google/wiki40b huggingface dataset:
Kaari Martin

Ura

Compañía Kaari Martinin teoksia ovat mm. Bernarda Alban talo (Lorcan näytelmästä 2001), La Kalevala (2003), Jöröjukka (2004), Kerro minulle sade (2006), Kaksi unta yhdessä (2007), Peppi Pitkätossu (2009), Korppi ja kello (2010) sekä Punainen nainen (2013). Tanssijana levytyksellä Roni Martin & Jukka Orma Tanssiinkutsu, lauluja Pentti Saarikosken runoihin. Martin on toiminut pedagogina Suomessa muun muassa Teatterikorkeakoulussa, Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa, ja Helsingin konservatoriossa sekä Baltiassa ja Pohjoismaissa, muun muassa Tukholman Danshögskolanissa. Pohjoismaisen Flamencofestivaalin taiteellisen johtokunnan Suomen edustaja. 
Kesäkuussa 2006 Compañia Kaari Martinin teos "Kerro minulle sade" palkittiin Madridin koreografiakilpailussa kolmannella palkinnolla, se oli ensimmäinen kilpailun viisitoistavuotisen historian aikana palkittu ulkomaalainen teos. Vuonna 2007 "Kerro minulle sade" kutsuttiin Madridiin "La otra mirada del flamenco" -sarjaan, jossa se sai erityisesti huomiota osakseen ensimmäisenä kansainvälisenä esityksenä sarjan 12-vuotisessa historiassa, jossa on aiemmin nähty useita Espanjan nimekkäimpiä esiintyjiä. Vuoden 2009 Helsingin Juhlaviikoilla Kansallisoopperassa esitettiin Kaari Martinin koreografia Peppi Pitkätossu. Martin myös tanssi teoksen nimiroolin. 
Peppi Pitkätossun musiikki palkittiin helmikuussa 2010 Thalia-gaalassa Vuoden teatterimusiikkiteko-palkinnolla.
Vuonna 2010 Kaari Martin toteutti yhdessä Kansallisbaletin tähtitanssijan Minna Tervamäen kanssa paljon huomiota saaneen koreografian Sibeliuksen viulukonserttoon. Vuonna 2011 he myös esittivät teosta yhdessä viulisti Pekka Kuusiston kanssa.
Joulukuussa 2012 Compañía Kaari Martinin Korppi ja kello-teos voitti kolme pääpalkintoa maailman tärkeimmässä koreografiakilpailussa flamencossa. Kaari Martin voitti pääpalkinnon parhaasta soolokoreografiasta, Roni Martin parhaasta musiikista ja Erika Turunen parhaasta puvustuksesta. Koskaan aiemmin ei ole ulkomainen ryhmä vienyt kilpailun ykköspalkintoa.   
Vuonna 2013 Martin sai Suomen kulttuurirahaston vuosipalkinnon merkittävästä kulttuuriteosta ja suomalaisen flamencon voittokulusta. 
Helsingin Juhlaviikoilla elokuussa 2015 sai ensi-iltansa Martinien kokoillan teos KILL Carmen, joka sai loistavan vastaanoton kriitikoilta. 
Maaliskuussa 2018 sai ensi-iltansa Compañía Kaari & Roni Martinin teos Anna Karenina, jonka kaikki esitykset olivat loppuunmyytyjä. Teos sai kriitikoilta ylistävät arvostelut ja mm. Helsingin Sanomat kirjoitti teoksesta, että "Anna Kareninassa esitetään klassikkotulkinnan sijaan klassikon roolien hajottaminen ja niiden syvätarkka analyysi nykyajassa". 
Anna Kareninassa vanhenevan kreivin roolin tanssi Jorma Uotinen 
Vuoden 2019 tammikuussa Kaari Martin palkittiin Vuoden Tanssintekijä-palkinnolla Helsingin Tavastialla järjestetyssä Etnogaalassa.
Račakin verilöyly

Tausta

Račak sijaitsee Stimljen alueella Etelä-Kosovossa. Albaanissit (UÇK) alkoivat toimia alueella vuonna 1998. Račakissa oli 2 000 asukasta, joista suurin osa siirrettiin pois Jugoslavian armeijan hyökätessä sissejä vastaan kesällä 1998. Paikalle jäi noin 350 ihmistä. 
UÇK toimi alueella aktiivisesti Račakissa. 8. tammikuuta ja 10. tammikuuta 1999 UÇK hyökkäsi serbipoliisia vastaan Račakin naapurikylissä, Suva Rekassa ja Uroševacissa. 
Kostoksi serbipoliisit ja armeija hyökkäsivät Račakiin pian 10. päivän jälkeen tarkoituksenaan puhdistaa kylä vastarinnasta.

Taistelu, vangitsemiset, murhat

Račakin kylän tapahtumista on erilaisia tietoja eri serbi- ja albaanilähteissä.
Serbijoukot valtasivat kylän 15. tammikuuta taistelun jälkeen. 
Albaanien mukaan panssaroiduin ajoneuvoin aseistettu serbipoliisi tai armeija tulitti ensin ympäröiviltä kukkukoilta Račakin kylää. Serbien mukaan kylään suojaan linnoittautuneet tulittivat ensin serbejä, ja serbien ajoneuvot saapuivat kylään albaanitaistelijoiden tulituksessa.
Taisteluissa kuoli ehkä 9-15 kylää puolustanutta UÇK:n sissiä.
Erään tapauksesta selvinneen albaanitodistajan mukaan siniasuinen serbipoliisi ja mustahuppuinen mustiin pukeutunut terrorismin vastainen yksikkö alkoivat haravoida kylää talo talolta. Mustahuppuiset näyttivät johtavan toimintaa. Miehet eroteltiin naisista ja lapsista.
Serbit vangitsivat 20 miestä, jotka surmattiin samalla paikalla. Todistajan mukaan serbit alkoivat ampua vangittuja kyläläisiä.
Kuolleet olivat siviilejä, joista osaa oli ammuttu Helena Rannan tutkimuksen mukaan läheltä ja osaa paetessaan. Kuolleista 43:sta kolme oli naisia ja yksi oli 12-vuotias lapsi.
Parikymmentä pidätettyä oli päästetty tarkoituksella juoksemaan karkuun mäkeen ja ammuttu. Albaanitodistajan mukaan poliisi ja terrorismin vastainen yksikkö olisivat tappaneet kyläläisiä kuuden tunnin ajan. Serbien mukaan albaanit tulittivat kylässä olleita serbejä vielä varsinaisen taistelun jälkeenkin. Serbien mukaan Racakin kuolleet olivat univormupukuisia UCK-terroristeja.

Tutkimuksia

ETYJin muodostama tutkimusryhmä, mukanaan mm. Helena Ranta lähetettiin alueelle samalla viikolla kun surmatut löydettiin. On huomioitava, että kutsu tuli sekä kansainväliseltä yhteisöltä että Miloševićin hallitukselta.
Grand basset griffon vendéen

Luonne

Rodun yksilöillä on voimakasta omapäisyyttä ja se voi olla vähän niskotteleva. Koira on kuitenkin onnellinen, ystävällinen, ajattelevainen, itsenäinen ja halukas miellyttämään. Rotu on myös älykäs.
Norlannin ooppera

Historia

Norlannin ooppera perustettiin vuonna 1974 Ruotsin kulttuurin uudistamisen seurauksena samana vuonna. Musiikkiteatteriryhmä Sångens makt muodosti vastaperustetun oopperakokonaisuuden ytimen. Ryhmän täytyi aluksi käyttää väliaikaisia tiloja, mutta pian he löysivät pysyvämmän kodin Umeå Folkets husista. Norlannin oopperan ensimmäinen johtaja oli Arnold Östman, joka oli myös oopperan taiteellinen johtaja vuosina 1974-1979.
Vuonna 1984 Norlannin ooppera muutti vanhaan, vuonna 1937 rakennettuun paloasemaan Uumajassa, jonka on suunnitellut Wejke & Ödeen. Paloasemalle tehtiin laaja uudelleenrakentaminen ja laajentaminen, jotka suunnitteli Olle Qvarnström.
Vuonna 2002 rakennettu teatteri- ja konserttisali, joka on yhdistetty vanhaan oopperataloon, vihittiin. Uudessa rakennuksessa on 480 paikkaa, suuri näyttämö, jossa sivunäyttämöt ja orkesterisyvennys, sekä konserttisali 500 paikalla.
Joka toukokuu vuodesta 2006 lähtien Norlannin ooppera on järjestänyt tiloissaan ja ulkona Operaplanissa vuosittaisen MADE festivalin.
Mando Diaon konsertin aikana 27. tammikuuta 2007 osa lattiasta romahti ja yli 20 ihmistä tippui noin kaksi metriä syvään reikään. 22 ihmistä loukkaantui tapahtuman vuoksi.
Ecuadorin keskusyliopisto

Ecuadorin keskusyliopisto (Universidad Central del Ecuador, UCE) on Ecuadorissa toimiva korkeakoulu. Sillä on kaksi kampusta Quitossa, toinen kaupungin etelä- ja toinen koillispuolella, sekä sivutoimipisteet Santo Domingo de los Tsáchilasin provinssin pääkaupungissa  Santo Domingossa ja  Galápagossaarilla. 
Yliopiston edeltäjä perustettiin vuonna 1622 nimellä Real y Pontificia Universidad de San Gregorio Magno. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 1826.
Muurahaismies (Scott Lang)

Hahmon fiktiivinen historia

Scott Lang on Floridassa syntynyt elektroniikkanero, joka ryhtyi varkaaksi, koska ei kyennyt elättämään perhettään. Hänet pidätettiin ja hän vapautui vankilasta kolme vuotta myöhemmin hyvän käytöksensä ansiosta.
Hän opiskeli vankilassa lisää elektroniikasta ja sai pian töitä Stark-yhtiöiltä, jossa hän suunnitteli Tony Starkin alaisuudessa uuden turvajärjestelmän Kostajien kartanoon.
Kun hänen tyttärensä, Cassie Lang, alkoi kärsiä vakavista sydänongelmista, Lang alkoi jälleen ajautua varkauksien pariin. Hän murtautui tohtori Henry Pymin kotiin, varastaen tämän Muurahaismies-puvun sekä kutistuskaasua sisältävät säiliöt. Muurahaismiehenä, Lang murtautui Cross Technological Enterprisesin tiloihin ja huomasi yhtiön johtajan, Darren Crossin, pitävän vankina tohtori Erica Sondheimia, ainoata Cassien auttamiseen kykenevää lääkäriä. Crossin kuoltua hänen onnistui pelastaa tohtori Sondheim, joka puolestaan pelasti Cassien hengen.
Lang aikoi palauttaa Muurahaismies-puvun Pymille ja ilmiantaa itsensä sen varastamisesta. Mutta Pym oli tiennyt alusta asti mihin Lang oli sitä käyttänyt ja antoi hänen pitää sen, jos käyttäisi sitä lain ja oikeuden nimissä.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1908

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailunsa 1908 useammassa eri paikassa ja eri aikoina.
Helsingissä 9. elokuuta 100 m ja 1 000 m vapaauinti, kerroshypyt ja vesipallo miehille.
Turussa 26. heinäkuuta miesten ponnahduslautahypyt ja naisten 100 m vapaauinti.
Vaasassa 2. elokuuta yhdistetty hengenpelastus ja uinti 100 m:n matkalla sekä viesti.
Tampereella 16. elokuuta miesten 200 m rintauinti ja naisten suorat hypyt.

Vesipallo

Vesipallomestaruuden voitti Helsingfors Simsällskap, joka voitti Helsingfors Idrottsklubbin 7-1.
Tapaus Friedman

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula piti Tapaus Friedmania härskisti tragedian vammauttamia henkilöitä hyväksikäyttävänä ja katsojaa vaivaannuttavana tuotoksena. Hänestä ohjaaja vatvoo keskiluokkaisen juutalaisperheen piinaa, mutta jättää kaiken avoimeksi pyrkimättäkään tutkittuun ja perusteltuun päätelmään.
Vehmainen (Kivennapa)

Vehmaisen kylä sijaitsi Kivennavan pitäjässä rajan pinnassa, Siiranmäestä pari kilometriä rajalle päin. Taloja Vehmaisissa oli ennen talvisotaa 56. Nykyisin Vehmainen ja sen naapurikylät Siiranmäki ja Suurselkälä ovat tyhjiä, autioita niittyjä, joilla ei ole yhtään asukasta eikä rakennusta.
Helsingin Työväenyhdistyksen Soittokunta

Helsingin työväenyhdistyksen soittokunta suomalainen puhallinyhtye joka teki yhden pitkäsoitton Scandia levymerkille vuonna 1969.
Jerusalemin suutari

Jerusalemin suutari eli vaeltava juutalainen on hahmo keskiajan kristillisissä tarinoissa, jotka levisivät Euroopassa 1200-luvulla ja tulivat osaksi kristillistä mytologiaa. Tarinoiden mukaan Jeesusta ristintiellä pilkannut juutalainen kirottiin vaeltamaan maailmassa Jeesuksen toiseen tulemiseen asti. Rikkomuksen tarkka luonne kuten hahmon ominaisuudetkin vaihtelevat tarinoittain: joissakin hän on suutari, joissakin Pontius Pilatuksen portinvartija ja joissakin roomalainen eikä juutalainen. Hahmon oikea nimi on eri tarinoissa Melmoth, Ahasuerus, Matathias, Buttadeus, Cartophilus, Isaac Laquedem tai Ahasverus. Joidenkin tulkintojen mukaan Jerusalemin suutari on juutalaisen heimon henkilöitymä ja vaellus viittaa diasporaan.
Väitteiden mukaan vaeltavasta juutalaisesta tehtiin näköhavaintoja 1500–1800-luvuilla.
Ahasverus on kirjallisuudessa käytetty hahmo. Pär Lagerkvist on kirjoittanut romaanin Ahasveruksen kuolema ja myös Eugène Suen romaani Vaeltava juutalainen käsittelee aihetta.
Matti Sulamaa

Matti Veikko Sulamaa (30. toukokuuta 1910 Pälkäne – 1. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kirurgi, joka sai professorin arvonimen.
Sulamaan vanhemmat olivat laamanni Eemeli Bernhard Sulamaa (aiemmin Sohlman) ja Hellin Lahja Maaria Nyman. Ylioppilaaksi Sulamaa pääsi Normaalilyseosta 1928, lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1935. Valmistuttuaan Sulamaa työskenteli vuodesta 1936 Suomen Punaisen Ristin sairaalassa ja kävi harjoittamaan jatko-opintoja. Ne viivästyivät, kun sairaala muutettiin sotasairaalaksi, mutta toisaalta Sulamaa kehitti sodan aikana polikliinisen kirurgian ohella myös sotakirurgiaa.
Sulamaa, joka oli aikanaan kutsunnoissa julistettu palveluskelvottomaksi lievän kampurajalan johdosta, ylennettiin talvisodan ansioistaan lääkintäkapteeniksi (1940) ja jatkosodan lopulla lääkintämajuriksi (1944). Molemmissa sodissa hän toimi kenttä- ja sotasairaalan lääkärinä, osallistuen mm. kesän 1944 Viipurin taistelun lääkintähuoltoon 53. Kenttäsairaalaosaston päällikkölääkärinä. Jatkosodan alkuvaiheessa Sulamaa toimi 11. Kenttäsairaalan A-osaston päällikkönä ja samalla II Armeijakunnan kirurgisena tarkastajana.
Kirurgisten tautien erikoislääkärin oikeudet Sulamaa sai 1941 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1942. Arvo Ylppö pyysi hänet sotien jälkeen Lastenklinikalle perustetun kirurgisen osaston lääkäriksi. Sulamaa perehtyi lastenkirurgiaan tehden useita opintomatkoja Eurooppaan 1946-1965 ja Yhdysvaltoihin 1950. Tarvittavien välineiden hankinnan ja käytön opettelun ohella vaadittiin muuan muassa nukutusaineiden ja -menetelmien kehittämistä.
Sulamaa toimi tunnettuna lastenkirurgien opettajana ja aloitti lasten sydänleikkaukset Suomessa, 1961 Lastenklinikalle hankittiin sydänkeuhkokone. 1960-luvulla Sulamaa kehitti menetelmän talidomidilasten kirurgiseksi hoitamiseksi, jota hän esitteli ja opetti ympäri maailmaa. Häntä pyydettiin myös tekemään leikkauksia tällä menetelmällä ulkomailla ja siitä tehtiin opetuselokuva. Sulamaa, joka oli Helsingin yliopiston dosentti, sai professorin arvon 1965. Hänet tunnettiin myös alansa kotimaisten ja kansainvälisten järjestöjen aktiivijäsenenä. Tieteellisten julkaisujen ohella hän julkaisi muistelmansa Veitsellä ja sydämellä (1971).
Sulamaa sai ensimmäisenä Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteen palkinnon 1981. Suomen Lastenlääkäriyhdistyksen kunniajäseneksi hänet kutsuttiin kymmenentenä henkilönä 1978, ensimmäinen kunniajäsen oli Arvo Ylppö 1947.
Sulamaan puoliso vuodesta 1935 oli Lea Kaarina Mannila, perheseen syntyi neljä poikaa.
Gogo’s Crazy Bones

Gogo’s Crazy Bones (eli Gogot) ovat pieniä keräiltäviä muovisia figuureita, jotka tulivat tunnetuiksi 2000-luvun alussa. Gogoja valmistaa Magic Box Int.
Lahnajärven taukopaikka

Lahnajärven taukopaikka on kahvila-ravintola ja taukopaikka Salon Suomusjärvellä Lahnajärven kylässä. Se sijaitsee seututien 110 (entisen valtatien 1) varrella Helsingin ja Turun puolivälissä Lahnajärven rannalla. Se avattiin alun perin vuonna 1952 ja suljettiin 2008, mutta avattiin jälleen uuden omistajan voimin syyskuussa 2015. Pia Landenin omistama yritys oli mukana Jyrki Sukulan tv-ohjelmassa Kuppilat kuntoon, mutta meni konkurssiin 2018. Ravintolan toimintaa jatkaa Mehmet Tartkoy konkurssipesän vuokralaisena. Vuokralaisena toimii myös viereinen Vesipuisto Lahnis.
Lahnajärvi on Suomen ensimmäinen autoilijoille rakennettu taukopaikka, joka valmistui vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten.

Historia

Ajatus Lahnajärven taukopaikan perustamisesta syntyi kesällä 1951, kun Turun kautta Suomeen saapuneita ulkomaalaisia toimittajia kuljetettiin Helsinkiin tutustumaan vuoden 1952 kesäolympialaisten valmisteluihin. Kahvilatoiminta Lahnajärvellä alkoi olympiakesänä nimellä Matka-Manna, ja 1950-luvulla paikalle avattiin myös Suomen Autoklubin ylläpitämä leirintäalue. Lahnajärven ravintola oli 250-paikkainen itsepalvelukahvila, jolla oli oma leipomo. Rakennuksessa oli myös taukotila linja-autonkuljettajille sekä henkilökunnan asuntoja. Vuonna 1967 avattiin anniskeluoikeuksilla varustettu ruokaravintola ja 1980-luvulla motelli. Työntekijöitä Lahnajärvellä oli enimmillään noin 70. Ravintolan vieressä toimi pitkään Shell-huoltoasema. Lahnajärven kahvila-ravintola oli vuodesta 1989 lähtien Rautakirjan tytäryhtiön Eurostradan omistuksessa.
Lahnajärven ravintola ja huoltoasema lopettivat toimintansa seitsemäksi vuodeksi marraskuussa 2008, kun Helsingin ja Turun välinen uusi E18-moottoritie avattiin liikenteelle. Vuonna 2011 Lahnajärven taukopaikka oli mukana Ylen tuottamassa Suojele minua! -televisiosarjassa, jossa esiteltiin katsojien ehdottamia rakennussuojelun arvoisia kohteita. Syyskuussa 2015 paikka avattiin uudelleen ilman huoltoasematoimintoja.
Tuomarinohjeet

Tuomarinohjeet (ruots. Domarregler, Muutamia yleisiä ohjeita, joita tuomarin on aina noudatettava) on kokoelma Olaus Petrin 1500-luvulla kokoamia tuomarien noudatettavaksi tarkoitettuja eettisiä ohjeita. Niitä ei ole vahvistettu viralliseksi laiksi, mutta Ruotsissa ja Suomessa ne on vanhan tavan mukaan painettu laki­kirjojen alkusivuille. Nykyäänkin ne ovat painettuina Suomen Laki- teoksessa.
Olaus Petrin tuomarin­ohjeet kuuluvat pitkään tuomareille annettavien ohjeiden perinteeseen, jonka edustajia löytyy jo Vanhasta testamentista ja muinaisen Egyptin teksteistä. Ohjeet ovat Raamattuun, antiikin roomalaiseen ja kanoniseen oikeus­traditioon sekä germaanis-pohjois­maisiin perinnäistapoihin liittyviä, ja suurelta osin ne ovat yhtä­pitäviä nykyisenkin lain­säädännön kanssa.
Erityisesti mukana olevat, jo kirjoittamis­hetkellä vanhat sananlaskut ovat muodostuneet suomalaisen kansan­perinteen osaksi: "Mikä ei ole oikeus ja kohtuus, se ei voi olla lakikaan." Osa valojen vannottamiseen liittyvistä käytännön ohjeista on menettänyt uudemman lain­säädännön myötä merkityksensä, mutta osa ohjeista on edelleen ajankohtaisia hyvän oikeudenkäytön perusteita: "Tuntemattoman miehen todistus ei kelpaa", tuo esille syytetyn oikeuden kuulustella todistajaa, mikä on herättänyt keskustelua terrorismioikeudenkäyntien yhteydessä.
Tuomarin­ohjeisiin sisältyy ajatus siitä, että rikollista rangaistaan tämän ojentamiseksi parempaan. Tämä ei ole oikeus­historiallisesti katsottuna mitenkään itsestään selvä ajatus, sillä Olaus Petrin aikana rangaistus­käytäntö pääasiassa muuttui ankarammaksi, kun Ruotsi kehittyi keskitetysti hallituksi valtioksi. Ajan oikeus­käytännössä rangaistusten päätarkoituksena pidettiin usein kansan pelottamista ja jumalallisen koston toteuttamista jo maan päällä. Olaus Petrin näkemys sai laajempaa kannatusta oikeus­filosofien keskuudessa vasta valistusajalla.
Olaus Petrin myötätunto on tavallisen ihmisen puolella, mikä sopii Olaus Petrin edustaman varhaisen reformaation teologiseen linjaan. Tuomarin vastuuta toiminnastaan Jumalalle korostetaan, ja häntä varoitetaan useaan otteeseen välttämään aiheettomien tai liiallisten sakkojen määräämistä oman voiton toivossa. Ohjeiden loppuyhteenvedossakin sanotaan: "Ei väärä sakko yhtäkään tee herraa rikkahaksi, Mut laki sekä oikeus on Herran kunniaksi." Ohjeissa painotetaan myös kansalaisten oikeusturvaa sekä yhteiskunnallista ja oikeudellista tasa-arvoa.
Jääkalat

Lajit ja anatomia

Jääkalojen heimoon kuuluu 11 sukua ja lähteestä riippuen 15–17 lajia. Tyypillisesti lajit ovat kooltaan noin 25–55 cm pitkiä, ja suurin laji jääkala (Chaenocephalus aceratus) voi saavuttaa 75 cm:n pituuden. Jääkalat ovat suomuttomia ja väriltään vaaleita, kylkiviivoja on kaksi tai kolme. Ruumiinrakenteeltaan lajit ovat melko pitkulaisia, ja nokka on pitkähkö ja litteä. Suu on melko suuri ja hampaat pienet. Silmät ovat jääkaloilla kookkaat. Selkäeviä lajeilla on kaksi, joista takimmainen on pidempi. Jääkalalajeilla ei ole uimarakkoa.
Jääkalalajeilla on useita sopeutumia Etelämantereen kylmissä vesissä elämiseen. Niillä ei ole veressä lainkaan hemoglobiinia, minkä vuoksi veri on väritöntä. Hemoglobiini ei ole välttämätöntä, koska kylmissä vesissä happipitoisuus on melko korkea. Kalat ottavat happea paitsi kiduksillaan myös suomuttoman ihonsa läpi. Veri on myös melko juoksevaa, minkä vuoksi veri virtaa suonissa melko nopeasti ja on näin hapensiirtokyvyltään parempi. Sydän on kaloilla kookas ja ylläpitää nopeaa verenkiertoa. Hidastunut aineenvaihdunta on sopeutuma kylmissä oloissa elämiseen.

Levinneisyys ja elintavat

Lähes kaikki jääkalat elävät lähellä Etelämannerta. Haukijääkalaa (Champsocephalus esox) tavataan Patagoniasta ja Falklandinsaarilta. Nuoret kalat elävät lähempänä pintaa kuin aikuiset, ja eräitä lajeja tavataan jopa yli 1 500 metrin syvyydestä. Jääkalat viettävät todennäköisesti melko pitkiä aikoja levossa.
Jääkalojen ravintoa ovat krillit, muut pienet äyriäiset sekä toiset kalat. Lajien kutuaika kestää tyypillisesti helmikuulta toukokuulle. Naaras laskee merenpohjaan 2 000–20 000 suurehkoa mätimunaa.
Jääkalojen heimon lajeja saadaan sivusaaliina kalastettaessa muita kalalajeja ja eräitä kalastetaan myös kaupallisestikin. Tärkeimmät saalislajit ovat makrillijääkala (Champsocephalus gunnari), jääkala, tummajääkala (Pseudochaenichthys georgianus), rengasjääkala (Chionodraco ratrospinosus) ja krokotiilijääkala (Chaenodraco wilsoni).
Epoksi

Epoksi on kertamuovi, joka kovettuu kovettajan avulla. IG Farben keksi materiaalin Saksassa vuonna 1939.
Epoksimuovien käyttökohteita ovat maalit, liimat ja rakennuspinnoitteet, sähkötarvikkeet, elektroniikka, autojen ja veneiden osat sekä urheiluvälineet.

Epoksin historia

Epoksikemian historia alkoi luultavasti vuonna 1909, kun venäläinen kemisti Nikolai Priležajev keksi, että olefiinit reagoivat peroksibentsoehapon kanssa muodostaen epoksideja. 1930-luvun puolivälissä saksalainen Paul Schlack haki patenttia korkean molekyylipainon omaavien polyamiinien valmistustavalle, jossa amiinit reagoivat useampaa kuin yhtä epoksidiryhmää sisältävien epoksidiyhdisteiden kanssa. Patenttia kuvailtiin epoksidiyhdistereaktioksi, jossa epikloorihydriini reagoi bisfenoli-A:n kanssa.
Nykyisen epoksikemian keksivät samanaikaisesti sveitsiläinen Pierre Castan ja yhdysvaltalainen Sylvan Owen Greenlee. Molemmat kemistit hakivat useita patentteja 1930-luvun lopulla. Sveitsiläinen kemianteollisuusyritys Ciba toi ensimmäiset epoksihartsityypit markkinoille vuonna 1946.
Päivi Rintala

Päivi Rintala, o.s. Lehtola, on (s. 10. kesäkuuta 1934 Tampere) on Turun yliopiston suomen kielen emeritaprofessori. Hän väitteli suomen kielen tohtoriksi vuonna 1973. Hän oli Sanakirjasäätiön nuorempi leksikografi 1956–1957, Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun lehtori 1958–1962, Helsingin yliopiston vt. assistentti 1962–1963, Turun yliopiston lehtori 1967–1981 ja suomen kielen apulaisprofessori 1981–1997, humanistisen tiedekunnan varadekaani 1983–1984 ja 1989–1991, dekaani 1984. Rintala oli suomen kielen lautakunnan jäsen 1980–1988. Hän oli sen ensimmäinen naisjäsen.
Hänen väitöskirjansa on Suomen läntä-loppuiset adjektiivit. Lisäksi hän on julkaissut muun muassa teokset Lukion kielitieto, Iha köyhän laihakin – Tutkimus itämerensuomen iha-kantaisista sanoista (2003) ja Ihalasta Ihaviljankorpeen: iha-vartalo suomen henkilön- ja paikannimissä (2008) sekä Suomen kielen käsikirjassa ja tämän seuraajassa Nykysuomen käsikirjassa olevan artikkelin Tyyliopin perusteita.
Anton Honka

Anton Honka (s. 24. huhtikuuta 1919 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja käsipalloilija.
Laita- ja välihyökkääjänä pelannut Honka edusti urallaan Turun Palloseuraa 1937–1946 ja Turun Pallokerhoa 1946–1955. Hän voitti Turun Palloseurassa kaksi Suomen mestaruutta vuosina 1939 ja 1941. Kaikkiaan Honka pelasi yhdeksän kauden aikana 103 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 51 maalia. Maajoukkueessa Honka pelasi vuosina 1939–1945 yhteensä neljä maaottelua. 
Jalkapallon lisäksi Honka pelasi myös jääkiekkoa ja käsipalloa. Hän voitti Turun Palloseurassa SM-hopeaa ja oli SM-sarjan paras maalintekijä kaudella 1942–1943. Honka pelasi myös Turun Palloseuran käsipallojoukkueessa, joka voitti mestaruuden 1944.
Universitatea Babeș-Bolyai

Universitatea Babeș-Bolyai  on romanialainen yliopisto, joka  sijaitsee Cluj-Napocassa. Se on yksi maan parhaimmiksi arvostelluista yhdessä Bukarestin ja Transilvanian yliopistojen kanssa.
Yliopistolla on useita perustamisvuosia. Vuonna 1581 unkarilaiset perustivat Clujiin opiston, joka oli jesuiittojen hallinnassa. Se suljettiin myöhemmin, mutta vuonna 1688 katoliset avasivat uuden oppilaitoksen. Vuonna 1776 keisarinna  Maria Teresia perusti varsinaisen yliopiston. Vuonna 1872 siitä tehtiin Romanian suurin unkarinkielinen yliopisto, ja vuonna 1881 se nimettiin uudelleen Franz Josephin yliopistoksi. Vuonna 1919 opetuskieli muutettiin romaniaksi ja unkarinkielinen osasto muutti toisaalle. Vuodesta 1959 alkaen yliopisto on ollut kaksikielinen. Se on nimetty matemaatikko János Bolyain ja lääketieteilijä Victor Babeșin mukaan.
Yliopistossa on 21 tiedekuntaa, noin 1700 opettajaa ja 50 000 opiskelijaa.
Geoarkeologia

Geoarkeologia on monitieteellinen lähestymistapa, joka käyttää maantieteen, geologian ja muiden geotieteiden tekniikoita tutkiakseen arkeologisia aihepiirejä.

Arkeologinen geologia

Arkeologinen geologia on Werner Kasigin vuonna 1980 keksimä termi. Se on geologian osa-alue, joka painottaa maan ainesosien merkitystä ihmiselämälle.
Viime vuosikymmenien aikana arkeologit ja historoitsijat ovat kokeneet tarvetta rekonstruoida muinaisen asutuksen historiaa, mutta ei vain pelkästään kaivetun materiaalin avulla, vaan myös paleontologisilla parametreillä.
HMS Scorpion (G72)

Palvelus

Toisen maailmansodan päätyttyä alus siirrettiin reserviin ja se myytiin 1. lokakuuta 1945 Alankomaille, joka liitti aluksen laivastoonsa nimellä Hr. Ms. Kortenaer. Alus muutettiin 1957 fregatiksi ja se romutettiin 1962.