Robert Crumb

Ohiosta Kaliforniaan

1960-luvun puolivälissä Crumb asui Clevelandissa, Ohiossa. Siellä hän oli töissä American Greetings -yhtiössä postikorttien suunnittelijana. Hän sai julkaistua joitakin piirroksiaan underground-lehdissä. Tästä rohkaistuneena Crumb muutti 1967 San Franciscoon, Kaliforniaan, vaihtoehtoisen elämäntavan keskukseen.
San Franciscossa Crumb julkaisi ensimmäisen numeron Zap Comix -lehteään 1968. Crumbin 1900-luvun alun yksityiskohtaista piirrostyyliä muistuttavat satiiriset kertomukset olivat julkeita niin asenteiltaan kuin seksuaalisväritteiseltä sisällöltäänkin, varsinkin sarjakuvalehden sisältönä. 
Crumb veti vaikutuspiiriinsä joukon muita taiteilijoita, joita kiinnosti mahdollisuus julkaista töitään vaihtoehtoisessa sarjakuvalehdessä. Heitä olivat Spain Rodriguez, Rick Griffin, S. Clay Wilson, Victor Moscoso, Robert Williams, Harvey Kurtzman ja Gilbert Shelton.
Zap, East Village Other, OZ, Gothic Blimp Works, Motor City, Yellow Dog sekä monet muut sarjakuvalehdet ja vastakulttuurijulkaisut tekivät tunnetuiksi Crumbin luomia hahmoja, joista tuli suorastaan vaihtoehtokulttuurin iskukuvia ja ikoneita. Tunnetuimmat Crumbin hahmoista ovat Herra Luonnollinen (Mr. Natural) ja Fritz-kissa (Fritz the Cat). Crumb saavutti nopeasti suuren suosion ja myös hänestä itsestään tuli vastakulttuurin tunnettu edustaja, joka ei suostunut kaupallistamaan töitään. Hänen luomansa Keep on Truckin’ -fraasi ja -juliste ovat osa Yhdysvaltain 1960-luvun vastakulttuurin kuvastoa. Crumb on joutunut käymään monta oikeudenkäyntiä tämän työnsä puolesta, viimeksi Amazon.comia vastaan.
Janis Joplin, Crumbin ystävä, palkkasi hänet laatimaan kannen yhtyeensä levylle Cheap Thrills. Crumb kieltäytyi myöhemmin tekemästä levynkantta The Rolling Stonesille, koska inhosi yhtyeen musiikkia.
Ohjaaja Ralph Bakshi teki Crumbin sarjakuvahahmoon perustuvan kokoillan animaatioelokuvan Fritz, kova kolli (1972). Se oli ensimmäinen piirretty elokuva, joka sai Yhdysvalloissa luokituksen ”X”, K-18. Elokuvasta tuli kassamenestys. Crumb oli siihen kuitenkin niin tyytymätön, että hän tappoi Fritz-kissan sarjakuvassaan – strutsityttö iskee elostelevaa elokuvatähtikissaa jääpiikillä päähän. Sen jälkeen Crumb ei ole luovuttanut hahmojensa elokuvaoikeuksia.
1980-luvun alussa Crumb perusti Fantagraphicsin Weirdo-antologialehden, jota hän myös aluksi toimitti (numerot 1–9).

Tyyli

Robert Crumbin piirrostyyli on saanut vaikutteita varhaisesta sarjakuvasta. Hän esikuviaan ovat olleet Billy De Beck (Kalle Kehveli), C. E. Brock (kirjan kuvittaja), Gene Ahernin sarjakuvat, George Baker (Sad Sack), 1930-luvun Merrie Melodies -animaatioiden hahmot, Sidney Smith (The Gumps), Rube Goldberg, E. C. Segar (Kippari-Kalle) ja Bud Fisher (Matti Mainio ja Jussi Juonio). Crumb on maininnut, että Carl Barks ja John Stanley ovat vaikuttaneet hänen kerrontatekniikkaansa, kuten myös sarjakuvataiteilija ja Mad-lehden perustajiin kuulunut Harvey Kurtzman.
Sisällöllisesti Crumbin tyyliin kuuluivat etenkin nuorempana räävittömyys, fantasiamaisuus, perverssit seksuaaliset mieltymykset ja auktoriteettien pilkkaaminen. Myöhemmin Crumb on muuttanut tyyliään hieman sovinnaisemmaksi tai ainakin rauhallisemmaksi ja ironisemmaksi, vaikkakin seksuaalisuus on säilynyt vahvana elementtinä. 
Crumbin vuonna 2009 ilmestynyttä Ensimmäisen Mooseksen kirjan eli Genesiksen sarjakuvasovitusta on pidetty jopa yllättävän maltillisena. Teoksen tekstit ovat uskollisia virallisille Raamattu-käännöksille. Crumbin mukaan ”Genesiksestä ei tarvinnut tehdä satiiria. Se on niin outo itsessään.” Hän ei halunnut pilkata teoksellaan, ja muun muassa vältti avointa seksin kuvaamista. Crumb piirsi 220-sivuista albumia neljä vuotta. Genesis-albumin suomennos julkaistiin helmikuussa 2010.

Henkilö

Crumb sai lapsuudessaan tiukan katolilaisen kasvatuksen, mutta nykyään hän määrittelee itsensä agnostikoksi.
Crumb on piirtänyt ystävänsä Harvey Pekarin omaelämäkerronnalliseen sarjakuvalehteen American Splendor. Sarjakuvasta tehtiin samanniminen elokuva, jossa Robert Crumbia näytteli James Urbaniak. Sekä Crumb että Pekar ovat intohimoisia vanhojen savikiekkojen keräilijöitä. Näitä tarinoita on julkaistu suomeksi albumissa Bob & Harv -sarjakuvia vuonna 1997.
Crumbin läheinen ystävä Terry Zwigoff ohjasi 1994 Crumb-dokumentin, jossa kuvattiin Crumbin perhe-elämää ja hänen kahta mielenterveysongelmista kärsivää veljeään.
1990-luvun puolivälissä Crumb osti Etelä-Ranskasta (Sauve, Languedoc-Roussillon) pienen talon. Kaupan hän rahoitti myymällä kuusi luonnosvihkoaan. Hän muutti taloon vaimonsa (Aline Kominsky-Crumb) ja tyttärensä (Sophie Crumb), nykyisin kaikki sarjakuvataiteilijoita, kanssa.

Bibliografia

Crumbin sarjakuvia on julkaistu Suomessa runsaasti sarjakuvalehdissä Jymy ja Huuli.