google/wiki40b huggingface dataset:
Oikeusrealismi

Oikeusrealismi on oikeusfilosofian suuntaus, jonka mukaan oikeutta on se säädännäinen oikeus, jonka yhteiskunta hyväksyy toimintaansa ohjaamaan niin viranomaisyhteyksissä kuin yksittäisten kansalaisten arjessa. Oikeusrealismi on vaikuttanut Yhdysvalloissa ja manner-Euroopassa 1800-luvun lopulta lähtien.
Oikeusrealismi on toinen oikeuspositivismin pääsuuntauksista, sillä lakien lähteeksi käsitetään lainsäätäjä. Sen mukaan oikeus oli johdettavissa tosiasiallisista tavoista toimia ja oikeutta olivat vain ne oikeussäännöt, joita tosiasiallisesti noudatetaan. Sen merkittäviä edustajia olivat mm. Rudolf von Jhering (1818–1892) ja Alf Ross (1899–1979).

Vapaaoikeuskoulu

Vapaaoikeuskoulu oli oikeusrealismin kehityksen ensimmäinen vaihe. Se syntyi käsitelainopin vastustajien aloitteista: oikeuden tulkinnassa alettiin ottaa huomioon tuomarin oikeudenmukaisuuskäsityksen vaikutus, eli se, kuinka oikeuden elävien soveltajien mielipiteet vaikuttavat kirjoitetun lain tulkintaan. Lisäksi ratkaisuharkinnan vapauden merkitystä korostettiin. Vapaaoikeuskoulu kehittyi manner-Euroopassa.

Intressilainoppi

Intressilainopin perustajana pidetään Rudolf von Jheringiä, joka 1800-luvun lopun teoksellaan Der Kampf ums Recht' esitteli maailmalle, että "tarkoitus on kaiken luoja" myös oikeuden kannalta. Nyt oikeutta katsottiin yhteiskunnan kannalta: lait (ja päätökset) miellettiin yhteiskunnan keinoiksi saavuttaa tavoitteensa. Lainsäädäntö ja tuomioistuinratkaisut olivat sidoksissa erilaisiin yhteiskunnallisiin intresseihin.

Skandinaavinen oikeusrealismi eli Uppsalan koulukunta

Skandinaavinen oikeusrealismi syntyi 1920-luvulla. Lähtökohtana oli reagointi Axel Hägerströmin esittämään metafysiikan kritiikkiin. Hägerström väitti, että juridiset oikeudet ja velvollisuudet olivat vailla järjellisiä perusteita ja että näillä kielellisillä käskyillä jne. haluttiin vain vaikuttaa ihmisten käsityksiin harhauttavasti. Norjan, Ruotsin ja Tanskan realistit pyrkivät osoittamaan Hägerströmin väitteet epätosiksi ja puhdistamaan oikeuden maineen. Kysymykset olivat usein kielellis-mentaalisia: mitä henkilöllä on mielessään, kun hän tekee oikeudellisen väitteen? Uppsalan koulukunnan edustajia olivat muun muassa Alf Ross, Per Olof Ekelöf ja Vilhelm Lundstedt. Rossin tuomarinideologia viittaa tuomarikunnan kollektiivisesti hyväksymään tulkintaoppiin, toisin kuin amerikkalaisten oikeusrealistien koulukunnassa käsitetään.

Oikeusrealismin kehitys Pohjois-Amerikassa

Amerikkalainen oikeusrealismi kehittyi erillään eurooppalaisesta. Sen valtakausi ajoittuu 1920-, 1930- ja 1940-luvuille. Huomio kiinnitettiin viranomaisten ja tuomioistuinten ratkaisuihin (law in action). Vain näiden tosiasiassa soveltamat ja siten vahvistamat säännöt käsitettiin oikeudeksi, kun taas lainsäädäntö (law in books) oli vain aidon oikeuden raaka-ainetta. Amerikkalaisen realismin tuomarinideologia viittaa ratkaisuperusteisiin, joita ei ole virallisessa oikeuslähdeopissa tunnustettu, kuten tuomarin omakohtaiset ennakkoluulot ja hänen yhteiskunnalliset arvonsa.
Aleksei Osipov

Lapsuus

Osipovin isä Ulian Osipov (1846–1907) oli muuttanut tsaarin armeijan sotamiehenä Helsinkiin Pihkovasta ja hänen äitinsä Antoinette Emelie Forsström (1846–1920) puolestaan oli Vihdistä kotoisin ollut suomenruotsalainen. Osipovin perhe asui aluksi Sippolassa, jossa myös Aleksei syntyi. Lapset olivat Venäjän kansalaisia, mutta esimerkiksi Aleksei ei puhunut venäjää ennen lähtöään asepalvelukseen vuonna 1915. Ulian Osipov oli aluksi työssä Turpaan ruutitehtaalla, mutta tehtaan tuhouduttua räjähdyksessä 1890, hän muutti perheineen työhön Kymintehtaalle.

Sisällissota

Aleksei Osipov yleni asepalvelusta suorittaessaan Venäjän keisarillisen armeijan aliupseeriksi ja taisteli itärintamalla saksalaisia vastaan. Kuusankoskelle hän palasi kesällä 1917. Suomen sisällissotaan Osipov lähti punakaartin Kymintehtaitten rykmentissä, jota komensi voikkaalainen puuseppä Oskar Sundman. Nuoruudessaan iltamarettelöitsijänä mainetta saanut Osipov osoittautui sodan aikana kyvykkääksi ja vastuuntuntoiseksi johtajaksi. Hän itse selitti, ettei hän taistellut aatteen vuoksi vaan virkavaltaa vastaan tuntemansa kaunan takia.
Sodan loppuvaiheissa toukokuun alussa 1918 Osipov joukkoineen pyrki viivyttämään Kouvolaa kohti eteneviä valkoisia, jotta paikkakunnalle ruuhkautuneet pakolaisjoukot pääsisivät siirtymään Kotkaa kohti. Käytyään kotonaan Kuusankoskella, Osipov lähti Kotkaan yhdessä morsiamensa, punaisten sairaanhoitajana toimineen Maija Rasilaisen kanssa tarkoituksenaan paeta Neuvosto-Venäjälle. He yrittivät turhaan päästä ohikulkeneeseen pakolaislaivaan Haminan edustalla sijaitsevasta Majasaaresta. Osipov teki morsiamensa kanssa kaksoisitsemurhan, kun he arvelivat saarta lähestyvän valkoisten etsintäpartion veneen.

Muuta

Valkoiset teloittivat Kuusankoskella Aleksei Osipovin vanhimman veljen Antti (Adrian) Osipovin (s. 1879) kostoksi siitä, etteivät saaneet Alekseita käsiinsä. Antti Osipov oli vakaumuksellinen pasifisti ja tolstoilainen, joka ei ollut osallistunut sotaan millään tavoin.
Kesällä 2012 Aleksi Osipov ja Maija Rasilainen saivat oman muistomerkin Haminan Majasaareen. Sen on suunnitellut kotkalainen kuvataiteilija Seppo Heinonen. Toukokuussa 2015 ilmestyi heidän tarinansa kertova kirjailija Martti Linnan romaani Kaksi hautaa saarella.
Kaksoisruokolehdykkäsoittimet

Kaksoisruokolehdykkäsoittimet ovat puhallinsoittimia, joiden ääni muodostuu ilman ja paineen muodostamasta värähtelystä ruokolehdyköiden välissä. Ruo'ot saadaan jättiruoko (Arundo donax) nimisestä heinäkasvista jota kasvaa Välimeren ympäristössä. Kaksoisruokolehdykät, eli röörit soittaja valmistaa useimmiten itse sitomalla ne yhteen siihen kehitetyllä tekniikalla. Niitä valmistaa myös joukko ammattilaisia sekä tehdään syntettisistä materiaaleista. 
Nykysoittimista kaksoisruokolehdykkäsoittimia ovat oboe, oboe d’amore, englannintorvi ja fagotti. Muinaissoittimista muun muassa skalmeija on tämäntyyppinen soitin.
Félix d’Herelle

Félix d’Herelle (25. huhtikuuta 1873 Montreal, Quebec – 22. huhtikuuta 1949) oli kanadanranskalainen mikrobiologi ja yksi keskeisistä bakteriofagien löytäjistä ja tutkijoista.

Lapsuus ja nuoruus

Félix d’Herelle syntyi ranskalaisten siirtolaisten perheeseen Kanadassa. Hänen isänsä kuoli Félixin ollessa kuuden vanha ja perhe palasi Ranskaan.
Silmät hämärässä

Arviot

Useat kriitikot huomasivat että Juha Nevalainen oli siirtynyt arviopuolelta tuotantopuolelle. Hän sai kiitosta työstään muun muassa Olavi Veistäjältä (Aamulehti): "Skenaristilla on taitoa punoa jännittäviä tilanteita ja myös psykologista vaistoa". Sen sijaan Itkonen sai kiitoksen lisäksi tylyä tyrmäystä esimerkiksi juuri Veistäjältä: "Hänen avuttomuutensa ohjaajana ilmenee monin paikoin selvästi."
Antakaa minun elää!

Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Susan Hayward voitti roolistaan Oscarin, Golden Globen ja New York Film Critics Circlen palkinnon. Elokuva tuotti viisi muutakin Oscar-ehdokkuutta ja kaksi muuta Golden Globe -ehdokkuutta. Elokuvalla oli merkittävä vaikutus Yhdysvalloissa 1950- ja 1960-luvun vaihteessa käytyyn keskusteluun kuolemanrangaistuksesta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Helsingin Sanomien televisiosivulla Mikael Fränti sanoo Robert Wisen ohjaavan elokuvaa eleettömän varmasti ja reportaasinomaisesti. Susan Haywardin saaman Oscarin Fränti sanoo menneen kerrankin oikeaan osoitteeseen.
Mörkölampi (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 29 600 kuutiometriä eli 0,0000 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 5,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 186,9 metriä mpy.
Tuuli Kaskinen

Tuuli Kaskinen (s. 1978) on suomalainen tutkija. Hän työskentelee Demos Helsingin toiminnanjohtajana. Demos Helsingissä hän on muun muassa vetänyt Ilmastotalkoita ja startup-yritysten Peloton-projektia.
Kaskinen on toiminut pitkään ympäristöjärjestö Dodossa, jossa hän on muun muassa ollut perustamassa ilmastoasioista käsittelevää Ilmari-kouluvierailuhanketta ja Sinsibere-kehitysyhteistyöhanketta Maliin sekä järjestänyt Megapolis-tapahtumia. Aiemmin Kaskinen on työskennellyt Suomen luonnonsuojeluliiton energiakoordinaattorina, EU-koordinaattorina, energia-asiantuntijana ja ilmastoasiantuntijana.
Kaskinen on Fortum Oyj:n sidosryhmien neuvottelukunnan jäsen, Turun yliopiston Tulevaisuuden tutkimuslaitoksen johtokunnan jäsen, Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry:n hallituksen jäsen ja Helsingin kaupunginosayhdistysten liitto Helkan hallituksen jäsen. Hän on ollut myös valtion Energiansäästötoimikunnassa, ERA17 – Energiatehokkaan rakentamisen aika -toimikunnassa ja hallituksen tulevaisuusselontekoa valmistelleessa työryhmässä.
Kaskinen on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta, pääaineenaan kansainvälinen liiketoiminta.
Kaskisen puoliso on tutkija Aleksi Neuvonen.
Tarija (departementti)

Tarija (esp. Departamento de Tarija) on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan eteläosassa rajautuen idässä Paraguayhin, etelässä Argentiinaan, lännessä Potosín departementtiin ja pohjoisessa Chuquisacan departementtiin. Tarija on pinta-alaltaan Bolivian pienin departementti (37 623 km²) ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 522 000. Departementin pääkaupunki on noin 194 000 asukkaan Tarija.
Engel (kappale)

Fan-Edition

Engelille julkaistiin 23. toukokuuta 1997 "Fan-Edition" -niminen erikoispainos. Erikoislevyn kesto on 18:29.
Harald Boucht

Harald Boucht [bukt] (27. marraskuuta 1872 Vaasa – 3. elokuuta 1963 Vaasa) oli suomalainen hovioikeudenneuvos. Hän oli 1900-luvun alussa mukana aktivistien toiminnassa ja myöhemmin jääkäriliikkeessä sekä Lapuan liikkeessä.
Bouchtin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, hovioikeuden asessori August Abraham Boucht (1839–1923) ja ruotsalaissyntyinen Amelie Apollonia Serafia Setterberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1895. Boucht sai varatuomarin arvon 1898.
Boucht oli asianajajana 1901–1911. Hän toimi Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1908–1910, notaarina 1910–1915, viskaalina 1915–1917, asessorina 1917–1927 ja hovioikeudenneuvoksena 1927–1932.  Hän oli Vaasan kaupunginjohtajana 1929–1932 ja Ilmajoen tuomiokunnan tuomarina 1932–1942. Viimeksi Boucht toimi eläkkeellä ollessaan poikansa Christerin vuonna 1941 Vaasaan perustaman Asianajotoimisto Christer Bouchtin palveluksessa neuvottelevana lakimiehenä 1942–1963.
Boucht osallistui 1900-luvun alussa aktivistien toimintaan ja hän kuului Voima-liiton perustajiin. Ensimmäisen maailmansodan aikana Boucht toimi jääkärivärvärinä ja organisoi aseiden salakuljetusta Saksasta Vaasan seudulle. Suomen sisällissodan aikana Boucht oli valkoisten Vaasan sotilaspiirin päällikkönä. Boucht kuului 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen valtuuskuntaan.
Harald Boucht oli naimisissa vuodesta 1901 Beda Irene Finnilän kanssa. Heidän poikansa oli asianajaja ja arktisten alueiden tutkimusmatkailija Christer Boucht (1911–2009).
S/S Norra Finland

S/S Norra Finland oli suomalainen matkustajahöyrylaiva, joka liikennöi myöhemmin Odin-nimisenä Ruotsissa.
S/S Norra Finland rakennettiin 1885 Motalan telakalla Norrköpingissä Ruotsissa. Laivan pituus oli 54,2 metriä ja leveys 8,07 metriä. Laivan vetoisuus oli 617 bruttorekisteritonnia. Höyrykoneen teho oli 480 hevosvoimaa.
Torniolaisen Torneå Ångbåts Ab -varustamon tilaama laiva oli aluksi Kemi–Helsinki-linjalla ja myöhemmin se kulki Vaasasta Pietariin ja Tukholmaan. Vuonna 1892 laiva siirtyi Suomen Höyrylaiva Oy:n omistukseen ja kulki linjoilla Tukholma–Turku–Helsinki–Pietari, Kemi–Pietari ja Suomi–Tallinna–Stettin, kunnes se vuonna 1906 siirrettiin Tukholma–Riika-linjalle.
Vuonna 1909 S/S Norra Finland myytiin ruotsalaiselle Stockholms Rederi AB Svea -varustamolle. Laiva peruskorjattiin muun muassa asentamalle siihen sähkövalaistus ja korjauksen jälkeen se jatkoi vuoteen 1914 saakka Tukholma–Riika-linjalla. Laivan nimeksi vaihtui 1910 Odin ja samassa yhteydessä se sai uuden höyrykattilan.
S/S Odin liikennöi vuosina 1914–1945 Tukholmasta käsin muun muassa Saksaan, Latviaan ja Pohjois-Ruotsiin. Kesällä 1933 se liikennöi Tukholmasta Maarianhaminaan. Laiva myytiin vuonna 1945 Norjaan, jossa sen nimeksi tuli Ryfylke. Laiva romutettiin 1951 Liègessä, Belgiassa.
Metyylivinyyliketoni

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen metyylivinyyliketonille voi aiheuttaa kyynelvuotoa sekä syövyttää silmiä ja ihoa. Aine syövyttää myös nieltynä ja sen höyry ärsyttää voimakkaasti silmiä ja hengitysteitä, jolloin hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhön. Metyylivinyyliketonia pidetään yhtenä voimakkaimmista limakalvoärsyttäjistä. Aineelle altistuminen voi vaikuttaa myös keskushermostoon aiheuttaen päänsärkyä, huimausta, vapinaa, koordinaatiohäiriöitä, ruumiinlämmön laskua sekä hengitys- ja pulssitaajuuden laskua.
Pitkäaikainen tai toistuva ihokosketus aineelle voi aiheuttaa ihon herkistymistä.
Nokian KrP

Organisaatio

Nokian KrP:n toiminnasta vastaa Nokian KrP ry

Historia

Nokian krp nousi miesten Salibandyliigaan kaudeksi 2008-2009, vietettyään alasarjoissa useita vuosia. Karsinnoissa keväällä 2008 kaatui Loviisan Tor voitoin 3-2. 
Sittemmin joukkue on yltänyt pudotuspelehin kahdesti tippuen molemmilla kerroilla puolivälierävaiheessa.

Entisiä pelaajia

Juuso Meriläinen,
Kari Lindberg,
Teemu Häkkinen,
Simo Jarva,
Mikko Raivio,
Niko Nordlund,
Jari Sorvali,
Janne Karri,
Roope Saarnio,
Aki Hänninen,
Roope Hietalahti,
Miika Mikkola,
Sami Nyman,
Ville Niemi.
Mega Man 10

Tarina

Vaarallinen roboenssavirus tartuttaa robotteja ympäri maailmaa, ja myös Mega Manin sisko Roll sairastuu siihen. Muutaman kuukauden kuluttua osa tartunnan saaneista sekoaa viruksen vaikutuksesta ja alkaa vallata maailmaa väkivaltaisin keinoin.
Tohtori Wilyn ilma-alus saa osuman ja tekee pakkolaskun suoraan tohtori Lightin kotipihaan. Wily kertoo yrittäneensä viime aikoina keksiä lääkettä roboenssan pysäyttämiseksi, mutta hänen lääkkeentekolaitteensa varastettiin. Hätääntynyt Wily tahtoo koneensa osat heti takaisin ja rukoilee apua Mega Manilta ja hänen ystäviltään.
Tohtori Light ja muut uskovat, ettei Wilylla ole pahat aikeet mielessä. Siispä Mega Man lähetetään hakemaan koneen osia kahdeksalta robottimestarilta, jotta Roll ja kaikki muutkin robotit voitaisiin parantaa mahdollisimman pian. Myös Proto Man, Mega Manin yksinäinen isoveli, ojentaa auttavan kätensä roboenssan pysäyttämiseksi. Lisäksi edellisestä pelistä poissaollut Bass tekee paluun ja lähtee omin päin haastamaan robottimestarit.
Juuri kun kaikki lääkekoneen osat on kerätty, Tohtori Wily katoaa ja vie koneen mukanaan. Samaan aikaan Wily paljastaa maailmalle että hän on koko Roboenssan takana ja että parannus on tarjolla ainoastaan niille jotka tulevat työskentelemään Wilyn alaisuuteen. Kaiken lisäksi Mega Man itse saa tartunnan ja kaikki toivo Wilyn pysäyttämiseen näyttää olevan mennyttä. Roll kuitenkin kertoo että hän ei ollut käyttänyt hänelle annettua lääkettä ja antaa sen Mega Manille. Mega Man parantuu ja lähtee Wilyn linnoitukseen luvaten samalla tuovansa takaisin tarpeeksi lääkettä kaikille. Taisteltuaan linnoituksen lävitse Mega Man voittaa jälleen Wilyn. Lopuksi Mega Man huomaa että Tohtori Wily itse on sairastunut (ei nähtävästi kuitenkaan Roboenssaan koska se tarttuu vain robotteihin). Mega Man vie tohtorin sairaalaan josta Wily kuitenkin karkaa pari päivää myöhemmin. Luultavasti kiitollisuudenvelassa, Wily jättää jälkeensä suuren määrän lääkkeitä joilla voidaan parantaa kaikki Roboenssaan sairastuneet robotit.
Kokkolan Uutiset

Kokkolan Uutiset oli Kokkolassa vuosina 1915–1917 ilmestynyt sanomalehti.
Kokkolan Uutiset ilmoittautui puolueettomaksi, mutta oli taustaltaan nuorsuomalainen. Sen päätoimittajana työskenteli Matti Klemola. Aluksi kahdesti ja vuonna 1917 kolmesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi, ja sen levikki oli vuonna 1916 vain 300 kappaletta. Kokkolan Uutiset lakkasi, kun maalaisliittolaiset ostivat sen kirjapainon ja perustivat omaksi lehdekseen Keskipohjanmaan.
B. J. Vorster

Ossewabrandwag

Vorster vastusti kiivaasti pääministeri Jan Smutsin päätöstä viedä Etelä-Afrikka toiseen maailmansotaan liittoutuneiden puolelle ja aktivoitui siksi Ossewabrandwag-liikkeessä. Ossewabrandwag oli kansallissosialismia kannattanut järjestö, joka pyrki hankaloittamaan maan sotaponnistuksia. Järjestö harjoitti sabotaašia ja väkivaltaa sodanaikana. Vorster ilmoitti myöhemmin ettei ollut osallistunut näihin tekoihin. Vorster nousi järjestön organisaatiossa kenraalin asemaan. Hän ilmoitti tuona aikana kannattavansa "kristillis-kansallista" ideologiaa, jota hän nimitti eteläafrikkalaiseksi vastineeksi kansallissosialismille. Syyskuussa 1942 Vorster vangittiin keskitysleirille Koffiefonteiniin, jossa oli vankina aina helmikuuhun 1944 asti.
Vuonna 1948 Vorster pyrki Afrikaaneripuolueen ehdokkaaksi parlamenttivaaleihin Brakpanista. Afrikaaneripuolue liittoutui vaaleissa Kansallispuolueen kanssa Jan Smutsin United Partya vastaan ja Kansallispuolue kieltäytyi tukemasta Vorsteria. Hän osallistui vaaleihin lopulta sitoutumattomana ehdokkaana ja hävisi vain neljällä äänellä. Hän pääsi lopulta parlamenttiin vuonna 1953 Kansallispuolueen ehdokkaana Nigelin vaalipiiristä.

Oikeusministerinä

Vorster nousi Kansallispuolueen puoluehierarkiassa nopeasti ja hänestä tuli apulaisopetusministeri vuonna 1958 ja vuonna 1961 hän nousi oikeusministeriksi. Oikeusministerinä hän laajensi Sharpevillen verilöylyn jälkeen turvallisuuspoliisin valtuuksia uudella lainsäädännöllä, joka mahdollisti muun muassa epäiltyjen  pidättämisen ilman syytteitä määräämättömäksi ajaksi. Vorsterin tiukka politiikka Sharpevillen verilöylyn aiheuttamien levottomuuksien kukistamisessa lisäsi hänen mainettaan Kansallispuolueessa. Tämän vuoksi, kun pääministeri Hendrik Verwoerd murhattiin vuonna 1966, Vorster valittiin yksimielisesti Kansallispuolueen johtajaksi ja uudeksi pääministeriksi.

Pääministerinä

Pääministerinä Vorster pyrki esiintymään maltillisena poliitikkona ja yritti parantaa Kansallispuolueen välejä maan englanninkielisen väestöön ja afrikkalaisten maiden johtajiin. Tämä johti hänet riitaan puolueen vanhoillisten (Verkramptes) ryhmien kanssa. Vorster yritti kahden vuoden ajan pitää puoluetta yhtenäisenä, mutta lopulta hän ajoi verkramptesit pois puolueesta. Ryhmän nopeasti perustama Uudelleenrakennettu kansallispuolue hävisi vuoden 1970 vaalit selkeästi.

Valtiollisena presidenttinä

Puolueen sisäiset kiistat kuitenkin jatkuivat ja vuonna 1978 Vorster erosi puolueen puheenjohtajuudesta ja pääministeriydestä. Hän toimi vielä vuosina 1978–1979 maan valtiollisena presidenttinä.
Pragmaattinen totuusteoria

Pragmaattinen totuusteoria tarkoittaa karkeasti käytännöllistä totuusteoriaa. Sen mukaan käsitys on tosi, jos se on hyödyllinen. Käsitteen kehitteli amerikkalainen pragmatisti C. S. Pierce (1839–1914), kuitenkin kuuluisimman määritelmän pragmaattiselle totuusteorialle loi William James (1842–1910). Pragmaattisen totuusteorian mukaan emme voi pitää mitään teoriaa totena, ellei sen toimivuutta ja hyödyllisyyttä todisteta. Teorian mukaan totuuden voi siis määritellä käyttökelpoisuudeksi.
Esimerkkinä voidaan kysyä,mitä merkitsee energian vakiona säilymisen laki? Kysymykseen voidaan vastata, jos ymmärretään miten tutkijat soveltavat sitä käytäntöön.

Kritiikkiä

Bertrand Russellin mukaan pragmatismi sekoittaa totuuden indikaattorin ja totuuden merkityksen. Indikaattorin määrittelyssä ja tarkoituksen määrittelyssä on ero. Esimerkiksi, kun katuvalot syttyvät illalla, niin se on merkki siitä, että ilta on tulossa. Olisi kuitenkin ilmiselvästi väärin sanoa, että "ilta" tarkoittaa sitä aikaa kun katuvalot syttyvät.
Nargis Fakhri

Varhainen elämä

Fakhrin isä oli pakistanilainen ja äiti on tšekki. Vanhemmat erosivat hänen ollessaan seitsemänvuotias, ja isä kuoli hänen ollessaan nuori aikuinen.
Suontaan miekka

Suontaan miekka on vuonna 1968 Tyrvännön Vesitorninmäeltä löytynyt miekka. Se ajoittuu 1000-luvulle.
Miekan terässä on säiläkirjoituksena tekstit +NMIN+ ja +NIOIN+, jotka voivat olla muunnoksia tekstistä "Jumalan nimeen". Sen kahvanosat ovat ontoksi valettua pronssia.
Alun perin miekka liitettiin alueelta kaivettuun naisen ruumishautaan, mutta miekka löytyi kuitenkin haudan täytemaasta ja oli alun perin kuulunut eri hautaan. Kyseisestä naisen haudasta löytyi toinen miekka.
Puolimaraton

Puolimaraton on nimensä mukaisesti puolen maratonin eli 21,0975 kilometrin mittainen kestävyysjuoksumatka. Matka ei ole mukana kesäolympialaisten tai yleisurheilun MM-kisojen ohjelmassa, vaan sille järjestetään omat MM-kisat. Kuten maraton, puolimaraton on katu- tai maantiejuoksu. Suomessa maantiejuoksun SM-kilpailut juostaan aikuisten sarjoissa puolimaratonina.

Ennätykset

Koska puolimaratonkilpailuja juostaan ympäri maailmaa erilaisilla reiteillä, eri puolimaratoneilla juostuja aikoja ei voi suoraan verrata keskenään. Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF kuitenkin kirjaa virallisen maailmanennätyksen myös puolimaratonilta. Maailmanennätyskelpoinen reitti on tarkasti määritelty IAAF:n kilpailusäännöissä.
Saul Bellow

Elämä

Solomon Bellow syntyi  Montrealissa Quebecissä liettuanjuutalaisille vanhemmille jotka olivat muuttaneet kaksi vuotta aiemmin Pietarista Kanadaan. Saulin isä  Abraham oli syntynyt Vilnassa.  
Bellow kasvoi yhdeksänvuotiaaksi Montrealin köyhässä monikielisessä kaupunginosassa venäläisten, puolalaisten, ukrainalaisten, kreikkalaisten ja italialaisten maahanmuuttajien keskuudessa. Hän puhui jo lapsena kolmea kieltä: jiddišiä, englantia ja ranskaa. Vuonna 1924 perhe muutti Chicagoon. Bellowin äiti kuoli, kun Bellow oli 17-vuotias. Se oli hänelle traumaattinen kokemus, joka jätti jälkensä hänen loppuelämäänsä.
Bellow aloitti vuonna 1933 yliopisto-opinnot, pääaineenaan antropologia ja sosiologia, ja valmistui 1937. Hän palveli Yhdysvaltain kauppalaivastossa toisen maailmansodan aikana. Bellow opetti Minnesotan yliopistossa, New Yorkin yliopistossa, Princetonissa, Chicagon yliopistossa, Bard Collegessa ja Bostonin yliopistossa. Hän solmi avioliiton viisi kertaa, ja hänellä on kolme poikaa ja tytär.

Moderni kirjailija

Bellowia pidetään yhtenä parhaista moderneista yhdysvaltalaisista kirjailijoista. Hän on myös tunnetuin siitä yhdysvaltalaisten juutalaisten kirjailijoiden joukosta, joka nousi julkisuuteen 1950–1960-luvulla ja johon kuuluvat muun muassa Bernard Malamud, Philip Roth ja Cynthia Ozick. Bellow itse väitti, ettei ole ”juutalainen” kirjailija, vaan yhdysvaltalainen kirjailija, joka sattuu olemaan juutalainen.
Kirjoissaan Bellow pohtii vieraantuneen, modernin kaupunki-ihmisen elämää psykologisesta ja yhteiskunnallisesta näkökulmasta. Useimmat Bellowin romaanisankarit ovat juutalaisia, joilla on muitakin Bellowille omaelämäkerrallisia piirteitä, kuten useita avioeroja. Tunnetuimmat heistä ovat Augie March, Moses E. Herzog, Arthur Sammler ja Charlie Citrine, kaikki älykkäitä, huvittavia, epäileviä, pettyneitä, yhdysvaltalaisen elämäntavan tarkkailijoita. Tyypillistä Bellowin sankarille, tai pikemminkin antisankarille, on tietty kriisitila elämässä, parisuhteisiin liittyvä, taloudellinen tai jokin muu, joka johtaa eksistentialistiseen kriisiin ja mietiskelyyn.

Kirjallinen tyyli

Bellowin kirjallinen tyyli on omaperäistä ja helposti tunnistettavaa. Siinä on sekoitus arkipäiväistä puhekieltä ja älyllistä filosofointia, melankoliaa ja komediaa, nokkeluuksia ja aforismeja. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut myös näytelmiä, muun muassa Under the Weather, jota esitettiin Broadwaylla, ja artikkeleita, joita ovat julkaisseet muun muassa Playboy, Partisan Review, The New Yorker ja Esquire.