Stephen Dixon

Seuraura

Dixonin kasvattajaseura on Halifax Hawks. QMJHL-seura Cape Breton Screaming Eagles varasi Dixonin ensimmäisellä kierroksella kuudentena pelaajana kesällä 2001. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2001–2002, jossa hän teki ensimmäisellä juniorikaudellaan 16-vuotiaana tehot 15+16=31. Kaudella 2002–2003 Dixon oli tehoilla 28+42=70 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä Kevin Asselinin kanssa. Hänen teholukema –36 kertoi enemmän Cape Bretonin surkeudesta kuin Dixonin puolustustaidoista. Pittsburgh Penguins varasi Dixonin seitsemännellä kierroksella 229. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Kaudella 2003–2004 Dixon kärsi loukkaantumisista, mutta oli silti tehoilla 22+50=72 joukkueen toiseksi paras pistemies François-Pierre Guénetten jälkeen. Kaudella 2004–2005 Dixon pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 45 runkosarjaottelua, mutta oli silti joukkueen toiseksi paras pistemies Kevin Asselin jälkeen.
Heinäkuussa 2005 Dixon teki kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän pelasi kauden 2005–2006 AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, jossa hän esiintyi joukkueen ainoana pelaajana kauden kaikissa 80 runkosarjaottelussa tehden tehot 12+17=29. Myös pudotuspeleissä hän esiintyi joukkueen kaikissa 11 ottelussa. Kaudella 2006–2007 Dixon oli tehoilla 17+24=41 joukkueen viidenneksi paras pistemies. Hän pelasi edelliskauden tapaan kaikki joukkueen runkosarja- ja pudotuspeliottelut.
Kesäkuussa 2007 Penguins myi Dixonin pelaajaoikeudet Anaheim Ducksiin vaihdossa Tim Brentiin. Hän vietti koko kauden 2007–2008 Anaheimin farmissa Portland Piratesissa, jossa oli tehoilla 17+28=45 joukkueen kuudenneksi paras pistemies. Hän oli mukana kauden kaikissa otteluissa.
Kaudella 2008–2009 Dixon pelasi ensimmäistä kertaa urallaan Euroopassa, kun hän teki elokuussa 2008 yksivuotisen sopimuksen ruotsalaisen Brynäs IF:n kanssa. Hän teki kaudella 53 runkosarjaottelussa tehot 8+19=27 ja oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Andreas Dackellin ja Daniel Widingin jälkeen. Hän teki seuran kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2009. Kaudella 2009–2010 Brynäsin varakapteenina toiminut Dixon teki 53 runkosarjaottelussa tehot 20+15=35, joilla hän oli seuran paras maalintekijä Magnus Kahnbergin kanssa ja toiseksi paras pistemies Eero Somervuoren jälkeen. 
Syyskuussa 2010 Dixon teki yksivuotisen sopimuksen KHL-seura Amur Habarovskin kanssa. Elokuussa 2011 Dixon siirtyi yksivuotisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Porin Ässiin. Kaudella 2011–2012 hän teki 60 runkosarjaottelussa tehot 14+39=53 ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Tomáš Záborskýn jälkeen. Kaudella 2012–2013 Dixon teki 44 runkosarjaottelussa tehot 9+35=44. Tammikuun lopussa hän siirtyi KHL-seura Lokomotiv Jaroslavliin.

Maajoukkueura

Dixon pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdesti vuosina 2004 ja 2005 voittaen hopeaa ja kultaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003 voittaen kultaa.

Pelityyli

Dixon on kahden-suunnan keskushyökkääjä, jolla on hyvä työmoraali ja luistelutaito. Hänellä on hyvät kädet ja pelinrakentelu-taidot. Dixon on myös hyvä aloituksissa, alivoimapelissä, maalineduspelissä sekä on hyvä joukkuepelaaja. Häneltä puuttuu kokoa, vahvuutta ja aggressiivisuutta.