripalloilija. Myös hänen isänsä, uimahyppääjä Lauri Kyöstilä edusti Suomea olympialaisissa.

Henkilöhistoria

Kyöstilän vanhemmat olivat edustaja Lauri Viljo Kyöstilä ja Anni Matilda Saario. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin lyseosta ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Lääkärinuransa alkuvaiheessa Kyöstilä työskenteli Turun yliopistossa ja Turun yliopistollisessa keskussairaalassa.

Urheilu-ura

Kyöstilä voitti urallaan kahdeksan Suomen mestaruutta HOK-Veikkojen riveissä. Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 126 ottelua ja Suomen koripallomaajoukkueessa viisitoista ottelua. Hän oli mukana myös vuoden 1952 olympiajoukkueessa. Kisojen parhaan ottelunsa hän pelasi Bulgariaa vastaan. Siinä hän teki kymmenen pistettä, joka oli myös hänen maaotteluiden piste-ennätyksensä. EM-kisoissa Kyöstilä oli mukana vuonna 1951.
Esko Virtala

Edvin Calamnius (25. kesäkuuta 1864 Kemi – 24. maaliskuuta 1927 Pietarsaari) oli tullinhoitaja ja kirjailija, joka käytti kirjailijanimiä Esko Virtala (Wirtala) ja Esko Waltala.
Calamniuksen vanhemmat olivat lääninrovasti August Benjamin Calamnius ja Septimia Cecilia Katarina Lundahl. Hänen nuorempi veljensä oli kirjailija Ilmari Kianto. Calamnius pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1884 ja suoritti kameraalitutkinnon Helsingin yliopistossa 1887. Hän oli senaatin kopistina 1888–1890 ja toimi tullilaitoksen virkailijana vuodesta 1890 alkaen. Calamnius oli tullinhoitajana Iisalmessa 1893–1919 ja Pietarsaaressa vuodesta 1919 lähtien.
Iisalmessa Edvin valittiin 1898 Iisalmen kaupungin valtuuskuntaan (kaupunginvaltuusto), ja hän oli mukana perustamassa 1897 kaupunkiin Salmetar-lehteä toimien lehden avustajana. Calamnius toimi Iisalmessa myös Anniskeluyhtiön tilitarkastajana, Iisalmen Hiihtoseuran sihteerinä, telefooniyhdistyksen tilintarkastajana ja 1897 rahatoimikamreerina. 
Calamnius kirjoitti kirjojen ohella artikkeleita eri lehtiin ja julkaisi myös runoja. Hän oli naimisissa vuodesta 1909 Anna Augusta Karjalaisen kanssa.
Titanicin perikato on ainoa laivan haaksirikkoa käsittelevä suomalainen romaani. Teos on osin dokumentti, sillä siinä on  muun muassa lueteltu Titanicin suomalaiset matkustajat, mutta se on myös rakkaustarina. Se perustuu ruotsalaisen kirjailijan Willy Gebstin romaaniin Dödsfärden. Silja Vuorikurun mukaan sitä voisi nykykäsityksen mukaan pitää plagiaattina.
Viikin vapaaherrakunta

Viikin vapaaherrakunta käsitti Viikin verokunnan, joka muodostui neljäsosasta Siuntiota, ja Jokioisten verokunnan Portaan pitäjästä. Se läänitettiin Klaus Flemingille vuonna 1569 ja sitä laajennettiin vuonna 1570 lisäämällä kyliä Siuntiosta sekä Pikkalan kartano. Läänitys peruutettiin kruunulle 1597 hänen kuoltuaan.
Kuningas Juhana III korotti kruunajaisissaan Klaus Eerikinpoika Flemingin vapaaherraksi antaen vapaaherralliset erioikeudet nimenomaan Uudellamaalla sijaitsevaan Siuntion Viikin alueeseen, jossa Klaus jo omisti Suitian kartanotilan.
Alex, Aisha ja Sam

Alex, Aisha ja Sam on Marja-Leena Tiaisen nuortenromaani vuodelta 2007. Se on jatko-osa Tiaisen aiemmalle romaanille Alex ja pelon aika. Vuonna 2008 kirja sai jatko-osakseen teoksen Alex, Aisha ja toivon aika.

Juoni

15-vuotias, Kaksoisvuortenmaasta kotoisin oleva Alex on vastikään saapunut Suomeen. Hänen tarkoituksenaan oli mennä Ruotsiin setänsä luokse, mutta hän joutuikin jäämään Suomeen, ja hän haki siksi turvapaikkaa maasta. Nyt hänet viedään maahanmuutajanuorten ryhmäkotiin Jaakkolaan. Sinne tuodaan myös somalityttö Aisha ja kongolaispoika Sam. Vaikka elämä ryhmäkodissa sujuukin pääosin hyvin, niin yhteentörmäyksiltä muiden nuorten kanssa ei vältytä. Alex menestyy koulussa ja harrastaa koripalloa, mutta häntä painaa huoli hänen isästään Antonista, joka on vankilassa Kaksoisvuorteenmaassa, ja hänen isoveljestään Zazasta, jota syytetään terrori-iskusta ja joka on kadonnut. Aishan puolestaan on vaikea sopeutua Jaakkolan sääntöihin, ja hänen suhteensa Tahir-nimiseen mieheen herättää paheksuntaa hänen muslimitovereissaan. Sam puolestaan saa tuekseen mukavan suomalaisen perheen, ja retket heidän kanssaan ovat hänen mieleensä. Kuitenkin sekä Aisha että Sam murehtivat sisimmässään heidän Somaliaan ja Kongoon jääneitä perheitään. Kaikkia maahanmuuttajia huolestuttaa lisäksi turvapaikkapäätösten odottaminen ja pelko karkottamisesta.

Arvostelut

Alex, Aisha ja Sam sai useita hyviä arvosteluja. Esimerkiksi Savon sanomissa, Keskisuomalaisessa ja kirjallisuussivusto Iilimadossa kehuttiin sitä, kuinka kirja kuvaa maahanmuutajanuorten elämän pinnalista normaaliutta, mutta myös siihen kuuluvaa huolta, pelkoa ja vieraassa kulttuurissa elämistä.
Epäilyksen alaisena

Juoni

Kaksi nuorta tyttöä on raa'asti murhattu ja raiskattu Puerto Ricossa, San Juanissa. Merkittävä asianajaja Henry Hearst (Hackman) oli se, joka löysi toisen ruumiin. Tätä seuraavana päivänä hän valmistautuu pitämään juhlapuhetta suuressa hyväntekeväisyysgaalassa, kunnes hänen ystävänsä, tapausta tutkiva poliisikomisario Victor Benezet (Freeman), kutsuu hänet poliisiasemalle. Hän tarvitsee vain selvyyden muutamiin rutiinikysymyksiin Henryn todistajanlausuntoa varten ja lupaa viedä vain kymmenisen minuuttia hänen ajastaan. Keskustelun edetessä Henry alkaa kuitenkin hermostua ja kangerrella sanoissaan. Juttutuokio muuttuukin pian tunteja kestäväksi kuulusteluksi, sillä Henrylla näyttäisi olevan jotakin salattavaa. Tähän etsivä Felix Owens (Jane) ainakin uskoo vahvasti. Pian Henry pidätetään ja asemalle kutsutaan myös hänen vaimonsa Chantal (Bellucci), sillä hän näyttäisi tietävän jotain.
Sauveterre-de-Béarn

Sauveterre-de-Béarn on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 304 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Sauveterre-de-Béarnin pinta-ala on 15 neliökilometriä.
Naapurilammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Niemijärven valuma-alueeseen (35.366) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 153 metriä mpy.

Luontoarvoja

Lampi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja se sijaitsee sen luoteispuolella.
Ruby

Historia

Yukihiro ”Matz” Matsumoto alkoi kirjoittaa Ruby-kieltä 24. helmikuuta 1993 ja julkaisi sen vuonna 1995.

Periaatteet

Matsumoton mukaan ohjelmointikieli on ohjelmoijalle käyttöliittymä ohjelmakoodin tekoon ja siksi sen pitäisi noudattaa käyttöliittymäsuunnittelun periaatteita. Näitä ovat Matsumoton mukaan ytimekkyys, johdonmukaisuus ja joustavuus.
Ytimekkyys tarkoittaa, että Rubylla pystyy antamaan voimakkaita komentoja lyhyesti. Johdonmukaisuus tarkoittaa, että Ruby toimii niin kuin ohjelmoija olettaa sen toimivan. Kun on oppinut Rubyn kantavat periaatteet, niitä pystyy soveltamaan mahdollisimman monissa tilanteissa. Rubyn katsotaan noudattavan vähäisimpien yllätysten periaatetta, jonka mukaan kielessä tulee olla vähän yllätyksiä aiheuttavia piirteitä. Lisäksi Rubyyn on lainattu muista ohjelmointikielistä hyviksi osoittautuneita ominaisuuksia sellaisinaan, joten Rubyn opiskelun pitäisi olla muita kieliä tuntevalle helppoa. Joustavuus tarkoittaa, että käyttäjä voi muokata Rubya mahdollisimman vapaasti omien tarpeidensa mukaiseksi. Kielen ydin, jota ei voi muuttaa, on pyritty pitämään niin pienenä kuin mahdollista.
Otrantonsalmen taistelu

Tausta

Vara-amiraali Henry Pridham-Whippelin laivasto-osasto (Force X), jossa olivat kevyet risteilijät HMS Orion, HMAS Sydney ja HMS Ajax sekä hävittäjät HMS Nubian ja HMS Mohawk, lähetettiin Adrianmerelle häiritsemään Italian laivaston toimintaa alueella sekä harhauttamaan akselivaltojen tiedustelu, jotta he eivät havaitsisi suunniteltua hyökkäystä Taranton laivastoasemalle.

Taistelu

Italian laivaston saattue, jonka muodostivat kauppalaivat SS Antonio Locatelli, SS Premuda, SS Capo Vado ja SS Catalani saattajinaan torpedovene Nicola Fabrizi (T V c Giovanni Barbini) ja apuristeilijä Ramb III (C F Francesco De Angelis), lähti merelle Brindisistä Italiasta Valonaan Albaniaan.
Vara-amiraali Pridham-Whippelin osasto purjehti 12. marraskuuta vastaisena yönä pohjoiseen saapuen valvonta-alueensa pohjoisrajalle Barin ja Durazzon välille 12. marraskuuta kello 01.00. Alukset kääntyivät etelään ja 20 minuuttia myöhemmin ne havaitsivat kuusi pimennettyä alusta. Aluksia luultiin tunnistettaessa kahdeksi hävittäjäksi ja neljäksi kauppalaivaksi. HMS Mohawk avasi tulen kello 01.27 ja taisteluun liittyivät nopeasti kaikki alukset.
Alle puolessa tunnissa kaikki kauppalaivat olivat joko uponneet tai tulessa. Torpedovene Nicola Fabrizzi oli pahoin vaurioitunut ja pakenemassa kohti Valonaa kannellaan 11 kaatunutta ja 17 haavoittunutta miehistönjäsentä. Ramb III oli irtaantunut taistelusta vaurioitta.
Seuraavana päivänä Italian laivaston torpedoveneet Curtatone ja Solferino pelastivat taistelupaikalta 140 merimiestä.
Leonid Andrejev

Leonid Nikolajevitš Andrejev (21. elokuuta (J: 9. elokuuta) 1871 Orjol – 12. syyskuuta 1919 Kuokkala) oli venäläinen kirjailija. Häntä pidetään venäläisen ekspressionismin johtohahmona, mutta Andrejev nähtiin myös aikansa työläiskuvaajana, joka kurjuuden kuvauksillaan tuki vallankumousta.

Henkilöhistoria

Andrejev syntyi Orelin alueella vuonna 1871 virkamiesperheeseen. Hän opiskeli lakia Pietarin yliopistossa ja Moskovan yliopistossa, mutta opinnot eivät sujuneet hyvin: vastoinkäymiset saivat Andrejevin yrittämään useita kertoja itsemurhaa. Hän jättikin pian lakiuran ryhtyen toimittajaksi. Andrejev alkoi myös harrastaa valokuvausta. Hän meni naimisiin kreivitär Wielhorskan kanssa, ja heidän vuonna 1906 syntyneestä pojastaan tuli myöhemmin myös kirjailija.
Andrejevin ensimmäinen novelli julkaistiin vuonna 1902 sanomalehdessä. Seuraavana vuonna ilmestyneet kaksi novellia herättivät Venäjällä suurta kohua, sillä niissä käsiteltiin raiskausta ja sukupuolitauteja. Vuonna 1904 ilmestynyt synkkä sotakertomus Красный смех (suom. Punaista naurua) teki Andrejevista kuuluisan myös kansainvälisesti, ja kirjan 60 000 kappaleen painos myytiin heti loppuun. Venäjän-Japanin sodan vuoksi kirjan kuvaamat sodan kauhut olivat ajankohtaisia. Andrejevin teos ilmestyi heti seuraavana vuonna Suomessa kahtena eri käännöksenä, ja vuosina 1905–1918 ilmestyi 12 muunkin teoksen suomennokset, merkittävä osa työväenliikettä lähellä olevien tahojen kustantamina.
Andrejev oli kiihkeä vallankumouksellinen ja osallistui poliittiseen toimintaan. Vuonna 1905 hän joutui kahdeksi kuukaudeksi vankilaan asunnossaan pidetyn kokouksen vuoksi. Andrejev kärsi vankeusrangaistuksen yhdessä Maksim Gorkin kanssa. Hän oli osittain samoilla linjoilla Gorkin kanssa, vaikka korosti yksilöllisyyttä enemmän kuin Gorki ja oli myös näkemyksiltään pessimistisempi. Poliittisten erimielisyyksien vuoksi heidän tiensä erosivat.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Andrejev työskenteli hallituksen julkaisemassa sanomalehdessä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän joutui pakenemaan Suomeen. Suomessa Andrejev ehti olla kaksi vuotta, kunnes sairaus päätti hänen elämänsä Kuokkalassa vuonna 1919. Andrejev haudattiin Pietariin.
Kirjailijan tytär Nina Andrejeva muistelee lapsuuttaan Kuokkalassa teoksessaan Дом на Черной речке (Talo Vammelsuussa, WSOY 1977).
Peter Yariyok Jatau

Peter Yariyok Jatau (s. 1931) on nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Kadunan arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Velebusdusin titulaaripiispaksi 26. kesäkuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amelio Poggi, jota avustivat Alexius Obabu Makozi ja Patrick Ebosele Ekpu.
10. huhtikuuta 1975 Jatau sai nimityksen Kadunan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 16. marraskuuta 2007.
Accademia Nazionale dei Lincei

Accademia Nazionale dei Lincei ('Ilvesakatemia') on italialainen tiedeakatemia. Se on Italian vanhin tiedeakatemia, ja sen perusti 1603 Federico Cesi. Se sijaitsee Palazzo Corsinissa Via della Lungaralla Roomassa. Se on nimetty ilveksen mukaan, jonka tarkka näkö kuvastaa tieteen havainnoinnin tarkkuutta. Virallisen tiedeakatemian aseman se sai 1871.
Pitkäjärvi (Ylöjärvi, Poikelus)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 3,6 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen alaosan alueeseen (35.342) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy.
Lammi (järvi Orivedellä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee peltoaukean reunalla metsärajassa olevassa painaumassa. Lammellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen eteläpuolella sijaitsee maatila. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsää tai pellon suojavyöhykettä. Sen pohjoispuolelta ohittaa valtatieltä 9 alkanut tie.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Laasojärven alueeseen (35.751) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,3 metriä mpy. Siihen tulee metsäoja, joka tuo Kytökorven suon kuivatusvesiä. Lammelta laskee 650 metrin päähän Aakkojärveen lyhyt oja, jonka pudotus on 9,8 metriä.
Bentsyylibentsoaatti

Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet

Bentsyylibentsoaattia esiintyy useissa kasveissa kuten hyasinteissa, tuberosassa (Polianthes tuberosa), nunnanarsississa (Narcissus jonquilla), tarhaneilikassa ja eräissä kasviuutteissa kuten tolu- ja perubalsameissa.
Huoneenlämpötilassa bentsyylibentsoaatti on väritöntä nestettä tai valkoisia kiteitä. Yhdisteellä on monille aromaattisille yhdisteille tyypillinen miellyttävä kukkaismainen tuoksu. Yhdiste on veteen liukenematon, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin.

Valmistus ja käyttö

Bentsyylibentsoaattia voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa bentsyylialkoholin ja bentsoehapon suora esteröinti happamissa olosuhteissa, bentsyylikloridista tai bentsyylialkoholista ja natriumbentsoaatista trietyyliamiinin läsnä ollessa, metyylibentsoaatin ja bentsyylialkoholin välinen vaihtoesteröintireaktio metallibentsyylioksidien läsnä ollessa ja bentsaldehydistä Tishchenko-reaktiolla.
Bentsyylibentsoaattia käytetään kukkaistuoksuissa fiksatiivina ja synteettisten myskien liuottimena. Muita käyttökohteita ovat käyttö purukumeissa ja leivonnaisissa, muovien ja selluloosanitraattituotteiden pehmentimenä, hyönteisten kuten punkkien ja hyttysien karkottamiseen niin ihmisistä kuin karjastakin ja syyhyn hoito. Aineella on myös spasmolyyttisiä ominaisuuksia, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää myös astma- ja yskänlääkkeissä.
Pietarhovin piiri

Pietarhovin piiri (ven. Петродворцо́вый райо́н, Petrodvortsovyi raion) on hallintopiiri Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee Suomenlahden etelärannalla kaupungin keskustasta lounaaseen. Idässä se rajoittuu Kraasselan piiriin, lännessä ja etelässä Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. Asukkaita on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 115 300 henkeä.
Matt Besler

Yliopisto

Besler pelasi neljän vuoden ajan Blue Valley West High Schoolin joukkueessa kotikaupungissaan Overland Parkissa. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 124 ottelua, joissa teki 40 maalia sekä antoi 44 maalisyöttöä. Hän oli myös KCFC Alliancen joukkueen jäsen.
Besler aloitti uransa yliopistojalkapallon parissa, kun hän siirtyi vuonna 2005 Notre Damen yliopiston joukkueen Fighting Irishin riveihin. Hän pelasi joukkueessa yliopistouransa aikana 90 ottelua tehden niissä viisi maalia.

Ammattilaisura

Besler varattiin MLS:n vuoden 2009 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella kahdeksantena pelaajana Kansas City Wizardsiin. Hän debytoi ammattilaistasolla 28. maaliskuuta 2009, jolloin hänet vaihdettiin kentälle 87. minuutilla 2-1 -tappioon päättyneessä ottelussa Colorado Rapidsia vastaan. Besler teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisena 26. maaliskuuta 2011 3-2 -tappiossa Chicago Firea vastaan.
10. heinäkuuta 2011 Besler valittiin tekstiviestiäänestyksellä pelaamaan MLS:n tähdistöotteluun. Vuonna 2012 Besler nimettiin vuoden parhaaksi puolustajaksi.
12. joulukuuta 2012 Besler solmi Sporting Kansas Cityn kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen ohittaen Queens Park Rangersin, Southampton FC:n sekä Birmingham City FC:n tekemät sopimustarjoukset.
Besler äänestettiin vuoden 2013 tähdistöön.

Maajoukkueura

Besler debytoi Yhdysvaltojen maajoukkueessa 29. tammikuuta 2013 ystävyysottelussa Kanadan joukkuetta vastaan. Päävalmentaja Jurgen Klinsmann oli jo aiemmin kutsunut Beslerin joukkueen mukaan 23. elokuuta 2012 Meksikoa vastaan pelattua ottelua varten, mutta hän ei päässyt ottelussa kentälle.
26. maaliskuuta 2013 Besler debytoi maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa, joissa Yhdysvallat pelasi maalittoman tasapelin Meksikoa vastaan. 2. kesäkuuta Saksaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa Besler pääsi Yhdysvaltojen aloittavaan kokoonpanoon. Ottelu päättyi Saksan 4-3 -voittoon. Besler oli aloittamassa myös voittoon päättyneissä maailmanmestaruuskilpailujen karsintaotteluissa Jamaicaa, Panamaa sekä Hondurasia vastaan.
Besler valittiin Yhdysvaltojen 23-miehiseen joukkueeseen vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän oli aloittavassa kokoonpanossa kaikissa kolmessa lohkovaiheen ottelussa sekä pudotuspelien neljännesvälieräottelussa. Vahvan turnauksen jälkeen eurooppalaiset seurat SC Freiburg, Fulham FC ja Sunderland AFC osoittivat kiinnostusta tehdä sopimuksen Beslerin kanssa. Hän kuitenkin päätti hylätä tarjoukset ja pysyä Kansas Cityssä.
Besler on pelannut 47 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2013–2017.
Lysikrateen muistomerkki

Historia

Muistomerkki oli rakennettu Ateenan antiikin aikaisen Kolmijalkojen kadun eli Tripodien kadun varteen. Katu kulki Dionysos Eleuthereuksen pyhäköltä ja sen Dionysoksen teatterilta Prytaneionille ja oli saanut nimensä siitä, että sen varrelle oli pystytetty näytelmäkilpailuista saatuja palkintoja, jotka olivat yleensä tripodeja eli kolmijalkoja. Kolmijaloille rakennettiin usein näyttävä jalusta. Lysikrateen muistomerkki on ainoa säilynyt esimerkki tällaisesta muistomerkistä. Sen huipulla ollut pronssinen kolmijalka ei kuitenkaan ole säilynyt.
Vuonna 1669 ranskalaiset kapusiinimunkit ostivat muistomerkin osmaneilta ja siitä tehtiin osa sääntökunnan luostaria, joka oli perustettu alueella vuonna 1658. Tämä on osaltaan vaikuttanut rakennuksen säilymiseen nykyaikaan. Se toimi luostarin kirjastona ja lukuhuoneena. Ajan kuluessa muistomerkki hautautui osittain maan alle. École française d’Athènes eli Ranskan arkeologinen koulu kaivoi ja kunnosti muistomerkin 1800-luvulla.

Rakennus

Muistomerkki edustaa korinttilaista tyyliä ja se on varhaisimpia tunnettuja kyseistä tyyliä käyttäneitä rakennuksia ja ensimmäinen, jossa tyyliä käytettiin rakennuksen julkisivussa. Muistomerkki on rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Siinä on kuusi korinttilaista pylvästä. Pylväät ovat kokonaisia pylväitä, vaikka ne näyttävät olevan osa seinää. Pylväiden välissä on kaarevat erilliset seinälaatat. Seinälaattojen yläosassa pylväiden välissä on friisi, jossa on kolmijalkoja esittäviä reliefejä.
Pylväiden yläpuolella on kolminauhainen arkkitraavi, jossa on omistuskirjoitus:
»Λυσικράτης Λυσιθείδου Κικυννεὺς ἐχορήγει. Ἀκαμαντὶς παίδων ἐνίκα. Θέων ηὔλει. Λυσιάδης Ἀθηναῖος ἐδίδασκε. Εὐαίνετος ἦρχε.

Lysikrates Lysitheideen poika Kikynnan demoksesta toimi kuoronjohtajana. Akamantis-fylen poikien kuoro voitti. Theon soitti huilua. Lysiades Ateenalainen opetti kuoroa. Euainetos toimi arkonttina.»
Arkkitraavin yläpuolella on friisi, jossa on kuvattuna Dionysoksen pako merirosvojen käsistä näiden muuttuessa delfiineiksi (Homeerinen hymni Dionysokselle VII). Muistomerkin katto on koristeltu laakerinlehtiä muistuttavalla koristelulla. Huipulla on akanttikasvin muotoinen koriste, jonka päällä kolmijalka oli.
Muistomerkin korkeus on 6,5 metriä ja halkaisija 2,8 metriä. Muistomerkin sisällä on jonkin verran tilaa, mutta sisätilaa ei ilmeisesti ollut alun perin tarkoitettu varsinaisesti käytettäväksi.