google/wiki40b huggingface dataset:
Tuote

Tuote voi olla mikä tahansa, joka on tarjottavissa markkinoille ja tyydyttää kysynnän tai tarpeen. Jalostuksessa tuotteita aletaan tekemään raaka-aineista ja niistä syntyy aineellisia hyödykeitä. Tuote voi olla myös aineeton palvelu tai tietotekninen hyödyke. Kaupan kohteina olevia aineellisia hyödykkeitä kutsutaan tavaroiksi.
Tuotteesta on asiakkaalle hyötyä vain, jos se täyttää tehtävänsä. Asiakkaan kannalta tuotteen varsinainen tehtävä on siis keskeinen. Tästä syystä tuotteen käsitteeseen on syytä ottaa mukaan kaikki ne olennaiset osatekijät, jotka vaikuttavat tehtävän suorittamiseen. Tavaratuotteen osalta näitä osatekijöitä ovat varsinaisen fyysisen osan lisäksi tuotenimi, pakkaus, varaosapalvelu, käyttöohjeet, takuu ja huoltojärjestelmä.
Tuotetiedon hallintaa varten on kehitetty PDM-järjestelmiä. Tuotteella on myös määrätty elinkaari: määrittelyvaihe, suunnittelu, valmistus, huolto ja kunnossapito, ja poisto jätteeksi tai uudelleenkäyttöön. Tuotetiedon elinkaarihallintaan ja elikaarituotteiden, tarkoittaen useimmiten huoltopalvelujen, tarjontaan on kehitetty erityisiä PLM-järjestelmiä.
Ondjiva

Historia lähetysasemana

Ondjivan lähetysaseman perustivat Reinin Lähetysseuran lähetyssaarnaajat Friedrich Meisenholl ja August Wulfhorst vuonna 1891, apunaan Friedrich Bernsmann. Luvan aseman perustamiseen he olivat saaneet Oukwanyaman kuninkaalta Weyulu Hedimbiltä. Saksalaiset luulivat tuolloin tämän alueen kuuluneen Saksan Luonais-Afrikkaan, mikä tieto myöhemmin osoittautui virheelliseksi. Seuraavana vuonna he perustivat lähellä Omupandan lähetysaseman.
Meisenholl asui ja työskenteli Ondjivassa neljä vuotta, kunnes hänen oli lähdettävä alueelta vakavan sairauden vuoksi. Wilhelm Stahlhut tuli hänen tilalleen vuosikymmenen puolivälissä, mutta myös hän oli epäonninen. Hänen kolme lastaan kuolivat sairauksiin Afrikassa, ja lopulta hänkin kuoli mustavesikuumeeseen Outjossa Lounais-Afrikan puolella 1.5.1900. Hänen leskensä työskenteli useita vuosia ensin Oukwanyamassa ja myöhemmin vielä Hereromaalla.
Elokuussa 1915 kuningas Mandume antoi polttaa Ondjivan lähetysaseman, ja saksalaisten oli paettava Ondongaan Lounais-Afrikkaan. Samana vuotena portugalilaiset hyökkäsivät Mandumen kimppuun ja voittivat hänet 20.8. Monguan taistelussa, jota portugalilaiset pitävät koko siirtomaahistoriansa merkittävimpänä. Heidän komentajanaan oli kenraali António Pereira d'Eça, jonka mukaan Ondjivaa kutsuttiin siirtomaa-aikana.
Ondjivasta tuli myöhemmin katolinen lähetysasema ja sittemmin Ondjivan hiippakunnan piispanistuin. Piispana on toiminut Fernando Guimaraes Kevanu vuoteen 2011 saakka ja sen jälkeen isä Pio Hipunyati on jatkanuthänen työtään.

Liikenneyhteydet

Ondjivan kautta kulkee maantie Namibian Oshikangosta Lubangoon. On olemassa suunnitelmia, joiden mukaan Windhoekista Oshikangoon kulkevaa rautatietä jatkettaisiin Ondjivaan ja siitä edelleen pohjoiseen.

Vuotuiset markkinat

Ondjivassa pidetään joka vuosi kahden viikon ajan markkinoita heinäkuussa. Markkinoiden johtaja on rva Maria Joau.
Wiola Talvikki

Ura

Onni Gideon etsiskeli vuoden 1956 alussa orkesteriinsa uutta laulajaa, ja käännyttyään Toivo Kärjen puoleen, tämä ehdotti hänellä koelaulussa käynyttä Viola Nikkasta. Gideon järjesti tälle koe-esiintymisen ja piti nuoren naisen tummasta äänestä ja upeasta ulkoisesta olemuksesta. Lisäksi hän lauloi erinomaista englantia oleskeltuaan pitkään Lontoossa au pairina. Gideonin ehdotuksesta Viola Nikkanen alkoi käyttää taiteilijanimeä Wiola Talvikki. Ensimmäisen levynsä Lullaby of Birdland Talvikki levytti helmikuussa 1956.
Talvikista kehittyi nopeasti kansainvälisen luokan laulaja. Aikalaiskriitikot pitivät häntä Suomen parhaana jazzvokalistina. Talvikki kävi keikoilla myös ulkomailla, ja hänen vierailunsa Itä-Saksassa oli menestys, josta kirjoiteltiin jopa lontoolaisissa musiikkilehdissä. Vuonna 1959 Talvikki esiintyi Hannes Häyrisen Fennada-Filmille ohjaamassa musiikkikavalkadissa Iskelmäketju, esittäen kappaleen ”You Go to My Head”, jonka hän myös lauloi levylle. Lisäksi hän esiintyi viikoittain televisiossa Music, music, music -ohjelmassa.
Suomen show-ympyrät tuntuivat kuitenkin Talvikista pieniltä, ja hän lähti tulevan puolisonsa perässä Lontooseen, jatkaen esiintymisiä Englannissa mm. televisiossa. Lastensa syntymän jälkeen hän oli muutaman vuoden sivussa, mutta palasi vuonna 1968 taas musiikkiuralleen keikkailemalla ja esiintymällä televisiossa sekä tekemällä englanninkielisiä käännöksiä Toivo Kärjen lauluihin.
1970-luvulla Talvikki esiintyi yökerhoissa ja kiersi Tom Jonesin kiertueella ympäri maailmaa. 1974 hän esiintyi viikon pari itse kokoamansa orkesterin säestämänä Dar es-Salaamin Kilimanjaro-hotellissa. Hänen laulunsa ja vierailunsa oli suuri ilo Dar-es-Salaamin suomalaisille, joitten kanssa hänellä oli tilaisuus seurustella vapaa-aikanaan. Mm. viikonloppuna käytiin yhdessä Silversands-hiekkarannalla. Hän esiintyi myös Yhdysvaltain presidentille Jimmy Carterille Glenn Millerin orkesterin kanssa. Vuonna 1989 Talvikki vieraili Suomessa ja levytti albumillisen jazzia täkäläisten muusikkojen kanssa.
Myös Wiola Talvikin tytär Marlene ”Marle” Mikkola on jazzlaulaja.
Nikolai Martsenko

Nikolai Jurjevitš Martsenko (ven. Николай Юрьевич Марценко; s. 25. toukokuuta 1993 Krasnojarsk) on venäläinen moottoriurheilija.

Ura

Martsenko aloitti uransa 11-vuotiaana Venäjän Touring Car -amatöörimestaruussarjassa. Vuonna 2009 hän ajoi muutaman kilpailun Saksan F3-sarjassa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi F3-luokan suomenmestaruussarjassa ja viidenneksi saman luokan Pohjois-Euroopan alueen (NEZ) cupissa. Vuosina 2010–2011 Martsenko kilpaili Saksan F3-sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2012 Martsenko kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen 13 pistettä. Martsenko jatkoi sarjassa vuonna 2013 saavuttaen 20 pistettä. 
Martsenko jatkoi sarjassa myös vuonna 2014. Hän ehti ajaa vain neljä kilpailua saavuttaen yhden kakkossijan. Tämän jälkeen hän ajautui budjettiongelmiin ja joutui jättämään kauden kesken. Hän sai kuitenkin myöhemmin paikan GP3-sarjasta siirtyen kesken kauden Hilmer Motorsport -talliin jossa hän ajoi neljä kilpailua saavuttamatta pisteitä.
Gregory’s Girl – nykypäivän romanssi

Vastaanotto

Hyväntuulisena ja raikkaana pidetty Gregory’s Girl nousi yllättäen maailmanlaajuiseksi menestykseksi. Se sai Bafta-palkinnon käsikirjoituksestaan.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Gregory’s Girl äänestettiin kaikkien aikojen 30. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. The New York Timesin kriitikot valitsivat Gregory’s Girlin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Yle Teeman sivustolla vuonna 2016 Vesa Nykänen arvostaa elokuvaa siitä, ettei se monien amerikkalaisten teinielokuvien tavoin sorru alatyyliin eikä aikuisten ja nuorten välisten suhteiden kärjistyksiin. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa nautittavana ja näyttelijätyötä sydämellisenä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Gregory’s Girl sai Suomen teatterikierroksellaan 2 143 katsojaa, millä se sijoittui vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 176.

Jatko-osa

Bill Forsyth teki vuonna 1999 pitkän ohjaustauon jälkeen elokuvalle jatko-osan nimeltä Gregoryn tytöt, joka kuvaa 35-vuotiaaksi varttuneen Gregoryn vaiheita, nyt vanhan koulunsa opettajana.
Gros-Islet (kunta)

Gros-Islet on kunta Saint Lucian pohjoiskärjessä Karibialla. Sen pinta-ala on 101 km² ja vuoden 2010 asukasluku 22 647. Gros-Islet on Saint Lucian nopeimmin kasvava kunta; vuosina 2001–2010 kunnan väkiluku kasvoi yli 20%.
Gros-Islet samannimisessä keskustaajamassa on moderni krikettikenttä, jossa pelattiin maailmancupin otteluita 2007. Matkailijat suosivat Gros-Isletiä myös joka perjantai järjestettävien katujuhlien takia.
Kunnan pohjoisosassa on Pigeon Islandin vanha linnoitus. Pigeon Island on nykyisin kansallispuisto. Kylästä on noin 20 minuutin kävelymatka piennartietä pitkin Pigeon Pointiin.
Zuzana Čaputová

Nuoruus ja opiskelu

Zuzana Čaputová syntyi Bratislavassa vuonna 1973. Hän opiskeli oikeustiedettä Comenius-yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1996. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Pezinokin kaupunginhallinnossa apulaisasianajajana. Valmistumisensa jälkeen Čaputovásta tuli hallinnon asianajaja.

Kansalaisjärjestöissä

Čaputová aloitti heinäkuussa 1998 kansalaisjärjestö EQ Klubin SAMO-ohjelman projektijohtajana ja vuonna 2001 kansalaisjärjestö Via Iurisin asianajajana. Via Iurisin kautta Čaputová osallistui taisteluun uutta Pezinokiin suunniteltua kaatopaikkaa vastaan. Kaatopaikkaa suunniteltiin vanhan viereen aivan Pezinokin keskustaan. Pezinokiin oli perustettu 1960-luvulla kaatopaikka 150 metrin päähän asuinalueesta. Vaikka vuonna 2002 kaatopaikkojen rakentaminen oli kielletty kaupunkialueille, rikas rakennuttaja oli saanut paikallisviranomaisilta luvan Pezinokin uudelle kaatopaikalle.
Čaputová oli käytännössä 14 vuoden ajan mukana vastustamassa Pezinokin kaatopaikkaa. Aktiivisimmillaan taistelu oli vuosina 2007 ja 2008. Jälkimmäisenä vuonna Via Iuris järjesti useita mielenosoituksia. Čaputová onnistui saamaan ruohonjuuritason kampanjaan mukaan taiteilijoita, paikallisia yrityksiä, viinintuottajia, opiskelijoita, uskonnollisia johtajia ja muita kansalaisia. Čaputová keräsi muiden aktivistien kanssa 8 000 allekirjoitusta Euroopan parlamenttiin lähetettyyn vetoomukseen. Kampanjan lopputuloksena Slovakian korkein oikeus päätti vuonna 2013, että uusi kaatopaikka on laiton ja epäsi siltä rakennusluvan. Lisäksi se määräsi vanhankin kaatopaikan suljettavaksi. Čaputová sai vuonna 2016 työstään Goldman-ympäristöpalkinnon.

Politiikkaan

Čaputová erosi syyskuussa 2017 Via Iurisista. Hän jatkoi asianajanana ja ilmoitti keskittyvänsä ympäristökysymyksiin. Hän liittyi uuteen Progressiivinen Slovakia -puolueeseen. Čaputová ilmoitti toukokuussa 2018 kilpailevansa vuoden 2019 presidentinvaaleissa itsenäisenä ehdokkaana, mihin hänen piti kerätä 15 000 allekirjoitusta.
Čaputová voitti selvästi maaliskuussa 2019 pidetyn vaalin ensimmäisen kierroksen. Hän sai yli 40 prosenttia äänistä, kun toiseksi sijoittunut EU-komissaari Maroš Šefčovič sai alle 19 prosenttia äänistä. Liberaalit ovat Čaputován takana, sillä liberaalipresidentti Andrej Kiska ei hae jatkokaudelle ja toinen liberaaliehdokas Robert Mistrík vetäytyi kisasta. Hän sai 58,40 prosenttia äänistä ja tuli siten valituksi Slovakian presidentiksi. Hän on ensimmäinen nainen Slovakian presidenttinä.
Emily Rose

Emily Rose Maier (s. 2. helmikuuta 1981 Renton, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan pääroolistaan (Elena Fisher) Uncharted-videopeleissä sekä vuonna 2010 aloittamastaan työstä Audrey Parkerin/Lucy Ripleyn roolissa televisiosarjassa Haven. Rose on valmistunut Master of Fine Arts -arvolla näyttelemisestä Kalifornian yliopistosta, Los Angelesista ja on lisäksi saanut Vanguard University of Southern Californiasta oppiarvon teatteritaiteessa.
Rose syntyi kolmesta lapsesta vanhimpana; hänellä on pikkusisko ja -veli.
Kutsumattomat

Kutsumattomat (The Intruders) on vuonna 1970 kuvattu yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka sijoittuu villiin länteen. William A. Grahamin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Don Murray, Anne Francis, Edmond O’Brien, John Saxon, Harry Dean Stanton, Stuart Margolin, Zalman King, Gene Evans ja Harrison Ford.
Elokuvassa Jesse Jamesin ja Youngerin veljesten jengi ratsastaa pieneen Medalian kaupunkiin aiheuttaen levottomuuksia ja kaupungin sheriffi saa tehtäväkseen pysäyttää heidät.
Maksim Mihailov

Maksim Mihailovitš Mihailov (ven. Максим Михайлович Михайлов, s. 19. maaliskuuta 1988) on venäläinen lentopalloilija. Hänen seurajoukkueensa on Zenit-Kazan. Venäjän maajoukkueen kanssa hän on voittanut muun muassa olympiakultaa 2012 ja maailmanliigan 2013. Mihailov pelaa hakkurin roolissa.
Vally Weigl

Vally Weigl (o.s. Pick) (11. syyskuuta 1894 Wien – 25. joulukuuta 1982 New York) oli itävaltalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut säveltäjä ja musiikkiterapeutti.

Elämäkerta

Weiglin vanhemmat, lakimies Josef Pick ja Charlotte Pick (o.s. Rubinstein), kasvattivat hänet assimiloituneessa ja poliittisesti liberaalissa juutalaiskodissa. Hänellä oli sisko, Katherina (Käthe) Marianne. Vally Weigl opiskeli musiikkitiedettä Guido Adlerin johdolla Wienin yliopistossa. Lisäksi hän muun muassa sai yksityisopetusta säveltäjä Karl Weigliltä, josta myös tuli hänen puolisonsa vuonna 1921. Pariskunnalle syntyi vuonna 1926 poika Wolfgang Johannes.
Itävalta liitettiin Natsi-Saksaan, ja Weiglit pakenivat vuonna 1938 Sveitsin ja Englannin kautta Yhdysvaltoihin. Weiglin äiti teki itsemurhan 1939, ja Käthe-sisko surmattiin Ravensbrückin keskitysleirillä. Weigl sai miehensä kanssa Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1943. Hän aloitti uudessa asuinmaassaan vakavan sävellystyön ja tuotti laajan valikoiman piano-, kamari- ja vokaaliteoksia. Hänen sävellystyylinsä mallina oli 1800-luvun lopun musiikki, ja hän piti etäisyyttä avant gardeen sekä Wienissä että Yhdysvalloissa. Weigl sävelsi vielä vanhoilla päivillään lähes täydellisestä kuulon menetyksestä huolimatta. Hän loi uran musiikkiterapeuttina valmistuttuaan Columbian yliopiston Teachers Collegesta vuonna 1953. Lisäksi hän tunsi kiinnostusta kieliä ja sekä kirjallisuutta kohtaan ja työskentelikin toistuvasti käännöstehtävissä.
Weigl oli pasifisti ja aktiivinen kveekarien jäsen; kveekarit auttoivat häntä pääsemään Yhdysvaltoihin. Pasifismi on esillä joissain hänen teoksistaan (Requiem for Allison). Hänen musiikkiinsa vaikutti myös hänen rakkautensa luontoon. Laululla on tuotannossa keskeinen osa. Weigl omisti Jimmy Carterille Carl Sandburgin runoihin säveltämänsä kamarikantaatin The People, Yes!. Säveltäjä sai vuonna 1976 National Endowment for the Arts -apurahan.
Jäätyään leskeksi vuonna 1949 Weigl vaali kuolleen miehensä musiikillista perintöä ja perusti tätä varten Karl Weigl -muistosäätiön.
Who Made Who (kappale)

Musiikkivideo

Kappaleesta tehtiin myös David Malletin ohjaama musiikkivideo, jossa nähdään satoja AC/DC:n faneja pukeutuneina Anguksiksi ja marssimassa kappaleen tahtiin. Kaikilla on myös pahvista tehty kitara, joka on samanlainen kuin Anguksella.
Katarina Witt

Muuta

Uransa päättymisen jälkeen Katarina Witt näytteli elokuvissa ja työskenteli mallina. Vuonna 1998 Witt poseerasi alasti Playboyssa. Numero, jossa kuvat julkaistiin, oli toinen loppuunmyyty Playboy-lehti (ensimmäisessä oli kuvia Marilyn Monroesta) kautta aikain.
Antonio Creus

Antonio Creus Rubin de Celis (28. lokakuuta 1924 – 19. tammikuuta 1996) oli espanjalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1960, Argentiinan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. Creus lähti lähtöruudusta 22.
Vilpas Vikings

Areena ja yleisö

Joukkue pelaa kotipelinsä Salohallissa, jonka katsojakapasiteetti on 2 500 katsojaa.
Seuran yksittäisen ottelun yleisöennätys on 1860 katsojaa, ja se syntyi 7. huhtikuuta 2016 puolivälierässä Kouvoja vastaan. Runkosarjan katsojaennätys 1848 on samalta kaudelta, 27. helmikuuta 2016 runkosarjaottelusta KTP:tä vastaan.
Rashi

Salomon ben Isaac tai Shlomo Jitzhaki (hepreaksi ‏ שלמה יצחקי‎), tunnetaan paremmin nimellä Rashi (hepreaksi ‏רש"י‎, lyhenne sanoista RAbbi SHlomo Itzhaki; s. 22. helmikuuta 1040 Troyes, k. 13. heinäkuuta 1105 Troyes), oli ranskalainen rabbi. Häntä pidetään Talmudin ja Tanakin merkittävimpänä kommentoijana, ja hänen vaikutuksensa on säilynyt Talmudin ja Tanakhin tulkinnassa kuten myös hepreankielisessä kirjallisuudessa nykyaikaan asti.
Rashin kommentit erotetaan havainnollisuuden vuoksi Talmudin varsinaisesta tekstistä niin sanotulla Rashi-kirjaintyypillä, jota Rashi itse tosin ei käyttänyt.
Pentti Matikainen

Pentti Teuvo Pellervo Matikainen (s. 5. lokakuuta 1950 Pielisensuu) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Matikainen oli Suomen päävalmentaja jääkiekkomaajoukkueen voittaessa ensimmäisen kerran mitalin olympialaisissa ja MM-kisoissa. Matikaisen tavaramerkkejä ovat hänen viiksensä, takatukkansa ja purukumin jauhaminen.

Pelaajaura

Matikainen tunnetaan paremmin valmentajana, mutta hän on pelannut SM-sarjassa ja -liigan runkosarjassa SaiPassa ja JoKP:issa 47 ottelua, joissa teki pisteet 10+6. Kumpaakin joukkuetta hän edusti myös I-divisioonassa. Lisäksi Matikainen ehti edustaa I-divisioonassa Mikkelin Jukureita. Matikainen lopetti pelaajauransa 1981.
Bill Clement

Ura

Clementin ura alkoi junioriliiga Ontario Hockey Leaguen Ottawa 67's:ssä, jossa hän pelasi yhteensä kolme kautta. Viimeisellä juniorikaudellaan Ottawassa Clement takoi 54 ottelussa tehopisteet 19+36=55, joten hyvin sujuneen kauden jälkeen Philadelphia Flyers varasi hänet NHL:ään vuoden 1970 varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausnumerolla 18.
NHL-kaukaloihin tähdännyt Clement ei kuitenkaan murtautunut heti Philadelphian kokoonpanoon, vaan joutui hakemaan aluksi vauhtia Quebec Acesista, joka oli Philadelphian AHL-liigan farmiseura. Quebecissä Clementin taitoja sulavana kahden suunnan hyökkääjänä alettiin arvostaa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Philadelphian joukkueeseen 49 ottelun ajaksi, ja pelasi Flyersin uudessa AHL-farmiseurassa, Richmond Robinsissa 26 ottelua. Kausi kaudelta Clement paransi peliään, ja lopulta oli mukana juhlimassa Stanley Cup-mestaruutta perättäisinä vuosina 1974 ja 1975.
Ennen seuraavaa kautta Philadelphia kauppasi Clementin Washington Capitalsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen avausvaraukseen, joka tulisi kyseisenä vuonna olemaan Mel Bridgman. Clement sai Capitalsissa kuitenkin vastuuta, ja hänet valittiin seuran kapteeniksi. 46 runkosarjaottelun jälkeen Clementin matka jatkui kuitenkin jälleen uuteen seuraan, tällä kertaa Atlanta Flamesiin vaihdossa Gerry Meehaniin. Atlantan joukkuemenestys ei ollut parhaalla mahdollisella tasolla, mutta Clement pelasi seurassa kenties NHL-uransa parhaimmat vuodet: hänet valittiin tuolloin kahdesti NHL:n tähdistöotteluun, ja kaudella 1977-78 hän takoi NHL-uransa yhden kauden piste-ennätyksen tehtailemalla runkosarjassa tehopisteet 20+30=50. Tosin kaudella 1975-76 Clement teki yhteensä 54 tehopistettä, mutta kahdessa eri seurassa. Atlanta Flamesin kaikkien aikojen pistetilastoissa Clement on sijalla kahdeksan, sillä hän on Atlantassa pelaamissaan 297 ottelussa nakuttanut tehopisteet 69+107=176.
Atlanta muutti lopulta Kanadan puolelle Calgaryyn, jossa Clementin NHL-ura päättyi kahden Calgary Flamesissa vietetyn kauden jälkeen.
Trimble SketchUp

Oheistoiminnot

Ohjelman käyttäjät voivat jakaa omia ja ladata muiden töitä Trimblen 3D-mallivarastosta. Lisämahdollisuutena rakennukset voi ladata suoraan Google Earthiin, jolloin käyttäjät voivat nähdä ne kartalla annettujen koordinaattien mukaisella paikalla.

3D Warehouse

3D Warehouse on netissä sijaitseva Trimblen lisäosa, jonka tarkoitus on kerätä käyttäjien mallineita, jolloin he voivat jakaa omia mallejaan ja ladata toisten teoksia. Tämä sivusto luotiin 24. huhtikuuta 2006 eli samoihin aikoihin kun Google osti Sketchupin @Last Softwarelta. Warehousessa on suuret määrät mallineita ja valikoima kasvaa koko ajan.

Työkalut

SketchUpiin on tarjolla toistasataa erilaista työkalua, joista osa on ohjelmassa valmiina ja osan voi ladata netistä. Työkaluista tärkeimmät ovat perustyökalut, jotka kaikki ovat valmiiksi SketchUpissa. Perustyökaluihin kuuluvat yksinkertaisimmat ja tärkeimmät työkalut, kuten Kynä (Line), jolla piirretään suoraa viivaa. Perustyökalujen lisäksi asennuksen mukana tulee laaja työkalusetti (Large Tool Set), jossa on jo huomattavasti laajempi valikoima työkaluja. Esimerkiksi mukana tulee työkalu, jolla SketchUpiin saa asetettua varjot, mikä tekee luomuksista huomattavasti näyttävämpiä ja aidomman näköisiä. 
Netistä ladattavista lisätyökaluista yleisimpiä ovat SketchyPhysics-työkalut, jotka luovat SketchUpiin fysiikkaominaisuuksia, kuten painovoiman ja kappaleiden massan. Lisäksi näihin työkaluihin kuuluvat paremmat animaatioympäristöt ja -työkalut kuin asennuksen mukana tuleviin työkaluihin. Näitä työkaluja sekä työkalupaketteja voi ladata SketchUpin kotisivuilta.

Vaatimukset

Ohjelma tarvitsee toimiakseen .NET 1.1 -sovelluskehyksen.
Ağdaşin piirikunta

Ağdaşin piirikunta (azeriksi Ağdaş rayonu, ven. Агда́шский райо́н, Agdašski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1023 neliökilometriä. Asukkaita on 99 200 henkeä (vuonna 2010).
Ağdaşin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Şəkin ja Qəbələn, idässä Göyçayn ja Ucarin, etelässä Zərdabin ja Bərdən sekä lännessä Yevlaxin piiriin. Etelärajalla virtaa Kurajoki.
Piirin keskus on Ağdaşin kaupunki, josta on 249 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen huomattavampi paikkakunta on Ləkin taajama. Kuntia on yhteensä 51 ja kyliä 72. Kaupunkiväestön osuus on 33,2 %. Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, puuvillan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarvike- ja jalostusteollisuutta.
Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla rakennettu Surxayn linnoitus, 1800-luvun karavaaniseraiji ja moskeijat. Seudulla sijaitsee Türyançayın luonnonpuisto.
Paikallislehtenä ilmestyy Ağdaş.
Laanemaa järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9 ha ja se on 400 metriä pitkä ja 280 metriä leveä. Saaria on kaksi, joiden yhteinen pinta-ala on 0,47 ha. Saariksi voidaan tulkita muutkin ruovikkosaaret, joita järvellä esiintyy monia.
Järven suurin syvyys noin 2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja rannat ovat suomaata tai ruovikkoa. Se kuuluu Orkjärven luonnonsuojelualueeseen ja sijaitsee sen luoteispäässä. Sillä ei ole ollut luontaista laskuojaa, mutta sellainen on kaitettu ja juhdettu pohjoisessa olevan metsäalueen ojiin. Ne laskevat edelleen Munalaskme ojaan, joka yhtyy Vasalemma jõgeen.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (viroksi pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (viroksi pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Township

Township (myös engl. Locations tai afrikaansiksi Lokasie) tarkoittaa eteläafrikkalaista usein köyhää kaupunkimaista asuinaluetta, joka apartheidin aikana oli ryhmäaluelailla varattu muille kuin maan valkoiselle väestölle. Townshipessa asuvat ihmiset kävivät yleensä töissä läheisillä valkoisille nimetyillä alueilla. Tunnetuin township-alue on Soweto, eli South Western Townships Johannesburgin liepeillä.
Juha Liukkonen

Juha Liukkonen (s. 1959) on suomalainen suunnistaja ja valmentaja. Hän toimii Delta-suunnistusseuran valmentajana ja lisäksi hän valmentaa muun muassa Jarkko Huovilaa. Hän on Haukkamäen koulun opettaja ja asuu Karkkilassa.
Omalla suunnistusurallaan Liukkonen voitti Jukolan viestin vuonna 1987 Hiidenkiertäjien joukkueessa. Hän toimi valmentajana Deltan voittaessa Jukolan viestin vuonna 2008.