Maalaiskunta

Maalaiskunta (lyhenne mlk.) on tai on ollut yksi kuntamuodoista eräissä maissa, tavallisesti kuntamuodoista yleisin.

Suomi

Suomessa maalaiskunnan käsite syntyi vuoden 1865 kunnallishallinnon uudistuksessa, jossa maaseudun paikallishallinto irrotettiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista. Kaupungeilla oli ollut oma maallinen kirkosta eroava hallinto aiemminkin. Vuoden 1865 kunnallisasetuksen perusteella maaseudun alueelliseksi perushallintoyksiköksi tuli pitäjän sijasta maalaiskunta, vaikkakin puhekielessä myös pitäjä-sana jäi käyttöön. Vuoden 1977 kunnallislaki poisti kuntien juridisen jaon kaupunkeihin, kauppaloihin ja maalaiskuntiin, joten termiä maalaiskunta ei enää esiinny laissa.
Silloinkin, kun maalaiskunta oli kunnallishallinnollisena käsitteenä olemassa, sanaa maalaiskunta käytettiin melko harvoin muuten kuin niissä kunnannimissä, joihin se sisältyi. Vaikka kaupunkeja kutsuttiin useammin kaupungeiksi kuin kunniksi ja kauppaloita useammin kauppaloiksi kuin kunniksi, maalaiskuntia kutsuttiin useimmiten vain kunniksi, ellei ollut erityistä syytä tähdentää kuntamuotoa. Esim. tuon ajan tietosanakirjoissa kaupunkeja ja kauppaloita käsittelevät artikkelit alkavat yleensä: "X (kaupungin tai kauppalan nimi) kaupunki/kauppala x:ssä x:n läänissä" mutta maalaiskuntia käsittelevät artikkelit alkavat tavallisesti "X, kunta [ei sanaa maalaiskunta] x:ssä x:n läänissä."
Ne maalaiskunnat, joilla on ollut sama nimi kuin viereisellä kaupungilla tai kauppalalla, ovat käyttäneet nimessään sanaa maalaiskunta, esimerkiksi Helsingin maalaiskunta tai Mikkelin maalaiskunta. Siihen on historialliset syyt. Vaikka maalaiskunta hallinnollisena käsitteenä poistui kunnallislakiuudistuksen myötä vuoden 1977 alussa, sana maalaiskunta jäi niihin kuntien nimiin, joissa se oli ollut lakimuutokseen astikin (paitsi Kajaanin maalaiskunnan, joka samanaikaisesti lain voimaantulon kanssa liitettiin Kajaanin kaupunkiin ja Tammisaaren maalaiskunnan, joka samaan aikaan liitettiin Tammisaaren kaupunkiin). Kuitenkin vuoden 1978 alussa Lohjan maalaiskunnan nimi muuttui Lohjan kunnaksi ja Loimaan maalaiskunnan nimi Loimaan kunnaksi sekä vuoden 1980 alussa Kemin maalaiskunnan nimi Keminmaaksi.
Aikaisemmin kaupunkeihin ei voinut kuulua laajoja maaseutualueita, koska kaupunkia ja maaseutua koskivat suurelta osin erilaiset lait. Näin ollen kokonaista pitäjää ei voitu muuttaa kaupungiksi, vaan jos jonkin pitäjän alueelle perustettiin tyhjästä kaupunki tai aiemmin pitäjään kuulunut asutuskeskus sai kaupunkioikeudet, se piti erottaa hallinnollisesti emäpitäjästään. Kaupunki sai tavallisesti sen pitäjän nimen, jonka alueelle se perustettiin. Erotukseksi perustetusta kaupungista tällaisten pitäjien nimi piti muuttaa. Uusi nimi muodostui tavallisesti kaupungin nimen genetiivistä ja sanasta pitäjä. Vuonna 1865 Suomeen perustettiin kunnallishallinto, tosin uudistus ei toteutunut heti kokonaan, mutta vähitellen pitäjistä tuli maalaiskuntia. Niiden entisten pitäjien nimiksi, joiden alueelle oli perustettu samanniminen kaupunki, tuli kaupungin nimen genetiivi ja sana maalaiskunta. Esimerkiksi Helsinki-nimisen pitäjän alueelle perustettiin 1550 samanniminen kaupunki, ja pitäjän uudeksi nimeksi tuli Helsingin pitäjä. Kun tämä pitäjä muuttui maalaiskunnaksi 1860-luvulla, ryhdyttiin siitä käyttämään nimeä Helsingin maalaiskunta. Myöhemmin muista maalaiskunnista erotettiin samannimisiä kauppaloita, ja niiden uusiksi nimiksi tuli heti kauppalan nimen genetiivimuoto ja sana maalaiskunta. Esimerkiksi Rovaniemi-nimisestä maalaiskunnasta, erotettiin vuonna 1929 samanniminen kauppala ja Rovaniemi-nimisen maalaiskunnan nimeksi tuli Rovaniemen maalaiskunta (Rovaniemen kauppala muutettiin kaupungiksi vuonna 1960). Myös yksi kaupunki erotettiin suoraan maalaiskunnasta, joka sai tuolloin nimeensä sanan maalaiskunta, vuonna 1869 Kemin kaupunki siihenastisesta Kemi-nimisestä maalaiskunnasta, joka sai nimen Kemin maalaiskunta.
Suuressa osassa maalaiskunta-sanaa nimessään käyttäneistä kunnista on ollut sellainen hallinnollinen erikoisuus, että niiden kunnanvirasto ei ole sijainnut omassa kunnassa, vaan samannimisessä naapurikaupungissa tai -kauppalassa. Myös maantieteelliseltä muodoltaan suuri osa niistä oli erikoisia: Suuri osa niistä ympäröi keskellä olevaa kaupunkia tai kauppalaa joka suunnalta, jolloin kaupunki tai kauppala muodosti maalaiskunnan sisällä enklaavin ja maalaiskunta oli "reikäleipäkunta." Toisaalta Heinolan maalaiskunta koostui kahdesta erillisestä osasta. Jyväskylän maalaiskunnan rajat taas muistuttivat kahdeksikkoa, sillä kunta käsitti kaksi samaa kokoluokkaa olevaa lohkoa, jotka olivat toisiinsa yhteydessä noin kilometrin levyisen ja noin kahden kilometrin pituisen käytävän kautta.
Suomessa on ollut kaikkiaan 36 maalaiskunta-sanaa nimessään käyttänyttä kuntaa, tosin ei koskaan näin monta yhtaikaa. Enimmillään jopa yli puolella kaikista Suomen kaupungeista ja kauppaloista oli naapurinaan maalaiskunta-sanaa nimessään käyttävä kunta. Nykyisin niitä ei ole enää yhtäkään, mikä johtuu enimmäkseen kuntaliitoksista. Useimmat näistä kunnista on liitetty kokonaan viereiseen samannimiseen kaupunkiin tai kauppalaan. Näin tehtiin ensimmäisen kerran vuonna 1959, kun Seinäjoen maalaiskunta liitettiin Seinäjoen kauppalaan ja viimeisen kerran vuonna 2009, kun viimeinen nimessään maalaiskunta-sanaa käyttänyt kunta, Jyväskylän maalaiskunta, liittyi vapaaehtoisesti osaksi Jyväskylän kaupunkia. Eräät maalaiskunta-sanaa nimessään käyttäneet kunnat on liitetty useampaan kuin yhteen kuntaan kuten Kuopion maalaiskunta Kuopion kaupunkiin ja Siilinjärven kuntaan vuonna 1969. Eräät ovat muuttaneet nimensä jättäen maalaiskunta-sanan nimestään pois. Näistäkin osa on sittemmin kadonnut kuntaliitoksissa, mutta eräät ovat vielä nimensä vaihtaneina olemassa: entinen Helsingin maalaiskunta nimellä Vantaa vuoden 1972 alusta, jolloin kunta muuttui maalaiskunnasta kauppalaksi, entinen Ikaalisten maalaiskunta nimellä Ikaalinen vuoden 1972 alusta, jolloin kunta muuttui maalaiskunnasta kauppalaksi ja kuntaan kuulunut Ikaalisten epäitsenäinen kauppala lakkautettiin, entinen Kemin maalaiskunta nimellä Keminmaa vuoden 1980 alusta sekä entinen Pietarsaaren maalaiskunta nimellä Pedersören kunta helmikuusta 1989. Koiviston maalaiskunta, Käkisalmen maalaiskunta, Sortavalan maalaiskunta ja Viipurin maalaiskunta taas olivat jääneet luovutetulle alueelle.
Maalaiskunta-sanaa nimessään käyttäneiden kuntien kunnanrajakilvissä käytäntö vaihteli: esimerkiksi Jyväskylän maalaiskunnan rajakilvessä oli käytetty mlk-lyhennettä, mutta Rovaniemen maalaiskunnan kyltissä puolestaan kokonaista maalaiskunta-sanaa.

Kanada

Kanadassa jokainen provinssi päättää itse kunnallishallinnostaan. Alberta, Manitoba, New Brunswick ja Saskatchewan ovat ainoat provinssit, joissa on maalaiskuntia. Maalaiskunnilla on kevyemmät lakisääteiset velvoitteet kuin kaupunkikunnilla.

Venäjä

Venäjän kunnat ovat kaupunkikuntia tai maalaiskuntia.

Viro

Viron kunnat ovat kaupunkeja tai maalaiskuntia.