google/wiki40b huggingface dataset:
Elna Hellman

Elämä ja ura

Hellman syntyi Viipurissa rautatieläinen Robert Sällisen ja Hilda Kurjen perheeseen. Isä kuoli Elnan ollessa 12-vuotias ja perheen äiti muutti lasten kanssa Tampereelle. Hilda avioitui Tampereen Teatterin puuseppä Reinhold Tuomen kanssa, minkä myötä myös Elnan sukunimi muuttui. Vuonna 1924 Elna avioitui muusikko Lauri Hellmanin kanssa.
Hellmanin ura teatterissa alkoi, kun häntä pyydettiin mukaan Uunin takana -näytelmään. Lavastaja Jussi Kari huomasi hänet esityksessä ja pyysi mukaan Tampereen Työväen Teatterin toimintaan. Kosti Elosta tuli Hellmanin tärkeä ohjaaja ja opettaja. Kesällä 1920 Hellman pääsi tuuraamaan sairastunutta näyttelijää Pyynikin kesäteatterissa, mikä oli lopullinen sysäys menestyksekkäälle näyttelijänuralle. Vuonna 1934 Edvin Laine kiinnitti Työväen Teatteriin turkulaisen Eero Roineen, josta hänestä tuli Hellmanin kanssa suosittu näyttämöpari.
Hellman oli yleisön rakastama koomikko ja luonnenäyttelijä. Hänen tyypillinen roolihahmonsa oli ”rehevä, koominen kansannainen”, kuten Läpikäytävän Henna Jalmari Finnen näytelmässä Pitkäjärveläiset. Hän näytteli merkittäväksi muodostuneen roolin myös Wilho Ilmarin ohjaamassa samannimisessä elokuvassa (1951). Hellmanin toinen tärkeä rooli oli Miina-mummon rooli elokuvassa Opri (1954). Myöhemmin urallaan hän teki myös koskettavia ja vakavahenkisiä roolitöitä, kuten Åse-muorin roolin Henrik Ibsenin Peer Gynt -näytelmässä. 1950-luvulla Hellman ohjasi myös itse.
Hyvän lauluäänensä vuoksi hän sai myös subrettirooleja opereteissa. Primadonnana hän esiintyi Paul Abrahamin operetissa Viktoria ja hänen husaarinsa.
Elna Hellman kuoli Tampereella 84-vuotiaana. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
SU-76

Kehitys

Vaunun suunnittelu alkoi marraskuussa 1942 valtion puolustuskomitean käskystä. Alustaksi valittiin kevyt T-70-panssarivaunu. 
SU-76:n ensimmäisten vaunujen pohjana oli T-70:n ensimmäinen versio, jossa oli kaksi GAZ-moottoria jotka molemmat käyttivät omaa telaketjuaan. Ratkaisu hylättiin pian T-70:ssa sen ongelmien vuoksi. Vaunua oli lähes mahdoton ohjata ja värinät rikkoivat nopeasti voimansiirron. SU-76-vaunua ehdittiin valmistaa noin 350 kappaletta tällä alustalla ennen kuin tuotanto pysäytettiin ongelmien vuoksi. T-70:n ongelmat ratkaistiin kytkemällä moottorit sarjaan pyörittämään yhtä akselia. SU-76 tuotantoa jatkettiin uuteen alustaan perustuvalla SU-76M-mallilla.
Fiaskon vuoksi vaunun pääsuunnittelija Semjon Ginzburg erotettiin tehtävästään ja hänet lähetettiin rintamalle, jossa hän sai myöhemmin surmansa Kurskin taistelussa.
Vaunut sijoitettiin mekanisoitujen ja panssaroitujen joukkojen rynnäkkötykkijoukkoihin.
SU-76:lle rinnakkainen malli oli SU-122, jossa on suurempi 122 mm haupitsi T-34-vaunun alustalla. Myöhemmin 76 mm tykin osoittauduttua tehottomaksi uusia saksalaisia panssarivaunuja vastaan SU-122:n pohjalta kehitettiin SU-85- ja SU-100-vaunut panssarintorjuntaan.

Ominaisuudet

Päätykki on tehokas 76 mm ZIS-3Š, johon oli sekä panssarinläpäisevä että sirpalekranaatti. Panssari oli ohut (30–15 mm), mutta viisto. Vaunu ei ollut miehistön erityisessä suosiossa ja sai lempinimen suka (suom. narttu).
Vanadisbadet

Vanadisbadet on maauimala Vanadiksenlehdolla Tukholman keskustassa Vasastadenin kaupunginosassa. Se on avattu vuonna 1938. Maauimala suljettiin huonon kunnon vuoksi vuonna 2007 ja aiottiin purkaa kokonaan ja korvata uudella uimalalla, mutta vuonna 2012 kaupunki päätti saneerata sen. Uudistettu uimala avattiin 53 miljoonan kruunun peruskorjauksen jälkeen kesäkuussa 2014.

Vanha Vanadisbadet

Vanha Vanadisbadet avattiin vuonna 1938. Funktionalistista tyyliä edustavan maauimalan suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist. Uimala maastoutui hyvin ympäristöönsä, sillä se oli rakennettu luonnonmuovaamaan, suojaisaan kallioleikkaukseen. Arkkitehtuurille ominaista olivat valkoiset betonirakenteet, suuret lasipinnat ja sinisiksi maalatut teräsrakenteet.
Uimala koostui kahdesta suuresta altaasta ja lastenaltaasta. Aurinkoterassilta oli näkymä kaupungin yli. Se oli Tukholman ensimmäinen sähkölämmitteinen maauimala.
Tukholman kaupunki omisti kiinteistön, ja viimeiset 20 vuotta operointi kilpailutettiin. Viimeinen yrittäjä Viivnest vastasi operatiivisesta toiminnasta vuosina 2001–2007.

Suunnitelma uudesta uimalasta

Alun perin kaupunki suunnitteli kuluneen ja elinkaarensa lopussa olleen maauimalan purkamista. Vuonna 2008 kaupungin esittelemässä suunnitelmassa paikalle olisi tullut uimahalli, liikuntahalleja, kahvila, myymälöitä ja kuntosali. Osa uima-altaista suunniteltiin avattavan kattorakenteen alle. Uusi uimala oli tarkoitus avata asiakkaille vuonna 2012.

Peruskorjaus

Kaupunki ei kuitenkaan koskaan lähtenyt viemään eteenpäin hankesuunnitelman mukaista sisäuimahallivetoista hanketta. Kaupungin liikuntahallinto esitteli vuonna 2012 peruskorjaukseen perustuvan hankesuunnitelman, jonka kustannusarvio oli 53 miljoonaa kruunua.
Peruskorjaukseen sisältyi allastekniikan, pintamateriaalien ja kaukolämpötekniikan uusiminen. Pieneksi pintaremontiksi jääneen hankkeen oli tarkoitus antaa altaalle kymmenen vuotta lisää käyttöaikaa. Työt aloitettiin vuonna 2013, ja uudistettu uimala avattiin ennen kesäkautta 2014.
Simmern

Simmern on Lounais-Saksassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa sijaitseva kaupunki.
Jori Harju

Jori Matias Harju (s. 20. lokakuuta 1964 Alajärvi) on suomalainen rannikkotykistöupseeri ja lippueamiraali. Hän on toiminut Merivoimien komentajana vuoden 2019 alusta alkaen.  Hän seuraa tehtävässään vara-amiraali Veijo Taipalusta. Harjun valintaa komentajaksi pidettiin yllättävänä, sillä hän oli virkaiältään nuorempi kuin lippueamiraali Timo Hirvonen.
Harju suoritti varusmiespalveluksensa Vaasan rannikkopatteristossa 1984–1985. Hän on toiminut opettajana Rannikkotykistökoulussa, operaatiopäällikkönä Kotkan rannikkoalueella 1999–2002, Pääesikunnan operaatiokeskuksen apulaispäällikkönä 2002–2005, suunnittelupäällikkönä Merivoimien esikunnassa 2006–2008.
Myöhemmin Harju on toiminut Suomenlinnan rannikkorykmentin komentajana 2011–2013, Pääesikunnan operaatiokeskuksen päällikkönä 2013–2015 sekä Merivoimien operaatiopäällikkönä vuosina 2016–2018.
Harju on toiminut myös kansainvälisissä tehtävissä, muun muassa apulaiskomentajana Unifil-operaatiossa Libanonissa. Hän on suorittanut yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1999, ja hänet ylennettiin kommodoriksi vuonna 2015 ja lippueamiraaliksi 2018. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Anna Perho

Anna Lovisa Perho (s. 17. kesäkuuta 1970 Ypäjä) on suomalainen toimittaja ja tv-tuottaja.

Ura

Perho valmistui agrologiksi Högre Svenska Lantbruksläroverketistä vuonna 1992. Lisäksi hän on opiskellut tv-tuottamista ja valmistunut ratkaisukeskeiseksi valmentajaksi Lyhytterapiainstituutista.  
Perho toimi City-lehden kolumnistina vuodet 2002–2007 ja on kolumnoinut myös Radio Aallossa, Sunnuntaisuomalaisessa, Ilta-Sanomissa, Me Naisissa, Maalla-lehdessä ja useissa asiakasjulkaisuissa. Televisiossa hän on toiminut taustatoimittajana muun muassa televisio-ohjelmissa Inhimillinen tekijä, Satunnainen sankari, Ruben & Joonas, Epäkorrektia, Tuomas Enbuske! sekä Lamastalgia. 
Perho juonsi Nelosella esitettyä G-piste-keskusteluohjelmaa keväällä 2008. Keväällä 2009 ja 2010 Perho toimitti ja juonsi MTV3:lla ohjelmaa Perho tuli taloon, jossa hän vieraili tunnettujen suomalaisten kodeissa. Syksyllä 2010 Perho osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan. Keväällä 2015 Perho juonsi Anna Perhon kyselytunti-nimistä ohjelmaa yhdessä Olga Temosen, Jenni Kokanderin ja Suvi Westin kanssa TV2:lla. Hän juonsi Radio Aallon Dynastia-aamuohjelmaa yhdessä Kimmo Vehviläisen kanssa viisi vuotta lopettamiseensa asti vuoteen 2017. Nykyisin hän keskittyy yritys- ja uravalmennukseen sekä kirjoittamiseen. 
Perho palkittiin vuoden radiotoimittajana vuoden 2016 Radio Gaalassa. Perusteissa mainittiin Perhon Läpivalaisu-sarja. Läpivalaisu on muodoltaan pitkä henkilöhaastattelu, joka sisältää Perhon omia kommentteja haastatteluosuuksien välissä.
Sarah Wayne Callies

Nuoruus

Sarah Anne Calliesin perhe muutti Honoluluun, Havaijille kun Sarah oli yksivuotias. Hänen molemmat vanhempansa ovat yliopistoprofessoreita. Sarah valmistui Dartmouthin korkeakoulusta ja suoritti kuvataiteiden maisterin tutkinnon Denverin kansallisessa teatterikonservatoriossa Dallasissa.

Ura

Calliesin ensimmäinen televisiorooli oli Queens Supreme -nimisessä televisiosarjassa, jossa hän esitti Kate O’Malley -nimistä tyttöä. Hän esitti myös etsivä Jane Porteria televisiosarjassa Tarzan.
Callies teki monia vierailuja televisiosarjoissa Kova laki: Erikoisyksikkö, Dragnet, House ja Num3rot. Pienien rooliensa jälkeen Callies sai pääroolin televisiosarjassa Pako, jossa hän esittää Sara Tancredia. Hänen roolinsa Tancredina kesti vuodesta 2005 aina vuoteen 2008 saakka.

Yksityiselämä

Sarah Wayne Callies on naimisissa Josh Winterhaltin kanssa. Naimisiin mennessään hän otti äitinsä tyttönimen. Calliesilla ja Winterhaltilla on yksi lapsi, heinäkuussa 2007 syntynyt Keala-tytär.
André Dussollier

André Dussollier (s. 17. helmikuuta 1946) on ranskalainen näyttelijä. Hänet on palkittu kolmella Césarilla vuosina 1993, 1998 ja 2002.
Dussollier on esiintynyt lukuisissa ranskalaisissa menestyselokuvissa, joista kansainvälisesti tunnetuimpia ovat olleet Musta hehku (1986), Tunteeton sydän (1992), Tuttu laulu (1997), Varastettu elämä (1998), Pitkät kihlajaiset (2004) ja Vallan piiri (2004).
Col du Sanetsch

Col du Sanetsch (saks. Sanetschpass, aiemmin ransk.  Col du Sénin) on alppisola Sveitsissä, Bernin Alpeilla, Valais'n kantonissa, Savièsen kunnassa. Solan korkeus on 2 252 metriä. Rhôneen laskeva Morgejoki saa alkunsa solan eteläpuolelta. Vastaavasti Saanen yksi alkujoki Sarine laskee pohjoiseen.
Sola on vanha kulkureitti Valais'n kantonista, Sionista seudulta, Bernin kantoniin, Saanen laaksoon, Gstaadin seudulle. Kinttupolku solaan on rakennettu 1800-luvulla. 
Kraftwerk Sanetsch AG rakensi 1960-luvun alussa solan pohjoispuolelle voimalaitoksen ja patojärven (ransk.  Lac de Sénin, saks. Sanetschsee). Voimalaitoksen teho on 18 MW. Rakennustöiden yhteydessä solan yli etelästä rakennettiin tie. Solalle ja patojärvelle on postiautoyhteys Sionista kesäisin sekä viikonloppuisin syksyllä. Pohjoisesta padolle on köysirata, jolla on säännöllinen liikenne kesäkuulta lokakuulle.  
Solan ensimmäinen majatalo (saks. Berggasthaus) avattiin vuonna 1885. Col du Sanetsch on kesäisin suosittu retkeilykohde, jossa on hotelli.  Myös patojärvellä on hotelli-ravintola.
Sierra Maestra

Sierra Maestra (”suuri vuoristo”) on vuorijono Kuuban itäosassa, länteen Santiago de Cuban kaupungista, etelään Bayamosta ja itään Manzanillosta. Etelässä vuoristo ulottuu Karibianmereen asti. Vuoristo sijaitsee entisessä Orienten maakunnassa, joka on nykyään jaettu Santiago de Cuban ja Granman provinsseihin. Vuoriston korkein huippu on Pico Turquino (1974 m mpy.) edellä mainittujen provinssien rajalla, jota ympäröivästä alueesta on muodostettu Pico Turquinon kansallispuisto.
Vuosina 1956–1959 Sierra Maestra tuli tunnetuksi Fulgencio Batistan vastaisen sissiliikkeen tukikohtana, josta käsin Fidel Castron johtamat joukot operoivat tehden hyökkäyksiä ympäröiviin kaupunkeihin ja niiden varuskuntiin. Castro ei suinkaan ollut ensimmäinen, joka keksi käyttää aluetta turvapaikkanaan, vaan vuoristolla on pitkä historia hallituksen ja entisen emämaan Espanjan vastaisten kumouksellisten lymypaikkana jo 1800-luvun itsenäisyyssodista alkaen.
Heksatriakontaani

Heksatriakontaani eli n-heksatriakontaani (C₃₆H₇₄) on 36-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää vahamaista ainetta. Heksatriakontaanin rakennekaava on CH₃(CH₂)₃₄CH₃, moolimassa 506,988 g/mol, sulamispiste 75,01 °C ja CAS-numero 630-06-8. Heksatriakontaani on käytännössä veteen liukenematonta. Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina ja joissain kasveissa.
İzmit

İzmit (muinainen Nikomedia) on Kocaelin maakunnan pääkaupunki Turkin pohjoisosassa. Se sijaitsee Marmaranmeren rannalla noin sata kilometriä Istanbulista itään. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 196 247 asukasta. Vuonna 1999 kaupunkia koetteli paha maanjäristys, ennen sitä kaupungissa oli yli 210 000 asukasta.
Izmitissä on suuri öljynjalostamo sekä paperi- ja sementtiteollisuutta. Fordilla on autotehdas kaupungin liepeillä. Kocaelin yliopisto on perustettu 1992, ja siellä on 50 000 opiskelijaa.

Historia

Izmit, silloinen Nikomedia, oli Rooman valtakunnan tärkeistä kaupungeista itäisin, ja Diocletianuksen pääkaupunki tetrarkian aikana vuosina 286–324.  Konstantinus Suuren aikana Nicomedia oli alueen pääkaupunki kunnes Kostantinus siirsi Rooman valtakunnan pääkaupungin Roomasta Byzantioniin, nykyiseen Istanbuliin, jonka hän rakennutti uudelleen ja nimesi Nova Romaksi.
Xiaomi Redmi Note 4X

Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 4X -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 625 8953-prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 32 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
.es

.es on Espanjan Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Sitä hallinnoi Network Information Center of Spain.

Vaihtoehdot

Marraskuuhun 2005 asti .es-tunnuksen rekisteröinti oli kallista ja hankalaa verrattuna muihin ccTLD:iin. Toisen tason nimen piti olla joko Espanjassa voimassa oleva tavaramerkki, yrityksen tai yhdistyksen tarkka nimi tai ainakin yksityishenkilön sukunimi. Yleiset nimet ja paikannimet eivät olleet kelvollisia. Nimen tuli olla myös vähintään kolme merkkiä, tosin oli joitakin poikkeuksia, kuten hp.es(Hewlett-Packard Espanja) ja pp.es(Kansanpuolue). Vaihtoehtoisesti monet espanjalaiset yhdistykset käyttivät tunnusta .com, .org tai .net.

Käyttö

Vaikka .es on Espanjassa hyvin suosittu, sitä on käytetty tunnusten hakkeroimiseen, kuten geociti.es, nettisivu peilaten Geocities, beach.es myyden rantalomia ja yksityissivusto thejones.es.
Vuohenputki

Ulkonäkö ja koko

Vuohenputki kasvaa 30–100 cm korkeaksi. Kasvilla on voimakas maavarsi, josta se versoo joka kevät varsin aikaisin. Lehdet ovat kahteen kertaan kolmisormiset eli lehti jakautuu kolmeen osaan, joista kukin jakaantuu kolmeen lehdykkään, kukinto on kerrannainen sarja ja kukat vihertävän valkoiset. Pikkusarjoissa ei ole suojuslehteä. Lehtiruodin kouru erottaa sen muun muassa myrkkykeisosta.
Vuohenputki muodostaa tiheitä yhtenäisiä kasvustoja ja tukahduttaa muut kasvit ympäristöstään. Pelkän maanpäällisen osan kitkeminen ei yleensä kasvia hävitä vaan se uusiutuu tehokkaasti maavarren palasista. Pienetkin juurenpätkät versovat helposti, ja varmin keino kasvin hävittämiseksi onkin multien vaihtaminen kokonaan.

Levinneisyys

Vuohenputki kasvaa luonnonvaraisena Euroopassa, mutta se on levinnyt rikkaruohona Pohjois-Amerikkaan. Suomessa se on alkuperäinen ja yleinen varjoisten ja multavien lehtojen ja puronvarsien kasvi Etelä- ja Keski-Suomessa Suomenselän eteläpuolella. Se on hyötynyt asutuksesta leviämällä metsittyville pelloille, pellonpientarille ja puutarhoihin luontaisella esiintymisalueellaan ja myös Pohjois-Suomessa.

Elinympäristö

Vuohenputki kasvaa rehevässä lehtomaassa ja kesannolle jätetyillä pelloilla. Puutarhassa se saattaa olla tehokkaan leviämisensä vuoksi kiusallinen ja vaikeasti hävitettävä rikkaruoho.

Käyttö

Vuohenputken nuoria lehtiä voi käyttää villivihanneksena, mutta lajinmäärityksessä pitää olla tarkkana: muun muassa myrkylliset myrkkykatko, myrkkykeiso ja hukanputki näyttävät hieman samanlaisilta. Vuohenputki muistuttaa kuitenkin ehkä eniten yleisenä kasvavaa vaaratonta karhunputkea (Angelica sylvestris).
PGM-11 Redstone

Redstone oli yhdysvaltalainen keskimatkan ohjus (MRBM) ja myöhemmin kantoraketti. Ohjuksen tunnistenumero on PGM-11A. Tämä ohjus oli saksalaisen rakettisuunnittelun uranuurtaja Wernher von Braunin suunnittelema.
Redstone oli armeijan ”vanha luotettava”. Se oli tarkka, luotettava, nestemäistä polttoainetta käyttävä raketti. Nykyisin ohjuksiin verrattuna sen huonoja puolia olivat lyhyt kantomatka ja runsas tukikaluston vaatimus sekä hidas laukaisuaika. Redstone-ohjusta käytettiin kantorakettina Mercury-ohjelman alussa.
Redstonen kehittelyä edelsi Hermes-suunnitelma 1944. Raketista kaavailtiin 200 kilometriä kantavaa, mutta kantomatka pieneni suunnitelman edetessä. Vuonna 1951 projekti kulki SSM-G-14 eli Hermes C-1-nimisenä. Tämän jälkeen suunnitellun ohjuksen kantomatka laski 400 kilometriin. Ensi kerran Redstone laukaistiin 1952, ja ensimmäinen onnistunut koelento oli vuonna 1953. Chrysler alkoi tuottaa ohjusta sarjoina 1955. Yhdysvaltain armeija sai käyttöönsä ohjuksen 1958 ja se poistettiin asevarastosta jo 1964.
Raketti käytti nestemäistä happea ja alkoholia polttoaineena edeltäjänsä V-2:n tapaan. Redstone-ohjuksen kantomatka oli 325 kilometriä, ja muutamia Redstone-yksiköitä oli Saksan liittotasavallassa vuoteen 1963. Redstonen ydinkärki oli joko W-39 3,5 megatonnin vetypommi, tai tavanomainen räjähde. Elokuussa 1958 vetypommilla varustettu Redstone laukaistiin operaatio Hardtackissa Tyyneenmereen. Myöhemmin 1. elokuuta 1958 räjähti Redstonella laukaistu ydinkärki yli 70 kilometrin korkeudessa kokeessa nimeltä operaatio Teak. Myöhemmin elokuussa Orange laukaistiin Redstonella 43 kilometrin korkeuteen. Molemmissa kokeissa käytettiin 3,75 megatonnin kärkeä. SM-78/PGM-19 Jupiter-ohjus oli Redstonen välitön seuraaja.
Yhdysvallat olisi kyennyt laukaisemaan Jupiter-C-raketilla satelliitin jo 1956 Yhdysvaltain hallitus halusi laukaista satelliitin siviiliraketilla ja esti laukaisun. Kun Yhdysvaltain ensimmäinen satelliittilaukaisu oli epäonnistunut Vanguard-raketin tuhouduttua laukaisualustalle ja Neuvostoliiton Sputnik 2 kiersi jo maata, Von Braun sai laukaista satelliitin.
Bessarabian bulgarialaiset

Historia

Bessarabian bulgarialaiset muuttivat Bolgradin ja Tarakliyn alueelle Bessarabiaan 1800-luvun alkupuolella yhdessä monien gagauzien kanssa varsinaisen Bulgarian alueen ollessa vielä osa Ottomaanien valtakuntaa. Alueelle muuttaneet bulgarialaiset säilyttivät kotiseutunsa perinteet ja pitivät yllä yhteyksiä Bulgariaan jääneiden kanssa. Bessarabiaan perustettiin useita bulgarialaisia kouluja, joissa monet Ottomaanien valtakunnassakin asuneet opiskelivat.
Kun Bessarabia liitettiin Romaniaan alueen bulgarialaiseen vähemmistöön kohdistettiin romanialaistamistoimia, jollaisia tehtiin myös Dobrogeassa. Huonoa kohtelua jatkoi Neuvostoliitto toisessa maailmansodassa, jolloin noin 18 000 bulgarialaista siirrettiin Keski-Aasiaan, koska heidän pelättiin tekevän yhteistyötä saksalaisten kanssa. Sodan jälkeen Bessarabia jaettiin Moldovan ja Ukrainan neuvostotasavaltojen kesken. Bulgarialaisia ei otettu huomioon rajoja vedettäessä, mutta toisaalta he saivat luvan palata Keski-Aasiasta, josta takaisin tuli muutamia tuhansia.
1980-luvun loppupuolella bulgarialaiset perustivat jälleen kulttuuriyhdistyksiä, kuten Vûzrazhdane Moldovassa, jotka vaativat jälleen bulgarialaisia kouluja. Moldovan valtion vähemmistöohjelmista huolimatta bulgarialaiset suhtautuivat maan itsenäisyyteen epäilevästi gagauzien ja maan venäläisten tapaan. Monet halusivat liittyä Ukrainaan, jotta heillä olisi yhteys muihin bulgarialaisiin. Heistä tuli näin osa Transnistriassa alkanutta konfliktia vuonna 1992, jonka aikana monet bulgarialaiset kuolivat yhteenotoissa. Sittemmin osa bulgarialaisista on muuttanut Bulgariaan, jossa heillä on suhteellisen helppo pääsy esimerkiksi korkeampiin koulutuspaikkoihin.
Jacinda Ardern

Ura

Ardern opiskeli viestintää Waikaton yliopistossa, jossa suoritti alemman korkeakoulututkinnon vuonna 2001. Hänet valittiin maan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Sitä ennen hän oli muun muassa toiminut kansainvälisen International Union of Socialist Youth -nuorisojärjestön puheenjohtajana ja työskennellyt Helen Clarkin avustajana. Ardern liittyi työväenpuolueeseen 17-vuotiaana.
Ardern oli puoluelistalta valittu parlamentaarikko vuosien 2008, 2011 ja 2014 vaalien jälkeen. Vuoteen 2010 hän oli parlamentin nuorin jäsen. Helmikuussa 2017 hänet valittiin Mount Albertin vaalipiirin edustajaksi täytevaalissa, joka järjestettiin David Shearerin jätettyä paikkansa. Saman vuoden maaliskuussa hänet valittiin puolueen varapuheenjohtajaksi Annette Kingin tilalle ja elokuussa puheenjohtajaksi Andrew Littlen tilalle. Little oli eronnut tehtävästä puolueen heikkojen kannatuslukujen vuoksi. Ardern valittiin molempiin tehtäviin ilman vastaehdokkaita. Tullessaan valituksi hän oli puolueen historian nuorin puheenjohtaja.
Ardernin ensimmäiset vaalit puoluejohtajana olivat 23. syyskuuta 2017 järjestetyt parlamenttivaalit. Pääministeri Bill Englishin johtama kansallispuolue pysyi suurimpana, mutta Ardernin johtama työväenpuolue lisäsi merkittävästi kannatustaan edellisvaaleihin ja puheenjohtajavaihdosta edeltäneisiin mielipidetiedusteluihin nähden. Sen ääniosuus nousi yli kymmenen prosenttiyksikköä, ja se sai 14 lisäpaikkaa. 19. lokakuuta 2017 työväenpuolue sopi hallitusyhteistyöstä vaalien kolmanneksi suurimman puolueen, Winston Petersin johtaman New Zealand Firstin kanssa. Myös neljänneksi suurin puolue, vihreät, liittyi mukaan hallituskoalitioon. Ardern aloitti pääministerinä 26. lokakuuta 2017.

Yksityiselämä

Ardern varttui mormoniperheessä, mutta erosi kirkosta nuorena aikuisena sen homovastaisen linjan vuoksi.  The New Zealand Heraldin haastattelussa vuonna 2017 hän kertoi olevansa agnostikko.
Ardern on avoliitossa televisiojuontaja Clarke Gayfordin kanssa.  Heidän ensimmäinen lapsensa syntyi 21. kesäkuuta 2018, ja hän piti kuuden viikon äitiysloman.
HMS Dulverton (M35)

Palvelus

Alus muutettiin vartiolaivaksi 1997. Se todettiin tarpeettomaksi, jonka jälkeen alus asetettiin myyntiin vuonna 2004. Vuonna 2008 Liettua osti aluksen. Thales modernisoi aluksen miinantorjuntajärjestelmät runkoonasennetulla Sonar 2193 järjestelmällä, propulsiojärjestelmällä, taistelunjohtojärjestelmällä ja miinantuhoamisjärjestelmällä, jonka jälkeen alus liitettiin 2011 laivastoon nimellä Kuršis.