google/wiki40b huggingface dataset:
Jarmo Wahlström

Jarmo Johannes Wahlström (2. joulukuuta 1938 Vaasa – 19. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Wahlström toimi kansanedustajana ensin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (1975–1983, 1987–1990) ja myöhemmin Vasemmistoliiton (1990–1999) ryhmässä. Hän oli lyhyen aikaa liikenneministerinä vuonna 1982 ja johti vanhaa Suomen Kommunistista Puoluetta sen poliittisen toiminnan kaksi viimeistä vuotta 1988–1990. Wahlström toimi aktiivisesti myös ystävyysseuroissa ja osuusliikkeessä. Hän johti 25 vuotta Parasta Lapsille -järjestöä.
Wahlström nousi kansandemokraattien listalta Vaasan kaupunginvaltuustoon ensi kerran vuonna 1969. Hän putosi valtuustosta niukasti vaaleissa 2004. SKP:n keskuskomiteaan Wahlström yleni noustuaan eduskuntaan 1975. Puolueen puheenjohtajuuden hän otti vastaan 1988 Arvo Aallon jouduttua eroamaan talousskandaalin johdosta. Wahlströmin epäkiitolliseksi tehtäväksi jäi velkaantuneen puolueen poliittisen toiminnan lopettaminen. 
Wahlström kotiutui Vasemmistoliittoon jatkaen sen johtoelimissä vuoden 2004 puoluekokoukseen. 1990-luvun alussa hänet tunnettiin kiihkeänä Euroopan yhteisön vastustajana. Kansanedustajaurallaan Wahlström toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Hän putosi eduskunnasta hyvin niukasti vaaleissa 1999. 
Wahlströmillä on kaksi lasta avioliitostaan Eva Wahlströmin (o.s. Kakkuri) kanssa. Jäätyään leskeksi 2000-luvun alussa hän avioitui kokoomuksen kaupunginvaltuutettuna aiemmin toimineen Liisa Wahlströmin (o.s. Mättö) kanssa.
Wahlström menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen 19. marraskuuta 2013 ollessaan Helsingissä veteraanikansanedustajien juhlissa.
Vladimir Giljarovski

Vladimir Aleksejevitš Giljarovski (ven. Влади́мир Алексе́евич Гиляро́вский; 8. joulukuuta (J: 26. marraskuuta) 1853 Vologdan kuvernementti – 1. lokakuuta 1935 Moskova) oli venäläinen sanomalehtimies ja kirjailija.
Vladimir Giljarovski syntyi metsätilan hoitajan apulaisen perheeseen. Hänen äitinsä oli Zaporižžjan kasakoiden jälkeläinen. 1860-luvulla perhe muutti Vologdaan, jossa poika kävi kimnaasia. Kaupunkiin poliittisista syistä karkotetut sivistyneistön edustajat vaikuttivat hänen maailmankuvansa muotoutumiseen.
Vuosina 1871–1881 Giljarovski kierteli eri puolilla Venäjää kokeillen monia erilaisia ammatteja. Vuonna 1881 Giljarovski asettui Moskovaan, jossa hän työskenteli lehtimiehenä. Hän laati reportaaseja yleisöä kuohuttaneista tapahtumista sekä osallistui aikansa teatteri- ja kirjallisuuselämään.
1870-luvulla Giljarovski alkoi kirjoittaa kansanelämästä kertovia runoja ja runoelmia, joita julkaistiin myöhemmin erillisinä kokoelmina. Moskovan köyhälistöä kuvaava kertomuskokoelma Truštšobnyje ljudi (”Hökkelien ihmiset”, 1887) joutui sensuurin takavarikoimaksi. 1920–1930-luvulla Giljarovski tuli tunnetuksi vallankumousta edeltäneen Moskovan kuvaajana. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat kaupungin arkielämästä kertova kuvauskokelma ”Muistojen Moskova” (Moskva i moskvitši, 1926) sekä omaelämäkerrallinen trilogia Moi skitanija (”Vaellukseni”, 1928), Ljudi teatra (”Teatteri-ihmisiä”, julkaistu 1941) ja Moskva gazetnaja (”Sanomalehtien Moskova”, julkaistu 1960). ”Giljai-sedästä” itsestään muodostui eräänlainen vanhan Moskovan elävä muistomerkki.
Esse Spelmanslag

Esse Spelmanslag on suomalainen pelimanniyhtye, joka on tehnyt yhden albumin Finnlevy-levymerkille. Se on kotoisin Ähtävältä. Yhtye voitti Pelimanniyhtyeiden SM-kilpailun vuosina 1978 ja 1980.
Satumaa

"Satumaa" on kuuluisin Unto Monosen säveltämä ja sanoittama tangokappale. Sitä on monissa yhteyksissä kutsuttu Suomen kansallistangoksi. Sanoitus alkaa: ”Aavan meren tuolla puolen jossakin on maa”.
Mononen sävelsi ja sanoitti "Satumaan" todennäköisesti vuonna 1949, 19-vuotiaana. Kappale ilmestyi ensimmäisen kerran 1955 Henry Theelin levyttämänä. Theelin tulkinta jäi kuitenkin etäiseksi, eikä kappale saavuttanut mainittavaa menestystä. Lisäksi Toivo Kärjen tekemä sovitus tuntui jo tuolloin vanhanaikaiselta ja Monoseen itseensä suhtauduttiin 1950-luvulla yleisesti vähätellen. Suursuosioon kappale nousi Reijo Taipaleen laulamana 1962. Unto Mononen oli kirjoittanut siihen uuden argentiinalaissävyisen johdannon, muutoin sen oli sovittanut Jaakko Salo. Yhdessä muun muassa Veikko Tuomen levyttämän "Mustan ruusun" kanssa se oli käynnistämässä kaikkien aikojen suomalaista tangovillitystä. Reijo Taipale ei itse ollut versioonsa täysin tyytyväinen, sillä hän oli laulua levytettäessä kuumeessa. Seuraavana vuonna Taipale levytti Monosen uuden sävellyksen "Tähdet meren yllä", ja näiden tangojen suurmenestyksen jälkeen levy-yhtiöt suorastaan repivät Monosen sävellykset hänen käsistään; eräässä vaiheessa viisi levy-yhtiötä julkaisi hänen tangojaan. Reijo Taipale on kertonut laulaneensa "Satumaan" keikoillaan yli kuusi tuhatta kertaa.
”Satumaassa suomalainen kaipuu saa tihentyneimmän ilmauksensa” ja kappale ”verhoaa unenomaiseen vaippaan edeltävien vuosien suuret odotukset”, arvioi Peter von Bagh kappaletta Iskelmän kultaisessa kirjassa (1986).
Frank Zappa soitti oman versionsa kappaleesta Helsingissä vuoden 1974 kiertueellaan. Tulkinta löytyy levyltä You Can't Do That On Stage Anymore, Vol. 2.
Hydroksimetyylifurfuraali

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa hydroksimetyylifurfuraali on keltaista kiteistä ainetta, jolla on kamomillan kaltainen tuoksu. Se liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin, asetoniin ja etyyliasetaattiin ja vähäisemmissä määrin dietyylieetteriin ja bentseeniin. Kuumennettaessa happamissa olosuhteissa hydroksyylimetyylifurfuraalin vesiliuosta sen rengasrakenne avautuu ja muodostuu levuliinihappoa, joka voi edelleen syklisoitua uudelleen muodostaen angelikalaktoneja.

Hydroksimetyylifurfuraali elintarvikkeissa

Hydroksimetyylifurfuraalia muodostuu moniin elintarvikkeisiin lämpökäsittelyn yhteydessä tapahtuvan Maillard-reaktion vuoksi ja se on yksi monille kuumennetuille elintarvikkeille tyypillisen ruskean värin aiheuttavista yhdisteistä. Luonnollisestikin sitä esiintyy pieniä määriä hunajassa ja sen määrä kasvaa lämpökäsittelyn seurauksena ja pitkän säilytyksen aikana. Hydroksimetyylifurfuraali saattaa olla karsinogeeninen yhdiste, minkä vuoksi sen pitoisuutta elintarvikkeissa seurataan. Yhdisteen pitoisuutta voidaan käyttää indikaattorina tuotteen tuoreudesta ja korkeasta laadusta. Esimerkiksi hunajassa suurin EU-direktiivin sallima hydroksimetyylifurfuraalin pitoisuus on 40 mg/kg, ja jotta hunaja saa laatumerkinnän saa yhdisteen pitoisuus olla korkeintaan 15 mg/kg.
Karhusaari (Etelämanner)

Karhusaari on kallioinen saari Margueritenlahdella Etelämantereella. Saaren sijainti on (68°11'00"S) eteläistä leveyttä ja (67°04'00"W) läntistä pituutta. Saari sijaitsee Grahaminmaassa lähellä argentiinalaista San Martinin tutkimustukikohtaa Antarktiksen niemimaalla. Saari on muodostunut laavakivestä, jonka alla intrusiivinen juoni ja metamorfista kiveä.
Saaren tunsivat tiettävästi brittiläisen Graham Landin retkikunta (1934–1937) sekä yhdysvaltalainen Antarctic Service -retkikunta 1939–41. Molempien retkikuntien perusleiri sijaitsi Stoningtonin saarella. Saaren nimesi Karhusaareksi 1947 Britannian hallituksen alla toimiva Falklands Islands Dependencies Survey -organisaatio (FIDS). Saari sai nimensä yhdysvaltalaisen retkikunnan lippulaivan mukaan, joka vieraili saarella vuonna 1940.
Laura Österberg Kalmari

Laura Österberg Kalmari (o.s. Kalmari, s. 27. toukokuuta 1979 Kirkkonummi) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Useimmiten hänet nähtiin piilokärkenä kärkihyökkääjien takana. 
Hän pelasi vuodet 2005 ja 2006 Ruotsin mestaruussarjassa Damallsvenskanissa tukholmalaisen Djurgården/Älvsjön joukkueessa. Kaudeksi 2007 hän siirtyi myös Damallsvenskanissa pelaavaan AIK:n joukkueeseen. Vuodeksi 2010 Österberg Kalmari siirtyi Yhdysvaltoihin WPS-liigaan Sky Blue FC -seuraan.
Ensimmäisen naisten maaottelunsa Österberg Kalmari pelasi 11. maaliskuuta 1996 Islantia vastaan. Hän oli 41 maalillaan Suomen maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä lokakuuhun 2019 saakka kunnes Linda Sällström ohitti hänet. Österberg Kalmari ylitti toisena naispelaajana Anne Mäkisen jälkeen 100 maaottelun rajan (22. huhtikuuta 2006 vieraspelissä Puolaa vastaan). Juhlaottelussaan Österberg Kalmari teki kolme maalia. Kaikkiaan hän pelasi 130 maaottelua. Hän oli ehdolla Fifan vuoden pelaajaksi vuosina 2005 ja 2006.

Yksityiselämä

Österberg Kalmari on naimisissa Niko Österbergin kanssa. Perheeseen kuuluu maaliskuussa 2008 syntynyt tytär. Kalmari palasi synnytyksen jälkeen pelikentille kesäkuussa 2008.
’Patafysiikka

Historia

Termi ’patafysiikka (ransk. ’pataphysique) esiintyi painettuna ensi kerran Alfred Jarryn artikkelissa ”Guignol”, joka julkaistiin L’Écho de Paris littéraire illustré -lehden 28. huhtikuuta 1898 ilmestyneessä numerossa. Myöhemmin Jarry määritteli ’patafysiikan näin: ”kuvitteellisten ratkaisujen tiede, joka liittää symbolisesti virtuaalisuutensa kuvailemien olioiden ominaisuudet niiden luonteenomaisiin piirteisiin” (Gestes et opinions du Docteur Faustroll, osa II, kappale VIII). Raymond Queneau on kuvaillut ’patafysiikan lepäävän ”ristiriitaisuuksien ja poikkeuksien totuudessa”. Se on modernin tieteen metodien parodiaa, ja käyttää usein nonsensen kielellistä ilmaisutapaa. ’Patafysiikan harjoittajaa kutsutaan ’patafyysikoksi.
Jarry edellytti kirjoitusasuun heittomerkkiä ”välttääkseen yksinkertaisen sanaleikin”, joka olisi ehkä ollut ”patte à physique” (fysiikan jalka) tai mahdollisesti ”pas ta physique” (ei sinun fysiikkasi).
Collège de ’pataphysique on Pariisissa 11. toukokuuta 1948 perustettu patafyysisestä filosofiasta kiinnostuneiden taiteilijoiden ja kirjailijoiden ryhmittymä. Collègen motto on Eadem mutata resurgo (”Nousen uudelleen samana, mutta muuttuneena”) ja sen päällikkönä toimii Hänen Suuruutensa, paroni Jean Mollet. Collègen julkaisuihin kuuluvat muiden muassa Cahiers du Collège de ’Pataphysique ja Dossiers du Collège de ’Pataphysique. Collège valitsee satraappeja, jotka ovat kunnostautuneet ’patafysiikan edistäjinä. Kuuluisia satraappeja ovat esimerkiksi Marcel Duchamp, Man Ray ja Umberto Eco.
Ranskalaiset kirjailijat Raymond Queneau, Jean Genet, Boris Vian ja Jean Ferry ovat määritelleet itsensä ’patafyysiseen traditioon kuuluviksi. Filosofi Jean Baudrillard lasketaan usein ’patafyysikoiden joukkoon. Amerikkalainen kirjoittaja Pablo Lopez on laajentanut ’patafysiikkaa kehittelemällä pataforan, jonka suhde metaforaan on kuin metaforan suhde todellisuuteen.
Australian Lunar

Kolikoita lyöty rajoitettu määrä

Lunareita lyödään vuosittain vain hyvin rajallinen määrä, jotta ajan mittaan kohoaisi arvometallin arvon lisäksi myös kolikon keräilyarvo. Perth Mint lyö yhden unssin Lunar-kultakolikoita enintään 30 000 kappaletta. Valmistus lopetetaan, kun enimmäismäärä on myyty loppuun tai kun 12 vuoden sarjan valmistus lopetetaan, sen mukaan, kumpi ajankohta saapuu ennemmin.
1 kg:n sekä 10, 2, 1/2, 1/4, 1/10 ja 1/20 unssin kultarahoilla ei ole suoranaisia tuotantorajoituksia. Kyseisiä rahoja valmistetaan vain yhden vuoden ajan ja sen jälkeen Perth Mint ilmoittaa myös kultakolikoiden lopulliset lyöntimäärät.
10 kilon painoisia Lunar-kultarahoja valmistetaan enintään 100 kappaletta. Valmistus lopetetaan, kun enimmäisvalmistusmäärä on saavutettu tai vuoden 2008 lopussa, jolloin Perth Mint ilmoittaa myös rahojen todelliset valmistusmäärät.
Garfieldin piirikunta (Kansas)

Garfieldin piirikunta (engl. Garfield County, Kansas) oli piirikunta Kansasin osavaltion länsiosassa. Piirikunta muodostettiin vuonna 1887, ja se liitettiin Finneyn piirikuntaan vuonna 1893. Piirikunta muodostui nykyisen Finneyn piirikunnan koillisosasta, alueesta joka sijaitsee Grayn piirikunnan pohjoispuolella. Garfieldin piirikunta perustettiin Kansasin osavaltion lailla 23. maaliskuuta 1887, ja se nimettiin kuusi vuotta aiemmin murhatun presidentti James A. Garfieldin mukaan.
Lyhyen olemassa olonsa aikana piirikunnan historiaa leimasivat katkerat ja toisinaan jopa väkivaltaiset kiistat kahden kaupungin, Ravannan ja Eminencen välillä: kumpikin kaupunki halusi piirikunnan keskuspaikaksi. Vuonna 1887 asiasta järjestettiin äänestys, ja Bat Masterson saapui kahdenkymmenen apulaisseriffin kanssa Dodge Citystä pitämään väkivaltaisuudet kurissa. Ravanna voitti äänestyksen vain 35 äänellä, ja eminenceläiset väittivät äänestyksen olleen vilpillinen: kummassakaan kaupungissa ei ollut asukkaita neljääsataa enempää, mutta silti ääniä oli annettu tuhansia. Kansasin korkein oikeus määräsi vuonna 1889 keskuspaikaksi Eminencen. Ravannan asukkaat suorittivat vastaiskun ja hankkivat maanmittarit todistamaan, että piirikunnan pinta-ala oli pienempi kuin osavaltion perustuslain vaatimat 432 neliömailia. Vuonna 1892 Kansasin korkein oikeus vahvisti, että Garfieldin piirikunta oli alun perinkin organisoitu laittomasti, ja 18. maaliskuuta 1893 se liitettiin osaksi Finneyn piirikuntaa.
Nykyisin sekä Ravanna että Eminence ovat aavekaupunkeja.
Bar Refaeli

Nuoruus

Bar Refaeli syntyi vuonna 1985 juutalaisperheeseen Hod HaSharonissa, Israelissa. Hänen vanhempansa Rafael ja Tzipi omistavat hevostilan. Barin äiti oli 1970-luvulla menestyksekäs malli. Refaelilla on kolme veljeä. Mallin uransa hän aloitti kahdeksan kuukauden ikäisenä mainoksissa. Refaeli käytti nuoruudessaan hammasrautoja, minkä vuoksi hänen mallinuransa keskeytyi aina 15-vuotiaaksi saakka, jolloin hän palasi mallintöihin Irene Marie Models -mallitoimistoon.

Malliura

Refaeli aloitti uransa mallina mainoksissa ennen kuin oli edes kahdeksan kuukauden ikäinen. 15-vuotiaana Refaeli oli työskennellyt jo Castron ja Pilpelin vaatemerkeille. Vuosina 2000 ja 2001 Refaeli voitti "Vuoden malli"-nimikkeen kauneuskilpailussa. Hänet valittiin myös Renuarin malliksi ja esiintyikin vuosien 2002 ja 2003 katalogeissa.
Refaeli on esiintynyt ELLEn, Maximin ja CQ:n artikkeleissa. Vuonna 2007 Refaeli debytoi Sports Illustratedin uimapukunumerossa, ollen ensimmäinen israelilaismalli joka esiintyy kyseisessä lehdessä. Vuonna 2009 Refaeli oli Sports Illustratedin uimapukunumeron kansikuvamalli.  Kuvauksissa otettu kuva bikiniasuisesta Refaelista maalattiin Boeing 737:n kylkeen mainostemppuna Southwest Airlines-lentoyhtiölle. Saman vuoden lokakuussa Refaeli esiintyi Tel Avivin kampanjassa yläosattomissa, joka herätti kohua Haredi-ryhmissä. Lopulta mainostaulut, joissa Refaeli esiintyi, poistettiin.
Refaeli on työskennellyt Luisa Cerano -brandin mainospuhujana, Subarun, Accessorizen, Besnin, Marci Picegon ja Rampagen mallina. Vuonna 2008 Refaelista tuli vaateliike Hurleun ja Diddy-tuoksun "I Am King" mainoskasvo. Vuonna 2009 Refaeli valittiin Garnierin kansainväliseksi mainospuhujaksi ja hänet lisättiin kauden 2009/2010 Morellato kellojen ja korujen mainoskampanjaan.
5. maaliskuuta 2009 Refaeli vastaanotti "World Style"-palkinnon "luonnolisen eleganssinsa, tyylitajunsa ja intohimonsa" ansiosta. Saman vuoden lokakuussa Refaeli juonsi Fashionable Istanbul -lehdistötilaisuuden julkaisten heidän vuoden 2009 muotitilaisuuden ja esiintyen myös tapahtuman mainostuksessa.

Elokuva- ja televisioura

Vuonna 2005 Refaeli näytteli israelilaisessa televisiosarjassa Pick Up. Lokakuussa 2008 hän oli juontamassa Bravon erikoisohjelmaa Tommy Hilfiger Presents Ironic Iconic America, joka perustuu George Loisin kirjaan Ironic Iconic America. Vuonna 2009 Refaeli palasi juontajan töihin, tällä kertaa MYV:n sarjaan House of Style.
Vuonna 2010 Refaeli näytteli englanninkielisessä elokuvassa Session, jonka ohjasi israelilainen Haim Bouzaglo. Elokuva on psykologinen trilleri, joka kertoo manipuloivasta psykologista, jolle nuoresta potilaasta tulee pakkomielle.
25. tammikuuta 2019 ilmoitettiin, että Refaeli juontaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailun yhdessä Erez Talin, Azzi Azarin ja Lucy Ayoubin kanssa. Refaeli ja Tal juonsivat kilpailua päälavalla, kun taas Azar ja Ayoub juonsivat kilpailua green roomissa.
Louis Couperin

Louis Couperin (n. 1626 Chaumes, Brie – 1661 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja cembalisti. Louis Couperin on jäänyt kuuluisamman veljenpoikansa François Couperinin varjoon osaksi siitä syystä, että suurin osa hänen tuotannostaan on kadonnut. Hänet tunnetaan erityisesti preludi-muodon uudistajana.
Louis Couperinin 25 ensimmäisestä ikävuodesta tiedetään varsin vähän. Hän syntyi Chaumesin kaupungissa Brien alueella Koillis-Ranskassa. Hänen nuoruudestaan kerrotaan tarinaa, jonka mukaan hän oli kävellyt veljiensä kanssa 15 kilometrin matkan kotoaan Monsieur Chambonniéresin chateauhon ja esittänyt omia sävellyksiään. Vanha cembalisti Chambonniéres oli nuorukaisen soitosta niin vaikuttunut, että hän ylipuhui Louisin isän päästämään poikansa hänen kanssaan Pariisiin kuninkaan hoviin, missä nuori Louis olisi saanut suurta huomiota osakseen. Näin Louis Couperin sai ammattimuusikon paikan Ranskan hovista.
Louis Couperinin säilynyt tuotanto, 250 teosta, koostuu pääasiassa cembalomusiikista, vaikka joitakin teoksia tunnetaan muun muassa uruille ja viulistiryhmälle. Louis Couperin korvasi aikaisemmin soittajan improvisoiman preludin cembalosarjojensa alusta nuotitetuilla, läpisävelletyillä Préludes non mésuréilla. Niiden muoto oli hyvin vapaa ja tahtiviivat puuttuivat niistä kokonaan, mikä antoi esittäjälle edelleen laajan tulkintavapauden.
Michael Larrabee

Elämäkerta

Michael Larrabee syntyi Hollywoodissa, Kaliforniassa, mutta vietti lapsuutensa saman osavaltion Venturassa. 1950-luvulla lahjakas nuori juoksija sai opiskelustipendin Etelä-Kalifornian yliopistoon, josta hän valmistui pääaineenaan geologia. Larrabee oli vuonna 1955 maailmantilaston seitsemäs ajalla 46,6. Lukuisat loukkaantumiset vaikeuttivat hänen urheilu-uraansa ja aiheuttivat hänen jäämisensä syrjään vuosien 1956 ja 1960 olympialaisista.
Vuosi 1964 oli Larrabeen paras. Aluksi hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden 400 metrillä. Sitten hän sivusi olympiakarsinnoissa maailmanennätystä ajalla 44,9, vaikka vaikea vatsarevähdys teki hänen jokaisesta juoksustaan tuskallisen. Larrabee pystyi vammansa takia syömään vain kevyitä aterioita parin tunnin välein. Tokiossa Larrabee oli finaalin puolimatkassa viimeisenä ja viimeisessä kaarteessa viidentenä, mutta ohitti loppusuoralla kaikki kanssakilpailijansa voittaen ajalla 45,1. Pitkässä viestissä Larrabee juoksi toisen osuuden USA:n ottaessa kultaa maailmanennätysajalla 3.00,7.
Tokion kisojen jälkeen Larrabee työskenteli matematiikanopettajana, hoiti juomienkuljetusyritystä veljensä kanssa sekä työskenteli osa-aikaisesti Adidaksen Yhdysvaltain yleisurheiluosaston kenkäedustajana.
Larrabee kilpaili vielä ikämiehenä ja alitti 400 metrillä ajan 49 sekuntia 16 vuotena peräkkäin. Hän harrasti myös tennistä, laitesukellusta, hiihtoa, vaeltamista ja vuorikiipeilyä.
Larrabeen havaittiin sairastavan pitkälle edennyttä haimasyöpää vuonna 2001 ja hänelle annettiin vain muutama viikko elinaikaa. Tästä huolimatta kemoterapia auttoi ja Larrabee eli vielä kaksi vuotta. Hän kuoli kotonaan Kalifornian Santa Mariassa 69-vuotiaana.
Tervasuo

Tervasuo on Nokian kaupunginosa. Tervasuolla on koulu, päiväkoti, kaksi leikkikenttää, urheilukenttä ja lenkkipolku. Tervasuolla asuu noin 700 ihmistä. Tervasuon pinta-ala on 0,86 km².

Tervasuon koulu

Tervasuon koulu on osa kaksiosaista Koskenmäki-Tervasuon alakoulua, jossa Tervasuon käyntiosoitteessa on 1. ja 2. luokat. Tervasuolta mennään kolmannelle vuosiluokalle Koskenmäen kouluun. Tervasuon koulu aloitti toimintansa vuonna 2006. Tervasuon koulun rakennuksessa toimii myös päiväkoti.

Etymologia

Tervasuo sai nimensä alueella olevasta soisesta maastosta.
Kesäleimu

Ulkonäkö ja koko

Kesäleimu on 20–40 senttimetriä korkea. Kukat ovat valkoisia, punaisen, sinisen tai liilan sävyisiä tai monivärisiä.

Elinympäristö

Kesäleimu viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla kosteahkossa ja ravinteikkaassa maassa.

Käyttö

Kesäleimua käytetään koristekasvina puutarhoissa. Se soveltuu myös leikkokukaksi. Siihen kuuluvia lajikeryhmiä ovat Phlox Nana-, Phlox Grndiflora- ja Phlox Stellata-ryhmät. Muita lajikkeita ovat Brilliant ja Twinkle-lajikkeet. Suomessa taimet pitää esikasvattaa maalis-huhtikuussa.
Kriittinen laitos

Kriittinen laitos eli kriittinen editio on kauno- tai tietokirjallisuudesta tai sävellyksestä laadittu kommentoitu julkaisu, joka pohjautuu huolelliseen lähdeaineiston tutkimukseen. 
Kirjallisten teosten kriittiset laitokset esittelevät teoksen syntyä, historiaa ja kontekstia ja selittävät sanoja ja käsitteitä sekä teoksen yhteyksiä muuhun kirjallisuuteen ja aatehistoriaan. Kriittiset laitokset ovat perusteoksia, jotka palvelevat laajasti kirjallista kulttuuria.
Sävellysten kriittisten laitosten ensisijaisia lähteitä ovat säveltäjän käsikirjoitukset, säveltäjän hyväksymät käsikirjoituskopiot sekä säveltäjän hyväksymät painetut laitokset. Lähteiden tulkintaan vaikuttaa merkittävästi sävellyksen syntyaika. Esimerkiksi varhaisessa länsimaisessa musiikissa nuottikirjoitus sisältää usein vain rakenteellisen rungon ja jättää lopullisen soivan tuloksen esiintyjien päätettäväksi. Tieteelliseen kriittiseen laitokseen kuuluu myös tekstiosa, jossa esitellään käytetyt lähteet, arvioidaan niiden luotettavuutta sekä mahdollisesti esitetään teoksen syntyhistoriaa valottavia tietoja. 
Suomalaisen kirjallisuuden tekstikriittisiin laitoksiin luetaan lähinnä Johan Ludvig Runebergin koottujen teosten editio. Tekeillä on Elias Lönnrotin teosten kriittinen laitos. Zacharias Topeliuksen teoksista julkaistaan vuosikymmenen aikana historiallis-kriittinen laitos, jonka ensimmäinen osa on ilmestynyt vuonna 2010. Myös Aleksis Kiven Nummisuutareista julkaistiin kriittinen laitos vuonna 2010. Samoin Mikael Agricolan Abc-kiriasta on valmistunut kriittinen laitos sarjassa Mikael Agricolan teosten tieteelliset editiot.
Svenska litteratursällskapet i Finlandin vuonna 2008 käynnistämä hanke julkaisee Georg August Wallinin tuotannon tekstikriittisenä laitoksena kuudessa osassa alkaen vuodesta 2010.
Suomalaisen musiikin merkittävin kriittinen julkaisuhanke on Jean Sibeliuksen sävellysten kokonaisjulkaisu, jota valmistelevat Kansalliskirjasto, Sibelius-Seura ry ja musiikkikustantamo Breitkopf & Härtel. Työ käynnistyi vuonna 1996, ja ensimmäinen nide julkaistiin vuonna 1998.
Degman

Kehittely

Degman julkistetiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Vaunu syntyi Kroatiassa valmistettavan M-84A-vaunun jatkokehittelynä. M-84A on paranneltu versio jugoslavialaisesta M-84-vaunusta, joka puolestaan perustuu venäläiseen T-72-vaunuun. Vaunua valmistaa Đuro Đaković, joka esitteli ensimmäisen kokonaan valmiin vaunun vuonna 2003. Tätä ennen Degmanin tulenhallintatietokonetta oli kokeiltu M-84A-vaunuissa. Suunnitelmien mukaan tulevaisuudessa Degman korvaa M-84A:n valmistuksessa viimeisten M-84A-vaunujen valmistuttua. Tulevaisuuden suunnitelmiin kuuluu myös Degmanin tulenhallintajärjestelmän käyttöönotto M-84A-vaunuissa.

Ominaisuudet

Degman on perusrakenteeltaan samankaltainen kuin M-84-vaunu. Ajaja on vaunun etuosassa, kahden miehen miehittämä tykkitorni keskellä ja moottori takaosassa. M-84:stä poiketen Degmanissa on hitsattu tykkitorni, joka on M-84:n valettua tornia helpompi valmistaa. Tykkitornissa on myös israelilaisen RAFAELin kehittelemä reaktiivipanssarointi. Reaktiivipanssarointia on myös vaunun rungossa. Degmanin pääaseena toimi 125 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna automaattilataajalla. Vaunussa on OMEGA-D-tulenhallintatietokone. Vaunun komentajalla on Fotona COMTOS yö- ja päivätähtäin, ja ajajalla on käytössään Fotona CODRIS-E yö- ja päiväperiskooppi. Ampujalla on puolestaan SGS-D vakautettu tähtäin, johon kuuluu myös laseretäisyydenmittari. Degmanin prototyyppi käyttää voimanlähteenään V-12-dieselmoottoria, joka tuottaa 1 000 hevosvoimaa. Vaunuun saatetaan tulevaisuudessa asentaa myös saksalainen 1 200 hevosvoiman dieselmoottori.
Raatokuoriaiset

Ulkonäkö ja koko

Raatokuoriaiset ovat kooltaan isoja. Ne ovat väriltään tummia. Turkkiloilla on selässään punaisia tai keltaisia juovia tai täpliä.

Ravinto

Raatokuoriaiset syövät yleensä mätäneviä eläinjätteitä. Niillä on erittäin hyvä hajuaisti ja ne löytävät tuntosarviensa avulla haaskan jopa usean kilometrin päästä. Raatokuoriaiset ovat myös hyviä lentäjiä ja voivat saapua ravinnon ääreen melko kaukaakin. Osa lajeista syö kasveja.