google/wiki40b huggingface dataset:
Pierre Bellon

Pierre Bellon (24. tammikuuta 1930 Marseille, Ranska) on ranskalainen monikansallisen elintarvike- ja cateringalan yrityksen Sodexon perustaja. Bellon perusti yrityksen Ranskassa 1966 nimellä Société d'Exploitation Hôtelière (Sodexho). Se tarjosin alkuun palveluja loistijahdeille, mutta 1980-luvun alussa se alkoi laajentua valmisateriapalveluja tarjoavaksi yritykseksi ja on levinnyt ympäri maailman. Bellonista tuli miljardööri, ja hän on ollut Forbesin maailman 500 rikkaimman listalla.
Iso-Auninen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 160,4 metriä mpy.
Uudenbritannianmanikki

Levinneisyys

Uudenbritannianmanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Riihijärvi (Savitaipale)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 51 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 2,9 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0029 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 17,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 94,7 metriä mpy.
Orbieu

Paikkoja joen varrella

Tämä lista on järjestyksessä, joen lähteeltä, sen laskupaikkaan: Fourtou, Auriac, Lanet, Montjoi, Vignevieille, Mayronnes, Saint-Martin-des-Puits, Saint-Pierre-des-Champs, Lagrasse, Ribaute, Camplong-d'Aude, Fabrezan, Ferrals-les-Corbières, Lézignan-Corbières, Luc-sur-Orbieu, Cruscades, Ornaisons, Névian, Villedaigne, Raissac-d'Aude, Marcorignan
Red Bull

Red Bull (suom. punainen härkä) on itävaltalais-thaimaalainen energiajuoma. Juoman kehitti Dietrich Mateschitz thaimaalaisen Krating Daeng (กระทิงแดง) -juoman pohjalta. Vuonna 1984 hän valtuutti TC Pharmaceuticals -yhtiön valmistamaan sitä. TCP sai 51 prosenttia perustetusta Red Bull GmbH -yhtiöstä.
Juoma tuli markkinoille 1987 laajan mainoskampanjan tuella. Mainokset keskittyvät lähinnä juoman piristäviin vaikutuksiin sloganilla ”Red Bull antaa siivet”. Suomessa elintarviketurvallisuusvirasto Evira onkin edellyttänyt, että energiajuomien pakkausmerkinnöissä on oltava varoitusmerkintä siitä, ettei tuote sovi lapsille, raskaana oleville eikä kofeiiniherkille henkilöille.
Vuonna 2006 myynti oli yli 4 miljardia tölkkiä 130 maassa, ja nykyisin Red Bull onkin maailman myydyin energiajuoma.
Red Bull GmbH valmistaa myös Red Bull Colaksi nimettyä kolajuomaa. Red Bullia voidaan käyttää drinkkien osana. Kofeiini peittää joitain alkoholin vaikutuksia. Slow Cow -niminen juoma parodioi Red Bullia.

Red Bull urheilussa

Red Bull osti Jaguarin Formula 1 -tallin 15. marraskuuta 2004 Fordilta. Tallin nimeksi vaihdettiin Red Bull Racing. Tallissa ajaa kaudella 2019 Max Verstappen ja Pierre Gasly, jonka kauden aikana korvasi Alexander Albon. Vuonna 2005 Red Bull hankki omistukseensa myös Minardi-tallin, joka kilpailee nykyisin nimellä Scuderia Toro Rosso. Toro Rosson kuskeina toimivat kaudella 2019 Daniil Kvjat ja Alexander Albon, jonka paikalle Pierre Gasly siirrettiin. Red Bull Racing voitti vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013 valmistajien maailmanmestaruuden ja Sebastian Vettel kuljettajien maailmanmestaruudet. Jääkiekkoseurat EC Red Bull Salzburg sekä EHC Red Bull München ovat yhtiön omistamia. Red Bull omistaa myös kolme jalkapalloseuraa: New York Red Bullsin, FC Red Bull Salzburgin sekä RB Leipzigin.
Symmediaaninen piste

Symmediaaninen piste  (myös Lemoinen piste  tai Greben piste ) on geometriassa kolmion kulmien symmediaanien leikkauspiste. Leikkauspiste on eräs kolmion merkillisestä pisteistä ja se on luetteloitu Kimberlingin pisteiden luetteloon tunnuksella , mutta paljon käytetään myös tunnusta K.

Trilineaariset koordinaatit

Pisteen trilineaariset koordinaatit ovat .

Barysentriset koordinaatit

Pisteen barysentriset koordinaatit ovat .

Historia

Symmediaaneja tutkittiin 1800-luvun lopulla muiden kulmanjakajien ohella. Saksalainen Ernst Grebe huomasi symmediaanien leikkaavan aina toisensa ja julkaisi tuloksen vuonna 1847. Merkillisen pisteen nimesi E. Hain vuonna 1875 Greben pisteeksi. Ranskalainen Emile Lemoine julkaisi joitakin tuloksia antiparalleelisten mediaanien eli symmediaanien ominaisuksita vuonna 1873. Vuonna 1884 J. Neuberg nimesi löydetyn merkillisen pisteen nimeksi Lemoinen pisteeksi. Vaikka pisteen nimenä onkin monissa kielissä Lemoine ja Grebe, tiedetään L'Huilier esitelleen sen jo 1809. Symmediaanin nimen otti käyttöön M. d'Ocagne 1883.
Mark R. Showalter

Mark Robert Showalter (s. 5. joulukuuta 1957) on vanhempi tutkija SETI-instituutissa. Hän on löytänyt kuusi kuuta ja kolme rengasta.
Cairns-ryhmä

Cairns-ryhmä on 19:n maataloustuotteita vievän maan eturyhmä. Sen jäsenmaat ovat Argentiina, Australia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Kanada, Kolumbia, Malesia, , Pakistan, Paraguay, Peru, Thaimaa, Uruguay ja Uusi-Seelanti.
Nimi on peräisin Australian Cairns-nimisestä kaupungista, jossa sen perustamiskokous pidettiin 1986. Australian hallitus johti ryhmän muodostamista, mutta eräät Kaakkois-Aasian maat ovat olleet maatalouskaupan yhteistyössä ASEANin kautta.
Ryhmä ajaa radikaalia maatalousreformia ja tukien poistamista.
Petteri Luoto

Petteri Luoto (s. 1974 Masku) on suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 1998. Hän oli kahdesti Suomen edustaja Bocuse d’Or –kilpailussa; vuonna 2005 hänet palkittiin kilpailun parhaasta liha-annoksesta.  
Luoto kertoo saaneensa kipinän keittiötaidon maailmaan työskennellessään vuonna 1992 turkulaisessa ravintola Juliassa. Hän toimi Antti Vahteran assistenttina vuoden 1995 Bocuse d’Or -kilpailussa. Vuoden-kokki kilpailun voittaessaan Luoto työskenteli ravintola Meritorpan palveluksessa yhdessä Suomen kokkimaajoukkuetta johtaneen keittiömestari Pekka Terävän kanssa.
Luoto kouluttautui kokiksi ensin Raisiossa ammattikoulun keittiölinjalla 1989–1990 ja suoritti ravintolakokin opinnot Turussa 1990–1992. Hän työskenteli kouluajan harjoittelijana ravintola Julian keittiössä, armeijan jälkeen laivakeittiössä. Hän on työskennellyt keittiömestarina ja ravintola-alan tehtävissä monissa ravintoloissa (esimerkiksi ravintola Kanavarannassa keväällä 1995, Kalatrapissa kesällä 1995, hotelli Palacessa 1996, ravintola Meritorpassa 1997 ja ravintola G. W. Sundmansilla 1998 sekä ravintola Savoyssa) ja yksityistilaisuuksissa Suomessa sekä ulkomailla. Hänen aikanaan Mecca-ravintolalle myönnettiin Bibendum-tunnustus vuonna 2007. 
Hän on toiminut Makuja-televisio-ohjelman kokkina. Hän on ollut viemässä ja esittelemässä suomalaista ruokakulttuuria muun muassa Suomen Shanghain maailmannäyttelyn paviljongissa (2010) ja New Yorkin modernin taiteen museossa (MoMA, 2012).  Hän on 2010-luvulla asunut New Yorkissa (valmistaen tilauksesta ruokaa 2011–2014 kaupungin jet setille) ja toimi vuonna 2017 ravintola-alan tehtävissä yksityisellä klubilla.
Rolf Carls

Rolf Carls (29. toukokuuta 1885 – 24. huhtikuuta 1945) oli saksalainen kenraaliamiraali.

Ura

Ensimmäisen maailmansodan alussa Carls kuului kadettina risteilijä SMS Breslaun miehistöön. Myöhemmin hän palveli taistelulaiva SMS Königillä ja sukellusveneiden SM U-9 ja SM U-124 päällikköinä. Sodan jälkeen Carls koulutettiin uudelleen ja hänestä tuli merivoimien esikunnan koulutusosaston johtaja. Tästä tehtävästä hänet siirrettiin maalilaivaksi muutetun taistelulaiva Hessenin päälliköksi.
Vuonna 1933 Carls nimitettiin merivoimien esikuntapäälliköksi ja seuraavana vuonna linjalaivojen komentajaksi. Carls oli Saksan merivoimien komentaja Espanjan sisällissodan aikana, ja sen jälkeen tehtävänimikkeesi tuli Itämeren komentaja. Myöhemmin hänet nimitettiin Marinegruppe Nordin komentajaksi. Carls nimitettiin kenraaliamiraaliksi, ja häntä pidettiin ”komentajan kruununprinssinä” eli lähes varmana seuraajana  
Carls lähetti muun muassa Suomen sotilasjohdolle virallisen onnittelun Neuvostoliiton laivaston sukellusvene S-7 upottamisesta Ahvenanmerellä 21. lokakuuta 1942 (suv. Vesihiisi, kapteeniluutnantti O. Aittola).
Alkuvuodesta 1943 suuramiraali Erich Raeder erosi laivastonkomentajan tehtävästä riitauduttuaan Adolf Hitlerin kanssa. Hitler antoi periksi ja pyysi nimeämään kaksi seuraajaa. Raeder nimesi Carlsin ja Karl Dönitzin, joista Hitler valitsi Dönitzin. Carls erosi myöhemmin, mahdollisesti estääkseen kitkat valtion sotilasjohdossa.
Carls kuoli Bad Oldesloessa 24. huhtikuuta 1945 Königstraße-ammattikoulun kellarissa, jossa kuoli 29 muutakin.
Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha

Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Linnanmaan kaupunginosassa, yliopistoalueen ja Kuivasjärven välisellä alueella, noin seitsemän kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Yliopiston puutarhan painopisteena on pohjoisuus, joka näkyy myös puutarhan kasvivalikoimassa. Yliopisto toimittaa Pohjois-Suomen alueelta kerättyjä siemeniä ja kasvipistokkaita kansainväliseen siemenvaihtoon.

Historiaa

Yliopiston kasvitieteellinen puutarha on perustettu vuonna 1960. Puutarha aloitti toimintansa Hupisaarilla keskustan läheisyydessä Oulun kaupungin puutarhalta saaduissa tiloissa. Kaupungin puutarha muutti Peltolaan 1963, jolloin Hupisaarten kasvihuoneet ja muut tilat tulivat kokonaan yliopiston puutarhan käyttöön. Nykyiselle alueelleen Linnanmaalle puutarha siirtyi vuonna 1983.

Kasvihuoneet

Puutarha-alueen maamerkkeinä toimii kolme pyramidinmuotoista kasvihuonetta, Romeo ja Julia ja niiden välissä oleva pienempi Saniaishuone.
Julia-pyramidiin on kerätty kokoelma Välimerenilmaston ja lauhkean vyöhykkeen kasveja: muiden muassa sitruspuita ja setrejä. Korkeutta tällä pyramidilla on 14 metriä.
Romeo-pyramidiin on kerätty tropiikin ja subtropiikin kasveja: muiden muassa banaani, kaakao, kahvi, teepensas, erilaisia orkideoja, gardenia ja kamelia. Vesialtaassa on muun muassa riisikasveja ja papyruskaislaa. Romeo on 16 metriä korkea.

Ulkopuutarha

Ulkopuutarha-alue käsittää noin 4 000 istutuskasvin alueen sekä luonnontilaisen alueen tekolampineen. Alueella on muun muassa hyöty-, lääke- ja koristekasveja, kotimaisia kasveja, sekä tunturi- ja vuoristoalueiden kasveja. Arboretumiin on koottu puuvartisia kasveja jaoteltuna kasvimaantieteellisin perustein.
Lisäksi alueella on tutkimuskenttiä ja tutkimustaimisto, jotka eivät ole yleisölle avoimia.
Michael Fassbender

Yksityiselämä

Fassbender syntyi Heidelbergissä silloisessa Länsi-Saksassa. Hänen äitinsä on pohjoisirlantilainen ja isänsä saksalainen. Fassbenderin ollessa kaksivuotias perhe muutti Irlantiin, jossa he pitivät arvostettua ravintolaa. 19-vuotiaana Fassbender muutti opiskelemaan Lontooseen. 
Fassbender on naimisissa ruotsalaisen näyttelijän Alicia Vikanderin kanssa.

Ura

Fassbender aloitti uransa teatterissa vuonna 1994. Vuonna 2001 hän teki televisiodebyyttinsä sarjassa Taistelutoverit. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli vuonna 2007 fantasiaelokuvassa 300. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Hunger (2008), Fish Tank (2009), Kunniattomat paskiaiset (2009), X-Men: First Class (2011), Shame (2011), Prometheus (2012) ja 12 Years a Slave (2013).
Torbjörn Lassenius

Henkilöhistoria

Lasseniuksen vanhemmat olivat Lars Ragnar Lassenius ja Beda Lovisa Norrgran. Hän avioitui vuonna 1958 Ilmi Maria Uiton kanssa. Lassenius tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Valmistuttuaan Lassenius toimi lääkärinä muun muassa Volvon palveluksessa Ruotsissa kymmenen vuotta. Hänen Ruotsissa syntyneet kolme tytärtään jäivät sinne asumaan, hän itse asuu Porvoossa.

Urheilu-ura

Lassenius voitti EM-hopeaa kymmenottelussa Bernissä 1954 tuloksella 6 424. Vuonna 1956 Melbournen olympialaisissa hän oli seitsemäs (tulos 6 565). Lassenius edusti Porvoon Akillesta ja HIFK:ta. Hän pelasi myös koripalloa Helsingin Arsenalin joukkueessa.
Ewa

Alueen tärkeät rakennukset

Ewassa on muun muassa Kayserin korkeakoulu. Se on nimetty lähes neljäkymmentä vuotta Naurulla viettäneen saksalaisen lähetyssaarnaja Alois Kayserin mukaan.
Peniocereus

Tuntomerkit

Suvun kasvit ovat pensasmaisia, maanmyötäisiä tai kiipeileviä ja vähähaaraisia. Juuret ovat turvonneita. Varret ovat 1-4 m korkeita, hoikkia ja uurteisia, tavallisesti kyhmyttömiä. Piikit ovat keskenään samanlaisia, tavallisesti huomiota herättäviä. Toisinaan ne ovat litistyneet varren pintaa vasten ja ovat lyhyitä. Kukat sijaitsevat varren päässä tai tavallisemmin sivulla ja ovat tavallisesti kookkaita, usein valkoisia. Kasvit kukkivat joko yöllä tai päivällä lajista riippuen. Kukkapohjuksessa on tavallisesti ryhmittäin sukasia ja piikkejä. Hedelmä on mehevä, päärynämäinen, munamainen tai pitkänomainen, suippokärkinen. Väriltään se on punainen, ja sen pintapiikit tai sukaset karisevat ennemmin tai myöhemmin. Siemenet ovat leveän soikeita ja mustia.

Levinneisyys

Lajit kasvavat Yhdysvaltojen lounaisosassa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa.
Jonathan dos Santos

Ura

Jonathan siirtyi Barcelonan junioreihin Monterreystä vuonna 2001. Kaudeksi 2009–2010 hänet nostettiin Luis Enriquen valmentamaan seuran reservijoukkueeseen, mutta hän osallistui kesällä 2009 myös Josep Guardiolan valmentaman edustusjoukkueen harjoitusleirille.
Jonathan teki ensiesiintymisensä Barcelonan edustusjoukkueessa Copa del Reyn ottelussa Cultural Leonesaa vastaan 28. lokakuuta 2009. Hänet nimettiin Barcelonan 23 pelaajan kokoonpanoon, joka osallistuu joulukuussa 2009 pelattavaan seurajoukkueiden MM-turnaukseen.
Jonathan siirtyi Barcelonasta 12 siellä viettämänsä vuotensa jälkeen Villarrealiin, jossa myös hänen veljensä pelaa. Siirtosumma oli noin kaksi miljoonaa euroa. 
Jonathan on pelannut myös Meksikon maajoukkueessa. Hän teki ensiesiintymisensä ystävyysottelussa Kolumbiaa vastaan 30. syyskuuta 2009.

Tausta

Jonathanin isä Gerardo sekä veljet Giovani ja Éder ovat myös jalkapalloilijoita. Giovani pelasi Jonathanin kanssa samaan aikaan Barcelonan junioreissa ja nousi myös edustusjoukkueeseen.
Jonathan sai Espanjan kansalaisuuden heinäkuussa 2009.
Galimdžan Ibragimov

Galimdžan Girfanovitš Ibragimov (ven. Галимджан Гирфанович Ибраги́мов, tataariksi Галимҗан Ибраһимов; 12. maaliskuuta 1887 nykyisen Baškortostanin Aurgazyn piirin Sultanmuratovon kylä – 21. tammikuuta 1938 Kazan) oli neuvostoliittolainen tataarikirjailija.
Galimdžan Ibragimov syntyi mullahin perheeseen. Hän opiskeli Orenburgin ja Ufan madrassoissa ja toimi sen jälkeen opettajana. Ibragimov osallistui helmikuun ja lokakuun vallankumouksiin sekä Venäjän kansalaissotaan. Aluksi hän kuului sosialistivallankumouksellisiin, mutta liittyi vuonna 1920 NKP(b):hen. Vuonna 1918 Ibragimov valittiin Venäjän ja Tatarstanin toimeenpanevien komiteoiden jäseneksi. Hän työskenteli kansallisuusasioiden kansankomissariaatissa, toimitti tataarinkielisiä lehtiä ja toimi vuodesta 1925 lähtien Tatarstanin valistusasiain kansankomissariaatin tiedekeskuksen puheenjohtajana. Vuonna 1927 Ibragimov muutti sairauden takia Jaltaan.
Ibragimovin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1907. Varhaisissa kertomuksissaan hän kuvasi tataarinuorison kamppailua vanhoja elintapoja vastaan. Vuonna 1912 ilmestynyt Jäš jöräklär (”Nuoret sydämet”) on tataarikirjallisuuden ensimmäinen psykologinen romaani. Vuonna 1920 ilmestyi vuoden 1905 vallankumoustapahtumille omistettu romaani Bezneŋ könnär (”Meidän päivämme”, uusi laitos 1934). Pienoisromaani Kyzyl tšätšäklär hikäjase (”Legenda punaisista kukista”, 1922) kertoo ihmisen henkisestä kasvusta vallankumouksen aikana. Romaani Kazah kyzy (”Kazakkityttö”, 1924) kuvaa vallankumousta edeltävän kazakkikylän yhteiskunnallisia ristiriitoja. Romaanin Tirän tamyrlar (”Syvät juuret”, 1928) aiheena on luokkataistelu kansalaissodan ja jälleenrakentamisen vuosina.
Kirjailijaa pidetään mestarillisena luonnon ja ihmisluonteen kuvaajana sekä kansankielen taiturina. Hänen tuotantonsa on vaikuttanut myös Neuvostoliiton muiden turkkilaisten kansojen taideproosan kehitykseen. Kaunokirjallisuuden ohella Ibragimov on kirjoittanut useita kieli- ja kirjallisuustieteellisiä teoksia ja historiantutkimuksia. Venäjän SFNT:n toimeenpanevan keskuskomitean puhemiehistö myönsi hänelle vuonna 1932 työn sankarin arvonimen.
Ibragimov pidätettiin Stalinin vainoissa Jaltassa elokuussa 1937 ja lähetettiin Kazaniin, jossa hän kuoli vankilan sairaalassa. Hänen mukaansa on nimetty Tatarstanin tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja historian instituutti. Kirjailijan kotikylässä toimii hänelle omistettu museo.
HMS A.10

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1919 Ardrossan Drydock Companylle Ardrossaniin Skotlantiin, missä se lopulta romutettiin.
Kanadan Suomalainen Järjestö

Kanadan Suomalainen Järjestö (lyh. FOC, engl. Finnish Organization of Canada) on Kanadassa toimiva vuonna 1911 perustettu kanadansuomalainen kulttuurijärjestö.
Se on maan vanhin kanadansuomalainen järjestö, joka toimi vuoteen 1923 saakka nimellä Kanadan Suomalainen Sosialistinen Järjestö (Finnish Socialist Organization of Canada). FOC:ta pidetään vielä nykyäänkin poliittisena, eikä esimerkiksi kanadansuomalaisia edustava keskusjärjestö Kanadan Suomalainen Kulttuuriliitto (FCCF) ole suostunut ottamaan sitä jäsenekseen, vaikka Kanadan Suomalaisen Järjestön jäsenet kelpuutetaan myös FCCF:n toimintaan yksityishenkilöinä.
FOC oli aikoinaan merkittävä poliittinen tekijä myös kanadansuomalaisen yhteisön ulkopuolella ja sillä oli tuhansia jäseniä. Nykyään FOC:llä on enää kolme paikallisosastoa ja vajaat parisataa jäsentä. Järjestö julkaisee epäsäännöllisesti ilmestyvää uutislehteä Kaiku/Echo.

Historia

Kanadan Suomalaisen Järjestön perusti lokakuussa 1911 tunnettu poliittinen agitaattori, toimittaja Sanna Kannasto. Edellisenä vuonna oli 146 Torontossa asuvaa suomalaista erotettu Kanadan sosialistisesta puolueesta "liian oikeistolaisina", ja he olivat liittyneet Kanadan sosialidemokraattisen puolueen (SDP) jäseniksi. Suomalaiset muodostivat vuoden 1910 loppuun mennessä enemmistön SDP:n jäsenistä ja seuraavana vuonna he päättivät Kannaston johdolla perustaa oman järjestön. Parissa kuukaudessa FOC oli saanut jo yli 1 500 jäsentä ja paikallisosastoja toimi 19. Ensimmäisen maailmansodan alkuun mennessä vuonna 1914 jäseniä oli yli 3 000 ja osastoja 64. Jäsenistä yli 500 oli naisia. Kaikki FOC:n jäsenet kuuluivat myös sosialidemokraattiseen puolueeseen ja sen suomalainen osasto muodostikin puolueen suurimman etnisen ryhmän.
Vuonna 1917 Venäjällä tapahtuneen lokakuun vallankumouksen jälkimainingeissa Kanadan hallitus päätti kieltää kaikki SDP:n vieraskieliset osastot. FOC harjoitti vielä jonkin aikaa yhteistyötä syndikalistisen One Big Union -ammattiliiton kanssa, kunnes 1920-luvun alussa läheni Kanadan kommunistista puoluetta. Myöhemmin 1920-luvun aikana kaikki FOC:n jäsenet olivat myös kommunistisen puolueen jäseniä.
Vuonna 1931 FOC hajosi kahtia, kun sosialidemokraatit erosivat järjestöstä. Koko organisaatio kiellettiin 1940 ja kaikki sen omaisuus takavarikoitiin. Myös FOC:n julkaisema sanomalehti Vapaus lakkautettiin. Järjestön tilalle perustettiin nopeasti "Kanadan Suomalainen Demokraattinen Liitto (Finnish Canadian Democratic League", mutta se ei saanut suurta kannatusta. FOC laillistettiin jälleen 1943, sen tuettua Neuvostoliittoa, josta oli tullut Kanadan liittolainen toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Vaikka FOC luopui poliittisuudestaan sodan jälkeisten vuosikymmenten aikana, oli järjestö Kanadan turvallisuuspoliisin tarkkailussa aina 1980-luvulle saakka.

Lehdet

Järjestö julkaisi sanomalehteä Vapaus Sudburyssä 1917-1974. Lehti siirtyi sitten Torontoon ja jatkui nimellä Viikkosanomat 1980-luvun lopulle. Tuolloin se otti takaisin vanhan nimensä Vapaus. Lehden ilmestyminen päättyi 1990. Sen seuraajana järjestö alkoi kustantaa neljästi vuodessa ilmestyvää aikakauslehteä Kaiku-Echo.
Ulrich von Hutten

Ulrich von Hutten (21. huhtikuuta 1488, Fuldan luostari – 29. elokuuta(?) 1523 lähellä Zürichiä) oli saksalainen ritari ja oppinut.
Ulrich oli merkittävä satiirikko, joka hyökkäsi aikanasa ruhtinaita, katolista kirkkoa skolastikkoja ja obskurantteja vastaan. Hän oli Epistolae virorum obscurorumin eli Hämäräin miesten kirjeitä toisen osan pääasiallinen kirjoittaja. Hän oli myös saksalainen patriootti ja kehitti vision yhdistyneestä Saksasta ja kirjoitti vuodesta 1520 lähtien saksaksi. Hänestä tuli Martti Lutherin seuraaja.
Ulrich oli Franz von Sickingenin kanssa toinen Ritarien kapinan johtajista Saksan ruhtinaita vastaan. Häviön jälkeen hän pakeni rahattomana Sveitsiin. Hänen entinen ystävänsä Erasmus kieltäytyi auttamasta häntä, mutta hän sai turvapaikan Ulrich Zwingliltä.
Ulrich von Hutten kärsi Ranskan taudista, johon hän lopulta kuoli. Hän kirjoitti sairaudesta ja sen hoidosta kuvauksen De Morbo Gallico, jonka Thomas Paynell käänsi myöhemmin englanniksi.
Kajaanin Hymy

Historia

Seura pelasi  ensimmäiset vuotensa Hiukan pesäpallostadionilla, sillä Kajaanin pesäpallokentällä ei ollut vaadittavaa hiekkatekonurmea. Hiekkatekonurmi valmistui kuitenkin heinäkuussa 2000, minkä jälkeen seura siirtyi pelaamaan kotikaupunkiinsa.
Kauden 2001 päätteeksi Hymy putosi pääsarjasta ensin Ykköspesikseen ja tämän jälkeen Suomensarjaan. Joukkue nousi kuitenkin takaisin ylös, voittaen kauden 2004 päätteeksi Ykköspesiksen ja sai sarjapaikan Superpesikseen, jonka seura kuitenkin luovutti Sotkamolle. Junioreissa seura saavutti B-tyttöjen SM-hopeaa kaudella 1999.
Suolampi (Ähtäri, Kelloperä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 164,4 metriä mpy.
Belozerskin piiri

Belozerskin piiri (ven. Белозе́рский райо́н, Belozerski raion) on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 19 100 henkeä (vuonna 2010).
Belozerskin piiri sijaitsee Vologdan alueen luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Vytegran, koillisessa Vaškin, idässä Kirillovin, etelässä Tšerepovetsin, lounaassa Kaduin ja lännessä Babajevon piireihin. Seudulla sijaitsee Valkeajärvi. Suojelualueita ovat Šolan, Andogan ja Gorodištšen rauhoitusalueet. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sora ja hiekka, dolomiitti, turve ja sapropeeli.
Piirin hallinnollinen keskus on Belozerskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa: Antuševo, Artjušino, Gluškovo, Gulino (keskuspaikka Nikonovskaja), Jenino (Lavrovo), Kunost (Nižnjaja Mondoma), Paninskaja, Šola (Zubovo) ja Vizma (Klimšin Bor). Kaupunkiväestön osuus on 52 %.
Belozerskista on maantieyhteys Tšerepovetsiin sekä Uuden Laatokan ja Vologdan väliselle maantielle. Kaupungissa on myös Volgan-Itämeren vesitien satama. Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus ja maatalous. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kalanjalostusta. Viime aikoina on pyritty kehittämään myös matkailua.