google/wiki40b huggingface dataset:
BMW 3-sarja (E36)

BMW 3-sarja (E36) 1990–2001

BMW E36:n valmistus alkoi vuonna 1990, ja ensimmäisenä esitelty korimalli oli neliovinen sedan. Mallin pyöräntuentana taka-akselilla oli uudenlainen monivarsituettu Z-tyyppinen multi-link-alustaratkaisu, jota oli aiemmin käytetty BMW Z1 -mallissa. 
Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestistä E36 sai tulokseksi vaatimattomat yksi ja puoli tähteä viidestä.
Coupé esiteltiin vuonna 1992 ja cabriolet vuotta myöhemmin. Vuonna 1994 tuli täysin uusi korimalli – kolmiovinen hatchback, joka sai nimen Compact. Viimeisenä markkinoille tuli farmarimalli Touring vuonna 1995. Se oli urheilullinen niin sanottu ”elämäntapafarmari”, jonka tavaratila ei ollut erityisen suuri.
Malli koki vuonna 1996 pienen kasvojenkohotuksen, jossa etusäleikköä muutettiin ja vilkuista tuli kirkaslasiset.

Mallisarjaa alettiin korvata asteittain vuodesta 1998 lähtien, kun uusi E46-sukupolvi oli tullut markkinoille. Avomallit pysyivät tuotannossa vuoteen 2000 ja hatchbackit 2001 saakka.

BMW M3

Urheilumalli M3 esiteltiin vuonna 1992. Sitä valmistettiin sedan-, coupé- ja avomalleina. Moottorina oli 3,0-litrainen kuusisylinterinen rivimoottori, joka tuotti 285 hevosvoimaa tehoa. Vuonna 1995 moottori vaihtui 3,2-litraiseksi (320 hv) ja manuaalivaihteistosta tuli kuusiportainen.
Kangasniemen musiikkiviikot

Kangasniemen Musiikkiviikot on Kangasniemellä kesäisin järjestettävä musiikkitapahtuma, johon kuuluu konsertteja ja musiikkikursseja. Tapahtuman yhteydessä on järjestetty vuodesta 1987 Kangasniemen laulukilpailu sekä vuosina 1992–2008 Liedpianistikilpailu Pieksämäellä.
Tapahtumaa järjestää Kangasniemen Musiikinystävät ry. Tapahtuma sai alkunsa vuodesta 1980 järjestetyistä musiikkikursseista. Ensimmäiset musiikkiviikot järjestettiin vuonna 1983. Tapahtuman ensimmäisenä taiteellisena johtajana toimi professori Matti Tuloisela vuoteen 1995 saakka. Hänen jälkeensä tehtävää hoiti FM Markku Turunen vuoteen 2001. Vuodesta 2002 taieteellisena johtajan on toiminut Mikko Franck.
Monte Veronese

Monte Veronese on italialainen lehmänmaitojuusto. 
Monte Veronese-juustoa valmistetaan alueilla Veronasta pohjoiseen ja Gardajärvestä etelään. Alueella on vain vähän asutusta ja hyvät laidunalueet. Juuston valmistus alkoi, kun tuolloinen Veronan piispa Bartolomeo della Scala toi vuonna 1287 laidunalueiden hyödyntämiseksi kimbrejä Asiagosta. EU:n suojatun alkuperäisnimityksen juusto sai vuonna 1996. Se ei ole kuitenkaan tullut erityisen tunnetuksi tuotantoalueensa ulkopuolella.
Suojatun alkuperäisnimitys kattaa juuston kaksi eri versiota. Toinen raakamaidosta valmistettava muoto tarjoillaan nuorempana ja pitempään kypsytettävä d’allevo valmistetaan kevytmaidosta. Nuorempi juusto on rakenteeltaan pehmeää ja maultaan makeaa. Pitempään kypsyvää juustoa kypsytetään kuudesta kuukaudesta kahteen vuoteenn ja se saa kiinteämmän rakenteen ja voimakkaamman maun. Juuston kuoreen merkitään sen nimi Monte Veronese ja juuston valmistaneen tilan nimi. Nuoremman juuston etiketti on vihreä ja kypsytetymmän sininen.
Abiam

Abiam oli Juudan kuninkaana isänsä Rehabeamin jälkeen, todennäköisesti vuodet 913–910 eaa. Raamattu kertoo hänen tulleen kuninkaaksi 18-vuotiaana ja hallinneensa kolme vuotta. Lisäksi Raamattu kertoo: Abiam syyllistyi kaikkiin niihin synteihin, joita hänen isänsä oli tehnyt...niin kauan kuin Abiam eli, Rehabeamin suku oli sodassa Jerobeamia vastaan...sitten hän meni lepoon isiensä tykö...hänen jälkeensä tuli kuninkaaksi hänen poikansa Asa. Tästä voidaan päätellä, että Abiam soti koko hallituskautensa Jerobeamia vastaan. Historiallisia faktoja hänestä ei tiettävästi ole.
Ratsia (albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jyri Honkavaara sekä sovittanut Ratsia, ellei toisin mainittu.
René Osvaldo Rebolledo Salinas

René Osvaldo Rebolledo Salinas (s. 22. syyskuuta 1958 Cunco) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Araucaníaan 25. elokuuta 1984 ja nimitettiin Osornon piispaksi 8. toukokuuta 2004. Piispaksi konsekroinnin suoritti 19. kesäkuuta Francisco Javier Errázuriz Ossa, jota avustivat Alejandro Goic Karmelic ja Sixto José Parzinger Foidl.
FS Belliqueuse (1865)

Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin syyskuussa 1863. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1865 ja se aloitti koeajot 30. joulukuuta, mutta alus otettiin palvelukseen vasta 30. lokakuuta 1866.

Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Tyynenmeren aseman komentajan kontra-amiraali Penhoatin lippulaivaksi. Alus lähti 22. joulukuuta 1867 Toulonista maailmanympärimatkalle ja se saapui Brestiin 26. toukokuuta 1869 oltuaan matkalla 396 vuorokautta ja kierrettyään maapallon ensimmäisenä ranskalaisena ironcladinä. Aluksella nostettiin 15. marraskuuta 1869 Lähi-Idän laivueen kontra-amiraali Chevalierin lippu. Vuonna 1870 alus siirrettiin Uuteen Caledoniaan Läntisen Tyynenmeren viirikön lippulaivaksi, mutta se palasi Touloniin jo 5. kesäkuuta 1871 kontra-amiraali Chevalierin kuoltua. Alus lähetettiin vuonna 1872 Kiinan asemalle, jossa se vapautti Alman aseman lippulaivan tehtävästä 1. lokakuuta. Alus palasi Touloniin 3. toukokuuta 1874.
Alus oli 5. kesäkuuta 1877 alkaen kehittämislaivueessa puoli vuotta, jonka jälkeen se siirrettiin reserviin. Alus poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta 1883 ja se poistettiin alusluettelosta 3. toukokuuta 1886. Alus upotettiin maalilaivana vielä samana vuonna.
Osasto Sisu

Osasto Sisu oli kapteeni Bertil Nordlundin komentama 8. tammikuuta 1940 perustettu jalkaväkiyksikkö, johon koottiin ulkomaalaisia vapaaehtoisia Suomen talvisotaan. Yksikössä oli enimmillään 212 sotilasta 20. helmikuuta 1940 ja talvisodan päättyessä 13. maaliskuuta 1940 153. Luvussa ei ole mukana unkarilaisia, jotka muodostivat oman yksikkönsä.
Talvisodan unkarilaisia vapaaehtoisia oli 346. Heitä komensi kapteeni Imre Kémeri Nagy, jolla oli taistelukokemusta siitä, kun Unkari miehitti osan Tšekkoslovakiaa 1938. Noin 20 unkarilaista värväytyi yksityisesti ja osa heistä lähetettiin Lapualle Osasto Sisuun saamaan harjoitusta. Rauhan jälkeen joukko lähetettiin Lappeenrantaan kotiin palautettavaksi ja joukko palasi Unkariin toukokuussa 1940.
Mark Letestu

Ura

Hän aloitti NHL-uransa Pittsburgh Penguinsissa kaudella 2009–2010, ja siirtyi Columbus Blue Jacketsiin kesken kauden 2011–2012. Blue Jacketsista Letestu siirtyi kaudeksi 2015-2016 Edmonton Oilersiin. Siirtotakarajalla helmikuussa 2018 Letestu siirtyi Nashville Predatorsiin, joka siirsi hänet edelleen takaisin Columbukseen 4. kierroksen varausvuoroa vastaan.   
NHL:n työsulun aikana syksyllä 2012 Letestu pelasi seitsemän ottelua Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavassa Almtuna IS:ssä. Lisäksi Letestu toimi työsulun aikana apulaisvalmentajana AJHL-liigan Bonnyville Pontiacsissa, jossa hän pelasi vuosina 2002–2006.
Erytritoli

Kemia

Erytritoli ei ole juurikaan hygroskooppinen. Kuten muut polyolit, se ei läpikäy Maillard-reaktioita tai ruskistumista, sillä siitä puuttuu näihin vaadittu aldehydi-ryhmä. Erytritoli liukenee veteen huonommin kuin sakkaroosi ja muut polyolit. Sen liukeneminen veteen on endoterminen reaktio (ΔH ≈ -45 cal/g). Asia on samoin muidenkin polyolien kohdalla, mutta erytritolin ΔH on suuri. Yleisistä polyoleista vain ksylitolin veteen liukenemisen entalpia (ΔH ≈ -35 cal/g) on lähellä erytritolin ΔH-arvoa. Erytritolin lämpöarvo on 17.2 kJ/g (4.1 kcal/g).
Erytritoli on mesoyhdiste ja sen diastereomeeri on treitoli.

Aineenvaihdunta

Erytritolin glykeeminen indeksi on noin 0 (jos glukoosi = 100), eikä sen syöminen lisää merkittävästi insuliinin vapautumista vereen. Erytritolissa on ravintoenergiaa noin 0.2 kcal/g (1 kJ/g), mutta EU-säädösten mukaan ruokapakkauksiin sen ravintoenergiaksi tulee merkitä 0 kcal/g. Ihmisillä erytritolista noin 90% imeytyy suolistosta ja tämä poistuu pääosin virtsan mukana lähes muuttumattomana – keho ei juurikaan muunna ainetta energiaksi. Suolistobakteerit pystyvät fermentoimaan erytritolia todennäköisesti hyvin huonosti mm. kaasuiksi, joten loput 10% imeytymättömästä erytritolista poistuu pääosin ulosteen mukana. Ihmiset sietävät erytritolia muita polyoleja paljon paremmin erityisesti sen verrattain helpon suolistollisen imeytymisen vuoksi. Siten erytritoli ei helposti aiheuta osmoottisesti ripulia toisin kuin useat muut laksatiiviset polyolit (esim. sorbitoli).

Valmistus

Erytritolia tuotetaan teollisesti entsyymeillä, osmofiilisillä hiivoilla tai muilla sienimikrobeilla. Esimerkkejä ovat hiivat Moniliella pollinis ja Trichosporonoides megachilensis. Lähtöaine on usein vehnä- tai maissitärkkelys. Näiden molekyyliketjua esipilkotaan hydrolyyttisesti glukoosiksi ja muiksi lyhyemmiksi sokereiksi. Mikrobit lisätään hydrolyysiseokseen. Ne käyttävät seoksen sokereita erytritoliksi ja pieniksi määriksi glyserolia ja ribitolia. Mikrobit inaktivoidaan, seos suodatetaan ja puhdistetaan useasti. Lopussa seoksen erytritolipitoisuutta kasvatetaan ja se kiteytetään ulos ylikylläisestä seoksesta yli 99.5%:sesti puhtaaksi erytritoliksi.
Kemiallisia synteesejä erytritolin tuottoon ei käytetä teollisesti hinnan vuoksi. Erytritolia voidaan syntetisoida vaikkapa 2-buteeni-1,4-diolista, pelkistämällä meso-viinihappoa tai hapettamalla 4,6-orto-etylideeni-D-glukoosia (CAS 13224-99-2).

Historia

Erytritolin eristi A. Lamy 1852 Protococcus vulgaris -levästä, jota kutsutaan nykyään nimellä Apatococcus lobatus. Lamy kutsui ainetta nimellä "phycit". 1900 aineen eristivät Bamberger ja Landsiedl Trentepohlia jolithus -levästä.
Shoggoth

Shoggoth on fiktiivinen laji H. P. Lovecraftin Cthulhu-mytologiassa. Muodoltaan ne ovat vaahtomaisia massoja, jotka kykenevät muodostamaan itselleen uusia elimiä ja oppimaan isänniltään. Alun perin Muinaiset loivat ne orjiksi, mutta ne kapinoivat, ja vaikka kapina kukistettiinkin, Etelämantereen muotoutumisen aikoihin shoggothit nousivat uudestaan kapinaan, ja tällä kertaa tuhosivat kaikki Maahan jääneet Muinaiset.
Nykyään shoggothit liitetään läheisemmin Suuriin muinaisiin kuin tavanomaista elämää edustaviin Muinaisiin. Monet Suurten muinaisten palvojat voivat käyttää shoggotheja apureinaan.
Testimenetelmä

Testimenetelmä on menetelmä, jonka lopputuloksena testitulos. Testi voi olla joka operaatio, jossa määritellään tietyn tuotteen, prosessin tai palvelun ominaisuudet määritellyn toimintatavan mukaan. Yleensä testi on osa laajempaa koetta.
Testi voi olla joko kvalitatiivinen (kyllä/ei), kategorinen eli luokitteleva, tai kvantitatiivinen. Testi voi perustua havaintoihin tai mittalaitteen tuottamiin arvoihin.
Ohjelmistotuotannossa, tekniikassa, tieteessä, tuotantotekniikassa ja liiketoiminnassa on tärkeätä, että kaikilla osapuolilla on yhteinen näkemys mittausten tekotavasta. Yleensä fyysiset ominaisuudet ovat riippuvaisia testimenetelmän tarkkuudesta. Kokeiden ja mittausten dokumentointi sekä määrittely on tärkeätä.
Barsine

Barsine (Βαρσινη, noin 363 eaa.-309 eaa.) oli persialaisen satraapin Artabazoksen vanhin tytär. Barsine oli Aleksanteri Suuren rakastajatar ja he saivat yhdessä pojan Herakleen.
Barsine meni jo nuorena naimisiin rodoslaisen Mentorin kanssa. Barsinen isä joutui pakenemaan perheineen Makedoniaan Filippos II:n hoviin vuonna 354 eaa. sen jälkeen kun hän oli kapinoinut kuningas Artakserkses III:a vastaan. Barsine tapasi luultavasti Filippoksen pojan Aleksanterin ja tämän opettajan Aristoteleen. Mentorin ansiosta Artakserkses armahti Artabazoksen ja tämä sai palata Persiaan. Mentor kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen ja Barsine meni uusiin naimisiin Mentorin veljen Memnonin kanssa.
Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persiaan vuonna 334 eaa. ja aluksi persialaisia joukkoja häntä vastaan johti Memnon ja myöhemmin Barsinen veli Farnabazos. Barsine joutui viettämään tämän ajan Dareios III:n hovissa. Issoksen taistelun jälkeen Aleksanteri sai vangiksi Dareioksen perheen ja myös Barsinen. Plutarkhoksen mukaan kenraali Parmenion suostutteli Aleksanterin ottamaan Barsinen rakastajattarekseen. Barsine poikkesi muista persialaisnaisita siinä että osasi kreikkaa ja tunsi makedonialaisten tavat.
Vuonna 327 eaa. Barsine synnytti Aleksanteri Suurelle pojan jolle annettiin nimeksi Herakles. Pian tämän jälkeen Aleksanteri kuitenkin otti vaimokseen Roksanen. Barsine palasi länteen ja hän asettui poikansa kanssa asumaan Pergamoniin. Vuonna 324 eaa. hän menin naimisiin Aleksanterin amiraalin ja lapsuudenystävän Nearkhoksen kanssa.
Aleksanterin kuoltua Nearkhos ehdotti Heraklesta Makedonian kuninkaaksi, mutta diadokit eivät suostuneet tähän koska tämä oli pojan isäpuoli. Vuonna 309 eaa. Polyperkhon yritti tehdä Herakleesta Makedonian kuninkaan, mutta tämä epäonnistui. Barsine ja Herakles teloitettiin pian tämän jälkeen.
Kuznetsk

Kuznetsk (ven. Кузне́цк) on kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suran sivujoen Trujevin varrella 121 kilometriä Penzasta itään. Kaupunki on Kuznetskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kuznetskin kautta kulkee Penzan ja Syzranin välinen rautatie. Asukkaita on 87 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta tunnettiin 1600-luvun lopulta lähtien nimellä Trujevo-Naryškino. Vuonna 1780 siitä tuli Kuznetskin kaupunki ja Saratovin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Kaupunki oli tunnettu sepistään, joista se on saanut nimensä (ven. kuznets ’seppä’). Nykyään Kuznetskissa on mm. kone- ja laiteteollisuutta, huonekalutehdas, jalkinetehdas, ompelimo sekä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Bill Walton

Ura

Walton pelasi yliopistokoripalloa UCLA Bruinsin riveissä vuosina 1970–1974. Tänä aikana hänet valittiin kaksi kertaa vuoden NCAA-pelaajaksi. Lisäksi Walton edusti maataan vuoden 1970 MM-kilpailuissa, joissa maa sijoittui viidenneksi. Walton oli NBA:n vuoden 1974 varaustilaisuuden ensimmäinen varaus ja hän aloitti ammattilaisuransa Portland Trail Blazersissa, joka varasi hänet. Vuonna 1977 Walton voitti ensimmäisen NBA-mestaruutensa. Kaudella 1977–1978 hänet valittiin sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Toukokuussa 1979 hänet myytiin San Diego Clippersille eli Los Angeles Clippersille. Walton edusti seuraa vuoteen 1985 asti, jolloin hänet kaupattiin Boston Celticsille vaihdossa Cedric Maxwelliin ja ensimmäisen kierroksen varaukseen. Hän voitti seuran paidassa toisen NBA-mestaruutensa heti kaudella 1985–1986. Viimeiset NBA-ottelunsa hän pelasi kaudella 1986–1987.
Graupner

Graupner on saksalainen RC-alan valmistaja, jonka valikoimasta löytyy RC-harrastukseen liittyviä tuotteita. Erityisen tunnettu Graupner on radiolaitteistaan. Valikoimaan kuuluvat radiolaitteiden lisäksi radio-ohjattavat autot, veneet, lentokoneet, helikopterit, työkoneet ja tankit sekä sähkö- että polttomoottorikäyttöisinä. Myös akut, laturit, virtalähteet ja sähkömoottorit kuuluvat Graupnerin valikoimaan.
Yhtiön perusti Johannes Graupner Stuttgartissa vuonna 1930.
A Beautiful Lie

Deluxe-versio

Albumi julkaistiin uudelleen uuden kannen kanssa deluxe-versiona 21. marraskuuta 2006. Versiossa oli yksi uusi kappale – uusi versio kappaleesta "The Kill", nimeltään "The Kill (Rebirth)". Siinä oli mukana myös DVD.
Kepler (mikroarkkitehtuuri)

Kepler on NVidian mikroarkkitehtuuri grafiikkasuorittimille.
Arkkitehtuurin suorittimet tukevat ohjelmoitavuutta GPGPU-käyttöön mm. OpenCL, CUDA ja C++ AMP rajapinnoilla.
Arkkitehtuuri on seuraaja Fermi arkkitehtuurille. Arkkitehtuurin seuraaja on Maxwell.
Arkkitehtuuria on käytetty myös Tegra K1 järjestelmäpiirissä.
Pirkko Arola

Pirkko Arola (s. 1946 Luumäki) on suomalainen pastori ja runoilija.
Karttunen Kollektiv

Karttunen Kollektiv on vuonna 2008 perustettu nykytanssin ryhmittymä. Ryhmän taiteellisena johtajana toimii tanssija-koreografi Jyrki Karttunen.
Karttunen Kollektiv tuottaa yhden kantaesityksen vuodessa sekä kiertää repertoaariohjelmistolla koti- ja ulkomailla. Karttunen Kollektivin mukaan vain olemalla taiteessa mahdollisimman paikallinen ja henkilökohtainen, on mahdollista saavuttaa myös laajaa, aidosti kansainvälistä kiinnostavuutta.
Ryhmä lopetti toimintansa 2013 Jyrki Karttusen siirryttyä Helsingin Kaupunginteatterin ja Helsinki Dance Companyn palvelukseen.
Club Atlético Vélez Sarsfield

Historia

Vélez Sarsfieldin perustivat samannimisellä rautatieasemalla sadetta pitämässä olleet kolme nuorta miestä vuonna 1910. Asema oli saanut nimensä argentiinalaisselta lakimieheltä ja poliitikolta Dalmacio Vélez Sársfieldiltä. Nykyisin asema tosin tunnetaan nimellä Floresta. Jonkin ajan päästä seuraan liittyi huomattava määrä italialaisia siirtolaisia. Vélez Sarsfield hyväksyttiin Argentiinan liigaan mukaan vasta vuonna 1918, missä se sijoittui heti debyyttikaudellaan toiseksi. Vuonna 1931 Vélez lähti heti mukaan käynnistyneeseen ammattilaisliigaan.
Huolimatta pitkästä historiastaan seura voitti ensimmäisen mestaruutensa vasta vuonna 1968 Nacional-sarjasta. Seuran suurimmat menestyvuodet ajoittuvat vasta 1990-luvulle ja Carlos Bianchin valmentaja-aikoihin. Bianchi itse oli mukana voittamassa pelaajana seuran ensimmäistä mestaruutta ja pelatessaan joukkueessa voitti kolmena kautena maalikuninkuuden.
Kalatonlampi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Oksjärven eteläpuolella Taivallahden eteläpuolisessa painaumassa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria eikä ojia. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Lammen läheltä kulkee metsäautotie, joka alkaa Pukarankulmalla.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Lahnajärven valuma-alueeseen (35.763) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,3 metriä mpy. Oksjärven vedenpinta on 4,0 metriä alempana.
Moinești

Historia

Ensimmäiset maininnat Moineștista ovat vuodelta 1467. Vuoden 1783 Bawer-kartassa se mainittiin moldovalaisena kylänä. Moineștissa oli markkinat (târg) 1830-luvulta eteenpäin. Tuolloin siellä oli 588 asukasta.
Vuonna 1921 Moinești määriteltiin kaupunkimaiseksi kunnaksi (romaniaksi comună urbană), joten se sai oman vaakunan ja paikallishallinnon. Se jäi kuitenkin niukasti kaupungin paikasta. Moineștista tuli kaupunki vuonna 2002.
Riitta-Liisa Haavisto

Riitta-Liisa Haavisto (o.s. Karttunen, 14. joulukuuta 1930 Ilmajoki – 25. lokakuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja vaatesuunnittelija sekä alan pitkäaikainen opettaja.
Riitta-Liisa Haavisto syntyi Etelä-Pohjanmaan Ilmajoella, jossa hänen isänsä Mauno Karttunen toimi Etelä-Pohjanmaan Opiston rehtorina. Lapsuutensa hän vietti Tuusulanjärven kulttuuriympäristössä isän siirryttyä Luther-opiston johtajaksi Järvenpäähän. Sotien jälkeen perhe palasi Etelä-Pohjanmaalle, jossa Riitta-Liisa-tytär kirjoitti ylioppilaaksi Alavudella ja aloitti sitten opinnot Wetterhoffin kotiteollisuusopistossa Hämeenlinnassa. Vuonna 1955 hän valmistui Taideteollisen oppilaitoksen mallisommittelu- ja muotiosastolta, minkä jälkeen hän täydensi koulutustaan Pariisissa L’École des Métiers d’Art- oppilaitoksessa ja André Lhoten taidekoulussa.
Opettajauransa Riitta-Liisa Haavisto aloitti 1950-luvun lopulla, ja hän opetti muun muassa Ammattienedistämislaitoksella, Ammattikoulujen opettajaopistossa, Helsingin Leikkuuopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Wetterhoffissa hän työskenteli tuotesuunnittelun lehtorina. Opettajanuransa jälkeen hän työskenteli aktiivisesti tekstiilitaiteilijana ja kehitti muun muassa uuden kirjontatavan. 2000-luvulla hänellä oli 17 yksityisnäyttelyä Suomessa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hänen töitään on yksityisissä ja julkisissa kokoelmissa myös ulkomailla, ja hän sai niistä monia alan palkintoja.
1970-luvulta alkaen Haavisto tutki ja suunnitteli vammaisten lasten vaatetusta yhdessä Estelle Rosenlewin kanssa useiden apurahojen turvin. Vuonna 1984 vammaispukeutumisen työryhmä sai ensimmäisen Bruno Mathsson -palkinnon. Jo vuonna 1976 hän oli yksi taideteollisuuden valtionpalkinnon saajista kehitysvammaisille tarkoitettujen vaatteiden suunnitteluryhmän jäsenenä. Haavisto ja Rosenlew pitivät myös ompelukursseja vammaisperheiden äideille Helsingin Leikkuuopistossa.
Haavisto oli vuonna 1965 mukana perustamassa Muotitaiteilijat MTO ry:tä ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1968–1973 ja 1979–1981. Hän sai Ornamon kunniajäsenyyden 2005 toimittuaan muun muassa järjestön hallituksessa.
Riitta-Liisa Haaviston tytär Anna-Riitta Haavisto on myös tekstiilitaitelija. Vuonna 2007 Yleisradio esitti Sukupuu-sarjan puolituntisen dokumentin kolmen sukupolven tekstiilitaiteilijoista, joista kolmas oli Riitta-Liisa Haaviston täti Laila Karttunen. Riitta-Liisa Haaviston veli on Yleisradion entinen musiikkipäällikkö Antero Karttunen.
Ei mikään enkeli

Juoni

Tom Destry (James Stewart) on säyseä mies, joka kaihtaa aseita ja väkivaltaa. Päädyttyään villin ja korruptoituneen Bottleneckin rajakaupungin apulaissheriffiksi, hänen vakaumuksensa joutuu koville. Kaupunkia hallitsee kiero saluunanomistaja Kent (Brian Donlevy) yhdessä tyttöystävänsä ja viettelevän kapakkalaulajan Frenchyn (Marlene Dietrich) kanssa. Destry alkaa laittaa kaupunkia järjestykseen. Aluksi hän pyrkii käyttämään apunaan enemmän sanoja kuin aseita, mutta lopulta tilanteesta ei selvitä ilman tulitaistelua.

Arvostelut

Ylen kansainvälisestä ohjelmahankinnasta vastaavan Vesa Nykäsen mukaan Ei mikään enkeli "yhdistää nautittavasti huumoria, romantiikkaa ja toimintaa. Stewart tulkitsee pääroolin nautittavan vähäeleiseen tyyliinsä, jolle Marlene Dietrichin räväkkä ja säkenöivä suoritus luo mainion vastapainon".
Popcorn

Popcorn eli paukkumaissi on suolainen välipala, joka tunnetaan erityisesti elokuvateattereiden naposteltavana.
Popcorn valmistetaan kuivatuista maissinjyvistä, joita kuumennetaan öljyssä, kunnes ne poksahtavat auki. Valmiit valkoiset ja huokoiset maissinjyvät maustetaan yleensä suolalla, voilla ja halutessa myös muilla mausteilla kuten grillimausteella tai valkosipulimausteella. Joissakin maissa, kuten Isossa-Britanniassa, popcornit on tapana kuorruttaa jollakin makealla kastikkeella, esimerkiksi suklaalla, toffeella tai karamellilla.

Historiaa

Asteekki-intiaanit tekivät jo ennen 1400-lukua popcornia. Intiaanit käyttivät popcornia sekä ruokana että seremonioissa. Vanhimmat löydetyt popcornit ovat 4 000 vuotta vanhoja ja löytyivät Uuden Meksikon luolista.

Valmistusprosessi

Maissinjyvä on suurimmaksi osaksi tärkkelystä, jota ympäröi tiivis, kova kuori. Kuumennettaessa jyvän sisältämä vesi höyrystyy ja tärkkelys pehmenee. Lopulta paine rikkoo kuoren, jolloin sisus laajenee ja jäähtyessään nopeasti se jähmettyy epäsäännölliseen muotoon.
Perinteinen tapa valmistaa paukkumaissia on kuumentaa maissinjyviä öljyssä kattilassa esimerkiksi liedellä, jolloin jyvien poksahdettua saadaan valmista popcornia. Nykyään popcornit valmistetaan kotitalouksissa usein myös mikroaaltouunissa. Mikropopcornit myydään valmiiksi suolaa ja rasvaa sisältävissä pusseissa, jotka kuumennetaan sellaisenaan mikroaaltouunissa. Mikropopcornin valmistaminen on näin ollen vaivattomampaa kuin valmistaminen kattilassa. Elokuvateattereissa popcornit valmistetaan erityisissä koneissa.
Vähärasvaisempi tapa valmistaa paahtomaissia on olla paistamatta sitä öljyssä käyttäen paahtokonetta, jossa maissinjyvät kypsennetään paahtamalla erittäin kuumassa ilmassa.
Syöksysukeltaja

Syöksysukeltaja on sellainen lintulaji, jonka elintapoihin kuuluu saalistaminen syöksymällä lennosta pinnan lähellä uiskentelevan kalan kimppuun. Syöksysukeltajat eivät ole taksonominen ryhmä, vaan syöksysukeltaminen on hyvin monen kaukaista sukua toisilleen olevan lintulajin tapa käyttäytyä.
Esimerkiksi sääksi eli kalasääski (Pandion haliaetus) voi lentää veden yläpuolella, syöksyä pinnan lähellä uiskentelevan kalan kimppuun ja nousta heti yläilmoihin. Sääksi voi lentää pitkiä matkoja kantaen kalaa mukanaan ja viedä sen pesäänsä korkean puun, esimerkiksi männyn latvaan. Nämä lintulajit eivät juurikaan ui.