google/wiki40b huggingface dataset:
Palmankyyhky

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 37–38 cmja siipien kärkiväli 64–67 cm, eli se on hieman kesykyyhkyä kookkaampi. Väritykselyään se on kuin tumma sepelkyyhky. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Palmankyyhkyä tavataan Kanariansaarten läntisillä saarilla Teneriffalla, La Gomeralla, La Palmalla ja harvinaisena El Hierrolla. Sen kannan koko on 3 000–7 500 yksilöä ja elinympäristön ala 1 200 neliökilometriä. Lajin kanta on kasvussa, ja se poistettiin uhanalaisten lajien listalta 2011. Sitä uhkaa kuitenkin laakeripuumetsiköiden hakkuut, jotka ovat jatkunut jo 1400-luvulta. Kissat, rotat ja muut nisäkäspedot tuhoavat lajin pesiä ja myös salametsästys verottaa osaltaan kantaa.
Ernst Hartert kuvaili lajin holotyypin Palman La Galgasta.

Elinympäristö

Lajin elinympäristöä ovat jyrkät laaksot ja rotkot, joissa kasvaa laakeripuita, kanarianmäntyjä (Pinus canariensis) ja puukanervaa (Erica arborea).

Lisääntyminen

Pesintää voi tapahtua ympäri vuoden, mutta enimmäkseen huhti-elokuun välisenä aikana. Risupesä on kallionulkonemalla, onkalossa tai pienessä luolassa. Naaras munii vain yhden munan, jota haudotaan luultavasti noin 18–20 päivää. Poikanen jättää pesän 22–24 päivää vanhana ollessaan vielä lentokyvytön.

Ravinto

Ravinto koostuu monenlaisista hedelmistä ja siemenistä.
Jemenin parlamentti

Ehdolle asettuminen ja äänestäminen vaaleissa

Ehdolleasettumisikäraja on 25 vuotta ja ehdolle asettuvan täytyy olla lukutaitoinen ja kirjoitustaitoinen Jemenin kansalainen, jolla on "hyvä moraali". Hänellä ei saa olla suorittamatonta tuomiota moraalittomasta rikoksesta. Äänestysikäraja on 18 vuotta ja äänestävän ihmisen täytyy olla Jemenin kansalainen, joka asuu Jemenissä.

Historia

Parlamentti perustettiin vuonna 1990, kun Etelä-Jemenin ja Pohjois-Jemenin parlamentit yhdistyivät.
Huhtikuun 2009 (27. huhtikuuta) parlamenttivaaleja siirrettiin perustuslain muutoksella järjestettäväksi 27.huhtikuuta 2011. Vaaleja ei kuitenkaan järjetetty, vaan kansanedustajat pidensivät kauttaan uudelleen kahdella vuodella. Vaalit piti järjestää 25. helmikuuta 2014, mutta niitä siirrettiin jälleen vuodella 23. helmikuuta 2015 järjestettäviksi. Tammikuussa 2014 Kansallinen vuoropuhelukokous (NDC) pidensi kansanedustuskautta, kunnes uusi perustuslaki tulisi voimaan vuonna 2015.
Helmikuussa 2015 kapinoivat huthit hajottivat parlamentin.
Parlamentti (143 kansanedustajaa) kokoontui seuraavan kerran 13. elokuuta 2016 huthien hallitsemassa pääkaupunki Sanaassa. Parlamentti kokoontui sen jälkeen, kun huthit ja entisen presidentti Ali Abdullah Salehin johtama Yleinen kansankokous-puolue olivat nimittäneet Ylimmän poliittisen neuvoston hoitamaan Jemenin asioita ja torjuivat Yhdistyneiden kansakuntien ehdotuksen rauhansuunnitelmaksi. Parlamenttirakennusta vartioivat Salehille uskolliset aseistetut joukot. Kaikki kokoontuneet kansanedustajat kannattivat luottamuslausetta Ylimmälle poliittiselle neuvostolle. Huthien syrjäyttämä presidentti Abdrabuh Mansur Hadi ei pitänyt kokoontumisesta, vaan kutsui sitä perustuslain loukkaukseksi ja rangaistavaksi rikokseksi. Hänen mukaansa kokoontuneen parlamentin toiminnalla ei ole laillisia vaikutuksia, eikä sen päätöksiä voida toimeenpanna.
Seksismi

Seksismi ja parinvalinta

Useilla eri mittareilla ja otoksilla naiset pitävät seksistisiä miehiä seksikkäämpinä. Tämä koskee feministisempiä naisia siinä missä vähemmänkin feministisiä, joten ilmiö syynä ei ole puutteellinen feminismi. Tutkimusten perusteella seksistisen miehen valitsevat naiset tiedostavat, että tämä voi rajoittaa heidän vapauksiaan ja asemaansa. He silti ajattelevat, että tällainen sitoutunut ja suhteeseen investoiva mies on parempi kuin feministimies, joka haluaa naisen olevan riippumaton. Tosin ilmiö koskee myös työtovereita ja miehiä, jotka eivät ole potentiaalisia kumppaneita. Seksismi eroaa naisvihasta.
Ruoholahden kappeli

Ruoholahden kappeli oli Helsingin Ruoholahdessa sijainnut evankelis-luterilainen kappeli, joka vihittiin käyttöön lokakuussa 1999. Kappelin jäähyväismessu pidettiin 7. joulukuuta 2017, ja toiminta siirretään Jätkäsaareen valmistuvaan kappeliin. Kappeli sijaitsi liikennekiinteistön laajennusosassa. Kappelin kirkkosalissa oli 120 paikkaa, ja lisäksi seurakuntasalissa oli 80 pöytäpaikkaa. Ruoholahden kappelia kutsuttiin myös lasten katedraaliksi, sillä se oli suunniteltu erityisesti lapset huomioon ottaen. Kappelissa järjestettiin jumalanpalvelus joka sunnuntai kello 12. Aluepappina toimi Seppo S. Kosonen.
Helsingin seurakunnat möi kappelihuoneiston yksityiselle päiväkotiketjulle, joka avasi siinä päiväkodin elokuussa 2018.
USS Hawaii (SSN-776)

Palveluskäyttö

Alus on palveluksessa Pearl Harborin laivastotukikohdassa Havaijilla.
Tapiolan urheilupuisto

Tapiolan urheilupuisto on Espoon Tapiolassa sijaitseva urheilupuisto, jossa sijaitsee useita liikuntahalleja ja jalkapallokenttiä, sekä monitoimihalli Espoo Metro Areena. Vuonna 2017 avattiin Urheilupuiston metroasema.

Esport Center ja Ratiopharm Arena

Urheilupuistossa sijaitsee kaksi Esportin omistamaa liikuntahallia. Näistä vanhempi Esport Center valmistui vuonna 1981. Hallit tarjoavat harrastusmahdollisuuden monien sisäpalloilulajien harrastajille.

Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli

Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli tarjoavat harrastusmahdollisuuden sisäpalloilulajeille. Urheuluhalli toimii koripalloseura Hongan ja salibandyseura Oilersin kotikenttänä. Summahalli toimii harjoitusareenana.
Elias Tukia

Elias Tukia (29. syyskuuta 1877 Lappee – 30. huhtikuuta 1950 Lappee) oli maanviljelijä, kunnallisneuvos ja suomalaisen puolueen, kokoomuksen sekä viimeksi Maalaisliiton kansanedustaja.
Tukian vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Tukia ja Anna Lipiäinen. Hän kävi kansanopiston ja toimi maanviljelijänä Lappeella. Tukia oli myös Lappeen kunnan rahastonhoitajana 1922–1924.
Tukia oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1917–1918, kokoomuksen kansanedustajana 1918–1919 sekä maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1948. Hän edusti Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä 1917–1919 ja 1924–1945 sekä Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948. Tukia toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Lappeen kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kunnallislautakunnan esimiehenä. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1937.
Tukia oli naimisissa vuodesta 1907 Leena Flykthin kanssa.
Ylistaron Kilpa-Veljet

Pesäpallo

Ylistaron Kilpa-Veljien miesten pesäpallojoukkue pelasi Ykköspesiksessä kaudet 2007–2010. YK-V toimii yhteistyössä Superpesis-seura Nurmon Jymyn kanssa. Kaikki ikäluokat huomioiden YKV on voittanut kaksi SM-mitalia. Ensimmäisen voittivat 1997 Kontiot eli yli 35-vuotiaat miehet. He voittivat Suomen mestaruuden. Kolmen joukkueen lopputurnauksessa YKV voitti Oulun Lipon lukemin 1–0 (7–2, 3–3) ja Rautjärven Urheilijat luvuin 2–0 (5–1, 11–9). Toinen mitali tuli, kun vuonna 2010 YKV:n C-tytöt saivat SM-hopeaa. Loppuottelussa Lapuan Virkiä oli parempi luvuin 2–1 (0–6, 7–5, k. 3–0).
Gaia

Gaia (m.kreik. Γαῖα, ”Maa”) on kreikkalaisessa mytologiassa alkujumala, maaemo, joka on useiden jumalten ja titaanien äiti.
 Hesiodoksen mukaan mukaan Gaia syntyi jumalista toisena heti Khaoksen jälkeen.
Gaia oli alun perin muinainen esihelleenisen ajan jumalatar, jota palvottiin lähinnä Attikan alueella. Gaia on maan alkukantainen olemus, yksi alkuolentojen, Aitherin ja Hederan luomuksista. Eroksen yllyttämänä Gaia synnytti omatoimisesti Pontoksen (meri), Uranoksen (taivas) ja vuoret. Uranoksen kanssa Gaia sai titaanit, kykloopit ja satakätiset, kun taas Gaian ja Tartaroksen (manala) liitosta syntyi hirviömäinen Tyfon. Uranoksen veren hedelmöittämänä Gaia synnytti erinykset, gigantit ja saarninymfit. Pontoksen hedelmöittämänä Gaia synnytti merenjumalat Nereuksen, Thaumaksen, Forkyksen, Keton ja Eurybian.
Gaialla oli muinoin Delfoissa oraakkeli ennen Apollonia. Helleenisellä ajalla Gaista tuli Demeter, viljan jumalatar. Gaia samaistettiin myös Välimeren ikivanhaan hedelmällisyyttä edustaneeseen äitijumalattareen, joka esiintyi Demeterin, Heran, tai Isiksen hahmoissa.
Erilliset tapahtumat

Erilliset tapahtumat  eli toistensa poissulkevat tapahtumat  on todennäköisyyslaskennassa peruskäsite. Kukin tarkasteltava tapahtuma muodostuu satunnaisilmiön alkeistapauksista \omega, joita voi olla vain satunnaisilmiön perusjoukkoon \Omega kuuluvat alkeistapaukset. Alkeistapauksella \omega \in \Omega on kolme vaihtoehtoa: se kuuluu tapahtumaan A \subseteq \Omega tai tapahtumaan B \subseteq \Omega tai ei kumpaakaan \Omega \setminus (A \cup B). Jos alkeistapaus \omega kuuluu sekä tapahtumaan A että B, eivät tapahtumat ole erilliset niiden yhteisen alkeistapauksen vuoksi. Ellei tapahtumilla ole yhtään yhteistä alkeistapausta, ovat ne erilliset tapahtumat.
Ivar Wilskman

Ivar Edvard Wilskman  (26. helmikuuta 1854 Töysä – 10. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja ja professori. Hän oli voimisteluseura Helsingin Turnarien perustajia ja muutenkin aktiivinen urheiluseuratoiminnan käynnistäjä, muun muassa Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) ensimmäinen puheenjohtaja ja alan oppikirjojen tekijä. Hän perusti Suomen ensimmäisen suomenkielisen urheilulehden nimeltään Urheilulehti.
Lontoon olympialaisissa vuonna 1908 Wilskman oli joukkueenjohtajana Suomen voimistelujoukkueessa, joka voitti olympiapronssia.
1910- ja 1920-luvuilla professori Wilskman pyrki selvittämään suomalaisen rodun ja Suomen eri heimojen tyypillisiä piirteitä mittauttamalla suojeluskuntien urheiluseurojen jäseniä. Hän toimi myös missikilpailujen tuomarina. Wilskmanin toiminnalla oli osansa suomalaisessa rodunjalostusajattelussa.
Suomen itsenäistyttyä Wilskman toimi kouluhallituksen liikunnan tarkastajana. Suomen hallitus perusti vuonna 1920 Valtion voimistelu- ja urheilulautakunnan, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi nimitettiin Ivar Wilskman. Tässä tehtävässä hän oli aina eroonsa vuoteen 1927 asti.
Sukututkija Atle Wilskman (1883–1921) oli Wilskmanin ja hänen vaimonsa Mathilda Wilhelmina Roschierin poika. 
Suomen urheilun isänä tunnetun Ivar Wilskmanin näköispatsas on syntymäkunnan Töysän koulu- ja vapaa-aikakeskuksen pihalla katse suunnattuna, kello kädessä, viereiselle Iivarin keskusurheilukentälle päin.
Piikkisilmä

Koko ja ulkonäkö

Piikkisilmä on noin 10 cm:n pituinen matomainen kala. Sukupuolierot ovat lähes olemattomat, mutta terve täysikasvuinen naaras on koirasta pulskempi. 
Kalan vartalossa on 6-10 epäsäännöllistä tummanruskeaa raitaa. Juovat eivät jatku yhtenäiinä kalan mahan alta.

Alkuperä ja luokittelu

Piikkisilmä on kotoisin Kaakkois-Aasian joista ja järvistä. Alkuperäinen Pangio kuhlii määritettiin Javan saarelta ja sai nimensä Heinrich Kuhlin mukaan. Pangio-suvusta on nyttemmin määritetty neljä lajiryhmää. Kuhlii-ryhmän lajeja on vaikea erottaa toisistaan, ja luultavasti useimmat piikkisilmän (jota kutsutaan myös aitopiikkilmäksi) nimellä akvaarioihin myydyt kalat ovat olleet aaltopiikkisilmiä Pangio semicincta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Piikkisilmät ovat hämäräaktiivisia. Ne piilottelevat päivisin mielellään esimerkiksi kasvien lomassa ja juurakoiden alla. Siksi niille tulee akvaariossa varata sopivia piilopaikkoja, kuten kivien välisiä koloja tai kumolleen kaadettuja ruukkuja. Ne voivat myös kaivautua pohjahiekkaan, mutta eivät viihdy karkeassa sorassa. Ne ovat sosiaalisia kaloja ja siksi niitä pitäisi aina hankkia kerralla useampia. Piikkisilmälajeja on monia: jotkin ovat pystyraidallisia, toiset yksivärisen ruskeita.
Piikkisilmät kutevat pinnassa, josta vihertävät mätimunat laskeutuvat kasvien joukkoon. Lisääntyminen on akvaario-oloissa harvinaista, mutta toisaalta kalat ovat pitkäikäisiä, ne voivat viihtyä akvaariohoidokkina 5-10 vuotta.

Vesiolot ja ravinto

Piikkisilmät pitävät lämpimästä (24–30-asteisesta) ja pehmeästä vedestä, jonka pH on 6,0–7,0. Uimatilaa tulisi olla ainakin 80 litraa.
Piikkisilmät syövät luonnossa muun muassa levää ja raatoja. Akvaario-oloissa niitä voidaan ruokkia esimerkiksi spirulina-tableteilla ja katkarapupelleteillä; myös pohjaan pudonneet ruokahiutaleet kelpaavat.
Tert-butyylihydroperoksidi

Ominaisuudet

Huoneen lämmössä tert-butyylihydroperoksidi on väritön neste. Se on voimakas hapetin ja reagoi siksi hyvin herkästi, erityisesti helposti pelkistävien aineiden kanssa. Aine on palavaa ja muodostaa myös herkästi räjähtäviä seoksia.  Aine liukenee orgaanisiin liuottimiin ja sekoittuu veden kanssa.

Valmistus

Tert-butyylihydropeorksidia valmistetaan isobutaanista. Isobuteenissa monesti epäpuhtautena oleva isobuteeni poistetaan käsittelemällä seosta sopivissa olosuhteissa niin, että isobuteeni oligomerisoituu. Jäljelle jäänyt isobutaani erotetaan tislaamalla ja hapetetaan tert-butyylihydroperoksidiksi atomaarisella hapella.

Turvallisuus

Tert-butyylihydroperoksidi on ärsytystä aiheuttava ja syövyttävä aine. Hengitettynä aine aiheuttaa yskää ja hengitysvaikeuksia ja suurina pitoisuuksina myös keuhkovaurion. Nieltynä aine voi syövyttää ruokatorvea ja aiheuttaa pahoinvointia. Silmiin tai iholle joutuessaan tert-butyylihydroperoksidi voi aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja. Yhdiste on erityisesti veden eliöstölle haitallista. Aineen on todettu aiheuttavan geenimutaatioita muun muassa Drosophila-suvun kärpäsille.
Johan Theorin

Johan Theorin (s. 1963 Göteborg) on ruotsalainen rikoskirjailija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut novelleja, joita on julkaistu lehdissä ja antologioissa. Hänen esikoisteoksensa Skumtimmen ilmestyi 2007, ja Nattfåk ilmestyi 2008. Romaanit käsittelevät murhia, ja niiden tapahtumapaikkana on Pohjois-Öölanti. Theorin on ollut göteborgilaisen jalkapalloseura Mossens BK:n valmentaja.
Theorin sai Lasiavain-palkinnon vuoden 2008 parhaasta dekkarista.
Bruno Nylander

Axel Bruno Nylander (8. marraskuuta 1874 Tammisaari – 28. syyskuuta 1936 Pietarsaari) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Moskovan Metro-2

Metro-2 on kaupunkitarina Moskovan alla oletettavasti sijaitsevasta salaisesta metroverkostosta. Tarinan mukaan järjestelmän rakentaminen aloitettiin Stalinin valtakaudella, ja se tunnettiin KGB:n antamalla koodinimellä D-6.
Rakennushankkeen alkamisen ajankohdasta on esitetty monenlaisia arvauksia. Kaukaisimmilaan ehdotetaan vuotta 1947. Tuona aikana mahdollisesti rakennettiin kapearaiteinen linja Kremlistä yhdelle Stalinin datšalle Moskovan ulkopuolella.
Venäläisten toimittajien mukaan Venäjän turvallisuuspalvelu FSB tai Moskovan (julkisen) metron virkamiehet eivät ole kieltäneet tai myöntäneet Metro-2:n olemassaoloa.
Huhujen mukaan Metro-2:n linjasto on jopa julkista metroverkkoa pidempi. Metro-2:ssa kerrotaan olevan neljä linjaa, jotka sijaitsevat seitsemän kerrosta maanpinnan alapuolella. Verkoston sanotaan yhdistävän Moskovassa ja sen läheisyydessä sijaitsevia, kansallisesti tärkeitä paikkoja kuten Kremliä, Lubjankaa, hallituksen lentokenttää (Vnukovo-2) ja Ramenkin maanalaista kaupunkia.
Urbaanin löytöretkeilyn harrastajaryhmä Diggers of the Underground Planetin johtaja väitti sattumalta löytäneensä erään verkoston sisäänkäynneistä vuonna 1994.
Erään lähteen mukaan kaikki Metro-2:sta saatavilla oleva tieto on spekulaatiota, jonka tueksi ei ole esitetty asiakirjalähteitä tai valokuvia. Metro-2:sta ovat kertoneet ihmiset, jotka ovat sanoneet olleensa rakentamassa sitä tai jotka ovat löytäneet sen osia sattumalta urbaanin löytöretkeilyn yhteydessä. Luotettavat todisteet verkoston olemassaolosta kuitenkin puuttuvat.
Vuonna 1991 Yhdysvaltain puolustusministeriö julkaisi raportin poliittisen ilmaston muutoksesta. Sen mukaan neuvostoliittolaiset ovat rakentaneet syvällä kulkevan metroverkoston Moskovaan, joka vie kaupungin ulkopuolelle. Eri laitoksia yhdistää toisiinsa maanalainen linjaverkko, minkä kautta johtajisto voidaan evakuoida nopeasti ja turvallisesti. Lisäksi viime vuosina useampikin entinen neuvostovirkailija on vahvistanut, että jotakin Metro-2:n tapaista löytyy maan alta.
Joidenkin lähteiden mukaan linja kulkee myös Ramenkiin, valtaisaan bunkkeriin, johon ydinsotatilanteessa voisi majoittaa yli 15 000 henkeä jopa 30 vuoden ajaksi.
Populaarikulttuurissa Metro 2 on esiintynyt esimerkiksi Metro 2033 -kirjasarjassa ja -videopeleissä.
Theodor Körner

Elämä

Hän oli syntynyt Itävalta-Unkarin armeijan upseerin poikana Ujszonyssa, pienessä Komaromin kylässä nyk. Unkarissa. Körner opiskeli sotilasakatemiassa Hranicessa ja valmistui luutnantiksi 1894.
Hän palveli upseerina Agramissa (nykyinen Zagreb, Kroatia) ja oli ylennetty majuriksi 1904, jolloin hänestä tuli Itävallan armeijan päällystöä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli komentajana Italian rintamalla. Hän erosi sotilasuralta kenraalina 1924.
Körner oli kiinnostunut politiikasta ja hän liittyi sosiaalidemokraatteihin 1924. Hän palveli Itävallan liittopäivien puheenjohtajana 1933–1934. Kansalaissota Itävallassa ja itävaltalais-fasistien nousu Engelbert Dollfussin johdolla lopetti Körnerin uran poliitikkona. Hän oli vangittuna kuten muutkin opposition jäsenet. Toisen kerran hänet vangitsivat natsit toisen maailmansodan aikana.
Toisen maailmansodan jälkeen huhtikuussa 1945, Körneristä tuli Wienin pormestari. Körner oli vastuussa pommituksissa sodan aikana pahasti vaurioituneen Wienin jälleenrakentamisesta ja suunnittelusta. Karl Rennerin kuoleman jälkeen puolue nimitti Körnerin presidenttiehdokkaaksi, ja Körner voitti vaalit saatuaan 51 prosenttia äänistä. Körneristä tuli ensimmäinen suoraan kansanvaalilla valittu Itävallan presidentti 1951. Hän kuoli virassa toimiessaan 1957.  
Körnerillä oli tietämystä asevoimista, ja hän kirjoitti teoksia sotilasteorioista. hänen mukaansa on nimetty Wienissä katu ja tieteen ja taiteen palkinto Theodor-Körner-Preis.
Pavel Tšernov

Pavel Viktorovitš Tšernov (ven. Павел Викторович Чернов, s. 7. tammikuuta 1950 Gorkin alue) on Karjalan tasavallan pääministeri. Tšernov on naimisissa ja hänellä on yksi poika.
Tšernov aloitti opiskelun Mordvan valtion yliopistossa (tuolloin nimetty N. Ogarjevin mukaan) vuonna 1967 ja valmistui rakennusinsinööriksi vuonna 1972. Vuosina 1972–1980 hän työskenteli asennus- ja rakennushallinnon mestarina, töidenteettäjänä, osaston johtajana ja yli-insinöörinä Vojatsussa Karjalan tasavallassa. Vuosina 1985–1988 hän toimi Neuvostoliiton teollisen rakennusministeriön Luoteishallinnon varajohtajana. Vuonna 1998 hänestä tuli Karjalan tasavallan rakennustoimen, rakennusteollisuuden ja rakennustaiteen valtionkomitean puheenjohtaja (ministeri) ja vuonna 2000 Karjalan tasavallan hallituksen varapuheenjohtaja. Vuonna 2002 hänestä tuli varapääministeri ja vuonna 2003 pääministeri.
Kaappaus Pohjanmerellä

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa vähätoimintaiseksi, viihteelliseksi trilleriksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kissan kuolema

Juoni

Rehtorin tytär raiskataan, ja koulukodin tytöt tuntuvat tietävän asiasta enemmän kuin kertovat. Muuan koulukotipoika aloittaa omat tutkimuksensa ja rakastuu raiskauksen kokeneeseen tyttöön.

Vastaanotto

Paljolti amatööri­näyttelijöiden avulla toteutettu Kissan kuolema sai melko nihkeät ensi-­ilta-­arvostelut suomalais­kriitikoilta. Sen tuoreudesta, arkisesta konstaile­matto­muudesta ja spontaaniu­desta pidettiin, mutta asetelmallista tarinaa ja melko kömpelöä tuotantojälkeä pidettiin monelta osaltaan pikem­minkin televisio­elokuvan kuin teatteri­elokuvan kaltaisena. Nuoret pääosien esittäjät Marja Pyykkö ja Kalle Ahola saivat melko rohkaisevia arvioita.
Juhani Wallenius

Juhani "Bruutta" Wallenius (7. helmikuuta 1956 Rauma – 27. helmikuuta 2014) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja.
Wallenius teki SM-sarjadebyyttinsä kaudella 1974–1975 Rauman Lukon paidassa. Hän pelasi urallaan yhteensä 11 kautta pääsarjatasolla SM-sarjassa ja SM-liigassa. Näistä yhdeksänä kautena hän edusti Rauman Lukkoa ja kahtena kautena Porin Ässiä.
St. Louis Blues varasi Walleniuksen NHL:ään vuoden 1976 varaustilaisuuden 15. kierroksella varausnumerolla 135, mutta hän ei koskaan siirtynyt pelaamaan Pohjois-Amerikan kentille.
Wallenius menehtyi kotonaan lyhyen aikaa sairastettuaan.
Aleksei Kuropatkin

Aleksei Nikolajevitš Kuropatkin (ven. Алексей Николаевич Куропаткин; 29. maaliskuuta (J: 17. maaliskuuta) 1848 Pihkovan kuvernementti – 16. tammikuuta 1925 Pihkovan kuvernementti) oli venäläinen kenraali ja poliitikko, joka toimi maansa sotaministerinä 1898–1904.
Aleksei Kuropatkinin vanhemmat olivat topografikapteeni Nikolai Emeljanovitš Kuropatkin ja Aleksandra Pavlovna Arbuzova. Hän lähti isänsä tavoin sotilasuralle ja valmistuttuaan 1866 sotilasakatemiasta hän aloitti palveluksensa Turkestanin sotilasalueella, jossa vietti seuraavat kaksikymmentä vuotta. Hän kirjoitti myös useita sotatieteellisiä teoksia. Turkin sodassa 1877–1878 Kuropatkin toimi maineikkaan kenraali Mihail Skobelevin esikuntapäällikkönä ja hankki urallaan muutenkin runsaasti taistelukokemusta. Vuoden 1898 alussa Kuropatkin nimitettiin vt. sotaministeriksi ja virka vakinaistettiin saman vuoden heinäkuussa. Hänet ylennettiin joulukuussa 1900 jalkaväenkenraaliksi ja hän sai 1902 kenraaliadjutantin arvon. Vuonna 1904 hänestä tehtiin Kaukoidän joukkojen ylipäällikkö Venäjän–Japanin sodassa, mutta hän joutui eroamaan tappioiden jälkeen. Ensimmäisen maailmansodan alussa hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen, mutta siirrettiin 1916 Turkestanin kuvernööriksi. Kuropatkin ei osallistunut Venäjän sisällissotaan ja vietti viimeiset vuotensa Neuvostoliitossa omalla maatilallaan.
Suomessa Kuropatkin muistetaan roolistaan ensimmäisenä sortokautena tunnetun ajanjakson käynnistymisessä. Heti tultuaan sotaministeriksi 1898 hän laaditutti Venäjän pääesikunnassa esityksen Suomen uudeksi asevelvollisuuslaiksi, joka olisi määrännyt suomalaiset palvelemaan Venäjän armeijassa oman sotaväkensä sijasta. Esitys ei mennyt Kuropatkinin toivomassa muodossa läpi Suomen valtiopäivillä, jolloin tsaari Nikolai II antoi helmikuun manifestin. Kun Kuropatkinin ajama Suomen asevelvollisuuslaki ei saanut vuonna 1901 myöskään Venäjän valtakunnanneuvoston enemmistöä taakseen, hän painosti tsaarin antamaan määryksen Suomen sotaväen lakkauttamisesta. Kuropatkin ei kuitenkaan varauksetta tukenut Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin vielä pidemmälle menneitä pyrkimyksiä suuriruhtinaskunnan hallinnon yhtenäistämiseksi eikä asevelvollisuuskysymyksen ratkettua puuttunut enempää Suomen asioihin.
IOTA (teknologia)

IOTA on hajautettu tietojärjestelmä, joka hyödyntää MIOTA-nimistä kryptovaluuttaa. IOTAn hajautettu tietokanta ei monen muun hajautetun järjestelmän tavoin perustu lohkoketjuun, vaan suunnattuun syklittömään verkkoon, joka kulkee nimellä Tangle. Projektin perustivat vuonna 2015 David Sønstebø, Sergey Ivancheglo, Dominik Schiener, ja Serguei Popov. Projekti vastaanotti perustamisvuonna 1300 bitcoinia joukkorahoituksessa. IOTAn pääkonttori sijaitsee Berliinissä, Saksassa, ja ohjataan IOTA Foundation -nimisen säätiön voimin.
Projektin merkittävä sovellus sanotaan olevan Internet of Things -sovelluksissa, joista kerättävä data voidaan myydä avoimella kauppapaikalla. IOTA, tai MIOTA, sanotaan olevan viidennen isomman kryptovaluutan joukossa.
Kuusankosken Urheiluseura

Kuuluisia urheilijoita

Kuusankosken Urheiluseuran tunnetuimpia urheilijoita ovat olleet olympialaisten hopeamitalistit Väinö Liikkanen (50 km hiihto, 1932 Lake Placid), Arvo Askola (10 000 metrin juoksu, 1936 Berliini), Erkki Kataja (seiväshyppy, 1948 Lontoo) sekä Aulis Kallakorpi (mäkihyppy, 1956 Cortina d'Ampezzo).

Urheilutapahtumia

Vuonna 1996 Kuusankosken Urheiluseura järjesti yhdessä Kouvolan Rastin kanssa Fin5-suunnistusviikon. Kesäaikaan KuUS järjestää viikoittain yhteistyössä Iitin Pyrinnön ja Kouvolan Rastin kanssa kaikille avoimia suunnistustapahtumia, Kouvolan Sanomien iltarasteja. Seura pitää vuosittain kansalliset suunnistuskilpailut (KuUS-rastit), jotka vuonna 2010 järjestettiin Hartolan kylässä Kouvolan pohjoisosissa entisen Jaalan alueella. Vuonna 2010 seura järjesti myös 95-vuotisjuhlakilpailut Elimäellä. Vuonna 2012 seura järjesti SM-yösuunnistuskilpailut Kuusankosken urheilupuistossa.