google/wiki40b huggingface dataset:
Ihanteensalon linnavuori

Linnavuori

Linnavuori sijaitsee Ihantsalon saarella Lietveden pohjoispäässä noin 800 metriä kantatieltä 62 (Puumala-Mikkeli). Kallio on jyrkkärinteinen ja kohoaa lähes 35 metriä Lietveden yläpuolelle. Järvellepäin aukeaa pitkä jyrkänne ja itään saarellepäin on vielä toinen. Jyrkänteiden välissä on loivinta etelän suunnassa, missä sijaitsee myös kivivallin jäännöksiä. Peruskarttaan on mäelle merkitty kaksi muinaislöytöä.

Tutkimukset

Vuonna 1938 Esko Sarasmo suoritti kohteen tarkastuksen. Tarkastuksi on tehty myös vuosina 1972 (Mikko Perkko), 1987 (Leena Lehtinen) ja 1994 (Timo Jussila).
Aurinkolurikki

Koko ja ulkonäkö

Aurinkolurikin pituus on noin 23 cm ja paino 43–55 g. Sen höyhenpuvun pääväri on vihreä, alapuolelta kellanvihreä. Päälaki on oliivinruskea keltaisin viiruin, myös naama ja kurkku ovat keltaviiruiset. Rinta ja vatsan keskiosa ovat punaiset, samoin siiven alapinta. Pitkähkön pyrstön kärki ja reunat ovat keltaiset, samoin pyrstön alapinta. Nokka on vaalean keltainen, iiris punainen ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori yksilö on himmeämmän värinen ja sen iiris on kellanruskea tai oranssi.

Esiintyminen

Aurinkolurikki elää Papua-Uusi-Guinean vuoristoseuduilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on arviolta yli 300 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia: musschenbroekii, medius ja major.

Elinympäristö

Aurinkolurikit elävät vuoristometsissä 1 250–2 800 metrin korkeudella. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai pikku parvina. Ne lyöttäytyvät usein muiden lurikkien seuraan. Aurinkolurikki on harvinainen häkkilintuna.

Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneiden lintujen osalta. Munia on tavallisesti kaksi. Haudonta-aika on noin 23 päivää ja pesäpoikasaika kaksi kuukautta.

Ravinto

Aurinkolurikit syövät kukkia ja niiden siitepölyä ja mettä sekä hedelmiä, marjoja, siemeniä ja mahdollisesti myös hyönteisiä ja niiden toukkia.
Kari Tamminen (aikido-opettaja)

Kari Tamminen (1955 Hausjärvi – 23. kesäkuuta 2016) oli suomalainen aikido-opettaja ja sisäasiainministeriön asetuksen mukainen voimankäyttökouluttaja.

Historia

Poikavuosinaan Kari Tamminen harrasti telinevoimistelua, nyrkkeilyä ja karatea. Aikidon harjoittelun hän aloitti Meido-Kanissa 7. syyskuuta 1971. Tamminen suoritti ensimmäisen danin Toshikazu Ichimura -senseille 1978. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin 6. dan.

Aikidon opettaminen

Kari Tamminen toimi aikidoseuran pääohjaajana Sandokaissa (Kerava), Salo Aikido Dojolla (Salo), Salo Aikido Dojo Marttilassa (Marttila), sekä maaliskuusta 2008 alkaen myös Hokuto Dojolla (Littoinen) ja Turku Aikaissa Shaolin Dojolla (Turku). Lisäksi hän ohjasi vuosittain lukuisia aikidoleirejä. Lokakuussa 2014 hän ilmoitti lopettavansa aikidon opettamisen.

Toiminta Suomen Aikidoliitossa

Suomen Aikidoliiton tehtävissä Kari Tamminen toimi jo 1970-luvulla, jolloin hän oli talouspäällikkö. Sittemmin hän toimi pitkään teknisen valiokunnan jäsenenä. Teknisen valiokunnan puheenjohtajaksi Tamminen valittiin vuoden 2008 alusta lukien. Hän oli myös Suomen Aikidoliiton kunniajäsen.
Browardin piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 37,4 prosenttia on valkoisia, 28,7 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 27,6 prosenttia mustia. 40,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 86,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 40,3 vuotta.
Biafran punta

Painokset ja nimellisarvot

Setelit laski liikkeeseen Biafran keskuspankki (Bank of Biafra), ja niissä on pankin pääjohtajan Sylvester Ugon ja toisen henkilön allekirjoitukset. Seteleitä painettiin kahta eri sarjaa (1967 ja 1968/69) nimellisarvoiltaan 5 ja 10 šillinkiä ja 1, 5 ja 10 puntaa.

Maksuvälineenä

Biafran itsenäisyyden aikana sen oma valuutta oli heikko ja se kärsi loppuaikoinaan usean sadan prosentin inflaatiosta kuukausittain. Yksi savuke saattoi maksaa jopa kymmenen šillinkiä, eikä tiettyjä hyödykkeitä kuten bensiiniä myyty Biafran puntia vastaan lainkaan.
Koska Biafran tasavaltaa ei valtiona kansainvälisesti tunnustettu, ei Biafran puntaakaan virallisesti hyväksytty kansainväliseksi maksuvälineeksi. Joissakin läntisen Afrikan rannikkovaltioiden yhteisöissä, kuten Ghanan, Togon ja Beninin rajakaupungeissa, puntaa käytetään edelleen epävirallisena vaihdannan välineenä, jolla halutaan tuoda julki omaa poliittista kantaa. Biafran punnan arvo saattaa ylittää jopa virallisen maksuvälineen nairan arvon. Vuonna 2011 Biafran uudelleenitsenäistymistä ajava MASSOB-järjestö alkoi laskea kiertoon Biafran punnan seteleitä, joilla on jopa 270 kertaa korkeampi ostovoima kuin nairalla.
Muualla entisen Biafran tasavallan rahoilla on vain numismaattista arvoa. Yhden punnan seteliraha (1968) on hyvin yleinen, kun taas muut harvinaisempia.
The Blueprint 3

Taustatietoa

Ilmestymisviikollaan albumia myytiin 476,000 kappaletta, joten se sijoittui Billboard 200 -listan ykköspaikalle. Toisella viikolla albumi pysyi yhä ykköspaikallaan 298,000 kappaleen myynnillä. Kolmannella viikolla albumi putosi 2. sijalle 134,000 kappaleen myynnillä. Neljännellä viikolla albumia myytiin 89,000 kappaletta. Albumia on myyty tähän päivään asti 997,000 kappaletta.
Ankkuri

Ankkuri on tavallisesti rautainen väline, jolla esimerkiksi laiva, vene, poiju tai pyydys kiinnitetään väliaikaisesti tai pysyvästi paikalleen. Suurissa aluksissa käytetään tavallisesti tukittomia ankkureita. Näissä ankkureissa kourat ovat rinnakkain ja ne on nivelletty siten, että ne kääntyvät kohti pohjaa ja pääsevät pureutumaan sen kerrostumiin. Erityistarkoituksiin on lukuisia ankkureita, esimerkiksi naarausankkuri, heittoankkuri ja kallioankkuri. Ankkuri on myös toivon ja uuden alun symboli, ja erityisesti merimiehet ovat suosineet sitä tatuoinneissa.
Ankkurin pitoon voidaan vaikuttaa sen painolla ja muodolla. Pitoa voidaan lisätä käyttämällä ankkurikettinkiä, jonka paino voi suurissa aluksissa olla useita tonnejakin. Sen lisäksi, että ankkurikettinki tuo lisää painoa, se myös kääntää vedon suunnan optimaaliseksi ankkurin pitokulmaan nähden. Ankkuri pitää sitä paremmin, mitä lähempänä veto on vaakatasoa. Nykyiset ankkurit muistuttavat perinteistä ankkuria enää vähän. 
Materiaalien kehittyminen ja fysiikan tuntemus ovat vieneet ankkureiden ulkomuotoa melkoisen kauas vanhasta mallista, tukkiankkurista. Tukkiankkurissa tukin tehtävänä on kääntää ankkuri oikeaan asentoon. Tukki on sijoitettu ankkurin varren veneen puoleiseen päähän, ja se on suorassa kulmassa kouriin nähden. Tukin tehtävänä on kääntää ankkuri oikeaan asentoon, jotta kourat pääsevät pureutumaan pohjaan tai sen muotoihin.
Ankkuri oli Välimeren seudulla antiikin aikoina meren jumalien symboli, joka ilmaisi lujuutta, turvallisuutta ja rohkeutta. Esikristillisissä hautakuvissa se kertoi merimiehen ammatin. Ankkurista tuli varhaiskristillisyydessä ristinmuotonsa takia lunastuksen ja toivon vertauskuva. Hautakuvissa siihen yhdistettiin usein kala ja delfiini. Ankkuri on myös joidenkin pyhimysten - kuten Clemens Roomalaisen (legendassa hänet hukutettiin ankkuri kaulassaan) ja merenkulkijoiden suojeluspyhimyksen Nikolauksen - tunnus. Ankkuri nähdään myös monien merenrantakaupunkien vaakunoissa.
Matti Möttönen (amiraali)

Matti Iisakki Möttönen (s. 29. tammikuuta 1959 Oulu) on suomalainen Rajavartiolaitoksen palveluksesta vuoden alussa 2015 eläkkeelle jäänyt kontra-amiraali. 
Möttönen tuli ylioppilaaksi 1977, valmistui Merisotakoulusta 1981 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon Maanpuolustuskorkeakoulussa 1993. Hän toimi Pohjanlahden merivartioston vartiolaivan päällikkönä 1982–1988, merivartioalueen päällikkönä 1989–1991 ja komentajana 2001–2004. Suomenlahden merivartioston  toimistopäällikkö Möttönen oli 1993–1995, apulaiskomentaja 1999–2001 ja komentaja 2007–2008. Möttönen toimi Rajavartiolaitoksen esikunnassa esiupseerina 1995–1998, apulaisosastopäällikkönä 2004 ja osastopäällikkönä 2005–2006. Rajavartiolaitoksen apulaispäällikkö ja sisäasiainministeriön rajavartio-osaston päällikkö hän oli vuodesta 2008.
Möttönen ylennettiin vänrikiksi 1978, luutnantiksi 1981, yliluutnantiksi 1984, kapteeniluutnantiksi 1987, komentajakapteeniksi 1991, komentajaksi 1994, kommodoriksi 2001, lippueamiraaliksi 2008 ja kontra-amiraaliksi 2009.
Micro Focus International

Yritysjärjestelyjä

Micro Focus International vuonna 2009 osti Borlandin.
Vuonna 2014 Micro Focus osti Attachmate Groupin ja sai siten myös Novellin ja SUSEn hallintaansa.
Attachmaten omistanut Wizard Parent LLC omistaa järjestelyn jälkeen 40% muodostuvasta yhtiöstä. Wizard Parent LLC:n osakkaita ovat Elliott Management Corporation, Francisco Partners, Golden Gate Capital ja Thoma Bravo.
Vuonna 2016 Micro Focus yhdistyi Hewlett Packard Enterprise -yhtiön kanssa.
Vuonna 2018 Micro Focus ilmoitti SUSEn myynnistä EQT:lle 2,5 miljardin dollarin hintaan. Kauppa toteutui vuonna 2019.
Izberbaš

Historia

Izberbaš perustettiin asutuskeskukseksi öljyntuotantoalueelle. Kaupunki siitä tuli vuonna 1949.
Mihail Suțu

Mihail Suțu (kreik. Μιχαήλ Σούτσος, Mihaíl Sútsos, 1784 Konstantinopoli – 12. kesäkuuta 1864 Ateena) oli fanariootteihin kuuluvan Sútsosin suvun jäsen. Hän oli Mihai Suțun veljenpoika. Hän toimi Moldovan ruhtinaana 12. kesäkuuta 1819 – 29. maaliskuuta 1821.
Klaus Wowereit

Tausta

Vuonna 1973 Klais Wowereit suoritti ylioppilastutkintonsa Berliinin Ulrich-von-Hutten-Oberschulessa ja sittemmin vuosina 1981 ja 1984 hän suoritti lainopilliset tutkinnot Berliinin vapaassa yliopistossa (Freie Universität Berlin).

Poliittinen ura

Palveltuaan kolme vuotta virkamiehenä Berliinin senaatin sisäministeriössä hän pyrki jäseneksi Berliinin Tempelhofin kaupunginosavaltuustoon. Hänestä tuli nuorin kaupunginosavaltuutettu Berliinissä. Oltuaan 11 vuotta kaupunginosavaltuutettuna hän pyrki vuonna 1995 Berliinin kaupungin maapäiville (Abgeordnetenhaus), jotka vastaavat osavaltion lainsäädännöstä. Marraskuussa 1999 hänen valittiin puolueensa SPDn parlamenttiryhmän puheenjohtajaksi. 
Vuodesta 2001 lähtien on toiminut Berliinin pormestarina, joka tehtävä vastaa muissa Saksan osavaltioissa pääministerin tehtävää. Ennen vaaleja SPD oli päättänyt yhteistyönsä Kristillisdemokraattisen CDUn kanssa ja tämä oli johtanut osavaltion uusiin vaaleihin. Pitkällisten neuvotteluiden jälkeen Wowereit puolueineen solmi vasemmistopuolue PDSn kanssa koalition kaupungin hallitsemiseksi.
Vuonna 2006 pidetyissä osavaltiovaaleissa Wowereit ja hänen puolueensa SPD saavuttivat kaupungin suurimman puolueen vahvan aseman. Tämän 16. maapäivien enemmistö äänesti Wowereitin jatkamaan pormestarina. Enemmistö oli tosin niukka 75–74, sillä CDU:n, Vapaiden demokraattien ja vihreiden edustajat äänestivät häntä vastaan.
SummerSlam (1997)

SummerSlam (1997) oli kymmenes joka vuotinen SummerSlam pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä World Wrestling Federation (WWF) tuotti. Se pidettiin 3. elokuuta, 1997 Continental Airlines Arenalla East Rutherford, New Jerseyssä. Tapahtumassa selostaja, Michael Cole teki debyyttinsä. Päätapahtuma matsissa Bret Hart voitti WWF Mestaruuden The Undertakerilta, mikä oli ensimmäinen kerta kun SummerSlam:ssa WWF Mestari vaihtuu.
Hitman (vuoden 2016 videopeli)

Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanan 8/10 arvostelussaan.
Hiltinus

Hiltinus (Johannes, k. 1071) oli 1060-luvulla itäisen Itämeren alueella vaikuttanut lähetyspiispa.  Adalbert, Bremenin arkkipiispa nimitti Hiltinuksen piispaksi vuonna 1062. Adam Bremeniläinen mainitsee kronikassaan vuodelta 1075 Hiltinuksen olleen Birkan piispa. Kronikkaan myöhemmin tehdyn lisäyksen mukaan Hiltinus olisi kuitenkin ollut piispana "Itämeren saarilla". Jotkut historioitsijat uskovat Hiltiuksen toimialueen, Itämeren "saarten", tarkoittaneen Suomea ja Viroa. 
Hiltiniuksen hiippakuntaan on joskus arvioitu kuuluneen suomalaisia seurakuntia Kalannissa ja Laitilassa. Juhani Rinne arvioi vuonna 1932, että Laitilan alueen varhaisen kristillistymisen olisi liittynyt piispa Johanneksen toimintaan.
Norjan naisten jääpallomaajoukkue

Historia

Norja pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan 1982 Vänersborgissa, Ruotsissa. Norja hävisi ottelun 19–0. 2004 Suomessa järjestetyissä historian ensimmäisissä jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa Norja sijoittui neljänneksi. Seuraavissa Yhdysvaltain MM-kilpailuissa 2006 Norja saavutti ensimmäisen mitalinsa jääpallon naisten MM-kilpailuissa voitettuaan pronssia.
Nils Jacobsson Fluur

Nils Jacobsson Fluur (s. noin 1670 Anundsjö, Ruotsi) oli ruotsalainen puuseppä, joka tuli tunnetuksi erityisesti kirkkoihin tekemistään saarnatuoleista ja muista kalusteita. Fluur muutti vuonna 1694 Piitimeen ja edelleen vuonna 1697 Tornioon, jossa hän sai seuraavana vuonna oikeudet toimia kaupunginpuuseppänä. Vuonna 1709 Fluur muutti Luulajaan.

Tyyli

Nils Fluurin teoksissa on vaikutteita renessanssista sekä barokista. Monissa hänen töissään toistuvat aiheina enkelit ja viiniköynnökset.
Benoît Paire

Tennisura

Vuonna 2012 Paire pääsi puolivälieriin Aucklandin ATP-turnauksessa. Australian avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Stanislas Wawrinkalle. Huhtikuussa hän selviytyi puolivälieriin Casablancassa. Ensimmäisen loppuottelupaikkansa hän saavutti huhti-toukokuun vaihteessa Belgradin turnauksessa, jossa hän hävisi loppuottelussa Andreas Seppille.
Vuonna 2015 Paire voitti Ruotsin Båstadissa Swedish Openin kaksinpelin loppuottelussa Espanjan Tommy Robredon luvuin 7–6(7), 6–3. Samana vuonna hänet äänestettiin “Parhaan paluun tehneeksi pelaajaksi”, koska hän onnistui nostamaan rankinginsa yhden vuoden aikana sijalta 118. sijalle 19.
Vuonna 2019 Paire voitti Casablancan ja Lyonin ATP-turnaukset. Winston Salemissa hän hävisi loppuottelussa.

Pelityyli

Pairen pelityyli on muihin tennisammattilaisiin verrattuna täysin poikkeuksellinen. Hänen vahvuutensa on luotisuora rystylyönti, mutta epävarma yläkierteinen kämmenlyönti on ollut aina akilleen kantapää.  Ylivoimaisesti suurin ase Pairen pelissä on lyöntien vaihtelevuus ja samalla yllätyksellisyys. Sivukierteiset kämmenalakierteet kuuluvat jokapäiväiseen lyöntirepertuaariin.
Kämmenpuolelta lyöty pysäytyslyönti on Pairen tunnusmerkki.
Pragmaattinen sanktio (1713)

Pragmaattinen sanktio oli keisari Kaarle VI:n 1713 laatima kruununperimysjärjestys, jonka mukaan Itävallan kruunu ja Habsburgien perintömaat menisivät hänen kuoltuaan hänen tyttärelleen Maria Teresialle. Tämä syrjäytti 1703 määrätyn kruununperimysjärjestyksen.
Kaarle VI sai monen eurooppalaisen valtion suostumaan pragmaattiseen sanktioon. Osa niistä kuitenkin rikkoi lupauksensa keisarin kuoltua 1740, mikä johti Itävallan perimyssotaan.
Lillie Langtry

Lillie Langtry, oik. Emilie Charlotte Le Breton (13. lokakuuta 1853 Jersey – 12. helmikuuta 1929 Monte Carlo) oli brittiläinen näyttelijä.
Emilie Charlotte Le Breton oli seitsenlapsisen perheen toiseksi nuorin lapsi. Emilie oli ainoa tyttö; hänellä oli kaikkiaan kuusi veljeä, jotka olivat Francis Corbet (1843–1872), William Inglis (1846–1931), Trevor Alexander (1847–1870), Maurice Vavasour (1849–1881), Clement Martin (1851–1927) ja Reginald Le Breton (1855–1876). Kaikki lapset elivät aikuisikään, mutta suurin osa Langtryn veljistä menehtyi 20-30-vuotiaina.
Langtry sai nimen Jersey Lily synnyinpaikkansa mukaan, ja aito amaryllis kantaa joskus hänen nimeään. Häntä pidettiin yhtenä ajan kauneimmista naisista. Brittiläinen taiteilija John Everett Millais maalasi hänestä vuonna 1878 tunnetun muotokuvan "A Jersey Lily". Hänen isänsä William Corbet Le Breton oli kirkkoherra Jerseyn saarella.
Kuuluisimpia Langtryn ihailijoita oli "tuomari" Roy Bean joka jopa nimesi rakentamansa saluunan Jersey Lilyksi, ja saluunassa hänellä oli kuvakopio Millaissin kuulusta taulusta. Tiettävästi Roy Bean ei kuitenkaan ollut koskaan nähnyt/kuullut Langtryn esiintyvän.
Hän avioitui vuonna 1874 Edward Langtryn kanssa pikaisesti aamutuimaan, ennen vuoroveden nousua. Sairastuttuaan samana kesänä lavantautiin hän meni toipumaan Lontooseen, missä hän kauneutensa ansiosta pääsi seurapiireihin. Hänen tyttärensä Jeanne Marie syntyi 1881. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1896, sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden ja erosi miehestään. Hänen miehensä kuoli 1897. 1899 hän avioitui sir Hugo de Bathen kanssa. Viimeiset vuotensa hän asui Monacossa, ja hänet haudattiin kotisaaren Jerseyn hautausmaalle. Langtry oli myös Walesin prinssin, myöhemmin kuningas Edvard VII, rakastajatar vuosina 1877–1880.
Näyttämöurallaan Langtry teki ensiesiintymisensä Lontoossa 1881. Hänen suurin menestyksensä oli Rosalindin rooli William Shakespeare näytelmässä Miten haluatte.
Langtryn elämästä on tehty 1978 televisiosarja Lillie, jossa Francesca Annis näytteli pääosaa Lillie Langtryna. Häntä on käytetty henkilöhahmona William Wylerin ohjaamassa elokuvassa Lännen mies.
Amundseninlahti

Amundseninlahti (engl. Amundsen Gulf) on Kanadan luoteisterritoriossa Banksinsaaren, Victoriansaaren ja Pohjois-Amerikan mantereen välissä sijaitseva lahti, joka rajoittuu luoteessa Beaufortinmereen, on tämän merialueen kaakkoinen jatke.
Lahti on pituudeltaan noin 400 kilometriä ja leveydeltään noin 150 kilometriä. Amundseninahti sijaitsee kylmällä lämpövyöhykkeellä, ja sille on ominaista erittäin kylmät talvet. Lahti on keskitalvella jään peittämä, mutta suurin osa jäästä sulaa heinäkuun aikana.
Lahti sijaitsee kuuluisan luoteisväylän länsipäässä. Vuonna 1850 lahdelle saapui lännestä brittiläinen tutkimusmatkailija Robert McClure, joka seurueineen kulki ensimmäisenä Luoteisväylän läpi kelkka- ja laivamatkan yhdistelmällä. Amundseninlahti on nimetty norjalaisen tutkimusmatkailijan Roald Amundsen mukaan, joka kävi siellä tutkimusmatkansa aikana vuosien 1903 ja 1906 välillä ja jonka johtama laiva ensimmäisenä purjehti Luoteisväylän läpi.
Lost Eden

Historia

Yhtyeen perustivat vuonna 2000 Norio, Adachi, Run, Daisuke sekä Chang.
Vuonna 2002 kaksi heidän kappalettaan pääsi japanilaiselle kokoelma-albumille Surplus Suppression 3.
Keväällä 2003 Sensyu liittyi uudeksi rumpaliksi ja Chang rupesi uudeksi kitaristiksi. Kolmen kitaristin voimin he julkaisivat ensimmäisen neljä kappaletta sisältävän EPn Sewn Mouth Forest.
2004 uusi kappale pääsi kokoelmalle Metal Ostentation Vol.6. Pienen suosion johdosta Chang jätti yhtyeen. Uusi jäsen Cab palkattiin uudeksi kitaristiksi. Uuden jäsenistön seurauksena yhtye päätti kokeilla melodista death metal- tyylisuuntaa.
2005 heidän kappale oli kokoelmalla Eathquake A.G.M sekä Extreme Generation. Suosiosta huolimatta Cab poistui yhtyeen riveistä ja Mako liittyi tilalle. Saman vuoden talvena yhtye nauhoitti kaksi kappaletta sisältäneen demon ja johdatti yhtyeen käyttämään koskettimia musiikissaan.
Yhtye lähetti demon Candlelight Recordsille lontooseen. 2006 yhtye teki levytyssopimuksen ja alkoivat työstämään debyyttialbumia Cycle Repeats.
2009 yhtye hajosi.
Guano

Guano (ketšuan sanasta ”wanu” espanjan kautta) on merilintujen tai lepakoiden ulostetta, joka on kertynyt kerroksiksi eläinten elinpaikoille. Guano sisältää runsaasti fosforia ja typpeä ja sitä kerätään lannoitteeksi ja ruudin valmistukseen. Guanoa kertyy parhaiten kuivissa ilmastoissa. Joillain merilintujen asuttamilla saarilla sitä on kertynyt vuosisatojen ajan metrien paksuiseksi kerrokseksi.
Guanon käyttö lannoitteissa ja räjähteissä keksittiin 1840-luvulla. Brittiläiset ja yhdysvaltalaiset kauppahuoneet kiinnostuivat samoihin aikoihin alueen guanovarannoista ja kävivät kauppaa Perun kanssa, jonka seurauksena guanon myyntivoitoista hyötyivät eniten kauppahuoneet, koska Perun alkeellinen pankkitoiminta ja holtiton rahankäyttö aiheuttivat valtiolle useita talouskriisejä. Lisäksi kauppahuoneet toivat työvoimaa, muun muassa kuleja, ulkomailta, koska työolosuhteet olivat kuumuuden, guanosta lehahtavan ammoniakinhajun ja heikon palkan vuoksi kurjat. Perun, Chilen ja Bolivian kilpailu rannikkonsa guanon hallinnasta johti Tyynenmeren sotaan vuonna 1879. 
Yhdysvallat sääti 1856 Guano Islands Actin, jonka mukaan Yhdysvaltain kansalainen sai ottaa haltuunsa minkä tahansa asumattoman saaren, jolla oli guanokerrostumia ja joka ei ollut miehitetty. Haltuun otetuista saarista Baker, Jarvis, Howland, Kingmanin riutta, Johnstonin atolli ja Midwaysaaret kuuluvat edelleen Yhdysvalloille. Lain perusteella Yhdysvaltain hallussa, mutta muiden vaatimia ovat Navassa lähellä Haitia sekä Bajo Nuevo ja Serranilla. Swan Islands luovutettiin Hondurasille 1972.
Muita merkittäviä guanosaaria ovat Nauru, Chinchasaaret ja Juan de Nova.
Pentti Väänänen

Pentti Väänänen (s. 1945) on suomalainen sosialidemokraatti. Hän toimi Sosialistisen internationaalin pääsihteerinä vuosina 1983–1989, mitä ennen hän työskenteli SDP:n kansainvälisten asioiden sihteerinä vuodesta 1976. Väänänen on toiminut myös moninkertaisen pääministeri Kalevi Sorsan erityisavustajana. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti. Väänäsen julkaisema kirja Purppuraruusu ja samettinyrkki käsittelee Sosialistisen internationaalin toimintaa ja historiaa sekä eurooppalaisten sosiaalidemokraattisten puoludeiden välistä yhteistyötä ja roolia 1970–1980-lukujen poliittisessa ympäristössä.
Hans Biskop

Hans Biskop (noin 1684 Kruunupyy – 1760 Kruunupyy) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kirkonrakentaja. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa Hans Gabrielsson Biskop tai Johannes Beskopp.
Hans Biskopin isä oli puuseppä ja rakennusmestari Gabriel Hansson Biskop mutta juuri muuta ei hänen taustastaan tiedetä. Biskop pakeni isovihan aikana venäläisiä Pohjanmaalta Ruotsiin Napuen taistelun jälkeen vuonna 1714. Biskop asui Ruotsissa vuoteen 1753 saakka jolloin hän palasi Suomeen. Kirkonrakentajana Biskop vaikutti Pohjois-Ruotsissa.
Risto Eronen

Risto Eronen (s. 27. maaliskuuta 1963 Joensuu) on suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Eronen pääsi ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulun lukiosta 1982 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineena tiedotusoppi. Eronen on toiminut muun muassa teurastajan apulaisena, lautapoikana, jääkaapintäyttäjänä, opettajana, toimittajana, tutkijana, mediakriitikkona, työttömänä ja virkamiehenä. Hän oli 1990-luvulla vetämässä Maailma sanojen vankina-ajankohtaisohjelmaa yhdessä toimittaja Erkki Saksan kanssa.
Casertan palatsi

Casertan palatsi (ital. Reggia di Caserta) on valtava entinen kuninkaanlinna Italian Casertassa. Sen rakennuttivat Bourbon-sukuun kuuluvat Napolin kuninkaat 1700-luvulla suurelliseen barokkityyliin. Linnan rakentamisen aikoihin Napoli ei ollut erityisen suuri tai vauras kuningaskunta, ja silti Casertan palatsi on suurin 1700-luvulla rakennettu palatsi. Palatsi puutarhoineen on UNESCOn maailmanperintökohde. 
Palatsin rakennuttamisen aloitti vuonna 1752 Kaarle VII. Hän ei kuitenkaan koskaan yöpynyt palatsissa, koska luopui vallasta Napolissa ennen palatsin valmistumista, ja siirtyi Espanjaan 1759 hallitakseen sitä Espanjan Kaarle III:na. Rakennustyöt vei päätökseen hänen kolmas poikansa ja seuraajansa Ferdinand.
Palatsin esikuvana on Versailles, mutta siinä on muistumia myös Madridin kuninkaallisesta palatsista, jossa Kaarle oli viettänyt poikavuotensa. Palatsissa on noin 1200 huonetta. Sen ulkomitat ovat 247 x 184 metriä. Nelikulmainen palatsi sulkee sisäänsä neljä sisäpihaa.
Puistossa on kanava, joka etenee kohti horisonttia vesiputousten sarjana, ja suihkulähteitä, jotka virtaavat puutarha-altaisiin. Puisto muistuttaa tyyliltään Pietarhovia.
Toisen maailmansodan aikana yhdysvaltalaiset sotilaat käyttivät palatsia lepokotinaan. Siellä on kuvattu useiden elokuvien palatsikohtauksia, esimerkiksi Tähtien sota -sarjaa ja Vaarallinen tehtävä III -elokuvan kohtaus, jossa Lamborghini-auto palaa.