google/wiki40b huggingface dataset:
Linjaradio

Linjaradio oli Suomen rataverkolla vuosina 1962–2011 käytetty analoginen, VHF-taajuusalueella toiminut radioverkko, jota käytettiin yhteydenpitoon esimerkiksi liikenteenohjaajan ja kuljettajan tai matkustajajunassa kuljettajan–konduktöörin välillä, vaihto- ja ratatöissä tai kahden junayksikön välillä.

Historia

Linjaradion kehitystyö alkoi, kun Valtionrautatiet alkoi tarvita nopeaa ja sujuvaa yhteydenpitojärjestelmää junan ja liikenteenohjauksen väliseen viestintään. Tärkein sysäys järjestelmän kehittämiselle oli Kuurilan junaturma. Ensimmäinen koeosuus valmistui välille Toijala–Haapamäki vuonna 1962. Radiojärjestelmä kattoi loputkin pääradat vuonna 1984. Viimeisin verkon piiriin liitetty rataosa oli Turku–Toijala.

Tekniikka

Järjestelmällä oli paljon yhteistä myöhemmin avatun, hieman matalammalla taajuusalueella toimineen autoradiopuhelinverkon kanssa. Yhteydenottoyritystä tehdessään liikenteenohjaajan tuli tietää summittaisesti, minkä tukiaseman alueella juna sillä hetkellä liikkui. Tukiaseman vaihto kesken yhteyden ei ARP:n tapaan ollut mahdollista, ja veturiradiossa tuli olla valittuna ao. rataosalla/liikennepaikalla käytettävä radiokanava, joka osoitettiin aikataulussa olleella merkinnällä. Tukiasemia oli tyypillisesti noin 20–30 kilometrin välein, ja vierekkäisten tukiasemien lähetyssignaalit oli erotettu toisistaan 0,05 MHz alikanavin.
Linjaradio käytti liikennemuotona täysdupleksia liikenteenohjaajan kiinteän ja toisen osapuolen liikkuvan päätelaitteen välillä, joten osapuolet pystyivät puhumaan samanaikaisesti. Kahden liikkuvan päätelaitteen välillä taas käytettiin puolidupleksia. Päätelaitteiden lähetystaajuus (ns. tukiaseman sisäänmenotaajuus) oli käytetystä kanavasta riippuen +4,6…4,7 MHz tukiaseman taajuutta korkeampi, ja tukiasema toisti lähetystaajuudellaan jokaisen sisäänmenotaajuudella havaitsemansa signaalin.
Kaikki samalla kanavalla olleet käyttäjät kuulivat muiden keskustelut, kuten myös kuka tahansa sivullinen, jolla oli käytettävissä ko. taajuusalueelle sopiva vastaanotin. Liikenteenohjaajan täytyi kutsua haluamaansa vastaanottajaa ns. puhekutsulla esim. tämän junanumerolla, sillä vastaanottimia yksilöiviä selektiivikutsuja ei ollut. Sitä vastoin liikenteenohjaajaa kutsuttiin lähestulkoon aina selektiivikutsulla. Kutsuina toimivat kaksi eritaajuista päätelaitteeseen esiohjelmoitua äänimerkkiä, ja lähettämällä tietty määrä em. äänimerkkejä järjestelmä muodosti piirikytkentäisen puhelinyhteyden halutulle liikenteenohjaajalle. Yhteys purkautui automaattisesti.
Henkilöarviointi

Henkilöarvioinnin luotettavuus

Henkilöarviointien osumatarkkuudet vaihtelevat jonkin verran. Esimerkiksi keskinkertaisen henkilöarvioinnin osumatarkkuus on samaa luokkaa kuin hyvin tehdyn työhaastattelun tai muutaman arviointitestin yhdistelmän.
Hyvä henkilöarviointi on tarkka, mahdollisimman vähän virheitä tuottava, tuottaa ison lisäarvon ja maksaa itsensä takaisin.
Henkilöarviointi ei ole aina täydellinen, vaan koska se on inhimillistä toimintaa, virheitä tapahtuu. Keino virheiden minimointiin on jatkuva sisäinen laaduntarkkailu.
Austrobaileyaceae

Tuntomerkit

Austrobaileya-lajit ovat sademetsän liaaneja eli puuvartisia köynnöksiä, jotka kiipeävät kiertymällä tuen ympärille. Niillä on enemmän tai vähemmän vastakkaiset, lyhytruotiset ja ehyet lehdet. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat kookkaita ja riippuvia, noin viiden senttimetrin levyisiä. Niissä on 12–24 harittavaa kehälehteä, 6–11 hedettä leveine ja lapamaisine palhoineen sekä niiden sisäpuolella ainakin kuusi joutohedettä. Ponnet ovat lokerositeeseen vajonneita. Erillisiä emejä on 4–14, tavallisesti kuudesta yhdeksään. Luotti on kärjestään kaksiliuskainen. Siemenaiheita on kussakin emissä 4–14, tavallisesti kuudesta kahdeksaan. Kukka muistuttaa päällisin puolin melko paljon lumpeitten kukkaa. Hedelmistö koostuu enemmän tai vähemmän soikeista pikku marjoista, jotka kehittyvät erillisistä emilehdistä. Siemenissä on kirjava siemenvalkuainen. Kromosomiluvun yksi annos on n = 22, mahdollisesti myös 23.
Ernst I (Saksi-Coburg-Gotha)

Ernst I (2. tammikuuta 1784 Coburg – 29. tammikuuta 1844 Gotha) oli Saksi-Coburg-Saalfeldin herttua vuosina 1806–1826 (nimellä Ernst III) ja Saksi-Coburg-Gothan ensimmäinen herttua vuosina 1826–1844.
Ernst tuli Saksi-Coburg-Saalfeldin herttuaksi isänsä Fransin kuoltua vuonna 1806. Herttuakunta joutui samana vuonna Napoleonin armeijan miehittämäksi, mutta sai suvereeniutensa takaisin vuoden 1807 Tilsitin rauhassa. Ernst liittyi vuoden 1813 Leipzigin taistelun jälkeen uudelleen Napoleonin vastaiseen liittoon. Hän komensi Saksin V armeijakuntaa ja saartoi ranskalaiset Mainzissa. Vuoden 1815 Wienin kongressissa hänelle annettiin Lichtenbergin ruhtinaskunta, jonka hän vuonna 1834 myi Preussille. Hän antoi vuonna 1821 herttuakunnalleen perustuslain. Saksi-Gotha-Altenburgin herttua Fredrik IV kuoli vuonna 1825 ilman perillistä ja seuraavana vuonna Ernst sai isännättömän herttuakunnan jaossa Saksi-Gothan, luovuttuaan vastineeksi Saksi-Saalfeldin alueesta. Hänestä tuli näin Saksi-Coburg-Gothan yhteinen herttua nimellä Ernst I.
Ernst I:n nuorempi poika Albert nai Ernstin siskontyttären, Ison-Britannian kuningatar Viktorian, ja hänestä polveutuvat Ison-Britannian myöhemmät hallitsijat. Ernstin veli oli Belgian kuninkaaksi vuonna 1831 tullut Leopold I. Ernst I:n seuraajaksi tuli hänen vanhin poikansa Ernst II.
Bistro

Bistro (ransk. bistro tai bistrot) on ranskalaisen ravintolakulttuurin piirissä tunnettu viini- tai oluttupa, usein myös epämuodollinen ruokaravintola, jossa tarjotaan kotiruokaa tai muita yksinkertaisia annoksia. Bistro on edullisempi kuin varsinainen ruokaravintola (ransk. restaurant) eikä sillä usein ole pysyvää à la carte -ruokalistaa, vaan päivän annokset on kirjoitettu liitutaululle. Bistro on usein myös kortteliravintola eli kulmakunnan asukkaiden kokoontumispaikka, jossa bistron isäntä tai emäntä toivottaa vieraat tervetulleiksi ja ohjaa pöytiin. Uuden bistron kanta-asiakaskunta muodostuu sen henkilökunnan valitsemana: toivotuille ja usein käyville asiakkaille ollaan ystävällisiä, ei-toivotuille vain asiallisia.
Ravintolatyyppien väliset erot ovat pieniä, ja Helsingin Sanomien 1990-luvun kirjeenvaihtajan Patrick Le Louarnin mukaan myös nimellä café, bar tai brasserie (suom. ”kahvila”, ”baari” ja ”panimo”) itseään kutsuvat paikat ovat Ranskassa useimmiten bistroja. Aiemmin erona oli, että bistrossa tarjoillaan enimmäkseen viiniä, brasseriessa olutta, mutta tämäkin ero on hämärtynyt. Niin sanotut gourmet-bistrot voivat kilpailla hienoimpien ruokaravintoloiden kanssa jopa Michelin-tähdistä.
Bistrojen historian sanotaan juontavan Boulanger-nimiseen keittokauppiaaseen, joka toi kauppaansa myös muutaman pöydän asiakkailleen. Sana bistro tarkoittaa joidenkin mukaan ”paikkaa, jossa juodaan pahaa viiniä”, toisten mukaan se juontaa juurensa venäläisten kasakoiden ”Bystro! Bystro!” -huutoihin (Nopeasti! Nopeasti!). Sana vakiintui ranskan kieleen 1800-luvun lopulla.
Samantapaisia epämuodollisia ravintolatyyppejä ovat italialainen trattoria ja osteria, espanjalainen bodega, brittiläinen pub, saksalaiset Bierstube ja Gasthaus, kreikkalainen taverna ja ruotsalainen krog eli krouvi.
Lyonin kaupungissa sijaitsevat liha- ja sisäelinruokia tarjoilevat bistrot tunnetaan nimellä bouchon.
Zavidovo

Zavidovo (ven. Зави́дово) on Venäjällä Tverin alueella Konakovon piirissä sijaitseva kylä (selo). Kylässä on Venäjän presidentin virka-asunto, jota käyttivät myös neuvostojohtajat. Asunto sijaitsee Zavidovon luonnonsuojelualueella. Unescon mukaan Zavidovo on maailman luonnonsuojelualueista turvatuimpia. Luonnonsuojelualue sijaitsee 150 kilometrin päässä Moskovasta, ja alue on Tverin alueen lisäksi osittain Moskovan alueella Lamajoen ja Volgan sivujoen Šošajoen rannalla, Ivankovon tekojärven rannalla.
Luonnonsuojelualueen laajuus on 1 250 km². Siellä on runsas eläinlajisto, 41 nisäkäslajia, muun muassa lumikkoja, kärppiä, karhuja, ilveksiä ja kettuja. Tekojärven alueella on 90 kylää, joissa on yhteensä 20 000 asukasta.
Armeijan ensimmäiset metsästysseurat perustettiin Zavidovoon sisällissodan jälkeen. Perustajina olivat puna-armeijan komissaarit ja päälliköt. Luonnonsuojelualue sai 1931 armeijan metsästysalueen virallisen aseman.
Armeijan metsästysalue lakkautettiin 1951. Päätös sen perustamisesta uudestaan tehtiin 1960-luvun alussa. Luonnonsuojelualueella ovat käyneet monet poliittiset johtajat, kuten Josip Broz Tito, Fidel Castro, Erich Honecker, Urho Kekkonen ja János Kádár.
Neuvostoliiton puolustusministeriö perusti metsästysalueelle 1971 kokeellisen tutkimusalueen. Vuonna 1996 valtion rakennuskompleksi sai presidentin virka-asunnon aseman.
Residenssiin kuuluu hotelli, metsästysalue, uima-altaita, saunoja, venesatama ja erilaisia palveluja.
Aaro Kauppi

Aaro Kauppi (23. marraskuuta 1902 Haukipudas – 19. elokuuta 1979 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä ja professori, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1951–1954, 1956–1958 ja 1963–1966.
Kauppi suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1921 ja ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1928. Lakitieteen kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1928, varatuomariksi 1935, lakitieteen lisensiaatiksi 1949 ja tohtoriksi 1950. Kauppi työskenteli muun muassa maanviljelijänä, Suomen maatalousosakepankin Oulun konttorin johtajana sekä Tampereen yliopiston kunnallispolitiikan professorina ja laitoksen esimiehenä. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana toimien kunnanvaltuuston jäsenenä Muhoksella. Presidentin valitsijamiehenä Kauppi toimi vuosien 1956 ja 1962 vaaleissa.
Kaupin vanhemmat olivat kauppias Isak Kauppi ja Maria Amanda Granlund. Kauppi oli naimisissa Kerttu Loviisa Paasivaaran kanssa vuodesta 1929 lähtien.
HMS Princess Charlotte (1825)

Palvelus

Alus oli vuodesta 1837 Välimeren laivaston komentajan vara-amiraali Sir Robert Stopfordin lippulaivana, minä aikana se osallistui Syyrian sotaan sekä Algerin pommitukseen. 
Aluksesta tehtiin vuonna 1858 vastaanottoalus Hongkongiin, ja se myytiin vuonna 1875.
Toivionjärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 54 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,4 metriä mpy.
Samuli Sirviö

Janne Samuli Sirviö (s. 12. maaliskuuta 1985) on vantaalainen laulaja-kitaristi-lauluntekijä, joka tunnetaan erityisesti Calf-yhtyeestä. Hän on opiskellut Vaskivuoren lukiossa.
Fullsteam Recordsin toimitusjohtaja Rauha Kyyrö on todennut Samuli Sirviön olevan "yksi lupaavimpia nuoria biisinkirjoittajia Suomessa". Keväällä 2008 Samulin mainittiin aktivoituneen myös DJ:nä.
Samuli Sirviö on arvostellut levyjä Noise- ja Hengis-sivustoille. Mediassa hänet on nähty ainakin Tartu mikkiin!, YleX:n X-ryhmä ja MTV3:n Kids Top 20 -ohjelmissa sekä Soundi-, Rumba- ja Suosikki-lehdissä.
Sirviö on yksi Elements Musicin listoilla olevista kirjoittajista.
Samuli Sirviö on myös vieraillut Vend-yhtyeen kappaleella The Pier sekä Mikael "MC" Gabrielin kappaleella Mökille jonka säveltämisessä hän oli myös mukana. Lisäksi Samuli Sirviö on toiminut lauluntekijänä mm. Stina Girsille, Antti Railiolle, Veljenpojat-yhtyeelle, Antti Tuiskulle, Eliselle ja Pate Mustajärvelle.
Olavi Lindblom

Olavi Lindblom (11. joulukuuta 1911 Helsinki – 13. elokuuta 1990 Espoo) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Lindblomin vanhemmat olivat lasinleikkaaja Anders Gunnar Lindblom ja Ida Aurora Hakanen. Hän kävi kolme luokkaa oppikoulua ja työskenteli sitten lasinleikkaajana Helsingissä 1926–1941. Lindblom oli SAK:n Palkkatyöläis-lehden ilmoitushankkija ja aputoimittaja 1941–1942 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön työvoimaosaston tarkastaja 1943–1944. Sodan jälkeen hän toimi SAK:ssa järjestösihteerinä 1945–1949 ja pääsihteerinä 1949–1957 sekä Ammattiyhdistysopiston esimiehenä 1950–1957. Hänet erotettiin näistä tehtävistä SDP:n sisäisten kiistojen kärjistyessä.
Lindblom oli SDP:n kansanedustajana 1954–1966. Hän toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä K. A. Fagerholmin III hallituksessa 1958–1959.
Lindblom asuntopolitiikan keskeisiä vaikuttajia kiivaan lähiörakentamisen vuosina 1960- ja 1970-luvulla. Hän oli Aravan pääjohtaja vuosina 1959–1966 ja Asuntohallituksen pääjohtaja 1966–1978.
Lindblom oli naimisissa Aura Georgina Sammalen kanssa vuodesta 1934 lähtien. Myös hänen poikansa Seppo Lindblom on toiminut SDP:n ministerinä.
Nuorajärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,8 metriä mpy.
Korabl-Sputnik 2

Lento

Sputnik 4:n paluun epäonnistumisesta huolimatta päätti Sergei Koroljov jatkaa testiohjelman seuraavaan vaiheeseen ja laukaista matkaan Vostok-kapselin, jolla toteutettaisiin lento lähdöstä paluuseen toteuttaen ja testaten miehitetyn lennon lentosuunnitelmaa. Ensimmäinen yritys lennon suorittamiseksi laukaistiin 28. heinäkuuta 1960 07:12 UTC. Tämä yritys kuitenkin päättyi epäonnistumiseen, kun yksi Vostok-kantorakettiin liitetyistä lisäraketeista irtosi 17 sekuntia laukaisun jälkeen. Lisäraketti kääntyi kohti kantorakettia ja koko avaruusalus räjähti 28,5 sekuntia laukaisun jälkeen tuhoten myös Vostok-kapselin. Kyydissä olleet koirat menehtyivät välittömästi. Tämä epäonnistuminen johti pakomenetelmien kehittämiseen, jotta tulevaisuudessa vastaavissa tilanteissa voitaisiin kapseli pelastaa tuhoutumiselta. 
Uusintayritys oli alun perin suunniteltu laukaistavaksi 15. elokuuta, mutta viallinen polttoaineventtiili lykkäsi laukaisua neljällä päivällä. Laukaisun täsmällisestä ajankohdasta on erimielisyyksiä, sillä erään insinöörin mukaan laukaisu olisi tapahtunut 08:38:24 UTC, mutta virallisen tiedon mukaan laukaisu tapahtui 08:44:06 UTC.
Vostok-kapseli kiersi maata runsaan vuorokauden ajan, jonka aikana aluksen järjestelmät toimivat odotetusti ja mukana lentäneet koirat Belka ja Strelka voivat hyvin. Kuten edeltäneellä Sputnik 4 -lennolla havaittiin jarrutuspolton lähestyessä, että avaruusaluksen suuntaa säädellyt infrapunajärjestelmä ei suunnannut alusta oikein. Tämä oli johtanut edellisen lennon epäonnistumiseen. Tällä kertaa lennonvalvojat turvautuivat auringon paikannukseen perustuvaan varajärjestelmään ja alus suoritti normaalin jarrutuspolton 20. elokuuta noin klo 10:20 UTC.
Puoli tuntia myöhemmin noin klo 10:50 UTC aktivoitui Vostok-kapselin heittoistuinjärjestelmä suunnitelmien mukaisesti jolloin Belka ja Strelka jatkoivat laskeutumista laskuvarjoilla pienemmässä kapselissa muiden mukana olleiden koemateriaalien kanssa. Koirien kapseli ja Vostok-avaruusalus laskeutuivat lopulta lähes samanaikaisesti klo 11:02 UTC. Molemmissa kapseleissa oli mukana kortti, joka ohjeisti mahdollisia paikalle sattuneita ihmisiä jättämään kapselit koskemattomiksi ja ilmoittamaan välittömästi niiden sijainnin viranomaisille.

Lennon jälkeen

Asianomaisten viranomaisten saavuttua löydettiin Belka ja Strelka hyväkuntoisina eikä kummastakaan löytynyt mitään avaruuslennosta johtuvia haittavaikutuksia. Myös muut eläimet ja kasvit löydettiin hyväkuntoisina. Näin Vostok-avaruusalus oli todistanut kykynsä elollisten olentojen ylläpitämiseen avaruuslennon aikana ja myös palauttamaan ne turvallisesti takaisin maan pinnalle.
Belkasta ja Strelkasta tuli nopeasti Neuvostoliitossa hyvin kuuluisia ja niistä tehtiin muun muassa postimerkkejä. Pian avaruuslennon jälkeen lähetettiin yksi Strelkan pennuista, Pushinka, lahjana Yhdysvaltojen presidentti John F. Kennedyn lapsille. Pushinkan jälkeläisiä on elossa yhä edelleen. Belka ja Strelka täytettiin niiden luonnollisen kuoleman jälkeen. Belka ja Strelka ovat tällä hetkellä näytteillä Moskovassa Kosmonauttien museossa.
Luonnonhistoria

Luonnonhistoria on poikkitieteellinen tutkimusala, joka tutkii luontoa ja sen historiaa. Se voidaan käsittää myös suppeammin siten, että luonnonhistoriassa ollaan kiinnostuneita vain eliöistä (bakteerit, arkit, sienet, eläimet, kasvit) ja niiden kehityshistoriasta. Näin määriteltynä se liittyisi vahvimmin biologiaan. Luonnonhistoria voidaan kuitenkin määritellä laajemmin, jolloin sen piiriin kuuluvat myös geologian, paleontologian, meteorologian, kemian ja jopa astrofysiikan tutkimuskohteet. Luonnonhistoria voidaan määritellä myös muilla tavoin, mutta joka tapauksessa termi on hyvin laaja-alainen. Luonnonhistorian tutkijoita kutsutaan naturalisteiksi. Termi liittyy hyvin läheisesti luonnontieteeseen.
Kristofer Ottosson

Ura

Ottosson on Djurgårdenin oma kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Elitserien-ottelunsa kaudella 1994–1995, jolloin Ottosson pelasi 30 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi lähinnä Elitserienin ja J20 SuperElitin välillä, kunnes Ottosson siirtyi noin puolessa välissä kautta 1996–1997 I-divisioonaan. Hän pelasi kuusi ottelua Wings HC Arlandassa ja loppukauden Huddinge IK:ssa, jossa Ottosson pelasi myös kaksi seuraavaa kautta 1997–1998 ja 1998–1999. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi myös yhden EHL-ottelun Djurgårdenissa.
Kaudeksi 1999–2000 Ottosson palasi Djurgårdeniin ja on siitä asti edustanut joukkuetta yhtäjaksoisesti. Hän pelasi ensimmäisen kokonaisen Elitserien-kautensa ja teki 47 runkosarjaottelussa kovat tehot 25+15=40. Ottosson teki yhden kauden maaliennätyksensä ja sijoittui runkosarjan maalipörssissä toiseksi AIK IF:n Mats Lindbergin kanssa. Hän voitti keväällä 2000 Ruotsinmestaruuden. New York Islanders varasi Ottossonin yli-ikäisenä 148. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2000, mutta hän ei ole pelannut Pohjois-Amerikassa. Kaudella 2000–2001 Ottosson teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätykensä tehoilla 17+24=41. Hän oli Djurgårdenin paras pistemies ja sijoittui runkosarjan pistepörssissä yhdeksänneksi. Ottosson voitti keväällä 2001 toisen Ruotsinmestaruutensa.
Ottosson teki kaudella 2002–2003 tehot 19+19=38 ja hän jakoi Djurgårdenin sisäisen pistepörssin voiton Fredrik Brembergin kanssa. Ottosson voitti keväällä 2010 Elitserien-hopeaa. Maaliskuussa 2009 hän teki nykyisen sopimuksensa Djurgårdenin kanssa, joka päättyy keväällä 2011.
M/S Dorrat Jeddah

Käyttöhistoria

26. tammikuuta 1972 alus laskettiin vesille. 17. toukokuuta 1972 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen Bore X -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen Turun ja Britannian Harwichin välillä. 7. tammikuuta 1975 alus törmäsi yhteen neuvostoliittolaisen Lenino -tankkerin kanssa Göteborgin edustalla. Bore X:n vauriot korjattiin Göteborgissa. Liikenteeseen alus palasi 21. helmikuuta.
24. toukokuuta 1978 itäsaksalainen Schiffscommerz VEB Außenhandelsbetrieb ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutus tapahtui 26. toukokuuta, jolloin alus rekisteröitiin VEB-Deutfracht/Seereederein omistukseen nimellä Beerberg. Kotisatamaksi tuli Rostock. Vuosina 1979–1989 Beerberg oli neljä kertaa aikarahdattuna Bore Linen liikenteeseen. Saksojen yhdistyttyä alus rekisteröitiin 18. kesäkuuta 1990 Deutsche Seereederein haltuun ja Saksan lipun alle. Kotisatama säilyi Rostockina. Vuonna 1994 Beerberg rekisteröitiin Euroseabridge Schiffahgesellschaft m.b.H:n omistukseen. Kesäkuussa 1995 Beerberg aikarahdattiin saksalaisen E.H. Harmsin liikenteeseen 18 kuukaudeksi. Kesäkuussa 1996 E.H. Harms osti aluksen. Kotisatamaksi tuli Maltan pääkaupunki Valletta. Alus sai samalla myös nimen: Feederman. Kesäkuun lopulta elokuuhun 1998 alus oli aikarahdattuna Color Linen Kristiansundin ja Hirtshalsin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin Feederman siirtyi Madeiran lipun alle.
Vuonna 2003 alus siirtyi saudiarabialaiseen omistukseen ja Saudi-Arabian lipun alle nimellä Dorrat Jeddah.
Alfred Kinsey

Alfred Charles Kinsey (23. kesäkuuta 1894 Hoboken, New Jersey – 25. elokuuta 1956 Bloomington, Indiana) oli yhdysvaltalainen hyönteistutkija ja eläintieteen professori. Hän perusti vuonna 1947 Indianan yliopistoon Rockefeller-säätiön rahoituksella Seksin ja lisääntymisen tutkimuslaitoksen. Instituutti tunnetaan nykyään nimellä Kinsey Institute for Research in Sex, Gender and Reproduction, lyhyemmin Kinsey Institute. Hänet tunnetaan ennen kaikkea ihmisen seksuaalisuutta koskevista laajoista haastattelututkimuksista, joista käytetään nimitystä Kinseyn raportti.
Kinsey kasvoi uskonnollisessa ja seksuaalisesti ahdasmielisessä perheessä ja harrasti nuorena partiota. Luonnossa samoilu oli hänelle henkireikä perheen ilmapiiristä, ja niinpä hän lähti isänsä vastustuksesta huolimatta opiskelemaan biologiaa. Yliopistolla hän tutustui tulevaan vaimoonsa. Seksuaalikielteisen kasvatuksen takia nuorella parilla oli yhdyntävaikeuksia, ja suojellakseen muita samoilta traumaattisilta kokemuksilta Kinsey päätyi opettamaan yliopistossa seksuaalisuuden perusasioita avioitumassa oleville vanhemmille opiskelijoille. 
Hän alkoi haastatella oman kurssinsa opiskelijoita seksuaalisista kokemuksista ja laajensi otostaan tuttavapiiriinsä ja kollegoihinsa yliopistolla. Rockefeller-säätiön tuella hän palkkasi apulaisia ja haastatteli näiden kanssa yhteistyössä tuhansia amerikkalaisia.
Kinsey oli itse biseksuaali.
Tutkimuksen tulokset julkaistiin kahtena bestseller-raporttina. Miehen sukupuolinen käyttäytyminen (Sexual Behavior in the Human Male) ilmestyi vuonna 1948 ja Naisen sukupuolinen käyttäytyminen (Sexual Behavior in the Human Female) 1953. Kumpaakin myytiin paljon: mieskirjaa yli puoli miljoonaa ja naiskirjaakin yli 300 000 kappaletta, ja ne on käännetty 11 kielelle, jälkimmäinen myös suomeksi.
Alfred Kinsey kuoli 62-vuotiaana kärsittyään keuhkokuumeesta ja sydänsairaudesta.
Dudeștin kulttuuri

Dudeștin kulttuuri oli kivikautinen maanviljelykulttuuri Romaniassa noin 6000 eaa. -luvulla. Kulttuuriin kuului asuminen osittain maanalaisissa taloissa alavien tasankojen reunamilla. Tämä kulttuuri myötävaikutti Hamagian kulttuurin syntyyn.
Virtasalmi

Kylät

Ankele, Hällinmäki, Längelmäki, Montola, Narila, Pohjoismäki, Salmenkylä, Tikkalanmäki, Valkeamäki, Virtasalmi, Väisälä.

Nimikkoruoat

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Virtasalmen perinneruoiksi valittiin kouratalkkuna ja vadelmista tai muista marjoista keitettävä kesävelli. Pitäjäruokaprojektissa niin ikään 1980-luvulla nimettiin Virtasalmelle tyypillisiksi ruoiksi muikusta ja siankyljestä haudutettu suutarinpaisti, kesävelli ja ryynirieska.