google/wiki40b huggingface dataset:
NASDAQ

Historia

Kun Nasdaq, joka oli alkujaan lyhenne sanoista National Association of Securities Dealers Automated Quotations (NASDAQ), aloitti osakekaupan 8. helmikuuta 1971, se oli maailman ensimmäinen elektroninen pörssi. Se oli alkujaan suunnattu teknologiayhtiöille, jotka eivät olleet listattuna New Yorkin pörssissä.
Nasdaqin keskeisten yritysten Nasdaq 100 -indeksi nousi nopeasti huippulukuun vuonna 2000, joka viestitti IT-kuplan kehittymisestä. Vastaava kehitys oli Nasdaq Composite -indeksillä, jonka indeksiluku ylitti 5 000 pistettä IT-kuplan aikaan, ja seuraavan kerran maaliskuussa 2015.
Kvis

Kvis on pieni omakotitalovaltainen kylä Kirkkonummella Jorvaksen postinumeroalueella 02420 Jorvas Laajakallion vieressä. Kvisiä halkoo pitkähkö hiekkainen Kvisintie, jonka ympärille asettuu asuintaloja. Kvisissä asui aikanaan puutarha-arkkitehti Bengt Schalin, jonka mukaan Kvisissä on myös nimetty tie. Kvisin alueen muut tiet ovat Kvisinkuja, Kvisinpolku, Kvisinrinne ja Neidonlaakso. Kvisintien ja Bengt Schalinin tien risteyksestä on Jorvaksen seisakkeelle noin kilometrin matka kävellen. Lähin ruokakauppa sijaitsee Laajakalliossa noin 2,5 kilometrin päässä. Masalan palvelujen luokse matkaa kertyy noin 3 kilometriä ja Kirkkonummen kuntakeskukseen noin 4 kilometriä.
Heikki Toivola

Heikki ”Heka” Toivola (2. kesäkuuta 1940 Kotka – 15. lokakuuta 2009 Valkeakoski) oli suomalainen mainosgraafikko, joka sai Rudolf Koivu -palkinnon vuonna 1971 lastenkirjallaan The Hole Story.
Toivola kävi koulunsa Virojoella ja Järvenpäässä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1959 ja opiskeli mainosgrafiikkaa Kunstschule Alsterdammissa Hampurissa.
Toivola työskenteli mainos- ja pakkausgraafikkona Tampellan Tambox-tehtailla Inkeroisissa 1966–1970, sitten Yhtyneiden paperitehtaiden keskushallinnossa ja tytäryrityksessä Paperituote ja lopuksi UPM-Kymmenessä.
Toivola suunnitteli myös monia liikemerkkejä ja logoja, kuten Kansallis-Osake-Pankin vuonna 1974 käyttöön otetun sinisen oravatunnuksen.
Etelä-Alpit

Etelä-Alpit (engl. Southern Alps) on vuorijono Uuden-Seelannin Eteläsaaren länsiosassa. Vuoriston nimesi James Cook 23. maaliskuuta 1770. Vuoriston korkein vuori on Mount Cook, joka yltää 3 754 metrin korkeuteen. Se on myös koko Uuden-Seelannin korkein kohta. Vuoristossa on Mount Cookin lisäksi 16 muuta yli 3 000 metriä korkeaa huippua. Siellä on myös noin 360 jäätikköä, joista suurin on 27 kilometriä pitkä Tasmanin jäätikkö.
Andrian Mardare

Andrian Mardare (s. 20. kesäkuuta 1995) on moldovalainen keihäänheittäjä. Mardaren henkilökohtainen ennätys on Prahassa 4. kesäkuuta 2018  heitetty 84,43 metriä. Tulos on myös keihäänheiton Moldovan ennätys.
Eugenessa järjestetyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 Mardare saavutti keihäänheitossa pronssimitalin tuloksella 72,81 metriä. Vuonna 2017 yleisurheilun joukkueiden EM-kilpailuiden Kakkosliigassa hän otti keihäässä lajivoiton tuloksella 83,93 metriä. Kilpailu heitettiin 25. kesäkuuta Tel Avivissa. Samalla Mardare paransi keihäänheiton Moldovan ennätystä neljännen kerran kauden 2017 aikana vuoden neljännessä kilpailussaan.
Mardare saavutti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 pronssia tuloksella 78,76. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Berliinin EM-kisoissa 2018 hänen sijoituksensa oli seitsemäs tuloksella 81,54.
Efraim

Efraim (hepr. ‏ אֶפְרַיִם‎, Efrájim) oli Raamatun Joosefin ja Onin papin Poti-Feran tyttären Asenatin toinen poika. Efraim ja hänen isoveljensä Manasse syntyivät Egyptissä seitsemän hyvän vuoden aikana (Moos. 41:50-52). Isoisä Jaakob kuitenkin siunauksessaan nosti Efraimin esikoisasemaan.
Efraimin heimoalue sijaitsi Benjaminin maiden pohjoispuolella. Efraimin heimo taipui Samuelin kehotuksesta Daavidin kuninkuuteen, mutta myöhemmin vaikutti valtakunnan jakautumiseen.
Raamatussa on Efraimin mukaan nimetty metsä Jordanin itäpuolella (2 Sam. 18:6) ja eräs Jerusalemin kaupungin porteista (2. Kun. 14:3).
Efraim on symboloinut myös myöhemmin heimon asuttamalla alueella sijainnutta Samariaa.
American Independent Party

American Independent Party on vuonna 1967 Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Puolue muistetaan ennen kaikkea vuoden 1968 presidentinvaaleista, jolloin puolueen ehdokas George Wallace voitti viidessä eteläisessä osavaltiossa, ollen toistaiseksi viimeinen ns. kolmannen puolueen ehdokas joka on Yhdysvaltain presidentinvaaleissa saanut koko osavaltion valitsijamiehet puolelleen.
Craig Gardner

Seurajoukkueura

Gardner on Aston Villan kasvatti, joka allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa 31. tammikuuta 2005. Ensiesiintymisensä Valioliigassa hän teki samana vuonna 26. joulukuuta Evertonia vastaan pelatussa ottelussa. Gardner teki uuden nelivuotisen sopimuksen elokuussa 2007. Kaudella 2009–2010 hän pelasi vain yhden ottelun loukkaantumisen vuoksi. Kaikkiaan hän pelasi Aston Villassa lähteestä riippuen 58 tai 59 valioliigaottelua, joissa teki viisi maalia. UEFA-cupissa hän pelasi karsintapelit mukaan lukien yhdeksän ottelua ja Eurooppa-liigan karsinnoissa yhden pelin. 4. tammikuuta 2010 uutisoitiin kuitenkin, että Birmingham valmisteli Gardnerista 3,5 miljoonan punnan tarjousta. Aston Villa hylkäsi ensimmäisen tarjouksen, mutta hyväksyi seuraavan, ja Gardner allekirjoitti 26. tammikuuta 4,5 vuoden sopimuksen Birminghamin kanssa.
Gardner pelasi Birminghamissa puolentoista kauden aikana 42 valioliigaottelua, joissa teki kahdeksan maalia. Hän pelasi kaudella 2010–2011 kuusi ottelua Englannin liigacupissa mukaan lukien tappiollisen loppuottelun Arsenalia vastaan. Heinäkuussa 2011 Gardner siirtyi Sunderlandiin. Hän pelasi kaudella 2013–2014 liigacupissa viisi ottelua, myös tappiollisen loppuottelun Manchester Cityä vastaan. Kaikkiaan hän pelasi Sunderlandissa 81 valioliigaottelua, joissa teki 11 maalia.
Gardner siirtyi Valioliigan West Bromwichiin ilmaisella siirrolla kesällä 2014. Kahdella ensimmäisellä WBA-kaudellaan hän pelasi yhteensä 69 valioliigaottelua, joissa teki kuusi maalia.

Maajoukkueura

Gardner pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi kolmessa ottelussa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009.
Huippalampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kaijanpuron valuma-alueeseen (35.489) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 186,8 metriä mpy.
Rautias

Värin genetiikka ja periytyminen

Rautias väri on yksi hevosten kolmesta perusväristä, joista kaksi muuta ovat ruunikko ja musta. Jokainen hevonen on pohjaväriltään eli geneettisesti jonkin näistä kolmesta väristä edustaja ja periyttää pohjaväriä sen mukaisesti, vaikka eläin saattaakin muiden väriin vaikuttavien tekijöiden vuoksi ulkonäöltään olla esimerkiksi täysin valkoinen. Perusvärien periytyminen on melko monimutkaista ja perustuu kahteen eri lokukseen (niin kutsutut A- ja E-lokukset) osuneisiin geenien alleeleihin. Rautias on hevonen, joka on perinyt E-lokukseen molemmilta vanhemmiltaan resessiivisen alleelin e eli on genotyypiltään tämän lokuksen suhteen ee. Tällöin on samantekevää, mitä alleeleja A-lokuksessa on, eivätkä sen erilaiset genotyypit (AA, Aa, aa) nykykäsityksen mukaan näy rautiaan hevosen ulkonäössä mitenkään.
Käytännön seurauksena perusvärien genetiikasta on se, että kahden rautiaan tai väriltään rautiaspohjaisen (esimerkiksi voikko, punahallakko) hevosen jälkeläinen voi olla väriltään ainoastaan rautias tai rautiaspohjainen. Rautias onkin ainoa hevosen väri, joka on suhteellisen helppo vakiinnuttaa rodun ainoaksi väriksi. Joskus jommankumman vanhemman väri (esimerkiksi hopeanruunikko tai kuloutunut musta tai ruunikko) on kuitenkin tunnistettu virheellisesti rautiaaksi, jolloin varsakaan ei välttämättä olekaan rautias. Rautiaan hevosen kummankaan vanhemman ei tarvitse olla rautias, ja rautiaan parittaminen mustan tai ruunikon hevosen kanssa saattaa tuottaa varsalle minkä tahansa perusvärin.

Samankaltaisia värejä

Jotkin jopa geneettisesti rautiaasta täysin poikkeavat värit voivat muistuttaa rautiasta. Monia tällaisia hevosia on ennen hevosvärien genetiikan tuntemista rekisteröity esimerkiksi kaneli- tai savakkorautiaksi.
Ryan Hamilton

Ura

5. heinäkuuta 2006 Hamilton teki varaamattomana vapaana agenttina sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. 21. tammikuuta 2009 hänet vaihdettiin Toronto Maple Leafsiin vastineeksi Robbie Earlistä.
Kaudella 2011-2012 Hamilton teki NHL-debyyttinsä 23. marraskuuta 2012 4-3 -voitossa New Jersey Devilsiä vastaan. Hän sai ottelussa syöttöpisteen.
5. heinäkuuta 2013 Hamilton teki kaksivuotisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa.
Rihmabarbi

Koko ja ulkonäkö

Rihmabarbin kyljet ovat metallinvihreät ja sen vatsa on hopeanvaalea. Pyrstön tyvessä on musta läikkä. Pyrstöevän alaosassa on musta ja punainen kuvio. Nimensä se on saanut selkäevästään, jossa on rihmamaisia ulokkeita. Kala voi kasvaa 15 cm pitkäksi.

Alkuperä

Rihmabarbia tavataan luonnossa Intiassa. Se elää kirkasvetisissä joissa, järvissä ja lammikoissa.

Käyttäytyminen, vesiolot  ja ravinto

Rihmabarbi on rauhallinen ja kaikkiruokainen parvikala. Sopiva pH on 6-7 ja lämpötila 20-24 astetta.  Suuri koko rajoittaa sen suosiota kotiakvaarioissa.
Joel Eriksson Ek

Seuraura

Eriksson Ek on Färjestad BK:n oma kasvatti. Hän toimi kaudella 2012–2013 seuran U16-junioreiden varakapteenina ja voitti koko U16 SM:n pistepörssin tehoilla 9+7=16 sekä tehotilaston lukemalla +13. Eriksson Ek jakoi samalla kaudella myös Färjestadin J18-junioreiden sisäisen tehotilaston voiton J18 Allsvenskanissa Oscar Niklassonin kanssa lukemalla +9. Kaudella 2013–2014 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja voitti sisäisen pistepörssin sekä J18 Elitissä että J18 Allsvenskanissa, joista kummassakin Eriksson Ek ylsi myös Färjestadin sisäisen maalipörssin voittoon. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa voittaen kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa.
Kaudella 2014–2015 Eriksson Ek nousi 17-vuotiaana Färjestadin J20-junioreiden kapteenistoon. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 21+11=32. Eriksson Ek jakoi J20 SuperElitin maalipörssin kymmenennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Kevään 2015 pudotuspeleissä hän voitti Färjestadin sisäisen pistepörssin ja jakoi sisäisen maalipörssin voiton Tobias Sjökvistin kanssa tehoilla 5+5=10. Eriksson Ek palkittiin kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin parhaana hyökkääjänä. Hän debytoi myös Färjestadin SHL-joukkueessa, jossa Eriksson Ek teki 34 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 4+2=6. Hän pelasi kauden aikana myös yhden CHL-ottelun. Tammikuussa 2015 Eriksson Ek teki Färjestadin kanssa kolmivuotisen SHL-sopimuksen.
Minnesota Wild varasi Eriksson Ekin ensimmäisellä kierroksella 20. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän oli varaustilaisuuden ensimmäisenä varattu ruotsalaispelaaja. Eriksson Ek teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Wildin kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 kuitenkin vielä lainalle Färjestadiin. Eriksson Ek teki runkosarjassa 15 tehopistettä. Sibir Novosibirsk varasi Eriksson Ekin 95. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016.
Eriksson Ek aloitti kauden 2016–2017 AHL-joukkue Iowa Wildissa, jossa hän pelasi yhden ottelun, kunnes Eriksson Ek nostettiin Minnesota Wildin NHL-vahvuuteen. Hän pelasi ensimmäinen NHL-ottelunsa kauden viidennellä kierroksella 22. lokakuuta 2016 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan. Eriksson Ek sai ottelussa jääaikaa 9.36 minuuttia. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen NHL-maalinsa. Eriksson Ek teki neljässä ensimmäisessä NHL-ottelussaan tehot 2+3=5, mutta hän jäi tämän jälkeen viidessä seuraavassa ottelussa ilman tehopisteitä. Eriksson Ek palasi lopulta loppukaudeksi lainalle kotimaahansa ja Färjestadiin.

Muuta

Eriksson Ekin pikkuveli Olle pelaa maalivahtina Färjestadin junioreissa. Veljesten isä Clas Eriksson on Färjestadin aiempi kapteeni ja nykyinen kuntovalmentaja.
Etyleenioksidi

Ominaisuudet

Etyleenioksidi on huoneenlämpötilassa väritön kaasu, joka syttyy herkästi. Aine reagoi hyvin voimakkaasti voimakkaiden happojen ja emästen, hapettimien, metallien oksideiden ja kloridien sekä ammoniakin kanssa. Aine voi myös muodostaa polymeerejä veden tai kuumennuksen vaikutuksesta. Aineen suuri reaktiivisuus johtuu kolmen atomin muodostaman renkaan rengasjännityksestä.
Etyleenioksidi tuhoaa bakteereita, sieniä ja niiden itiöitä sekä viruksia.

Käyttö

Etyleenioksidia käytetään valmistettaessa etyleeniglykolia, dietyleeniglykolia ja trietyleeniglykolia. Muita käyttökohteita ovat etanoliamiinin ja glykolin eettereiden synteesi.
Etyleenioksidi on käyttökelpoinen steriloitaessa välineitä, jotka eivät kestä kuumennusta eivätkä siten sovi steriloitavaksi autoklaavilla. Tähän tarkoitukseen ainetta käytetään usein seostettuna hiilidioksidiin.

Turvallisuus

Etyleenioksidi on myrkyllistä. Aineen hengittäminen aiheuttaa huonoa oloa, väsymystä sekä hengenahdistusta. Aineelle pitkäaikainen altistus hengitysteiden kautta voi aiheuttaa astmaa. Etyleenioksidi luokitellaan syöpää aiheuttavaksi (karsinogeeniseksi) ja mahdollisesti mutaatioita aiheuttavaksi yhdisteeksi.
Vedessä etyleenioksidi hydrolysoituu ajan kuluessa. Kloridipitoisessa vedessä hydrolyysituotteena syntyy muun muassa myrkyllistä 2-kloorietanolia.
Tuomas Muraja

Tuomas Muraja (ent. Kainulainen) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.

Elämäkerta

Muraja valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1992 ja filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1999. Hän oli Länsi-Suomen toimittaja vuonna 1999, Ranskan Helsingin-suurlähetystön kääntäjä ja tiedottaja 1999–2000 ja Turun Sanomien ulkomaantoimittaja vuosina 2002–2006. Muraja oli Turun Sanomien, Kalevan ja Etelä-Suomen Sanomien EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä vuosina 2007–2011. Hän oli Turun Sanomien ulkomaantoimituksen vastaava 2011–2013.
Muraja palveli tiedotusupseerina Suomen KFOR-pataljoonassa Kosovossa vuosina 2000–2001 ja ISAF-joukoissa Afganistanin Maimanassa 2006–2007. Muraja on kirjoittanut sotilaskokemuksistaan kirjan Sotilaana Afganistanissa (Tammi, 2014).
Muraja oli yksi viidestä työryhmän jäsenestä tietojentarkistuspalvelu Faktabaarissa, jolle myönnettiin Bonnierin journalistipalkinto Vuoden journalistisena tekona 2014.
Faktabaari on sittemmin sanoutunut irti Murajasta ja ilmoittanut ettei hänellä ole aktiivista roolia projektissa.
Muraja oli mukana työttömille järjestetyssä Suomen perustulokokeilussa 2017–2018 ja julkaisi kokemuksistaan teoksen Perustulokoe-eläin 2019.
Howard Blake

Howard Patrick Blake (s. 28. lokakuuta 1938 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen säveltäjä. Hänen tunnetuin yksittäinen kappaleensa on ”Walking in the Air” (1982), joka sisältyy Lumiukko-elokuvan musiikkiin.
Blake sai 18-vuotiaana stipendin Royal Academy of Musiciin. Lumiukon ohella muita elokuvia, joihin hän on säveltänyt musiikin, ovat muiden muassa Kaksintaistelijat (1977) ja Amor ampuu ohi (1990). 
Blakelle myönnettiin vuonna 1994 brittiläisen imperiumin upseerin arvonimi. Hän oli vuonna 1981 Queenin jäsenten kanssa ehdolla Bafta-palkinnon saajaksi musiikista elokuvaan Flash Gordon.
Karen Bardsley

Karen Bardsley (s. 14. lokakuuta 1984) on Yhdysvalloissa syntynyt englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 81 maaottelua.
Bardsley esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa maaliskuussa 2005. Hän on ollut Englannin ykkösmaalivahti vuoden 2011 MM-kilpailuissa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa, vuoden 2015 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa. Vuonna 2015 hän saavutti MM-pronssia ja vuonna 2017 saavutuksena oli välieräpaikka mutta molemmissa kisoissa hän joutui loukkaantumisen takia sivuun kesken kisojen. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Englannin seitsemästä ottelusta neljä, joissa vastustaja teki yhteensä yhden maalin: kaksi alkulohko-ottelua, neljännesvälierän ja puolivälierän.
Bardsley oli Ison-Britannian ykkösmaalivahti vuoden 2012 olympialaisissa.
Bardsley edustaa seuratasolla Manchester Citya, jonne hän siirtyi vuoden 2013 lopulla Lincolnista.
Radio Days

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1995 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota "hyvä". Jauhiainen piti elokuvaa sympaattisena ja episodimaisena, mutta hieman turhan kevyenä ja nostalgisena.
John Leyden

John Leyden (8. syyskuuta 1775 – 28. elokuuta 1811) oli skottilainen runoilija orientalisti. Leyden syntyi Denholmissa, Teviotissa joka on lähellä Hawickia.
Leydenin isä oli paimenenena. Leyden meni kouluun vasta yhdesksän vuotiaana, mutta hän oppi lukemaan kotona paljon ennen kouluun menemistä. Hän ehti ahmia ennen koulua kaikki kirjat jotka sai käsiinsä. Hänen vanhempansa toivoivat hänestä pappia ja hän meni Edinburghin yliopistoon vuonna 1790. 
Vuonna 1794 hän tutustui British Poetsin toimittajan Robert Andersoniin ja hän julkaisi ensimmäisen runonsa tässä lehdessä. Hän osallistui myös kansanrunojen ja balladien keräämiseen ja käveli välillä pitkiä matkoja niitä keräämässä.
Vuosien 1803–1811 välillä hän oli töissä Intiassa Itä-Intian kauppakomppaniassa Madrasissa sairaalassa ja samaan aikaan hän tutki Intian kieliä. Ennen pitkää hänen Intian kielten ja murteiden tuntemus toi hänelle professorin viran.
Hän matkusti vuonna 1811 lordi Minton kanssa Jaavalle jossa hän sairastui malariaan josta ei toipunut ja kuoli 28. ikäisenä kuumeeseen.
Carl Eldh

Carl Johan Eldh (10. toukokuuta 1873 Film, Uplanti – 26. tammikuuta 1954 Tukholma), oli ruotsalainen kuvanveistäjä.
Eldhin isä oli seppä, ja 19-vuotiaana Carl aloitti opinnot Tekniska högskolanissa. Vuosina 1897–1904 hän oleskeli Pariisissa. Hän sai vaikutteita Auguste Rodinilta. Eldh teki aikansa poliitikoista ja taiteilijoista rinta- ja kokovartalokuvia veistoksellisten monumentaalitöiden ohella.
Tultuaan kotiin Pariisista hän tapasi Elise Perssonin, ja vuonna 1907 heille syntyi tytär Brita. Vuonna 1921 vaimo ja lapsi muuttivat Kaliforniaan. Carl Eldhin kuoleman jälkeen Brita Eldh vaikutti tarmokkaasti Eldhin ateljeemuseon perustamiseen. Ateljeemuseo toimii 1918 valmistuneessa Eldhin entisessä ateljeessa, joka sijaitsee Tukholman keskustan pohjoislaidalla Bellevueparken-puistossa.
Eldh oli Christian Erikssonin ja Carl Millesin kanssa Ruotsin huomattavimpia kuvanveistäjiä 1900-luvun alkupuolella. Eldh työskenteli monien arkkitehtien, kuten Ivar Tengbomin, Erik Lallerstedtin ja Ragnar Östbergin kanssa.
Töyhtötinami

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 40 cm. Sukupuolet ovat samannäköiset. Lajille on tunnusomaista pitkä ja ohut ylöspäin kaartuva töyhtö. Töyhtötinamilla on harmaankirjava höyhenpuku. Muista tinamilajeista poiketen lajilla on vain kolme varvasta, koska takavarvas puuttuu.

Levinneisyys

Lintua tavataan etelä-Chilessä, ja Argentiinassa.

Elinympäristö

Töyhtötinami on paikkalintu, joka viihtyy kuivassa avomaastossa ja harvapuisissa metsissä. Sitä tavataan vuorten rinteillä aina 3000 metrin korkeuteen saakka.

Lisääntyminen

Pesiminen tapahtuu matalaan maakuoppaan, usein matalan pensaan juurella. Hautominen on koiraan vastuulla.

Ravinto

Töyhtötinamin ravintoa ovat lehdet, siemenet, hedelmät, hyönteiset.
Markus Visanti

Markus Mattias Visanti (vuoteen 1936 Björklund; 4. joulukuuta 1921 Vaasa – 14. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen yliopettaja ja rehtori 1960–1970. Hän teki paljon yhteistyötä puolisonsa, arkkitehti Irmeli Visannin kanssa nimiään kantaneessa toimistossaan. He kirjoittivat myös takanrakentajille opaskirjan Uusi takkakirja.
Visannin isä oli arkkitehti Matti Visanti. Myös hänen poikansa Matti Johannes Visanti (s. 1945) on arkkitehti.
Justin Chancellor

Justin Gunnar Walter Chancellor (syntynyt 19. marraskuuta 1971) on englantilainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Toolin basistina.

Elämäkerta

Chancellorilla on norjalaisia sukujuuria.

Ura

Chancellor liittyi Tooliin alkuperäisen basistin, Paul d'Amourin, jättäessä yhtyeen vuonna 1995 musiikillisten mielipide-erojen takia. Tosin aluksi Chancellor oli haluton liittymään, johtuen velvollisuudentunnostaan hänen aiemman, jo hajonneen Peach -yhtyeen jäseniä kohtaan. Lisäksi Chancellor pelkäsi koesoittoa, mutta lopulta tämän ystävä ylipuhui miehen koesoittoihin. Pian hän lensi Yhdysvaltoihin, ja sai paikan Toolin nykyisessä kokoonpanossa.
Heikki Gummerus

Eino Henrik Gummerus (11. syyskuuta 1893 Nivala – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä August Gummerus ja Greta Ruuska.

Jääkäriaika

Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä Nivalasta liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Jatkokoulutusta Gummerus sai Libaussa 25. maaliskuuta 1917 alkaen.
Viktorija Zjabkina

Ura

Zjabkina oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa, jossa hän jäi 200 metrillä alkueriin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui alkuerissä 100 ja 200 metrillä sekä 4 × 100 metrin viestissä. Hän on ollut mukana myös neljissä MM-kilpailuissa selviytyen parhaimmillaan välieriin 100 ja 200 metrillä Pekingissä 2015. Aasian kisoista Zjabkinalla on yksi viestihopea ja -pronssi sekä Aasian-mestaruuskilpailuista viisi kultaa ja yksi hopea. Vuoden 2015 kesäuniversiadeista Zjabkina voitti kultaa 100 metriltä, 200 metriltä ja pikaviestistä.
Hän on voittanut Kazakstanin mestaruuden 100 metrin juoksussa 2011 ja 2015, 200 metrin juoksussa 2011, 2013 (23,64 s), 2015 ja 2018, 4 × 100 metrin viestissä 2011, 2012, 2014 ja 2015 sekä 4 × 200 metrin viestissä 2017. Sisäradoilla hän on voittanut maansa mestaruuden 60 metrillä 2015, 2016 ja 2017 sekä 200 metrillä 2016 ja 2017.

Muuta

Zjabkina opiskelee liikuntakasvatusta Kazakstanin kansallisessa yliopistossa. Tätä kautta hän sai osallistumismahdollisuuden universiadeihin, jotka on tarkoitettu yliopisto-opiskelijoille.
Shiratsuyu (1935)

Palvelus

Alus upotettiin 14. kesäkuuta 1944.
August Fredrik Airanne

August (Aukusti) Fredrik Airanne, aik. Andberg (20. joulukuuta 1871 Joensuu – 28. maaliskuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, nimismies ja suomentaja.
Airanteen vanhemmat olivat postiljooni Henrik August Andberg ja Maria Tapaninen. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1893 ja hän suoritti alemman hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1910. 
Airanne oli Mikkelin Sanomien päätoimittajana 1895–1901, Pohjois-Karjala-lehden päätoimittajana 1901–1904 ja Satakunnan Kansa-lehden päätoimittajana 1905–1907. Hallintotutkinnon suoritettuaan hän oli nimismiehenä Kontiolahdella ja Pielisensuulla 1913–1918, Nurmeksessa 1918–1922 ja Kuhmoisissa vuodesta 1922 alkaen. 
Airanne oli naimisissa vuodesta 1896 Dagmar Eugenia Sofia Fabritiuksen (s. 1873) kanssa.
Nōtō

Nōtō on japania ja tarkoittaa iaidōssa miekan palauttamista takaisin tuppeen. Iaidōssa Nōtō on neljästä iai-katan osa-alueesta viimeinen, katan päättävä osa. Nōtō suoritetaan veren terästä ravistamisen (chiburi) jälkeen. Nōtōta tehdessään miekkailija säilyttää sisäisen valppautensa, zanshin, eikä siten tule yllätetyksi.

Nōtōn nopeus

Nōtōsta on kahta nopeutta, hidas ja nopea. Onnistuneen miekkamanööverin jälkeen ei periaatteessa ole syytä nopeaan Nōtōn tekemiseen. Miekan tuppeen palauttamisen nopeus kuitenkin kasvaa harjoittelijoilla kokemuksen ja harjoituksen myötä. Nōtōn nopeuden pitäisi kuitenkin olla suhteessa nukitsuken, kirioroshin ja chiburin nopeuteen.