Aeroflotin lento 331

Tapahtumat

Onnettomuuspäivänä lento 331 lensi Moskovasta Frankfurtin kautta Lissaboniin, jossa vaihdettiin miehistöä. Vaihdon jälkeen kone jatkoi kohti Havannaa kello 3.32 (GMT). Lennon matkustajista 28 oli Neuvostoliitosta, 12 Yhdistyneestä kuningaskunnasta, kahdeksan Kuubasta, kolme Ruotsista, kaksi Australiasta, Saksasta sekä Guinea-Bissausta ja yksi Alankomaista ja Meksikosta. Lentoaika Havannaan oli 9 tuntia 20 minuuttia.
Lähestymisen alussa lennonjohtaja antoi miehistölle luvan laskeutua 35 000 jalasta 15 000 jalkaan. Hän käski miehistöä käyttämään lähestymisreittiä numero 2, jossa lennetään Havannan radiomajakan yli suuntaan 272 astetta, jatketaan eteenpäin kaksi minuuttia ja sen jälkeen käännytään suuntaan 52 astetta, mikä tuo koneen liukupolulle 10,5 kilometrin päässä kiitotien alusta. Sään ilmoitettiin olevan kirkas, näkyvyyden kahdeksan kilometriä ja ilmanpaineen merenpinnan tasolla 758 mmHg. Ilmanpainearvo kerrottiin miehistölle lähestymisen aikana kolmesti, ja he kuittasivat tiedon joka kerta.
Radiomajakan ohitettuaan miehistö jatkoi eteenpäin vain minuutin ja 23 sekuntia eikä kahta minuuttia, kuten lennonjohdon määräämään lähestymisreittiin kuului. Sen jälkeen konetta käännettiin vasemmalle ensin 20 ja myöhemmin 30 asteen kallistuksella. Kone liittyi liukupolun leikkaavalle linjalle yhdeksän kilometrin päässä kiitotiestä, kun alun perin etäisyyttä piti olla 14–15 kilometriä. Liukupolulle päästyään miehistö alkoi laskea korkeutta 4,5–5 m/s vajoamisnopeudella. Korkeusmittarien paineasetusta ei missään vaiheessa muutettu, vaikka lentoasemalla paine oli 752 mmHg, pienempi kuin merenpinnan tasolla. Niinpä mittarit näyttivät koneen olevan 64 metriä korkeammalla kuin se todellisuudessa oli. Miehistö ei tarkkaillut lentokorkeutta eikä ollut säätänyt korkeusmittareita varoittamaan koneen ollessa päätöksentekokorkeudessa, 150 metrissä.
Kolmen kilometrin päässä kiitotiestä kone joutui paikalliseen, 30–40 metrin paksuiseen sumukerrokseen. Vaikka näköyhteyttä kiitotiehen ei ollut, miehistö jatkoi laskeutumista päätöksentekokorkeuden alapuolelle vajoamisnopeudella 7 m/s. Kello 8.45.31 paikallista aikaa (12.45.31 GMT) kone osui voimalinjoihin 23–25 metrin korkeudella maanpinnasta. 2,5 sekuntia aiemmin lentäjät olivat tehneet voimakkaita ohjausliikkeitä, mutta eivät enää saaneet vältettyä törmäystä. Koneen oikea siipi ja vakaaja vaurioituivat, ja se alkoi kallistua nopeasti oikealle. Kolmen sekunnin kuluttua kallistuskulma oli jo 70 astetta. Kone lensi kahden 28-metrisen sähköpylvään välistä 60 metrin päässä kiitotien keskilinjasta ja katkaisi neljä ylintä johtoa. Sen jälkeen se katkoi 22 palmun latvat ja kaatoi yhden palmun ennen kuin syöksyi maahan 5,5 sekuntia voimalinjaan osumisen jälkeen.
Kone syöksyi oikea siipi ja kylki edellä jättömaalle 1 270 metrin päässä kiitotien alkupäästä ja 121 metriä kiitotien linjasta sivuun. Se hajosi osiin ja tuhoutui lähes täysin tulipalossa. Koneen hylky levisi 130×70 metrin alueelle. Koneessa oli 61 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä. Vain kaksi matkustajaa selvisi elossa, ja lisäksi yksi ihminen maassa sai surmansa onnettomuudessa.

Syyt

Onnettomuuden todettiin johtuneen miehistön tekemistä virheistä. Ensimmäinen virhe oli lähestymiskuviosta poikkeaminen, jonka vuoksi kone tuli liukupolulle 5–6 kilometriä lähempänä kiitotietä kuin oli tarkoitus. Toinen virhe oli se, ettei korkeusmittareihin säädetty oikeaa ilmanpaineasetusta, minkä seurauksena kone lensi 64 metriä matalammalla kuin mittarit näyttivät. Lisäksi miehistö ei tarkkaillut lentokorkeuttaan lähestymisen aikana ja jatkoi laskeutumista päätöksentekokorkeuden alapuolelle sumussa.