google/wiki40b huggingface dataset:
Parrhasia

Parrhasia (m.kreik. Παῥῤασία) oli antiikin aikainen alue Arkadian maakunnassa Kreikassa. Se käsitti alueen Arkadian länsi- ja lounaisosassa.
Parrhasia oli yksi Arkadian neljästä heimoalueesta tai heimovaltiosta Eutresian, Kynurian ja Mainalian ohella. Kukin näistä alueesta oli Arkadian valtiomallissa samantasoinen Arkadian polisten eli kaupunkivaltioiden, kuten Tegea, Mantineia ja Orkhomenos, kanssa.

Maantiede

Parrhasia käsitti Alfeios-joen etelä- ja länsipuolisen alueen Arkadian Messenian vastaisella rajalla.

Historia

Parrhasiaa asuttivat parrhasialaiset (Παῥῤάσιοι, Parrhasioi), joita pidettiin yhtenä Arkadian vanhimmista heimoista. Kreikkalaisessa mytologiassa alueen nimi tuli Parrhasoksesta, Arkadian kuninkaan Lykaonin pojasta, joka perusti Parrhasian kaupungin. Tämä kaupunki yhdistetään yleensä Lykosuraan.
Klassiselle kaudelle 400-luvulle eaa. tultaessa Mantineia oli alistanut Parrhasian alaisuuteensa. Spartalaiset palauttivat alueelle sen itsenäisyyden vuonna 421 eaa. Peloponnesolaissodassa Parrhasia oli mukana peloponnesolaisliitossa.
Roomalaisilla kirjailijoilla adjektiivit Parrhasius ja Parrhasis tarkoittavat usein ”arkadialaista” yleisessä merkityksessä. Tätä kautta selittyvät muun muassa ilmaisut Parrhasides stellae (”Parrhasialaiset tähdet”, Ursa major), Parrhasia dea (”Parrhasian jumalatar”, Carmenta) ja Parrhasia virgo (”Parrhasian neito”, Kallisto).
SMS B97

Valmistus

Alus tilattiin Hampurista Blohm & Vossilta ja sen köli laskettiin 1914 telakkanumerolla 238. Alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1914 ja se liitettiin laivastoon 13. helmikuuta 1915.

Palvelus

Kesällä 1916 aluksen 8,8 senttimetrin pääaseet korvattiin neljällä 10,5 cm:n 45 pituuskaliiperin tykillä.
Alus poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919 ja alus siirrettiin Cherbourgiin Ranskaan. Alus luovutettiin 16. syyskuuta 1920 sotakorvauksena Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RN Cesare Rossarol. Alus luokiteltiin tiedustelijaksi (tiedusteluristeilijä), kunnes se luokiteltiin uudelleen 2. kesäkuuta 1921 kevyeksi tiedustelijaksi eli laivueenjohtajaksi. Alus otettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1925 ja se luokiteltiin hävittäjäksi 1. lokakuuta.
Vuonna 1931 aluksen saksalaisvalmisteiset 50 senttimetrin torpedoputket vaihdettiin italialaisiin 450 millimetrin torpedoputkiin. Vuotta myöhemmin alus siirrettiin koealukseksi, jolloin siltä poistettiin aseistus lukuun ottamatta etukannen 120 millimetrin tykkiä. Vuonna 1935 aluksen aseistus palautettiin. Alus poistettiin alusluettelosta 17. tammikuuta 1939.
M/S Skiftet

Rakentaminen ja käyttöhistoria

Alus tilattiin Oy Valmet Laivateollisuus Ab:lta Turusta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 360 ja se luovutettiin 1985 Suomen merenkulkulaitokselle.
Alus siirrettiin Ahvenanmaan maakuntahallinnolle, ja se aloitti liikennöinnin Hummelvikistä Torsholmaan. Vuonna 1990 alus siirrettiin reitille Galtby-Kökar-Kyrkogårdsö-Husö-Sottunga-Överö-Långnäs.
Neil Burger

Neil Burger (s. 1964 Connecticut Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänet on palkittu mainoksista, musiikkivideoista ja dokumenteista. Hän on myös tehnyt tv-spotteja Amnesty Internationalille.
Hänet palkittiin Woodstockin elokuvajuhlilla 2002 parhaasta ohjauksesta pitkien elokuvien sarjassa. aidon haastattelun muotoon tehdystä elokuvasta Interview with the Assassin
Bourdeilles

Bourdeilles on kunta Dordognen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 777 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bourdeillesin pinta-ala on 22 neliökilometriä.
Korttien talo

Korttien talo on Hämeenlinnassa sijaitseva museo, jossa esitellään postikorttien historiaa. Museota ylläpitää Korttien talo -säätiö, johon kuuluvat Paletti Oy, Posti Oy, Hämeen Sanomat Oy, Hämeenlinnan kaupunki ja Markku Laakso.
Jan & Kjeld

Jan & Kjeld on tanskalainen lauluduo jonka tunnetuimpia menestyskappaleita oli Banjo boy vuonna 1960
jonka myös Eero ja Jussi & The Boys lauloivat suomeksi. Heidän soittiminaan oli banjot.
Infektiko

Vastaanotto

Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Imperiumin Tuomas Valtanen antoi albumille viisi tähteä kymmenestä. Hän myönsi ettei lähtökohtaisesti pidä suomenkielisestä hip hopin ja metallimusiikin sekoittamisesta, ja piti arviointia haasteellisena. Hänestä sanoitukset olivat ajoittain naiiveja sakä menevän ja raivoisan musiikin kaipaavaan vahvempaa laulutulkintaa. Soundin Mape Ollila antoi albumille kaksi tähteä viidestä, ja uskoi Apinan kaltaiselle yhtyeelle olevan tilausta markkinoilla konseptin kiinnostavuuden vuoksi. Hän piti silti sanoitusten yhteiskuntakritiikkiä epäkypsänä sekä toteutusta puolijauhoisena.
Saunalammi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se on peltojen ympäröimä kapea järvi, joka on Venehjoen valuma-alueen pääuoman läpivirtausjärvi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Sen rannat ovat peltomaata. Järvi sijaitsee harvaan asutulla alueella ja sen itärannan lahdella sijaitsee maatila. Sinne tulee tie tulouoman ylttävältä valtatieltä 9. Pehulan kylä näkyy järvelle asti.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy. Pääosa järveen tulevasta vedestä tulee Nihuanjoesta, joka alkaa viereisestä Nihuanjärvestä. Vesi poistuu kaakkoispäässä lyhyestä Kartunsalmesta. Vesireitti jatkuu Laahuksen kautta Myllyhautaan ja sitten Oriselkään. Saunalammin itäiseen lahteen laskee oja, jonka valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Haapajärvi ja Sänkijärvi.
Niklas Häggblom

Carl Niklas Johan Häggblom (s. 27. maaliskuuta 1965 Loviisa) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan sarjoista Samaa sukua, eri maata, jossa hän näytteli Hessu Kilappaa, Lehmän vuosi, maanviljelijä Markku Sutelaa, ja Hovimäki, lasinpuhaltaja Hermann Brandtia. Pääosassa Tapio Piiraisen Glenn-elokuvassa, joka sai parhaan televisioelokuvan Venla-palkinnon vuonna 2008. Häggblom on teatterinäyttelijänä työskennellyt ennen kaikkea vapaissa ryhmissä, esim. Teater Mars ja Improteatern Stjärnfall. Hän on vieraillut usein myös Svenska Teaternissa. Häggblom on saanut näyttelijänkoulutuksensa Teatterikorkeakoulussa Helsingissä.
Rock- ja folk-muusikkona soittanut mm. yhtyeissä Jimi Tenor & His Shamans, Hellens Hårband, Jupiter Park, Stand Alive. Hän on myös säveltänyt ja sanoittanut musiikkia ja lauluja elokuviin, televisio-ohjelmiin sekä teatterinäytelmiin.
Utah’n teekannu

Utahin teekannu (engl. Utah teapot) eli Newellin teekannu (engl. Newell teapot) on 3D-grafiikkasovelluksissa käytetty objekti. Sitä käytetään usein 3D-renderöijien koeobjektina.
Teekannun piirsi vuonna 1975 Martin Newell Utah’n yliopistosta. Tarinan mukaan Newell osti teekannun utahilaisesta tavaratalosta. Toisen tarinan mukaan hänen vaimonsa ehdotti kotona olevaa teekannua. Se kuitenkin perustuu Melittan valmistamaan teekannuun, joskin se on pystysuunnassa matalampi, mikä johtuu Newellin senaikaisen grafiikkapäätteen erilaisesta kuvasuhteesta ja suorakaiteen muotoisista pikseleistä. Mallina ollut teekannu on nykyisin näytteillä Computer History Museumissa Mountain View’ssä Kaliforniassa.
Teekannu oli sen aikaisen 3D-grafiikan kannalta hyvä objekti monesta syistä. Siinä on satulapisteitä, sen genus on kahvan ansiosta nollaa suurempi, se voi heittää varjon itsensä päälle, ja se on tunnistettavissa jopa ilman teksturointia.
Vaikka teekannu oli alkujaan haaste renderöintiohjelmille, ajan myötä sen renderöinti muuttui hyvin helpoksi. Sitä kuitenkin käytetään usein edelleen erilaisten renderöintijärjestelmien ja pintamateriaalien esittelyyn.
Esine on monessa 3D-mallinnussovelluksesta. Se on monissa reaaliaikaisen 3D-grafiikan rajapinnoissa: OpenGL:n päälle tehdystä GLUT-kirjastosta (glutSolidTeapot();) ja DirectX:lle tehdystä D3DX-kirjastosta (D3DXCreateTeapot();).
Kannu on toisinaan myös pilan päiten piilotettu erilaisiin 3D-grafiikalla tehtyihin kuviin ja elokuviin. Se esiintyy esimerkiksi elokuvassa Toy Story, Röyksoppin musiikkivideossa ”Remind Me” ja satunnaisesti Microsoft Windowsin 3D-putkistonäytönsäästäjässä.
Passetto di Borgo

Passetto di Borgo (lyhemmin Passetto) on Rooman Borgon kaupunginosassa kulkeva piilotettu käytävä, joka johtaa Castel Sant’Angelon linnoituksesta Vatikaaniin. Käytävän rakennutti paavi Nikolaus III 1277 käyttäen hyväksi jo aiemmin pystytettyjä muurin osia. Passetto näyttää ulospäin tavalliselta kaupunginmuurilta, mutta sisällä kulkee 800 metriä pitkä yhdyskäytävä, jota pitkin paavi saattoi vaaran uhatessa paeta. Paavi Aleksanteri VI käytti sitä, kun Kaarle VIII miehitti Rooman 1494, ja paavi Klemens VII pakeni sitä pitkin Rooman ryöstön aikana 1527, kun Kaarle V:n joukot tunkeutuivat kaupunkiin.
Arrigo Boito

Arrigo Boito (24. helmikuuta 1842 Padova – 10. kesäkuuta 1918 Milano) oli 1800-luvun jälkipuoliskolla merkittävä kulttuurivaikuttaja Italiassa. Hän oli kirjailija, runoilija, kapellimestari ja säveltäjä. Nykypäivänä hänen tunnetuimmiksi saavutuksikseen luetaan oopperansa Mefistofele sekä hänen Giuseppe Verdille kirjoittamaansa kaksi librettoa.

Nuoruus ja opiskelu

Boito opiskeli Milanon konservatoriossa, josta ystävänsä Franco Faccion tavoin sai stipendin opiskeluun Pariisissa. Ranskan pääkaupungissa hän tapasi Verdin, jolle kirjoitti tekstin yhteen kantaattiin. Palattuaan Milanoon Boito kuitenkin keskittyi taas oman musiikkinsa luomiseen, erityisesti musiikilliseen näkemykseensä Goethen Faustista. Vuonna 1863 Faccio tilasi häneltä libreton oopperaansa I profughi fiamminghi – työhön, jonka Boito sanoi ”puhdistavan nykyään bordellin seinien lailla liatun italialaisen oopperan alttarin”. Verdi otti tämän kommentin henkilökohtaisesti, ja miesten välille muodostui kuilu monen vuoden ajaksi.

Mefistofele ja sen jälkeiset vuodet

Vuonna 1866, hieman sen jälkeen kun Itävalta oli luovuttanut Venetsian nupullaan olevalle Italian yhdistyneelle kuningaskunnalle, Boito ja Faccio olivat Giuseppe Garibaldin mukana edistämässä yhdistyneen Italian asiaa. Kolmen kuukauden kampanjoinnin jälkeen säveltäjä lähti Puolaan, jossa viimeisteli Mefistofeleen 1867.
Oopperan kantaesitys Milanon La Scalassa oli katastrofi 26-vuotiaalle säveltäjälle, joka myös itse johti esitystä kapellimestarin pallilta. Niin laulajien kuin kapellimestarinkin suoritukset jättivät toivomisen varaa, ja esitys venyi yli puolenyön. Ensi-illan päättyessä puoli kahdelta yöllä teatteri oli puolityhjä. La Scalan johdon kikkailu esityksen jakamisella kahteen osaan ei auttanut, ja Boito veti oopperansa pois kierrosta kolmannen esityksen jälkeen.
Työnsä vastaanotosta masentunut Boito keskittyi vaihteeksi muihin asioihin – hän kirjoitti librettoja muille säveltäjille, muun muassa Catalanille ja Ponchiellille ja käänsi italian kielelle oopperoita kuten Tristanin ja Isolden ja Ruslanin ja Ludmilan. Seitsemän vuotta kantaesityksensä jälkeen, vuonna 1875, Mefistofeleen uusittu versio sai kuitenkin Bolognassa innostuneen vastaanoton.

Yhteistyö Verdin kanssa

Vuoteen 1879 mennessä Boito ja Verdi olivat sopineet vanhat nokkapokkansa ja aloittivat hedelmällisen säveltäjä–libretisti-yhteistyön, jonka tuloksena olivat mestariteoksiksi laskettavat oopperat Otello ja Falstaff. Verdi patisti Boitoa jatkamaan myös omaa säveltäjänuraansa, mutta tämä ei kuitenkaan koskaan saanut valmiiksi Nerone-oopperaansa, jonka oli aloittanut jo 1862. Nerone valmistui lopulta kapellimestarilegenda Arturo Toscaninin johdolla, joka myös johti teoksen kantaesityksen vuonna 1924.
Humalistonsilta

Humalistonsilta eli Turun ratapihan kävelysilta on Turussa Pohjolan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1963 avattu kävelysilta, joka ylittää Turun päärautatieaseman ratapihan. Sillan eteläpää on päärautatieaseman vieressä Ratapihankadulla ja pohjoispää Köydenpunojankadulla lähellä kulttuurikeskus Logomoa. Silta on pituudeltaan 294 metriä ja leveydeltään kolme metriä.
Valmistuessaan rautatieasema sijaitsi kaupungin laidalla, mutta asutuksen levitessä oli se jäänyt kaupunkirakenteen keskelle. Ratapiha oli eristetty muulta liikenteeltä, mutta sallittuja kiertoteitä pidettiin liian pitkinä joten ratapihaa käytettiin yleisesti jalankulkijoiden oikotienä. Valtuustoaloite sillan rakentamiseksi tehtiin lokakuussa 1960. Silta avattiin käyttöön 27. marraskuuta 1963.
Turun kaupunki maksoi sillan rakennuskustannuksista 75 prosenttia ja VR 25 prosenttia. VR vastasi myös rakennustöistä. Sillassa on 11 pilaria ja kuusi 45 metristä siltajännettä. Sillan päässä sijaitsevat portaat ovat yhteensä noin 20-metriset. Silta ylittää ratapihan noin 6 metrin korkeudessa.
Sillan käytettävyyttä pidetään huonona, koska talvella vesivanerinen siltakannen pinta on liukas ja sillan päädyn portaat ovat jyrkät ja soveltumattomat pyöräillä tai kulkea lastenrattailla. Silta on kuitenkin kävelijöiden suosiossa. Silta oli ennen VR:n omistuksessa ja sen puhtaanapidosta vastasi Turun kaupunki. Kaupungille silta siirtyi vuoden 2012 alussa. Turun kaupungin nimistötoimikunta päätti ehdottaa 16. lokakuuta 2007 VR:n konepaja-alueen asemakaavanmuutoksen yhdeydessä sillan nimeksi Humalistonsilta. Humalistonsillalta 330 metriä länteen on rakenteilla ratapihan yli kävelysilta Logomon silta.
Kävelysilta on osa Valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä, Turun rautatieympäristöä. Kävelysilta oli osa Turun kulttuuripääkaupunkihanketta, kun siihen toteutettiin valo- ja ääniteos talvella 2011.
Postimees

Historia

Johann Voldemar Jannsen perusti Pärnussa 1857 lehden Perno Postimees ehk Näddalileht (Pärnu Postimees), josta eri vaiheiden kautta tuli nykyinen Postimees-lehti.
Postimeesin omisti 1893 Karl August Hermann, joka kutsui toimitukseen Jaan Tõnissonin. Sen jälkeen Tõnisson oli yli 40 vuotta lehden toimittaja ja päätoimittaja. Pari vuotta hän oli välillä pois, mutta palasi lehden päätoimittajaksi 1896, kun ryhmä nuoren polven oppineita kokosi rahat huonosti menestyvän lehden – 450 tilaajaa – ostamiseksi Hermannilta. Myös Tõnisson kuului omistajiin ja omisti lehden välillä pitkään yksinkin Viron poliittisten mullistusten yhteydessä lehti takavarikoitiin 26. heinäkuuta 1935 valtion haltuun poikkeustilamääräysten perusteella, ja siitä tuli Konstantin Pätsin ja hallituksen äänitorvi. Neuvostovallan aikana lehti ilmestyi nimellä Edasi ja vuodesta 1991 jälleen nimellä Postimees. 
Neuvostovallan päätyttyä Jaan Tõnissonin poika Heldur Tõnisson sai palautetuksi lehden Tõnissonin suvulle, ja se siirtyi hänen haltuunsa yli 90-prosenttisesti. Hän myi yhtiön norjalaiselle Schibsted-konsernille. Omistajuutensa aikana Heldur Tõnisson ei osallistunut lehden tekemiseen eikä käynyt Virossa lähdettyään maasta 1943.
Schibsted teki vuonna 2012 päätöksen poistua Baltian markkinoilta. Konserni oli omistanut Postimeesin holdingyhtiönsä Eesti Meedian kautta. Yhtiön toimiva johto osti lehden Schibstediltä syksyllä 2013.
Peeter Helme aloitti Postimeesin päätoimittajana huhtikuussa 2019.
Delfzijl

Asutuskeskukset

Bierum, Biessum, Borgsweer, Delfzijl, Farmsum, Godlinze, Holwierde, Krewerd, Losdorp, Meedhuizen, Spijk, Termunten, Termunterzijl, Uitwierde, Wagenborgen, Weiwerd, Woldendorp.
Jinh Yu Frey

Ura

Frey alkoi harrastaa vapaaottelua 2000-luvun ensikymmenen lopulla ilman aiempaa kamppailulajitaustaa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa amatöörinä marraskuussa 2008, tuloksena tyrmäysvoitto. Hänelle kertyi vuosina 2008–2012 kaikkiaan viisi amatööriottelua, joista hän voitti kolme ja hävisi kaksi.
Freyn ensimmäinen ottelu ammattilaisena oli huhtikuussa 2013 pienessä Sugar Creek Showdown -organisaatiossa. Hän voitti sen hiukkassarjan mestaruuden voitettuaan Meghan Wrightin takakuristuksella ottelun ensimmäisessä erässä. Frey puolusti mestaruuttaan onnistuneesti kolme kuukautta myöhemmin. Seuraavana vuonna hän siirtyi Invicta Fighting Championshipsiin, jossa otteli ensimmäisen kerran syyskuussa 2014. Hän hävisi Jodie Esquibelille tuomariston hajaäänin.
Ensimmäisen ammattilaistappion jälkeen Frey voitti kolme seuraavaa Invicta-otteluaan ja pääsi ottelemaan organisaation hiukkassarjan mestaruudesta hallitsevaa mestaria Ayaka Hamasakia vastaan syyskuussa 2016. Hän aloitti vahvasti, halliten ensimmäistä erää, mutta Hamasaki vei lopulta voiton toisen erän lopulla, kun Freyn silmäkulmaan tullut iso haava johti ottelun keskeytykseen. Frey voitti seuraavassa Invicta-ottelussaan heinäkuussa 2017 Ashley Cumminsin tuomariston yksimielisellä päätöksellä, minkä jälkeen hän otteli saman vuoden joulukuussa eri organisaation, eteläkorealaisen Road Fighting Championshipin, hiukkassarjan mestaruudesta hallitsevaa mestaria Seo Hee Hamia vastaan. Hänet tyrmättiin Soulissa käydyn ottelun ensimmäisessä erässä.
Invictan hiukkassarjan mestaruus jäi vuonna 2017 avoimeksi Ayaka Hamasakin siirryttyä Rizin Fighting Federationiin. Toukokuussa 2018 julkistettiin Freyn pääsevän ottelemaan mestaruudesta Minna Grusanderia vastaan. He ottelivat toisiaan vastaan samana vuonna lopulta kahdesti. Frey voitti mestaruuden heinäkuussa tuomariston yksimielisellä päätöksellä, pistein 49-46, 48-47, 48-47. Päätöstä pidettiin kyseenalaisena, ja uusintaottelu käytiin jo joulukuussa. Frey voitti sen tuomariston hajaäänin, pistein 48-47, 48-47 47-48.

Yksityiselämä

Frey syntyi Arkansas’ssa, mutta on asunut valtaosan elämästään Texasissa. Hän on taustaltaan puoliksi korealainen. Hänen vanhempansa erosivat tämän ollessa vielä pieni, eikä hän ehtinyt tutustua korealaisen isänsä puoleiseen sukuun kuin vasta aikuisena, isänsä jo kuoltua.
Frey on työskennellyt isotooppilääketieteen teknikkona arlingtonilaisessa sairaalassa, myös vapaaotteluammattilaisen uransa alkamisen jälkeen.
Jinh Yu Frey on naimisissa Douglas Freyn kanssa, joka toimii myös hänen vapaaotteluvalmentajanaan. Douglas Frey on itsekin vapaaotellut ammattilaisena.
Heinäveden kirkonkylä

Heinäveden kirkonkylä eli Hasumäki on taajama Heinävedellä. Se sijaitsee melko keskellä kuntaa Kermajärven etelärannalla seututien 476 varrella. Kirkonkylä on Heinäveden kunnan keskustaajama, ja siellä on 1 589 asukasta (31.12.2011).
Kylän jakaa kahtia sen pääkatu Kermanrannantie, jonka varrella sijaitsee paljon palveluja, esimerkiksi Heinäveden kunnantalo, hotelli Heinävesi ja ravintola Kyläpääsky, Nesteen huoltoasema ja ravintola Kotipizza, pikaruokaravintola, kaksi päivittäistavarakauppaa, apteekki, posti ja pieni tavaratalo. Kylässä on myös rauta- ja kodinkonekaupat, urheilukenttä, ala- ja yläkoulut, lukio ja kansanopisto. 
Kirkonkylän keskustan luoteispuolella kohoaa kirkonmäki, jolla sijaitsee uusgoottinen, massiivinen Heinäveden kirkko. Sen on suunnitellut arkkitehti Josef Stenbäck ja se rakennettiin heinäveteläisestä hirrestä vuosina 1890–1891. Kirkonmäeltä siintää Kermajärvi, jonka pinta on 90 metriä mäen lakea alempana. Kirkontorni on 45 metriä korkea. Kirkonmäellä sijaitsee myös vanha hautausmaa, pitäjäntuvan käsityökeskus ja Heinäveden kotiseutumuseo. Kirkonkylältä laskee jyrkkä mäki Kermajärven rantaan. Heinäveden satamassa pysähtyy kesäisin Heinäveden reittiä liikennöivän Saimaan Laivamatkat Oy:n alus M/S Puijo. Sataman vieressä on kunnan uimaranta. Kermasaven tehtaanmyymälä Raaminmäellä ja Heinäveden rautatieasema sijaitsevat noin 4 kilometriä etelän suuntaan kirkonkylästä.
Kermajärven länsipuolella oleva alue kuntaa, jossa myös kirkonkylä sijaitsee, on osa Soisalon saarta, jonka pinta-ala on 1 683 km². Soisalo on Suomen ja koko Euroopan suurin sisävesialueen saari.
Kaspianrautiainen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 15,5 cm, siipien kärkiväli 22–23 cm ja paino 20–25 g. Kaspianrautiainen muistuttaa suuresti taigarautiaista mutta alapuolella on keltaista vain aivan rinnassa ja silmäkulmajuova on lähinnä valkoinen, ei keltainen. Kurkku on vaalea. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Kutsuääni on korkea, rautiaismainen "ti-ti-ti".

Esiintyminen

Kaspianrautiainen elää, nimensä mukaisesti, Kaspianmeren etelä- ja länsipuolella Iranissa, Turkissa ja Kaukasuksella. Euroopan populaation koko on 22 000–66 000 yksilöä. Laji on paikkalintu tai lyhyen matkan muuttaja, joka talvehtii vuoriston alarinteiden jokilaaksojen pensaikoissa.

Elinympäristö

Kaspianrautiaiset elävät vuoristossa kahden-kolmen kilometrin korkeudella ksvavissa kataja- ym pensaikoissa, sekä lammas- ja vuohilaitumien pensoittuneissa osissa.

Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Kuppimainen pesä on matalalla pensaassa. Vaaleansinisiä munia on tavallisesti kolme tai neljä. Molemmat emot ruokkivat poikasia.

Ravinto

Kaspianrautiaisen ruokavalio käsittää pienikokoisia siemeniä ja hyönteisiä.
Kyynäräjärvi (Vesilahti)

Maantiede

Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee vain kaksi ojaa, josta Vahtolamminojan kautta laskevat Vahtolammi ja Rekujärvi. Toista ojaa pitkin laskee Kaakkolammi. Kyynäräjärven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 100 metriä pitkä laskuoja Suonojärveen.
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla sijaitsee kaksi maatilaa ja muutama loma-asunto. Laskuojan ylittää paikallistie ja järven pohjoispuolelta sivuaa seututie 301.
Ayurveda

Ayurveda (sanskritiksi आयुर्वेद, 'elämisen taito' ← ayur 'elämä' + veda 'tieto/ymmärrys') on perinteinen intialainen terveydenhoitojärjestelmä, johon kuuluu sekä vaivojen ennaltaehkäisyä että niiden hoitoa. Se juontaa juurensa Intiasta yli kolmen tuhannen vuoden takaa. 
Ayurvedan päämääränä on täydellisin mahdollinen terveys. Ayurveda sisältää tiedon kehon ja mielen välisestä tasapainosta. Tätä tasapainoa pidetään ayurvedassa ihmisen kokonaisvaltaisen hyvinvoinnin edelltyksenä, ja siksi ayurvedalla pyritään mahdollisimman hyvin ennalta ehkäisemään vaivoja.
Ayurvedan ennaltaehkäisymenetelmät korostavat henkilökohtaista ja sosiaalista hygieniaa, jonka yksityiskohdat riippuvat yksilöllisistä, ilmastollisista ja ympäristötarpeista. Keinoihin kuuluu ruumiillisia harjoitteita, yrttivalmisteita ja joogaa. Parantaminen ayurvedassa suoritetaan yrttilääkkeillä, ulkoisesti käytettävillä valmisteilla, fysioterapialla ja ruokavaliolla. Periaate on, että hoidot ovat yksilöllisiä.
Ayurvedan varhaisimmat periaatteet kirjattiin Atharvavedaan toisella vuosituhannella eaa. Intialaisen perinnelääkinnän perusteoksia ovat Charak Saṃhitā n. 100-luvulta jaa. ja Suṣrut Saṃhitā lopullisessa muodossaan 600-luvulta jaa.
Ayurvedaa kutsutaan Intian kruununjalokiveksi, ja sitä varten on perustettu maahan oma ministeriökin. WHO lukee ayurvedan yhdeksi niistä täydentävistä hoitomuodoista, joiden käyttöä rinnakkain länsimaisen lääketieteen kanssa tulisi kehittää edelleen.
Suomessa Ayurvedan ammattilaiseksi voi opiskella Suomen ayurveda-instituutissa, joka toimii Suomen Ayurvedayhdistyksen alaisena.
RN Curtatone (1922)

Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus upposi 20. toukokuuta 1941 osuttuaan miinaan lähellä Ateenaa.
My Scene

My Scene on Mattelin valmistama nukkesarja. Nuket tulivat myyntiin hieman sen jälkeen kun MGA Entertainmentilta tulivat Bratz-nuket. Nämä nuket ovatkin ulkonäöltään Barbien ja Bratzin välimaastosta. Näille nukeille on oma sivustonsa. Nukella on tavallista Barbieta hieman normaalia isompi pää. Sarjaan kuuluvat ystävykset Chelsea, Nolee, Madison ja Kennedy. Aiemmin mukana oli myös itse Barbie, mutta hänet korvasi Kennedy.
Pumpulirintamanikki

Levinneisyys

Pumpulirintamanikkia tavataan Australian pohjoisosissa. Vaikka laji on vähenemässä, sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pyöräilyn Suomen-mestaruuskilpailut 1908

Suomen pyöräilymestaruudesta kilpailtiin jälleen kahdeksan vuoden tauon jälkeen vuonna 1908. Tampereen Pyrintöä edustanut Arvi Salmi voitti kaksi matkaa kolmesta, joka riitti mestaruuteen. Lyhimmän matkan voitti Viipurin Reippaan Arvi Mustonen.
Bill Bailey

Bill Bailey (oikealta nimeltään Mark Bailey, s. 13. tammikuuta 1965) on englantilainen koomikko, säveltäjä ja näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Hot Fuzz ja sarjoissa Avaruuden tuntua, Skins – liekeissä ja Jonathan Creek – illuusioiden mestari, mutta hänen tunnetuin työnsä on toinen päärooleista komediasarjassa Kirjava joukko. Elokuvasovituksessa Linnunradan käsikirjasta liftareille Bailey esiintyy valaan ääniroolissa.