google/wiki40b huggingface dataset:
Valkiajärvi (Kankaanpää, Niinisalo)

Maantietoa

Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 1,3 kilometriä ja sen pinta-ala on 129 hehtaaria. Se sijaitsee Hämeenkankaan ja Pohjankankaan yhtymäkohdassa Kankaanpään Niinisalon varuskunnan itäpuolella. Järven länsi- ja pohjoisrantaan laskee vain muutama pikkuoja, mutta sen itärantaa, jossa on soita, laskee kymmenkunta suo-ojaa. Itäsrannalla sijaitsee myös järven laskuoja Tauluoja, joka laskee 3,7 kilometrin pituisena Kivijoen valuma-alueen alapäähän kohtaan, mistä alkaa Naurisjoen alue. Rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä. Rannat ovat heikkapohjaista kangasmetsää tai taajama-aluetta, mutta itärannoilla rantaan rajautuu myös soita. Länsi- ja pohjoisrannat kuuluvat Puolustusvoimille.  Itärannalla on lähes 20 vapaa-ajan asuntoa tai muuta kiinteistöä. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13225. Järven pohjoisrannalla on uimaranta ja etelärannalla on laavu.

Luonto

Hämeenkangas ja Pohjankangas ovat merkittäviä pohjavesialueita. Valkiajärvi saa varmasti suuren osan vedestään pohjavesistä, sillä järvi lähes katkaisee harjujakson leveydellään. Näin leveä katkos yhtenäisessä harjujaksossa selitetään suuren kuolleen jään kappaleella, joka jäi hiekan alle puristukseen ja suli jääkauden jälkeen pois. Paikalle jäänyt painauma peittyi vedellä, jolloin järvi oli syntynyt. Järven alla on todennäköisesti vielä kymmeniä metrejä hiekkaa.

Historiaa

Valkiajärven kautta kulki vanha keskiaikainen maantie Kyrönkankaantie.
Niinisalon kasarmialuetta rakennettaessa vuosina 1934–1935 päätettiin johtaa kasarmialueen jätevedet sellaisinaan Valkiajärveen. Tämän seuraukset olivat nähtävissä varsin pian, ja keväällä 1937 lähetettiin järvestä vesinäytteet Puolustusvoimien Kemialliselle Koelaitokselle. Tilanne paheni seuraavina vuosina ja elokuussa 1939 uusien vesinäytteiden lähettämisen yhteydessä mainittiin, että todennäköisesti helteisen sään vaikutuksesta järven pinnalle oli muodostunut limakerros, joka peitti liki puolet järvestä ja kulkeutui tuulen mukana lauttana rannalta toiselle. Saman kuun lopulla mainittiin lisäksi, ettei järven vesi kelvannut enää pyykinpesuun ja pienten kalojen kuolleisuus oli huomattavasti lisääntynyt. Järven tilanne pysyi samankaltaisena 1950-luvulle saakka, jolloin varuskunnan jätevesihuolto järjestettiin uudelleen. Näillä toimenpiteillä järvi onnistuttiin pelastamaan. Varuskunnan jätevedenpuhdistamo rakennettiin vuosina 1965–1966.
Mediaani

Mediaani on eräs tilastollisessa matematiikassa käytetty keskiluku. Mediaanin tunnus on Md.
Mediaani on järjestetyn joukon keskimmäinen alkio. Joukon alkiot, tai tilastotieteellisessä kielenkäytössä havainnot, on mitattava vähintään ordinaaliasteikolla. Jos alkioiden määrä on parillinen, mediaaniksi ilmoitetaan usein molemmat alkiot, tai numeroarvojen tapauksessa voidaan laskea kahden keskimmäisen luvun keskiarvo. Jos havaintoarvoja on pariton määrä, mediaani on joukon keskimmäinen havaintoarvo, ks. esimerkki 1. Kun havaintoarvot on asetettu suuruusjärjestykseen, voidaan mediaani määrittää laskemalla sitä vastaavan havaintoarvon järjestysluku (paikka luettelossa) kaavasta (n+1)/2. Vrt. esimerkki 1 (5+1)/2 = 3 => luettelon kolmas luku (havaintoarvo) on mediaani.
Jakauman  mediaani on luku , jolle  ja .
Esimerkki 1: Joukon {2, 2, 3, 8, 14} mediaani on 3. Joukon {2, 2, 3, 100} mediaani on 2,5 tai {2, 3}.
Esimerkki 2: Havaintojen {Approbatur, Magna cum laude approbatur, Laudatur} mediaani on Magna cum laude approbatur.
Esimerkki 3: Äänestyksessä, jossa äänestäjät valitsevat määrää kuvaavan luvun väliltä 0–100, on annettu äänet 1, 1, 50, 60, 65, 70 ja 99. Tämän joukon mediaani on 60 (kun taas keskiarvo on noin 49,4).
Mediaani kuvaa monissa tapauksissa jakauman tyypillistä arvoa luotettavammin kuin keskiarvo. Näin on etenkin silloin, kun jakauma on vino.
Esimerkki 4: Kuvitteellisen työpaikan palkkaselvityksessä todettiin seuraavat kuukausipalkat: 1 000, 1 100, 1 200, 1 300 ja 100 000 €. Tämän työpaikan mediaanipalkka on 1 200 € ja keskipalkka 20 920 €.
Antti Sarkaranta

Antti Emil Sandberg myöh. Sarkaranta (2. kesäkuuta 1894 Jepua – 6. heinäkuuta 1956) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri ja viiden sodan veteraani.

Perhetausta

Sandbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Sandberg ja Hilda Karoliina Sandberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Aune Maria Taavettilan kanssa.

Opinnot

Sandberg kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930. Hän kävi suojeluskuntaupseerikurssin vuonna 1923 ja taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1926 Suojeluskuntain päällystökoulussa sekä suoritti reserviupseeritutkinnon Haminassa vuonna 1928.

Jääkärikausi

Sandberg työskenteli maanviljelijänä kotitalossaan Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 29. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.

Suoman sisällissota

Sandberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkärien pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä. Hänet komennettiin Valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella sekä Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. Näissä taisteluissa hän haavoittui lievästi Mannikkalassa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sandberg palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3. Toimi koulutusaliupseerina 6. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja astui suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja sijoitettiin paikallispäälliköksi Keuruun suojeluskuntaan 16. heinäkuuta 1919 alkaen. Keuruulta hänet siirrettiin Jyväskylän suojeluskuntapiirin 5. alueen päälliköksi 1. heinäkuuta 1921 ja IX alueen päälliköksi 1. helmikuuta 1933. Suojeluskunnasta hän erosi 31. heinäkuuta 1933.
Sarkaranta liittyi 14. joulukuuta 1921 Itä-Karjalan retkikuntaan, missä hän toimi Metsäsissirykmentin hiihtopataljoonan 1. komppanian päällikkönä. Hän otti osaa retkikunnalla taisteluihin muun muassa Tiiksjärvellä, Rukajärvellä ja Kiimasjärvellä. Retkikunnasta hän erosi 25. helmikuuta 1922 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Keuruulla ja oli sen ohella Keuruun suojeluskunnan esikunnan jäsen ja kyläpäällikkö. Sandberg vaihtoi sukunimensä Sarkarannaksi vuonna 1935.
Escheden junaturma

Tapahtumien kulku

InterCityExpress (ICE) -suurnopeusjuna Wilhelm Conrad Röntgen oli matkalla Münchenistä Hampuriin. Juna pysähtyi ennen onnettomuutta Hannoverin asemalla ja jatkoi matkaansa pohjoiseen kello 10.30 paikallista aikaa (08.30 UTC).
Noin kuusi kilometriä Escheden aseman eteläpuolella junan ensimmäisen vaunun kolmannen pyöräkerran pyöränrengas (pyöräkerran kulutuspinta) murtui ja irtosi pyörästä iskeytyen vaunun lattiaan, johon se jumittui. Tästä tapahtumasta aiheutuneita seurauksia selviteltiin kuukausia turman jälkeen.
Kello 10.59 juna sivuutti Escheden eteläpuolella olevat vaihteet. Pyöränrenkaan kappaleet osuivat vaihteen vastakiskoon ja repivät sen irti ratapölkyistä. Vastakisko tunkeutui vaunun lattian lävitse ja jumittui siihen nostaen vaunun telin pois kiskoilta. Tämän jälkeen yksi raiteilta suistuneista pyöräkerroista osui vaihteenasettimeen, jolloin vaihteen asento muuttui. Tämän seurauksena kolmannen vaunun takateli ohjautui rinnakkaiselle raiteelle, minkä jälkeen se osui radan vierellä oleviin 300 tonnin painoisen maantiesillan tukirakenteisiin ja tuhosi ne kokonaan.
Myös junan neljäs vaunu suistui kiskoilta 200 kilometrin tuntinopeudella kolmannen vaunun vetämänä, alitti maantiesillan ja syöksyi penkereelle sillan viereen. Sillan lähistöllä työskennelleet ratatyöntekijät saivat välittömästi surmansa. Vaunujen irtoaminen katkaisi myös junan jarruletkun laukaisten hätäjarrutuksen junassa, minkä seurauksena junan veturi ja kolme ensimmäistä vaunua pysähtyivät hätäjarrutettuina Escheden asemalle kolmen kilometrin päähän turmapaikasta.
300 tonnin painoinen silta luhistui junan viidennen vaunun päälle tuhoten sen täysin. Junan loppupäässä olleet vaunut törmäsivät sillan jäänteisiin ja kasaantuivat kalustovuoreksi. Romukasan keskellä oli myös Deutsche Bahnin työntekijöiden ajoneuvo, joka todennäköisesti oli ollut pysäköitynä sillalla.
Lähistöllä asuneet ihmiset kuvasivat onnettomuuden aiheuttamaa ääntä lähes lentokoneen maahansyöksyyn verrattavana rysäyksenä. Paikallinen poliisi julisti hätätilan kello 11.02, ja viiden minuutin kuluttua onnettomuuden vakavuus alkoi paljastua. Turmapaikalle hälytettiin yli tuhat pelastustyöntekijää poliisin, palokunnan, pelastustoimen ja armeijan yksiköistä.
Junan etuosassa olleet matkustajat sekä veturinkuljettaja selvisivät lähes vahingoittumattomina junan etuosassa, joka ehti pois sillan alta ennen sen sortumista. Junan loppupään vaunuissa eloonjääminen oli lähes ihme. Kaikkiaan 101 matkustajaa ja rautatien työntekijää menehtyi.
Kelhunlammi

Maantiede

Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 250 metriä. Siihen laskee muutama suo-oja. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,7 kilometriä pitkä oja Oksjärveen.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä, ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaaston ympäröimää suota. Pohjoisrantaa kiertää harju, joka kulkee Oksjärven suunnalta Liukonlammin eteläpuolelle. Harjun pohjoispuolelle jää pieni, lähes umpeen kasvanut ja nimetön lampi, joka laskee Kelhunlammiin. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa ja lähellä sijaitsee maatila. Näille johtaa tiet Kuivajärven rannalta Hykkilästä.

Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Källkujärvi”. Se oli tuolloin asumaton, eikä sen rannoille ollut vielä raivattu niittyjä. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi oli kirjoitettu ”Kelloluihtajärvi” ja sen korkeus merenpinnasta oli 56,4 saschenia. Järven eteläpuolelle oli rakennettu nykyinen tie, jonka varrella sijaitsivat monet nykyisetkin talot. Kulmakunnan nimiä ovat olleet Leppäsilta tai Nummenpää.
Mozartin Pumppu

Mozartin Pumppu (engl. The Mozart Band, esp. La banda de Mozart) on vuonna 1995 valmistunut espanjalainen piirrossarja.
Piirrossarja kertoo neljästä koululaispojasta, jotka ovat saaneet lempinimet suurien säveltäjien mukaan. He perustavat yhteisen yhtyeen ja käyvät samalla koulua. Heidän seikkailuihinsa sisältyy vauhtia ja myös rakkautta, sillä he ovat myös koulunsa tyttöjen suosiossa. Joskus he kiistelevät siitä, kuka on saanut nimensä parhaimman säveltäjän mukaan. Tästä tulee joskus riita, joka yleensä tyttöjen avulla selvitetään. Heillä on myös vihamiehiä koulussaan, joilla on myös oma yhtye ja he yleensä käyttävät kaikkia epärehellisiä keinoja kilpaillakseen siitä, että kumpi yhtye on parempi ja samalla myös heidän koulun tyttöjensä suosiosta.
Suomessa piirrosarjaa on esittänyt MTV3. Sarjan jaksoja on julkaistu Suomessa myös VHS-kaseteilla.
F. V. Jalander

Fredrik Wilhelm Jalander (27. syyskuuta 1844 Oulu – 22. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen lennätinpäällikkö, hovineuvos ja sanomalehtimies.
Jalanderin vanhemmat olivat Oulun postikonttorin konttorikirjuri Gustaf Fredrik Jalander (1807–1857) ja Matilda Bäckman (k. 1866).
Jalander oli lennätinpäällikkönä Tampereella vuosina 1881–1884, ja hän toimi samalla vuonna 1881 perustetun Aamulehden päätoimittajana. Tämän jälkeen Jalander siirtyi ensin Helsinkiin ja sitten Viipuriin kennätinpäälliköksi, ja hän oli Viipurin Sanomat -lehden päätoimittajana 1886–1887. Jalander asui viimeiset vuotensa Helsingissä. Hän perusti täällä Uusi Suomi -nimisen lehden, josta ilmestyi kuitenkin vain näytenumero.
Fredrik Wilhelm Jalander oli naimisissa Thecla Alexandra Forssellin kanssa. Heidän poikiaan olivat kenraalimajuri, maaherra Bruno Jalander ja apteekkari Yrjö Wilhelm Jalander.
Fredrik Jalander kirjoitti juutalaisvastaisia kirjoituksia, joita on myöhemmin julkaistu uudelleen Tapparamiehessä ja Siniristissä.
Monica Z

Juoni

Elokuva kertoo Zetterlundin uran nousuvaiheesta 1960-luvulla rakkaus- ja perheongelmineen. Monica Zetterlund etenee kotikaupunkinsa Hagforsin puhelinkeskuksen hoitajasta Bill Evansin kanssa yhteistyötä tekeväksi jazztähdeksi New Yorkissa. Tarina päättyy vuoden 1974 avioliittoon basisti Sture Åkerbergin kanssa.

Tuotanto

Elokuvan kuvauspaikkakuntia olivat Trollhättan, Nossebro, Tukholma ja New York. 
Elokuvassa kuultavat kappaleet julkaistiin myös albumina. Sen on tuottanut Peter Nordahl, joka myös sovitti musiikin ja johti orkesteria.

Vastaanotto

Monica Z sai ensi-iltansa 10. elokuuta 2013 ja nousi sen vuoden neljänneksi katsotuimmaksi teatterielokuvaksi Ruotsissa. Se sai hyvät arvostelut, mutta Zetterlundin sukulaiset ja tuttavat kritisoivat muun muassa laulajan isän Bengtin hahmoa, joka oli tehty todellista synkemmäksi. Käsikirjoittaja Peter Birro vastasi, ettei halunnut tehdä tarkkaa dokumenttia vaan dramatisoida tärkeitä ja vaikeita asioita Monica Zetterlundin elämässä, joista yksi oli suhde isään.
Elokuva sai eniten ehdokkuuksia vuoden 2014 Guldbagge-palkintogaalan eri sarjoihin, kaikkiaan yksitoista. Se tuotti tekijöilleen palkinnot parhaasta ohjauksesta (Per Fly), parhaasta naispääosasta (Edda Magnason) ja parhaasta miessivuosasta (Sverrir Gudnason).
Suomessa Monica Z sai teatteriensi-iltansa Cinema Mondon maahantuomana ilman suomalaisia käännöstekstejä Helsingin Bio Engelissä ja Kauniaisten Bio Granissa 8. joulukuuta 2013.
Erkki Valaste

Kaarlo Erkki Matti Valaste (22. kesäkuuta 1931 Kokkola – 10. toukokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen rumpali ja yhtyeenjohtaja, jota pidetään Suomen ensimmäisenä kansainvälisen tason jazzrumpalina. Hänen tuotteliainta aikaansa olivat 1950-luvun loppupuoli ja 1960-luvun alkupuoli, jolloin hän soitti myös tuhansilla iskelmälevytyksillä.
Erkki Valaste oli kotoisin Pohjanmaan ruotsinkieliseltä rannikolta kuten myös muusikot Sacy Sand, Göran Ödner ja Sven Nygård. Alueella kuului Ruotsin radio, joka lähetti 1950-luvulla jazzia paljon Yleisradiota enemmän. Huolimatta vammasta toisessa kädessään Valaste soitti 15-vuotiaasta asti rumpuja kokkolalaisessa Royal-orkesterissa, mutta kouluttautui myös merkonomiksi. Royalissa pianoa soittanut Erkki Ertama on muistellut, että he tilasivat Ruotsista yhdysvaltalaisten orkesterisovitusten nuotteja, minkä ansiosta Valaste oppi lukemaan nuotteja. 
Valaste muutti Helsinkiin, jossa hän soitti rumpuja ainakin Erkki Ahon, Arvo Koskimaan, Olavi Koskelan, Göran Ödnerin, Olli Hämeen ja Jaakko Salon jazzkokoonpanoissa sekä vuonna 1957 perustetussa Radion tanssiorkesterissa. Myöhemmin Valaste perusti oman yhtyeen, jossa puhaltimia soitti Unto Haapa-aho, kontrabassoa Erkki Seppä, pianoa Matti Konttinen ja laulusolisteina toimivat Vieno Kekkonen ja Seija Simola. Toinen Valasteen mukaan nimetty kokoonpano oli vuoden 1964 paikkeilla muutaman singlen levyttänyt Valastones-lauluyhtye, jossa hänen lisäkseen lauloivat Nacke Johansson, Vieno Kekkonen ja Heikki Laurila.
Valaste teki uransa aikana tuhansia levytyksiä ja keikkoja. Hän soitti muun muassa kaikilla Olavi Virran keskeisimmillä levytyksillä. Levy-yhtiöiden ohella Valasteen pääasiallisia työllistäjiään olivat Yleisradio ja Suomen Filmiteollisuus.
Maaliskuussa 1963 Erkki Valaste joutui kylmiltään sijaistamaan Duke Ellingtonin orkesterin rumpalia Kulttuuritalon konsertissa, kunnes tämä saatiin selviämään soittokuntoon.
Pahenevasta alkoholismistaan huolimatta Valaste soitti rumpuja ammattimaisesti 1980-luvun puoleenväliin asti.
Allen M. Sumner -luokka

Suunnittelu

Luokan ensimmäisen aluksen köli laskettiin toukokuussa 1943 ja viimeinen laskettiin vesille huhtikuussa 1945. Luokan alukset pohjautuvat edeltäneeseen Fletcher-luokkaan, jota valmistettiin 1941-1944.
Take On Helicopters

Pelaaminen

Take On Helicopters sisältää kolme eri helikopteriluokkaa; kevyt, keskiraskas ja raskas. Pelissä on myös kolme vaikeustasoa Trainee, Beginner ja Expert. Pelimoodeja ovat vapaalento, uramoodi, haastetehtävät, aikaratatehtävät, harjoitustehtävät, tehtäväeditori ja moninpeli.
Tärkeimpänä pelialueena on 3600 km² laajuinen Seattlen urbaani ympäristö pilvenpiirtäjineen ja vesistöineen. Toinen pelialue on 14400 km² laajuinen eteläaasialainen aavikkomaasto pienine kylineen ja jokineen.

Kehitys

Ennen virallista julkaisua ARMA 2: Operation Arrowhead -pelin omistajat pystyivät testaamaan lentämistä Take On Helicopters:n Community Preview-versiossa. Pelin ennakkotilanneet saivat ladata beta-version pelistä 4. lokakuuta 2011 alkaen.
Pelin versiosta 1.06 lähtien Arma 2 ja Arma 2: Operation Arrowhead pelien sisältöä on voinut käyttää Take On Helicopters:sta käsin.
Carrignafoy

Carrignafoy on alue Great Islandilla Corkin luonnonsatamassa Irlannin tasavallassa. Se ulottuu Cobhin keskustan kaukaisimmasta kolkasta maaseudulle Cuskinnyyn ja Ballymoreen. Alueella sijaitsee uusi asuinalue ja viisi koulua. Uusi vapaa-ajankeskus avattiin alueella 2006.
Jos

Levottomuudet

Syyskuussa 2001 kaupungissa puhkesi kristittyjen ja muslimien välisiä levottomuuksia, joissa yli tuhat ihmistä sai surmansa. Mellakoiden jälkeen kaupunki jakautui kummankin väestöryhmän hallitsemiin alueisiin.
Marraskuussa 2008 satoja ihmisiä kuoli paikallisvaalien yhteydessä syntyneissä islaminuskoisten hausojen ja kristittyjen beromien välisissä levottomuuksissa.
17. tammikuuta 2010 alkoi jälleen uusia levottomuuksia, joiden seurauksena muutamassa päivässä sai surmansa lähes 500 ihmistä. Levottomuudet jatkuivat saman vuoden maaliskuussa, jolloin niissä menehtyi eri arvioiden mukaan 120–500 ihmistä.
Kyösti Iitti

Kyösti Iitti (s 8. kesäkuuta 1948) on pöytyäläinen kuvanveistäjä ja kansantaiteilija.
Kyösti Iitti aloitti työuransa metsätyöntekijänä. Parikymppisenä hän meni Wärtsilän Turun telakan levyseppäkouluun. Hän teki metallimiehen töitä, kunnes sairastuminen astmaan pakotti vaihtamaan ammattia. Hän kouluttautui hierojaksi ja toimii edelleen hierojan ammatissa. Iitin sukujuuret ovat Karjalassa. 
Iitti tekee taidetta kierrätysmetallista. Hänen teoksensa ovat pääasiassa ihmis- tai eläinhahmoja. Kotona Pöytyän Kaitoonmäellä hänen taidettaan on runsaasti esillä pihalla ja muualla 5 hehtaarin metsätontilla. Hän on tehnyt ITE-taidetta vuodesta 1985 lähtien. Hänen työnsä Uudisraivaajat on esillä Loimaalla Suomen maatalousmuseo Sarassa. Vuonna 2005 Kettinkikarhu oli esillä Helsingin Töölönlahden ITE-veistospuistossa.
Oberkommando der Wehrmacht

Oberkommando der Wehrmacht eli OKW (”Wehrmachtin pääesikunta”) oli Saksan asevoimien ylin johto toisen maailmansodan aikana. Se muodostettiin vuonna 1938 korvaamaan Reichswehrministerium ja hajotettiin vuonna 1946 yhdessä Wehrmachtin kanssa. OKW johti maavoimia (saks. Heer), ilmavoimia (saks. Luftwaffe) sekä laivastoa (saks. Kriegsmarine), sekä koordinoi niiden yhteistoimintaa ja toimi yleisenä sotilasasioiden toimistona.
Join Hands

Arvioita

Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä. Sen mukaan albumi ei ole yhtä hyvä kuin esikoisalbumi "The Scream". Kitaravetoisen musiikin tunnusmerkkejä ovat ahdistava goottilainen raskaus, jylhä massiivisuus ja kompin jähmeys. Yhtyeen laulusolisti Siouxsie on taitava sanoittaja ja aihepiireinä ovat harmaa arki, skitsofrenia ja kuoleman läheisyys. Albumin päättävää pitkää Isä meidän -rukoukseen perustuvaa kappaletta "The Lords Prayer" pidetään epäonnistuneena. Parhaisiin kappaleisiin kuuluu singlenä julkaistu Playground Twist, josta on tehty myös erinomainen video. Albumin teon jälkeen kitaristi John McKayn ja rumpali Kenny Morrisin kerrotaan eronneen yhtyeestä kesken Britannian kiertueen.
A2 (Kreikka)

Reitti

Valtatien reitti on seuraava (idästä länteen, merkittävimmät ohitetut paikkakunnat suluissa):
Kípoi – Alexandroúpoli – Komotiní – Xánthi – Kavála – Amfípoli – (Lagkadás) – Efkarpía – (Thessaloniki) – (Alexándreia) – (Véroia) – (Kozáni) – Siátista – Grevená – Métsovo – (Ioánnina) – Igoumenítsa.
Valtatie risteää pohjois-eteläsuuntaisen, muun muassa Ateenaan johtavan A1-valtatien kanssa Thessalonikin metropolialueen länsiosassa. Länsiosassaan tie ylittää pohjoisen Píndos-vuoriston, ja sen reitillä on useita tunneleita ja suuria siltoja.
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma

Juoni

Ensimmäisessä tarinasa Bellelle ja Hirviölle tulee riita, mutta lopulta he pyytävät toisiltaan anteeksi. Toisessa tarinassa kynttelikkö Lumière valmistelee yllätystä Pölyhuiskalle heidän tapaamisensa vuosipäivänä, mutta kaikki ei mene suunnitelmien mukaan. Kolmannessa tarinassa Belle löytää pienen vahingoittuneen linnunpoikasen, jota hän hoitaa, mutta Hirviö ei aluksi pidä siitä.
Neljännessä tarinassa huono sää saa Rouva Pannun alakuloiseksi ja Belle päättää auttaa järjestämällä yllätysjuhlat, joka ei ole ihan helppo työ.

Julkaisu

Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma julkaistiin suoraan videolle 16. helmikuuta 1998. Video julkaistiin Walt Disney Home Video Presents nimen alla kuten muutkin sen aikaiset animaatioelokuvat.
Alkuperäinen nimi Belle's Magical World muutettiin muotoon Beauty and the Beast: Belle's Magical World helmikuussa 2003 DVD:llä julkaistun erikoisversion myötä.
Prassás

Minolainen asutus

Prassás on myös minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä ja on saanut siitä nimensä. Kohteeseen kuuluu kaksi taloa, jotka tunnetaan tutkimuksessa kirjaimilla A ja B. Ne on ajoitettu kahteen vaiheeseen, protopalatsikaudelle MM I–II ja uudelle palatsikaudelle MM III – LM 1A. Alueella on ollut mahdollisesti useampiakin rakennuksia. Paikan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1939–1940 Nikólaos Platónin johdolla. Niitä jatkettiin sotien jälkeen vuonna 1951.
Pori Energia

Pori Energia Oy on kokonaan Porin kaupungin omistama energiayhtiö. Yritys perustettu vuonna 1898 ja on näin ollen toiminut paikallisena energian tuottajana ja jakelijana Porissa jo yli 100 vuoden ajan. Yrityksestä eriytettiin sähkömarkkinalain vaatimusten mukaisesti sähkönjakelun liiketoiminta omaksi yrityksekseen vuonna 2006. Uusi yritys sai nimekseen Pori Energia Sähköverkot Oy.
Vuonna 2011 Pori Energia Oy:llä oli 258 vakinaista henkilöä. Samana vuonna yrityksen liikevaihto oli 160,6 miljoonaa euroa ja liikevoitto 17,5 miljoonaa euroa. Kuten useimmat paikalliset sähköyhtiöt, myös Pori Energia on oman kaupunkinsa alueella markkinaosuudella mitattuna ylivoimaisesti suurin sähkön toimittaja kotitalousasiakkaille. Valtaosa yhtiön myymästä sähköstä (65% 2011) menee kuitenkin teollisuus- ja yritysasiakkaille. Pori Energia on ensisijaisesti paikallinen ja maakunnallinen energiayhtiö, vaikka oman ilmoituksensa mukaan pitääkin markkina-alueenaan koko Suomea.
Yhtiö tulouttaa rahaa Porin Kaupungin kassaan maksamalla korkoa kaupungin myöntämälle pääomalainalle, sekä maksamalla osinkoa tuloksestaan.

S-bonusten maksaminen asiakkaille päättyi 30.04.2016. Viimeiset bonukset maksettiin 27.04.2016 mennessä maksetuista laskuista.