google/wiki40b huggingface dataset:
HeiaHeia

Palvelun filosofia

Palvelu tavoittelee atleettien sijasta "jonkun verran liikkuvia" ihmisiä. HeiaHeia pyrkii luomaan uutta kategoriaa nimeltä "casual well-being", jonka ajatuksena on, ettei liikunnassa tarvitse aina olla niin tosissaan, vaan se voi olla myös hauskaa ja sosiaalista .
HeiaHeia:n filosofian mukaan tärkeintä ei ole siis kilpailla muita vastaan, vaan ylipäätään kannustaa liikkumaan, mikä erottaa sen monesta muusta kuntoilun seurantaan tarkoitetusta palvelusta: tarkoituksena ei ole maksimoida suorituskykyä . 
Kannustavuuden lisäämiseksi palvelussa vältetään tulosten vertailua ja kilpailua, aiemmassa versiossa ollut ranking-lista jätettiin pois, kun huomattiin, ettei ole kannustavaa olla listan hännillä . Lajivalikoima sopii kaikille: "sohvaperunoista himoliikkujiin", kuten Oksanen toteaa, ja käyttäjien toiveiden mukaan uusia lajeja lisätään koko ajan.

Palvelun historia

Vuonna 2007 Oksanen ja Räisänen halusivat kannustaa toisiaan treenaamaan maratonille. Asiaa hankaloitti se, että he asuivat eri maissa, Oksanen Lontoossa ja Räisänen Singaporessa. Sopivia valmiita ratkaisuja ei tuolloin löytynyt, joten kaverit alkoivat kehitellä käyttöönsä omaa palvelua, josta syntyi Moozement.com, jota perustajat kutsuvat nykyään HeiaHeian alfa-versioksi. 
HeiaHeian kehitys alkoi toden teolla syksyllä 2009, kun Oksanen ja yritykseen mukaan tullut kolmas osakas, ohjelmistoinsinööri Ivan Kuznetsov, ottivat Nokialta eropaketit. Räisänen on sarjayrittäjä, joka on perustanut muun muassa mobiiliohjelmistoyhtiö Smartnerin. 
Palvelun painopiste on jakamisessa: omia kuntoilusuorituksia voi jakaa Twitteriin, Facebookiin tai RSS-syötteen kautta haluamalleen joukolle. 
HeiaHeian mobiilikäyttöliittymä avattiin huhtikuussa 2010. 
Joulukuussa 2010 HeiaHeia julkisti yritys- ja yhteisökäyttöön tarkoitetun palvelun, jonka avulla organisaatiot voivat tarjota henkilöstölleen palkitsemis- ja kannustinjärjestelmän, joka huomioi työntekijöiden yksilölliset liikuntatottumukset. Peruskäyttäjien näkymästä yritystuote eroaa organisaation omaa visuaalista ilmettä mukailevalla ulkoasulla ja räätälöidyillä ominaisuuksilla (mm. yrityksen omat virtuaalipalkinnot, liikuntaraportit ja -tilastot) 
.

Ominaisuudet

HeiaHeia.com-verkkopalvelu on maksuton ja kaikille avoin . Oman profiilinsa voi pitää kaikkien nähtävänä tai rajata näkyvyyden vain omille ystäville tai vain itselleen. Ystävien suorituksia voi kannustaa peukuin tai virtuaalilahjoin .
HeiaHeian maksulliset palvelut ovat eri tarkoituksiin räätälöityjä versioita kaikille avoimesta peruspalvelusta.  Asiakkaiksi halutaan yhteisöjä, järjestöjä ja yrityksiä, jotka tarvitsevat yhteisöllisen työkalun liikunnan seurantaan ja kannustamiseen.  HeiaHeia soveltuu myös erilaisten joukkueiden, valmennusryhmien, kuntosalien ja personal trainerien yhteydenpitokanavaksi . 
Palvelua hyödyntää mm. Suomen Liikunta ja Urheilu (SLU) ja juoksuvalmentaja Ilkka Järvimäki, joka on kirjoittanut Miehen treenikirjan . Aller Median FIT-lehdellä on HeiaHeiassa FITin ystäville tarkoitettu foorumi, jossa voidaan jakaa treenipäiväkirjoja ja tunnelmia liikunnasta ja hyvinvoinnista.
Naisten Superpesiksen kausi 2015

Naisten Superpesiksen kausi 2015 oli Suomen pesäpallon naisten pääsarjan Superpesiksen 26. kausi. Kausi alkoi 9. toukokuuta 2015.

Sarjakarsinta

Vihdin Pallo - Hämeenlinna 3-0
Pikkuprioni

Koko ja ulkonäkö

Lintu on suurimmillaan 27 cm pitkä. Linnun selkäpuoli on enimmäkseen harmaa, mutta sen pyrstönpää on musta ja sen selkäpuolella näkyy lentäessä musta M-kirjainta muistuttava kuvio. Vatsapuoli on vaalea. Linnulla on ohuet ja heikot jalat, ja sen nokkaa reunustaa sisäpuolelta kampamainen ripsireunus.

Levinneisyys

Lintua tavataan eteläisten merialueiden saarilla ja rannikoilla. Pesimäyhdyskuntia on Chatham-, Snares- ja Antipodisaarilla Uudessa-Seelannissa, Bassinsalmen saarilla Australiassa sekä Falklandinsaarilla, Marionsaarella, Crozetsaarilla ja Macquariensaarella. Uuden-Seelannin Eteläsaarelta löydettiin 1990-luvun alkupuolella kolme pientä pikkuprioniyhdyskuntaa. Maailmanpopulaation koko on noin kaksi miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Pikkuprioni viettää valtaosan elämästään lennossa meren yllä. Se pesii yhdyskunnissa pikkusaarilla. Maalla linnun liikkuminen on erittäin kömpelöä.

Lisääntyminen

Pikkuprioni kaivaa pesäkäytävän jaloillaan ja nokallaan piilottaen sen suun kasvillisuuden suojaan. Se voi myös pesiä kalliononkaloissa. Lintu saapuu pesimäpaikkaansa vain yöaikaan. Naaras munii yhden munan. Haudonta-aika on noin 55 päivää ja poikanen pysyy pesässä noin seitsemän viikkoa.

Ravinto

Pikkuprioni syö meren pieneläimistöä, eritoten krillejä ja muita äyriäisiä sekä hankajalkaisia.
Flesh & Blood (albumi)

Tuotanto

Albumin tuottajana toimi menestyksekkäästi Bon Jovin ja Aerosmithin kanssa työskennellyt Bruce Fairbairn. Albumi nauhoitettiin Little Mountain Sound Studiosin tiloissa, Vancouverissa, Kanadassa. 
Albumin kansikuvassa on Poisonin rumpalin, Rikki Rockettin käsivarsi, johon oli tatuoitu Poisonin logo ja albumin nimi. Albumin alkuperäisessä kansikuvassa Flesh & Blood-teksti on otettu heti tatuoinnin jälkeen. Albumia ehdittiin painaa tuolla kansikuvalla jonkin aikaa, tosin vain Japanissa. Pian tilalle otettiin siistimpi versio, ja kaikki alkuperäiskansikuvalle painetut albumit vedettiin pois markkinoilta.
Tihvinän hautausmaa

Tihvinän hautausmaa (ven. Тихвинское кладбище, Tihvinskoje kladbištše) on Aleksanteri Nevskin luostarin alueella Pietarissa, Venäjällä sijaitseva hautausmaa. Hautausmaa perustettiin vuonna 1823.
Kurt Vilja

Kurt Artturi Vilja (1. helmikuuta 1914 Turku - 18. marraskuuta 1995 Helsinki) oli elokuvaäänityksen pioneereja Suomessa.
Vilja pääsi tekemisiin elokuva-alan kanssa 1930 turkulaisessa Lahyn-Filmissä, jossa jälkiäänitettiin Yrjö Nybergin johdolla musiikkia ja äänitehosteita Suomi-Filmin elokuvaan Aatamin puvussa ja vähän Eevankin. Samalla valmisteltiin yhtiön omaa elokuvaa Sano se suomeksi. Vilja toimi oli aluksi maalarina ja yleismiehenä, sitten valaisijana ja äänittäjän apulaisena. Yhtiön palveluksessa hän oli sen toiminnan loppumiseen saakka 1933. Tämän jälkeen hän tarjosi Nybergin (vuodesta 1935 Norta) kanssa elokuvantekijöille äänityspalveluja Suomessa ja Ruotsissa. Viimeksi mainitussa Vilja osallistui muun muassa elokuvien Kärlek och landstorm (1931) ja Havets melodi (1934) äänityksiin. Hän äänitti Nybergin kanssa Erkki Karun perustaman Suomen Filmiteollisuus SF Oy:n ensimmäisen elokuvan Meidän poikamme ilmassa – me maassa (1934). Varsinaisen ensimmäisen pää-äänittäjän työn Vilja teki yhtiön elokuvaan Syyllisiäkö? (1938).
Norta siirtyi pois Suomen Filmiteollisuus SF Oy:n palveluksesta 1942, mutta Vilja äänitti yhtiölle yli 80 elokuvaa, mukaan lukien sen tunnetuimpiin kuuluvat Kulkurin valssi (1941), Valkoiset ruusut (1943), Tanssi yli hautojen (1950) sekä Tuntematon sotilas (1955). Yhtiön palveluksessa Vilja oli sen lakkauttamiseen saakka 1965. Hän siirtyi sitten Suomi-Filmin palvelukseen, joka osti toimintansa lopettaneen Suomen Filmiteollisuus SF Oy:n äänistudiolaitteet. Vilja suunnitteli Suomi-Filmille uuden äänittämön ja toimi yhtiön ääniosaston päällikkönä aina vuoteen 1975, jolloin hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke. 1960-luvulla Vilja osallistui vielä henkilökohtaisesti joidenkin elokuvien äänitykseen ja miksaukseen, mukaan lukien Mikko Niskasen Käpy selän alla (1966).  
Viljan puoliso vuodesta 1942 oli Rauha Maria Tuominen.
Michiel de Ruyter

Michiel Adriaenszoon de Ruyter (myös Ruijter) (1607–1676) oli alankomaalainen merisankari, joka oli mukana noin 40 meritaistelussa Espanjaa, Ruotsia, barbareskivaltioita, Ranskaa ja Englantia vastaan. Hän yleni matruusista laivapäälliköksi ja myöhemmin yliamiraaliluutnantiksi. Vuonna 1659 Nyborgin taistelussa de Ruyter avusti tanskalaisia Ruotsin laivastoa vastaan, 1666 hän löi Englannin laivaston ja 1667 saartoi Lontoon ja pakotti Englannin Bredan rauhaan. De Ruyter haavoittui kuolettavasti ranskalaisia vastaan Agostan edustalla taistellessaan. Rotterdamissa on ollut muistopatsas de Ruyterista.
Gorgonops

Ominaisuudet

Gorgonops oli keskikokoinen Gorgonopsian jäsen; se oli 1,2 metriä pitkä, ja sen kallon pituus on noin 22 cm. Gorgonopsilla oli muiden Gorgonopsian jäsenten tavoin pitkät ns. sapelihampaat. Jotkut tutkijat ovat väittäneet Gogonopsin olleen tasalämpöinen, mutta teoriaa ei ole kyetty todistamaan.

Saaliit

Gorgonops saalisti todennäköisesti dikynodontteja ja matelijoita, joiden kanssa se jakoi elinympäristönsä. Kivettyneistä ulosteista koproliiteistä, jota ovat todennäköisesti Gorgonopsin tai Aelurognathusin jäljiltä, on löydetty eläinten jäänteitä, jotka mitä todennäköisimmin kuuluvat nopeasti kasvaneille dikynodonteille ja hitaasti kasvaneille matelijoille.
Kaukasenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,6 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,2 metriä mpy.
Kimmo Leinonen

Kimmo Leinonen (s. 30. elokuuta 1949 Tampere) on suomalainen jääkiekkovaikuttaja.
Kimmo Leinosella ei ole takana merkittävää uraa pelaajana, mutta sitäkin monipuolisempi ura jääkiekon monitoimimiehenä kaukaloiden ulkopuolella. Hänen työstään on suuri osa jäänyt vähälle huomiolle Suomessa, koska Leinonen on ollut pitkään jääkiekon palveluksessa kansainvälisillä kentillä ja kabineteissa.
1970-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin asti Leinonen oli mailateollisuuden palveluksessa ja mailoja ulkomailla kaupatessaan hän innostui lähtemään mukaan suomalaiseen jääkiekkomuseohankkeeseen. Vuonna 1984 Leinonen palasi SM-liigan markkinointipäälliköksi, josta hän siirtyi selostamaan Hockey Night -lähetyksiä televisioon 1988. TV-tehtävät loppuivat 1995, jolloin Leinonen siirtyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton markkinointijohtajaksi aina vuoteen 2007 asti.
Leinonen on toiminut myös muun muassa juniorivalmentajana sekä naisten joukkueenjohtajana Tampereen Ilveksessä. Lisäksi Leinonen on toiminut kykyjenetsijänä NHL-joukkue New York Rangersille sekä NHL Central Scouting Bureau:lle.
Vuonna 2011 hänet aateloitiin Suomen jääkiekkoleijonaksi numerolla 211.
Eugenio Mena

Seurajoukkueura

3. heinäkuuta 2013 Mena siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Santosiin, joka sisälsi myös osto-option. Hän onnistui nopeasti vakiinnuttamaan paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Seuraavana kesänä seura lunasti osto-optionsa Menasta.
14. tammikuuta 2015 Menan sopimus mitätöitiin Santosin kanssa oikeuden päätöksellä, kun seura ei pystynyt suorittamaan pelaajalle rästiin kertyneitä palkkoja. Kymmenen päivää myöhemmin hän siirtyi toiseen brasililaisseuraan Cruzeiroon.

Maajoukkueura

Mena teki ensiesiintymisensä Chilen maajoukkueessa 7. syyskuuta 2010 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. 21. maaliskuuta 2012 hän teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa ottelussa Perua vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 55 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Juf

Juf on noin 30 asukkaan kylä Kaakkois-Sveitsissä, Aversin kunnassa, Graubündenin kantonissa. Kylä sijaitsee Reinin yhden alkujoen Averser Rheinin latvoilla, Aversin laaksossa, 2 124 metrin korkeudessa. Tiettävästi kylä on Euroopan korkeimmalla sijaitseva, ympäri vuoden asuttu kylä. 
Matkailu on Jufin tärkeä elinkeino. Siellä on loma-asuntoja ja se on myös monen retkeilyreitin alkupiste.  Kylään on postiautoyhteys Andeerista (8 vuoroa päivittäin).
Paul Smith

Sir Paul Brierley Smith (s. 5. heinäkuuta 1946 Nottingham, Englanti) on merkittävä brittiläinen muotisuunnittelija ja Paul Smith Ltd:n perustaja.

Historiaa

Vuonna 1962 koulunsa lopettanut 16-vuotias Paul Smith työskenteli varastosiivoojana Nottinghamissa, Englannissa. Tuolloin hänen intohimonsa oli urheilu ja tavoitteenaan tulla kilpapyöräilijäksi. 17-vuotiaana hän loukkaantui vakavasti ja joutui sairaalaan puoleksi vuodeksi. Paul tutustui sairaalassa uusiin ystäviin, ja sairaalasta päästyään jatkoi heidän tapaamistaan paikallisessa taideopiskelijoiden suosimassa pubissa. He keskustelivat usein Warholista, Mondrianista, David Baileystä ja kuuntelivat Rolling Stonesia. Silloin Paul tiesi, että hän halusi olla osa tuota värikästä ideoiden ja kokeiluiden maailmaa. Tyttöystävänsä, nykyisen vaimonsa Pauline Denyerin tukemana ja pienen säästösumman avulla Paul Smith avasi ensimmäisen pienen liikkeensä Nottinghamissa vuonna 1970. Hän myös alkoi käydä iltaisin opiskelemassa räätälöintiä, ja Paulinen avustuksella Paul sai luotua mitä halusi. Vuonna 1976 hän esitteli ensimmäisen Paul Smith Ltd miestenmallistonsa Pariisissa.

Paul Smith Limited

Nykyään Sir Paul jatkaa edelleen yhtiönsä suunnittelijana ja johtajana. Paul Smith Ltd:llä on 12 eri kokoelmaa, joihin kuuluu vaatteiden ja kenkien lisäksi mm. kelloja ja huonekaluja. Tuotteet suunnitellaan Nottinghamissa ja Lontoossa, ja ne valmistetaan Englannissa ja Italiassa, italialaisista, ranskalaisista ja brittiläisistä raaka-aineista. Paul Smith liikkeitä on 14 ympäri maailman, ja tuotteita myydään 35 maassa. Paul Smith aateloitiin vuonna 2000.
Tahtipuikko

Tahtipuikko tai pelkkä ”puikko”, myös ”pinna” tai ”tikku”, on kapellimestarin käden jatke, jonka liikkeillä hän johtaa orkesteria. Tahtipuikko on hyödyllinen, koska kapellimestari voi sillä halutessaan antaa hienovaraisempia ja tarkempia merkkejä kuin pelkillä käsillä. Jotkut kapellimestarit kuten esimerkiksi Pierre Boulez eivät kuitenkaan käytä puikkoa laisinkaan.
Tahtipuikko on tavallisimmin valkoiseksi maalattua puuta ja sen kädensija on korkkia. Jokaisella kapellimestarilla on omat mieltymyksensä puikon ulkonäön, pituuden, painon ja käytön suhteen.
Matts Dumell

Matts Dumell (s. 1952) on suomenruotsalainen toimittaja, joka on tehnyt pitkän uran televisioreportaasien ja dokumenttien parissa. Hän on myös kirjoittanut muutaman kirjan. Dumell aloitti uransa Yleisradion ruotsinkielisten televisiouutisten taloustoimittajana. Dumell on myös ollut Hufvudstadsbladetin palveluksessa useaan otteeseen ja oli mukana perustamassa Radio Ykköstä 1980-luvulla.

Syyte maanpetoksesta

Dumell erotettiin tehtävästään vankeustuomionsa myötä. Suojelupoliisi (Supo) kuulusteli Dumellia 1980-luvun alussa epäiltynä yhteyksistä Neuvostoliiton tiedustelupalvelu KGB:hen. Dumellilla oli 1970-luvulla ollut kontaktihenkilöinä peräjälkeen kolme KGB:hen kuulunutta neuvostodiplomaattia, viimeisenä Aleksei Savin. Kaikki diplomaatit oli esitellyt hänelle toimittaja Jaakko Laakso. Dumell oli toimittanut yhteyshenkilöilleen tietoja muun muassa RKP:n oikeistosiiven poliitikoista (hän oli liittynyt puolueeseen) ja Kiinan suurlähetystöstä (jossa hän kävi näiden pyynnöstä). Hän oli saanut palkkioksi votkaa, viskiä ja taksirahoja. Dumellin mukaan kyse oli normaalista ”kotiryssätoiminnasta”, jossa ei ollut mitään sopimatonta. Keskusrikospoliisi pidätti Dumellin toukokuussa 1982 suoraan toimittajien juhlista.
Dumell tuomittiin tammikuussa 1983 Helsingin hovioikeudessa kahdeksaksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen maanpetoksesta. Tuomio langetettiin vuodelta 1939 olleiden maanpetospykälien nojalla, joiden mukaan jo pelkkä luottamuksellisten tietojen hankkiminen oli rikos. Maaliskuussa 1984 korkein oikeus muutti rangaistuksen kahdeksan kuukauden ehdottomaksi vankeudeksi. Päätöksen mukaan Dumellin tapauksessa oli kyseessä ”tahallinen ryhtyminen vieraan vallan hyödyksi sellaisten tietojen hankkimiseen, joka voi vaarantaa Suomen suhteita vieraaseen valtioon”. Dumell anoi armahdusta tuomiosta presidentti Mauno Koivistolta, joka kuitenkin hylkäsi anomuksen.
Tapaus herätti keskustelun toimittajien yhteyksistä ulkomaisiin diplomaatteihin, ja Dumell kirjoitti kokemuksistaan muistelmakirjan Minä vakooja. Jörn Donner suunnitteli kirjan pohjalta elokuvaa.
Tuula Tillaeus

Tuula Tillaeus-Ylömäki (15. marraskuuta 1945 – 10. kesäkuuta 2008) oli suomalainen laulaja ja teatterilainen, joka esitti vuosia päärooleja Valkeakosken kaupunginteatterissa, Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, Tampereen työväen teatterissa ja Tampereen oopperassa.
Tuula Tillaeus opiskeli Valkeakosken musiikkiopistossa. Opinnot veivät Bayreuthiin asti Pekka Salomaan oopperakursseille. Hänen opettajiaan olivat myös Tamara Lund, Alexandru Ioniță ja Juri Statnik.
Tillaeus sai ensimmäisenä Valkeakosken kulttuuristipendin vuonna 1979. Tillaeus debytoi oopperalaulajana vuonna 1981, ja hän oli äänialaltaan mezzosopraano.
2,5-dimetyylifuraani

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 2,5-dimetyylifuraani on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin, asetoniin ja bentseeniin. 2,5-dimetyylifuraanin energiatiheys on etanoliin verrattuna parempi ja palamisnopeus on verrattavissa bensiinin palamisnopeuteen. Etanoliin verrattuna 2,5-dimetyylifuraanin etuna on myös sen korkeampi kiehumispiste. 2,5-Dimetyylifuraani on niin kutsuttu toisen sukupolven biopolttoaine
Näädänkarvasivellin

Näädänkarvasivellin on karvasivellin, joka pidättää maalausnestettä ja väriä erityisen hyvin. Karvan kärkeä kohti suippenevan ja keskikohdalta paksunevan muodon ansiosta siveltimen kärki on terävämpi kuin muista materiaaleista tehdyissä siveltimissä. Pidätyskyky ja muoto antaa mahdollisuuden maalata samalla siveltimellä sekä pintoja että ohuita viivoja ja yksityiskohtia.
Näädänkarvaa käytetään akvarellimaalauksessa mutta joskus myös guassi-, öljy- ja akryylimaalauksessa. Arvostetuimmat näädänkarvasiveltimet tehdään siperialaisesta Taimyrin Kolinsky-punanäädästä. Näiden eläinten karva on erityisen pitkää. Pitkäkarvainen näätäsivellin pidättää erityisen runsaasti väriä, jolloin on mahdollista maalata pitkiä vetoja ja suurempia pintoja nostamatta sivellintä.
Teuvo Metsäpelto

Teuvo Armas Metsäpelto (s. 16. elokuuta 1949 Jaala) on juristi, joka on toiminut Suomen valtion työmarkkinajohtajana.
Metsäpelto syntyi maanviljelijöiden Niilo Metsäpelto ja Vilma o.s. Kuhanen perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1968 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1970 ja lisensiaatiksi 1988 Helsingin yliopistosta. Metsäpelto toimi Liikevaihtovero-oikeuden sihteerinä 1971–1973, valtiovarainministeriössä julkishenkilöstön oikeusasemakomitean jäsenenä 1973–1977, nuorempana ja vanhempana hallitussihteerinä ja neuvottelevana virkamiehenä 1977–1987, hallitusneuvoksena 1987–1989 sekä vt. apulaisosastopäällikkönä 1989–1994. Osastopäällikkö ja valtion työmarkkinajohtaja hänestä tuli vuonna 1994.  Metsäpelto jäi tehtävästä eläkkeelle kesällä 2013, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Juha Sarkio. 
Valtion työmarkkinajohtaja on arvonimi, joka kuuluu Suomen valtion työnantajatoiminnasta vastaavan valtiovarainministeriön henkilöstö- ja hallintopolitiikkaosaston päällikölle.
Papa (mytologia)

Papa on Polynesian mytologiassa esiäiti tai jumalatar. Havaijilaisten mytologiassa hän on esiäiti sekä maan jumalatar ja manalan valtiatar. Papan nimi tarkoittaa matalaa, ja todennäköisesti jumalatar yhdistettiin alun perin Havaijisaarten vedenalaisiin perustuksiin. Hänen täydellinen nimensä oli Papa-hanau-moku (olento josta maa on saanut alkunsa). Papa pidettiin Havaijisaarten varhaisen elämän kantavana voimana. Tarujen mukaan hän otti puolisokseen Wakean, ensimmäisen heimopäällikön, ja synnytti hänelle monta lasta. Mutta kun Wakea ryhtyi sukurutsaiseen suhteeseen heidän tyttärensä kanssa, Papa raivostui niin, että lähti maan päältä ja antoi ihmiskunnalle kuoleman kiroukseksi. Papan ja Wakean erosta johtuu paitsi kuolevaisuus myös havaijilaisen yhteiskunnan jakautuminen eri luokkiin. Yhdestä Papan hylkäämästä lapsesta tuli nimittäin ajan oloon ensimmäinen orja.  
Papa esiintyy myös Uuden-Seelannin maorien luomismyyttissä, jossa hän on taivaan jumalan Rangin puoliso. Maorien mukaan Rangi ympäröi Papan joka puolelta sulkien siten kaiken maan jumalattaren kohtuun. Ratkaistakseen tilanteen heidän poikansa Tane-mahuta työnsi heidät eroon toisistaan.
Papu tunnetaan lisäksi nimellä Papatuanuku, ja hän on myyteissä alkujumalien naisellinen puolisko. Kun hän kohotti kätensä halatessaan puolisoaan Rangia, heidän lapsensa näkivät ensimmäisen auringonsäteen.
Lassie

Lassie on kuvitteellinen koira, joka on vuosien mittaan esiintynyt useissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja kirjoissa.
Lassien loi amerikkalainen kirjailija Eric Knight vuoden 1940 teoksessaan "Lassie Come Home" (Lassie palaa kotiin). Vuonna 1943 julkaistiin samanniminen ensimmäinen Lassie-elokuva, mitä seurasi lukuisia muita Lassieen liittyviä elokuvia ja TV-sarjoja.
Alkuperäisessä elokuvassa Lassie on älykäs pitkäkarvainen collie eli skotlanninpaimenkoira, jonka omistavat yorkshireläinen Joe-poika ja hänen perheensä. Rahapulassa perhe myy koiran, mutta poikaan kiintynyt Lassie karkaa uudelta omistajaltaan useasti. Lopulta koira siirretään kauas Skotlantiin, mutta Lassie karkaa sieltäkin ja tekee pitkän vaelluksen takaisin alkuperäisen omistajansa luo.
Ensimmäinen Lassie oli Pal-niminen koira ja väriltään soopeli eli valkoruskea mustalla vivahteella. Weatherwaxin perhe on vastannut Lassie-elokuvissa ja televisiosarjoissa esiintyneistä koirista, jotka ovat olleet suoraan Palin jälkeläisiä. Kaikki nämä koirat ovat olleet uroksia.
Amerikkalaisissa televisiosarjoissa (TV-sarjaa tehtiin vuosina 1954–1974, 1989–1991 ja 1997–1999) Lassien omistavat Timmy-poika ja hänen perheensä. Timmy joutuu usein vaikeuksiin, ja Lassieta tarvitaan hänen pelastamisekseen.
Lassie on yksi kolmesta koirasta, jotka on palkittu tähdellä Hollywood Walk of Fame -kävelykadulla.
Suomessa nimitystä Lassie käytetään lähes synonyymina pitkäkarvaiselle collielle. Lassie oli myös Finn-Lassie Oy:n 1980-luvun loppuun asti käyttämä lasten- ja urheiluvaatemerkki.
Lassie on deminutiivi englannin skottimurteen sanasta lass, ”tyttö”. Lassie on siis ”tyttönen” ja narttukoira.
Roman de Renart

Roman de Renart, Ketturomaani, on muinaisranskalainen kokoelma runomuotoisia eläintarinoita. Se syntyi 1100- ja 1200-luvun taitteessa. Suositun kokoelman pohjana on latinankielisiä esikuvia, joista tuli keskiajan yhteiskunnan satiiria.
Johan Christoffer von Morian

Johan Christoffer von Morian (1752–1811) oli Kymin laamanni 1786–1795, ja sen jälkeen hän viljeli Pernajassa Sarvilahden kartanon maita. Hän oli maaherran sijasta vastaanottamassa keisari Aleksanteri I:tä, kun tämä tuli Porvoon valtiopäiville 1809. Pitämässään puheessa Morian korosti Suomen perustuslakien säilyttämisen merkityksellisyyttä.
Jussi Puumala

Jussi Heikki Puumala (20. joulukuuta 1878 Noormarkku – 1. lokakuuta 1953 Noormarkku) oli suomalainen poliitikko, agronomi ja maanviljelijä. Puumala toimi Kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1917–1919 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Puumala toimi myös kunnanvaltuutettuna Noormarkussa ja kaupunginvaltuutettuna Porissa.
Puumala kirjoitti ylioppilaaksi 1899, valmistui agronomiksi 1902 ja filosofian kandidaatiksi 1908. Siviiliammatiltaan hän oli maanviljelijä ja toimi viljelijänä Noormarkussa. Puumalan vanhemmat olivat talollinen Henrik Puumala ja Amalia Wähä-Savo. Puumalan puoliso vuodesta 1902 oli Suoma Helena Palin. Kansanpuolue päätettiin 8. joulukuuta 1918 sulauttaa Kansalliseen Edistyspuolueeseen ja monarkiaa kannattava Puumala liittyi Kokoomukseen.
Särkkä

Särkkä on vedenalainen tai matala hiekka- tai muun aineksen muodostama kasauma esimerkiksi järvessä tai joenuomassa.
Särkkä syntyy, kun rannikon suuntaisesti aaltojen tai virtojen mukana kulkeutuva aines kohtaa esteen (esimerkiksi korkean niemen tai rannan suunnan äkillisen muutoksen), jolloin erodoituneen aineksen kulkeutumisnopeus hidastuu ja aines alkaa kasaantua. Särkät voivat kasvaa kaareksi lahden tai jokisuun eteen, jolloin niiden taakse salpautuu matala laguunimainen järvi tai lahti eli haffi. Toiset särkät taas eivät ole kiinni mantereessa vaan kasautuvat mereen rannikon suuntaisiksi saariksi tai saarijonoiksi. Samalla tavalla muodostuu kannas kahden saaren tai saaren ja mantereen välille.
Rannikoiden eroosiota ja aineksen kulkeutumista pyritään estämään siellä, missä siitä aiheutuu haittaa, esimerkiksi rakennuksille ja rakenteille. Tähän tarkoitukseen rakennetaan muun muassa rautamuureja, aallonmurtajia ja sedimenttiaineksen rannansuuntaista vaellusta estäviä aitauksia eli groyneja. Hiekan sitomiseen voidaan käyttää myös kasvillisuutta.