google/wiki40b huggingface dataset:
Sotapeli

Sotapeli on sota-aiheinen tai sotaa jäljittelevä peli, jota voidaan pelata tietokoneella tai pelikentällä. Myös eräita upseerikoulutuksessa käytettäviä johtamisharjoituksia kutsutaan sotapeleiksi, ja niissä upseerit toimivat pelin vastakkaisten puolten johtajina. Sotapelissä käydään simuloitu taistelu tai kampanja. Monet sotapelit ovat miniatyyripelejä, jolloin peliä pelataan pelikentällä, joka voi olla kartta tai pienoiskokoinen maisema, jossa voidaan jäljitellä oikeaa sodankäyntiä ja joukkojen liikkeitä. Pelissä käytettävät miniatyyrifiguurit kuvaavat yksikköjä tai yksittäisiä sotilaita.
Ensimmäinen apologia

Historia

Justinos eli ja kirjoitti toisella vuosisadalla ajanlaskun alun jälkeen, ja hän oli näin ensimmäisiä kristillisiä apologeetteja eli kristinuskoa filosofis-teologisesti puolustaneita kirjailijoita. Ensimmäinen apologia on ajoitettu noin vuosille 150–154. Myöhemmin Justinos kirjoitti kristinuskon puolustukseksi myös lyhyemmän Toisen apologian. Justinos on saanut apologioihinsa innoitusta Platonin kirjoittamasta Sokrateen puolustuspuheesta.
Ensimmäisen apologian tarkoituksena on todistaa keisarille, tämän lähipiirille ja muille roomalaisille, että kristinusko on merkittävä uskonto ja pakanuuden yläpuolella, ja että kristityt eivät ole pahantekijöitä, vaan moraalisia ja lojaaleja Roomaa kohtaan. Näin Justinos pyrkii kumoamaan kristittyjä vastaan tuohon aikaan usein esitettyjä syytöksiä. Teoksen taustana vaikuttaa olevan Vähä-Aasialainen ympäristö.
Teksti on säilynyt nykyaikaan yhdessä keskiaikaisessa käsikirjoituksessa, niin kutsutussa Pariisin käsikirjoituksessa (Codex Parisinus Graecus 450) vuodelta 1364.

Sisältö

Justinoksen teos koostuu 68 luvusta. Kirjoittaja osoittaa teoksensa sen alussa keisari Titus Aelius Hadrianus Pius Augustukselle sekä tämän pojille filosofeille Verissimus ja Lucius, sekä Rooman senaatille ja kansalle.
Teoksen alussa Justinos käsittelee pakanoiden kristinuskoa kohtaan esittämiä syytteitä. Hän pyrkii osoittamaan, että kristittyjä vastaan esitetyt syytökset ovat vääriä ja epäoikeudenmukaisia. Justinos korostaa, että kristityt eivät ole ateisteja eivätkä pahantekijöitä, vaan palvovat elävää Jumalaa, joka on kaiken luoja ja oikeudenmukainen tuomari. Justinoksen mukaan Jeesuksen opetukset osoittavat kristinuskon moraalisen voiman.
Justinos pyrkii myös osoittamaan, että pakanoiden myytitkin tukevat kristinuskon opetusta ikuisesta rangaistuksesta ja jumalallisesta Sanasta. Justinos argumentoi myös sen puolesta, että pakanuus on pahojen henkien aiheuttamaa, ja katsoo kristinuskon olevan pakanuuden yläpuolella. Hänen mukaansa myös profeettojen toteutuneet ennustukset osoittavat, että Jeesus on Kristus ja Jumalan Poika.
Seuraavaksi Justinos käsittelee ihmisten pelastumista ja lopussa tulevaa rangaistusta. Hän argumentoi, että jokainen ihminen voi vapaasti päättää, valitseeko pelastuksen vai rangaistuksen. Aikojen lopussa Kristus on kaikkien ja kaikkina aikoina eläneiden ihmisten tuomari.
Tämän jälkeen Justinos käsittelee kristinuskon suhdetta pakanalliseen ajatteluun, sekä kristinuskon ja pakanallisen uskonnon yhtymäkohtia. Justinoksen mukaan pahat henget ovat saaneet pakanat matkimaan Kristusta ja vääristelemään tämän sanomaa. Justinos argumentoi myös sen puolesta, että Platonkin käytti Moosesta lähteenään.
Lopuksi Justinos pyrkii vielä osoittamaan, että kristittyjen kultti on myös sopusoinnussa heidän nuhteettoman elämänsä kanssa. Teoksen viimeinen luku koostuu päätössanoista.
Pirttijärvi (Jyväskylä, Moksi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vuojoen valuma-alueeseen (14.283) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,2 metriä mpy.
Kuonoankeriaat

Lajit ja anatomia

Kuonoankeriaiden heimoon kuuluu 2 sukua ja 10 lajia. Lajeja ovat muun muassa kuonoankerias (Serrivomer sector) ja mustakuonoankerias (S. brevidentatus). Kooltaan heimon kalat kasvavat suurimmillaan noin 60–76 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia ja tunnusomainen piirre on litteä pää ja pitkä kuono ja leuat. Leuoissa on pieniä hampaita sahamaisina rivistöinä. Aikuisilla koirailla leuat ovat surkastuneet. Selkäevä- ja peräevä ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevän kanssa. Selkäevä on hieman peräevää lyhyempi. Kuonoankeriaiden silmät ovat kookkaat. Heimon lajit ovat suomuttomia ja kylkiviiva on epätäydellinen. Väriltään kuonoasnkerialajit ovat tummanruskeita tai mustia ja suomuissa on hopeanhohtoinen kiilto.

Levinneisyys

Kuonoankeriaita tavataan lämpimistä ja lauhkeista vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät yleensä 500–1 000 metrin syvyydessä merenpinnasta.
Kiilahihna

Kiilahihna (V-belt) on John Gatesin 1917 kehittämä poikkileikkaukseltaan kiilamainen (tasasivuinen puolisuunnikas), tehonsiirtoon käytettävä hihnalenkki. Kiilahihnoja käytetään yleisesti teollisuudessa, erilaisissa koneissa ja autoissa.

Toimintaperiaate

Kiilahihnassa tehonsiirtoon tarvittava kitkavoima syntyy hihnan kylkien puristuessa hihnapyörää vasten. Kapean kiilahihnan pintoihin syntyvä puristusvoima on liki puolitoistakertainen lattahihnan puristusvoimaan nähden. Kiilahihnassa on lattahihnaan verrattuna paljon kumia täyteaineena, joten paino/lujuus -suhde ja maksimi kehänopeus jäävät hieman lattahihnan vastaavia arvoja alhaisemmiksi. Mikäli on tarvetta akselien tahdistukselle, pitää käyttää hammashihnaa.
Sähkömoottorin tai muun vastaavan tehonlähteen akselille asennetaan ensiöpyörä jonka kehälle on sorvattu kolmionmuotoinen hihnan poikkileikkausta vastaava ura. Käytettävän laitteen hihnapyörässä on vastaava kolmiomainen ura. Hihnapyörien halkaisijaa säätelemällä voidaan vaikuttaa laitteiden kierrosnopeuksien suhteeseen, eli hihnakäytön välityssuhteeseen - tällöin kyseessä on CVT-vaihteisto.

Kiilahihnan kireys

Hihnan kireys mitataan painamalla hihnaa sen juoksupyörien välin keskikohdasta määrätyllä newtoneissa mitattavalla voimalla, ja mittaamalla painuman syvyys. Mitattua painuman arvoa verrataan valmistajan ilmoittamaan arvoon. Jos painuma on liian syvä, hihna on löysällä, jos taas liian matala, hihna on liian kireällä. Kiilahihnan kireyttä voidaan säätää muuttamalla kyseisten akseleiden välisiä etäisyyksiä tai muuttamalla toisen akselipyörän leveyttä lisälevyjen avulla. Akselipyörän leveyttä muuttaessa hihna on löysällä, kun pyörän leveys on suuri (hihna on akselipyörän pohjalla), ja hihna on kireällä, kun pyörän leveys on pieni (hihna pyörii akselipyörän kehällä).
Hihnan optimaalinen kireys voidaan laskea, kun tiedetään siirrettävä teho, moottorin ja käytettävän laitteen tyyppi, välityssuhde ja sallittu akselin kuormitusvoima. Hihnan kiristysvoima aiheuttaa laakerikuormituksen ja samalla siirtää tehoa. Sen vuoksi on tärkeää, että hihnan kireys on oikea - liian kireä hihna aiheuttaa nopeaa mekaanista kulumista, ja liian löysällä hihnalla ei riitä puristusvoima, eli se luistaa.
Éver Banega

Ura

6. tammikuuta 2008 Banega solmi viiden ja puolen vuoden sopimuksen Valencian kanssa, siirtosummana noin 18 miljoonaa euroa (13 miljoonaa puntaa).
Elokuussa 2008 Banega siirtyi yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Valenciasta Atlético Madridiin. Laina-ajan päätteksi Atlético ei ryhtynyt neuvottelemaan pelaajan jatkosta seurassa.
Vuoden 2017 heinäkuussa Banega siirtyi Sevilla FChen 9 miljoonan euron siirtosummalla.
Banega on pelannut Argentiinan maajoukkueessa vuodesta 2008 alkaen 65 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Elfrida Andrée

Elfrida Andrée (19. helmikuuta 1841  Visby – 11. tammikuuta 1929 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari sekä Ruotsin ensimmäinen naispuolinen tuomiokirkkourkuri ja sähköttäjä. Hän oli oopperasopraano Fredrika Stenhammarin (1836–80) sisar. 
Gotlantilaisen lääkärin tytär Elfrida Andrée kapinoi tietoisesti naisten perinteistä asemaa vastaan yhteiskunnassa. Hän suoritti urkuritutkinnon yksityisoppilaana 1857 ja ajoi isänsä tuella läpi lakimuutoksen, jonka turvin naistenkin sallittiin päästä urkurin virkaan. Pian hän aloitti uuden taistelun naisten hyväksymiseksi lennättimen sähkeiden välittäjiksi. Viiden vuoden poliittisen kampanjoinnin jälkeen Andrée sai uuden lain turvin luvan hakea sähköttäjän virkaa.
Sävellystä Andrée oppi yksityisesti Kööpenhaminassa tanskalaisen Niels Wilhelm Gaden ja Ruotsissa Ludvig Normanin johdolla, koska ei naisena voinut opiskella musiikkikonservatoriossa.
Vuosina 1861–1867 Andrée toimi Tukholmassa suomalaisseurakunnan ja ranskalaisen reformoidun kirkon urkurina, kunnes 1867 sai viran Göteborgin tuomiokirkon urkurina. Hän hoiti tätä virkaa kuolemaansa asti, joskin oli sairauden takia virkavapaana vuodesta 1921 saakka. Göteborgissa Elfrida Andrée järjesti urkukonsertteja ja noin 800 ”kansankonserttia”, joissa toimi itse kapellimestarina.
Säveltäjänä Andréen läpimurto tapahtui 1879 teoksella Snöfrid, joka on balladi solisteille, kuorolle ja orkesterille. Hän myös johti itse teoksen kantaesityksen. Yli sadan Andréen säilyneen teoksen joukossa on lauluja, piano- ja urkukappaleita (mm. kaksi urkusinfoniaa), kuoroteoksia, kamari- ja orkesterimusiikkia (mm. kaksi sinfoniaa) sekä ooppera Fritiofs saga (1894-95), jonka libreton laati Selma Lagerlöf Esaias Tegnerin runoelman pohjalta. Oopperaa ei ole koskaan esitetty kokonaisuudessaan, mutta siitä on levytetty säveltäjän koostama orkesterisarja. Muita Andréen levytettyjä sävellyksiä ovat toinen sinfonia sekä kaksi urkusinfoniaa.
Monia Andréen teoksista ei esitetty ainakaan hänen elinaikanaan. Jälkipolvet arvostavat usein eniten hänen kamarimusiikkiteoksiaan, kuten pianokvintettoa ja kahta pianotrioa.
Kansan Tahto -mitali

Kansan Tahto -mitali on oululaisen Kansan Tahto -sanomalehden vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto Pohjois-Suomen parhaalle TUL:n jäsenseuraan kuuluvalle urheilijalle. Mitali jaetaan samalle urheilijalle vain kerran. Mitali luovutetaan vuosittain myös toimitsijana ansioituneimmaksi katsotulle henkilölle.
Spartacus (televisiosarja)

Tuotanto

Sarjasta tehtiin kolme tuotantokautta, jotka ovat nimeltään Spartacus: Blood and Sand, Spartacus: Vengeance ja Spartacus: War of the Damned. Sarjaan tehtiin myös vuonna 2011 minisarja Spartacus: Gods of the Arena, jonka tapahtumat sijoittuvat aikaan ennen ensimmäistä tuotantokautta.

Juoni

Nimetön mies kaapataan roomalaisten toimesta vaimonsa viereltä, ja tästä aletaan kouluttaa gladiaattoria. Mies otetaan huonosti vastaan uudessa kodissaan, mutta hiljalleen nousee talon parhaaksi gladiaattoriksi syrjäyttäen kaikki muut. Mies saa pian talon lanistalta lempinimen Spartacus ja alkaa ottelemaan areenalla roomalaisten katsellessa. Spartacus saa pian kuulla vaimonsa kuolleen talon lanistan toimesta ja alkaa hautoa kostoa tälle. Pian hän pyrkii kitkemään orjuuden pois koko Roomasta.
Bernart de Ventadorn

Bernart de Ventadorn eli Bernart de Ventadour (s. 1100-luku Corrèze, Ranska) oli ranskalainen trubaduuri.

Elämä

De Ventadornin syntymävuodesta ei ole tarkkaa tietoa. Hänen isänsä oli mahdollisesti leipuri. De Ventadorn opiskeli musiikkia ja runoutta luultavasti Eblen kreivin opissa.
Myöhemmin De Ventadorn toimi muun muassa Eleonoora Akvitanialaisen palveluksessa. Viimeisinä vuosinaan hän vetäytyi luostariin Dordogneen, jossa hän kuoli todennäköisesti 1100-luvun viimeisellä vuosikymmenellä.

Teokset

De Ventadornilta säilyi epätavallisen suuri määrä teoksia; 45 runoa, joista 18:sta on jäljellä myös musiikki. Tunnetuimpiin melodioihin kuuluu muun muassa "Quan vei la lauzeta mover".
Boxholmin kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Boxholmin kauppalan vaakuna. Myös Folkungan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Apogon parvulus

Koko ja ulkonäkö

Apogon parvulus kasvaa noin 4 cm pitkäksi. Sen vartalo on pyöreähkö, evät kapeat ja korkeat. Pohjaväri on hopeanharmaa, lähes läpikuultava, ja siinä on tummempia vaakaraitoja. Pyrstön tyvessä on punainen täplä.

Alkuperä

Apogon parvulus elää luonnossa Tyynenmeren länsiosassa, Japanin ja Filippiinien lähivesillä. Sitä tavataan usein kivikkoisilta riutoilta alle neljän metrin syvyydeltä.

Käyttäytyminen ja ravinto

Apogon parvulus elää suurina parvina alueilla, joissa on voimakas virtaus. Ne syövät lihapitoista ruokaa, akvaariossa myös hiutale- ja pakasteruokaa.
Aulikki Miettinen

Aulikki Miettinen (s. 1951 Tampere) on suomalainen kirjailija ja kuvittaja.

Henkilöhistoria

Miettinen valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta 1974. Jo opiskeluaikoina hän teki animaatioita Pikku kakkoseen ja myöhemmin television muihin lastenohjelmiin. Valmistuttuaan jonkin aikaa graafikkona toiminut Miettinen on ollut sittemmin freelancer -taiteilija.
Neverwinter Nights 2

Vastaanotto

Pelaaja-lehden arvostelussa peli on saanut arvosanaksi 9/10.
IGN antoi pelille 8.5/10 arvostelussaan.
GameSpot antoi pelille 8.6/10 arvostelussaan.
Fame (vuoden 1980 elokuva)

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Fame saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Öljy

Öljy on veteen liukenematon palava nestemäinen orgaaninen yhdiste.

Rasvaöljyt

Öljy-sanaa käytetään myös sellaisista rasvoista, jotka huoneenlämmössä ovat nestemäisiä. Useimmat niistä ovat kasvikunnan tuotteita, ja niitä sanotaan myös kasviöljyiksi. Niitä saadaan monien kasvien siemenistä sekä muutamien kasvien hedelmistäkin. Niitä käytetään varsinkin ravintoöljyinä, mutta myös teknisiin tarkoituksiin ja kemianteollisuuden raaka-aineina.
Nestemäisiä rasvoja eli rasvaöljyjä esiintyy myös eläinkunnassa, esimerkiksi kalaöljy. Kalaöljyä on muun muassa sardiiniöljy. Tietyistä äyriäisistä saadaan krilliöljyä.

Eteeriset öljyt

Eteeriset öljyt ovat monissa kasveissa pieninä määrinä esiintyviä, herkästi haihtuvia yhdisteitä. Kemiallisesti ne eivät muistuta sen enempää maaöljyä kuin rasvaöljyjäkään. Ne ovat yleensä voimakkaasti tuoksuvia aineita, ja ne saavat aikaan monet kukkien ja hedelmien tuoksut. Niitä on runsaasti myös maustekasveissa.
Sami Heiskanen (hiihtäjä)

Sami Heiskanen (s. 1971) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt maastohiihtäjä, joka voitti urallaan yhden Suomen mestaruuden. Suuremmassa julkisuudessa hän oli kuitenkin vasta uransa jälkeen, kun hän ensimmäisenä suomalaishiihtäjänä tunnusti kokeilleensa doping-aineeksi luokiteltavaa EPO-hormonia urheilu-urallaan.

Ura

Siilinjärven Hiihtoseuraa edustanut Heiskanen kuului hiihdon B-maajoukkueeseen 1990-luvulla ja osallistui muutamiin maailmancupin osakilpailuihin ilman suurempaa menestystä. Vuoden 1996 SM-hiihdoissa Rovaniemen Ounasvaaralla Heiskanen voitti yllättäen 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Hän hyötyi aikaisen lähtönumeronsa vuoksi kelistä, joka hidastui kilpailun aikana. Heiskanen lopetti aktiiviuransa 1999. Vuoden 1996 SM-kulta jäi hänen ainoaksi yleisen sarjan SM-mitaliksi.

Doping-tunnustus

Suomalaisten joukkokäryyn johtaneiden Lahden MM-hiihtojen jälkeen Sami Heiskanen tunnusti TV-uutisissa 6. maaliskuuta 2001 kokeilleensa EPO-hormonia vuonna 1999. Aineet hän kertoi hankkineensa virolaisesta apteekista. Muutaman viikon kuurilla Heiskanen kertoi hemoglobiiniarvonsa nousseen noin 150:stä 180:een.
Tunnustuksensa myötä Heiskasta kuultiin todistajana, kun keskusrikospoliisi tutki MM-Lahden sotkuja. Tuolloin hän kertoi luovuttaneensa hiihtäjä Janne Immoselle vuonna 1998 kasvuhormonia ja 1999 epo-hormonia. Immonen kiisti aluksi doping-väitteet, mutta myönsi vuonna 2013 saaneensa Heiskaselta epoa.
Lisäksi Heiskanen tunnusti esitutkinnassa käyttäneensä kasvuhormonia ja testosteronia vuosina 1996–1998.
Hangon Kylpyläpuiston huvila-alue

Hangon Kylpyläpuiston hyvila-alue kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Hangon kulttuurihistoriallisesti merkittävien huviloiden alue syntyi, kun Hangon kaupunki perusti valtion tuella merikylpylän 1878 ja palstoitti sen yhteyteen suuren joukon huvilatontteja. Kylpylään kuului jo alun alkaen laaja puistoalue, johon liittyy Appelgrenintien pohjoispuolella Puistolampi. Hangon huvila-alueen vanhimmat, 1880- ja 1890-luvuilla rakennetut huvilat sijaitsevat Vartiovuoren ympäristössä sekä Mannerheimintien ja Appelgrenintien varsilla.
Kylpylän toiminta suuntautui aluksi terveydenhoitoon ja kuuluisia lääkäreitä palkattiin kylpylävieraiden hoitoa varten, mutta vähitellen hoitojen tilalle tulivat rantojen aurinkokylvyt. Muistot Hangon kylpyläajasta, erityisesti ajanjaksosta ennen ensimmäistä maailmansotaa, on kuin luku romaanista. Ajan kuuluisuudet paistattelivat päivää toistensa loisteessa. Valtiomiehet, ruhtinaat, kreivit ja paronit kävivät kaupungissa. Ajan tunnetuimmat taiteilijat esiintyivät Hangossa.
Kylpyläelämä vaati majoitustiloja. 1800-luvun keskivaiheilla tuli Keski-Euroopassa tavaksi omistaa esikaupunkihuvila kantakaupungissa sijaitsevan kerrostalohuoneiston ohella. 1800-luvun lopussa tämä ilmiö saavutti Suomen ja näitä kesähuviloita ovat Turun Ruissalon sekä Hangon kylpyläpuiston huvilat. 1880-luvulla esim. laivanvarustaja Carl Korsman muutti koko taloutensa Bulevardin talviasunnosta kylpyläpuiston kesähuvilaan. Monet kylpylävieraat halusivat nimenomaan asua huviloissa, koska heillä silloin oli paremmat mahdollisuudet olla omissa oloissaan ja toisaalta kuitenkin kaikki kylpylän palvelut ja harrastusmahdollisuudet sijaitsivat aivan lähellä.
Hangon kylpylä toimi vuosina 1879-1939. Talvisodan jälkeen kylpylätoimintaa ei jatkettu. Hiekkarannat ja meri ovat toimineet tämän jälkeen ainoana ”kylpylänä”.
Maakunnallisesti ja paikallisesti arvokas rakennusperintö huviloineen on listattu Hangon kaupungin toimesta vuonna 2011.
Aladdin (suklaa)

Aladdin on suklaakonvehtirasia, jota valmistaa Kraft Foods Upplands Väsbyssä. Ruotsalainen Marabou toi sen markkinoille vuonna 1939.
Aladdinin suklaarasioita oli alun perin saatavilla kolmea eri kokoa. Sittemmin se on ollut suosituin suklaarasia Ruotsin markkinoilla, varsinkin joulumarkkinoiden aikana. Aladdinia myydään maassa vuosittain noin 2,5 miljoonaa rasiaa. Aladdinista on kehitetty myös "Paradis"-niminen suklaakonvehtirasia, joka tuli markkinoille vuonna 1957. Molempia markkinoidaan myös Suomessa. Suklaarasian nimi "Aladdin" tulee Tuhannen ja yhden yön tarinoista. Nykyään Aladdinia myydään punavalkoisissa ja Paradisia sinikeltaisissa rasioissa, jota myytiin myös sinivalkoisena vuosina 1971-1977.
Syyskuussa 2014 Marabou ilmoitti poistavansa rasiasta hasselpähkinäkonvehdin ja korvaavansa sen vadelmalakritsalla.
Hautalampi (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Sulkavanjoen valuma-alueeseen (35.425) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,1 metriä mpy.
Vähä-Vermas

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vermasjärven valuma-alueella (35.45), jonka Makkaraojan valuma-alueeseen (35.451) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,9 metriä mpy.
Chapo Trap House

Chapo Trap House on vuonna 2016 perustettu yhdysvaltalainen vasemmistopoliittinen ja humoristinen podcast. Podcast nousi tunnetuksi vuoden 2016 Yhdysvaltojen presidentinvaaleja edeltävänä aikana. Useat podcastin juontajat julkaisivat vuonna 2018 kirjan The Chapo Guide to Revolution, joka käsittelee Yhdysvaltain historiaa ja kapitalismia humoristisella tavalla.
Vesa Keränen

Vesa Keränen (s. 4. heinäkuuta 1971 Oulu) on suomalainen jääkiekkotuomari. Keränen tuomitsee pääsääntöisesti jääkiekon SM-liigaa ja Mestistä päätuomarina. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 2007-2008.
Cosmas Michael Angkur

Cosmas Michael Angkur (s. 4. tammikuuta 1937) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki fransiskaanien papiksi Paternus Nicholas Joannes Cornelius Geise 14. heinäkuuta 1967. Hänet nimitettiin Bogorin hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1994, ja piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leo Soekoto, jota avustivat Pietro Sambi ja Alexander Soetandio Djajasiswaja.
Heidi Blåfield

Heidi Lydia Blåfield (8. helmikuuta 1900 Mänttä – 21. elokuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja eräs 1920-luvun valovoimaisimpia suomalaisia filmitähtiä. Blåfield näytteli naispääosan kuudessa mykkäelokuvassa ja oli kiinnitettynä myös Suomen Kansallisteatteriiin. Hän menehtyi vain 31-vuotiaana angiinamyrkytykseen.

Elämä

Heidi Blåfield syntyi Hugo ja Lydia Blåfieldin perheeseen, joka oli 1800-luvun lopussa asettunut Mänttään, pohjoiselle Pirkanmaalle. Varaton aatelismies Hugo Blåfield oli saanut paikan sikäläisen rautatieaseman asemapäällikkönä. Perheessä oli myös viisi muuta lasta: Haidi, Seidi, Saidi, Henrik ja Erik. Jo varhaisessa iässä Heidi Blåfield lähetettiin asumaan Helsinkiin, jossa hän suoritti keskikoulun ja pääsi sen jälkeen ulkoministeriön konttoriapulaiseksi. Vuonna 1918 hän matkusti Tanskaan, jossa suoritti lentolupakirjan. Vuonna 1921 hän sai paikan näyttelijäharjoittelijana Suomen Kansallisteatterissa. Hänen koenäytäntönsä Elisa Doolittlen roolissa Bernard Shawn näytelmässä Pygmalion oli ehdoton menestys. Syksyllä 1923 Heidi Blåfield kiinnitettiin Kansallisteatterin vakituiseen näyttelijäkuntaan. Hänen tuleva aviomiehensä Jaakko Korhonen oli kuulunut samaiseen teatteriin vuodesta 1916. Hääkellot soivat 1922. Nuoripari muutti Helsingin Töölön kaupunginosaan Sallinkadun moderneihin uudisrakennuksiin. He saivat kaksi tytärtä: Marjan ja Heidi Elinan. Avioliitto tuli pian tiensä päähän.
Heidi Blåfieldin elokuvaura alkoi vuonna 1923 valmistuneissa, Erkki Karun ohjaamissa mykkäelokuvan klassikoissa Nummisuutarit ja Koskenlaskijan morsian. Jälkimmäistä kehuttiin aikoinaan Suomen parhaimmaksi elokuvaksi ja se on myyty yli kymmeneen maahan. Blåfieldin filmiura jatkui neljän elokuvan verran, jokaisessa hänellä oli naispääosa. Vuonna 1927 valmistui Lappiin sijoittunut Noidan kirot, jossa Blåfield tulkitsi Utuniemen Selmaa. Hänen viimeinen elokuvatyönsä oli vuonna 1929 valmistunut, sittemmin tuhoutunut Juhla meren rannalla.
Keväällä 1931 Heidi Blåfield matkusti Pariisiin opintomatkalle. Kun hän palasi Suomeen, hänellä diagnosoitiin angiinamyrkytys. Lääkärit olivat neuvottomia ja Blåfield menehtyi muutaman päivän kuluttua. Hänet haudattiin Vilppulan hautausmaalle. Blåfield oli näyttelijä Marja Korhosen äiti, näyttelijä Heidi Heralan isoäiti ja 2000-luvulla mallina tunnetuksi tulleen Niina Heralan isoisoäiti.
Vollsjön kirkko

Vollsjön kirkko (ruots. Vollsjö kyrka) on Ruotsissa Sjöbon kunnassa sijaitseva rakennus. Kirkko on keskiajalta, luultavasti 1200-luvulta. Nykyisen ulkonäkönsä se sai 1860-luvulla isomman rakennustyön jälkeen.

Esineistö

Kullattu 1600-luvulta peräisin oleva alttarikaappi edustaa barokkityyliä ja siinä on kuvia Mariasta ja lapsesta sekä eräästä pyhimyksestä. Kaappi on tuotu yhdestä venetsialaisesta kirkosta ja siellä säilytettiin aikaisemmin leipää ja viiniä. Vanhin kaikista esineistä kirkossa on hiekkakivestä tehty kastemalja. Kuorissa on puinen 1400-luvulta peräisin oleva triumfikrusifiksi, joka siirrettiin 1908 historialliseen museoon Lundiin, mutta palautettiin sieltä 1974. Kirkossa sisällä on renessanssi-hautakivi 1500-luvulta, jossa on kuvattu melkein luonnollisen kokoinen luuranko, joka symboloi kaiken katoavaisuutta. Kivi on asetettu Anne Langin muistoksi, joka oli Niels Brahen leski ja Vollsjön säterin omistaja.