google/wiki40b huggingface dataset:
Lenni Linnala

Johan Leonard "Lenni" Linnala (vuoteen 1906 Borgman; 19. kesäkuuta 1878 – 28. huhtikuuta 1947) oli suomalainen sotilaskapellimestari sotilasarvoltaan musiikkikapteeni.
Linnala hyväksyttiin 15-vuotiaana sotilassoittajaoppilaaksi ja soittotaidon kartuttua hän työskenteli jonkin aikaa Pietarissa orkesterimuusikkona. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1900–1904, mutta sai päästötodistuksen vasta 1908. Linnala työskenteli Mikkelissä kapellimestarina ja laulunopettajana 1904–1925. Hän oli Suomen valkoisen kaartin soittokunnan kapellimestari 1925–1932 ja Karjalan kaartin rykmentin kapellimestari 1933–1938. Linnala toimi päätyönsä ohessa Helsingin konservatorion soitinnuksen opettajana 1927–1933.
Musiikkiuransa aikana Linnala oli useiden laulu- ja soittojuhlien johtajana ja teki orkesteri-, puhallin- ja kuorosovituksia sekä julkaisi 1928 teoksen Harjoitelmia puhaltimille. Opintomatkoillaan Keski-Eurooppaan hän tutustui paikallisten sotilassoittokuntien toimintaan ja saamiensa vaikuteiden innostamana alkoi uudistaa suomalaisten sotilasorkesterien soitinkokoonpanoja sellaiseksi, että soittokunnista muodostuisi täydellisiä puhallinorkestereita, jolloin niissä olisi myös puupuhaltimien soittajia.
Linnalan veli oli säveltäjä Eino Linnala ja poika klarinetisti Eero Linnala.
Vaucresson

Liikenne

Vaucressonissa on Transilien Paris–Saint-Lazare -paikallisjunan asema.
M/S Finnfellow

Käyttöhistoria

21. joulukuuta 1999 alus laskettiin vesille ja se luovutettiin 25. elokuuta 2000 Stena Ab:n omistukseen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Göteborg. 8. syyskuuta alus lähti telakalta kohti englantilaista Harwichin kaupunkia. Perille alus saapui 11. päivänä, jonka jälkeen sitä sovitettiin ramppeihin. Seuraavana päivänä alus lähti kohti hollantilaista Wilton Feijenoordin telakkaa, jossa sen perään tehtiin muutoksia, jotta alus mahtuisi ramppeihin.
2. lokakuuta alus kastettiin Stena Britannicaksi ja seuraavana päivänä Stena Line U.K. vuokrasi aluksen ja se alkoi liikennöidä sillä reitillä Harwich–Hoek van Holland. 11. lokakuuta alus törmäsi laituriin Hoek van Hollandissa. Kunnostustöiden jälkeen Stena Britannica palasi liikenteeseen jo seuraavana päivänä.
Helmikuun alussa 2003 suomalainen Finnlines Ltd. osti aluksen ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Viimeistä päivää Harwichin ja Hoek van Hollandin välisessä liikenteessä alus oli 25. helmikuuta 2003. Tehtyään viimeisen matkan tuolla välillä, siirtyi alus Rotterdamin kautta Fredericiaan, Tanskaan telakalle.

Finnfellow

3. maaliskuuta 2003 alus kastettiin Finnfellowiksi ja rekisteröitiin ruotsalaiseen alusrekisteriin. Vastakastetun Finnfellowin uudeksi kotisatamaksi tuli Tukholma. Huhtikuun alussa alus aloitti Helsingin ja Travemünden välisen liikenteen. 6. tammikuuta 2004 alus siirtyi reitille Naantali–Kapellskär. 2. kesäkuuta 2004 aluksen omistajaksi rekisteröitiin Nordö Link. Joulukuun lopulla 2004 alus meni kunnostettavaksi ruotsalaiselle Öresundsvarvetille Landskronaan. Liikenteessä alus jatkoi jälleen 1. helmikuuta 2005. 5. helmikuuta, aluksen ollessa Naantalissa, tuli aluksen peräsimeen vika. Kun tämä vika oli korjattu, ilmeni aluksella varsin pian peräsimessä olevan jälleen vikaa. 10. helmikuuta 2005, korjaustöiden jälkeen Finnfellow palasi liikenteeseen. 14. marraskuuta 2007 alus siirtyi jälleen Finnlinesin omistukseen.
Laivalla syttyi tulipalo 29. elokuuta 2009, kun se oli Ahvenanmaan eteläpuolella matkalla Naantalista Kapellskäriin. Palo sai alkunsa laivan myymälän varastossa iltapäivällä puoli neljän aikaan. Paikalle hälytettiin useita pelastusyksiköitä. Laivalla oli runsaat 70 ihmistä, joista vajaat 40 matkustajaa jouduttiin siirtämään ulkokannelle sammutustöiden ajaksi. Laivan ruotsalaismiehistö sai tulen talttumaan reilussa puolessa tunnissa ja avunpyyntö voitiin perua. Finnfellow pystyi jatkamaan matkaansa normaalisti, eikä kukaan laivalla ollut loukkaantunut.
4. maaliskuuta 2010 Finnfellow törmäsi kevyesti Viking Linen M/S Amorellan kanssa vaikeiden jääolojen seurauksena Ahvenanmerellä lähellä Tjärvenin majakkaa.
17. joulukuuta 2012 Finnfellow siirrettiin Suomen lipun alle, ja se sai kotisatamakseen Helsingin.
Ruutananlammi

Maantiede

Soikean lammen pinta-ala on 0,81 hehtaaria ja sen halkaisija on 120 metriä. Lampeen laskee pari metsäojaa ja sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa neljä kilometriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen.
Järven rantaviiva on 0,33 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Etelässä on metsäistä suota. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.
Sari Sinisalon murha

Sari Sinisalon murha tapahtui Hämeenlinnassa 25. lokakuuta vuonna 1992. Poliisi vaati todennäköisin syin murhasta epäiltynä vangittavaksi uhrin miesystävää, marokkolaista Ayoub El Yaakoubia (s. 1963), mutta Hämeenlinnan raastuvanoikeus hylkäsi vaatimuksen. Tämän jälkeen El Yaakoubi poistui Suomesta. Marokon viranomaiset ottivat hänet kiinni seuraavana keväänä, mutta eivät halunneet luovuttaa häntä Suomeen. Suomen viranomaiset taas eivät halunneet, että oikeudenkäynti järjestettäisiin Marokossa, joten El Yaakoubi päästettiin vapaaksi. Hän on edelleen vapaana.
George FitzGerald

George Francis FitzGerald,  (3. elokuuta 1851 – 22. helmikuuta 1901) oli irlantilainen fyysikko. Hän keksi menetelmän tuottaa radioaaltoja, mikä oli yksi "langattoman lennättimen" eli radion  keksimisen välttämättömistä esiaskelista.
FitzGerald oli Trinity Collegen fysiikan  professori vuodesta 1881. Säteilytutkimuksillaan hän osoitti että värähtelevä sähkövirta tuotti elektromagneettista säteilyä. Saksalainen Heinrich Hertz vahvisti tuloksen kokeellisesti ja käyti sitä hyväkseen langattoman tiedonsiirron kehittelyssä.
Pankkitili

Pankkitili tarkoittaa pankin ottolainaustiliä. Pankin asiakkaat tallettavat pankkitileille rahaa. Pankkitilien tyyppejä ovat mm. talletustili, sekkitili ja valuuttatili. 
Tavanomaisia talletustilejä ovat käyttötili eli käyttelytili, säästötili ja karttuva talletustili. Käyttötili sopii päivittäisten raha-asioiden hoitoon. Säästötiliin voi liittyä nostorajoituksia. Määräaikaistiliksi kutsutaan talletustiliä, jolta varoja voi nostaa vasta, kun tili ennalta sovitun ajan kuluttua erääntyy.
Rahan laittamista tilille kutsutaan talletukseksi tai panoksi. Rahan ottamista tililtä kutsutaan otoksi tai nostoksi. Noston voi tehdä esimerkiksi nostamalla käteistä pankin konttorissa tai pankkiautomaatilla. 
Käyttötililtä voi tavallisesti maksaa ostoksia ja laskuja. Ostokset voi maksaa pankkikortilla tai tekemällä tilisiirron verkkopankin kautta. Aiemmin oli tavallista maksaa ostoksia sekkitililtä sekkiä käyttäen.
Tilisiirto eli pankkisiirto tarkoittaa rahan siirtämistä pankkitilille. Tilisiirto tehdään yleensä toiselta pankkitililtä, mutta sen voi myös maksaa käteisellä.
Pankki pitää tilitapahtumista kirjaa. Tapahtumista annetaan asiakkaalle tiliote tietyin väliajoin. Aiemmin oli tavallista, että tilitapahtumat merkittiin pankkikirjaan (säästökirjaan). 
Pankki maksaa tilillä oleville varoille korkoa, ellei kyseessä ole nollakorkoinen tili. Korko voi olla kiinteä tai vaihtuva. Suomessa on nykyisin tavallista, että pankkitilin korko on nolla prosenttia tai vähän sen yli. Aiemmin korot olivat korkeampia. Korko kuuluu Suomessa lähdeveron piiriin.

Tiliraha pankin velkaa

Kun asiakas tekee tilille talletuksen, hän lainaa rahat pankille. Pankkitilin saldo on pankin velkaa asiakkaalle. Pankki kirjaa talletuksen omiksi varoikseen ja vastaavan suuruisen velan asiakkaalle. Asiakas ei omista tilillä olevia rahoja vaan saatavan pankilta. 
Vaikka pankkitileillä oleva raha onkin vain pankkien velkaa asiakkailleen, tiliraha kuitenkin kelpaa yleisesti maksuksi muun muassa tilisiirtona tai pankkikorttimaksuna. Tämä johtuu pankkeja kohtaan tunnetusta vankasta luottamuksesta.
Pankin näkökulmasta yleisön pankkitileille tekemät talletukset ovat osa pankin ottolainausta eli rahan hankintaa. Tilitalletusten lisäksi pankit käyttävät ottolainaukseen joukkovelkakirjalainoja.

Talletussuoja ja tilin vanheneminen

Tilille talletettuja varoja koskee tavallisesti talletussuoja. Talletussuoja turvaa asiakkaan saatavat tiettyyn rajaan asti, jos pankki ei pystyisi maksamaan niitä takaisin.
Jos pankkitili on ollut pitkään käytämättä, tilinomistaja voi menettää tilille talletetut rahat tai ainakin niiden korot. Suomessa talletus ei nykyisin vanhene, mutta pankki voi lopettaa koronmaksun sen jälkeen, kun tili on ollut kymmenen vuotta käyttämättä. Aiemmin myös talletukset vanhenivat 10 vuodessa. Jos tiliä on käytetty viimeksi vuonna 1980, pääomaa ei välttämättä saa enää takaisin.
Metro Station

Historia

Yhtye sai alkunsa, kun Trace Cyrus tutustui nykyiseen yhtyeen jäseneen Mason Mussoon heidän vanhempiensa ehdotuksesta. Trace tunsi jo ennestään siskonsa sarjassa (Hannah Montana) näyttelevän Mitchel Musson. Sarja oli myös syy Tracen ja Masonin perheiden muuttoon Kaliforniaan. 
Eräänä päivänä Miley antoi Tracelle Masonin CD:n ja hän rakastui tämän musiikkiin, he alkoivat viettää aikaa yhdessä ja juttelivat musiikista. Pian Trace meni Masonille kylään ja he tekivät ensimmäisen yhteisen kappaleensa.
Yhtyeen tunnetuimmat kappaleet ovat Shake it, Seventeen Forever, Tell Me What To Do, Control, California, Kelsey, Wish We Were Older, Now That We're Done ja Disco.
Vuoden 2009 lopussa yhtyeen rumpali (Anthony Improgo) ja basisti (Blake Healy) jättivät yhtyeen. Yhtye vietti hiljaiseloa koko 2010 alkuvuoden, jatkaen vain kahden perustajajäsenen voimin. Trace Cyrus julkaisi 25.3.2010 Twitterissä virallisen tiedon siitä, ettei yhtyettä enää ollut olemassa. Hän kiitti kaikkia faneja tuesta, ja lupasi jatkavansa musiikin tekemistä itsenäisesti. Mason Musso jatkoi musiikki-uraansa Metro Station-nimellä ilman yhtyeen toista perustajajäsentä vuoteen 2014 asti. 
Elokuussa 2014 Metro Station julkaisi uuden musiikkivideon, Love & War, jossa oli mukana myös yhtyeeseen palannut Trace Cyrus. Vuonna 2015 yhtye julkaisi toisen albuminsa Savior.
Toisen levynsä ja vuosien 2014-2016 kiertueidensa jälkeen yhtye ilmoitti tekevänsä uutta akustista levyä. Kuitenkin vuonna 2017 yhtye ilmoitti ettei jatka enää.
Natalja Kutšinskaja

Natalja Aleksandrovna Kutšinskaja (ven. Наталья Александровна Кучинская, s. 12. maaliskuuta 1949 Leningrad) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän saavutti neljä olympiamitalia ja voitti kolme maailmanmestaruutta 1960-luvulla.
Kutšinskaja nousi kansainväliselle telinevoimisteluhuipulle Dortmundin MM-kilpailuissa 1966, joissa hän saavutti mitalin jokaisessa kuudessa kilpailussa: hän sai kultaa permannolla, puomilla ja nojapuilla, hopeaa joukkuekilpailussa ja moniottelussa sekä pronssia hypyssä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 1967 hän saavutti hopeaa permannolla ja puomilla.
Méxicon 1968 olympialaisissa Kutšinskaja voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä pistein 19,650 puomilla. Pronssia hän saavutti moniottelussa 76,75 pisteellä ja permannolla 19,650 pisteellä. Lisäksi hän oli hypyssä viides 19,375 pisteellä.
Markus Korhonen

Ura

Korhonen on Ilveksen kasvatti ja pääsi jo kaudella 1992–1993 vaihtopenkille neljässä SM-liigaottelussa. Varsinainen liigadebyytti tapahtui kuitenkin vasta kaudella 1994–1995 TuTossa, jossa Korhonen pelasi kaksi kautta ensin Timo Lehkosen ja sitten Jukka Tammen kakkosmaalivahtina. TuTon pudottua I-divisioonaan Korhonen palasi Ilvekseen, mutta jäi sielläkin kakkoseksi Vesa Toskalan taakse. Kausi 1997–1998 toi kuitenkin SM-hopeaa.
Viimeisellä Ilves-kaudellaan 1998–1999 Korhonen vieraili 14 ottelun verran Kokkolan Hermeksen I-divisioonajoukkueessa, ja seuraavalla kaudella hän jatkoi tuolla sarjatasolla siirryttyään Oulun Kärppiin. Kärpissä hän sai viimein ykkösmaalivahdin paikan, jonka hän säilytti myös Kärppien noustua SM-liigaan seuraavaksi kaudeksi.
Tim Thomasin saavuttua Kärppiin kaudeksi 2001–2002 Korhonen joutui jälleen kakkosmaalivahdin virkaan, ja samoin kävi seuraavalla kaudella Niklas Bäckströmin kannettua pääosan torjuntavastuusta. Keväällä 2003 Korhonen voitti uransa toisen SM-hopean.
Kaudeksi 2003–2004 Korhonen siirtyi Ruotsin Elitserieniin Brynäs IF:n joukkueeseen, jossa sai jälleen runsaasti peliaikaa. Hän aloitti Brynäsissä myös seuraavan kauden, mutta seura vuokrasi hänet kesken kauden Venäjän Superligaan Pietarin SKA:han. Kaudeksi 2005–2006 Korhonen palasi Brynäsiin.
Keväällä 2006 Korhonen allekirjoitti sopimuksen Lukon kanssa, mutta ei lopulta pelannut Raumalla kuin jouluun asti ennen kuin palasi Ruotsiin, tällä kertaa Malmö IF:ään. Korhonen jatkoi Elitserienissä myös kauden 2007–2008, tutussa Brynäsin joukkueessa.
Kausi 2008–2009 oli Korhoselle vaiheikas: hän aloitti syksyllä Tanskan liigan EfB Ishockeyssa mutta pelasi siellä vain 11 peliä ennen kuin teki puolitoistavuotisen sopimuksen Mestis-seura Lempäälän Kisan kanssa. Kisassa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua, sillä jo viikko sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen hän siirtyi Itävallan liigaa pelaavaan slovenialaisseura Olimpija Lljubljanaan. Tammikuussa Olimpija ajautui talousvaikeuksiin ja joutui luopumaan ulkomaalaispelaajistaan, jolloin Korhonen palasi Suomeen ja siirtyi LeKin ja Tampereen Ilveksen yhteistyösopimuksen puitteissa kymmenen vuoden poissaolon jälkeen Ilvekseen. Toukokuussa Ilves ja Korhonen solmivat jatkosopimuksen kaudesta 2009–2010. Korhonen lopetti uransa keväällä 2010.

Vahvuudet ja heikkoudet

Korhonen pelaa rauhallisella tyylillä ja pyrkii hyödyntämään isoa kokoaan peittääkseen laukaukset. Häntä on moitittu tason ailahtelevaisuudesta.

Valmentaminen

Korhonen siirtyi pelaajauransa jälkeen valmentajaksi ja on toiminut Ilveksen maalivahtivalmentajana kaudesta 2010–2011 alkaen. Korhonen on toiminut Sami Aittokallion, Ville Kolppasen ja Joonas Korpisalon valmentajana. Oppinsa Korhonen on saanut Ilveksen entiseltä maalivahtivalmentaja Jaakko Sireniltä ja Kärppien Ari Hilliltä.
Isomasto

Isomasto on purjealuksen korkein masto. Purjeveneissä isomastoon voidaan voidaan kiinnittää mm. isopurje ja fokka, mutta myös veneen tyypistä riippuen muitakin purjeita. Isomaston huipussa on myös usein antenneja, kuten GSM- tai VHF-antennit.
Tasapuolisuusharha

Tasapuolisuusharha (myös tasapainoharha tai false balance) on mediaan liittyvä ilmiö, jossa jostain asiasta halutaan kertoa kaksi näkökulmaa, mutta toinen näkökulma ei ole kunnolla perusteltu eikä sille löydy tieteellistä todistusaineistoa. Näkemykset eivät ole yhtä arvokkaita, mutta ne esitetään tasavertaisina.
Tasapuolisuusharhasta on kyse esimerkiksi silloin, kun tutkija-asiantuntijan rinnalle tasapuoliseksi keskustelijaksi nostetaan itseoppinut maallikko tai vaikkapa uskomushoitojen puolestapuhuja. Pitämällä ohjenuoranaan sitä, että "kolikossa on aina kaksi puolta", media on nostanut esimerkiksi ilmastonmuutosdenialismin kokoaan merkittävämmäksi liikkeeksi.
Caj Ehrstedt

Caj Gunnar Ehrstedt (13. marraskuuta 1937 Kemiö – 8. helmikuuta 2015 Tammisaari) oli suomalainen tenori.
Ehrstedt valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn ruotsinkielisestä opettajaseminaarista v. 1960 ja opiskeli laulua Georg Tarvoksen, Jorma Huttusen ja Antti Koskisen johdolla Helsingissä, myöhemmin Milanossa Tomaso Jappellin, Arturo Merlinin ja Elisabeta Pistolesin johdolla. Ehrstedt osallistui Klemetti-opiston kansalliseen musiikkikilpailuun (sittemmin Lappeenrannan laulukilpailu) vuonna 1964 ja sijoittui ensimmäiseksi. Hänen oopperadebyyttinsä oli syyskuussa 1964 Suomen kansallisoopperassa Rodolfona Giacomo Puccinin oopperassa La Bohème. Hän piti ensikonsertin 1966.
Hän oli 1967 solisti Göteborin Stora teaternissa ja 1967–1971 Tukholman kuninkaallisessa teatterissa ja kiinnitettynä 1972–1990 Den Norske Operaan. Hän esiintyi myös oratorio- ja passiosolistina sekä lied- ja romanssilaulajana lähinnä Pohjoismaissa.
Ehrstedt julkaisi useita äänilevyjä. Hän toimi myös kuoronjohtajana ja pedagogina.
Susana Duijm

Carmen Susana Duijm Zubillaga (11. elokuuta 1936 Aragua de Barcelona, Anzoátegui – 18. kesäkuuta 2016) oli venezuelalainen missi. Hän voitti Miss Venezuela ja Miss Maailma -kilpailut vuonna 1955; lisäksi hän oli semifinalistina saman vuoden Miss Universum -kilpailuissa. Hänestä tuli ensimmäinen Miss Maailma espanjankielisestä Amerikasta. Hän toimi myöhemmin näyttelijänä ja televisiojuontajana.
Duijm esiintyi muun muassa telenovelassa Amor a Palos. Hänen tyttärensä Carolina Cerruti kilpaili Miss Maailma -kilpailussa 1983.
Nikolai Avksentjev

Nikolai Dmitrijevitš Avksentjev (27. marraskuuta (J: 15 marraskuuta) 1878 Penza, Venäjän keisarikunta – 1943 Yhdysvallat) oli venäläinen sosialistivallankumouksellisen puolueen oikeaa siipeä edustanut poliitikko.
Avksentjev aloitti lakimiesopintonsa Moskovan yliopistossa, josta hänet erotettiin vuonna 1899 poliittisen toimintansa vuoksi. Hän jatkoi opintojaan Saksassa ja väitteli filosofian tohtoriksi sveitsiläisestä St. Gallenin yliopistosta vuonna 1904. Vuonna 1905 hän palasi Venäjälle ja aloitti toiminnan sosialistivallankumouksellisessa puolueessa. Pietarin työläisneuvoston johtoon kuulunut Avksentjev pidätettiin joulukuussa 1905 ja seuraavana vuonna hänet karkotettiin Siperian Tobolskiin, josta hän kuitenkin pakeni ulkomaille. Hän asui vuodesta 1907 maanpaossa Pariisissa, jossa toimitti useita venäläisten emigranttien lehtiä. Vuonna 1907 hänet valittiin myös sosialistivallankumouksellisten keskuskomiteaan.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Venäjälle palannut Avksentjev valittiin toukokuussa 1917 yleisvenäläisen talonpoikien neuvostojen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajaksi. Heinäkuusta syyskuuhun 1917 hän oli väliaikaisen hallituksen sisäministerinä. Hän toimi lokakuussa 1917 perustetun niin sanotun esiparlamentin puhemiehenä. Avksentjev kannatti sodan jatkamista ja vastusti bolševismia. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän oli kolme kuukautta vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa. Sittemmin Avksentjev oli perustamassa useita antibolševistisia järjestöjä, kuten Isänmaan ja vallankumouksen pelastuksen komiteaa, ja kuului syksyllä 1918 muutaman kuukauden ajan Omskissa toimineen valkoisten direktoriohallituksen johtajiin. Vallan valkoisten puolella kaapannut amiraali Aleksandr Koltšak karkotti hänet maasta vuoden 1918 lopussa. Avksentjev asui vuodesta 1940 Yhdysvalloissa.
Natori (1922)

Palvelus

Alus upotettiin 18. elokuuta 1944.
Eulerin neljännen asteen yhtälö

Eulerin neljännen asteen yhtälö on sveitsiläisen matemaatikon Leonhard Eulerin vuonna 1772 esittämä lukuteoreettinen ongelma, joka voidaan esittää yhtälömuodossa a^4+b^4+c^4+d^4=(a+b+c+d)^4\,, jossa a, b, c, d \in \mathbb{Z}\setminus\{0\} . Ongelmana on siis löytää neljä nollasta poikkeavaa kokonaislukua, joiden neljänsien potenssien summa on yhtä suuri kuin lukujen summan neljäs potenssi. Ongelma ratkaistiin vuonna 2008, jolloin Arizonan yliopiston professori Daniel Madden sekä harrastelijamatemaatikko, fyysikko Lee W. Jacobi julkaisivat ratkaisun The American Mathematical Monthly -lehden maaliskuisessa numerossa. He todistivat elliptisten funktioiden avulla, että ongelmalla on äärettömän monta ratkaisua. Ennen tätä ongelmalle oli löydetty 88 eri ratkaisua.
Eulerin neljännen asteen yhtälö on osa Eulerin laajempaa hypoteesia, jonka mukaan korkeamman asteen yhtälöllä on oltava yhtä monta muuttujaa kuin sen astelukukin on, jotta yhtälöllä olisi ratkaisuja. Hypoteesin osoitti vääräksi vuonna 1987 Noam Elkies.
Vjatšeslav Ševtšuk

Vjatšeslav Anatolijovytš Ševtšuk (ukr. В'ячеслав Анатолійович Шевчук; s. 13. toukokuuta 1979 Lutsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa Šah’tar Donetsk ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Ajatushautomo

Ajatushautomo, joskus myös ajatusmylly tai ajatuspaja, (engl. think tank, sanoista think ’ajatella’ ja tank ’säiliö’) on kokoontuminen, tutkimuslaitos tai muu organisaatio, joka kehittää ideoita ja ehdotuksia poliittisten, taloudellisten tai sotilaallisten kysymysten ratkaisemiseksi. Ajatusmyllyt koostuvat yleensä korkean tason tutkimukselle omistautuneista yksilöistä, jotka hyödyntävät tiiviistä yhteistyöstä koituvia synergiaetuja, tai vallan edustajista. Ajatushautomoista on joskus myös käytetty nimitystä ”keskustelufoorumi”.
Think tankit ovat tulleet Eurooppaan Yhdysvalloista. Maailman suurimmissa think tankeissa voi olla satoja työntekijöitä; suomalaisissa keskimäärin pari kappaletta. Useat kansalaisjärjestöt määrittelevät itsensä ”think and do -tankeiksi”, eli ne harjoittavat tutkimus- ja kehitystoimintaa.

Yhdysvallat

Yhdysvalloissa toimii satoja itsenäisiä tutkimuslaitoksia, jotka ovat usein erilaisten intressiryhmien rahoittamia. 
Ajatuspajoilla on ollut vuosikymmenten ajan merkittävä rooli amerikkalaisessa yhteiskunnallisessa keskustelussa ja päätöstenteossa. Tunnetuimpia laitoksia ovat markkinoiden vapautta ajava American Enterprise Institute, konservatiivinen Heritage Foundation ja liberaalimpia kantoja ottava Brookings. Yhdysvaltalaiset think tankit ovat usein sidoksissa joko republikaaneihin tai demokraatteihin, joskin on olemassa myös itsenäisiä laitoksia. Think and do -tankiksi itsensä määrittelee muun muassa Rocky Mountain Institute.

Britannia

Britanniassa alkoi 1990-luvulla ajatushautomojen toinen aalto. Sen edustajat ovat puolueista riippumattomia, mutta määrittelevät usein itsensä keskusta-oikeistolaisiksi. Näitä ovat muun muassa IPPR, Demos UK, Young Foundation ja New Economics Foundation. Maassa toimii myös useita think and do -tankeja.

Saksa

Saksalainen Heinrich-Böll-säätiö on vihreä think tank. Sillä on lähes 200 työntekijää. Saksan sosiaalidemokraatteja lähellä olevalla Friedrich-Ebert-Stiftungilla on reilu 600 työntekijää, joista yli sata ulkomaantoimistoissaan ja noin 120 miljoonan euron vuosibudjetti.

Ruotsi

Ruotsissa toimivat muiden muassa työväenliikkeen Arbetarrörelsens Tankesmedja, itsenäinen yleisvasemmistolainen Arenagruppen ja punavihreä Cogito. Cogitolla on yksi palkattu työntekijä, koordinaattori. Ajatustyötä tekee kahdeksanjäseninen hallitus. Cogito on julkaissut raportteja työn tarpeesta, ympäristöuudistusten vastustuksesta ja feminismistä. Arbetarrörelsens Tankesmedja osallistuu julkiseen keskusteluun, järjestää seminaareja ja julkaisee raportteja ja politiikkasuosituksia muun muassa koulutus-, vero- ja työmarkkuinapolitiikasta.
Eurooppapuolueiden lähelle on perustettu ajatuspajoja, esimerkiksi sosiaalidemokraattien Foundation for European Progressive Studies ja konservatiivien Centre for European Studies.
Leirintäalue

Leirintäalue on tilapäiseen majoitukseen tarkoitettu alue. Esimerkiksi kierto- ja omatoimilomilla matkustavat henkilöt voivat majoittua leirintäalueelle matkailuautoon, asuntovaunuun, telttaan tai voivat usein vuokrata myös mökin.
Leirintäalueiden palvelut mahdollistavat pitkään asumisen. Muun muassa pyykkitupa, sauna, keittiörakennus, televisio- ja oleskelutila, leikkihuone ja -kenttä, elintarvikekauppa, nuotiopaikka ja uimaranta kuuluvat monen leirintäalueen peruspalveluihin. Joillakin leirintäalueilla järjestetään myös erilaisia oheispalveluja ja aktiviteetteja, joista esimerkkeinä vaellus ja kanootin vuokraus. Leirintämatkailusesonki Suomessa keskittyy juhannuksen ja elokuun välille.
Leirintäalueet luokitellaan Suomessa 5-portaisen järjestelmän mukaan 1–5 tähdellä. Järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1996. Leirintäalueiden luokitus on Suomessa vapaaehtoista. Suurin osa suomalaisista luokitelluista leirintäalueista on saanut kolme tähteä, viiden tähden tason ovat saavuttaneet toistaiseksi vain Kuopion Rauhalahti, Manamansalon leirintäalue Vaalassa, Poroholman lomakeskus Raumalla ja Santalahti Kotkassa. Suomessa on tällä hetkellä noin 330 yleistä leirintäaluetta, joissa on tilaa 125 000 ihmiselle.
Dekarboksylaatio

Dekarboksylaatio on kemiallinen reaktio, jossa karboksyyliryhmä (-COOH) hajoaa ja vapautuu hiilidioksidia.  Tällöin siis jostakin karboksyylihaposta syntyy yhdiste, jonka molekyylissä on yksi hiiliatomi vähemmän.  Päinvastaista reaktiota, joka esiintyy myös fotosynteesissä sen ensimmäisessä vaiheessa, sanotaan karboksylaatioksi. Siinä siis yhdisteeseen sitoutuu hiilidioksidia (CO₂). Entsyymejä, jotka katalysoivat dekarboksylaatioita, sanotaan dekarboksylaaseiksi tai täsmällisemmällä termillä karboxy-lyaaseiksi, ja niiden EC-numero on 4.1.1.