google/wiki40b huggingface dataset:
Isolaatio

Isolaatio tarkoittaa eri populaatioiden yksilöiden risteytymättömyyttä. Syynä tähän voi olla esimerkiksi maantieteellinen, ekologinen tai perinnöllinen syy.

Maantieteellinen isolaatio

Yleisin populaatioiden toisistaan erilleen joutumisen syy on maantieteellinen. Maantieteellisiä isolaatiotekijöitä ovat erilaiset kyseiselle lajille sopimattomat biotoopit, tavallisesti vuoristot, vesistöt, kanjonit tai autiomaat, jotka johtavat populaation jakautumiseen pienemmiksi osiksi, joiden välillä ei pääse tapahtumaan geenivirtaa, esimerkiksi kasveilla siitepölyn, siementen tai itiöiden, eläimillä yksilöiden mukana.
Eräs esimerkki maantieteellisestä eristäytymisestä on Australian alkuperäinen eläimistö, joka poikkeaa erittäin paljon muiden mantereiden eläimistöstä. Australia on ollut noin 70 miljoonan vuoden ajan erityksistä muista mantereista. Australiassa elää paljon alkeellisia nisäkkäitä pussieläimiä. Fossiililöytöjen perusteella on katsottu, että myös kaikilla muilla mantereilla on elänyt pussieläimiä, mutta ne ovat nykyaikaan tultaessa kuolleet sukupuuttoon kehittyneempien istukallisten nisäkkäiden tieltä, jotka kaikki ovat nykytiedon mukaan kehittyneet samasta pussieläinkantamuodosta. Sen sijaan Australiassa pussieläimet pääsivät kehittymään ilman kilpailua istukkanisäkkäitä vastaan monimuotoiseksi joukoksi.

Muita esteitä

Maantieteellisen eristymisen aikana voi populaatioissa kehittyä myös ekologisia, rakenteellisia tai käyttäytymiseen liittyviä esteitä, jotka aiheuttavat sen, etteivät eri populaatioiden lajit voi keskenään risteytyä tai ainakaan saada lajinmääritelmään vaadittavia lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Näitä esteitä kutsutaan isolaatiomekanismeiksi.
On osoittautunut, ettei risteytymistä tapahdu, vaikka lajit eläisivät myöhemmin samalla alueella, esimerkiksi harmaalokki ja selkälokki. Joillakin linnuilla soidinkäyttäytymisestä on tullut isolaatiotekijä, kun läheisten lajien soidinmenoissa on pariutumisen estäviä eroja. Monilla lajeilla risteytymisen estää lisääntymisajan ero. Esimerkiksi selkälokki ja harmaalokki pariutuvat eri aikaan sen lisäksi, että ne ovat ajautuneet ekologisen lokeron, ulkonäön ja soidinkäyttäytymisen osalta toisistaan hieman erilleen. Kuitenkin vankeudessa lajit ovat saaneet lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä, mikä osoittaa että ne ovat perimältään yhä varsin läheistä sukua.
Vaikka uudelleenkohdatessa tapahtuisikin lajien kesken risteytymistä, se usein kasvattaa niiden välistä kuilua entisestään. Jälkeläiset ovat lisääntymiskyvyttömiä, jolloin sellaiset geenit, jotka vaikuttavat oman lajin tunnistamisessa, karsiutuvat pois.
Psyko II

Juoni

Elokuvan tapahtumat tapahtuvat 22 vuotta ensimmäisen Psyko-elokuvan jälkeen. Murhaaja Norman Bates (Perkins) on vapautunut mielisairaalasta ja palaa kotiinsa, pahamaineiseen Batesin motelliin. Pian hänen palattuaan menneisyys alkaa kuitenkin vaivata hänen mieltään, ja hän saa vuosikymmeniä aiemmin kuolleelta äidiltään kirjeitä ja näkee hänet talon ikkunassa. Motellin ympäristössä alkaa tapahtua myös murhia, joiden tekijänä vaikuttaisi olevan vanha nainen.

Arvioita

Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kolme antoi Psyko II:lle yhden tähden, muut eivät sitäkään, keskiarvona 0,38 tähteä neljästä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen pitää käsikirjoitusta jopa alkuperäistä parempana mutta elokuvan toteutusta ei. Häneltä Psyko II saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Hebe Camargo

Hebe Maria Camargo (8. maaliskuuta 1929 Taubaté – 29. syyskuuta 2012 São Paulo) oli brasilialainen juontaja, laulaja ja näyttelijä.
Kirottu

Vastaanotto

Tähtivaeltajan Jukka Laajarinteen mukaan Palahniukin satiiri jää tässä teoksessa turhan pinnalliseksi. Hänen mukaansa teoksen otollisinta kohderyhmää ovat luultavasti nuoret lukijat.
Tunnusmerkistö

Rikostunnusmerkistö

Rikostunnusmerkistö on rikosoikeudellinen käsite, joka tarkoittaa joko rikoksen muodostavia ominaisuuksia tai osia, jotka muodostavat jonkin rangaistussäännöksen käytön edellyttämän rikostyypin. Teon on täytettävä tunnusmerkistö, jotta se olisi rangaistavaksi säädetty rikos.
Rikoksen yleinen tunnusmerkistö tarkoittaa jokaiseen rikokseen kuuluvien aineosien kokonaisuutta. Sen osia ovat erityisen rikostunnusmerkistön mukaisuus, oikeudenvastaisuus ja syyllisyys. Jos jokin inhimillinen teko on tunnusmerkistön mukaan oikeudenvastainen ja syyllisyyttä osoittava, on kyseessä rikos. Rikoksen objektiiviseen tunnusmerkistöön kuuluu tunnusmerkistön mukaisuus ja oikeudenvastaisuus ja subjektiiviseen tunnusmerkistöön syyllisyys.
Rikosoikeudellisesta oikeudenvastaisuudesta tulee erottaa vahingonkorvausoikeudellinen oikeudenvastaisuus, joka on yksi vahingonkorvausvastuun edellytyksistä. Se, että teko tai laiminlyönti on tässä mielessä oikeudenvastainen, ei välttämättä aiheuta rikosoikeudellista vastuuta.
Danny Gatton

Danny Gatton (4. syyskuuta 1945 - 4. lokakuuta 1994) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka kuoli tekemällä itsemurhan kotonaan Marylandissa 1994. Ralph Heibutzkin kirjoittama elämäkerta Unfinished Business: The Life and Times of Danny Gatton julkaistiin vuonna 2003.

Ensimmäiset vuodet

Gatton syntyi Washington D.C.:ssä 4. syyskuuta 1945. Hänen isänsä, Daniel W. Gatton Sr., oli rytmikitaristi, joka oli tunnettu ainutlaatuisesta soittotyylistään. Hän jätti musiikkiuran kasvattaakseen perhettään. Nuorempi Gatton kasvoi jakaen saman intohimon kitaraan.

Ura

Danny Gatton aloitti uransa soittamalla yhtyeissä jo teini-ikäisenä. Hän alkoi kerätä laajempaa kiinnostusta 1970-luvulla soittaessaan kitaraa ja banjoa Liz Meyer & Friends -yhtyeessä.

Itsemurha

4. lokakuuta vuonna 1994 Gatton lukitsi itsensä autotalliin ja ampui itsensä. Hän ei jättänyt mitään viestiä.
Zahra Bani

Zahra Bani (s. 31. joulukuuta 1979 Mogadishu, Somalia) on somalialais-italialainen keihäänheittäjä. Vuonna 1989 Bani muutti Somaliasta Torinoon, Italiaaan italialaisen isänsä ja somalialaisen äitinsä kanssa alkaen pelata lentopalloa. Pian hän kuitenkin löysi oman lajinsa, keihäänheiton.

Ura

Bani teki henkilökohtaisen ennätyksensä 62,75 metriä yleisurheilun MM-kilpailuissa 2005 Helsingissä. Tämän jälkeen hänellä on ollut kuitenkin terveysongelmia, jotka ovat pudottaneet suorituskykyä. Italian tilastoissa Bani on toisella tilalla Claudia Coslovichin jälkeen.
Myanmarin ympäristöpolitiikka

Myanmarin ympäristöpolitiikan arkea ovat monimuotoiset ja pitkäkestoiset ongelmat, joiden ratkaisemista vaikeuttaa maan sulkeutuneisuus. Vallassa oleva sotilasjuntta rajoittaa merkittävästi kansalaisten perusoikeuksia. Rajoitukset lehdistönvapauteen, kansalaistoimintaan ja ulkomaisten tarkkailijoiden maahanpääsyyn vaikuttavat myös ympäristöpolitiikassa.
Myanmarin ympäristöpoliittisiin haasteisiin kuuluvat energiantuotannon, kuten öljyntuotannon ja suurvesivoimaloiden, vaikutukset, villieläinten salametsästys ja niistä saatavien varojen, kuten norsujen ja norsunluun salakauppa, sekä holtiton metsien käyttö. Germanwatchin Global Climate Risk Indexin mukaan Myanmar oli vuonna 2004 myös maailman maista kymmenen suurimpia ilmastoon liittyvistä luonnonmullistuksista vaurioita saaneen maan joukossa. Nargis-myrsky huhtikuussa 2008 johti laajaan riippumattomien avustusjärjestöjen tukeen Myanmarin ihmisille. Myanmar kuitenkin esti Yhdysvaltojen sotalaivojen maihin pääsyn. Satojatuhansia ihmisiä jäi kodittomaksi ja mahdollisesti ainakin osa rannikon pelloista suolaantui merivedestä.

Norsut

Myanmarissa on suuri norsukanta: 4 000–5 000 norsua. Kansainvälinen Cites-sopimus kieltää norsujen ja norsunluutavaroiden kaupan. Villieläinkauppaa valvovan Traffic-järjestön tammikuussa 2009 julkaiseman raportin mukaan Myanmarista on tulossa norsujen ja norsunluun kaupan keskus.

Padot

Ympäristöjärjestöt ovat arvostelleet sotilasjunttaa patohankkeista, muun muassa koska ne johtavat laajoihin pakkomuuttoihin.

Metsähakkuut

Juntta sallii laajoja metsähakkuita, mikä kaventaa villieläinten elintilaa.
Aasiannakkeli

Levinneisyys

Aasiannakkelia tavataan laajalla alueella Intian niemimaalla ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seppo Kimanen

Seppo Tapani Kimanen (s. 7. helmikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen sellisti. Hän kävi keskikoulun ja osan lukiota Joensuun lyseossa. Hän opiskeli Prahan konservatoriossa 1966, Pariisin konservatoriossa 1967–1969 ja suoritti sellonsoiton opintoja Detmoldin musiikkiakatemiassa Länsi-Saksassa 1969–1970.
Kimanen soitti ensikonsertin 1969, toimi Turun musiikkiopiston lehtorina 1971–1974 ja Radion sinfoniaorkesterin kolmantena soolosellistinä 1974–1977. Kimanen perusti vuonna 1970 viulisti Yoshiko Arain kanssa Kuhmon kamarimusiikkifestivaalin. Hän toimi myös sen taiteellisena johtajana 1970–1977 ja 1980–2005. Vuonna 2006 häntä seurasi Vladimir Mendelssohn. Vuodesta 1976 vuoteen 1979 Kimanen toimi Helsingin juhlaviikkojen johtajana. Taiteen keskustoimikunnan taiteilijaprofessorina hän toimi 2000–2005. Hän johti Lontoon Suomi-instituuttia vuodesta 2005 vuoteen 2007 ja siirtyi 1. syyskuuta 2007 lehdistövirkamieheksi Suomen Tokion suurlähetystöön. Kimanen on ollut vuodesta 2010 alkaen Kauniaisten musiikkijuhlien taiteellinen johtaja. 
Kimanen soittaa Jean Sibelius -kvartetissa. Hän on toiminut useiden musiikkijuhlien taiteellisena neuvonantajana ja esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla maailmaa vuodesta 1973. Vuonna 2005 Kimanen sai Suomen Säveltäjät ry:n Madetoja-palkinnon ja Metsämiesten säätiön Luonnotar-palkinnon. Hän toimi EU:n Euroopan kulttuuripääkaupungit vuonna 2011 valintalautakunnan jäsenenä vuonna 2007. Kimanen on kirjoittanut kolumneja Kainuun Sanomiin vuodesta 1988 lähtien, Turun Sanomiin vuodesta 1997, Rondo-lehteen vuodesta 2003 ja Etelä-Suomen Sanomiin vuodesta 2005 lähtien.
Kimanen sai professorin arvonimen vuonna 1999. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1992 ja  Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 1989.
Seppo Kimasen puoliso on viulisti Yoshiko Arai.
Kasvissosekeitto

Kasvissosekeitto 
on keitto, joka on valmistettu soseutetusta porkkanasta tai muista kasviksista. Porkkanaista kasvissosekeittoa voidaan kutsua porkkanasosekeitoksi. Kasvissosekeittoa voidaan nauttia vaikka voileivän kera.
Sosekeiton voi tehdä yli jääneistä kypsistä kasviksista, jolloin se pienentää ruoan hävikkiä.
Oili Vainio

Oili Vainio (oik. Vainio-Roine) (21. lokakuuta 1940 Helsinki – 15. marraskuuta 2001 Helsinki)  oli suomalainen iskelmälaulaja, jonka paras menestys sattui 1960-luvun alkupuolelle. Hän varttui Mäntsälässä Kaanaan kylässä ja teki ensimmäisen keikkansa 16-vuotiaana paikallisen kyläorkesterin solistina. Vuonna 1960 hän pääsi Esko Könösen yhtyeen solistiksi. Veljensä, hanuristi Taito Vainion kautta hän pääsi vuonna 1961 koelauluun ja sai Toivo Kärjen vakuuttumaan taidoistaan, mikä johti ensimmäiseen levytykseen. Oili Vainion tunnetuin levytys on saksalainen tango Tanssin sun kanssasi aamuun (saks. Tanze mit mir in den Morgen), jonka hän levytti vuonna 1962. Samana vuonna Vainio meni Musiikki-Fazerin palvelukseen ja vähensi keikkailuaan. 1960-luvun lopulta lähtien hän keskittyi perhe-elämään. Viimeiset levytyksensä hän teki vuonna 1974 ja lopetti samalla myös keikkailun. Sen jälkeen hän jatkoi kuorolaulun parissa. Hän levytti kaikkiaan 28 laulua 13 vuoden aikana. Varsinaisen työuransa Oili Vainio teki virkailijana liikenneministeriössä.
1960-luvun lopulla Oili Vainio muodosti vähän aikaa esiintyneen Kolmiapila-trion Sirkka Keiskin ja Iris Raution kanssa. Toivo Kärki kaavaili kokoonpanoa Metro-tyttöjen seuraajaksi, mutta ajankohta ei ollut enää otollinen ja Kolmiapila jäi levyttäväksi televisioprojektiksi ehtimättä lainkaan tanssilavoille. Trion levytykset supistuivat kahteen vuosina 1967 ja 1968 julkaistuun singlelevyyn. Levytetyistä kappaleista kaksi oli valsseja ja toiset kaksi tangoja.
Klassinen liberalismi (kirja)

Klassinen liberalismi on vuonna 1997 ilmestynyt Risto Harisalon ja Ensio Miettisen kirja liberalismista.
Hydroksaamihapot

Hydroksaamihapot ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on funktionaalinen ryhmä, jota voidaan kuvata yleisellä kaavalla RC(=O)NHOH.
Hydroksaamihapoilla on kaksi tautomerista muotoa, jotka ova keto- ja enolimuodot. Ketomuodossa on kaksoissidos hiilen ja hapen välillä ja enolimuodossa hiilen ja typen välillä. Hydroksaamihappoja valmistetaan hydroksyyliamiinista ja karboksyylihapoista tai niiden johdannaisista kuten estereistä, anhydrideistä tai happoklorideista. Toinen tapa on aldehydeistä Angeli–Rimini-reaktiolla. Hydroksaamihapot ovat heikkoja happoja. Ne muodostavat komplekseja metalli-ionien kanssa ja esimerkiksi kompleksit raudan kanssa ovat väriltään punaisia tai violetteja. Hydroksaamihapot reagoivat Lossen-toisiintumisella muodostaen amiineja.
Life Racing Engines

W12-moottori

Lifen käyttämän W12-moottorin oli suunnitellut entinen Ferrarin moottorisuunnittelija Franco Rocchi, jonka käsialaa ovat monet Ferrarin 1970-luvun urheiluautojen moottoreista kuten 308 GTB- ja GTS-mallien moottorit. Huhujen mukaan Rocchin W12-suunnitelmat olivat alun perin jo hänen Ferrari-ajoiltaan 1970-luvulta mutta epäiltiin, että niillä ei olisi ollut itse Enzo Ferrarin hyväksyntää.
Rocchin lähdettyä Ferrarilta 1980-luvulla, hän alkoi itse kehittelemään omaa W12-moottorimalliaan. Konseptin mukaan moottori olisi yhtä lyhyt kuin normaali V8-moottori mutta korkeampi kuin muut V-moottorit koska W12-moottorissa oli kolme 4-sylinteristä moottoria päällekkäin.
Kun turboahdetut moottorit poistuivat kaudelle 1989, Ernesto Vita tajusi hyvän sauman kokeilla tehdä rahaa sillä moni talli tarvitsi uuden moottorin. Alun perin Ernesto Vita osti oikeudet W12-moottoreihin Rocchilta ja yritti myydä uudenlaista W12-moottoriaan kärkipään Formula 1 -talleille. Koska kukaan ei kuitenkaan ostanut Vitan tarjoamia moottoreita, päätti hän perustaa oman Formula 1 -tallin ja hankki itselleen kilpa-auton johon moottorit voitaisiin asentaa epäonniselta FIRST-tallilta.
Nižnjaja Ura

Ilmasto

Lauhkea vyöhyke.

Aikavyöhyke

UTC+3 (MSK)
Patrick Bruun

Patrick Magnus Bruun (17. huhtikuuta 1920  Helsinki – 30. kesäkuuta 2007 Turku) oli suomalainen antiikintutkija (historioitsija). Bruun oli erikoistunut myöhäisantiikin numismatiikkaan, ja hän toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 1965–1968 sekä Åbo Akademin yleisen historian professorina 1968–1983.
Bruunin vanhemmat olivat Otto Bruun (s. 1886) ja Elsa Maria o.s. Inberg (s. 1886). Patrick Bruunin ensimmäinen puoliso  vuosina 1945–1950 oli Kyllikki Forssell ja toinen puoliso vuosina 1953–1992 Eva Ulli Margareta o.s. Aminoff. Suomalainen sosiologi ja kansainvälisesti merkittävä alkoholipolitiikan tutkija Kettil Bruun (1924–1985) oli Patrick Bruunin nuorempi veli.
Antiklerikalismi

Antiklerikalismi merkitsee kirkon tai papiston vastaista suuntausta vastakohtana klerikalismille eli kirkollis- tai pappisvaltaisuudelle. Antiklerikaalinen henkilö on kirkonvastainen ja ei-pappismielinen. Vastustus kohdistuu papiston ja kirkon asemaan julkisessa elämässä. Historiallinen antiklerikalismi on pääosin vastustanut roomalaiskatolilaisuuden vaikutusta. Antiklerikalismi liittyy sekularismiin, jonka tarkoituksena on poistaa kirkon vaikutus niiltä osin, kuin se liittyy julkiseen ja poliittiseen elämään sekä kansalaisten jokapäiväiseen elämään.
Photo-Finish

Kappaleet

Kappaleet Rory Gallagher.
Hiijärvi (Luumäki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 381 hehtaaria eli 3,8 neliökilometriä, se on 3,1 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Sillä on 8 saarta, joiden yhteispinta-ala on 35,05 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 7,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0077 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 21,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Naistinjoen–Hiijärven valuma-alueeseen (14.199) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 76,5 metriä mpy.
Sunset Beach Party

Sunset Beach Party -festivaali on kaksipäiväinen, ja se järjestetään Karkkilassa joka vuosi heinäkuussa. Festivaali pidetään Pyhäjärvi-nimisen järven uimarannalla. Festivaalissa esiintyy suomalaisia ja toisinaan myös ulkomaalaisiakin artisteja. Sunset Beach Party järjestettiin vuonna 2019 30. kerran.
Vuoden 2010 festivaalissa artisteina olivat muun muassa Jenni Vartiainen, Maija Vilkkumaa, Agents, MockShot, Blanko, Happoradio ja Herra Ylppö & Ihmiset.
Vuonna 2019 festivaalissa artisteja olivat Olavi Uusivirta, Vesterinen Yhtyeineen, Vilma Alina, Tuure Kilpeläinen & Kaihon Karavaani, Sampsa Astala ja QMA, Maustetytöt, Koisjärven Disko, Pete Parkkonen, Pariisin Kevät, Maija Vilkkumaa, Anssi Kela, The Dusty Beaver Band, Lauma ja Fossa Glenoidales.
Luhtalehtimittari

Koko ja ulkonäkö

Luhtalehtimittari on yksi monista, keskenään melko samannäköisistä, vaaleista mittariperhoslajeista. Siivet ovat koiraalla kellertävänvalkoiset, naaraalla sävy on puhtaamman valkoinen. Siivissä on tiheässä hyvin pieniä ruskeita pisteitä. Tyvipoikkiviiru sekä sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat melko leveät ja vaaleanruskeat. Siiven kärkiosassa on lisäksi kaksi hiukan ohuempaa poikkiviirua. Tyvipoikkiviiru ei jatku takasiipeen. Sekä etu- että takasiivissä on terävärajainen musta diskaalitäplä, mutta se voi jokus myös puuttua etenkin etusiivestä. Siipien alapinnalla ei ole etusiiven ulompaa poikkiviirua lukuun ottamatta mainittavaa kuviointia, mutta poikkiviiru erottuu alapinnalla jopa yläpintaa selkeämmin. Perhosen niska on musta. Siipiväli on 21–25 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan aivan läntisimmästäkin Euroopasta Venäjän kaukoitään ulottuvalla alueella. Suomessa levinneisyys ulottuu etelärannikolta Perämeren pohjukkaan saakka, mutta Pohjanlahden rannikkoa pitkin levinneisyys ulottuu selvästi sisämaata pohjoisemmaksi. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat

Luhtalehtimittari suosii kosteita paikkoja, kuten rantoja, kosteita niittyjä sekä soita ja sopivassa ympäristössä laji voi olla huomattavan runsaslukuinen. Perhonen aloittaa lentonsa hämärän laskeuduttua ja tulee valolle. Keskenkasvuinen toukka talvehtii elokuusta toukokuuhun ja koteloituu maahan.

Ravintokasvi

Toukka on polyfagi, mutta syö erityisesti mesiangervoa (Filipendula ulmaria).
Kuusjoen vaakuna

Kuusjoen vaakuna oli Kuusjoen kunnan tunnus, jonka havu- ja aaltokorot tekevät puhuvaksi.
Vaakunan selitys on ”kultaisessa kentässä vihreä palkki, jonka yläreuna havu- ja alareuna aaltokoroinen.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kuusjoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. kesäkuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. marraskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Kuusjoki liittyi yhdessä Halikon, Kiikalan, Kisko, Muurlan, Perniön, Suomusjärven ja Särkisalon kanssa liittyivät osaksi Salon kaupunkia.
Mia Vallenius

Mia Vallenius (s. 10. elokuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 16 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja saanut neljä maalisyöttöä.
Naisten Salibandyliigassa Vallenius on edustanut Tampereen Kooveeta kaudesta 2012–2013 alkaen. Hän on pelannut runkosarjassa 108 ottelua, joissa hän on tehnyt 40 maalia ja antanut 49 maalisyöttöä. Pudotuspelejä hänellä on 24, joissa hänen tehopisteensä ovat 11 + 8. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2019.
Kääpiökuoriaiset

Ulkonäkö ja koko

Kääpiökuoriaiset ovat nimensä mukaisesti erittäin pieniä, alle 1 mm mittaisia. Niiden ruumis on soikean puoleinen ja kupera. Joiltakin lajeilta puuttuvat peitinsiivet ja joiltakin myös lenninsiivet. Toisilla lajeilla nämä siivet kuitenkin ovat: Peitinsiivet ovat mustat, harmaat tai punaruskeat ja lenninsiivet ovat pitkät, kapeat ja reunoilta sukaselliset. Niiden väri toimii suojavärityksenä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kääpiökuoriaisia tavataan kosteilla paikoilla. Niitä esiintyy kasviaineksen, lehtikarikkeen ja karjanlannan seassa sekä lahopuissa ja kompostissa.
Friisit

Asuma-alue

Friisien asuma-alue Friisia, on hallinnollisesti jaettu Länsi-, Itä- ja Pohjois-Friisiaan. Länsi-Friisia on laaja historiallinen alue Alankomaiden pohjoisosassa Vlie- ja IJ-jokien välissä. Länsi-Friisinmaan itäpuolella sijaitsee Friisinmaan provinssi. Saksassa Ala-Saksin osavaltiossa Pohjanmeren rannoilla sijaitsee Itä-Friisia, joka yhdistää Länsi-Friisian Pohjois-Friisiaan. Itä-Friisiassa sijaitsevat Aurich, Leer, Wittmund ja Emdenin kaupunki. Pohjois-Friisiaksi lasketaan alueita Schleswig-Holsteinista ja Tanskalle kuuluvasta Etelä-Juutinmaasta.

Historiaa

Friisien alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Todennäköisesti heidän esi-isänsä tulivat alueelle Pohjois-Saksasta tai jopa Skandinaviasta saakka. Ensimmäiset kirjalliset maininnat friiseistä ovat roomalaisista lähteistä, joissa heidät luokitellaan samaan joukkoon muiden germaanisten heimojen kanssa. Friisit ovat tiettävästi ainoa etninen ryhmä, jotka ovat kulkeneet samalla nimellä noista päivistä saakka nykypäivään. Roomalaiset valloittivat friisien asuinalueet vuonna 28, mutta friisit kapinoivat ja voittivat roomalaiset kuusitoista vuotta myöhemmin Baduhennawoodin taistelussa. Friisit olivat merenkävijäkansaa ja Pohjanmeri tunnettiinkin roomalaisten aikoihin nimellä Mare Frisia. Saksit lähtivät Englannin valloitusretkilleen friisien asuttaman alueen kautta ja on todennäköistä, että heidän joukkoonsa liittyi friisejäkin. Friisejä muutti myös alueille Pohjanmeren rannikolla, jotka olivat tyhjentyneet saksien lähdön jälkeen.
600-luvulla friisit perustivat Friisian kuningaskunnan, joka säilyi itsenäisenä vuoteen 734 saakka, jolloin frankit kukistivat sen Boarnin taistelussa. Friisit kapinoivat myöhemmin useampaan otteeseen, mutta kaikki yritykset kukistettiin ja itsenäistä friisien johtamaa valtiota ei enää syntynyt. Friisit kuuluivat myöhemmin useampaan valtakuntaan ja heidän aiemmin yhtenäinen asuinalueensa hajaantui. Monet friisit muuttivat asuinalueiltaan Irlantiin, Asturiaan ja Galiciaan, sekä muualle Eurooppaan. Färsaariin kuuluvan Suðuroyn saaren asukkaat käyttävät itsestään joissain yhteyksissä nimitystä Frísarnir í Akrabergi, eli Akrabergin friisit, mikä saattaa johtua saarelle aikoinaan muuttaneista friiseistä.

Nykypäivä

Nykyisin friisien asuma-alue on pirstaloitunut ja kaksi kolmesta friisikielestä, itäfriisi ja pohjoisfriisi, ovat vaarassa hävitä. Friisiläinen kulttuuri on kuitenkin säilynyt suhteellisen voimakkaana Alankomaissa ja etenkin Friisinmaan provinssissa. Alue onkin nykyisin friisiläisten kulttuurillinen keskus.

Kulttuuri

Friiseillä on pitkät perinteet luistelun saralla ja nykyisin etenkin pikaluistelussa. Hyvä esimerkki tästä on Elfstedentocht, joka pidetään Friisinmaalla. Laskuveden aikaan harrastetaan Wadlopenia, eli lenkkeilyä mudassa. Toisin kuin muut alueen kansat, friisit juovat enemmän teetä kuin kahvia. Tämä tapa on yleinen etenkin itäfriisin puhujien keskuudessa.
Miska Kangasniemi

Seurajoukkueura

Kangasniemi on Jyväskylän kiekkokoulun kasvatti. Junioriuran jälkeen hän nousi liigamiehistöön kaudeksi 1994–1995. Hän pelasi neljä kautta liigaa JYPissä ennen kuin siirtyi kaudeksi 1998–1999 Tapparaan, jossa vietti seuraavat kuusi kautta. Kaudet 2004–2005 ja 2005–2006 Kangasniemi pelasi Ruotsissa Malmö Redhawksissa. Ruotsista hän siirtyi JYPiin kahdeksi kaudeksi. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi jälleen Tapparaan. Kauden jälkeen Kangasniemi lopetti uransa.

Maajoukkueura

Kangasniemi on pelannut 12 maaottelua aikuisten maajoukkueessa ja 12 nuorten maajoukkueessa. Nuorten maajoukkuekaudella 1994–1995 hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Kaudella 1996–1997 Kangasniemi pelasi kaksi B-maaottelua. A-maajoukkueeseen hän nousi ensimmäistä kertaa kaudella 2000–2001 ja pelasi muutaman A-maaottelun sitä seuraavallakin kaudella.