Xidi

Maantiede ja kaupunkikuva

Noin 13 hehtaarin laajuinen Xidi sijaitsee vuorten ympäröimänä Anhuin maakunnan eteläosissa. Laaksoon pohjoisesta ja idästä virtaavat joet yhdistyvät kylän eteläpuolella Huiyuan-sillan luona. Xidi sijaitsee subtrooppisella vyöhykkeellä, ja siellä vallitsee kostea monsuuni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on 15,8 astetta.
Kolme puroa jakaa Xidin osiin. Kylän kolme pääkatua kulkevat itä–länsi-suuntaisesti kylän halki, ja ne on päällystetty Yin piirikunnalta löytyvällä graniitilla. Pääkaduista lähtee rakennusten väliin kapeita kujia, ja kaikkien julkisten rakennusten edessä on pieni aukio.

Historia

Xidi rakennettiin Huangyou-kautena (1049–1054) Pohjoisen Song-dynastian aikana. Kylän kehittyminen liittyi läheisesti Hun suvun vaiheisiin. Suku oli adoptoinut vuonna 904 Tang-dynastian aikaisen keisarin Zhaozongin pojan, kun Zhaozong oli pakotettu luopumaan kruunusta. Poika sai nimekseen Hu Changyi, ja hänen jälkeläisensä Hu Shiliang muutti Xidiin perheensä kanssa vuonna 1047.
Hut alkoivat toimia kauppiaina vuonna 1465, jolloin myös kylän väkiluku alkoi kasvaa. Kylään rakennettiin myös merkittäviä yksityisiä ja julkisia rakennuksia sekä Huiyuan- ja Gulai-sillat. Suvun jäsenet vaikuttivat 1600-luvun puolivälistä 1800-luvun puoliväliin talouselämän lisäksi politiikassa. Monet suvun jäsenistä etenivät Ming- ja Qing-dynastioiden aikana keisarillisiksi virkamiehiksi. Tuona aikana kylän väkiluku kasvoi parhaimmillaan 600 asukkaaseen, mutta kylän kehitys pysähtyi, kun Anhuin kauppiasyhteisöjen merkitys heikkeni Qing-dynastian loppuvaiheissa.
Xidi suojeltiin maakunnallisella tasolla vuonna 1987. Xidi ja läheinen Hongcun valittiin vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon yhteiskohteena nimellä Eteläisen Anhuin muinaiset kylät. Paikallisviranomaiset päättivät suojella yksityisomistuksessa olevia rakennuksia lupaamalla yksityisille osuuksia pääsylipputuloista, jos niiden omistajat säilyttävät omistuksensa perinteisessä asussa.

Väestö ja matkailu

Xidin kylässä on noin 1 020 asukasta, ja suurimman osan sukunimi on Hu muistona kylään vuonna 1047 muuttaneesta Hu Shiliangista. Alueen kylissä käytetään edelleen aika paljon vanhoja sanoja ja äänteitä, joten paikallinen murre eroaa huomattavasti mandariinikiinasta.
Xidista on tullut merkittävä matkailukohde erityisesti Unescon maailmanperintöluetteloon pääsemisen jälkeen. Samalla kun kylää on alettu markkinoida matkailukohteena, niin paikallishallinto on modernisoinut infrastruktuuria. Sinne on rakennettu vesijohtoverkosto ja kylpyhuoneita. Vuonna 2010 kylässä vieraili yli 650 000 ihmistä, ja vuosien 2005–2010 aikana matkailijoiden määrä on noussut vuosittain 10–15 prosenttia. Lipputuloja kylästä saatiin vuonna 2010 noin 26 miljoonaa renminbia, ja jokaiselle kotitaloudelle siitä jaettiin 8 000 renminbia.

Arkkitehtuuri

Xidin rakennukset on tehty puusta ja tiilistä ja ne on koristeltu näyttävästi. Rakennuksissa on yleensä sisäpiha ja kolme symmetrisesti jaettua huonetta. Keskellä on aula ja sen kummallakin puolella sivuhuoneet. Kaltevilla katoilla on harmaat kattotiilet, ja ulkoseinissä on turvallisuussyistä hyvin pienet ikkunat. Ikkunat on usein koristeltu kukka-aiheilla tai geometrisillä kuvioilla. Ovien yläpuolella on paneeleita, joihin on kaiverrettu kukkia, lintuja, kaloja ja historiallisia kohtauksia. Monien rakennusten edustalla on pieni puutarha. Paikoin talot on yhdistetty pienillä silloilla katuihin, ja talojen edustalla on kivisiä penkkejä. Talot ovatkin pääosin edelleen Ming- ja Qing-dynastioiden aikaisessa ulkoasussaan.
Kylän sisääntuloväylällä on 12,3 metriä korkea ja 9,95 metriä leveä porttirakennelma. Marmorista rakennettu portti on muodostunut neljästä pylväästä ja kolmesta kulkuaukosta. Vuonna 1578 rakennetun portin keskimmäiseen pylvääseen on hakattu neljä paria ryömiviä leijonia. Sivuaukkojen arkkitraavissa on kuvattu monia suojelushahmoja. Muita kylän merkittävimpiä rakennuksia ovat muun muassa entinen Hu Shihengin kotitalo, joka rakennettiin 1600-luvun lopulla Hun suvun esi-isien palvontapaikaksi, ja Dafun talo.
Xidissa on kaikkiaan yli 300 asuinrakennusta, joista 124 on säilynyt hyvin. Kylän rakennuksista noin 30 prosenttia arvioitiin kuitenkin 1900-luvun lopussa olevan entisöinnin tarpeessa.