google/wiki40b huggingface dataset:
Winslow Homer

Winslow Homer (1836–1910) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän maalasi dramaattisia maalauksia naturalistiseen tyyliin. Maalausten aiheet liittyivät usein mereen ja metsiin. Maisemien ohella hän teki laatukuvia metsästäjien ja kalastajien arjesta.
Homer aloitti uransa kuvittajana, ensin Bostonissa ja sitten New Yorkissa. Hän opiskeli öjymaalausta jonkin aikaa vuonna 1861 ja jatkoi sitten Harper’s Magazinen kuvittajana. Parin vuoden kuluttua hän teki ensimmäiset sisällissotaa kuvaavat maalauksensa, jotka olivat kuvitusten tapaan kertovia.
Homer oli tuottelias 1860- ja 1870-luvuilla. Hän ansaitsi elantonsa edelleen kuvituksilla, mutta alkoi tulla tunnetuksi myös maalarina. Maalausten aiheet löytyivät Massachusettsin ja New Jerseyn rannikoilta, Adirondackista ja New Yorkin osavaltion harvaan asutuilta seuduilta. Vuonna 1866 hän maalasi vajaan vuoden verran Pariisissa ja Ranskan maaseudulla. Homer tuskin oli kosketuksissa ranskalaisiin avantgardisteihin, vaikka periaatteessa jakoikin heidän kiinnostuksensa ulkoilmamaalaukseen, japonismiin ja työskentelyyn sarjoina.
Vapaa-ajan vietto ja leikki, naiset sekä lapset olivat Homerin yleisimpiä aiheita 1870-luvulla. Näihin aikoihin hän alkoi maalata myös akvarelleja, joiden ansiosta hän saattoi jättää kuvittajan työt vuoteen 1870 mennessä. Homerin tuotanto alkoi saada uutta ilmettä 1880-luvulta alkaen. Hän oleskeli 1881 Cullerboatsissa, englantilaisessa kylässä lähellä Tynemouthia. Hän kuvasi varsinkin kalastajakylän naisten askareita. Tarinallisuus ja kuvittavuus alkoivat jäädä Homerin tuotannossa sivuun, kun meren ja vesimassojen voima nousi maalauksissa etusijalle 1890-luvulla. Homerin loppukauden dynaamisesti sommitellut teokset ovatkin hänen tunnetuinta ja arvostetuinta tuotantoaan.
Laodameia (Bellerofonin tytär)

Laodameia (muinaiskreikaksi Λαοδάμεια) oli kreikkalaisessa mytologiassa Bellerofonin tytär. Homeroksen mukaan hän synnytti Zeukselle pojan nimeltä Sarpedon.
NHL:n varaustilaisuus 2009

NHL:n varaustilaisuus 2009 oli NHL:n 47. vuotuinen varaustilaisuus. Se järjestettiin osana Montreal Canadiensin satavuotisjuhlallisuuksia Centre Bell, Montréalissa, 26.–27. kesäkuuta. Tilaisuudessa varattiin pelaajia, jotka ovat syntyneet joko loppuvuonna 1990 tai alkuvuonna 1991. New York Islanders varasi draftin ensimmäisellä vuorolla kanadalaishyökkääjä John Tavaresin.

Varausvuorojen arvonta

Varausvuorojen arvonta järjestettiin 14. huhtikuuta 2009. Ensimmäinen varausvuoro meni painotetussa arvonnassa, jossa runkosarjan viimeinen saa suurimman mahdollisuuden varata ensimmäisenä, New York Islandersille, joka oli myös runkosarjan viimeinen.
Kun runkosarjan viimeinen voitti arvonnan, muiden joukkueiden osalta jää runkosarjan järjestys voimaan. Sarjan viidellä huonoimmalla joukkueella oli mahdollisuus voittaa ensimmäinen varausvuoro. NY Islandersin jälkeen seuraavina varaavat Tampa Bay Lightning, Colorado Avalanche, Atlanta Thrashers ja Los Angeles Kings.

Kykyjenetsijöiden arviointi

Keskeinen amerikkalainen kykyjenetsintäorganisaatio Central Scouting Service listasi huhtikuussa 2009 varaustilaisuuden lahjakkaimmat pelaajat perinteisessä viimeisessä arviionnissa ennen varsinaista varaustilaisuutta.
Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista paras oli John Tavares, joka voitti OHL-juniorisarjan pistetilaston kauden aikana. Hänen jälkeensä toisena ja kolmentana olivat kesksuhyökkääjät Matt Duchene ja Evander Kane. Euroopassa pelaavien jääkiekkoilijoiden listaa hallitsivat ruotsalaiset, sillä kahdeksan parasta kenttäpelaajaa ja paras maalivahti tulee maasta. Kenttäpelaajien listalla kärjessä on puolustaja Victor Hedman, jonka jälkeen tulevat järjestyksessä Magnus Pääjärvi-Svensson ja Jacob Josefson.

Kaupankäynti

Varaustilaisuuden yhteydessä NHL-joukkueet vaihtavat myös pelaajia ja varausoikeuksia. Ensimmäisenä päivänä vain kaksi joukkuetta vaihtoivat pelaajiaan. Philadelphia Flyers hankki Anaheim Ducksista puolustaja Chris Prongerin ja nuoren Ryan Dinglen vaihdossa Joffrey Lupuliin ja Luca Sbisaan. Lisäksi Philadelphia antoi Anaheimille tämän ja seuraavan vuoden ensimmäisen kierroksen varausvuoron. Muissa ensimmäisen päivän kaupoissa vaihdettiin vain varausoikeuksia.
Transitiivisuus (kielioppi)

Transitiivisuus on verbin ominaisuus, jossa niiden valenssiin kuuluu objekti. Vastaavasti lausetta, jossa on objekti, kutsutaan transitiivilauseeksi. Joidenkin verbien, jotka tavallisesti ilmaisevat aikaansaamista tai abstraktia suhdetta, yhteydessä objekti on pakollinen. Tavallisempaa on kuitenkin, että objekti voidaan lisätä tai jättää lisäämättä riippuen siitä, halutaanko painottaa kohdetta vai itse toimintaa.

Transitiiviset verbit

Transitiivisiin verbeihin liittyy lauseessa tavallisesti kaksi nominia, subjekti (tekijä) ja objekti (tekemisen kohde). Suomen kielessä subjektin sija on nominatiivi (päätteetön) ja objektin sija on joko akkusatiivi (päätteetön tai pääte -n), jos tekeminen kohdistuu koko asiaan, tai partitiivi (pääte takaäänteenä -a, jos sanavartalossa esiintyy takavokaali a, o tai u, tai etuäänteenä -ä, jos sanavartalossa ei esiinny takavokaaleja), jos tekeminen kohdistuu vain asian johonkin osaan.

Intransitiiviset verbit

Intransitiivinen verbi ilmaisee tekemistä, joka ei kohdistu mihinkään kohteeseen. Kun transitiiviverbiin liittyy kaksi nominia, joista toinen on subjekti (tekijä) ja toinen objekti (tekemisen kohde), intransitiiviverbiin liittyy vain yksi nomini, joka on subjekti (tekijä). Koska suomessa ei kuitenkaan ole indoeurooppalaisille kielille tyypillistä muodollista subjektia (ruotsin det, englannin it, saksan es), voi subjektikin joissakin tapauksissa puuttua kokonaan. Esimerkiksi "Sataa" on joko transitiivinen verbi, jos ilmoitetaan sataako vettä vai lunta, tai intransitiivinen kun tätä ei ilmoiteta, missä tapauksessa subjekti puuttuu kokonaan. Indoeurooppalaiset kielet vaativat tässä kuitenkin muodollisen subjektin: "Sataa (vettä)" on ruotsiksi "Det regnar", englanniksi "It is raining" ja saksaksi "Es regnet", ja "Sataa lunta" on ruotsiksi "Det snöar", englanniksi "It is snowing" ja saksaksi "Es schneit". Indoeurooppalaisten kielten tämä verbi on puhtaammin intransitiivinen kuin suomen, jossa satava veden olomuoto ilmoitetaan sataa-verbiä seuraavalla partitiivilla, ja sataa on siten lähempänä transitiivi- kuin intransitiiviverbiä suomen kielessä.
Jean Clair

Jean Clair (oik. Gérard Régnier, s. 20. lokakuuta 1940 Pariisi) on ranskalainen kansallisperintöä vaalivan viraston johtaja, kirjailija, esseisti, usein esiintyvä poleemikko ja taidehistoroitsija. Hän toimi myös Musée Picasson johtajana. Hän on ollut Ranskan akatemian jäsen toukokuusta 2008 lähtien.

Henkilöhistoria

Jean Clairin vanhemmat olivat maanviljelijöitä, mutta hän syntyi kuitenkin Pariisin VI kaupunginosassa. Hän kävi koulua Pariisin parhaissa oppilaitoksissa, ja lopulta, ennen yliopisto-opiskeluja, hän oli niin sanotulla valmistavalla luokalla Henry IV -lyseossa. Hän suoritti Sorbonnen yliopistossa filosofian tohtorin tutkinnon nykykirjallisuudessa. Tämän jälkeen hän suoritti Harvardin yliopistossa vastaavan tohtorin tutkinnon. Amerikan opintojensa aikana hän toimi läheisessä yhteistyössä kommunistisen opiskelijajärjestön kanssa.
Kilpijärvi (järvi Pälkäneellä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,7 metriä mpy.
Eteläranta (Pori)

Eteläranta on katu sekä valtakunnallisesti arvokas kulttuurimaisema Porin keskustassa Kokemäenjoen etelärannalla. Etelärannan jokimaisema, johon yhdistyvät joen pohjoisrannalla sijaitsevat Kirjurinluoto sekä Porin puuvillatehdas on yksi kaupungin merkittävimpiä ja tunnetuimpia nähtävyyksiä.

Yleistä alueesta

Noin 700 metriä pitkä katu alkaa idässä Yrjönkadulta Keski-Porin kirkon ja Porinsillan luota ja kulkee joen rantaa myöten yhtyen lännessä Hallituskatuun. Kadusta käytetään joskus myös nimitystä Etelärantakatu. Pori Jazz -festivaalin aikana Etelärannassa on Jazzkatu.  
Kokemäenjoen puolella ainoa rakennus kadun varrella on vanha puurakenteinen makasiini, joka toimii nykyään ravintolana. Kadun eteläpuolen rakennukset ovat kaikki kivirakenteisia taloja, jotka on rakennettu pääsääntöisesti välittömästi vuoden 1852 Porin palon jälkeen. Kaupunkipalon jälkeen voimaan tulleiden paloturvallisuusmääräysten mukaan rantakorttelien alueelle ei saanut rakentaa kuin kivitaloja. Näin syntyi valtakunnallisestikin ainutlaatuinen ns. Kivi-Pori, josta osan muodostavat Etelärannan korttelit. Kaikki Etelärannan 1800-luvulta peräisin olevat rakennukset on suojeltu. Tyyliltään ne edustavat lähinnä uusrenessanssia. Suuri osa taloista on 1800-luvun puolivälissä Porin kaupunginarkkitehtina vaikuttaneen C. J. von Heidekenin suunnittelemia.
Etelärannassa sijaitsi tavara- ja matkustajakuljetuksiin käytetty jokisatama aina 1950-luvulle saakka. Rantaan johti myös junarata, joka purettiin 1960-luvulla. Nykyään Etelärannassa on ravintolalaivoja sekä laitureita pienveneitä ja vesibussia varten. Kesäaikana Etelärannan yhdistää Kirjurinluotoon ponttoonisilta.

Taavi-silta

Kesäaikana Etelärannasta johtaa Kirjurinluotoon Taavi-niminen ponttoonisilta. Vuodesta 1994 lähtien paikalle tuotu silta on saanut nimensä lautturi Taavi Koskisen mukaan. Hän ajoi Kirjurinluotoon kulkevaa lauttaa 1930-luvulta 1970-luvun alkuun saakka.

Jazzkatu

Pori Jazzin aikana Eteläranta toimii Jazzkatu-nimisenä festivaalialueena. Se on yksi festivaalin keskeisistä esiintymispaikoista. Jazzkadulla on myyntitelttoja, ravintoloita sekä konserttilavoja, joilla järjestetään lukuisia ilmaistapahtumia. Vuonna 1983 ensimmäistä kertaa avattu Jazzkatu toimi muutaman ensimmäisen vuoden ajan taidemuseon takana olleella kapealla kujalla, josta se siirtyi nopeasti nykyiselle paikalleen Etelärantaan.
Rautjärven seurakunta

Historia

Rautjärven seurakunta perustettiin vuoden alussa 1999 kun Simpeleen ja Rautjärven seurakunnat yhdistyivät uudeksi Rautjärven seurakunnaksi, oltuaan seurakuntayhtymänä 1973 vuodesta saakka jolloin Rautjärven ja Simpeleen kunnat yhdistyivät. Vuoden 2019 alusta alkaen uusi Rautjärven seurakunta yhdistyi Ruokolahden seurakuntaan.

Simpeleen seurakunta

Simpeleen seurakunta aloitti toimintansa 01.05.1922. Ja se lakkautettiin, kun Simpeleen ja Rautjärven seurakunnat yhdistyivät uudeksi Rautjärven seurakunnaksi.Jäseniä oli lakautu hetkellä 2 917.

Rautjärven seurakunta (1859-1998)

Rautjärven seurakunta perustetiin 1859. Ja se lakkautettiin, kun Simpeleen ja Rautjärven seurakunnat yhdistyivät uudeksi Rautjärven seurakunnaksi. Jäseniä oli lakautushetkellä 1 493.
HMS Vansittart

Palvelus

Alus sijoitettiin 1945 poistolistalle ja se myytiin 25. helmikuuta 1946 BISCOlle. Alus saapui 5. toukokuuta hinattuna J. Cashmorelle Newportiin romutettavaksi.
Rev I Oikeudenmukainen

Rev I Oikeudenmukainen (georg. რევ I მართალი, Rev I Martali) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli Itä-Georgian) kuningas vuosina 189–216. Hänen hallintonsa toi valtaan paikallisen Aršakiani-dynastian.
Hänet tunnetaan pelkästään keskiaikaisista georgialaisista vuosikirjoista, jotka esittävät hänen Armenian kuninkaan poikana. Professori Cyril Toumanoff identifioi kuninkaan Armenian Aršakuni-dynastian Vologases II:ksi (hallitsi 180–191). Revin kruunasivat kapinalliset iberialaiset aateliset, jotka syrjäyttivät hänen enonsa Amazasp II:n, viimeisen Parnavaziani-dynastian edustajan. Revin kerrotaan menneen naimisiin "kreikkalaisen" prinsessa Sefelian kanssa, jonka sanotaan tuoneen Afroditen idolin Iberiaan. Kreikkalaisen jumalattaren kultin olemassaolosta Iberiassa ei ole kuitenkaan minkäänlaisia todisteita.
Georgialainen kronikka "Kuninkaiden elämä" kertoo, että pakanuudestaan huolimatta Rev suhtautui sympaattisesti kristinuskon oppeihin, ja hänet tunnettiin sen vuoksi liikanimellä martali eli "oikeudenmukainen" hänen suojellessaan paikallista, alulla olevaa kristittyä yhteisöä. Toumanoff on osoittanut lempinimen olevan suora käännös dikaios-tittelistä, jota käytettiin usein Parthian arsakidikuninkaiden nimissä.
Ruuhilampi (järvi Pertunmaalla)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 14,1 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,6 metriä mpy.
N

Historiaa

N-kirjain on kehittynyt kreikan kirjaimesta nyy (Ν).
Marcgraviaceae

Kuvaus

Heimon kasvit ovat yleensä puuvartisia, usein ilmajuurellisia liaaneja tai pensaita, joskus pieniä puita. Eräät lajit ovat päällyskasveja. Heimon lajit ovat usein erilaislehtisiä; juurellisten versojen lehdet ovat ruodittomia ja kahteen riviin kääntyneitä, muiden versojen ruodillisia ja vapaammin asettuneita. Lehdet ovat yksinkertaisia, vuorottaisesti asettuneita ja sulkasuonisia. Heimon kasveilla on usein kukkien ympärillä suojuslehtiä, joissa on mettä tuottavia mesiäisiä.
Kaksineuvoiset kukat kasvavat terttu-, sarja- tai tähkämuotoisissa kukinnoissa. Kukinnot sijaitsevat versojen päädyissä. Monien heimon lajien pölyttäjinä toimivat kolibrit tai lepakot, jotkut ovat itsepölytteisiä tai umpipölytteisiä. Sekä terä- että verholehtiä on 4–5. Heteitä on 3–40. Kukan emiössä on 2–8 emiä. Sikiän on yleensä 2–8-onteloinen, jokaisessa ontelossa on 30–50 siemenaihetta. Hedelmä on yleensä kota. Yhdessä hedelmässä on tavallisesti 50–100 siementä.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten säilän joukkuekilpailu

Helsingin olympiakisojen miesten säilämiekkailun joukkuekilpailuun osallistui 19 joukkuetta ja 95 urheilijaa. Kilpailupäivät olivat 29.–30. heinäkuuta. Unkari kukisti finaalissa niukasti Italian otteluvoitoin 8-7, viimeistä kamppailua ei enää tarvinnut käydä, koska Unkari olisi joka tapauksessa voittanut kamppailun pistoilla. Pronssin ratkaisseessa ottelussa Ranska kukisti Yhdysvallat 8-6.
Bohemia Interactive Studio

Bohemia Interactive Simulations

Bohemia Interactive Australia (BIA) on BIS:n tytäryhtiö, joka tuottaa harjoittelusimulaattoreita (VBS1, VBS2 ja VBS3) useiden maiden asevoimille.
BIA yhdistettiin myöhemmin Bohemia Interactive Simulations -nimellä perustettuun yhtiöön, jonka Riverside Company osti vuonna 2013.

Pelimoottorit

Bohemia on kehittänyt Real Virtuality pelimoottoria.
Lisäksi yhtiöllä on Black Element Softwaren kautta omistuksessa Enforce -pelimoottori, jota on käytetty Carrier Command: Gaea Mission -pelissä.
HMS Penelope (1914)

Palvelus

HMS Penelope liitettiin joulukuussa 1914 Harwichissa oleviin yksiköihin, joiden mukana se otti osaa maaliskuussa 1915 Hoyeriin suunnattuun iskuun. Aluksen päällikkönä toimi Hubert Lynes, joka päätyi amiraaliksi. Alukselle asennettiin lentokoneiden lähetysalusta, mutta se poistettiin jo elokuussa. Alus liitettiin vielä elokuussa 1915 5. Risteilijäviirikköön Harwichiin, minkä mukana alus valvoi Kanaalin itäpään meriliikennettä. Alus upotti tai valtasi syyskuussa neljä saksalaista troolaria.
HMS Penelopeen osui 25. huhtikuuta 1916 Norfolkin rannikolla Saksan laivaston sukellusveneen UB-29:n laukaisema torpedo. Osuman seurauksena peräsin ja rungon takaosa vaurioituivat pahoin, mikä pakotti aluksen siirtymään telakalle. Alus palasi maaliskuussa 1917 telakalta, jolloin se liitettiin Suuren laivaston 7. Risteilijäviirikköön.
HMS Penelopelle asennettiin marraskuussa 1917 laitteet 70 miinan laskemiseksi. Alus teki kolme miinanlasku matkaa muun muassa helmikuussa 1918 Kattegatiin. Alus palasi maaliskuussa 1918 7. Risteilijäviirikköön, jonka mukana se otti osaa Saksan avomerilaivaston antautumiseen marraskuussa.
Alus poistettiin palveluksesta ja se sijoitettiin Noren reserviin kesäkuussa 1919, kunnes se laitettiin poistolistalle huhtikuussa 1921. Se myytiin romutettavaksi lokakuussa 1924 Stanleelle Doveriin.
Regio Esercito

Historia

Italian armeija perustettiin yhdistettäessä Italiaa, kun paavilliset alueet oli miehitetty. Manfredo Fanti allekirjoitti Sardinian armeijan (ital. Armata Sarda) ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan armeijan yhdistämisasiakirjan 4. toukokuuta 1861, jolloin Regio Esercito korvasi aiemmat erilliset armeijat. Uuden armeijan ensimmäisinä koetinkivinä olivat Pohjois-Italian haltuunotto ja 3. itsenäisyyssota. IV armeijakunta valtasi Rooman 20. syyskuuta 1870.
Noin 1 000 miehen joukko rantautui 8. helmikuuta 1885 Eritreaan aloittaen maan siirtomaavallan. Etiopian joukot pysäyttivät joukkojen etenemisen Adwan taistelussa.
Italian joukot nousivat syyskuussa 1911 maihin Libyassa taistellessaan Ottomaaneja vastaan. Sota päättyi Ouchyn rauhansopimukseen, jonka mukaan Libya siirtyi Italian hallintaan.

Ensimmäinen maailmansota

Italian armeija taistelu sodan aikana lähinnä Pohjois-Italiassa. Taistelussa sai surmansa yli 700 000 italialaista.

Sotien välillä

Maa keskittyi siirtomaidensa valvontaan, kunnes Espanjan sisällissodan alkaessa koottiin vapaaehtoisjoukko Corpo Truppe Volontarie lähetettäväksi Espanjaan.
7,62×51 mm NATO

7,62×51 mm NATO - tai tuumamitoilla ilmaistuna .308 Win. tai .308 Winchester on eräs kivääreissä käytettävä patruuna. Sen nimelliskaliiperi on 7,62 mm ja hylsyn pituus 51 mm. Patruuna kehitettiin 1940–1950-lukujen taitteessa uudeksi NATOn jalkaväen standardipatruunaksi, mistä johtuu myös sen yhteydessä käytettävä lyhenne.
Patruuna otettiin palveluskäyttöön Yhdysvalloissa vuonna 1957 M14-automaattikiväärissä ja M60-konekiväärissä. Euroopassa menestynein 7,62×51 mm patruunaa käyttävä kivääri oli Fabrique Nationale de Herstal -tehtaan FN FAL.
Kun Suomessa pohdittiin 1950-luvulla uuden jalkaväkiaseistuksen hankintaa, valinta tehtiin länsimaisen NATO-kaliiperin ja neuvostoliittolaisen lyhyemmän patruunan välillä. Todettiin, että ampumaetäisyydet peitteisessä suomalaisessa maastossa jäisivät väistämättä lyhyiksi, minkä seurauksena pidemmästä patruunasta ei olisi hyötyä. 7,62×51 mm:n patruunan aiheuttama rekyyli on voimakas hankaloittaen ampumista sarjatulella. Neuvostoliittolainen AK-47-rynnäkkökivääri oli todettu testeissä äärimmäisen toimintavarmaksi ja se valittiin suomalaisen rynnäkkökivääri esikuvaksi. Tämä johti Suomen 7,62×39 mm:n patruunan käyttäjäksi.
Lähinnä 7,62×51 mm:n patruunan kielteisistä ominaisuuksista johtuen sille kehitettiin seuraajaksi 5,56×45 mm NATO -patruuna, joka on noin puolet kevyempi. Tämä vähentää huomattavasti sekä huollon että yksittäisen taistelijan rasitusta.
Metsästysaseiden yhteydessä kaliiperi ilmaistaan yleensä tuumakokona .308 Win. Kaliiperi on Suomessa ja maailmalla melko yleinen metsästysaseiden kaliiperi.
Eike Onnen

Ura

Onnen on osallistunut MM-kilpailuihin neljästi, vuosina 2007, 2011, 2015 ja 2017. Osakassa 2007 hän sijoittui seitsemänneksi, Lontoossa 2017 kymmenenneksi ja Pekingissä 2015 kahdenneksitoista. EM-kilpailuihin Onnen on osallistunut kolmesti. Hän saavutti pronssia Amsterdamissa 2016 tuloksella 229 sekä oli kahdeksas Berliinissä 2018 ja kymmenes Helsingissä vuonna 2012. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta.
Senecan piirikunta (Ohio)

Maantiede

Senecan naapuripiirikuntia ovat Sandusky pohjoisessa, Huron idässä, Crawford kaakossa, Wyandot lounaassa, Hancock lännessä ja Wood luoteessa.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 56 745 asukasta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (93,7 %), mustiin (2,3 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,6 %). Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,4 %, 5–17-vuotiaita 17,4 %, 18–24-vuotiaita 10,4 %, 25–44-vuotiaita 24,4 %, 45–64-vuotiaita 27,2 % ja yli 65-vuotiaita 14,1 %. Köyhyysrajan alapuolella eli 12,5 % asukkaista.
Pikoliinihappo

Ominaisuudet ja biosynteesi

Pikoliinihappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen sekä etanoliin ja etikkahappoon. Sen sijaan se ei liukene dietyylieetteriin, kloroformiin tai bentseeniin. Muiden karboksyylihappojen tavoin pikoliinihappo on heikko happo ja sen pKₐ-arvo on 5,4. Pikoliinihappo on kaksihampainen ligandi ja muodostaa kelaatteja muun muassa kromin, raudan, kuparin, sinkin, nikkelin, kadmiumin ja lyijyn kanssa.
Pikoliinihappo on yksi aminohappo tryptofaanin aineenvaihduntatuotteista. Pikoliinihappoa muodostuu osana niin kutsuttua kynureniinireittiä. 2-amino-3-karboksimukonisemialdehydistä muodostuu aminokarboksimukonaattisemialdehydidekarboksylaasientsyymin katalysoimana 2-aminomukonisemialdehydiä, joka syklisoituu pikoliinihapoksi. Pikoliinihapolla on ihmiselimistössä hivenaineiden imeytymistä avustavia vaikutuksia ja lisäksi myös neuroprotektiivisia ominaisuuksia.
Karl Mauritz Martinau

Karl Mauritz Martinau (1797–1863) oli suomalainen kenraaliluutnantti, jonka arvon hän sai 1855. Hän oli keisari Aleksanteri I:n tulkki tämän Suomen-matkalla 1819. Hän oli Haminan kadettikoulun johtaja 1858-1863. Hänet aateloitiin 1854 aatelissukuna 229, mutta suku sammui ilman miespuolista perillistä.
Martinaun lapsia olivat taidemaalarit Nathalie Martinau ja Maria Martinau.
David Zucker

David Zucker (16. lokakuuta 1947, Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Yhdessä veljensä Jerry Zuckerin ja Jim Abrahamsin kanssa Zucker ryhtyi työstämään vuonna 1980 elokuvaa Airplane!, jonka kolmikko ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti yhdessä. Yhteistyötä jatkui aina 1990-luvulle saakka, jolloin jokainen lähti soolouralle.
David Zucker tunnetaan erityisesti elokuvien Mies ja alaston ase (osat I ja II), Pomon tytär, Scary Movie 3, Scary Movie 4 ja Scary Movie 5 ohjaajana.
C-Max

C-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys öljynjalosteita kuljettavista rannikkosäiliöaluksista, englanniksi coastal product tanker mistä lyhenne C on peräisin. Näiden laivojen kantavuus on 10 000 tonnia, pituus 120 metriä, leveys 23,8 metriä ja syväys 6,5 metriä. Laivat on varustettu kahdella kääntöpotkurilla ja niiden koneteho on 2 x 2 200 kilowattia, joka antaa laivoille 13,5 solmun (25 km/h) nopeuden. Lastia tällainen alus kuljettaa 12 500 kuutiometriä.
Alumiinifosfaatti

Käyttö

Alumiinifosfaattia käytetään alumiinihydroksidin tavoin vatsahappoja neutraloivana antasidinä. Se reagoi vatsan suolahappojen kanssa alumiinikloridiksi (AlCl₃). Suun kautta otetun alumiinifosfaatin alumiinista enintään 20% voi imeytyä ruoansulatuskanavasta muualle kehoon, josta se poistuu lähinnä virtsan kautta. Ainetta pidetään silti normaalikäytössä turvallisena, myös raskauden ja imetyksen aikana.
Alumiinifosfaatti on alumiinihydroksidin ohella rokotteissa yleisimmin käytetty apuaine (adjuvantti). Alumiiniadjuvantit tehostavat immuunivastetta rokotteen antigeeniin tuntemattomalla tavalla. Alumiiniyhdisteitä käytetään niiden halpuuden, pitkän käyttöhistorian takaavan tunnetun turvallisuuden vuoksi ja siksi että ne yleensä toimivat kyllin hyvin eri antigeenien kanssa. Ne voimistavat kuitenkin usein huonosti IgE-välitteistä vastetta ja voivat aiheuttaa pistosalueella mm. turvotusta tai punoitusta.
Alumiinifosfaattia käytetään molekyyliseulana piidioksidin ja zeoliittien tavoin. AlPO₄ muodostaa erilaisia kiderakenteita, joissa olevien huokosten halkaisija voi olla esimerkiksi 2 nanometriä. Tällaisia molekyyliseuloja voidaan käyttää teollisuudessa esim. aineiden kuivaukseen, hajujen ja saasteiden poistoon, ioninvaihtoon ja veden pehmentämiseen. Alumiinifosfaatin molekyyliseulakäyttö keksittiin 1982.
Lisäksi alumiinifosfaattia käytetään yksin tai yhdessä muiden aineiden kanssa joissain valkeissa väriaineissa, syöpymisen estoaineissa, sementeissä ja hammaslääketieteessä käytetyissä hammassementeissä.