google/wiki40b huggingface dataset:
Tärppä

Tärppä (engl. woozle) on kuvitteellinen kärppää muistuttava olento, joka mainitaan useasti A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoissa. Milnen kirjoissa tärpät olivat ilmeisesti olemassa vain Nalle Puhin ja tämän ystävien mielikuvituksessa, mutta joissain Disney-yhtiön tekemissä Nalle Puh -animaatioissa ne oli kuvattu todellisina olentoina, jotka muistuttivat suuria kärppiä.
Tärpät mainitaan ensi kerran Nalle Puh -tarinassa, jossa Nalle Puh ja Nasu yrittävät napata "tärpän", mutta myöhemmin heille selviää, että kahden tärpän jalanjäljet lumessa olivatkin Puhin ja Nasun itsensä tekemiä, kun he olivat kiertäneet kehää (ainakin viidesti) ja seuranneet omia jälkiään.
Disney-animaatioissa tärppiä nähtiin ensi kerran lyhytelokuvassa Nalle Puh ja tuulinen päivä osana Puhin painajaisunta laulujaksossa ”Möhköfantit ja tärpät”. Televisiosarjassa Nalle Puhin uudet seikkailut esiintyi myös oikeita tärppiä. Sarjan suomenkielisessä dubbauksessa niitä tosin kutsuttiin "röpöläisiksi" ja Nalle Puh ystävää etsimässä -elokuvassa näädiksi. Televisiosarjassa tärpät ovat Nalle Puhin ja tämän kumppaneiden vihollisia. Heidät tunnetaan siitä, että he varastavat hunajaa ja heillä on apunaan möhköfantti. Eräs tärppä ja möhköfantti -kaksikko (nimeltään Tane ja Möhkö) yritti varastaa useampaankin kertaan Nalle Puhin ja muiden hunajat.
Nalle Puh -kirjoissa ja animaatioissa on useita muitakin vastaavia hahmoja tai asioita, joita kutsutaan hassuilla nimiväännöksillä. Esimerkiksi hinaja (engl. hunny) on hunajaa ja jagulaari on jaguaari.
Okko Laru

Okko Laru (s. 15. joulukuuta 1969) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut lauluntekijänä, studiomuusikkona ja tuottajana. 
Nykyisin Okko Laru toimii Universal Musicin kotimaisen musiikin tuottajana. Hän tekee edelleen myös lauluntekijän ja studiomuusikon töitä. Okko Laru on toiminut ammattimuusikkona useissa yhtyeissä, kuten muun muassa Broadcastissa. Larun pääinstrumentti on rummut. Okko Laru on myös tuottanut useita bändejä ja artisteja, muun muassa Hectoria, Tik Takia ja Olavi Uusivirtaa.
Hugo Claus

Hugo Maurice Julien Claus (5. huhtikuuta 1929 Brugge – 19. maaliskuuta 2008 Antwerpen) oli belgialainen kirjailija, runoilija, näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja kuvataiteilija. Hän oli yksi Belgian merkittävimpiä hollanninkielisiä kirjailijoita.
Claus syntyi Bruggessa, eikä tullut nuorena toimeen perheensä kanssa. Heti toisen maailmansodan hän muutti pois kotoa ja teki ennen kirjailijanuraa monia pieniä töitä elantonsa eteen. Clausin ensimmäinen julkaistu teos oli runokokoelma Kleine reeks vuodelta 1947. Hänen suosionsa kasvoi 1960- ja 1970-luvulla romaanien De verwondering (”Ihmetys”) ja Omtrent Deedee sekä näytelmillä Suiker (”Sokeri”) ja Vrijdag (”Perjantai”).
Vuonna 1983 ilmestynyt romaani Het verdriet van België, joka on suomennettu nimellä Belgian suru, oli Clausin läpimurtoteos. Osittain omaelämäkerrallinen teos sijoittuu toiseen maailmansotaan ja käsittelee yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta, perheoloja ja katolisen kirkon painostusta Belgiassa.
Yli 120 teosta käsittäneen kirjailijan työnsä lisäksi Claus käsikirjoitti ja ohjasi elokuvia sekä kuului kuvataiteilijoiden Cobra-taiteilijaryhmään. Hänen käsikirjoittamiaan elokuvia ovat muun muassa Fons Rademakersin ohjaukset Kylä joen rannalla (1958) ja Kuuma iho (1965), joista ensin mainittu oli myös ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Claus kärsi viimeisinä elinvuosinaan Alzheimerin taudista. Keskiviikkona 19. maaliskuuta 2008 ilmoitettiin, että Clausille oli tehty eutanasia.
FBI-beat

FBI-beat on suomalainen tanssiorkesteri, joka perustettiin vuonna 1997.
Yhtyeen pääasiallinen solisti on kosketinsoittaja Miikka Törmälä, mutta levyillä kuullaan myös komppikitaristi Jere Vilkkisen laulua. Keikoilla Vilkkisen ja Törmälän lisäksi laulavat rumpali Juha Kangassalo ja  joskus soolokitaristi Markus Törmälä.
Terra Nova (televisiosarja)

Juoni

Vuonna 2149 maailma on tuhoutumassa ylikansoitukseen ja saasteisiin, suurin osa kasvillisuudesta ja eläinkunnasta on kuollut sukupuuttoon. Tiedemiehet ovat kuitenkin löytäneet aika-avaruusjatkumosta murtuman, jonka kautta on mahdollista matkustaa 85 miljoonaa vuotta menneisyyteen, liitukauden maailmaan, rinnakkaisuniversumiin. Ihmiskunnan tulevaisuuden turvaamiseksi esihistoriaan päätetään perustaa siirtokunta, Terra Nova, jota johtaa ensimmäisenä aikaportin kautta kulkenut komentajakapteeni Nathaniel Taylor (Stephen Lang).
Kymmenennen siirtolaisryhmän mukana Terra Novaan saapuu siirtokunnan lääkäriksi värvätty Elisabeth Shannon (Shelley Conn) sekä hänen lapsensa, 17-vuotias poika Josh (Landon Liboiron) ja 15-vuotias tytär Maddy (Naomi Scott). Perheen isä Jim Shannon (Jason O’Mara) on entinen chicagolaispoliisi, joka on joutunut vankilaan perheen hankittua lainvastaisesti kolmannen lapsen, Zoen (Alana Mansour).  Elisabeth auttaa Jimin pakenemaan vankilasta, että hän voi seurata perhettään Terra Novaan, ja myös salakuljettaa tyttärensä Zoen repussaan aikaportin läpi.
Saapumista seuraavana päivänä sairaalasta karannut potilas yrittää ampua Taylorin, mutta maatalouspalveluun määrätty Jim onnistuu estämään aikeen. Taylor vie Jimin ajelulle Terra Novan ulkopuolelle, ja kertoo miehen kuuluvan kuudennen siirtolaisryhmän mukana tulleisiin Kuutosiin (engl. Sixers), jotka ovat aseistautuneet ja karanneet siirtokunnasta. Taylor tarjoaa Jimille työtä siirtokunnan turvallisuuspäällikkönä ja hän suostuu tarjoukseen.
Kelkäte

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,2 metriä mpy.
Suolikkojärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi on käytännössä paljon kapeampi ja sen länsipäässä järven melkein katkaisee niemi, jonka kohdalla järvi on enää yli 10 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat kangasmetsää. Pohjoisrannalla on yksi maatila ja muilla rannoilla yhteensä neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Viialan kylästä. Järvi on saareton.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Järveen laskee pohjoisesta muutama metsien kuivatusoja. Järven laskuoja lähtee järven itäpäästä ja se laskee Vaimaroiseen, joka on 1,8 metriä alempana. Järven vedenpinnan korkeus on 122,4 metriä mpy.
Aila Lavaste

Aila Mirjam Kaarina Lavaste, o.s. Huttunen, (s. 24. huhtikuuta 1950 Tampere) on suomalainen ohjaaja ja dramaturgi, joka on toiminut myös näyttelijänä ja teatterin johtajana.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Lavaste syntyi diplomi-insinööri Veikko Huttusen ja rautatievirkailija Kirsti Louhon perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1970–1985 oli teatteriohjaaja Kimmo Lavaste ja toinen vuodesta 1987 on järjestäjä Timo Ailio. Lavaste tuli ylioppilaaksi 1969 ja opiskeli Tampereen yliopistossa 1969–1973 ja Teatterikorkeakoulussa 1975–1979, teatteritutkinnon hän suoritti 1987. Lavaste oli Turun kaupunginteatterin vs. dramaturgi 1980–1981, Kokkolan kaupunginteatterin näyttelijä 1981–1982, Imatran teatterin ohjaaja-dramaturgi 1983–1984, Salon teatterin johtaja ja ohjaaja 1985–1987, Tampereen yliopiston näyttelijätyön assistentti 1987–1991 ja Vaasan kaupunginteatterin dramaturgi 1991–1995. Hän toimi Kajaanin kaupunginteatterin johtajana 1995–2000 ja Jyväskylän kaupunginteatterin johtajana 2001–2007, vapaa ohjaaja ja dramaturgi hän on ollut vuodesta 2007. Lavaste on opettanut useilla teatterialan kursseilla vuodesta 1978 lähtien. Hän on ollut mukana muun muassa valtion näyttämötaidetoimikunnassa, Suomen Teatteriohjaajien Liiton hallituksessa sekä Tampereen Teatterikesän johtoryhmässä. Lavaste sai Silmänkääntäjä-palkinnon 2004 ja Jyväskylän kaupungin Kiitos kultuurista -tunnustuksen 2006. Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha hänelle myönnettiin 2009. Vuonna 2018 Lavaste sai Pro Finlandia -mitalin.
Opus (Lokris)

Maantiede

Opus oli Opuntian Lokriin ja koko itäisen Lokriin merkittävin kaupunki, sillä antiikin aikana ei aina tehty eroa itäisen Lokriin osien Opuntian ja Epiknemidian Lokriin välillä. Kaupunki sijaitsi Pohjoiseen Euboianlahteen kuuluneen pienemmän Opuntianlahden lähellä, Strabonin mukaan noin 15 stadioninmitan eli noin 2,6 kilometrin ja Liviuksen mukaan noin yhden roomalaisen mailin eli noin 1,5 kilometrin päässä rannikosta sisämaahan päin. Lahdessa kaupungin edustalla sijaitsi saari nimeltä Atalante (myös Atalanta).

Historia

Antiikin aikana Opusta pidettiin yhtenä koko Kreikan vanhimmista kaupungeista. Kreikkalaisessa mytologiassa sen perustajana pidettiin Opusta, joka oli Lokroksen ja Protogeneian poika. Deukalion ja Pyrrha asuivat Opuksessa, ja Patroklos oli kotoisin sieltä. Homeroksen Iliaan laivaluettelossa kaupunki esiintyy nimellä Opoeis (Ὀπόεις) yhtenä Aiaan, Oileuksen pojan alaisuudessa olleista lokrislaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.
Persialaissodissa Opus liittyi Leonidaan johtamiin spartalaisiin Thermopylain taistelussa persialaisia vastaan vuonna 480 eaa. Se osallistui myös samaan aikaan käytyyn Artemisionin taisteluun seitsemällä laivalla. Myöhemmin kaupunki oli Spartan puolella Ateenaa vastaan. Ateenalaisten vallattua Boiotian vuoden 456 eaa. Oinofytan taistelun jälkeen nämä veivät sata rikkainta opuslaista panttivangeiksi.
400-luvun eaa. loppupuolen peloponnesolaissodassa opuslaiset häiritsivät Ateenan merikauppaa, ja ateenalaiset linnoittivat tämän vuoksi kaupungin edustalla sijainneen Atalanten saaren. Antigonos I:n sodassa Kassandrosta vastaan Opus oli jälkimmäisen puolella, ja siksi Antigonoksen kenraali Ptolemaios piiritti kaupunkia.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Opūntios (Ὀπούντιος).
Lyhtysilmät

Lajit

Heimoon kuuluu lähteestä riippuen neljästä seitsemään lajia, jotka jaetaan kolmeen tai kuuteen sukuun. Heimoon kuuluvia kalalajeja ovat muun muassa isolyhtysilmä (Anomalops katoptron), karibianlyhtysilmä (Kryptophanaron alfredi), intianlyhtysilmä (Photoblepharon steinitzi) ja lyhtysilmä (Photoblepharon palpebratus).

Anatomia

Lyhtysilmät kasvavat korkeintaan 27 cm pitkiksi. Tyypillisin piirre on suurikokoinen silmä ja sen alla suurikokoinen elin, joka sisältää symbioottisia bioluminoivia bakteereja, jotka tuottavat sinivihreää valoa. Tämän elimen tarkoituksena on houkutella planktoneliöitä, joita lajit käyttävät ravintonaan. Kalat kykenevät peittämään elimen luomella tai siirtämään sen tummaan taskuun. Lyhtysilmälajit pystyvät näin tuottamaan vilkkuvaa valoa. Lyhtysilmälajeilla on kaksi selkäevää, joista takimmainen on noin kaksi kertaa etumaista korkeampi. Suu on keskikokoinen ja hampaat ovat pienet.

Levinneisyys ja elintavat

Suurin osa lajeista elää indopasifisella merialueella, mutta karibianlyhtysilmää tavataan Karibianmereltä ja Baja Californian alueelta. Päivisin lajit oleskelevat noin 300 metrin syvyydessä ja nousevat öisin ruokailemaan lähemmäs pintaa 27–76 metrin syvyyteen. Lyhtysilmien ravinto koostuu planktoneliöstöstä. Lyhtysilmät eivät todennäköisesti vartio mätiään eivätkä poikasiaan. Mätiä sisältäviä naaraita on löydetty tammikuusta elokuuhun ulottuvalta ajalta.
Tauno Palon puisto

Tauno Palon puisto sijaitsee Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Helsinginkatuun, josta sen erottaa matala kivimuuri. Etelässä ja lännessä puistoalue kohoaa rinteeksi, johon on jalankulkijoille tehty asfalttipäällysteinen portaikko/pengerrys, joka kaartuu lounaaseen kohti Alppi­kadun ja Wallininkadun risteystä. Idässä puisto rajoittuu asuinkerrostalon pihaan. Puiston ohi Helsinginkatua pitkin kulkee raitiolinja 8. Puisto sijaitsee osapuilleen Linnanmäen ja Urheilu­talon pysäkkien puolivälissä.
Alueeltaan Tauno Palon puisto on pieni. Se avautuu selkeästi pohjoiseen. Muilla ilmansuunnilla sitä varjostavat rinne, jyrkänne ja kerrostalot. Tämän vuoksi puiston alue saa sangen vähän auringon säteilyä. Eteläpuolella Alppikadun tasolla ja sen suuntaisesti puiston alue jatkuu entisen leikkipuiston paikalle tehdyllä puistikolla, jonka halki kulkee luonnonkivin päällystetty kävelytie.
Puisto on nimetty näyttelijä Tauno Palon mukaan ja siellä sijaitsee ympäristötaideteoksena toteutettu Tauno Palon muistomerkki. Kokonaistaideteoksen muodostavat graniittipaasi, pronssinen muotokuvareliefi, istutukset ja vesiallas. Muistomerkin suunnittelija Kain Tapper on luonnehtinut teostaan: "Graniitti muistuttaa Palon järkälemäisyydestä ja ruusuistutukset sekä kalliolta soliseva vesi taiteilijan herkkyydestä". Muistomerkki valmistui 1993.
Arancón

Kylät

Arancón, Tozalmoro, Omeñaca, Calderuela, Nieva de Calderuela ja Cortos
Roadster

Roadster on alun perin pohjoisamerikkalainen termi kaksipaikkaiselle avoautolle. Nykyaikaisessa roadsterissa on tavallisesti irroitettava tai alas laskettava katto. Convertible tarkoittaa yleisemmin autoa, jonka katto on irroitettava tai alas laskettava, riippumatta matkustajien lukumäärästä. Vanhoissa roadstereissa tuulilasi ei ollut integroitu koriin, kuten se yleensä on moderneissa autoissa. Phaeton on kuin roadster, mutta kori on pitkä avonainen ammemalli takapenkillä, ilman sivuikkunoita. Perinteiset vanhat kilpa-autot ovat usein roadstereita. Nykyisin monia kaksipaikkaisia cabrioleteja markkinoidaan roadstereina.
Eurooppalainen nimitys kaksipaikkaiselle avoautolle on spyder.
Pauliina Puurila

Pauliina Puurila (ent. Salonen, s. 21. toukokuuta 1976, Tampere) on suomalainen radiojuontaja ja laulaja. Hän on juontanut valtakunnallista aamulähetystä Radio Iskelmässä vuodesta 2016 alkaen. Ennen radiouraa Pauliina Puurila on ollut kiinnitettynä näyttelijänä useissa teattereissa mm. Tampereen Komediateatteri, Savonlinnan kaupunginteatteri, Teatteri Eurooppa Neljä, Pyynikin kesäteatteri. Tämän lisäksi Puurila on koulutukseltaan poliisi.
Pauliina Puurila lauloi yhdessä Maria Lundin kanssa vuosina 2006-2009 cover-yhtyeessä Maid for Sale. Puurila lauloi taustalauluja YUP:n Vapauden kaupungit -studioalbumilla. Vuonna 2013 hän teki duettolevyn yhdessä näyttelijä Antti Reiniin kanssa. Nykyään Puurila keikkailee pääasiassa yksityistilaisuuksissa trion kanssa. 
Pauliina Puurila on ollut euroviisuehdokkaana vuonna 2011 ja osallistunut ensimmäiseen UMK-kilpailuun vuonna 2012.

Huomionosoitukset

Suomen teatterijärjestöjen keskusliitto myönsi Pauliina Puurilalle pronssisen ansiomerkin vuonna 2016.
Garry Trudeau

Garretson Beekman (Garry) Trudeau (s. 21. heinäkuuta 1948 New York) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä. Hänet tunnetaan parhaiten satiirisesta ja poliittisesti kantaa ottavasta strippisarjakuvastaan Doonesbury, jota hän on piirtänyt vuodesta 1968.
Trudeau syntyi varakkaaseen perheeseen ja opiskeli taideaineita Yalen yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1970. Hän piirsi opiskelijalehti Yale Daily Newsissä ilmestynyttä Bull Tales -nimistä sarjakuvaa, josta tuli Doonesburyn varhainen muoto. Trudeaun esikuvia olivat sarjakuvapiirtäjät Jules Feiffer ja Walt Kelly, jotka tunnettiin myös poliittisesta kannanotostaan liberaalien näkemysten puolesta. Bull Tales saavutti opiskelijapiireissä kulttimaineen, joten vuonna 1970 Universal Press Syndicate otti sen levitykseensä ja se alkoi ilmestyä valtakunnallisesti nimellä Doonesbury. Sarjasta tuli suosittu ja kriitikkojen kehuma. Trudeau sai vuonna 1975 Pulitzer-palkinnon pilapiirtäjien sarjassa, ensimmäisenä sarjakuvapiirtäjänä. Trudeau piti 1980-luvun alussa kaksi vuotta kestäneen tauon eli niin sanotun sapattivapaan Doonesburyn piirtämisestä, minä aikana hän työsti muun muassa sarjaansa pohjautunutta Broadway-musikaalia. Palattuaan piirtämään Doonesburya vuonna 1984 hän muutti tyyliään, siirsi sarjansa hahmot opiskelijamaailmasta työ- ja perhe-elämään, ja antoi heidän tästä alkaen vanheta luonnollisesti ajan kuluessa.
Trudeau käsikirjoitti vuonna 1977 Doonesburyyn perustuneen lyhytanimaation A Doonesbury Special, joka voitti Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston palkinnon ja sai Oscar-ehdokkuuden parhaan lyhytanimaation sarjassa. Hän on käsikirjoittanut myös Robert Altmanin ohjaamat poliittiset dokumenttiparodiat Tanner ’88 (minisarja, 1988) ja Tanner on Tanner (elokuva, 2004). Vuosina 2013–2014 Trudeau on käsikirjoittanut Amazon.com-internetsivulla julkaistavaa Alpha House -nimistä poliittiseen satiiriin keskittyvää televisiosarjaa, ja on keskeyttänyt sen vuoksi Doonesburyn piirtämisen kahdesti. Doonesbury on tällä hetkellä edelleen tauolla.
Lumirakennelma

Lumirakennelma on ihmisen lumesta muokkaama katettu tai kattamaton rakennelma.

Lumilinna

Lumilinnoja rakentavat yleensä lapset leikkeihinsä, kuten suojaksi lumisotaan. Koska lasten lumisota on usein tyypiltään asemasotaa, lumilinnat ovat pääsääntöisesti suoria tai kaarevia muurinpätkiä, joiden yläreuna saattaa olla pykälletty klassiseen linnamuurityyliin.
Lumilinnoja rakennetaan myös turistikohteiksi, kuten Kemin Lumilinna. Se on rakennettu muotin varaan tykitetystä keinolumesta.

Lumiluola

Lasten leikkipaikkoina lumikasoihin muovatut lumiluolat ja -tunnelit ovat yleisiä. Niihin liittyvä sortumisvaara on aiheuttanut loukkaantumisia ja kuolemia. Ylöjärvellä sattui kahdeksanvuotiaan lapsen kuolemaan johtanut lumiluolan sortuminen joulukuussa 2012. Yohon kansallispuistossa tapahtui pariskunnan kuoleman aiheuttanut lumiluolan sortuma tammikuussa 2007.

Lumimajoite

Lumi on tehokas lämmöneriste ja antaa suojaa viimalta, joten siitä voi rakentaa myös majoitteen. Tällöin kyseessä voi olla yksinkertaisimmillaan lumikuoppa, lohkaresuoja tai varsinainen lumiluola, joissa on huomioitu tilan soveltuvuus yöpymispaikaksi. Inuiitit ovat käyttäneet lumesta rakennettuja igluja jopa perheasuntoina. Partiolaisilla lumimajoitteen valmistaminen saattaa kuulua talvileirin ohjelmaan. Lumiluolassa yöpyessä on tärkeää huolehtia luolan ilmanvaihdosta, jotta hiilidioksidi poistuu luolasta ja raikasta ilmaa virtaa sisään.
Abronia ammophila

Koko ja ulkonäkö

A. ammophila on monivuotinen kasvi, jonka pääjuuri talvehtii. Juuri on yleensä melko pystysuora ja jopa yli puoli metriä pitkä. Maavarsi sen sijaan kasvaa maanpinnan suuntaisesti, ja se kohoaa yleensä vain muutaman sentin maanpinnan yläpuolelle. Kukinnossa voi olla parikymmentä valkoista kukkaa, jotka ovat lyhyiden varsien päässä. Kasvin kukinta alkaa kesäkuun puolivälissä ja loppuu kylmän tulon aikaan kasvin jäätymiseen.

Levinneisyys ja elinympäristö

A. ammophila kasvaa vain Yellowstonen kansallispuistossa, Yellowstonejärven rannalla hiekkaperäisessä maastossa. Vuoden 1998 tutkimuksen mukaan kasvilta löydettiin neljä kasvupaikkaa Yellowstonejärven rannalta ja kaikkiaan 8 326 kasviyksilöä.
Saksan keskuspankki

Saksan keskuspankki (Deutsche Bundesbank, joskus lyhyesti Buba) on Saksan liittotasavallan keskuspankki, jonka pääpaikka on Frankfurt am Mainissa. Se kuuluu Euroopan keskuspankkijärjestelmään. Keskuspankki on perustettu 26. heinäkuuta 1957.
Sisilianpaimenkoira

Ulkonäkö

Sisilianpaimenkoiran silmät ovat kohtisuorat, korvat korkealle asettuneet ja päähän verrattuna pienet. Pitkä karvapeite vaihtelee aaltoilevasta lähes kiharaan. Sallitut värit ovat musta, musta valkoisin merkein, musta kellanruskein merkein ja tricolor. Myös yksivärisillä koirilla on aina valkoiset merkit niskassa, rintakehässä, käpälissä ja hännänpäässä. Takaraajoissa on joko yksöis- tai kaksoiskannukset.

Luonne ja käyttäytyminen

Sisilianpaimenkoira on tasapainoinen, peloton, erittäin rohkea, hyvin älykäs, uskollinen, luotettava ja tottelevainen työkoira. Se on kuitenkin epäluuloinen vieraita kohtaan ja rotuna vaativa.

Alkuperä

Rotu on kotoisin Sisiliasta, missa sitä on käytetty vuosisatojen ajan vartioimaan maaöljyä ja karjaa pedoilta. Kallolöydösten perusteella se on peräisin pronssikaudelta. Sen lukumäärä alkoi laskea vuonna 1925 susien kadottua saarelta, sillä se menetti täten tarkoituksensa. Koska se on lähes sukupuuton partaalla, Italian kennelliitto ENCI ei enää rekisteröi sitä virallisena rotuna. Sitä yritetään kuitenkin paraikaa elvyttää.
Khe Sanh

Amerikkalaistukikohta

Khe Sanh Combat Base oli Yhdysvaltain merijalkaväen tukikohta Etelä-Vietnamissa Vietnamin sodassa. Lentokenttä ja tukikohta rakennettiin syyskuussa 1962. Khe Sanhin tukikohta hylättiin heinäkuussa 1968, koska se oli osoittautunut haavoittuvaiseksi tykistötulelle. Merijalkaväen 3. divisioona rakensi sen tilalle liikkuvan tulitukikohdan. Khe Sanh otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1971 operaatio Lam Son 719:n yhteydessä. Vuotta myöhemmin se hylättiin uudelleen, kun Yhdysvaltain joukot irrottautuivat sodasta. Pohjois-Vietnamin joukot miehittivät vuonna 1973 aution tukikohdan ja käytti sitä kuriirilentoihin etelään. Nykyisin tukikohdassa on museo, ja suurin osa sen alueesta on joko viidakkoa tai kahvi- ja banaaniviljelmiä. Itse lentokentällä ja sen kiitotiealueilla ei kuitenkaan kasva mitään.

Taistelu

Taistelut alkoivat helmikuussa 1968 ns. "Hill Fights" -nimellä tunnetuilla kahakoilla kukkuloiden omistamisesta, jotka myöhemmin laajenivat Tet-hyökkäyksen jälkeen Khe Sanhin taisteluksi. 
Kenraali Võ Nguyên Giáp arveli kykenevänsä toistamaan Điện Biên Phủn taistelun menestyksen Khe Sanhissa, ja keskitti valtavat määrät Pohjois-Vietnamin joukkoja Khe Sanhia vastaan. Merijalkaväki kuitenkin puolusti tukikohtaa menestyksellisesti, ja toisin kuin Điện Biên Phủnta, tukikohtaa kyettiin huoltamaan ilmasta käsin. Taistelu päättyi lopulta Pohjois-Vietnamin musertavaan tappioon.
Bruce Springsteenin laulussa Born in the USA mainitaan ja Barack Obama mainitsi virkaanastujaispuheessaan Khe Sanhin taistelun.
Aztra

Ura

Aztra on tunnettu Kaucas-nimisen hip hop -yhtyeen jäsenenä, jonka kanssa hän on julkaissut kaksi pitkäsoittoa Saastaa suusta (2003) ja Lopunajanlaulut 2006 (2006). Aztran ensimmäinen sooloalbumi Outoja päiviä julkaistiin keväällä 2008 Ähky Recordsin kautta ja toinen albumi Öis omakustanteena 1. lokakuuta 2010. Aztran kolmas sooloalbumi Kadonneen aarteen metsästys julkaistiin omakustanteena 29. helmikuuta 2012. Albumin kappaleesta "Syssymmäl" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2011. Aztra ja rap-artisti Eevil Stöö muodostavat MNTTT -nimisen duon, jonka albumi Menetetyt julkaistiin Monsp Recordsin kautta 1. elokuuta 2014. Albumi on suurimmaksi osaksi Aztran tuottama, siltä on julkaistu näytekappaleina kappaleet "Zombei" ja "F.A.A.R.A.O.". Menetetyt nousi Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle.
Susanna Rahkonen

Elämä ja ura

Rahkonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1986. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1995.
Rahkonen työskenteli tarkastuslautakunnan esittelijänä 1991–1994 ja Lohjan käräjäoikeuden notaarina 1994–1995. Ennen valintaansa eduskuntaan hän toimi sosiaali- ja terveysministeriön ylitarkastajana.
Kansanedustajakausiensa jälkeen Rahkonen työskenteli Net Effectin johtavana konsulttina 2008–2009. Vuodesta 2009 hän on ollut oman Vapaa Sektori -konsulttiyrityksensä toimitusjohtaja.

Politiikka

Rahkonen valittiin eduskuntaan ensimmäisen keran vuoden 1999 vaaleissa ja uudelleen vuoden 2003 vaaleissa. Hän oli lakivaliokunnan varapuheenjohtaja 2003–2007. Rahkonen oli ehdolla myös vuonna 2007. Vuoden 2015 vaaleissa hän oli vihreiden ehdokas. Vuodesta 2013 hän on ollut Espoon tarkastuslautakunnan varapuheenjohtaja.
Rahkonen on ollut Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–2008 ja uudelleen vuodesta 2013. Hän ei ollut ehdolla vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Espoon valtuustoon vihreiden listalta. Rahkonen oli kaupunginhallituksen jäsen 1997–1999 ja varapuheenjohtaja 2005–2006. Hän sai Espoo-mitalin vuonna 2004.
Rahkonen on kuulunut SDP:n puoluehallitukseen ja oli jäsen Uudenmaan maakuntahallituksessa vuosina 2001–2004. Vuonna 2007 ilmestyi Rahkosen kirja Valta istuu sohvalla, jossa hän otti kantaa muun muassa hyvinvointivaltion ja laajemman julkisen sektorin puolesta.

Luottamustehtävät

Rahkonen oli Kemiran hallintoneuvoston jäsen 2001–2007. Hän oli Suomen Kuluttajaliiton puheenjohtaja 2002–2007 ja tasa-arvoasiain neuvottelukunnan jäsen 2003–2011. Rahkonen oli HOK-Elannon edustajiston jäsen 2004–2012 ja hallintoneuvoston jäsen 2008–2012.
Rahkonen on Espoon diakoniasäätiön valtuuskunnan puheenjohtaja vuodesta 2008.