google/wiki40b huggingface dataset:
Aavekuiskaaja

Juoni

Melinda Gordon on nuori nainen, joka asuu fiktiivisessä Grandview’n kaupungissa, New Yorkissa ja jolla on kyky nähdä ja kommunikoida kuolleiden kanssa. Melinda asuu aviomiehensä Jim Clancyn (David Conrad) sekä myöhemmin poikansa Aiden Lucasin (Connor Gibbs) kanssa. Työkseen Melinda pitää "Same As It Never Was Antiques" -antiikkiliikettä. Aaveet pyytävät Melindalta apua luottaen tälle viestinsä tai täyttäen haasteensa voidakseen siirtyä tuonpuoleiseen. Keskeneräisiä asioita tunnollaan kuolleet ihmiset saattavat jäädä elävien joukkoon eivätkä voi siirtyä tuonpuoleiseen ja Melinda auttaa heitä löytämään rauhan.
Sarjassa esiintyi myös Aisha Tyler, joka esitti Melindan parasta ystävää ja työkaveria Andrea Marinoa. Andrea kuolee kuitenkin traagisesti ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella tuotantokaudella Melinda tapaa Delia Banksin (Camryn Manheim), kiinteistövälittäjän jonka kanssa hän ystävystyy. Vaikka aluksi Delia väittääkin Melinda tarvitsevan psykologin apua, lopulta hän hyväksyy Melindan lahjan pysyen kuitenkin aika ajoin skeptisenä. Delialla on Ned-niminen poika (Tyler Patrick Jones kaudet 2–3, myöhemmin Christoph Sanders), joka saa Melindan lahjan selville paljon ennen äitiään. Melinda ystävstyy myös Rockland yliopiston professorin Rick Paynen (Jay Mohr) kanssa, joka auttaa Melindaa ratkaisemaan konflikteja aaveiden kanssa. Payne lähtee tutkimusmatkalle Himalajalle neljännen kauden ensimmäisessä jaksossa.
David Yost

Elämäkerta

Yost syntyi Council Bluffsissa, Iowassa, mutta asui useimmiten ympäri Yhdysvaltoja. Hän kilpaili myös useissa telinevoimistelun kansallisissa kisoissa ja saavutti muun muassa Iowan ja Montanan osavaltion mestaruudet. Yost valmistui vuonna 1991 Gracelandin collegesta Lamonissa opiskeltuaan viestintää ja näyttelemistä. Sittemmin Yost muutti Kaliforniaan pyrkiäkseen näyttelijäksi. Elokuussa 2010 David Yost kyllästyttyään asiaa koskeviin vihjailuihin myönsi olevansa homoseksuaali.

Näyttelijänä

Yostin koe-esiinnyttyä vuonna 1993 uutteen sarjaan Mighty Morphin Power Rangers hän sai roolikseen olla ensimmäinen sininen Ranger, Billy Cranston, joka piti hallussaan Triceratopsin ja myöhemmin suden voimaa. Yost oli ensimmäisessä sarjassa ainut näyttelijä, joka esiintyi jokaisessa jaksossa, kun osa näyttelijöistä jätti sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Hän näytteli myös vuonna 1995 sarjasta tehdyssä elokuvassa Power Rangers, joka tuotti maailmanlaajuisesti yli 66 miljoonaa dollaria. Mighty Morphin Power Rangersin päätyttyä vuonna 1996 Yost jatkoi Billy Cranstonin roolissa uudessa Power Rangers Zeossa, mutta hänen hahmonsa ei enää toiminut Power Rangerina vaan teknisenä neuvonantajana. Zeon ollessa loppusuoralla Yost jätti sarjan oltuaan tyytymätön työympäristöönsä. Hänen oli tarkoitus esiintyä elokuvassa Power Rangers turbovaihteella ja saada sen myötä merkittäväkin rooli seuraavassa televisiosarjassa Power Rangers Turbo, mutta Yostin jättäessä sarjan suunnitelma ei koskaan toteutunut.
Power Rangersin jälkeen Yost esiintyi vielä elokuvassa After Diff'rent Strokes: When the Laughter Stopped ja toimi televisiotuottajana 2000-luvun alussa. Yost palasi noin kymmenen vuoden tauon jälkeen takaisin näyttelemisen pariin jännityselokuvan Degeneraten myötä.
Intertekstuaalisuus

Dekonstruktio

Jacques Derrida oli filosofisen jälkistrukturalismin edustaja, joka kehitti dekonstruktion perusperiaatteita. Intertekstuaalisuutta on pidetty dekonstruktion alalajina.
Dekonstruktio yleisesti ottaen on ero tekstin ja marginaalin välillä, ero kirjaan painetun ja lukijan tulkitseman tekstin välillä, se, mikä on rivien välissä. Intertekstuaalisuus on vain yksi esimerkki dekonstruktiosta.

Muuta

Nykyisin puhutaan intertekstuaalisuuden ohella myös intermediaalisuudesta. Tällä halutaan painottaa ajatusta siitä, että erilaisten kirjallisten tekstien ja toisaalta mediatekstien (esimerkiksi elokuva, tv-sarjat) välillä tapahtuu jatkuvaa liikettä ja syntyy viittaussuhteita. Intermediaalisuuden käsitettä on tarkastellut ja määritellyt muun muassa Tampereen yliopiston mediatutkija Mikko Lehtonen.
Findie – Hikeä, tekoverta ja kyyneliä

Juoni

Dokumenttielokuva omaehtoisesta suomalaisesta elokuvasta vuonna 2011. Millaista on tehdä leffoja salamavalojen toisella puolella? Ketkä näitä leffoja tekevät ja mitä he ajattelevat tekemisistään? Mikä saa harrastajan tekemään elokuvan ja julkaisemaan sen internetissä? Mikä on findien tulevaisuus?

Tuotanto

Idea dokumenttielokuvaan syntyi Teemu Lindholmin ollessa työharjoittelussa Uneton48-lyhytelokuvakilpailussa. Alun perin ajatuksena oli seurata Uneton48-kilpailun etenemistä sekä käydä kuvaamassa muutamissa muissa elokuvatapahtumissa ja julkaista elokuva elokuussa 2011 Joen yö-tapahtumassa.
Keväällä 2011 dokumenttielokuvaa kuvattiin Kuva&Kamera -messuilla, Kinos 11 -tapahtumassa, Leffalabra-kokoontumisessa sekä Uneton48-kilpailun aikana. Loppuhuipennukseksi suunnitellun Uneton48-lopputapahtuman kuvaaminen kuitenkin epäonnistui. Vastoinkäymisestä johtuen dokumenttielokuvan tekeminen vietti seuraavat kuukaudet telakalla ja elokuuksi suunniteltu ensi-ilta peruttiin.
Syyskuussa dokumenttielokuvaa kuvattiin Minun elokuvani -tapahtumassa. Lopulta suurin osa materiaalista taltioitiin marraskuussa, jolloin haastatteluja kuvattiin niin Helsingissä kuin Tampereellakin. Lindholm oli lähdössä tammikuun lopussa ulkomaille ja hän halusi dokumenttielokuvan valmiiksi siihen mennessä. Findie - Hikeä, Tekoverta ja Kyyneliä sai ensi-iltansa Joensuussa 13. päivä ja Helsingissä 19. päivä tammikuuta.
Findie - Hikeä, Tekoverta ja Kyyneliä julkaistiin ilmaiseksi internetissä Kelaamo-elokuvayhteisössä elokuun 29. päivä. Joensuun ja Helsingin lisäksi elokuvaa on esitetty ainakin Tampereella ja Jyväskylässä.

Musiikki

Dokumenttielokuvaan ei sävelletty lainkaan musiikkia. Teemu Lindholm etsi tunnelmaan sopivia kappaleita mm. Mikseri.net-musiikkiportaalista. Elokuvassa kuullaan kappaleita Fudge Floundersilta, North Vibesilta ja Heartblockilta.
Wronskin determinantti

Matematiikassa Wronskin determinantilla tarkoitetaan determinanttia, jonka kehitti Józef Maria Hoene-Wroński ja nimesi Thomas Muir. Sitä käytetään esimerkiksi differentiaaliyhtälölaskennassa, jossa sen avulla voidaan tarkastella yhtälön ratkaisujen lineaarista riippumattomuutta.

Wronskin determinantti ja lineaarinen riippumattomuus

Jos funktiot fᵢ ovat lineaarisesti riippuvia, niin tällöin myös niistä muodostetun Wronskin determinantin sarakkeiden täytyy olla, sillä derivointi on lineaarinen operaatio ja tällöin determinantin arvoksi tulee nolla. Niinpä Wronskin determinanttia voi käyttää sen osoittamiseen, että jono derivoituvia funktioita on lineaarisesti riippumattomia tietyllä välillä. Tähän riittää se, että determinantin arvoksi saadaan jotain nollasta poikkeavaa. Jos näin käy funktiojonolle, joka on lineaarisen homogeenisen differentiaaliyhtälön ratkaisujoukko, voidaan sanoa, että kyseinen funktiojono muodostaa kyseisen lineaarisen homogeenisen differentiaaliyhtälön ratkaisujen kannan.
On helppo ajatella, että W = 0 tarkoittaa aina lineaarista riippuvuutta, mutta tämä onkin yleinen väärinkäsitys. Giuseppe Peano painotti kuitenkin jo varhain (1889), että on olemassa funktioita kuten x² ja |x|x, joilla on jatkuvat derivaatat ja joiden Wronskin determinanttien arvot ovat 0 kaikilla x:n arvoilla, ja silti niiden muodostama funktiojono ei ole lineaarisesti riippuva. Niinpä tarvitaankin muutamia lisäehtoja sille, että Wronskin determinantin arvo 0 jollain tietyllä välillä tarkoittaisi lineaarista riippuvuutta.
Giuseppe Peano havaitsi vuonna 1889, jos funktiot ovat analyyttisiä, niin W = 0 tietyllä välillä tarkoittaa lineaarista riippuvuutta. Bochner puolestaan antoi vuonna 1901 muutamia muita ehtoja sille, että W = 0 tarkoittaisi lineaarista riippuvuutta. Lisäksi Wolsson julkaisi vuonna 1989 yleisemmän määritelmän sille, millä tavoin Wronskin determinantin arvo nolla ilmaisee lineaarista riippuvuutta.
Anja Tuulonen

Anja Tuulonen (s. 1955) on suomalainen silmälääkäri, silmätautiopin professori ja Tampereen yliopistosairaalan Silmäkeskuksen vastuualueen johtaja.
Tuulonen on European Glaucoma Societyn puheenjohtaja vuodesta 2016. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1985 Oulun yliopistosta on nimeltään Laser trabeculoplasty in the treatment of glaucoma.
Edvard Eriksen

Edvard Eriksen (10. maaliskuuta 1876 – 12. tammikuuta 1959) oli tanskalais-islantilainen kuvanveistäjä. Hänen veistoksistaan on tunnettu erityisesti Pieni merenneito. Hän asui Frederiksbergissä.
Hän opiskeli Kunstakademietissa 1895–1899. Vuonna 1902 hänen teoksensa oli näyttelyssä Charlottenborgissa. Hänen läpimurtonsa tapahtui viisi vuotta myöhemmin teoksella Haabet ('toivo'), josta hänelle myönnettiin akatemian vuosimitali ja jonka Valtion taidemuseo osti. Vuonna 1908 hänelle myönnettiin kunniaprofessuuri Carraran taideakatemiassa Italiassa.
Pienen merenneidon lisäksi hän on veistänyt Kristian X:n ja kuningatar Louisen marmorisen hautamuistomerkin Roskilden tuomiokirkkoon. Hän on koristanut myös Ny Carlsberg Glyptotekin julkisivut kymmenellä hiekkakivisellä reliefillä, jotka esittävät taiteita ja tieteitä.
Vuonna 1930 hänet nimitettiin konservaattoriksi Thorvaldsenin museoon. Hänelle myönnettiin 1932 Dannebrogin ritarikunnan kunniamerkki.
Shiloh Fernandez

Varhaiselämä

Fernandez syntyi Ukiahissa, Kaliforniassa. Hänen isänsä on portugalilaista ja venäjänjuutalaista sukujuurta ja äiti brittiläistä syntyperää. Fernandezilla on nuorempi veli ja sisko. Ennen näyttelijänuraansa hän työskenteli tiskaajana ja katalogimallina sekä varastopoikana Los Angelesiin muutettuaan. Hän on myöhemmin kuvaillut varastopojan työtä ”kamalaksi”.

Ura

Esiinnyttyään lyhytelokuvassa Fernandez alkoi saada pieniä rooleja sarjoista Todistettavasti syyllinen, Drake & Josh ja Lincoln Heights. Ensimmäisen isomman roolin hän sai lyhytikäisestä tv-sarjasta Jericho, jossa hän näytteli Sean Henthornia vuosina 2006–2007.
Vuonna 2008 Fernandez koe-esiintyi Edward Cullenin rooliin Twilight-elokuvasarjaan. Hän oli yksi finaaliehdokkaista, mutta hävisi roolin Robert Pattinsonille. Fernandezin läpimurto oli miespääosa vuoden 2011 elokuvassa Red Riding Hood – Punahilkka, jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Amanda Seyfried. Rooli teki hänestä teini-idolin ja vei usean lehden kanteen.
Vuonna 2013 Fernandez näytteli kauhuelokuvassa Evil Dead, joka on uusintaversio samannimisestä vuoden 1981 elokuvasta.
Ruby Rose

Näyttelijänä

Rose teki debyyttinsä australialaisessa elokuvassa Suite for Fleur. Hänellä oli pieni rooli draamassa Around the Block (2013), ja hän latasi YouTubeen vuonna 2014 oman lyhytelokuvansa Break Free. Videosta tuli viraali, ja se sai lyhyessä ajassa miljoonia katsomiskertoja. Videolla Rose muuttuu feminiinisestä henkilöstä maskuliiniseksi. Rose nousi Pohjois-Amerikkalaiseen, myöhemmin maailmanlaajuiseen, kuuluisuuteen Netflixin "Orange Is the New Black" -televisiosarjan myötä. Hän näytteli sarjan kolmannella tuotantokaudella hahmoa Stella Carlin. Rose esiintyi myös vuonna 2017 ensi-iltansa saaneissa elokuvissa Resident Evil: The Final Chapter, John Wick 2 ja xXx: Xander Cagen paluu. Hän näyttelee myös elokuvissa Pitch Perfect 3 (2017) sekä Megalodon (elokuva) (2018). 7. elokuuta 2018 julkistettiin, että Rose näyttelee Batwomania tulevassa The CW:n sarjassa. Hän myös tähdittää vuonna 2019 tulevaa toiminta-komediaa Three Sisters.

Mallina

Rose on tehnyt mallintöitä mm. Maybellinelle, Nikelle (vuodesta 2017 lähtien, viimeisin kampanja "Kiss My Airs"), Urban Decaylle (vuodesta 2016 lähtien), Swarovskille sekä tanskalaiselle Georg Jensenille. Lisäksi Rose on esiintynyt useiden muotilehtien kansissa. Esimerkkeinä Vogue Australia, InStyle Magazine, Marie Claire Magazine, Cleo, Cosmopolitan, Maxim, Nylon, New Yorkin Inked Magazine sekä Uusi-Seelantilainen Remix Magazine.
Ilkka Jääskeläinen

Ura

Ammattimainen laulajanura käynnistyi heti Idols-kilpailun jälkeen tammikuussa 2006, jolloin levy-yhtiö SonyBMG ehdotti duo-uran aloittamista kaksosveli Heikki Jääskeläisen kanssa. Veljekset aloittivat säännöllisen keikkailun huhtikuussa 2006 ohjelmatoimisto ExtraViihteen myynnissä. Levymyynnin suhteen Ilkka Jääskeläinen ei menestynyt yhtä hyvin kuin muut Idols-voittajat, vaikka levy menikin heti ilmestyttyään virallisen listan toiselle sijalle ja sitä myytiin yli 14 000 kappaletta. SonyBMG:n mukaan levymyynti ei ollut syynä levytyssopimuksen purkautumiseen ensimmäisen levyn jälkeen. Levy-yhtiö myös tarjosi Jääskeläiselle kahta uutta levytysprojektia, mutta hän kieltäytyi. Syyksi yhteistyön päättymiselle ilmoitettiin levy-yhtiön ja artistin näkemyserot.
Keväällä 2011 Jääskeläinen esiintyi muiden Idols-voittajien kanssa Idols tekee hyvää -konsertissa, joka esitettiin myös MTV3-kanavalla.
Ammattimaisen laulu-uran lopetettuaan Ilkka on esiintynyt lähinnä hengellisissä tilaisuuksissa. Vuonna 2007 hän lauloi hengellisellä levyllä Pitkä kirja kaksi laulua: "Kun Herran käteen" ja "Oi Golgatan ihana risti", ja esiintyi nuorisokuoron kanssa helluntailaisten juhannuskonferenssissa Keuruulla, jossa myös äänitettiin Real 07 -levy. Jouluna 2010 hän lauloi joululevyllä "Rakkain joululauluni" laulun "Oi jouluyö". Levyllä esiintyi useita tunnettuja gospelmuusikkoja. Alkuvuodesta 2011 hän vieraili sisarensa gospel-levyllä "Tämä iloa on", jossa lauloi taustoja ja duetto-osuuksia sisarensa kanssa.
Kesällä 2011 ilmestyi kolmas Pitkä kirja -levy, jossa Jääskeläinen lauloi laulut "Kun murheen mustat pilvet" ja "Tuonne tuonne kaipaan". Keväällä 2013 hän esiintyi veljensä Heikin, siskonsa Veera Tillanderin ja Lasse Heikkilän kanssa Primavera-yhtyeessä.
Ilkka oli myös tuomarina muutamien tunnettujen gospelmuusikoiden kanssa vuosittaisessa gospelin suomenmestaruus-kilpailussa keväällä 2011.

Perhe ja harrastukset

Ilkka Jääskeläinen asui Idolsiin osallistumisen aikaan Hämeenlinnassa, nykyisin Tampereella, ja työskentelee luokanopettajana. Hänellä on kolme siskoa ja kaksosveli Heikki, joka osallistui samaan Idols-kisaan. Hänen vanhempansa ovat Paula ja Elia Jääskeläinen. Syksyllä 2006 Ilkka muutti Tampereelle ollakseen lähellä perhettä ja ystäviään.
Jääskeläinen kuuluu helluntaiseurakuntaan. Hän sai kilpailun aikana julkisuudessa maineen vitsailevana humoristina.
Jääskeläinen nähtiin vuoden 2008 ajan Pikku Kakkosen säämiehenä ohjelmassa Sääveikkaaja. 
Jääskeläinen on tehnyt juontokeikkoja muun muassa urheilutapahtumissa ja urheilee itsekin aktiivisesti. Hän pelaa muun muassa jalkapalloa Tampereen helluntaiseurakunnan nuorten miesten perustamassa joukkueessa nimeltä Real Mesidz. Syksyllä 2010 hän juonsi TV7-kanavalla huumoripitoista gospelbändien haastatteluohjelmaa Kenkälaatikko ja vuosina 2012 ja 2013 Radio Gospelin nettiTV:n kautta suorana välitettävää radio-ohjelmaa helluntailaisten juhannuskonferenssista Keuruulta Nanku Anttilan kanssa. 
Ilkka Jääskeläinen on myös kirjoittanut näytelmän Kakolan viesti, jota esitettiin Keravan kartanon kesäteatterissa alkukesästä 2012.
Preacher Roe

Elwin Charles "Preacher" Roe (26. helmikuuta 1916 – 9. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi MLB-tasolla vuosina 1938–1954 joukkueinaan St. Louis Cardinals, Pittsburgh Pirates ja Los Angeles Dodgers. Hänet muistetaan taitavana syöttäjänä.
Forward-luokka (risteilijä)

Suunnitelma

Luokan alukset olivat osa kahdeksan tiedusteluristeilijän tilauksesta, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti oman suunnitelmansa mukaan alukset tiettyjen Amiraliteetin toimittamien vaatimusten perusteella. Vaatimuksina oli 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssaroitu kansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kaksitoista naulaista ja 8 kolminaulaista tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.

Palvelus

Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin uudet turbiinein varustetut hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä.

Muutostyöt

Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi kaksitoistanaulaista tykkiä ja niiden kolminaulaiset vaihdettiin kuusinaulaisiin. Alusten kaksitoistanaulaiset vaihdettiin 1911/1912 yhdeksään nelituumaiseen QF tykkiin.
Sonali Bendre

Yksityiselämä

Sonali Bendre meni naimisiin elokuvantekijä Goldie Behlin kanssa 12. marraskuuta 2002. Heidän poikansa Ranveer syntyi 11. elokuuta 2005.
Contergan-skandaali

Contergan-skandaali (saks. Contergan-Skandal) oli 1960-luvun alkupuolelle sijoittunut yksi Saksan liittotasavallan suurimmista lääkeskandaaleista. Skandaali kehittyi Contergan-nimisen rauhoittavan lääkkeen ympärille. Talidomidia sisältäneellä lääkkeellä oli haitallisia sivuvaikutuksia, jotka aiheuttivat vaurioita suurella määrällä syntymättömiä lapsia.
Contergan kehitettiin Heinrich Mückterin johdolla saksalaisen Grünenthal-lääkeyrityksen tutkimusyksikössä ja sitä markkinoitiin vuoden 1957 lokakuusta vuoden 1961 marraskuun lopulle asti. 1950-luvun lopussa lääkettä suositeltiin rauhoittavana lääkkeenä ja unilääkkeenä raskaana oleville. Seurauksena vakavat epämuodostumat ja aplasiat yleistyivät vastasyntyneillä lapsilla. Näiden yhteyden Conterganin käyttöön raskausaikana löysi lopulta hampurilainen lääkäri Widukind Lenz.
Vuoteen 1961 mennessä lääkeyritys Grünenthal oli saanut tietoonsa jo noin 1600 epämuodostumistapausta vastasyntyneillä, mutta Conterganin markkinointi lopetettiin vasta Welt am Sonntagin 26. marraskuuta 1961 julkaiseman sanomalehtiartikkelin myötä.
Grünenthal maksoi Conterganin-käytöstä kärsineille yhteensä 100 miljoonan Saksan markan korvaussumman Hilfswerk für behinderte Kinder -säätiön kautta ja vältti siten oikeudenkäynnin. korvanleinen
Mayacaceae

Tuntomerkit

Hapsuruohot ovat suokasveja, joiden lehtien molemmilla pinnoilla on ilmarakoja. Kasvien ulkonäkö on melkoisesti liekomainen. Lehtiä on runsaasti varteen spiraalikierteisesti asettuneina ja ne ovat kärjestään kaksihampaisia, yksisuonisia, vailla selvää tuppea, ja niissä on monisoluisia rauhasia. Kukat sijaitsevat ilmeisesti lehtihangoissa, ja kehä on erilaistunut verhiöksi ja teriöksi; teriön väri vaihtelee vaaleanpunaisesta valkoiseen. Heteitä on kolme, ne ovat verhovastaisia, ja ponnet avautuvat rei'illä. Sikiäimessä on laitaistukat ja niissä on yhteensä 6-90 siemenaihetta. Luottiliuskat ovat pieniä.

Levinneisyys

Hapsuruohot kasvavat enimmäkseen trooppisessa Amerikassa ja Kaakkois-Yhdysvalloissa. Afrikassa on vain yksi laji.
Vehkalahti (Joensuu)

Vehkalahti on Joensuun Penttilän kaupunginosan pienalue Pyhäselän rannalla. Vehkalahti rajoittuu Penttilään ja Karjalan rataan, jonka toisella puolella on Hukanhaudan alue.
Alueella on paljon uutta omakotitaloasutusta. Lisäksi on korkeita kerrostaloja. Rannalla on vanhoja suuria omakotitaloalueita ja vanhimmalla asuinalueella, Vehkaniemessä, myös huviloita.  Alueella on S-market ja kioski. Niinivaaran palvelut ovat kävelymatkan päässä. 
Lähin koulu on Nepenmäen koulu. 
Vehkalahden asukkailla on käytössään runsaasti virkistysmahdollisuuksia: Pyhäselän ranta, Pyhäselän jääladut, Koivuniemen ja Vehkalahden uimarannat, Jääkarhujen avantouintipaikka ja Kuhasalon luontoalue.
Vehkalahden lähellä on Joensuun syväsatama sekä Penttilän suunnalla John Deeren Joensuun tehdas ja Riveria-ammattioppilaitos.

Asukasyhdistys

Vehkalahtelaiset kuuluvat Hukanhaudan asukasyhdistyksen alueeseen, johon kuuluvat myös Petäikkölä ja Opotta.
Jon Aurtenetxe

Seurajoukkueura

Aurtenetxe on Athleticin kasvatti. Hän siirtyi seuraan kaudeksi 2002–2003 kotikuntansa seurasta SD Amorebietasta. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 17-vuotiaana 16. joulukuuta 2009 Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa Werder Bremeniä vastaan. Tuolloin hän kuului vakituisesti vielä seuran A-juniorijoukkueeseen, jonka kanssa hän voitti nuorten Copa del Reyn kaudella 2009–2010.
Kaudeksi 2010–2011 Aurtenetxe rekisteröitiin Athleticin reservijoukkueeseen Athletic B:hen, mutta hän ei pelannut joukkueessa otteluakaan, vaan pääsi suoraan edustusjoukkueen miehistöön. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 28. elokuuta 2010 kauden avauskierroksen ottelussa Hérculesia vastaan. Aurtenetxe syrjäytti Koikilin, Xabi Castillon ja Mikel Balenziagan vasemman laitapuolustajan paikalla, mutta leikkaushoitoa vaatinut olkapäävamma keskeytti lupaavasti alkaneen esikoiskauden joulukuussa 2010. Loukkaantumisesta toivuttuaan Aurtenetxe pelasi kauden 2010–2011 lopulla kolme ottelua Athletic B:ssä.
Aurtenetxe palasi tuolloin Marcelo Bielsan valmentaman Athleticin avauskokoonpanoon kausiksi 2011–2012 ja 2012–2013. Ensimmäisellä kaudella joukkue ylsi sekä Eurooppa-liigan että Copa del Reyn loppuotteluun. Kesällä 2013 nimitetyn uuden päävalmentajan Ernesto Valverden suunnitelmiin Aurtenetxe ei kuitenkaan sopinut, ja kaudeksi 2013–2014 hänet lainattiin Celta Vigoon.

Maajoukkueura

Aurtenetxe kuului Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi viidessä ottelussa. Espanja ylsi turnauksessa välieriin. Sittemmin hän on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Lääne-Saare

Lääne-Saare vald (suom. "Länsi-Saarenmaan kunta") on entinen kunta Saarenmaalla, Virossa. Kunta muodostettiin vuonna 2014, kun Kaarma, Kärla ja Lümanda yhdistyivät.
Yhdistyneen Lääne-Saaren kunnan ensimmäinen valtuuston puheenjohtaja on Urmas Lehtsalu ja kunnanjohtaja Andres Tinno, joka virolaisessa kunnallisjärjestelmässä toimii myös kunnanhallituksen puheenjohtajana.
Lääne-Saare liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa.

Väestö

Viron väestörekisterin mukaan Lääne-Saaren kunnassa asui 7061 asukasta 1. tammikuuta 2017.
Vuoden 2011 alussa asukkaita nykyisen kunnan alueella oli 7241. Heistä 3538 miehiä ja 3703 naisia. Lääne-Saaren asukastiheys oli 8,97 in/km². Asukasmäärältään suurimmat taajamat olivat 1. tammikuuta 2015 Kärlan (841 asukasta), Kudjapen (601), Asten (450) ja Nasvan (395) pienkauppalat, joissa yhteensä asuu 31,6 % koko kunnan väestöstä.
Kunnan väestö on 99 prosenttisesti virolaista. Esimerkiksi entisen Kaarman kunnan alueella oli vuonna 2011 vironkielisiä 4329, venäjänkielisiä 15, muunkielisiä 18 ja äidinkieli määrittelemättä 8.
RT-2

RT-2 (SS-13 Savage tai venäläisittäin 8K98) oli Neuvostoliiton ensimmäinen kiinteäpolttoaineinen ohjus, joka lienee ainakin osin epäonnistunut. Näitä ohjuksia oli siiloissa 1969–1996. Ohjus muistutti jossain määrin Minuteman III-ohjusta, ja siinä oli yksi 750 kilotonnin ydinkärki, joka painoi 500 kg. Se oli ns. kolmannen sukupolven venäläinen mannertenvälinen ohjus. Tämä ohjus kehitettiin aikaisemmasta RT-2-sarjasta. Vain noin 60 ohjusta valmistui. Kahdesta RT-15:n ylemmästä vaiheesta kehitettiin RT-15-tyypin liikkuva IRBM.
Kekälelampi (Toivakka)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,5 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,5 metriä mpy.
Kätketty aarre

Tuotanto ja vastaanotto

MGM oli hankkinut Falknerin romaanin filmatisointioikeudet ja tuottanut teoksesta elokuvakäsikirjoituksen vuonna 1952. Tämän jälkeen projekti jäi kuitenkin hetkeksi hyllylle, kunnes tuottaja John Houseman otti sen tuotantoon. Houseman valitsi Langin ohjaajaksi elokuussa 1954.
Kätketyn aarteen kuvaukset alkoivat elokuun puolessa välissä. Sen budjetti oli 1,9 miljoonaa dollaria. Kuvaukset saatiin päätökseen kahden kuukauden päästä. Ensi-iltansa elokuva sai kesäkuussa 1955. Se ei ollut Yhdysvalloissa menestys, mutta Euroopassa kriitikoiden arvostus oli selvästi parempi. Euroopan-levitykseen elokuva päätyi vasta muutama vuosi myöhemmin. Pariisissa Kätketty aarre oli ensi-illassa 1960. Ranskassa elokuva sai myös kriitikkopalkinnon ennen Robert Bressonin Taskuvarasta ja Ingmar Bergmanin Kasvoja.