Suomen kirjastoseura

Suomen kirjastoseura ry (ruots. Finlands biblioteksförening) on kaikille avoin kansalaisjärjestö, joka tekee työtä kirjastojen puolesta. Kirjastoseura julkaisee Kirjastolehteä, järjestää kursseja, seminaareja ja kampanjoita. Seura järjestää joka toinen vuosi kirjastoalan suurimman ammattitapahtuman, valtakunnalliset kirjastopäivät. Kirjastoja tuodaan esiin Kirjastoseuran lanseeraamana kirjastoalan PR-päivänä, Lainan päivänä 8. helmikuuta.
Kirjastoseura perustettiin vuonna 1910. Kirjastoseuran perustamiseen saakka Kansanvalistusseura toimi monella tapaa kirjastoliikkeen edistämiseksi. Seuran toiminnanjohtaja on Rauha Maarno, ja seuralla on noin 2 000 jäsentä. Toimitilat sijaitsevat Helsingin Kampissa.

Kansainvälinen Kirjastoseura

Kirjastoseuralla on pitkät kansainväliset perinteet ja kansainvälisyyttä korostetaan myös Seuran strategiassa. Kirjastoseura osallistuu aktiivisesti alan kansainvälisten organisaatioiden toimintaan ja tukee kirjastoalan työntekijöiden verkostoitumista kansainvälisesti. Tavoitteena on myös tehdä Suomen kirjastolaitosta tunnetuksi maailmalla ja vastavuoroisesti tuoda maailmalta Suomeen uusia ideoita ja vaikutteita.
IFLA:n jäseneksi Kirjastoseura liittyi jo vuonna 1929. Myös pohjoismaista yhteistyötä painotettu jo alkuajoista lähtien. 1970-luvulla suhteita solmittiin myös itään. Viimeisen 25 vuoden aikana on ollut kolme toisiaan seurannutta kansainvälistä painopistealuetta. 1990-luvun alkupuolelle asti toimittiin aktiivisesti kehitysyhteistyön (Etelä-Afrikka ja Namibia) parissa, 1990-luvun puolivälin jälkeen Suomen EU-jäsenyyden myötä alettiin tehostaa eurooppalaista yhteistyötä mm. EBLIDA:n (European Bureau of Library, Information and Documentation Associations), eurooppalaisen kirjastoalan lobbausjärjestön puitteissa, ja 2000-luvulla on painotettu IFLA-yhteistyötä.
Kirjastoseura toimii kansainvälisellä kentällä Kirjastot ja Kehitys -kehitysyhteistyöhankkeessa Namibian ja Tansanian kirjastolaitosten kanssa, 2012 alkaen. Hanke päättyy 2017. Kirjastoalan maailmanlaajuinen IFLA-konferenssi järjestettiin Helsingissä 2012, Suomen kansallisen komitean varapuheenjohtajana toimi Sinikka Sipilä.

Suomen kirjastoseuran merkkihenkilöitä

Helle Kannila toimi Kirjastoseuran puheenjohtajana 1942–1944 ja 1949–1961 sekä Kirjastolehden päätoimittajana 1921-1967. Kirjastoseuran johtokunnassa ja keskustoimikunnassa Kannila oli jäsenenä 1917–1968. Hän teki muutenkin merkittävän työn Suomen kirjastolaitoksen kehittämiseksi ja kirjoitti useita alaan liittyviä teoksia. Kannila korosti erityisesti kirjastotyöntekijöiden koulutusta ja arvostusta, ja on ollut Suomen kirjastoseuran merkittävimpiä vaikuttajia. Suomen kirjastoseuralla on ollut vuodesta 1949 lähtien Helle Kannilan nimeä kantava rahasto, josta myönnetään seuran jäsenille apurahoja kirjastoalan opintomatkoihin.
Mikko Mäkelä toimi Suomen kirjastoseuran Myyntikeskuksen johdossa. Myyntikeskuksen pääasiallisena tehtävänä alkuaikoina, 1950-luvulla, oli kirjastokorttien välitys maan kirjastoille. Myöhemmin korttien rinnalle tuli myös painotuotteita ja muita kirjastoille välttämättömiä tarvikkeita. Vuonna 1956 pääosa toiminnasta siirrettiin Mäkelän esityksestä Helsinkiin ja nimi muuttui Suomen kirjastoseuran Kirjastopalveluksi. Mäkelä jatkoi Tampereella Kirjastopalvelujen Kalustopalvelun yksikön johtamista, mutta toiminta päättyi vuonna 1959, kun Kirjastoseura halusi erottaa Kirjastopalvelun omaksi yksikökseen. Mäkelä valittiin Kirjastoseuran keskustoimikunnan jäseneksi 1948 ja toimi seurassa yli kaksikymmentä vuotta, muun muassa varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Vuonna 1973 Mäkelä kutsuttiin Kirjastoseuran kunniapuheenjohtajaksi. Mäkelän mukaan on nimetty Suomen kirjastoseuran tutkimus- ja palkintorahastosta jaettava Mikko Mäkelä -palkinto, joka myönnetään kirjastoalalla tehdystä pitkäaikaisesta tai ansiokkaasta työstä.
Hilkka M. Kauppi (1921–1996) toimi Suomen kirjastoseuran osa-aikaisena toiminnanjohtajana vuosina 1961–1967, minkä jälkeen hän siirtyi kokoaikaiseksi toiminnanjohtajaksi ja toimi tehtävissä eläköitymiseensä, vuoteen 1984, asti. Kirjastoneuvoksen arvonimen Hilkka M. Kauppi sai vuonna 1980. Kirjastokentän ohella Kauppi oli kantava voima myös Minna Canthin seurassa. Hän myös toteutti haaveensa omasta kirjallisesta tuotannostaan julkaisemalla mm. Helle Kannilan elämäkerran (Helle Kannilan elämänpuut, Otava, 1976). Suomen kirjastoseura myöntää Hilkka M. Kaupin nimeä kantavan palkinnon kirjastoalalla tehdystä teosta ja työstä, joka on edistänyt kirjastoalan kehitystä ja tunnetuksi tekemistä sekä avartanut alaan liittyviä näkemyksiä.

Julkisuudessa

Vuonna 2011 seura puolusti Wikileaks-palvelua kannanotossaan. Seura korosti, että tiedon avoimuus on yhteiskunnassa tärkeää ja että ilmaisunvapautta on puolustettava.