google/wiki40b huggingface dataset:
Oquendo-luokka

Suunnittelu

Alun perin alusten pääaseina piti olla kahdeksan 4,1 tuuman tykkiä kaksiputkisissa torneissa, joita täydentäisivät seitsemän 21 tuuman torpedoputkea ja kaksi syvyyspomminheitintä. Nämä kuitenkin vaihdettiin kuuteen sekä meri- että ilmamaaleihin ampuviin 4,7 tuuman 50 pituuskaliiperin tykkiin, jotka asennettiin kaksoisorneihin. Ilmatorjunta-aseistukseksi asennettiin kuusi Boforsin 40 millimetrin 70 pituuskaliiperin ja neljä 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Sukellusveneidentorjuntaan aluksille asennettiin kaksi Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitintä ja kummallekin kyljelle kaksi sukellusveneidentorjuntatorpedoputkea.
Propulsiojärjestelmä oli kaksiakselinen Rateau-Bretagne-turbiinimoottori, joihin oli kytketty kolme kolmivaihe kattilaa. Järjestelmä tuotti 60 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 39 solmun huippunopeuden. Alusten tankeissa oli 659 tonnia öljyä, mikä mahdollisti viidentoista solmun nopeudella 5 000 merimailin toimintamatkan. Alusten elektroniikkana oli brittiläiset tutkat tyyppejä 262, 275 ja 293 sekä yhdysvaltalainen SNW-10. Kaikuluotain oli QHBa.
Oquendon koeajot osoittivat alusten epävakauden, joten alus siirrettiin telakalle painolastin lisäämiseksi ja kannen ylärakenteiden painon vähentämiseksi. Työ saatiin päätökseen 22. huhtikuuta 1963, minkä jälkeen aluksen standardiuppouma oli 2 582 tonnia ja kuormattuna 3 005 tonnia. Syväys oli kasvanut 3,8 metriin ja huippunopeus laskenut 32,4 solmuun. Aluksen aseistuksesta oli poistettu X-torni sekä 20 millimetrin ilmatorjuntatykki.
Kahden muun aluksen työt keskeytettiin ja ne valmistuivat uudistettujen suunnitelmien mukaan Cartagenassa. Alusten pituus ja leveys kasvoivat ja niiden aseistus ja elektroniikka ostettiin Yhdysvalloista. Alukset muistuttivat varustukseltaan Gearing-luokan FRAM II -aluksia.
Ferdinand Friedrich Zeidler

Ura

Ala-Saksin Hildesheimissa lakimiehen perheeseen syntynyt Zeidler opiskeli vuodesta 1851 lähtien Göttingenin yliopistossa matematiikkaa Württembergin kuningas Kaarle I:n venäläissukuisen puolison suuriruhtinatar Olga Nikolajevna Romanovan myöntämän stipendin turvin. Suuriruhtinatar rahoitti opiskelijoita, jotta he myöhemmin toimisivat opettajina Venäjälla, parantaen näin maan koulutuksen tasoa. Valmistumisensa jälkeen Zeidler aloitti vuonna 1856 Viipurissa saksankielisen Behmin sisäoppilaitoksen matematiikan opettajana.
Koulun perustaja ja johtaja Karl Gottlieb Behm kuoli vuotta myöhemmin vain 33-vuotiaana, jonka jälkeen johtajaksi tuli ensin Ernst Ziemssen, kunnes Zeidler valittiin tehtävään kesällä 1860. Hän toimi koulun johtajana sen lakkauttamiseen vuoteen 1881 saakka. Behmin koulu tunnettiin yhtenä maineikkaimmista Venäjän keisarikunnan alueella toimineista sisäoppilaitoksista, jonne Suomen ja Venäjän lisäksi saavuttiin opiskelemaan myös Baltiasta. Papulan kaupunginosassa sijainnutta koulua kutsuttiin toisinaan myös Zeidlerin mukaan nimettynä.
Viipurista Zeidler muutti perheineen aluksi Tartoon, jossa hän työskenteli vuoden ajan matematiikanopettajana. Vuosina 1882–1884 Zeidlerilla oli oma yksityiskoulu nykyisten Viron ja Latvian rajalla sijaitsevassa Valgan kaupungissa, jossa hän kuoli vuonna 1887. Viimeisinä vuosiaan Zeidler myös väitteli tohtoriksi.

Perhe

Vuonna 1860 Zeidler avioitui viipurinsaksalaisen Bertha Kempen (1840–1925) kanssa. Perheeseen syntyi myöhemmin kahdeksan lasta vuosina 1861–1876. Viipurissa syntyneinä he kaikki saivat myös Suomen kansalaisuuden. Ajan tavan mukaan lapset eivät kuitenkaan opiskelleet isänsä johtamassa koulussa, vaan kävivät muun muassa Pietarissa toiminutta Karl Johann Mayn koulua. Mayn puoliso oli Bertha Kempen sisar Agnes Kempen, joka oli myös yksi koulun opettajista.
Ferdinand ja Bertha Zeidlerin lapsista tunnettuja ovat Pietarin yliopistossa vaikuttanut lääketieteen professori Herman Zeidler (1861–1940) sekä taidemaalari ja muotoilija Klara Zeidler (1870–1951). Pariskunnan muista lapsista Gustav (1874–1959) toimi lääkärinä Pietarissa, Viipurissa ja Helsingissä, Ludwig (1863–1916) oli diplomaatti ja Rudolf (1872–1966) viimeiset vuotensa Suomessa asunut vuori-insinööri.

Muuta

Vuonna 1859 Zeidler toi kotoaan Pohjois-Saksasta Behmin koulun puutarhaan ruusulajikkeen, jota nykyään kutsutaan Viipurin Papulan kaupunginosan mukaan nimellä Papulanruusu. Se on yleinen erityisesti Suomen vanhoissa kartanopuutarhoissa.
Anni Collan

Anni Sofia ”Tuikku” Collan (13. tammikuuta 1876 Rauma – 17. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalaisen naisvoimistelun ja -urheilun sekä partiotyttötoiminnan uranuurtajia. Collan toimi vuosina 1917–1921 Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton ja vuosina 1924–1941 Suomalaisen partiotyttöliiton puheenjohtajana.

Ura

Collanin vanhemmat olivat kaupunginlääkäri Johannes Collan ja kauppiaantytär Anna Charlotta Sallmén. Hän vietti varhaislapsuutensa Nurmeksessa ja kävi koulunsa Kuopiossa. Collan aloitti vuonna 1893 kuvanveiston opinnot Ateneumin Taideteollisessa koulussa mutta siirtyi sittemmin opiskelemaan voimistelunopettajaksi. Hän toimi Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston voimistelulaitoksen opettajana vuosina 1909–1918 ja tyttöjen voimistelun ja terveydenhoidon tarkastajana koulutushallituksessa 1919–1944. Collan oli valtion urheilulautakunnan ensimmäinen sihteeri vuosina 1920–1922. 
Collan perusti Kisakenttä-lehden vuonna 1910. Hän vastusti kilpaurheilua ja suhtautui kriittisesti miesten kilpailukiihkoon.
Partiotoimintaan hän tutustui jo vuonna 1911 heti sen rantauduttua Suomeen, ennen kuin toiminta julistettiin saman vuoden syksyllä laittomaksi. Kun partio jälleen sallittiin keväällä 1917, Collan perusti Helsinkiin Hespartto-lippukunnan. Hän toimi sen johtajana vuoteen 1921 asti.
Collanille myönnettiin kouluneuvoksen arvonimi vuonna 1946. Vuonna 1948 hänelle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi, joka voi olla vain kahdellatoista elävällä ihmisellä kerrallaan. Yksi Suomen Partiolaisten ansiomerkeistä on nimetty Anni Collanin mukaan Collanin soljeksi.
Halikarnassoksen mausoleumi

Halikarnassoksen mausoleumi oli noin 353 eaa. rakennettu mausoleumi Halikarnassoksessa, nykyisessä Bodrumissa Turkissa. Sen rakennutti Kaarian kuninkaan Mausolloksen haudaksi hänen leskensä ja seuraajansa Artemisia II. Mausoleumi oli yksi antiikin maailman seitsemästä ihmeestä.
Halikarnassoksen mausoleumi oli aikansa mahtavin hautarakennus. Mauseleumin jalusta oli 38×32 metriä ja pinta-ala 1216 neliömetriä. Rakennuksen yläosan pyramidissa oli 24 askelmaa. Pyramidin huipulla oli neljän hevosen vetämiä vaunuja esittävä veistos. Plinius vanhemman mukaan koko hautarakennuksen korkeus oli 45 metriä. Siitä jalustan korkeus oli 20 metriä, 36 joonialaisesta pylväästä koostuneen pylväikön korkeus 12 metriä, yläosan pyramidin korkeus 6,8 metriä ja valjakkoryhmän korkeus 6 metriä. Mausoleumin seinät oli päällystetty sinisellä kalkkikivellä ja valkoisella marmorilla, ja sen sisäpuoli oli vihreää vulkaanista kiveä. Rakennukseen kuuluivat myös viemäriverkosto ja maanalaisia käytäviä. Sen ympärillä oli 2,5 hehtaarin alue, jota reunusti muuri.
Mausoleumia koristeli viisi aikansa tunnetuinta kuvanveistäjää: Skopas, Bryaksis, Leokhares, Timotheos ja Praksiteles. Rakennusta kiersi kaksi friisiä, joista yksi kuvasi lapiittien ja kentaurien taistelua ja toinen kreikkalaisten ja amatsonien taistelua. Jalustoihin oli kuvattu ihmishahmoja ja leijonia.
1300-luvulla sattuneet maanjäristykset vaurioittivat mausoleumia, ja vuonna 1404 siitä tiedetään olleen tunnistettavissa enää perustuksen. 1400-luvun alkupuolella Maltan ritarit käyttivät mausoleumin rauniosta ja perustuksesta otettuja kiviä linnoituksensa vahvistamiseen. Bodrumin linnoituksen muureissa voi edelleen löytää kiillotettuja marmorilaattoja, jotka ovat peräisin tästä mausoleumista. Osa mausoleumin korkokuvista on päätynyt Lontooseen British Museumiin.
CHL:n varaustilaisuus

CHL Import Draft on vuosittain Canadian Hockey Leaguen järjestämä varaustilaisuus tuontipelaajille. Varatut pelaajat eivät saa olla kanadalaisia tai yhdysvaltalaisia. Varaustilaisuus järjestetään Internetissä NHL:n varaustilaisuuden jälkeen, useimmiten kesäkuun viimeisellä viikolla tai heinäkuun ensimmäisellä viikolla. CHL:n varaustilaisuus on järjestetty kesästä 1992 lähtien.
WHL-, OHL- ja QMJHL-juniorisarjojen joukkueet varaavat järjestelmällisesti edellisen kauden sijoitusten perusteella heikoimmasta parhaimpaan. Varaustilaisuudessa on kaksi kierrosta ja yhteensä 120 varausvuoroa. Kullakin joukkueella voi olla riveissään korkeintaan kaksi tuontipelaajaa, joten aiemman vuoden varauksen jatkaessa osa joukkueista jättää ajoittain varausvuorojaan käyttämättä. 
Vuonna 2013 CHL kielsi varaustilaisuuden maalivahdeilta kesästä 2014 lähtien. Organisaatio perusteli päätöstään kehittää paremmin kanadalaisia juniorimaalivahteja. Maalivahdit palasivat kuitenkin varauskelpoisiksi jälleen kesällä 2018. CHL:ään varattavilta pelaajilta varmistetaan usein myös halukkuus siirtyä liigoihin ja kannustimena siirtoon on usein myös hyvä näytönpaikka NHL:n varaustilaisuutta ajatellen ja pohjoisamerikkalaisen pelityylin oppiminen. CHL:n kautta NHL:ään on varattu eurooppalaisista ensimmäisellä kierroksella mm. Nico Hischier, Nail Jakupov, Gabriel Landeskog, Olli Määttä ja Jakub Voráček. Jotkut CHL:ään varatut pelaajat ovat päättäneet myös jäädä kehittymään Eurooppaan, kuten Ilja Kovaltšuk ja Patrik Laine.
Radio Nippon

Radio Nippon (jap. 株式会社アール・エフラジオ日本, Kabushiki-gaisha Āru Efu Rajio Nippon) on paikallinen AM-radioasema Yokohama-Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Aseman taajuus on 1422kHz. Kanava aloitti lähetykset 24. joulukuuta 1958.
Qix

Pelaaminen

Pelissä pelaaja ohjaa viivoja pitkin kulkevaa kursoria ja ideana on piirtää viivoja ja yhdistää ne jo olemassa oleviin pintoihin luoden kiinteitä alueita. Ideana on täyttää tietty prosenttiluku ruudusta että pelaaja pääsee uuteen kenttään.
Qix on joukko sivuttain liikkuvia säteitä jotka liikkuvat päättömästi edestakaisin ja joiden osuessa kursoriin tai keskeneräiseen viivaan pelaaja menettää elämän. Tämän lisäksi pelaajaa kiusaavat säpinäotukset Sparxit jotka kulkevat reunoja pitkin ja osuessaan tuhoavat pelaajan. Sparxien lukumäärä kasvaa mitä kauemmin pelaajalla menee selvittää kenttä.
Pelaaja ei myöskään saa aikailla tai muuten keskeneräistä viivaa pitkin voi lähtä kulkemaan kipinä joka räjäyttää kursorin. Myös tietyn ajan päästä hitaat Sparxit muuttuvat hyökkääviksi Super Sparxeiksi.
Peliä vaikeutuessa tietyissä tasoissa kohtaa useamman Qixin. Pelaaja voi tehdä nopeaa työtä yhden tapaisella pinnalla jolloin hän ainsaitsee vähemmän pisteitä. Toisen tyyppistä pintaa luodessa pelaaja kerää helpommin enemmän pisteitä, mutta kursori liikkuu hitaammin.
Toivo Nousiainen

Toivo Henrikki Nousiainen (19. huhtikuuta 1897 Savonlinna – 28. elokuuta 1926) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa Kuopion valtaukseen ja myöhemmin joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.

Perhe ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat kauppias Heikki Nousiainen ja Linda Maria Boehm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Toini Schadewitzin kanssa. Hän kävi viidennen luokan Savonlinnan reaalilyseota.

Jääkärikausi

Nousiainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen Nousiainen siirrettiin 10. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan.

Suomen sisällissota

Nousiainen saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn toisella retkellä Aspuskäriin Merikarvialle 8. joulukuuta 1917. Merikarvialta hän sai Uudelta metsätoimistolta määräyksen matkustaa Kuopioon, missä hänen oli määrä kouluttaa paikallisia suojeluskuntajoukkoja. Joukkojen koulutuksen jälkeen hän osallistui Kuopion valtaukseen joukkueenjohtajana Kuopion suojeluskunnan 1. komppaniassa. Seuraavaksi hänet määrättiin Kuopiossa muodostettuun konekiväärikomennuskuntaan, joka lähetettiin Mannerheimin määräyksestä 11. helmikuuta 1918 Savon rintamalle Mikkeliin ja edelleen Mäntyharjulle yhdessä Kuopion 1. ja 2. suojeluskuntakomppanian kanssa. Nousiainen osallistui kyseisessä komennuskunnassa taisteluihin Mäntyharjulla ja Varkaudessa. Myöhemmin hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja osallistui sen riveissä taisteluihin Tampereella sekä Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Nousiainen jatkoi sisällissodan jälkeen palvelustaan 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä 1. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 16. toukokuuta 1921 ja liittyi sen jälkeen suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskunnissa hän toimi paikallispäällikkönä Varkauden suojeluskunnassa. Varkaudesta hän siirtyi Kuopioon, missä hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1925 Kuopion suojeluskuntapiirin IV alueen päälliköksi. Suojeluskunnista hän erosi 31. tammikuuta 1926 ja kuoli vielä samana vuonna.
Aamos

Aamos (tai Amos) oli Vanhan testamentin henkilöitä, yksi niin sanotuista pikkuprofeetoista. Hänen mukaansa on nimetty Vanhan testamentin Aamoksen kirja.
Aamos vaikutti Israelin kuningaskunnassa, Betelissä 700-luvulla eaa. Hänen kerrotaan olleen köyhä lammaspaimen ja olleen kotoisin Tekoan kylästä, Juudean vuoriston eteläosista. Hänen voimakkaan julistuksensa perusajatuksena oli, että Israel on joutuva tuhon omaksi, koska sen hurskaalta vaikuttava uskonnollisuus oli vain ulkoista muotomenoa ja yhteiskunnassa vallitsi räikeä epävanhurskaus ja siveettömyys. Aamoksen julistukselle oli ominaista eettinen, kansallisista rajoituksista vapaa universaalinen monoteismi. Tämän julistuksensa vuoksi hänet karkotettiin Betelistä.
Hontai Yōshin-ryū jūjutsu

Hontai Yōshin-ryū jūjutsu (jap. 本體楊心流柔術) on klassinen japanilainen kamppailutaitojen koulukunta. Sen perusti samurai Takagi Shigetoshi noin vuonna 1660. Tyyli tunnetaan parhaiten aseettoman kamppailun kouluna mutta opetukseen kuuluu myös tekniikoita erinäisille aseille.

Harjoittelu

Hontai Yoshin-ryu -jujutsun tekniikoiden perusta on pareittain harjoiteltavissa muodoissa. Kataa harjoiteltaessa opitaan tekniikan oikea ja toimiva linja, oikea etäisyys vastustajaan sekä oikea asenne taistelutilanteessa. Tyylin tekniikat koostuvat hyökkäyksista kehon hermopisteisiin ate, nivelten sijoiltaan ottamisesta gyaku, heitoista nage, kuristuksista shime sekä hoitavista ja elvyttävistä harjoituksista katsu. Aseettomien tekniikoiden lisäksi harjoitellaan myös perinteisillä japanilaisilla aseilla: pitkällä miekalla, lyhyellä miekalla, veitsellä, pitkällä kepillä (cho bō) ja lyhyellä kepillä (hanbō).
Taistelutilanteessa Hontai Yoshin-ryū yhdistää ulkoisen rauhallisuuden sisäiseen päättäväisyyteen ja rohkeuteen. Ihanteena on pyrkiä fudoshiniin, mielentilaan joka ei ole ulkoisten vaikutteiden muokattavissa. Tämä ei tarkoita sitä, että tunteet puuttuisivat, vaan että voima, rohkeus ja itseluottamus ovat horjumattomia.
Seppo Ruotsalainen

Seppo Ruotsalainen (s. 1964) on suomalainen virkamies ja suojelupoliisin operatiivinen apulaispäällikkö.

Koulutus

Seppo Ruotsalainen on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri.

Ura

Seppo Ruotsalainen on toiminut muun muassa Supon apulaispäällikkönä ja vastatiedustelupäällikkönä.
Magreta Sara

Magreta Sara on saamelainen luokanopettaja ja saamelaiskäräjien jäsen. Sara nousi julkisuuteen kun hän oli vuonna 2011 yhteydessä viestintäministeri Krista Kiuruun, koska Lismassa ei ollut tietoverkko- tai matkapuhelinyhteyksiä eikä tietoa tilanteen parantumisesta ollut. Lisäksi myös lankapuhelinyhteydetkin olivat olleet pokki viikon. Ylen A-reportaasi nosti esille Saran ja lismalaisten vaatimuksen saada kylään matkapuhelinyhteydet. Julkisuuden seurauksena Lismaan tuli marraskuussa 2012 3G-verkkoyhteys. Vuonna 2013 Sara sai kutsun presidentti Sauli Niinistön järjestämälle itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle.
Henry Nugent

Henry Nugent syntyi Irlannissa ja kuoli marraskuussa 1704 Gibraltarilla. Hän oli Gibraltarin toinen kuvernööri. Virkansa hän aloitti 6. elokuuta 1704. Sotilasarvoltaan hän oli kenraalimajuri.

Perhe

Hänen isänsä oli Thomas Nugent ja vanhempi veljensä oli James Nugent.
Suomen jääkiekon sarjajärjestelmä

Suomen jääkiekon sarjajärjestelmä  käsittää miehissä seitsemän sarjatasoa.
Gino Caviezel

Gino Caviezel (s. 23. kesäkuuta 1992) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Beverin -seuraa.
Vuonna 2012 Caviezel sijoittui viidenneksi nuorten MM-kilpailujen supersuurpujottelussa. Seuraavana vuonna hän sai nuorten MM-hopeaa alppiyhdistetyssä. Caviezel sijoittui sekä Schladmingin 2013 ja Sankt Moritzin 2017 MM-kilpailuissa että Pyeongchangin olympialaisissa 2018 suurpujottelussa 15:nneksi.
Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan 11:s Adelbodenin suurpujottelussa. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen joulukuussa 2014 Åren suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Alta Badian parisuurpujotteluissa joulukuussa 2015 ja 2016.
Myös hänen veljensä, Mauro Caviezel, on alppihiihtäjä.
Tiku ja Taku (talousrikosjuttu)

”Tiku ja Taku” oli 1990-luvulla toiminut tamperelainen liikemieskaksikko Jukka Malminen ja Jari Tanner, jotka tuomittiin  pitkiin vankeusrangaistuksiin laajassa talousrikosvyyhdissä pääosin törkeistä petoksista ja kirjanpitorikoksista. Miehet olivat eräitä 1990-luvun talousrikosoikeudenkäyntien eniten julkisuutta saaneita tekijöitä, jotka aloittivat toimintansa 1980-luvun lopun ”löysän rahan” kasinotalousvuosina.
Malminen ja Tanner tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 1996 seitsemän vuoden ehdottomiin vankeusrangaistuksiin. Hovioikeus alensi 1997 Malmisen tuomion kuuteen vuoteen ja Tannerin 5 vuoteen 6 kuukauteen. Hovioikeuden mukaan Malminen ja Tanner olivat tietoisesti käyttäneet hyväksi Osuuspankkien Keskuspankki OKOn Helsingin Aleksanterinkadulla sijainneen konttorin johtajan ”kevytmielisyyttä ja törkeää huolimattomuutta”, jolloin miehille myönnetyt lainat olivat aiheuttaneet pankille kymmenien miljoonien markkojen luottotappiot. Entinen pankinjohtaja Risto Iso-Lotila pidätettiin kaksi vuotta asioiden ilmitulon jälkeen ja tuomittiin neljän ja puolen vuoden vankeuteen pääasiassa törkeistä kavalluksista. OKO-pankin lisäksi vahingon kärsijänä oli turkulainen Master-Rahoitus Oy.
Iso-Lotila piti kärsimäänsä tuomiota epäoikeudenmukaisena ja teki jutusta Jorma Ojaharjun kanssa kirjan Aleksilta Nokalle. Hänen mukaansa OKO-pankin johto oli myöntänyt Malmiselle ja Tannerille jo 22 miljoonan markan luotot ennen kuin hän edes tapasi miehiä, ja samoilla perusteilla olisi voinut tuomita monia muitakin tuon ajan pankinjohtajia.
Perunalampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Matoluoman valuma-alueeseen (35.427) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 159 metriä mpy.
Joensuun urheilutalo

Joensuun urheilutalo on urheilu- ja monitoimitalo Joensuun keskustassa Siltakadulla. Talo vihittiin käyttöön 25. helmikuuta 1962. Sen suunnitteli kaupunginarkkitehti Unto Tupala. Talo uusittiin täydellisesti vuonna 1997, jolloin sen pinta-ala kasvoi 2 800:sta 4 200:een neliömetriin. Talossa on suuren palloilusalin lisäksi erikoistilat muun muassa telinevoimistelulle, painonnostolle, painille ja budolajeille.
Katsomossa on istumapaikkoja 500 hengelle. Maksimiyleisömäärä on noin 1 000 henkeä.
Urheilutalossa pidetään lähes kaikkien sisälajien kilpailuja ja otteluja. Se on muun muassa lentopallojoukkueiden Karelian Hurmoksen,Joensuun Prihojen ja Riennon kotisali. Aikaisemmin salissa pelattiin kaikki tärkeimmät palloilu-ottelut, mutta Joensuu Areenan valmistuttua ylimmän sarjatason Joensuun Katajan koripallo- ja Josban salibandyottelut siirtyivät sinne. Urheilutalon kenttätila ei täytä Salibandyliiton vaatimuksia. Taloa käyttää liikuntasalina viereinen Joensuun lyseon peruskoulu.
Urheilutalo on myös juhlien ja konserttien pitopaikka. Joensuun lyseon lukion lakkiaisjuhla järjestetään siellä.
Vuoteen 1979 asti urheilutalossa oli Joensuun kaupungin ja eri urheilujärjestöjen toimistohuoneistoja ja vahtimestarin asunto. Aikaisemmin siellä toimi myös päivittäin auki oleva kahvila.
Janne Mertanen

Janne Juhani Mertanen (s. 28. elokuuta 1967, Joensuu) on suomalainen pianisti. Hän on opiskellut Joensuun Konservatoriossa Matti Haapasalon sekä Sibelius-Akatemiassa muun muassa Erik T. Tawaststjernan oppilaana.  
Chopiniin erikoistunut pianisti debytoi Lontoon Wigmore Hallissa Chopin-ohjelmalla vuonna 1994.
Ceviche

Ceviche on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva limetillä raakakypsytettävä kalaruoka. Cevichen raaka-aineeksi sopivat esimerkiksi kuha, lohi tai tonnikala.
Cevichen annetaan marinoitua sitrushedelmistä peräisin olevasta happamessa mehussa. Näissä oleva sitruunahappo denaturoi merenelävien proteiinit ja saa ne näyttämään lähestulkoon kypsennetyiltä, ja luonnollisesti mehu maustaa raaka-aineen samanaikaisesti. (Hapan marinadi ei toki kuitenkaan tapa mahdollisia bakteereja tai loismatoja.) Perinteistä cevicheä marinoidaan jopa kolmen tunnin ajan, mutta 1970-luvulla yleistynyttä nykyaikaista cevicheä valmistettaessa marinointiaika on lyhyempi. Sopivaa kala-raaka-ainetta käytettäessä aika voi lyhentyä aineksien sekoittamisen ja pöytään tuomisen vaatimaan aikaan.
Ramberg–Bäcklund-reaktio

Ramberg–Bäcklund-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa halogeenisulfonista muodostuu voimakkaan emäksen vaikutuksesta alkeeni. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran Ludwig Ramberg ja Birger Bäcklund vuonna 1940.
Vihan ja ahdistuksen aika

Vihan ja ahdistuksen aika eli Vaivanaika eli Suuri ahdistus on Raamatun ennustama ajanjakso, joka liittyy lopun ajan tapahtumiin. Siihen viitataan mm. Danielin kirjassa, Matteuksen evankeliumissa ja Ilmestyskirjassa. Ajanjakso kestää Raamatun tulkinnasta riippuen joko seitsemän vuotta tai kolme ja puoli vuotta.

Yleistä

Raamatussa, sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa, mainitaan vertaansa vailla oleva ahdistuksen aika, joka on koittava maailman lopulla. Osa tähän aikaan liitetyistä Raamatun ennustuksista voidaan nähdä myös viittauksina oman aikansa tapahtumiin, mutta osa viittaa selvästi yleismaailmallisiin viimeisten aikojen tapahtumiin.
Vihan ja ahdistuksen aika kestää tulkinnasta riippuen seitsemän vuotta tai puolet tästä, kolme ja puoli vuotta. Seitsemän vuoden "vuosiviikko" mainitaan Danielin kirjassa. Jeesuksen mukaan ahdistuksen aika lyhennetään "valittujen tähden". Kolmen ja puolen vuoden ajanjakso mainitaan Raamatussa seitsemästi, ja ilmoitetaan erikseen vuosina, kuukausina ja päivinä.
Vihan ja ahdistuksen saavat Raamatun mukaan aikaan monet eri tekijät. Vihalla tarkoitetaan ensinnä ihmisten vihaa Jumalaa ja toisiaan kohtaan, toiseksi Jumalan vihan lankeamista ihmisten päälle, ja kolmanneksi Paholaisen vihaa sekä ihmisiä että Jumalaa kohtaan, kun hänet on syösty taivaasta maan päälle. Jumalan viha liittyy siihen, että Antikristus ottaa hänen paikkansa ihmisten palvonnan kohteena.