google/wiki40b huggingface dataset:
Lännenpalsami

Ulkonäkö ja koko

Lännenpalsami kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Varsi on turpeanivelinen, kalju, mehevä ja yläosasta hieman haarova. Läpikuultavan ohuet lehdet sijaitsevat varressa kierteisesti ja ovat soikeita tai puikeita sekä tylppähampaisia. Lehtipuoliskossa on 7–12 hammasta. Lännenpalsamin kukinto on tukilehden alle taipunut 2–4-kukkainen terttu. Kooltaan kaksineuvoiset kukat ovat noin 30–40 mm pitkiä, riippuvia ja väriltään punakeltaisia ja tummalaikkuisia. Kukan alin verholehti on pussimainen, jyrkästi kannukseksi kapeneva. Kannus on taipunut tavallisesti 180°. Terälehdet ovat osittain yhdiskasvuisia. Umpipölytteiset kääpiökukat ovat yleisiä. Suomessa lännenpalsami kukkii heinä-syyskuussa. Siemenet ovat korkosuonisia ja ne kypsyvät riippuvissa, litumaisissa kodissa. Kypsinä kodat repeävät herkästi viideksi liuskaksi ja sinkauttavat tehokkaasti siemenet lähiympäristöön. Lännenpalsami on myrkyllinen kasvi.
Lännenpalsami muistuttaa ulkonäöltään paljon Suomessa alkuperäisenä lajia kasvavaa lehtopalsamia (Impatiens noli-tangere). Lehtopalsamin lehdissä on kuitenkin enemmän hampaita, kukka on väriltään keltainen ja kukan kannus on loivemmin kapeneva ja vähemmän taipuva.

Levinneisyys

Lännenpalsami on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta on levinnyt ihmisten tuomana myös Eurooppaan. Pohjois-Amerikassa sitä tavataan laajalla levinneisyysalueella. Manner-Yhdysvalloissa lännenpalsami kasvaa kaikkialla muualla paitsi Alaskassa, maan lounaisosassa sekä muutamassa keskilännen osavaltiossa, Kanadassa se puuttuu vain koillisimmilta alueilta.
Pohjoismaissa laji on harvinainen tulokas, jota on tavattu ainoastaan muutamin paikoin Tanskasta ja Suomesta. Suomessa lännenpalsami kasvaa Lohjanjärven rannoilla Lohjalla ja Karjalohjalla laajalle levinneenä uustulokkaana. Kanta sai alkunsa, kun vuonna 1949 kylvettiin Kanadasta tuotuja siemeniä. Lajia on tavattu myös Raahen seudulla. Vuonna 2010 lännenpalsamia löydettiin myös Helsingistä Vartiokylän ja Vuosaaren kaupunginosista.

Elinympäristö

Alkuperäisellä elinalueellaan Pohjois-Amerikassa lännenpalsami kasvaa esimerkiksi kosteissa metsissä, jokien tulvatasangoilla, soilla ja ojissa. Suomessa lännenpalsamin kasvupaikat ovat joko tulvarannoilla tai ojanvarsilla. Lohjanjärven rannoilla laji on menestynyt erinomaisesti, ja voimakkaana kilpailijana on syrjäyttänyt alkuperäistä kasvillisuutta.
James L. Jones

Sotilasuran jälkeen

Jäätyään eläkkeelle asevoimien palveluksesta Jones on toiminut Chevronin ja Boeingin hallitusten jäsenenä. Chevronin hallituksesta hän erosi 5. joulukuuta 2008 presidentti Barack Obaman nimitettyä hänet turvallisuusneuvonantajakseen. Hän erosi turvallisuusneuvonantajan tehtävistä 8. lokakuuta 2010 ja hänen seuraajakseen valittiin Thomas E. Donilon.
Kuulakaktukset

Tuntomerkit

Kuulakaktukset ovat yksivartisia tai mätästäviä ja matalakasvuisia kaktuksia, joiden varret ovat pallomaisia tai lyhyen lieriömäisiä. Uurteiden reunat ovat kyhmyisiä tai varsi on pelkästään kyhmyinen. Nuoret areolit ovat tavallisesti tiheävillaisia. Piikkejä on areolissa muutama tai paljon. Kukat syntyvät varren kärjen tuntumaan ja ovat suppilomaisia tai kellomaisia, kirkasvärisiä. Kuulakaktukset kukkivat päivällä. Kukkapohjuksessa on usein karvoja ja sukasia; sukaset rajoittuvat joissain tapauksissa pohjusmaljan yläosaan. Hedelmä on pallomainen, nuijamainen tai lieriömäinen, kuivahko, villakarvainen tai sukaspintainen. Avautumistavaltaan hedelmät ovat vaihtelevia. Mehevät hedelmät ovat vaaleanpunaisia. Siementen muoto on vaihteleva, samoin väri: punaisenruskeasta mustaan. Joidenkin lajien siemenissä on uloke, ns. karunkkeli eli strofioli. Joillakin lajeilla puolestaan siemenessä on piikkimäisiä tai karvamaisia ulokkeita.

Levinneisyys

Kuulakaktukset ovat eteläamerikkalaisia kaktuksia ja ovat levinneet enimmäkseen Andien itäpuolelle Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Argentiinassa.
Dimona

Maantiede

Dimona sijaitsee Negevin autiomaan kukkuloilla noin 35 kilometriä Beerseban kaupungista kaakkoon. Kuolleenmeren rannikolle on suurin piirtein saman pituinen matka. Alue sijaitsee noin 600 metriä merenpinnan yläpuolella, minkä takia ilmasto etenkin läheiseen matalampaan Kuolleeseenmereen verrattuna on viileämpi.

Historia

Dimona mainitaan jo Vanhan testamentin Joosuan kirjassa kohdassa 15:22. Sitä käsitellään osana Juudan heimon alueita. Muinaisella Dimonalla ei kuitenkaan ole varmaa yhteyttä nykyiseen kaupunkiin. Nykyinen Dimona perustettiin vuonna 1955 Dead Sea Works -tehtaan työntekijöiden asuntoina. Myöhemmin paikalle asutettiin myös Oronin fosfaattikaivoksen työntekijöitä. Vuonna 1959 Dimonan asukasluku oli 3 500 ja se sai oman kuntansa aseman vuonna 1969. Vuonna 2018 uutisoitiin valtion sijoituksista Dimonaan, joilla tähdättiin kaupungin asukasluvun kolminkertaistamiseen kymmenen vuoden aikavälillä.

Talous

Perinteisesti tärkeitä teollisuuden aloja Dimonassa ovat olleet kemikaali- ja tekstiiliteollisuus. Esimerkiksi Dead Sea Works on kuitenkin siirtynyt sittemmin Aradiin ja myös monet tekstiilivalmistajat ovat lähteneet kaupungista. Valtion tuella kaupunkiin on kuitenkin houkuteltu uusia teollisuuslaitoksia. Osa paikallisista käy töissä läheisessä Negevin ydintutkimuskeskuksessa. Ydintutkimuskeskus valmistui vuonna 1959 ja siellä valmistettiin materiaaleja Israelin ydinaseohjelmaa varten. Dimonasta on rautatieyhteys Beersebaan.

Väestö

Dimonan asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 33 666. Vuonna 1968 suurin osa Dimonan asukkaista oli lähtöisin Pohjois-Afrikasta. Sittemmin muuttajia on tullut myös entisen Neuvostoliiton alueelta.
NRP Tete (1918)

Valmistus

Siirtomaaministeriö tilasi aluksen Cubitt Townista Yarrow and Companyltä Sambesille korvaamaan räjähdyksessä tuhoutuneen saman nimisen aluksen. Alus laskettiin vesille 1909.

Palvelus

Alus modernisoitiin 1920-luvulla ja se poistettiin laivastoluettelosta 1970-luvulla.
Rajajooga

Rājajooga (”kuninkaallinen jooga”, myös klassinen jooga tai usein vain jooga) on yksi hindulaisen filosofian kuudesta ”oikeaoppisesta” āstika-koulukunnasta. Sen perustaviin kirjoituksiin kuuluvat Patañjalin kokoamat Joogasutrat. Rajajoogassa tavoitteena on mielen kehittäminen meditaation (dhyana) avulla todellisuuden paremmaksi tuntemiseksi ja lopulta vapautumisen saavuttamiseksi.
Termi rājajooga on syntynyt myöhemmin, kun tämä joogan muoto on haluttu erottaa Swami Swatmaraman haṭhajoogasta. Termi "haṭhayoga" on peräisin Svātmārāman 1400-luvun teoksesta Haṭha Yoga Pradīpikā. Rājajoogaa on kutsuttu myös aṣṭānga-joogaksi (so. 'kahdeksan jäsenen jooga'). Rājajoogaa ei voi kuitenkaan samaistaa K. Pattabhi Joisin astangajoogaan, vaikka Jois katsookin edustavansa Patañjaliin periytyvää traditiota.
Raja-jooga syntyi saman aikaisesti intialaisen filosofian syntymisen kanssa noin vuosina 2000-1500 eaa. (Rig-Veda, indo-eurooppalaisen kulttuurin vanhin kirjallinen teos). Veda sisälsi uskonnollis-mystisen perusluonteensa ohella myös filosofista ajattelua, kuten vaihtoehtoja olemassaolon ongelmille, arvostelua nykyoloista ja epäilyjä. Veda on Intian filosofian alku.
Vedat olivat peruste Upanisadeille, joiden syntymisen ajankohta on vaikea määrittää täsmällisesti, mutta keskimääräinen arvio on noin 700-600 vuotta eaa. Upanisadien voidaan katsoa olevan kriittistä Vedojen kaikkijumalaisuuden protestia, tahtoa yksijumalaisuuteen (spiritualilistunen monomismi (käsitys, että kaikki ovat perusluonteeltaan henkeä).
Veda-kauden jälkeen Intian filosofisessa kehityksessä seurasi ns. eeppinen kausi, jolloin filosofista ajattelua kehitettiin kertomarunouden muodossa. Eeppinen kausi ajoittuu noin vuosille 600-500 eaa vuoteen 200 jaa. Tänä ajanjaksona hahmottuivat myös suuret koulukunnat, vaikka ne luokiteltiin vasta myöhemmin ns. Sutra-kaudella (0 - 800 jaa.). Sutra-kauden nimi johtuu siitä, että silloin filosofia esitettiin pääasiassa lyhyiden aforismien eli sutrojen muodossa.
Vondelpark

Vondelpark on puisto Amsterdamissa, Alankomaissa. Puisto avattiin vuonna 1865. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä keskustasta lounaaseen. Puiston koko on noin 47 hehtaaria ja se on nimetty renessanssirunoilija Joost van den Vondelin mukaan. Aiemmin puiston nimi oli "Nieuwe Park".
Vondelparkissa toimii Nederlands Filmmuseum. Puistossa käy vuosittain lähes 10 miljoonaa vierailijaa.
Real Academia Española

Real Academia Española eli Espanjan kuninkaallinen akatemia on Madridissa sijaitseva espanjalainen kuninkaallinen akatemia tarkoituksenaan espanjan kielen huolto Espanjassa. Muilla espanjankielisillä mailla on omat kielenhuoltojärjestönsä. Ne ovat kuitenkin perustaneet yhteistyöjärjestön nimeltään Asociación de Academias de la Lengua Española. Akatemian perusti vuonna 1713 markiisi Juan Manuel Fernández Pacheco esikuvanaan Ranskan akatemia. Akatemian jäsenet valitaan loppuiäkseen.
Esa Karjalainen

Esa Ukko Karjalainen (18. helmikuuta 1917 Padasjoki – 29. lokakuuta 1981 Jämsä) oli Mannerheim-ristin ritari numero 169. Joukkueen varajohtajana Jalkaväkirykmentti 44:ssä toiminut Karjalainen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä vääpeli. Sotien jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä sekä työnjohtajana.
S. S. Rajamouli

Ura

Rajamoulin ensimmäinen elokuva oli vuonna 2001 ilmestynyt Student No. 1, jonka hän ohjasi konkariohjaaja Kovelamudi Raghavendra Raon valvonnassa. Hänen seuraava elokuvansa, vuonna 2003 ilmestynyt Simhadri, rikkoi kaikki telugunkielisen elokuvateollisuuden ennätykset.
Vuonna 2009 ilmestyneellä elokuvalla Magadheera S. S. Rajamouli rikkoi ennätykset uudestaan ja nosti paikallisen elokuvateollisuuden käyttämät erikoistehosteet uudelle tasolle. Elokuva voitti Kansallisen elokuvapalkinnon vuoden parhaista erikoistehosteista ja koreografiasta. Tästä elokuvasta Rajamouli palkittiin parhaan ohjaajan Nandi Awards -palkinnolla ja vuoden parhaana ohjaajana Filmfare Awards Southin telugukategoriassa. Joidenkin elokuvateattereiden ohjelmistossa Magadheeraa näytettiin yhdenjaksoisesti yli 1 000 päivää.
Vuonna 2012 Rajamoulilta ilmestyi kärpäsen kostotarinasta kertova elokuva Eega, joka voitti vuoden parhaan telugunkielisen elokuvan Kansallisen elokuvapalkinnon. Eegasta kuvattiin telugunkielisen version kanssa samanaikaisesti myös tamilinkielinen versio Naan Ee. Merkittävä osa Eegan budjetista käytettiin erikoistehosteisiin, ja se voittikin Kansallisen elokuvapalkinnon myös vuoden parhaista erikoistehosteista. Viimeistään Eegan jälkeen Rajamoulia on alettu pitää yhtenä telugunkielisen elokuvateollisuuden menestyneimmistä ohjaajista ja käsikirjoittajista.
Rajamoulin menestyselokuvat ovat tehneet tunnetuiksi monia nuoria telugunkielisen elokuvan supertähtiä, kuten Jr. NTR, Prabhas, Ram Charan ja Sunil.
Rottenführer

Rottenführer oli natsi-Saksan puolisotilaallisisten järjestöjen, kuten SS:n ja Sturmabteilungin käyttämä arvo.
Arvo otettiin käyttöön ensimmäiseksi SA:ssa vuonna 1932. SA oli laajentunut huomattavasti kansallissosialistisen puolueen suosion kasvaessa ja se uudisti arvoasteikkoaan 1930-luvun alussa. Koska SA ja SS omasivat identtisen arvojärjestelmän vielä tuolloin, arvo siirtyi samalla myös SS:lle.
Suoraan käännettynä Rottenführer voi tarkoittaa pienen ryhmän, taisteluparin tai joukkion johtajaa, ja se oli alin arvo, jonka haltijalla oli komennossaan miehistöä. Rottenführer johti ryhmää, johon kuului korkeintaan 6–7 miestä. Waffen-SS:n Rottenführer johti yleensä pientä 3–4 miehen ryhmää, kuten esimerkiksi tulitukiryhmää, konekivääriryhmää tai tiedusteluryhmää. Rottenführerin lähin esimies oli Unterscharführer ja häntä alempi arvo oli Sturmmann. SS:n uudistaessa arvoasteikkoaan vuonna 1934 Rottenführerin arvo ja tehtävä säilyivät, mutta esimieheksi tuli Unterscharführer.
Wehrmacht määritteli vastaaviksi arvoiksi Stabsgefreiterin ja Obergefreiterin. Suomen puolustusvoimiin verrattuna arvo sijoittuu korpraalin ja alikersantin väliin.
Suomeksi arvot kääntyvät tavallisimmin muotoihin ylikorpraali ja esikuntakorpraali (Sven Hassel).
With the Marines at Tarawa

Elokuvan raakuus

With the Marines with Tarawa tunnetaan siitä, että se sisältää hyvin raakaa materiaalia aidoista taistelukohtauksista, tosin alkuperäisessä leikkaamattomassa versiossa näytetään yhä enemmän raaempia ja julmempia kohtauksia jonka seurauksena filmiä leikattiin huomattavasti.  Filmissä näytetään yhdysvaltalaisten pommittavan lentokoneista ja laivoista Tarawan saarta, filmissä mainitaan että yhdysvaltalaiset pommittivat yli 2 miljoonaa kiloa räjähteitä tarawan saarelle. Filmissä näytetään japanilaisten sotilaiden kuolevan merijalkaväen tulitukseen ja autenttista kuvaa kuolleista japanilaisista ja yhdysvaltalaisista sotilaista. Tarawan taistelussa 20.–23. lokakuuta 1943 kuoli noin 1 000 yhdysvaltalaista sotilasta ja yli 4 500 japanilaista sotilasta. Vain 17 japanilaista sotilasta antautui vangiksi, joista vain yksi oli upseeri Kiyoshi Ota. Merijalkaväki myös sai Kiyoshi Otan päiväkirjan talteen jossa on ainoat tunnetut kuvaukset ja näkemykset japanilaisten näkökulmasta Tarawan taistelusta. Muut vangitut olivat japanilaisia ja korealaisia pakkotyöläisiä. Tarawan taistelu oli yksi verisimmistä merijalkaväen taisteluista Tyynellämerellä.
Jamali

Jamali on kylä Pohjois-Karjalassa Lieksan kaupungissa seitsemän kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Jamalista on Kolille matkaa 110 km, Nurmeksen Bomballe 45 km, Joensuuhun 120 km.
Kylällä toimii koulu, jossa oppilaita noin 60. Kylällä toimi posti ja kauppa 1990-luvulle asti, jolloin molemmat lakkautettiin. Kylä on Joensuu–Kontiomäki-radan varressa.
Kylässä on asukkaita noin 300. Se sijaitsee kantatien (73) kahta puolen ja rajoittuu osin Viekijärveen ja Pieliseen. Kylässä on mansikkaviljelmä ja muutamia karjatiloja.
William Malmesburylainen

William Malmesburylainen (William of Malmesbury, k. noin 1143) oli oppinut anglonormandialainen historioitsija. Hänen selkeä, ironisella latinallaan kirjoitettu tyylinsä on saanut ihailijoita läpi vuosisatojen. Toimiessaan Malmesburyn luostarin kirjastonhoitajana William matkusti laajalti tutkimuksia tehdessään. Ensimmäisen historiallisen kirjansa De gestis regum Angolorum hän kirjoitti 1120-luvulla, mutta kun De gestis pontificum sai kuitenkin huonon vastaanoton, hän kirjoitti Gloucesterin jaarlille omistetun kirjan Englannin viimeaikaisista tapahtumista Historia novum.
Margriet de Moor

Margriet de Moor (oikealta nimeltään Margaretha Antonette Neefjes, s. 21. marraskuuta 1941) on alankomaalainen kirjailija. 
Ennen kirjallista uraansa de Moor toimi klassisena laulajana ja pianistina. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten kahdeksannesta romaanistaan Kreutzersonaatti (Kreutzersonate, 2001; suom. Titia Schuurman, Like 2004). Kreutzersonaatti on muusikko- ja avioliittoromaani. Sen esikuvana on toiminut Leo Tolstoin samanniminen novelli. Kun Tolstoita on innoittanut Beethovenin sonaatti, de Moorin romaanin taustalla soi Janáčekin samanniminen musiikkiteos.
Neo Industrial

Historiaa

Vuonna 1997 Oy Lännen Metsä Ab ja Oy Sijoitus Forestia Ab fuusioituvat Oy Metsämarkka Ab:hen, jolloin yritys toimi lähinnä metsäteollisuuden sijoitusyhtiönä. Seuraavana vuonna yrityksen nimi muutettiin Neomarkka Oyj:ksi, jolloin sijoituskohteiksi tulivat puhelin- ja kuntasektori.
Norvestia sai yhtiön äänivallasta yli puolet vuonna 1999, jolloin Neomarkasta tuli Norvestian tytäryhtiö. Neomarkka listautui Helsingin pörssiin vuonna 2004 ja vuotta myöhemmin Norvestia myi osuutensa Neomarkasta Reka Oy:lle, joka osti myöhemmin suurimman osan Metsäliiton Neomarkan osakkeista, jonka jälkeen Reka Oy omisti yli puolet yhtiön osakkeista.
Neomarkka osti kesäkuussa 2007 Reka Kaapeli Oy:n ja saman vuoden lokakuussa 30 prosentin osuuden Nestor Cablesista. Vuonna 2008 Neomarkka osti osake-enemmistön venäläisestä OAO Expokabelista. Vuonna 2010 yhtiö hankki 30 prosentin osuuden Finndomosta sekä osti Kuidun tuotantolaitoksen. Lokakuussa 2010 Neomarkan nimeksi vaihdettiin Neo Industrial.
Neo Industrial myi OAO Expokabelin sekä ZAO Reka Kabelin holdingyhtiö Whitescope Limitedille toukokuussa 2013. Yhdistettynä myydyt yhtiöt olivat vuonna 2012 muodostaneet 10 prosenttia Neo Industrial -konsernin kaapelitoiminnan liikevaihdosta.

Omistukset

Neo Industrialin kaapelitoimialaan kuului vuonna 2016 100 %:n omistusosuus Reka Kaapeli Oy:stä ja noin 23 %:n osuus Nestor Cables Oy:stä. Lisäksi yhtiö omisti noin 30 prosenttia Finndomo Oy:n osakkeista.
Itä-Saksan kulttuuri

Itä-Saksan kulttuuri sisältää kaiken kulttuuriin joka syntyi maassa sen olemassaolon aikana. Neljän vuosikymmenen aikana maa onnistui luomaan uniikin kulttuurin, joka sai suuria vaikutteita Neuvostoliiton kultturista.

Kirjallisuus

Kirjalisuus oli vahvasti sensuroitua. Itä-Saksan kirjallisus oli alkuun suurilta osin anti-fasistista. Maan perustamisen jälkeen 1949 kirjojen aiheet laajenivat. Kirjallisuus sai suuria vaikutteita sosialistisesta realismista.

Lehdistö

Maan suurin ja johtava sanomalehti oli Neues Deutschland, joka oli hallitsevan puolueen Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolueen oma sanomalehti. Saksan vapaan nuorison oma sanomalehti oli Junge Welt.

Televisio

Suunnitelmat televisiolle alkoivat 1950 ja lähetykset alkoivat 1952. Lähetyksiä hoiti valtion omistama Deutscher Fernsehfunk. Lasten animaatiosarja Nukkumatti oli kotoisin Itä-Saksasta.
Yksi laajimmista sisällöntuottajista televisiolle oli DEFA.
Kolmoispiste

Kolmoispiste on aineen tietyssä lämpötilassa ja paineessa tila, jossa aineen kolme olomuotoa (kiinteä, neste, kaasu) ovat tasapainossa, eli järjestelmän kaikki aine on mahdollista muuttaa kiinteäksi, nesteeksi tai kaasuksi erittäin pienellä paineen tai lämpötilan muutoksella.

Veden kolmoispiste

Veden kolmoispiste on lämpötilassa 273,16 K (0,01 °C) ja paineessa 611,73 Pa (noin 0,006 bar). Normaalipaineessa veden sulamispiste on 0 °C, mutta paineen laskiessa siitä se aavistuksen kasvaa tuohon pisteeseen asti. Normaalipaineessa veden kiehumispiste on 100 °C, mutta paineen laskiessa se vähenee, joten tyhjiötä lähellä olevassa noin 0,006 ilmakehän paineessa kiehumispiste on sama kuin sulamispiste, 0,01 °C. Ylempi kuvaaja ei siis vastaa veden käyttäytymistä, vain alempi.
Kolmoispistettä alemmissa paineissa jää muuttuu suoraan höyryksi ja päinvastoin: nestemäistä vettä ei ole.
Veden kolmoispisteen lämpötilaa on käytetty celsius- ja kelvinasteikkojen määrittelyyn. Vuonna 1954 kymmenes yleinen paino- ja mittakonferenssi määritteli kelvinasteikon niin, että veden kolmoispiste oli tarkalleen 273,16 °K. Myöhemmin kelvinasteen nimi lyhennettiin muotoon kelvin ja tunnus muotoon K. Vuonna 2018 kelvin kuitenkin määriteltiin uudelleen Boltzmannin vakion avulla, eikä määritelmä näin ollen enää perustu veden kolmoispisteeseen.
Kolmoispisteen lämpötila saadaan aikaan käyttämällä kolmoispistekalibraattoria. Laite koostuu sisäkkäisistä astioista. Sisin astia on mittauskammio, jonka lämpötila asettuu kolmoispisteeseen. Sen ulkopuolella on astia, joka on mittaustilanteessa osittain jäätyneenä, osittain nesteenä ja osittain pelkän vesihöyryn täyttämä. Kaikkein uloimpana on lämpöeriste. Kalibraattori pystyy pitämään yllä kolmoispistelämpötilaa muutamia tunteja sen jälkeen, kun siitä ensin on poistettu kaikki ilma. Vesi on sen jälkeen jäädytetty ja osittain sulatettu, minkä jälkeen lämpötila hakeutuu kolmoispisteeseen.
Al Horford

Ura

Horford pelasi yliopistokoripalloa Floridan yliopistossa, jossa hän vakuutti valmentajat jo ennen ensimmäisen kautensa alkua. Hän nousikin puolivälissä tulokaskauttaan joukkueen aloitukseen ja teki kauden aikana 5,6 pistettä ottelua kohden. Kaudella 2005–2006 Horford tuplasi pistekeskiarvonsa ja johdatti yhdessä Joakim Noahin kanssa koulunsa NCAA-mestaruuteen. Kaudella 2006–2007 Florida onnistui jälleen voittamaan NCAA-mestaruuden. Loppuottelussa Horford teki 18 pistettä ja otti 12 levypalloa. Tämän myötä hänet valittiin jo toista kertaa perättäin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Horford osallistui NBA:n vuoden 2007 varaustilaisuuteen, jossa Atlanta Hawks varasi hänet koko tilaisuuden kolmantena pelaajana. Hän teki ensimmäisellä NBA-kaudellaan 10,1 pistettä ja otti 9,7 levypalloa ottelua kohden. Horford valittiin myös tulokkaiden ykköstähdistöön. Hän pelasi ensimmäisen kerran NBA:n tähdistöottelussa vuonna 2010. Kaudella 2010–2011 Horford teki ottelua kohden 15,3 pistettä ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa NBA:n tähdistöjoukkueeseen.
Alemannit

Alemannit tai alamannit olivat germaaniheimo, joka asui 200-luvulla keskisen Reinin varrella Lounais-Germaniassa.
Alun perin alemannit muodostuivat useista germaaniheimoista, jotka olivat liitossa keskenään ja kuuluivat sveebien ryhmään. Heidät mainitaan kirjallisissa lähteissä ensi kerran, kun Rooma hyökkäsi heidän kimppuunsa vuonna 213. Seuraavina vuosikymmeninä alemannit alkoivat puolestaan hyökkäillä Rooman provinsseihin ja valloittivat Mainin eteläpuolella sijainneen Agri Decumatesin noin vuonna 260. Keisari Julianus voitti heidät Strasbourgin taistelussa 357, mutta alemannit jatkoivat kuitenkin ryöstöretkiään eteläiseen Galliaan.
Alemannit levittäytyivät nykyiseen Alsaceen ja Sveitsin pohjoisosiin 400-luvulla, ja juurruttivat saksan kielen näille alueille. Vuonna 496 frankkien kuningas Klodvig voitti alemannit Tolbiacin taistelussa ja liitti heidän alueensa frankkien valtakuntaan.
Alemannien alue Alemannia vastasi osittain myöhempää Schwabenin herttuakuntaa. Saksan ranskankielinen nimi Allemagne ja espanjankielinen nimi Alemania ovat peräisin alemanneilta.
Bill Sweatt

Seuraura

Sweatt pelasi Illinoisin paikallisissa juniorisarjoissa, jonka jälkeen OHL-joukkue Mississauga St. Michael's Majors varasi hänet 298. pelaajana kesällä 2004. Sweatt ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, vaan hän pelasi vuodet 2004–2006 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana mm. NAHL-liigaa. Vuodet 2006–2010 Sweatt kävi Colorado Collegea. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007 joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 9+17=26. Chicago Blackhawks varasi Sweattin toisella kierroksella 38. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007.
Kaudella 2008–2009 Sweatt oli 12 osumallaan Colorado Collegen toiseksi paras maalintekijä Eric Walskyn kanssa. Kaudella 2009–2010 hän voitti tehoilla 15+18=33 joukkueen sisäisen pistepörssin. Sweatt valittiin molempien, kahden jälkimmäisen yliopistokautensa päätteeksi WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Kesäkuussa 2010 Chicago Blackhawks kauppasi Sweattin pelaajaoikeudet ja Kris Versteegin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Viktor Stålbergiin, Chris DiDomenicoon ja Philippe Paradisiin. Hän ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Maple Leafsin kanssa. Oltuaan vain kolme päivää vapaana agenttina Sweatt teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa elokuussa 2010.
Sweatt pelasi tulokassopimuksensa ensimmäisen kauden 2010–2011 Canucksin farmijoukkue Manitoba Moosessa, AHL:ssä, jossa tulokaskausi toi 80 runkosarjaottelussa tehot 19+27=46 ja 14 playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Hän oli runkosarjassa Moosen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Sergei Širokovin jälkeen. Kaudeksi 2011–2012 Canucksin farmijoukkueeksi vaihtui Chicago Wolves. Sweatt debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa hän sai tililleen kaksi ottelua. Sweatt pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 8. joulukuuta 2011 Montréal Canadiensia vastaan. Kaudella 2012–2013 hän oli Wolvesin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+21=36. Sweatt pelasi kauden aikana yhden NHL-ottelun.
Kaudeksi 2013–2014 Sweatt siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsiin ja SHL-joukkue Brynäs IF:ään. Maaliskuussa 2014 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2014–2015 Sweatt oli tehoilla 19+22=41 Brynäsin paras maalintekijä Anton Rödinin kanssa ja toiseksi paras pistemies Greg Scottin jälkeen. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Luleå HF:ään. Sweattin kausi jäi kuitenkin vain 24 runkosarja- ja kahden Mestarien liigan ottelun mittaiseksi loukkaantumisten vuoksi. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 15+7=22 Luulajan sisäisen maalipörssin voiton Petter Emanuelssonin kanssa ja sisäisen pistepörssin toisen sijan Anton Hedmanin kanssa.
Sweatt siirtyi kaudeksi 2017–2018 jatkamaan SHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella HV71:een.

Muuta

Sweattin isoveli Lee on entinen NHL:ssäkin pelannut puolustaja, joka pelasi Billin joukkuetoverina Canucksin organisaatiossa kaudella 2010–2011. 
Bill Sweatt on pelannut myös rullakiekkoa, jonka MM-kilpailuista hänellä on saavutettuna maailmanmestaruus vuodelta 2006.