SSAB

Historia

SSAB:n historia ulottuu vuoteen 1878, jolloin Dormarvets Jernverk aloitti toimintansa. Yhtiö alkoi valmistaa teräsnauhaa vuonna 1899, ja vuonna 1913 se valmisti kahdeksasosan Ruotsin harkkoraudasta. Ensimmäinen tehdas rakennettiin vuosien 1914–1919 aikana. Tehtaassa oli masuuneita, koksaamoja, voimalaitoksia, konepajoja, venesatamia, toimistoja ja asuntoja.
SSAB Svensk Stål AB syntyi vuonna 1978, kun Borlängessä sijainnut Domnarvets Jernverk ja Luulajassa sijainnut Norbottens Järnverk sekä Oxelösunds Järnverk yhdistyivät. Terästeollisuudella oli tuolloin tarve uudistua, kun tuotantovälineet olivat vanhanaikaisia, markkinoilla oli ylitarjontaa, Euroopassa elettiin öljykriisin jälkeen vaikeita vuosia ja kilpailu uusista edullisten kustannusten tuotantomaista kasvoi. Yrityksen pääomistaja oli Ruotsin valtio. Pörssiin se meni vuonna 1988. Vuonna 2007 SSAB osti kanadalaisen IPSCO-teräsvalmistajan. Vuonna 2010 yritysrakenne meni uusiksi ja se jaettiin kolmeen maantieteelliseen liiketoiminta-alueeseen: EMEA, Amerikat ja APAC.
Vuonna 2012 SSAB:n liikevaihto oli noin 4,5 miljardia euroa, kun Rautaruukilla liikevaihtoa oli noin 2,8 miljardia euroa. Vuosittainen teräksen tuotantokapasiteetti SSAB:lla on ollut noin kuusi miljoonaa tonnia, kaksi kertaa enemmän kuin Rautaruukilla. Yritykset tuottivat pitkälti samoja teräksen peruslaatuja sekä erikoislujia teräksiä esimerkiksi kaivosteollisuuden tai kuljetusten tarpeisiin. Yhtiöt kilpailivat kovasti keskenään erityisesti Pohjois-Euroopassa. SSAB, samoin kuin koko eurooppalainen terästeollisuus, on ollut kovissa vaikeuksissa huonon taloustilanteen ja pienentyneen kysynnän vuoksi. Vuosien 2011–2013 aikana yhtiön pörssiarvo on noin puolittunut ja tammi-syyskuussa 2013 SSAB teki noin 96 miljoonan euron liiketappion.
Tammikuussa 2014 SSAB:n hallituksen puheenjohtaja Sverker Martin-Löf syytti alan huolista ja lisäkustannuksista paitsi Euroopan huonoa taloustilannetta, myös idästä tulevaa kasvavaa kilpailua ja eurooppalaisia viranomaisia. Hänen mukaansa nykyisestä eurooppalaisesta ilmastopolitiikasta seuraa se, että tehokkaimmin toimivien tuotantolaitosten toimintaa Euroopassa joudutaan rajoittamaan, minkä vuoksi maailmaan tulee entistäkin enemmän hiilidioksidia muualta.
Tammikuussa 2014 julkistettua yhdistymistä Rautaruukkiin perusteltiin eritoten tarpeella säästää ja muuttaa yhtiöiden kulurakennetta pysyvästi. ”On raja sille, kuinka paljon yhtiö voi säästää yksin”, totesi Rautaruukin hallituksen puheenjohtaja Kim Gran. Yhtiöt olivat laskeneet, että yhdistymisen myötä tulisi noin 150 miljoonaa euron vuosittaiset säästöt. Yhdistymissuunnitelmiin ei kuulunut yhdenkään tuotantolaitoksen pysyvää sulkemista Suomessa tai Ruotsissa. Henkilöstön uskottiin vähenevän yhdistymistä seuraavan kolmen vuoden aikana vajaat 900 työntekijää (noin 5 %) pääasiassa Suomessa ja Ruotsissa.
SSAB:n osakekauppa Helsingin pörssissä alkoi 1. elokuuta 2014. Rautaruukki sai pörssiltä elokuussa 2014 100 000 euron sakot ja varoituksen sääntöjen rikkomisesta. Helsingin pörssin kurinpitolautakunta epäili, että pörssin yhteyshenkilöiksi oli nimetty henkilöitä, jotka eivät olleet kunnolla perillä Rautaruukin asioista. Kurinpitolautakunta alkoi tutkia asiaa tammikuussa 2014, kun SSABn ja Rautaruukin yhdistymisestä tiedotettiin. Kävi ilmi, että Rautaruukki oli käynyt neuvotteluja teräsliiketoimintansa yhdistämisestä SSAB:n kanssa jo marraskuusta 2011 alkaen, jolloin hankkeelle oli perustettu sisäpiirirekisteri. Elo-syyskuussa 2013 Helsingin pörssissä havaittiin poikkeuksellisia piirteitä Rautaruukin osakkeiden kaupankäynnissä: yhtiön osakkeen hinta ja kaupankäyntimäärät nousivat useita kertoja huomattavasti. Pörssin markkinavalvonta kysyi Rautaruukilta syitä osakkeen poikkeukselliseen kurssikehitykseen, mutta yhtiö ei kertonut niitä. Pörssi piti rikkomusta vakavana ottaen huomioon yritysjärjestelyn koon ja tärkeyden yhtiölle. Rautaruukin mukaan sillä ei ollut velvollisuutta antaa pörssin markkinavalvojalle tietoja, koska keskustelut SSAB:n kanssa olivat olleet alustavia ja elokuussa 2013 neuvottelut olivat keskeytyneet.

Johto

Syyskuussa 2014 SSAB sai uuden johtoryhmän Rautaruukki-kaupan seurauksena. Toimitusjohtajana jatkoi SSAB:n Martin Lindqvist, vanhoja rautaruukkilaisia uudessa johtoryhmässä oli kolme: SSAB:n Euroopan liiketoiminta-alueen johtaja Olavi Huhtala, Ruukki Construction -ryhmän johtaja Marko Somerma ja SSAB:n viestintäjohtaja Taina Kyllönen.
Olavi Huhtala toimii myös Rautaruukin toimitusjohtajana korvaten Rautaruukin edellisen toimitusjohtajan Sakari Tammisen, joka jatkaa yhtiön palveluksessa Ruukin ja SSAB:n yhdistymiseen liittyvissä asioissa vuoden 2014 loppuun saakka, minkä jälkeen hän jää eläkkeelle.
SSAB:n suurin osakkeenomistaja äänivallalla mitattuna on ruotsalainen sijoitusyhtiö Industrivärlden, jonka osuus äänistä on 17,5 prosenttia ja osakkeista 10,5 prosenttia. Suomalainen valtion sijoitusyhtiö Solidium omistaa uuden yhtiön osakkeista 16,8 prosenttia ja äänivallasta kymmenen prosenttia.
Tammikuun ja helmikuun vaihteessa 2018 Solidium myi 37 miljoonaa SSAB:n B-osaketta kansainvälisille ja pohjoismaisille instituutiosijoittajille. Myynnin jälkeen Solidiumin omistus SSAB:ssä laski 17,1 prosentista 13,5 prosenttiin.