google/wiki40b huggingface dataset:
Fredrik Bergstadi

Fredrik Bergstadi (2. kesäkuuta 1817 Pälkäne – 14. lokakuuta 1853 Turku) oli suomalainen opettaja, pappi ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Bdi, B-i ja F.B..
Pälkäneen Kukkolassa syntyneen Bergstadin vanhemmat olivat auskultantti Johan Reinhold Bergstadius ja Anna Katarina Lindström. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1835. Bergstadi valmistui filosofian kandidaatiksi 1841 ja maisteriksi 1844. Hänet vihittiin papiksi 1845. Bergstadi toimi vt. opettajana Porissa ja Hämeenlinnassa. Hän oli Hämeenlinnan yläalkeiskoulun kollegana 1845–1848 ja Turun yläalkeiskoulun konrehtorina vuodesta 1848. Bergstadi oli vuosina 1851–1852 Sanomia Turusta-lehden toimittajana.
Bergstadi oli naimisissa vuodesta 1845 Emilia Fredrika Walleniuksen kanssa. Hän kuoli koleraan lokakuussa 1853 Turussa. Hänen veljensä oli Johan Reinhold Bergstadi nuorempi.
Norman Gimbel

Norman Gimbel (16. marraskuuta 1927 New York – 19. joulukuuta 2018 Montecino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hänen tunnetuimpia tekstejään ovat ”The Girl from Ipanema”, ”I Will Wait for You” ja ”Killing Me Softly”, josta hänet palkittiin Grammyllä. 
Gimbel syntyi New Yorkin Brooklynissä ja opiskeli Baruch Collegessa ja Columbian yliopistossa. Hänen varhaisia hittejään olivat ”Ricochet Romance” (1953) ja ”Canadian Sunset” (1956). Säveltäjä Moose Charlapin kanssa hän teki kaksi Broadway-musikaalia: Whoop-Up ja The Conquering Hero.
Gimbel kirjoitti englanninkieliset sanat muun muassa suureen bossa nova -hittiin ”The Girl from Ipanema” ja alun perin Jacques Demyn ranskaksi sanoittamaan lauluun ”I Will Wait for You” eli teemaan elokuvasta Cherbourgin sateenvarjot. Gimbel työskenteli kymmenissä elokuvissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1973 vuoden laulun Grammy-palkinto laulusta ”Killing Me Softly With His Song” (sävellys: Charles Fox, levytys: Roberta Flack). Vuonna 1979 hän sai parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleella ”It Goes Like It Goes” elokuvasta Norma Rae. Musiikin oli tehnyt David Shire. Gimbel otettiin mukaan Songwriters Hall of Fameen vuonna 1984.
Teemu Turunen (jalkapalloilija)

Ura

Turunen debytoi Veikkausliigassa KooTeePeen edustusmiehistössä kaudella 2004. Ennen siirtymistään KooTeePeehen hän oli pelannut Kotkan Jäntevässä, Haminan Pallo-Kissoissa ja Kotkan Työväen Palloilijoissa.
Turunen kävi useasti testeissä ulkomailla. Hän oli esimerkiksi Norjassa Tromsøssä ja Italiassa Piacenzassa, mutta näistä kumpikaan ei tarjonnut sopimusta. Tromsøn ja Piacenzan lisäksi Turunen kävi harjoittelemassa Udinesen, Rangersin ja Heerenveenin joukkueissa. Udinese olisi tarjonnut sopimustakin, mutta tuolloin Turunen päätti jäädä vielä Suomeen.
Kaudeksi 2007 Turunen siirtyi kahden vuoden sopimuksella Turkuun Interin joukkueeseen. Kaudella 2008 hän jäi kuitenkin suhteellisen vähälle peliajalle ja niinpä hän siirtyi heinäkuussa takaisin KooTeePeehen.
Kaudeksi 2009 Turunen siirtyi norjalaisen Sogndalin joukkueeseen Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän jäi Sogndalissakin vähälle peliajalle, joten Turusen sopimus purettiin kesäkuussa. Heinäkuussa hän puolestaan liittyi Ruotsin Superettanin Falkenbergin riveihin  Falkenbergissä Turunen kärsi loukkaantumisesta ja hän pelasi vain yhdessä ottelussa. 
Loukkaantumisen jälkeen Turunen palasi loppukaudella 2010 Ykkösen FC KooTeePeen joukkueeseen . Seuraavaksi kaudeksi hän puolestaan siirtyi vuoden sopimuksella saman sarjan FC Lahteen, joka nousi kauden päätteeksi Veikkausliigaan.  Hän pelasi Lahdessa 19 ottelussa ja teki kuusi maalia. 
Turunen joutui lopettamaan pelaajauransa polven rustovamman vuoksi. Tämän jälkeen hän on toiminut pelaaja-agenttina muun muassa veljelleen. 
Turunen opiskelee oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.
Rob Sheridan

Robert "Rob" Sheridan (s. 1979) on yhdysvaltalainen ohjaaja, valokuvaaja ja suunnittelija. Hänet tunnetaan parhaiten Nine Inch Nails -yhtyeelle vuodesta 1999 lähtien tekemistään töistä.
Mäkirikko

Ulkonäkö ja koko

Mäkirikko kasvaa 4–15 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, hento, nystykarvainen ja monilehtinen. Aluslehdet ovat 3–5-halkoisia ja kuihtuvat varhain. Ylimmät lehdet ovat suikeita ja ehytlaitaisia. Valkoiset, kaksineuvoiset kukat ovat kukkaperä lyhyempiä. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Terälehdet ovat 3–4 mm pitkiä ja pyöreäpäisiä. Heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, ja emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Mäkirikko kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen, pallomainen kota. Kotaperät ovat 2–3 kertaa kodan pituisia. Mäkirikko on usein vaikeasti havaittava laji, koska se kuivuu kokonaan pois kuivina keväinä ja alkukesinä.

Levinneisyys

Mäkirikon levinneisyysalue keskittyy Eurooppaan, jossa lajia tavataan Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta Fennoskandian eteläosiin, Baltiaan, Valko-Venäjälle, Romaniaan, Bulgariaan, Etelä-Ukrainaan ja Etelä-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella lajia kasvaa paikoitellen Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Lähi-idässä. Suomessa mäkirikko kasvaa levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Lajia esiintyy Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla. Lisäksi lajista on vanha tulokasesiintymä Etelä-Pohjanmaalta.

Elinympäristö

Mäkirikko kasvaa kuivilla ja ohuthumuksisilla kallionrinteillä, hiekkaisilla kedoilla, kiviaidoilla ja lintujen istumapaikoilla. Laji on kalkinsuosija.

Käyttö

Mäkirikkoa on aikaisemmin käytetty muun muassa Keski-Euroopassa lääkekasvina.
Työterveyshuolto

Työterveyshuolto Suomessa on lakisääteistä toimintaa. Työnantajan on kustannuksellaan järjestettävä työntekijöille työterveyshuolto. Se voi olla joko pelkästään ennalta ehkäisevää ja sisältää terveystarkastuksia tai, kuten nykyään useimmiten, sisältää myös sairaanhoitoa.
Käytännössä työnantaja voi järjestää työterveyspalvelut kunnan terveyskeskuksen palveluna, tai se voi järjestää ne itse tai ostaa yksityiseltä palvelujentuottajalta. Yrittäjä voi halutessaan liittyä työterveyshuoltoon.
Työterveyshuollon ammattilaisia ovat työterveyshoitajat, työterveyslääkärit, työfysioterapeutit.
Työterveyslaitoksen professori Guy Ahosen mukaan työterveyshuollon tulisi olla ennalta ehkäisevää. Käytännössä kuitenkin sairauksien hoito korostuu, ja myös tehokkuus ja lyhytnäköinen kilpailuttaminen haittaavat työterveyshuoltoa. Ahosen mukaan liike-elämän palveluyritykset panostavat eniten työterveyshuoltoon, kun taas vähiten siihen satsataan liikennealalla ja kunnissa.
Mazatecinsalvia

Yleistä

Mazatecinsalvia tuottaa vain muutaman erittäin huonosti itävän siemenen. Huono itämiskyky johtuu elinpaikan aiheuttamasta sisäsiittoisuudesta, jonka takia kasvit eivät pölyty kunnolla. Mazatecinsalvia lisääntyy kaatumalla maahan ja kasvattamalla nivelestä juuret. Kasvin kasvattajien keskuudessa sitä kuitenkin lisätään pistokkaista. Alkuperäiseltä kasvin elinalueelta tuotiin vain muutama pistokas, joita kasvatetaan nykyään ympäri maailmaa. Tunnetuin pistokkaista on Wasson/Hofmann-nimellä kulkeva, joka on saanut nimensä tuojiensa mukaan. Myös muutamia muita lajikkeita on olemassa, mutta ne ovat lähes identtisiä Wasson/Hofmannin kanssa.

Päihteenä

Mazatecinsalvia on perinteisesti ollut osa meksikolaisen Mazatec-kansan pyhiä toimituksia. Muualla maailmassa mazatecinsalvia on yleistynyt päihteenä 1990-luvun lopulta lähtien.

Käyttö

Mazatecinsalvian pääasiallinen vaikuttava, aistiharhoja tuottava yhdiste on nimeltään salvinoriini A. Se on vahva psykoaktiivinen yhdiste, joka vaikuttaa jo 100 µg annoksella. Salvinoriini A on selektiivinen kappa-opioidireseptorin agonisti. Kasvi sisältää myös useita muita salvinoriineja, joiden aktiivisuus vaihtelee.
Kasvin kuivattuja lehtiä poltetaan tavallisesti piipussa. Toiset suosivat vesipiippua, koska se kosteuttaa tai viilentää savua sekä vähentää mm. tervan määrää. Vaporisaattori, laite jolla höyrystetään tavallisesti kannabiksesta vaikuttavia ainesosia, on myös yleinen laite salvian käyttäjillä. Salvinoriini A vaatii hieman THC:tä korkeamman höyrystymislämpötilan, noin 230 astetta. Vaporisaattoria käytettäessä salvinoriini A on tarkoitus saattaa höyrystymislämpötilaan, jolloin vain pieni osa muista terveydelle haitallisista aineista kuten tervoista tai hiilimonoksidista pääsee käyttäjän keuhkoihin asti. Kasvista tehdyllä uutteella voidaan saavuttaa vielä lehtirouhettakin voimakkaampia vaikutuksia.

Vaikutukset

Mazatecinsalvia aiheuttaa samankaltaisia näköharhoja ja reaktioita kuin LSD. Näihin kuuluvat muun muassa unenomaiset kokemukset, tunnemaailman laajeneminen. Ei-toivottuina vaikutuksina saattaa esiintyä muun muassa pelko- tai paniikkitiloja. Vaikutukset kestävät tyypillisesti muutamasta minuutista kymmeneen minuuttiin.

Vaikutusten kesto ja sivuvaikutukset

Useisiin päihteisiin verrattuna salvian vaikutukset ovat lyhytkestoisia. Polttamalla vaikutus kestää noin viisi minuuttia ja lievemmät vaikutukset ovat ohi noin 15 minuutissa. Suurilla annoksilla vaikutus voi kuitenkin kestää jopa puoli tuntia. Pureskelemalla vaikutukset kestävät pidempään, mutta ovat samalla lievempiä.

Lainsäädäntö

Suomessa mazatecinsalvia luokiteltiin kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi 1. huhtikuuta 2016.
Bergendahls

Granit

Granit Funktion & Förvaring AB:n perustivat Ruotsin Sundbybergissä vuonna 1996 Anett Jorméus ja Susanne Liljenberg. Siitä tuli life style -yritys, jonka erikoisalaa ovat käytännölliset kodin esineet ja säilytysratkaisut. Ensimmäinen Granit-liike avattiin toukokuussa 1997 Tukholman Södermalmilla osoitteessa Götgatan 31. Vuonna 2008 Bergendahls osti Granitin. Suomeen Granit tuli vuonna 2013, jolloin se avasi ensin pilottimyymälän Helsingin Bulevardille ja sitten toisen Forumiin. Myöhemmin tulivat myymälät Tampereelle, Turkuun ja Ouluun. Ruotsin ja Suomen lisäksi myymälöitä on myös Norjassa.

Glitter

Glitter-korutukkuyritys syntyi 1970-luvulla, kun Sven-Axel Svensson avasi tupakkakaupan Ruotsin Söderköpingiin. Hän laajensi toimintaa pian korujen tukkukauppaan. Vuonna 1992 Svensson ryhtyi myös korujen vähittäiskauppiaaksi ja avasi ensimmäisen Glitter-myymälän. Perustajan kuoltua vuonna 1999 yrityksen osti sijoitusyhtiö KF Invest, ja vuonna 2004 Glitter tuli osaksi Bergendahl-konsernia.
Vuonna 2019 Glitterillä oli noin 180 myymälää neljässä eri maassa, niistä nelisenkymmentä Suomessa.
Petteri Nisunen

Petteri Nisunen (s. 19. joulukuuta 1962) on suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija, joka on tehnyt Tommi Grönlundin kanssa yhteistyötä nimellä Grönlund–Nisunen. Nisunen on toiminut vuodesta 2012 alkaen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun nykytaiteen Professor of Practice -tehtävässä.
Angleterre

Angleterre on Helsinkiin vuonna 1910 perustettu ravintola, joka toimi vuoteen 1976 asti ruokaravintolana ja on siitä lähtien tunnettu yhtenä Helsingin ensimmäisistä englantilaistyylisistä pubeista. Se sijaitsee osoitteessa Fredrikinkatu 47.
Angleterre perustettiin vuonna 1910 Kluuvin Hallituskadulle (nyk. Yliopistonkatu) Renlundin rautakaupan taloon. Siitä se siirtyi vuonna 1955 Kamppiin Fredrikinkadun ja Kalevankadun kulmaan Paraisten Kalkki -yhtiön uuteen toimitaloon, jossa ravintolan tiloja on sittemmin useaan otteeseen muutettu ja korjattu.
1970-luvun alussa Angleterren omisti myös Finlandia-talon ja Klippanin ravintoloita hoitanut Aarno Roiha. Ranskalaistyyppisen ruokaravintolan omistus siirtyi vuonna 1972 Martti Kirsitielle ja Marita Lindahlille, kunnes seuraava omistaja Elanto teki Angleterrestä englantilaistyylisen pubin vuoden 1976 alusta. Nykyisin Angleterre kuuluu HOK-Elannon Oluthuone-ketjuun.
Nimi Angleterre on ranskaa ja tarkoittaa Englantia.
Maksalaatikko

Maksalaatikko on suomalainen perinneruoka. Maksalaatikko on vakiinnuttanut asemansa myös ympärivuotisena ruokalajina. Maksalaatikon valmistukseen on käytetty muun muassa riisiä, voita tai margariinia, siirappia, kananmunaa, sipulia ja jauhettua maksaa sekä rusinoita.
Laatikko tarjotaan perinteisesti sulattaen kirnuvoita sen päälle ja joskus hapankarvaista marjoista, kuten puolukasta tai karpaloista, tehdyn soseen kanssa. Tämä heijastelee varhaissuomalaista elintapaa, jossa helposti säilyvät elintarvikkeet, kuten voi ja happamat marjasoseet, tyydyttivät vitamiinintarvetta yli talven samalla, kun sisäkasvatukseen sopivat eläimet, kuten sika, teurastettiin yhteen tai kahteen otteeseen talven yli muiden ravintoaineiden saannin takaamiseksi.
Myös maksalaatikon valmistustapa seuraa aikaisen maatalousyhteiskunnan rytmejä: se on leimallisesti uunin jälkilämmössä varovasti haudutettu sekä hitaasti pinnaltaan ruskistettu ruokalaji. Alun perin se lienee ollut tapa käyttää sian tai suuremman metsäriistan sisäelimiä yhdessä nauriin kanssa eräänlaiseksi pataruoaksi, hieman kuten Itä-Suomessa on syntynyt lihaisempi karjalanpata. Riisin ja rusinoiden saavuttua Suomeen siitä on sittemmin jalostunut nykymuotoinen kiinteä, makeanomainen laatikkoruoka.
Vuonna 2015 tehdyssä tutkimuksessa maksalaatikko oli suosituin einesruoka, etenkin yli 30-vuotiaiden keskuudessa.
NHL-kausi 1929–1930

Runkosarja

Vastatoimenpiteenä vähäisille maalimäärille tehtiin merkittävä sääntömuutos. Pelaajille annettiin lupa syöttää eteenpäin myös hyökkäysalueella. Aikaisemmin tämä oli ollut sallittua vain puolustus- ja keskialueella. Väärinkäytöksiä seurasi, sillä pelaajat jäivät seisoskelemaan vastustajan maalin eteen ja odottamaan syöttöä. Sääntöä muutettiin uudelleen kauden puolivälissä joulukuussa 1929, ja pelaajien ei enää sallittu luistelevan hyökkäysalueelle ennen kiekkoa. Näin syntyi nykyinen paitsiosääntö.
Boston Bruinsin Ralph ”Cooney” Weiland otti sääntömuutoksista kaiken irti ja murskasi NHL:n vanhan piste-ennätyksen 73 tehopisteellään. Weiland ja Vezina Trophyn voittanut Tiny Thompson kiidättivät Bruinsin sellaiseen vauhtiin, että kauden päätteeksi joukkueen tilastot koostuivat 38 voitosta, 5 tappiosta ja yhdestä tasapelistä. Siten Bruinsin voittoprosentiksi muodostui 87,5. Ennätystä ei vielä vuoteen 2017 mennessä ole rikottu.
Conn Smythe kasvatti kaksi erinomaista hyökkääjää, Harvey Jacksonin sekä Charlie Conacherin, ja yhdessä Joe Primeaun kanssa syntyi näiden kolmen muodostama niin sanottu tenavaketju, Kid line. Conacher teki maalin heti ensimmäisessä NHL-vaihdossaan. Jackson sai lempinimen ”Busher” Toronton valmentaja Tim Dalyltä, joka pyysi häntä auttamaan eräiden mailojen kanssa. ”Olen kiekkoilija, en mailapoika”, Jackson totesi Dalylle, joka vastasi sanomalla: ”Sinä senkin nuori, kokematon puskapoika (’busher’)!” Siitä lähtien ensin mainittua alettiin kutsua nimellä Busher Jackson.

Pudotuspelit

Pudotuspeleissä kummankin divisioonan sijoille 2-3 sijoittuneet pelasivat vastakkaisen divisioonan joukkueita vastaan pääsystä välieriin. Välieriin pääsivät suoraan divisioonien voittajajoukkueet. välierissä kohtasivat toisensa divisioonien voittajat, sekä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeet. Puolivälierissä paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit. Divisioonavoittajien välierä pelattiin paras viidestä ja toinen välieräottelu ja loppuottelu pelattiin paras kolmesta menetelmällä.
Boston Bruins oli ollut runkosarjassa ylivoimainen ja se voittikin Montreal Maroonsin välierässä. Loppuotteluissa Montreal Canadiens voitti kuitenkin Bruinsin voitoin 2-0 ja saavutti näin kolmannen Stanley Cup voittonsa.
Konstantin Batjuškov

Konstantin Nikolajevitš Batjuškov (ven. Константи́н Никола́евич Ба́тюшков; 29. toukokuuta (J: 18. toukokuuta) 1787 Vologda – 19. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1855 Vologda) oli venäläinen runoilija.

Elämä

Konstantin Batjuškov kuului vanhaan aatelissukuun. Hän sai koulutuksensa ranskalaisessa ja italialaisessa sisäoppilaitoksessa Pietarissa. Batjuškov työskenteli aluksi kansanvalistusministeriön kanslianhoitajana, mutta vuonna 1807 siirtyi armeijan palvelukseen. Hän oli mukana Suomen sodassa, mutta ei juurikaan joutunut taisteluihin, vaan vietti talven 1808–1809 Vaasassa ja Naantalissa. Myöhemmin Batjuškov osallistui Napoleonin vastaiseen sotaretkeen ja työskenteli vuodesta 1818 lähtien diplomaattina.
Batjuškov alkoi kirjoittaa runoja vuonna 1802. Hänen maailmankuvaansa vaikuttivat 1700-luvun ranskalaiset valistusajattelijat. Batjuškov osallistui Arzamas-kirjallisuuskerhon toimintaan ja tuli tunnetuksi ”kevyen runouden” johtohahmona, joka korosti muodon puhtautta, sujuvuutta ja joustavuutta. Hän ylisti maallisen elämän iloja, ystävyyttä ja rakkautta sekä painotti runoilijan vapautta yhteiskunnan kahleista. Napoleonin sota ja Moskovan hävitys aiheuttivat pettymyksen ja suuntautumisen uskonnollisiin aiheisiin. Tummat sävyt lisääntyivät runoilijan loppuvaiheen tuotannossa. Vuonna 1822 Batjuškov sairastui henkisesti ja vietti elämänsä viimeiset kaksi vuosikymmentä Vologdassa. Sairaus on jälkikäteen arvioitu oireiden perusteella skitsofreniaksi. Batjuškovin aikana sitä ei vielä ollut diagnoosina olemassa.

Batjuškov ja Suomi

Teoksessaan ”Katkelma venäläisen upseerin kirjeestä Suomesta” (1809) Batjuškov kuvaa Suomea ossianimaisen alkukantaisena ja salaperäisenä maana. Eräässä aikaisemmassa runossaan Batjuškov piirtää kuvan ”köyhästä, onnettomasta suomalaisesta”, joka ”heittää reppunsa väsyneiltä olkapäiltään, istuutuu nurkkaan ja pyyhkien kyyneleet rikkinäisellä hihallaan, nakertaa pettuleivän kannikkaa... Voi sitä onnetonta kylmän maan poikaa! Hän tuntee kyllä nälän, sodan ja venäläiset!”
Batjuškovilla on ollut huomattava vaikutus venäläisen sivistyneistön Suomi-kuvaan. Valentin Kiparskyn mukaan Aleksandr Puškin sai häneltä aiheen runoelman Ruslan ja Ljudmila suomalaisiin tietäjähahmoihin. Kiparsky pitää todennäköisenä, että myös toinen Puškinin tunnettu suomalaisen epiteetti, ”luonnon surullinen poikapuoli” on syntynyt Batjuškovin vaikutuksesta.
Savalduman karstijärvi

Maantietoa

Järvi sijaitsee karstialueella, jota sadevesi rapauttaa voimakkaasti. Se on syövyttänyt kalkkikivikallioon uurteita, syviä koloja ja maanalaisia onkaloita. Sadevedet imeytyvät tavallisesti näihin maanalaisiin onkaloihin ja vedet kulkeutuvat maanalaisissa puroissa alemmaksi purkautuen esille karstilähteistä. Keväällä, kun lumet sulavat, ei maan alle mahdu niin paljon vettä kuin sinne olisi tarjolla. Maanalaiset onkalot täyttyvät ja loput sulamisvesistä jäävät maan pinnalle. 
Savaluduman kylän vieressä sijaitsee Savalduma soo, joka sijaitsee turpeen peittämän karstialueen päällä. Suon reunassa kalkkikivipinta on rapautunut rikki niin, että maastossa voidaan erottaa jopa 4,5 metriä korkea penger. Sen muodostaa sarja karstikuoppia (viroksi karstilehtri), joita on yli 60. Ne ovat läpimitoiltaan 2–75 metriä ja noin 2,5 metriä syviä.
Muutaman viikon vuodessa keväällä, kun suon ja ympäristön sulamisvedet valuvat suon laidassa sijaitsevan penkerettä vasten, syntyy suon reunaa seuraava pitkä karstijärvi. Sen kokonaispinta-ala voi kasvaa jopa 100 hehtaarin suuruiseksi. Sen suurimmaksi syvydeksi on mitattu 6 metriä, mutta keskisyvyydeksi vain 1,7 metriä. Kun kesä lähestyy ja vesi imeytyy maan alle, laskee vedenpinta alemmaksi ja suurjärvestä kuroutuu erilleen pienempiä järviä ja lampia. Ensin se katoaa pohjoispuolelta (Eesjärv), missä on matalinta. Vesi jää lopuksi karstikuoppiin ja muutamaan suon reunassa olevaan pysyvään järveen. Alueen eteläpuolella sijaitsee Tagajärv, jossa pysyy vesi koko kesän ajan. Sinne lasketaan jätevettä, joka rehevöittää sen voimakkaasti. Järven pinta-ala on 3 ha ja sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Koska järvi sijaitsee suon reunalla, valuu siihen ruskeaa humuspitoista vettä. Tällainen järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi. Karstialueen järviin liukenee runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Tällainen järvi luokitellaan alkalitrofiseksi järveksi (viroksi alkalitroofne tai allikatoiteline, AL). Kun siihen lasketaan vielä runsaasti ravintoaineita sisältävää jätevettä, rehevöityy järvi voimakkaasti. Järven rehevöityminen on niin voimakasta, että se on muuttunut hypertrofiseksi järveksi. Järven vesi vaihteleekin eri vuodenaikojen mukaan punaisesta ruskeaan ja keltaisesta oliivin vihreään.
Keltasänkiyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Rotevatekoinen, yleisväriltään kellanruskea, likimain keskikokoinen yökköslaji. Perhosen yleisvaikutelma on kirjava, kellansävyinen ja etusiivessä kapean vaalean juovan reunustamat rengas- ja munuaistäplä ovat selvästi siipien pohjaväriä tummemmat. Etusiiven keskiosassa sen poikki kulkee tumma keskivarjo ja ulompi poikkiviiru muodostaa yleensä yhtenäisen juovan. Takasiivet ovat koiraalla vaaleanharmaat, hieman etusiipiä vaaleammat ja ulkoreunaa kohti tummuva. Naaraalla tasaisemman harmaat. Takasiipien siipisuonet eivät erotu hyvin. Siipiväli 32–35 mm.
Hyvin samannäköinen laji on etenkin harmosänkiyökkönen (Hoplodrina blanda), jonka erottaminen keltasänkiyökkösestä voi olla joskus vaikeaa. Ilman tarkempaa tutkimista myös sekoittaminen ruskonurmiyökköseen (Caradrina morpheus) on mahdollista.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan Euroopasta Itä-Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa se on maan etelä- ja keskiosien asukki levinneisyyden pohjoisrajan ollessa suunnilleen Kokkola-Lieksa-linjalla. Perhosten lento alkaa kesäkuun loppupuolella ja jatkuu elokuun puoleenväliin huipun sijoittuessa heinäkuun keskivaiheille.

Elinympäristö ja elintavat

Keltasänkiyökkönen elää hyvin monenlaisissa avoimissa ympäristöissä, etenkin lämpimillä rinnepaikoilla, puutarhoissa ja pellonreunamilla. Esiintymispaikallaan se on yleensä runsaslukuinen. Perhoset lentävät pimeän turvin ja tulevat valolle, harvemmin syötille.
Keskenkasvuinen toukka talvehtii ja koteloituu keväällä maaperään.

Ravintokasvi

Toukka syö etenkin hierakoita (Rumex), mutta myös monia muita ruohovartisia kasveja.
Hondurasin lempira

Hondurasin lempira (HNL) on Hondurasin virallinen rahayksikkö, joka korvasi aiemman peson vuonna 1931. Lempira jakaantuu 100 centavoon eli senttiin.
Ponnahduskirja

Ponnahduskirja eli näyttämökirja on kolmiulotteinen tai liikkuvia osia sisältävä kirja. Kolmiulotteisissa kirjoissa aukeamaa avatessa esiin nousee moniulotteinen asetelma. Liikkuvat osat voivat puolestaan toimia esimerkiksi siten, että sivun reunassa on pieniä kahvoja tai rattaita, joilla sivun elementtejä liikutellaan.
Nykyaikana ponnahduskirjat ovat yleensä suunnattu lapsille, mutta alun perin liikkuvia osia käytettiin havainnollistamaan esimerkiksi filosofisia teorioita. Ponnahduskirjojen vuorovaikutteisuus on osa interaktiivisten palveluiden kehittymistä, johon kuuluvat nykyään myös esimerkiksi videopelit ja multimedia.

Historia

Ensimmäisen tunnetun ponnahduskirjan julkaisi 1300-luvulla kirjailija ja filosofi Ramon Llull, jossa hän käytti kirjan liikuteltavia elementtejä filosofisia teorioitaan.  1700-luvulta lähtien ponnahduskirjoja käytettiin kasvavissa määrin viihteeseen, erityisesti lapsille.
1900-luvulla ponnahduskirjojen merkittävimpiä kehittäjiä ja julkaisijoita oli amerikkalainen Waldo Hunt (1920-2009). Mainostoimistossa työskennellyt Hunt kiinnostui ponnahdustekniikasta ensin lehti- ja muun mainonnan osana. Myöhemmin 1960-luvulla hän perusti Intervisual Books -nimisen yrityksen ja ryhtyi kustantamaan "interaktiivisia kirjoja" eli ponnahduskirjoja. Huntin yritys julkaisi satoja ponnahduskirjoja, kuten esimerkiksi puolalaisen Jan Pieńkowskin palkitun Haunted House-kirjan (1979), lukuisat kirjat Disneylle sekä useita kirjoja Babar-hahmoihin liittyen. Hunttia on kutsuttu ponnahduskirjojen kuninkaaksi.
Euroopan kuuluisimpia ponnahduskirjailijoita oli tšekkiläinen Vojtěch Kubašta (1914-1992). Hän kehitteli ponnahdustekniikkaansa alun perin havainnollistaakseen tšekkiläisten sosialististen tuotteiden ominaisuuksia niiden markkinointimateriaaleissa. Kubaštan ponnahduskirjaversio Punahilkasta (1956) avasi hänen uransa ponnahduskirjailijana. Punahilkkaa seuranneina vuosina Kubaštan ponnahduskirjoja käännettiin 24 eri kielelle ja niitä myytiin 35 miljoonaa kappaletta.