google/wiki40b huggingface dataset:
Viron sosialistisen neuvostotasavallan hallinnollinen jako

Viron sosialistisen neuvostotasavallan hallinnollinen jako tarkoittaa Viron SNT:n jakoa hallintoalueisiin vuosina 1940–1991. Vuosina 1941–1944 Viro oli natsi-Saksan miehittämä ja tällöin käytössä ollut aluejako on myös kuvattu artikkelissa.

Vuosi 1952

3. toukokuuta 1952 päätettiin perustaa Viro SNT:hen kolme aluetta (oblasti) 10. toukokuuta alkaen. Viron SNT:n 5 kaupunkia ja 39 piiriä jakautuivat alueittain seuraavasti.

Vuosi 1954

Vuonna 1954 kyläneuvostojen määrää vähennettiin 641 kyläneuvostosta 320 kyläneuvostoon.

Vuosi 1959

Vuoden 1959 väestönlaskennassa Viron SNT:ssä oli 27 piiriä ja 320 kyläneuvostoa.

Vuosi 1960

Vuonna 1960 Viron SNT:ssä oli 6 tasavallan alaista kaupunkia (Tallinna, Tartto, Pärnu, Kohtla-Järve, Narva ja Sillamäe) sekä 24 piiriä.

Vuosi 1962

Vuonna 1962 lakkautettiin Abjan, Elvan, Jõhvin, Keilan, Lihulan, Märjamaan, Põltsamaan, Räpinan, Tapan, Väike-Maarjan ja Vändran piirit. Lisäksi perustettiin Pärnun piiri. Tämä jälkeen Viron SNT:ssä oli 6 kaupunkia (Tallinna, Tartto, Pärnu, Kohtla-Järve, Narva ja Sillamäe) sekä 14 piiriä.

Vuosi 1964

15. joulukuuta 1964 muodostettiin Kohtla-Järven piiri. Tämän jälkeen Viron SNT:ssä oli 6 kaupunkia ja 15 piiriä.

Vuosi 1970

Vuonna 1970 Viron SNT:ssä oli 15 piiriä ja 235 kyläneuvostoa.
Tulivuorenpurkauksen vaikutukset ilmastoon

Tulivuorenpurkauksen vaikutukset ilmastoon ovat yleensä viilentäviä ja joskus globaaleja. Historiallisella ajalla tapahtuneita suuria purkauksia on voitu ajallisesti yhdistää poikkeuksellisiin sääilmiöihin, joilla on ollut suuria vaikutuksia ajankohdan yhteiskuntiin eri puolilla maapalloa.
Monien tutkijoiden mielestä voimakkaat tulivuorenpurkaukset alentavat tilapäisesti maapallon pintalämpötilaa hieman. Tulivuoren purkaustuotteet heijastavat ilmassa leijuessaan Auringon Maata lämmittävää säteilyä pois. Auringon säteilyä heijastavat erityisen hyvin tulivuoren purkauskaasuista reagoimalla syntyneet rikkihappopisarat ja myös vulkaaninen tuhkapöly. Monesti purkauksen lämpötilaa alentava vaikutus kestää muutaman vuoden. Maapallon ilmavirtausten sisäiset mekanismit voimistavat tulivuorenpurkauksen aiheuttamaa lämpötilan alenemaa. Tulivuoren purkaustuotteiden Auringon säteilyä heikentävää vaikutusta kuvataan ilmakehän optisella paksuudella. Varsinkin korkealle ulottuneet hyvin suuret räjähdysmäiset tulivuorenpurkaukset ovat historiassa muuttaneet tavanomaisen satokauden kiertoa ja sadot ovat epäonnistuneet aiheuttaen nälänhätiä. Esimerkiksi Laki-tulivuori purkautui Islannissa 1783. Vuonna 1815 tapahtunut Tamboran purkaus laski pohjoisen pallonpuoliskon keskilämpötilaa 1 °C. Vuoden 1816 kesäajankohtana Italiassa satoi lunta ja hallat tuhosivat satoja aiheuttaen laajaa nälänhätää. Vuonna 1991 tapahtunut Pinatubon purkaus alensi maapallon pintalämpötiloja muutaman vuoden.
Purkauskaasut ovat yleensä lämpötilaa alentavia, joissain tapauksissa lämmittäviä. Tulivuoresta purkautuu stratosfääriin rikkiyhdisteitä, joista syntyy auringon valoa heijastavia rikkihappopisaroita. Tyypillisen tulivuorenpurkauksen arvellaan vaikuttavan 4 vuotta maan ilmastoon, suurin vaikutus 6-12 vuoden sisään. Pölymäisen hyvin hienojakoisen tuhkan vaikutus ilmastoon on vähäisempi. Jotkut tuluvuoresta fluoriyhdisteet toimivat ylemmän ilmakehän cirrusmaisten auringon valoa heijastavien helmiäispilvien tiivistymisytiminä. Arvellaan esim. Pinatubon, El Chichónin ja Tamboran sekä Islannin Lakin purkausten vaikuttaneen maapallon ilmastoon. Toisaalta tulivuoret vapauttavat heijastavien pisaroitten ja pölyhiukkasten lisäksi ilmakehään hiilidioksidia, joka lämmittää Maata kasvihuoneilmiön avulla. Suurten laakiobasalttipurkausten on ajateltu tappaneen suuria määriä maapallon eliöitä sukupuuttoon, mutta tätä ei ole kyetty varmistamaan. Laakiobasalttipurkausten basalttilaava sisältää enemmän rikkipitoista ainesta kuin tavallinen silikaattilaava.
Yōkai

Yōkai (jap. 妖怪) tarkoittaa japanilaisessa kansanperinteessä yliluonnollisia henkiolentoja tai demoneita. Usko yōkaihin liittyy ihmisen käsityskyvyn ylittäneisiin, ihmetystä tai kauhua herättäneisiin ilmiöihin tai eriskummallisiin esineisiin. Folkloristiikassa yōkaiden on sanottu olevan alennustilaan joutuneiden, palvomatta jäämien kamien ilmenemiä. Tällöin kamista on jäänyt jäljelle vaan pelkoa herättäviä piirteitä.
Muita yōkaihin viittaavia sanoja ovat muun muassa erilaisiin muodonmuutoksiin kykenevistä yōkaista käytetty bakemono (化け物) tai obake (お化け), henge (変化) ja mamono (魔物); historiallisesti myös esimerkiksi mononoke (物の怪). Tätä sanaa käytettiin keskiajalla Heian-kaudella, ja se esiintyy Genjin tarinassa. Sanan ’yōkai’ käyttö on sen sijaan suhteellisen uutta. 
Erilaisia yōkaita on lukemattomia. Toisin kuin aaveet (yūrei), jotka liitetään tiettyyn ihmiseen, yōkait ilmestyvät pikemminkin tietyssä paikassa tai tiettyyn aikaan. Niitä voidaankin luokitella erilaisiin kategorioihin: vuorten yōkait (kuten tengut, Yama-uba ja Amanojaku), teillä ilmestyvät yōkait (kuten Hitotsume-kozō ja Yuki-onna), asumusten yōkait (kuten Zashiki-warashi), meren yōkait (kuten funayūrei ja Umibōzu), jokien tai veden yōkait (etenkin kappat) ja niin edelleen.
Isabella Andreini

Elämä ja ura

Isabella Canalin vanhemmat olivat venetsialaisia, muutoin hänen lapsuudestaan tiedetään sangen vähän. Vuonna 1576 tuolloin neljätoistavuotias Isabella liittyi Bolognassa näyttelijäryhmään, jonka nimi oli I Gelosi. Ryhmään kuului muun muassa Flaminio Scala. Isabella alkoi näytellä prima donna innamorata -rooleja, joista hän sittemmin sai kuuluisuutta.
Isabellan edeltäjä I Gelosi -ryhmän prima donnana oli ferraralainen näyttelijätär Vittoria Piissimi, joka vetäytyi kokoonpanosta vuonna 1580.
Isabella Canali avioitui pistoialaisen Francesco Andreinin kanssa 1578, Francesco oli Isabellan lailla koomikkona I Gelosi -ryhmässä. Isabella jatkoi prima donna -roolejaan ja Francesco Andreini näytteli hänen romanttista vastapariaan. Isabellan nimikkonäytelmäksi tuli Pazzia d'Isabella. Se esitettiin muun muassa Ferdinand I:n ja Cristina di Lorenan häissä Firenzessä 13. toukokuuta 1589. Menestys oli valtaisa.
Isabella Andreini näytteli toisinaan myös muissa ryhmissä, kuten Confidentissa vuonna 1589 ja Unitissa vuonna 1601. Vuonna 1604 Isabella matkusti Gelosin kanssa kolmannen kerran Ranskaan. Hän kuoli Lyonissa paluumatkallaan Pariisista Italiaan.
Isabella Andreinin ensimmäinen julkaistu kirjallinen teos oli pastoraalinäytelmä La Mirtilla, joka ilmestyi 1589. Seuravalla vuosikymmenellä hän keskittyi näyttelijän uraansa ja hänen toinen näytelmänsä ilmestyi vasta 1601. Isabella Andreinin kolmas kirjallinen teos Lettere di Isabella Andreini padovana comica gelosa ilmestyi kolme vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Julkaisijana oli Francesco Andreini. Myös muuta Isabella Andreinin tuotantoa julkaistiin postuumisti.
Pariskunnalla Andreini-Canali oli neljä tytärtä ja kolme poikaa. Yksi pojista, Giovan Battista Andreini, seurasi vanhempiensa polkua näyttelijänä. Hän omisti runokokoelman äidilleen vuonna 1606.
Prosessi (termodynamiikka)

Prosessi tarkoittaa termodynamiikassa tapahtumaa jossa systeemin tila muuttuu. Prosesseissa systeemi voi vaihtaa lämpöä tai työtä ympäristön kanssa.
Prosessit jaotellaan sen mukaan miten systeemin tila muuttuu niiden aikana.

Isobaarinen prosessi

Isobaaristen prosessien aikana systeemin paine pysyy vakiona.

Isokoorinen prosessi

Isokooristen prosessien aikana systeemin tilavuus pysyy vakiona.

Isoterminen prosessi

Isotermisen prosessin aikana prosessin lämpötila pysyy vakiona.

Adiabaattinen prosessi

Adiabaattisessa prosessissa systeemi ei vaihda lämpöä ympäristön kanssa.

Isentrooppinen prosessi

Isentrooppisessa prosessissa systeemin entropia ei muutu.

Isentalpinen prosessi

Isentalpisessa prosessissa systeemin entalpia ei muutu.
Ilpo Kokkila

Ilpo Erkki Tapani Kokkila (s. 8. joulukuuta 1947 Saarijärvi) on SRV-yhtiöiden pääomistaja ja vuorineuvos vuodesta 2004. Hän oli Elinkeinoelämän keskusliiton hallituksen puheenjohtajana kaksi kautta vuosina 2013–2014.
Kokkila on SRV Yhtiöt Oyj:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1987. Hän on ollut myös Keskon hallituksen jäsen. Vuosina 1999–2012 Kokkila oli Johtamistaidon Opiston hallituksen jäsen.
Kokkila valmistui rakennusalan diplomi-insinööriksi teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1974. Valmistuttuaan hän oli töissä Perusyhtymässä idänviennissä. Vuonna 1987 hän perusti Viitoset-rakennusyhtiön, jonka tunnetaan nykyään SRV-yhtiöinä. Kokkilalla on kolme poikaa, joista vanhin on tuotantotalouden diplomi-insinööri ja töissä SRV:llä.
Kokkila on ollut vapaamuurarien jäsen.

SRV Yhtiöt Oyj

SRV Yhtiöt Oyj on vuonna 2007 Helsingin pörssiin listautunut yhtiö. SRV rakensi Kampin kauppakeskuksen, joka myytiin brittiläisille kiinteistösijoittajille. SRV oli vuonna 2007 Helsingin Musiikkitalon rakentamisesta järjestetyn urakkakilpailun toisella kierroksella ainoa tarjouksen jättäjä. SRV:ssä toimitusjohtajat ovat vaihtuneet tiuhaan. Kokkilan mukaan Heikki Allonen siirtyi Fiskarsiin ja Hannu Mikkosella oli kokemusta enemmän muilta aloilta. Eero Heliövaara tuli pankki- ja vakuutusmaailmasta.

Omaisuus

Kokkila omistaa Pontos Oy:n, joka omistaa Tallinnan Sokos Hotel Virun kiinteistön ja viereisen kauppakeskuksen. Lisäksi hän omistaa Portugalin Algarvessa maa-alueen, jonne on rakenteilla viiden tähden kylpylähotelli, golfkenttä ja loma-asuntoja.
Vuonna 2011 Kokkiloiden suku sijoittui 25. sijalle Arvopaperilehden Pörssirikkaat-selvityksessä 116 miljoonan euron osakeomistuksillaan.
Tammikiitäjä

Koko ja ulkonäkö

Ulkonäöltään tammikiitäjä muistuttaa paljon lehmus- (Mimas tiliae) tai poppelikiitäjää (Laothoe populi), mutta on näitä kookkaampi. Siipiväli on 85–125 mm. Perhosen siipien väritys vaihtelee suuresti vaalean kellanruskeasta tummanruskeaan. Siiven poikki kulkee vaalea vyö, jota reunustavat tummanruskeat poikkiviirut eivät juuri mutkittele. Etusiiven takareunassa on kaksi tummanruskeaa täplää ja siiven ulkoreuna on voimakkaasti mutkitteleva. Takasiiven tyvessä on punaruskea laikku.

Levinneisyys ja lentoaika

Tammikiitäjän levinneisyys painottuu Etelä-Euroopassa Välimeren ympäristöön, Balkanille ja Anatoliaan. Sitä tavataan myös Marokossa. Esiintymisalueellaan laji lentää kahdessa sukupolvessa. Ensimmäinen sukupolvi lentää touko-kesäkuussa ja toinen, pienempi sukupolvi elo-syyskuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Laji on harvalukuinen eikä sen läsnäoloa ole helppo havaita. Se elää kuivilla ja aurinkoisilla rinteillä, joilla kasvaa nuoria tammia. Aikuiset perhoset piilottelevat lehvästössä tai rungolla ja tekeytyvät kuolleiksi lehdiksi. Niiden suuosat ovat surkastuneet käyttökelvottomiksi, eivätkä tammikiitäjät käy kukilla. Molemmat sukupuolet tulevat kuitenkin valolle.
Naaras munii noin 100 munaa yksitellen lehtien alapinnoille ja suosii yksittäin kasvavia, tuuheita, nuoria puita. Toukka piilottelee oksalla lehtien joukossa. Perhonen talvehtii kotelona toukan huomattavan syvälle maan alle tekemässä kammiossa.

Ravintokasvi

Toukka elää eri tammilajeilla, erityisesti korkkitammella (Quercus suber) ja rautatammella (Quercus ilex).
Emile Hirsch

Ura

Emile Hirsch aloitti näyttelijäuransa kahdeksanvuotiaana. Hän esiintyi pienissä rooleissa televisiossa muun muassa sarjoissa Sabrina, teininoita ja NYPD Blue. Hän teki ensimmäisen elokuvansa Tuhon vietti vuonna 2001 ja seuraavana vuonna ensimmäisen pääosansa draamaelokuvassa Kuoripoikien kosto. Hänen seuraava roolinsa oli kouludraamassa Keisareiden kerho. Molemmat vuoden 2002 elokuvat saivat myönteiset arviot mutta eivät menestyneet taloudellisesti. 
Vuonna 2004 Hirsch pääsi mukaan komediaelokuvaan Unelmien naapuri. Hirsch näytteli myös independent-elokuvassa The Mudge Boy. Seuraavaksi hän esiintyi elokuvassa Arjen kulissit, ivallisessa tarinassa perheestä, jonka kulissit alkavat sortua vakavan tragedian seurauksena. Elokuvassa Hirsch näyttelee kipeää salaisuutta hautovaa perheen kuopusta, mutta tämäkään elokuva ei tuottanut suuria lipputuloja vaikka arvostelut olivatkin loistavat.
Vuonna 2005 Hirsch pääsi näyttelemään Heath Ledgerin tähdittämässä elokuvassa Lords of Dogtown, joka kertoo tositarinan tunnetuista rullalautailijoista 1970-luvulla. Elokuva julkaistiin 3. kesäkuuta 2005. Seuraavaksi ensi-iltansa sai Alpha Dog, muun muassa Justin Timberlaken, Anton Yelchinin, Bruce Willisin ja Sharon Stonen tähdittämä synkkä draama. Elokuvassa Hirsch esittää tosielämän Jesse James Hollywoodia. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2006 Hirschin ollessa 21-vuotias.
Hirsch näytteli seikkailija Christopher McCandlessia vuonna 2007 elokuvassa Erämaan armoille, joka perustuu McCandlessin elämään. Elokuvaa on sanottu kauniiksi ja ihmisille ajateltavaa antavaksi. Se on Hirschin pääosaelokuvista varmasti tunnetuin ja parhaiten menestynyt. Hirschillä oli johtava rooli myös elokuvassa Speed Racer, joka oli julkaistiin 9. toukokuuta 2008. 
Elokuvassa Milk Hirschin roolihahmo puolustaa homoseksuaalien oikeuksia. Tämä Gus Van Santin ohjaama elokuva perustuu tositapahtumiin ja kertoo vuonna 1978 murhatun Harvey Milkin tarinan. Elokuva sai Oscar-ehdokkuuksia.
Novorossijskin satama

Novorossijskin satama (ven. Порт Новороссийск, Новороссийский морской порт, Port Novorossijsk, LOCODE: RU NOI tai RU NVS) on Venäjän Krasnodarin aluepiiriin Novorossijskin kaupungissa, Mustanmeren koillisosissa sijaitseva suuri merisatama.
Sataman pääoperaattorina on pörssinoteerattu satamayhtiö (OAO Novorossijski morskoi torgovyi port), jonka enemmistöomistus on Venäjän valtiolla. Tämä satamaoperaattori toimii myös Suomenlahden Primorskin öljysatamassa.
Valkeajärvi (Orivesi, Siikaneva)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,4 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan kaakkoispuolella kohoavalla mäkisellä järvialueella Iso Vuorijärven ja Vähä Vuorijärven eteläpuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja siellä sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet kantatieltä 66. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 178,5 metriä mpy. Siihen on johdettu seitsemän suo-ojaa, joista osa toimivat myös laskuojina. Ojien vesi virtaa Kalliojärvien ja Viipperälammin kautta Kodantakusiin ja Iso-Haikaraan.
Fosfoseriinifosfataasi

Fosfoseriinifosfataasi on entsyymi, joka katalysoi seriinin biosynteesin viimeistä vaihetta. Reaktiossa fosfoseriini hydrolysoituu seriiniksi ja fosfaatti-ioniksi. Fosfoseriinifosfataasin EC-numero on EC 3.1.3.3  ja CAS-numero 9025-73-4.

Entsyymin toiminta

Fosfoseriinifosfataasi kuuluu hydrolaaseihin. Aktiivisessa kohdassa tärkeä aminohappo on asparagiinihappo, jonka sivuketjun nukleofiilinen happi hyökkää fosfoseriinin fosforiatomiin. Tällöin syntyy asyylifosfaattivälituote, joka reagoi veden kanssa ja hajoaa muodostaen seriiniä. Seriini on tuoteinhibiittori ja siten säätelee aminohappoaineenvaihduntaa. Entsyymi tarvitsee kofaktorikseen magnesiumionin, joka koordinoituu toiseen asparagiinihapon aivuketjun happiatoomeista ja tekee siitä nukleofiilisemmän. Kalsiumioni on sen aijaan fosfoseriinifosfataasin inhibiittori. Toisin kuin kuusikoordinoitunut magnesiumioni, seitsemänkoordinoituneena kalsiumioni muodostaa koordinaatiosidoksen asparagiinihapon sivuketjun kummankin happiatomin kanssa ja estää nukleofiilisen hyökkäyksen.
Fosfoseriinifosfataasin puutosta aiheuttavat geneettiset häiriöt ovat erittäin harvinaisia. Kaksi missensemutaatiota entsyymin tuotantoa ohjaavassa geenissä aiheuttavat toimivan entsyymin tuotannon vähäisyyttä.
Maher Meshaal

Maher Meshaal, joka tunnetaan myös nimellä Abu Hajar al-Hadrami, oli saudiarabialainen Isis-järjestöön kuulunut laulaja ja lauluntekijä. Meshaalin säveltämää musiikkia käytettiin usein järjestön julkaisemilla videoilla taisteluista ja teloituksista.
Saudi Gazette lehden mukaan Meshaal oli ennen liittymistään Isis-järjestöön huhtikuussa 2013 työskennellyt laulajana ja imaamina saudiarabialaisessa moskeijassa maan pääkaupunki Riadissa. Järjestön kannattajien Twitter-tilien mukaan hän kuoli Yhdysvaltojen tekemässä ilma-iskussa Syyrian Hasakassa. Toisten tietojen mukaan iskut tapahtuivat Deir ez-Zorin kaupungissa.
Meshaalin luomiin jihadistisiin kappaleisiin kuului esimerkiksi Saleel al-Sawarem tai Saleel al-Sawarim. Kappaleet tehtiin yksinomaan laulamalla, eikä niissä käytetty soittimia. Soittimien uskotaan olevan islamin mukaan haram eli kiellettyjä. Tyyliä kutsutaan nimellä nashid. Laulajan ääntä on muunnettu digitaalisesti siten, että kappaleeseen on saatu aikaan kuoromainen vaikutelma. Isis-järjestön nashidien julkaisija on vuonna 2013 perustettu Ajnad Media Foundation.
Elisabet Vaasa

Elämä

Elisabet Vaasa oli yhdeksäs Kustaa Vaasan ja Margareeta Leijonhufvudin kymmenestä lapsesta. Hänen veljensä Juhana III ja Kaarle IX toimivat vuoroillaan Ruotsin kuninkaina, kuten myös hänen velipuolensa Eerik XIV. Prinsessa sai hyvän kasvatuksen ja oli erittäin musikaalinen. Päinvastoin kuin vanhempaa sisartaan Sofia Vaasaa, Elisabetia on kuvailtu tasaiseksi ja onnelliseksi ihmiseksi. Häntä pidettiin eräänä Euroopan "täydellisimmistä" prinsessoista, ja hän sai useita avioliittotarjouksia, muun muassa Toscanan suurherttualta Francesco I:ltä. Jo vuonna 1562 Elisabet kihlattiin Mecklenburgin herttua Kristoferin kanssa, mutta tämän jouduttua pitkäksi aikaa puolalaisten vangiksi Elisabetin veli Juhana III purki kihlauksen. Elisabet sai avioliittotarjouksen Ranskan Henrik III:lta, mutta suunnitelma kariutui.
Elisabet piti omaa hoviaan Tukholmassa, eikä masentunut epäonnistuneesta avioliittosuunnitelmasta. Hän vastasi veljiensä aviottomien lasten kasvatuksesta. Vuonna 1577 Mecklenburgin herttua vapautui vankeudestaan ja esitti Elisabetille uuden kosinnan. Ilmenneiden ongelmien johdosta häitä vietettiin vasta 7. toukokuuta 1581, jolloin Elisabet oli 32-vuotias. Pariskunta asettui asumaan Mecklenburgiin.
Avioliitosta syntyi tytär, Margareta Elisabet. Herttua kuoli maaliskuussa 1592 ja Elisabet palasi Ruotsiin. Vuonna 1594 hän sai asuttavakseen Norrköpingshusin kartanon veljeltään Kaarle IX:ltä.
Elisabet kuoli 48 vuoden iässä. Hänet on haudattu Uppsalan tuomiokirkkoon.
H. A. Barkman

Herman Adrian Barkman (28. heinäkuuta 1825 Lapväärtti – 1855 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Maalarikisälli Barkman oli yksi ensimmäisiä Suomen Taideyhdistyksen tukemia stipendiaatteja. Yhdistys rahoitti alkuvuosinaan muutaman itseoppineen taiteilijalupauksen koulutuksen, mutta kokeilu epäonnistui, sillä useimmat stipendiaatit eivät täyttäneet odotuksia eivätkä kyenneet elättämään itseään vapaina taiteilijoina. Vaasassa asunutta Barkmania suositteli lääninkuvernööri Berndt Federley, joten Barkmanille myönnettiin vuonna 1848 vapaaoppilaspaikka vastikään perustetussa Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Barkman nautti Taideyhdistyksen rahallista tukea vuoteen 1853 saakka. Taideopintojensa jälkeen hän palasi kotiseudulleen Lapväärtiin. Hän teki jonkin verran tilausmuotokuvia ja maalasi Kuortaneen kirkon alttaritaulun (1851) sekä erään maalauksen Urjalan kirkkoon. Uransa pian hiivuttua Barkman yritti itsemurhaa ja kuoli vuonna 1855 koleraan. Seuraavana vuonna Zachris Topelius kirjoitti Taideyhdistyksen vuosikertomukseen, että Barkman ”epäilemättä olisi ollut onnellisempi” pysyessään alkuperäisellä urallaan taidekäsityöläisenä. Barkmanin sekä kahden muun varhaisen stipendiaatin F. V. Nikanderin ja J. H. Asplundin epäonnistumiunen taiteilijoina johti siihen, että Taideyhdistys korvasi vuonna 1857 stipendijärjestelmän uudella dukaattipalkinnolla.
Salametsästys

Salametsästykseksi kutsutaan metsästystä, joka tapahtuu kiellettynä aikana tai kohdistuu metsästykseltä rauhoitettuun eläimeen tai tapahtuu alueella, jossa metsästäjällä ei ole metsästysoikeutta. Myös sallitulla alueella ja ajalla tapahtuva luvalliseen lajiin kohdistettu kiellettyä ansapyyntiä kutsutaan salametsästykseksi. Myös laillisen metsästyksen yhteydessä tapahtuvaa lain näkökulmasta kielletyn saaliin tavoittelua sanotaan salametsästykseksi. 
Salametsästyksen yhteydessä tapahtuva saaliin kaatamista, ampumista kutsutaan salakaadoksi ja vastaavasti kaatajaa, ampujaa salametsästäjäksi tai salakaatajaksi.
Salametsästysrikokset jäävät Suomessa lähes aina tutkimatta. Lisäksi kiinnijääneiden rangaistukset ovat olleet poikkeuksetta erittäin lieviä.

Suden salametsästys Suomessa

Susien salakaadot ovat merkittävä ongelma Suomessa, ja niiden arvioidaan lisääntyneen. Esimerkiksi Kainuussa elää nykyään enää kaksi susilaumaa. 90 prosenttia yli puolivuotiaista susista kuolee ihmisen käden kautta. Susia häviääkin enemmän kuin metsästyslupia niiden tappamiseksi on annettu. Esimerkiksi Kuhmossa on susia hävinnyt lähes kaksinkertainen määrä lupiin verrattuna. Myös hirvien määrän väheneminen on vaikuttanut susien määrään laskevasti. Joillain seuduilla on hirvikanta vähentynyt merkittävästi. Susi on Suomessa luokiteltu erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Susi on Suomen vihatuin ja pelätyin suurpeto.
Team Surprise

Team Surprise on ruotsalainen seniorimuodostelmaluistelujoukkue, joka perustettiin vuonna 1985. Joukkueen valmentajana toimii Andrea Dohany. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden kuudesti, vuosina 2000, 2001, 2003, 2005, 2007 ja 2012 ja sijoittunut mitaleille joka vuosi lukuun ottamatta vuosia 2010, 2011 ja 2013.
Peikko Keskuspuistossa

Juoni

Peikkojen valtakunnassa asustava peikko joutuu kuningattaren vihoihin liiallisen kasvi-intoilunsa takia. Rangaistukseksi hänet karkotetaan paikkaan, jossa ei vihreys ole saavuttanut jalansijaa, nimittäin New Yorkin Manhattanille. Sattumoisin peikko päätyy Keskuspuistoon, jossa se huomaa viihtyvänsä hyvin. Se saa ystävikseen kaksi lasta, joiden avulla peikko ryhtyy taisteluun ilkeää kuningatartaan vastaan.
Meksikonlahti

Meksikonlahti on Atlantin valtameren läntisin lahti. Sen pohjoisosana on Yhdysvallat itäisestä Floridasta läntiseen Texasiin. Lahteen laskee Mississippijoki. Eteläinen rantaviiva aina Jukatanin niemimaalle asti kuuluu Meksikolle. Itäosiltaan lahti rajoittuu Kuuban länsikärkeen ja Karibianmereen. Atlantin valtamereen se yhdistyy Yhdysvaltojen ja Kuuban välistä kulkevan Floridansalmen kautta.
Meksikonlahden kokonaispinta-ala on noin 1,6 miljoonaa neliökilometriä, josta eteläinen kolmasosa on trooppisella vyöhykkeellä. Lahdelta saa alkunsa Golfvirta, joka kuljettaa lämmintä vettä Euroopan ja Skandinavian rannikoille. Tuhoisat hurrikaanit ovat yleinen vieras lahdella. Meksikonlahdella on myös tunnettu saariryhmä Florida Keys. Rannikon tärkeimpiin kaupunkeihin lukeutuvat muun muassa Tampa, New Orleans ja Houston Yhdysvalloissa, Veracruz Meksikossa ja Havanna Kuubassa.
Paul Ch'eng Shih-kuang

Paul Ch'eng Shih-kuang (kiin. 成世光; 15. syyskuuta 1915 – 23. elokuuta 2012) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Taipein arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ucculan titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Tien Ken-hsin, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Thomas Niu Hui-ching.
Ch'eng Shih-kuang sai 7. kesäkuuta 1966 nimityksen Tainanin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 1990. Samanaikaisesti hän toimi Kiayin apostolisena hallitsijana, joksi hänet nimitettiin 30. elokuuta 1969 ja jonka tehtävistä hän erosi 16. heinäkuuta 1970.
Ch'eng Shih-kuang osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.