google/wiki40b huggingface dataset:
Bavel-kausi

Bavel-interglasiaali ja Jaramillo-tapahtuma

Kauden aloitti lämmin  Bavel-interglasiaali, joka osui paleomagneettisen  Jaramillo-tapahtuman aikaan. Jaramillo oli 0,99-1,07 miljoonaa vuotta sitten, tuolloin Maan magneettikenttä oli väliaikaisesti nykyisen suuntainen.  Interglasiaali oli sama kuin MIS 27. Kaudella vaelsi pieniä nisäkkäitä Euraasiasta Länsi-Eurooppaan, mm. hiiriä. Tämä lienee ollut viimeinen kausi, jolloin Pohjois-Saksassa kasvoi hemlokkia (Tsuga), johon liittyivät myös valkopyökit (Carpinus) ja pihdat (Abies). Ilmasto lämpeni vaiheen alussa ja viileni loppua kohti. Kauden lopuilla Pohjois-Saksassa kasvoi lähinnä kuusta ja mäntyä. Seuraavassa kylmässä Linge-vaiheessa kasvillisuus oli vaihtunut ruohomaisiin kasveihin, mäntyyn, koivuun ja katajaan, ja lämpötila suunnilleen sama kuin Veikselin kylmässä vaiheessa.

Dorst-jääkausi

Bavel-kauden lopussa ollut Dorst-jääkausi oli ensimmäinen hyvin kylmä ja pitkä pleistoseenin jääkausijakso pohjoisella pallonpuoliskolla, noin 0,92 - 0,85 miljoonaa vuotta sitten, se aloitti pitkät suurjäätiköitymiset. Se alkoi happi-isotooppivaiheessa MIS 24 ja huipentui hyvin kylmään vaiheeseen MIS 22. Se oli ilmeisesti sama kuin Amerikan Pre-Illinois G-jääkausi tai Euroopan "Jäätikkö G10". Kaudella MIS 24 ajelehti noin 900 tuhatta vuotta sitten Atlantilla runsaasti jäätä. 
Kylmässä vaiheessa Alankomaiden lämpimimmän kuukauden keskilämpötila laski noin +10 °C:hen ja lämpimänä se oli noin 17 °C. Alankomaiden ja Pohjois-Saksan tasalla kasvoi ruohomaista kasvillisuutta ja oli kylmää
Jääpallon SM-sarja 1958

Suomen-mestarit

KUV: Ohto Uotinen, Olavi Varma, Kai Ström, Nils Månsson, Matti Niemi, Lauri Martti, Kauko Korpela, Tauno Timoska, Reijo Rihtamo, Pentti Jokinen, Tapio Hovi, Kurt Tuulamo, Veikko Laurikainen, Väinö Sampo ja Antti Einiö valmentaja: Yrjö Sotiola.
Jääpallon Suomensarja 1950

TUL:n Suomensarja

TUL:n Suomensarjassa pelasi 20 joukkuetta neljässä lohkossa. Lohkovoittajiksi selvisivät Kokkolan Jymy, Porin Pallo-Pojat, Työväen Mailapojat ja Savonlinnan Työväen Palloseura.
Gunnar Westerholm

Gunnar Westerholm (26. kesäkuuta 1917 Helsinki - 10. joulukuuta 1976 Helsinki )  oli entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Westerholm edusti urallaan Kiffeniä vuosina 1939–1946. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 33 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Westerholm pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1943.
Saana (laulaja)

Saana (oik. Sari Matala, s. 17. kesäkuuta 1973 Simo) on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi päästyään Ponnahdus Pinnalle -kilpailun finaaliin vuonna 1993. Vuonna 1995 Saana osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille sijoittuen toiseksi. Saana on osallistunut Syksyn Sävel -laulukilpailuun vuonna 2000 kappaleella Läpi Tähtisumujen ja vuonna 2001 kappaleella Muistatko, jolloin hän sijoittui kolmanneksi. Vuonna 2002 Saana osallistui Suomen Euroviisukarsintoihin My special one -kappaleella. 
Saana on tehnyt lauluja myös muille artisteille.
Dante Gabriel Rossetti

Rossettin suomennettua runoutta

Runoilijana Rossettin tekstiä elähdyttää sama keskiajan ihailu, romanttinen, utuinen tunnelma ja värikylläisyys kuin hänelle maalarina oli ominaista. Hän tuli tunnetuksi Dante-käännöksillä (1861), mutta suurinta ihailua hän herätti soneteillaan, joiden on sanottu vetävän vertoja Wordsworthin ja Shakespearen runoille. Esimerkiksi runon Autuas neitsyt (The Blessed Damozel) alkusäkeet suomeksi kuuluvat: Taivaan kultakaiteeseen nojas autuas neitsyt hiljaa; oli silmät syvät kuin tummat veet. Runon Jo ennen olen tästä käynyt (alkukielellä: Sudden Light) alkusäkeet kuuluvat: Jo ennen olen tästä käynyt vaan milloin, miten, tiedä en.
Nicolas Jenson

Nicolas Jenson (1420–1480) oli ranskalainen kirjanpainaja, kirjainmuotoilija ja kaivertaja, joka työskenteli suurimman osan elämästään Venetsiassa. Hänet tunnetaan myös nimillä Nicolas Janson, Nicholas Jenson ja Nicolaus Jenson. Jensonia pidetään ensimmäisen antiikva-kirjaimiston luojana. Hänen suunnittelemansa kirjasintyyppi oli sittemmin esikuvana suosituille Claude Garamondin ja Aldus Manutiuksen kirjasintyypeille.
Vuonna 1458 Ranskan kuningas Kaarle VII sai kuulla, että Mainzissa oli keksitty kirjapainotaito. Kuningas lähetti pariisilaisen kolikkojen kaivertaja Nicolas Jensonin tutustumaan uuteen keksintöön. Jenson perehtyi Saksassa painotekniikkaan sekä metallisiin irtokirjakkeisiin ja palasi sitten Pariisiin, mutta Kaarle VII oli ehtinyt sillä välin kuolla. Jenson muutti vuonna 1467 Venetsiaan, jossa hän avasi oman kirjapainon. Jenson työskenteli Venetsiassa 1470–1480, jossa hän myös suunnitteli kuuluisat kirjasintyyppinsä. Jensonin kirjasintyypit perustuivat tuon ajan pystysuoralle kalligrafiselle tyylille, ja niitä pidetään yleisesti renessanssin parhaimpina kirjasintyyppeinä.
Jensonin kirjasintyypit ovat toimineet suorina esikuvina myös useille nykyisin käytössä oleville kirjasintyypeille, kuten Golden Type, Centaur, Cloister Old Style ja Adobe Jenson.
Harry Lindblad

Harry Lindblad (30. heinäkuuta 1912 Viipurin maalaiskunta – 12. helmikuuta 1984 Tampere) oli suomalainen jääkiekkovaikuttaja, joka oli mukana myös kansainvälisessäkin toiminnassa. Hän toimi Suomen Jääkiekkoliiton liittohallituksessa vuosina 1948–1957 ja puheenjohtajana 1957–1975. Hän oli myös Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsen 1961–1976.
Kansainvälisen jääkiekkoliiton hallituksen jäsenenä Lindblad oli vuosina 1967–1976. Hän oli myös merkittävässä asemassa, kun Suomi sai vuoden vuoden 1965 MM-kisat. Tuolloin Lindblad toimi IIHF:n maailmanmestaruustoimikunnassa.
Lindblad oli vuonna 1979 perustamassa Suomen Jääkiekkomuseo ry:tä yhdessä Aarne Honkavaaran, Kalervo Kummolan, Kimmo Leinosen, Juhani Linkosuon ja Usko Teromaan kanssa.
Harry Lindblad on Suomen Jääkiekkoleijona numero 19.
Tierbmesvarri

Etymologia

Eräretkeilijä ja vaelluskirjailija Kullervo Kemppinen käsittelee Käsivarren paikannimistöä teoksessaan Haltian harteilla. Kirjassa tunturista käytetään nimeä Terbmisvaarri ja Kemppinen kertoo sen tarkoittavan ”törmävuorta”. Hänen selituksensä perustuu saamen kieleen. Varri tai vaarri tarkoittaa vuorta tai suurta tunturia eikä vaaraa, kuten sana usein käännetään suomen kieleen, ja tältä osin Kemppisen selitys lienee varma. Myös tierbmes tai dierpmes voivat olla muunnoksia törmää tarkoittavasta saamen sanasta (tearbmi tai dearbmi) aivan kuten Kemppinen olettaa. 
Nimen alkuosalle voi olla kuitenkin myös toinen selitys ja merkitys. Vaikka Dierbmesbákti on vaikuttava pahtaseinä, samanlaisia löytyy Käsivarresta useita muitakin ja jopa vaikuttavampia. Miksi juuri tälle tunturille olisi annettu nimi jyrkänteen perusteella? Kirjoitusasusta riippumatta nimen alkuosa voi olla väännös saamelaisten vanhan ukkosen jumalan nimityksestä Tiermes, Dearbmes tai Dearpmis. Sen muita yleisesti käytettyjä nimityksiä olivat muun muassa Horagállis, Hovregállis, Äijjih, Bájan ja Áddjá. Ukkosen jumala esiintyy uskomuksissa ilman haltijana ja ihmisten ja porojen suojelijana. Se puhdisti ilman taudeista ja antoi sateen ja elämän. Uskomusten mukaan Ukkosen jumala kykeni raivostuessaan lyömään tunturit kappaleiksi vasarallaan ja vahingoittamaan ihmisiä ja eläimiä. Tältä osin saamelaiset näyttävät ottaneen vaikutteita skandinaavisista uskomuksista ja ukkosenjumala Thorista. Tiermesin raivon lepyttämiseksi ja suopeana pitämiseksi sille uhrattiin porohirvaita. Tähän saamelaisten uskomuksiin pohjautuvaan nimen selitykseen sopisi Termisvaaran lounaiskulmalla oleva lappalaiskodan muotoinen ja kauas näkyvä, nelimetrinen seitakivi. Sen luona on voitu palvoa ukkosen jumalaa ja tästä on tullut nimi koko tunturille. Vastaavia mytologiaan perustuvia paikannimiä löytyy Käsivarresta muitakin, muun muassa Halti eli Háldečohkka.
Saida Karoli

Saida Karoli (s. 4. huhtikuuta 1976) on tansanialainen laulaja, lauluntekijä, tanssija ja rumpali. 
Karoli syntyi Bukoban piirissä Pohjois-Tansaniassa ja kasvoi Rwongwen kylässä. Hänen koulunkäyntinsä keskeytyi viidennellä luokalla. Karolin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2001. Laulu "Maria Salome" nousi heti Tansanian virallisille singlelistoille. Karolin kappaleet ovat hayan ja swahilin kielillä.
Saida Karoli on ollut ehdolla Kora-palkinnon saajaksi. Häneltä on debyyttialbuminsa jälkeen ilmestynyt kolme levytystä: Mapenzi Kizunguzungu (2003), Harusi (2004) ja Mimi Nakupenda.
Kiinan Grand Prix 2012

Vapaat harjoitukset

Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Force Indian Jules Bianchi ajoi Paul di Restan tilalla ja Caterhamin Giedo van der Garde ajoi Vitali Petrovin tilalla.
Gerard van Velde

Gerard van Velde (s. 30. marraskuuta 1971 Wapenveld, Alankomaat) on alankomaalainen entinen pikaluistelija, joka oli erikoistunut sprinttimatkoille.
1992 Albertvillen olympialaisissa van Velde sijoittui 500 metrillä neljänneksi ja tuhannella metrillä viidenneksi. Kahta vuotta myöhemmin Lillehammerin olympialaisissa hän sijoittui tuhannella metrillä yhdeksänneksi. Hänelle tuottivat erityisiä ongelmia uudet klap-luistimet, joiden käyttöä hän ei millään tahtonut oppia. Hän ei mahtunut Alankomaiden joukkueeseen Naganon olympialaisiin ja tästä turhautuneena ehti jo lopettaa luistelu-uransa ja ryhtyi automyyjäksi. Vuoden hiljaiselon jälkeen maajoukkueluistelija Rintje Ritsma houkutteli van Velden takaisin luistelun pariin lähinnä hauskanpitomielessä, mutta van Velde saikin uuden kipinän lajiin. Aluksi tulokset olivat kehnoja, mutta ajan mittaan otteet paranivat ja nousu huippua kohti alkoi. Sprintterien MM-kisoissa 2001 van Velde sijoittui jo seitsemänneksi. Salt Lake Cityn olympialaisiin vuonna 2002 van Velde lähti suurin odotuksin, mutta jäi pettymyksekseen 500 metrillä neljänneksi. Kuitenkin tuhannella metrillä hän onnistui ja voitti olympiakultaa uudella maailmanennätysajalla 1.07,18. 
Vuonna 2003 van Velde luisteli sprintterien MM-kisoissa hopealle. Matkakohtaisissa MM-kisoissa hän saavutti tuhannella metrillä hopeaa ja oli 500 metrillä neljäs. Seuraavana vuonna hän oli sprintterien MM-kisoissa neljäs. Hän ei enää mahtunut Alankomaiden joukkueeseen Torinon olympialaisiin 2006, vaikka oli vielä edellisvuonna voittanut maan mestaruuden 500 metrillä.
Alankomaiden mestaruuksia van Veldellä on kaikkiaan 18. Hän lopetti uransa tammikuussa vuonna 2008.
Mildred Natwick

Mildred Natwick (19. kesäkuuta 1905, Baltimore, Maryland – 25. lokakuuta 1994, New York City, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-ehdokas. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Blithe Spirit (1956), Paljain jaloin puistossa (1967) ja minisarjasta The Snoop Sisters (1973), josta hän voitti Emmy-palkinnon. Natwick teki myös kolme pientä, mutta merkittävää osaa John Fordin klassikkoelokuvissa: Pako yli aavikon (1948), Keltainen nauha (1948) ja Vaitelias mies (1952). Hän teki viimeisen elokuvaroolinsa vuoden 1988 elokuvassa Valheet ja viettelijät.
Mildred Natwick kuoli syöpään 89-vuotiaana.
Mediatalo ESA

Mediatalo ESA Oy on Päijät-Hämeessä toimiva mediayhtiö, joka on erikoistunut painettujen ja digitaalisten sisältöjen sekä mediapalvelujen tuottamiseen. Mediaperheeseen sisältyvät tilattavat sanomalehdet (Etelä-Suomen Sanomat ja Itä-Häme), kaupunkilehdet (Uusi Lahti, Hollolan sanomat, Päijät-Häme, Nastola-lehti ja Orimattilan aluelehti), verkkopalvelu ess.fi, ääni- ja kuvatuotanto, radio sekä paino- ja jakelupalvelut. Syyskuussa 2016 Keskisuomalainen osti Mediatalo ESAn.
Mediatalo ESAn päätoimipaikka sijaitsee Ilmarisentiellä Lahdessa. Ilmarisentien lisäksi toimintaa on Heinolassa, jossa tehdään Itä-Häme-lehteä ja Lahden keskustassa Mediakulmassa, josta lähetetään Radio Voiman lähetykset ja jossa työskentelee osa asiakaspalvelusta ja ajoittain myös Uuden Lahden toimitus. Yhtiössä on noin 280 kokopäiväistä työntekijää ja noin 440 osa-aikaista sanomalehdenjakajaa.

Liiketoiminta

Mediatalo ESAn muodostavat emoyhtiö Esan Kirjapaino Oy sekä sen tytäryhtiöt Esan Paikallislehdet Oy, Esan Kaupunkilehdet Oy, Esa Lehtipaino Oy, Esa Jakelut Oy, Esa Print Oy ja Esa Digital Oy. 1. marraskuuta 2012 perustettu Esa Digital Oy on tytäryhtiöistä tuorein.
Esan Kirjapaino Oy julkaisee kahta tilattavaa sanomalehteä; Etelä-Suomen Sanomia ja Itä-Hämettä. Lisäksi verkkopalvelu ess.fi ja Radio Voima ovat osa Esan Kirjapainon toimintaa. Esan Kaupunkilehdet Oy julkaisee kaupunkilehti Uusi Lahtea ja Seutuneloset-lehtiä.
Esa Digital Oy tuottaa ääni- ja kuvapalveluita, Esa Lehtipaino Oy huolehtii sanomalehtien painamisesta ja Esa Jakelut Oy sanomalehtien varhaisjakelusta. Esa Print Oy täydentää Mediatalo ESAn kokonaisuutta tarjoamalla arkkipainopalveluita.
Salavanjärvi

Maantietoa

Lammen pituus on 700 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Se sijaitsee pitkässä painanteessa aivan Jyllinjoen läheisyydessä. Siihen on johdettu kolme lyhyttä pelto-ojaa ja pitempi metsäoja. Sen laskuoja sijaitsee järven luoteispäässä ja se laskee 300 metriä Jyllinjokeen. Rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä. Rannat ovat kovaa metsämaata lukuun ottamatta kaakkoispäätä, joka rajoittuu peltoon. Järven vaikutuspiirissä on kolme maatilaan. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet seututieltä 261.
American Truck Simulator

Vastaanotto

Peli on saanut kriitikoilta melko myönteisen vastaanoton: sen painotettu pistekeskiarvo Metacritic-sivustolla on 76/100.

Moninpeli

Pelissä on tällä hetkellä epävirallinen moninpeli, joka vaatii pelin Steam-version.
Transkulturaatio

Kulttuurien väliset siirtymät

Transkulturaatio merkitsee siirtymää kulttuurista toiseen. Se ei tarkoita kuitenkaan toisen kulttuurin omaksumista (akkulturaatio) tai oman kulttuurin menettämistä ja juurettomuutta (dekulturaatio). Pikemminkin se yhdistää nämä käsitteet lisäten prosessiin uuden kulttuurin syntymisen vanhan kulttuurin pohjalle (neokulturaatio). Ortiz viittasi Espanjan kolonialismin tuhoisiin vaikutuksiin Kuuban alkuperäiskansojen transkulturisaatiossa. Transkulturaatio voi usein olla seurausta siirtomaavalloituksesta tai alistamisesta, erityisesti postkoloniaalisen aikakauden alkuperäiskansojen taistelua saadakseen takaisin omat identiteettinsä. Vastakkaiset tulkinnat ja strategiat usein täydentävät toisiaan ja tuottavat uusia kulttuurisia ilmiöitä, jotka näkyvät kulttuurien välisessä vuorovaikutuksessa.

The Contact Zones

Mary Louise Pratt loi käsitteen "The Contact Zone" kuvaamaan kulttuurien välistä yhteistyötä ja toimintaa . Kulttuurit eivät toimi tyhjiössä. Kaksi mainittua strategiaa toimivat samanaikaisesti soveltaen eri näkökohtia luoden uusia kulttuureja. Monikulttuurisuus voidaan näin ymmärtää myös tavalla, joka ylittää kulttuurien väliset esteet ja antaa mahdollisuuden rikkaampaan kanssakäymiseen erilaisten ihmisten ja ihmisryhmien välillä. Elävää moniulotteista ymmärrystä kulttuurien ainutlaatuisuudesta ja kulttuurien muutoksesta sekä yhteistyöstä näiden kahden suuntauksen välillä . The Contact Zones merkitsee sosiaalisia tiloja, joissa erilaiset kulttuurit kohtaavat. Nämä tilat voi merkitä kulttuurien vuorovaikutusta tai liittolaisuutta, yhteistyötä ja molemminpuolista hyötyä. Kulttuurien kohtaaminen voi merkitä kuitenkin yhteentörmäystä varsinkin kun kohtaaminen on epäsymmetristä vain toista osapuolta hyödyttävää kuten oli kysymys kolonialismissa ja sitä seuranneessa uuskolonialismissa. Nykyään globalisaation hyödyistä nauttii vain pieni osa maailman kulttuureista. Kulttuurikolonialismi tuo kulttuurien kohtaamisen kehittyneistä maista kehitysmaihin eri puolille maailmaa.

Transkulturaatio ja siirtolaisuus

Transkulturaatio on olennainen prosessi siirtolaisen voimaantumisessa. Uuteen kulttuuriin tulijan tulisi voida vaikuttaa omiin asioihinsa, hyvinvointiinsa ja saada tuntea itsensä täysivaltaiseksi yhteiskunnan jäseneksi niin henkisesti kuin fyysisestikin. Tätä voidaan kutsua myös valtavirtaistamiseksi, missä painotetaan maahanmuuttajan omaa prosessia ja toimintaa tullessaan osaksi uutta kotimaataan.
Tohtori Judén-Tupakan mukaan valtavirtaistaminen voisi olla viranomaisten käytännön strategia, jolla yhteiskunta toteuttaa transkulturaatiota. Tämä auttaisi myös maahanmuuttajien integraatioprosessissa. Maahanmuuttajien integraatio uuteen yhteiskuntaan merkitsee transkulttuurista prosessia; ei riitä, että viranomainen ilmaisee itsensä ymmärrettävästi, myös viranomainen muuttuu transkulturaatioprosessissa. Hyvän sopeutumisen edellytys on se, että myös viranomainen osaa tulla vastaan. Tästä esimerkkinä on ajan käyttö. Maahanmuuttajat ilmaisevat itseään oman kulttuurinsa lähtökohdista, ja molemminpuolisen ymmärryksen saavuttamiseksi on palveluihin varattava riittävästi aikaa.
Ollijärvi (Kokemäki, itä)

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 100 metriä pitkä laskuoja läntiseen Ollijärveen. Tästä jatkaa 5,4 kilometriä pitkä laskuoja, joka kulkee umpeen kasvaneen Ahvenjärven ohi ja yhtyy 500 metriä ennen Kokemäenjokea Pahanalhonojaan. Yhteys Kokemäenjokeen ei ole suora, sillä vedet johdetaan kertymäaltaaseen, josta ne pumpataan tulvapadon yli jokeen.
Järven rantaviiva on 0,49 kilometriä pitkä ja ranta on suota. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.
Ryan Clayton

Clayton Ryan Swann, paremmin tunnettu lyhenteillä Clayton Ryan/Ryan Clayton (s. 12. joulukuuta 1982 Maryland, Baltimore) on yhdysvaltalainen muusikko ja levytuottaja. Hän asuu nykyään Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen nykyinen pääproktinsa on emoa ja death metalia yhdistelevä The Natural Born Killers.

Musiikkitausta ja yksityiselämä

Clayton valmistui vuonna 2001 Mt. Hebronin high schoolista, jonka jälkeen hän keskittyi musiikkiin. Hän on soittanut yhtyeissä, kuten The Dreaming, Valentine ja A Smile from the Trenches.
Alismatales

Ekologia

Lahkon sisältämistä vesikasviryhmistä useimmat ovat todennäköisesti evolutiivisesti melko nuoria. Lahkoon kuuluvat ainoat meressä uposkasveina elävät koppisiemeniset. Vesielämän seurauksena monilta lahkon edustajilta puuttuvat kuljetussolukostaan putkilot. Myös sienijuurten puuttuminen monilta sarpiomaisilta lienee seurausta vesielämästä, olkootpa ne sitten pohjaan juurtuneita tai vapaasti kelluvia. Karhunruohokasvien osalta ei sienijuuritilannetta tunneta. Vehkakasvit esiintyvät monenlaisissa ympäristöissä ja ovat yleisiä kosteikoissa ja vesissä. Eräiden koisaperhosten (Pyralidae) ja ruokokuoriaisten (Donaciinae) toukat käyttävät ravinnokseen akvaattisia yksisirkkaisia. Jälkimmäiset ovat yleensäkin vesikasveja hyödyntäviä, ja niitä on mm. lummekasveilla ja ärviäkasveilla.

Morfologia

Kukkaa tukeva suojuslehti ja uloin terälehti saattavat olla yhteenkasvaneita tai muutoin yhteydessä toisiinsa kehitykseltään, jolloin syntyy hybridielin, tai tukilehti voi olla kadonnut; kumpikin ilmiö voi ilmetä yhdessä ja samassa suvussa. Joillakin sarpiomaisilla kukat voivat olla itse asiassa valekukintoja. Siemenen sisältämä alkio on lahkon kasveilla lehtivihreällinen. Siemenvalkuainen eli endospermi ei ole tavallisesti hyvin kehittynyt, mutta joskus se on tärkkelyspitoinen.

Luokittelu ja fylogeneettiset suhteet

Useimpia nyt Alismatales-lahkoon luetuista ryhmistä on aiemminkin pidetty toistensa sukulaisina, kuten Cronquistin (1981) ja Takhtajanin (1997) Alismatidae-alaluokka osoittaa. Joissakin luokitteluissa Spadiciflorae-ryhmään on sisällytetty vehkakasvien lisäksi kaikki heimot, joissa esiintyy puikelokukinto, kuten panamapalmukasvit, kairapalmukasvit ja palmukasvit, jotka nykyään luetaan kolmeen eri lahkoon: Alismatales, Pandanales ja Arecales. Karhunruohokasvien asema on ollut epäselvä; kukkarakenteensa puolesta ne ovat aikoinaan sisällytetty hyvin laajasti ymmärrettyyn liljakasvien heimoon (Liliaceae).
Heikki Riihijärvi (poliitikko)

Heikki Anssi Riihijärvi (21. helmikuuta 1937 Kuopio – 23. syyskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana kolmen vaalikauden ajan vuosina 1983–1995 ja puolueensa Suomen Maaseudun Puolueen puheenjohtajana vuosina 1989–1991. Riihijärvi edusti kansanedustajana silloista Kuopion vaalipiiriä. 
Heikki Riihijärvi nousi eduskuntaan Kuopion vaalipiiristä vuoden 1983 vaaleissa lähes 17 000 ääntä keränneen SMP:n kunniapuheenjohtajan Veikko Vennamon vanavedessä. Vuonna 1989 hänet valittiin SMP:n uudeksi puheenjohtajaksi edeltäjänsä Pekka Vennamon siirtyessä Posti- ja telelaitoksen pääjohtajaksi. Riihijärvi erosi SMP:stä syyskuussa 1993 ja perusti oman Suomalainen Rintama -nimisen yhden miehen eduskuntaryhmän. Vuoden 1995 vaaleissa hän lähti keskustan ehdokkaaksi, mutta putosi eduskunnasta.
Riihijärvi oli varsinaiselta ammatiltaan pappi. Hän toimi vuosina 1969–1972 Iisalmen seurakunnan virallisena apulaisena, vuosina 1972–1975 Pyhäjärven seurakunnan kappalaisena ja vuosina 1975–1995 Iisalmen seurakunnan kirkkoherrana. Hän sai vuonna 1987 rovastin arvonimen.
Pancetta

Pancetta (italian sanasta pancia, vatsa) on italialainen pekonin kaltainen lihajaloste. Siansivu suolataan ja maustetaan esimerkiksi rosmariinilla, valkosipulilla tai fenkolilla. Usein se kääritään rullalle (ks. valokuva) ja sullotaan makkaran tapaan suoleen. Sen jälkeen sitä ilmakuivataan noin kolme kuukautta. Eri paikkakunnilla Italiassa on erilaisia tapoja valmistaa pancettaa. Yleensä sitä ei savusteta, mutta kevyesti savustettujakin versioita on.

Käyttö

Pancettaa käytetään leikkeleenä samaan tapaan kuin kinkkuja tai makkaroita. Se voidaan syödä erittäin ohueksi siivutettuna sellaisenaan tai leivän päällä. Pancettaa käytetään myös lämpimissä ruoissa pekonin tapaan antamaan makua, lisäämään rasvaa tai koristeena. Miilunpolttajan spagetti (ital. spaghetti alla carbonara) valmistetaan perinteisesti pancetasta.
Ruoanlaitossa pancetan voi korvata pekonilla, tosin lopputulos on silloin hieman erilainen.
Arja Virtanen

Arja ”Arja-täti” Virtanen (e. Puro) tuli tunnetuksi lapsien leikittäjänä TV2:n Tenavatuokiossa ja Satupostissa 1968–1973. Hänet löydettiin lastenohjelmiin leikittäjäksi ja juontajaksi lehti-ilmoituksella. ”Arja-tädistä” tuli niin lasten kuin vanhempienkin suosikki.
Arja Virtanen on suorittanut Varalan liikuntaopiston liikunnanjohtajakurssin.
Virtasella oli omat palstat Seura- ja Kultapossu-lehdissä 1970–80-luvuilla.
Vuonna 1981 uskoon tullut Virtanen on sittemmin kirjoittanut puuhakirjoja ja hengellistä kirjallisuutta, avustanut TV7-kanavaa ja toiminut Patmos-lähetyssäätiön itäeurooppalaisten lasten avustustoiminnassa. Virtanen valmistui opettajaksi vanhemmalla iällä ja hän toimii nykyisin esikoulunpettajana Lahden seudun kristillisessä koulussa.
Paionia

Paionia (m.kreik. Παιονία, lat. Paeonia) oli antiikin aikainen alue Makedonian valtakunnan pohjoispuolella. Alueen tarkkoja rajoja ei tiedetä, mutta se on sijainnut pääosin nykyisen Pohjois-Makedonian sekä Kreikan Makedonian pohjoisosan alueella. Antiikin historioitsijat pitivät paionialaisia sekä traakialaisina että illyrialaisina. Agrianit (agrianes) olivat yksi paionialaisten heimoista. Muita paionialaisia heimoja olivat siropaionialaiset, prasialaiset ja odomantialaiset.
Paionialaisia hallitsivat aluksi kuninkaat. Makedonian kuningas Filippos II kukisti paionialaiset 300-luvulla eaa. ja liitti Paionian Makedonian alaisuuteen. Paionialaiset saivat pitää vanhan hallintotapansa. Aleksanteri Suuren aikaan agrianeja hallitsi kuningas Langaros, joka lähetti Aleksanterin avuksi joukon kevytaseisia sotilaita, jotka olivat erityisen taitavia vuoristoisessa maastossa käytävässä sodankäynnissä.
Biturigit

Biturigit (lat. Bituriges) olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. Biturigit olivat vuoden 600 eaa tienoilla koko Gallian voimakkain heimo. Noin vuonna 500 eaa heimo jakautui kahtia cubeihin ja vivisceihin. Cubien pääkaupunki oli Avaricum, nykyinen Bourges ja viviscien Burdigala, nykyinen Bordeaux. Vercingetorixin johtamassa kansannousussa vuonna 52 eaa biturigit puolustivat Avaricumia, jonka Caesar kuitenkin tuhosi kaikkine asukkaineen.
Goraali

Levinneisyys

Goraaleja tavataan edelleen Burman, Thaimaan, Kaakkois- ja Itä-Kiinan vuoristoissa sekä Koreasta Ussurin alueelle Venäjällä.

Ravinto

Goraalit syövät kasvinosia, kuten heinää, ruohoja, pensaiden lehtiä ja versoja ja tammenterhoja.

Lisääntyminen

Noin 8 kuukauden kantoajan jälkeen syntyy yksi jälkeläinen.