google/wiki40b huggingface dataset:
Misfits

Yhtyeen vaiheet

Yhtyeen kokoonpano vaihteli sen kuuden vuoden olemassaolon aikana runsaasti, josta kertoo se että yhtyeellä oli näiden kuuden vuoden aikana kuusi rumpalia (Necros-yhtyeen rumpali Todd Swalla myös soitti pari keikkaa heidän kanssaan). Kaikki Misfitsin kappaleet ovat Glenn Danzigin sanoittamia sekä säveltämiä, tosin sävellykset yleensä hienosäädettiin muiden yhtyeen jäsenten kanssa. Kaikki Misfitsin levyt julkaistiin Glenn Danzigin levy-yhtiön Plan 9:n kautta (paitsi Cough Cool Blank Recordsin (myös Glennin oma), Beware englantilaisen Cherry Redin ja Evilive 12"EP sekä Wolfs Blood/Earth A.D. saksalaisen Aggressive Rock Produktionen kautta). Misfits oli yksi ensimmäisistä yhtyeistä, jotka loivat hardcore-musiikille tietä, tosin tietämättään. Misfits on myös ollut vaikuttaja monille nykyajan isommillekin yhtyeille, kuten Metallicalle ja Guns N' Rosesille. Alkuperäinen Misfits hajosi vuonna 1983.
Yhtyeen jo alkuaikoina jättäneen Diane DiPiazzan korvasi piakkoin Jerry Only, joka vuonna 1995 toi Misfitsin takaisin ilman yhtyeen perustajaa, Glenn Danzigia. Tämä on usein vedenjakaja yhtyeen fanien kesken, jotkut pitävät tästä, toiset taas eivät. Tätä kokoonpanoa kutsutaan fanien keskuudessa nimellä Misfits '95.
Only, Danzig ja jo 80-luvulla yhtyeessä soittanut Doyle soittivat kaksi reunion-konserttia syksyllä 2016. Ensimmäinen niistä oli 4. syyskuuta Denverissä ja toinen syyskuun puolivälissä Chicagossa. Rumpalina niissä toimii Dave Lombardo.
Tormod Haugen

Tormod Haugen (12. toukokuuta 1945 – 18. lokakuuta 2008) oli norjalainen lastenkirjailija ja kääntäjä. Hän sai teoksistaan ja käännöksistään useita palkintoja. Hänen tunnetuimpiin käännöksiinsä norjaksi kuuluu C. S. Lewisin Narnia-sarja. Hän oli vuoden 1990 Hans Christian Andersen -palkinnon voittaja.
Pyhäjärvi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,1 metriä mpy.
Heinz Hofmann

Heinz Hofmann (15. huhtikuuta 1919 Zwickau, Saksa – 14. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli saksalainen kuoronjohtaja ja kirkkomuusikko, joka toimi vuodesta 1962 alkaen Suomessa. Hän tuli tunnetuksi Cantores Minores -poikakuoron pitkäaikaisena johtajana.
Heinz Hofmann syntyi Zwickaussa kaivosmiehen poikana 15. huhtikuuta 1919. Hän lauloi koulun ohella Paul Kröhnen johtamassa Zwickaun Pyhän Katariinan kirkon poikakuorossa.
Saavuttuaan Suomeen vuonna 1962 Hofmann perusti Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan nuorisosekakuoron, joka sai nimekseen Laudamus. Cantores Minores-poikakuoron johtajana Heinz Hofmann aloitti vuonna 1963 ja toimi sen johtajana kuolemaansa saakka vuoteen 1987. Hofmannin kaudella kuoron ohjelmisto painottui saksalaiseen kuoromusiikkiin. Vuonna 1964 Hofmann alkoi johtaa Yleisradion Radion Nuorisokuoroa. Samana vuonna Hofmann meni naimisiin suomalaisen Daria Revon kanssa.
Hofmannin Cantores Minoresin johtajakaudella kuoro teki lukuisia ulkomaankiertueita ja kuoron koulutus- ja konserttitoiminnan muodot vakiintuivat.
DDR myönsi Hofmannille vuonna 1974 DDR:n valtion taidepalkinnon ja korkeakouluopettajan (Dozentur) pätevyyden. Vuonna 1976 Dresdenin Carl Maria von Weber -musiikkikorkeakoulu myönsi Hofmannille henkilökohtaisen professorin arvonimen. Vuonna 1978 presidentti Urho Kekkonen myönsi Hofmannille Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarimerkin arvonosoitukseksi hänen Suomessa tekemästään ansiokkaasta musiiki- ja nuorisotyöstä.
Hofmann kuoli 14. kesäkuuta 1987. Hänen seuraajakseen Cantores Minores -poikakuoron johtajaksi tuli saksalainen Christian Hauschild.
Heinz Hofmannin poika Heinz-Juhani Hofmann (s. 1973) on säveltäjä.
Roland Carey

Roland Carey (Henri Louis Roland Carey, 20. helmikuuta 1933 Lausanne) on sveitsiläissyntyinen elokuvanäyttelijä.
Sveitsin ja Ranskan kansalaisuudet omaava Carey syntyi irlantilais-ranskalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja työskenteli näyttelijänä Pariisin teattereissa. Vuodesta 1951 lähtien hän esitti sivuosia ranskalaisissa elokuvissa ja toimi vuonna 1956 Burt Lancasterin sijaisnäyttelijänä elokuvassa Trapetsi (Trapeze). 1950-luvun lopussa Carey kokeili onneaan Hollywoodissa, mutta palasi pian Eurooppaan, jossa hän sai pääosan italialaisessa Riccardo Fredan elokuvassa I giganti della Tessaglia (1960). Sen jälkeen Carey näytteli italialaisissa peplumfilmeissä, esiintyi muutamissa toimintaelokuvissa taiteilijanimellä Rod Carter sekä työskenteli paljon ääninäyttelijänä. 1980-luvun alussa hänet nähtiin myös pornoelokuvissa. Sveitsissä ja Firenzen lähellä asuvan näyttelijän ura jatkui 2000-luvun alkuun saakka.
Vantaan aikuisopisto

Vantaan aikuisopisto on yksi Suomen suurimmista kansalaisopistoista. Vantaan aikuisopisto on kaikille avoin oppilaitos, jossa voi oppia työelämässä tarvittavia taitoja sekä löytää uusia vapaa-ajan harrastuksia. Vantaan aikuisopiston tavoitteena on rohkaista vantaalaisia elinikäiseen oppimiseen ja luoda yhteisöllisyyttä tuomalla yhteen erilaisia ihmisiä. 
Vuosittain Vantaan aikuisopisto tarjoaa n. 2000 kurssia ympäri Vantaata. Kurssipaikat jaetaan ilmoittautumisjärjestyksessä.

Työkausi ja kurssien kesto

Aikuisopiston työkausi: 1. elokuuta - 31. heinäkuuta.
Kurssien alkamis- ja päättymisajat löydät kunkin kurssin kohdalta. Kurssin kesto ilmoitetaan yleensä oppitunteina. Yksi oppitunti on 45 minuuttia.

Kielteistä julkisuutta 2010-luvun puolimaissa

Vantaan aikuisopiston johto sai 2010-luvulla kielteistä julkisuutta erilaisista taloudellisista epäselvyyksistä ja johtamisongelmista. Esimerkiksi vuonna 2013 Vantaan aikuisopiston maahanmuuttajayksiköstä katosi yli 660 000 euroa. Vuonna 2015 maahanmuuttajayksikön henkilöstö syytti johtoa muun muassa vuosia jatkuneista vakavista laiminlyönneistä ja kiusaamisesta.
Normannit

Normannit Britanniassa

Normannit olivat yhteydessä Englantiin varhaisvaiheistaan saakka. Englannin kuningashuone ja Normandian herttuat kytkeytyivät yhteen Normandian herttuan Rikhard I Pelottoman tyttären Emman naitua Englannin kuninkaan Ethelred II Neuvottoman (n. 968–1016). Vuonna 1066 Normandian herttua Vilhelm II (1028–1087) valloitti Englannin ja nousi sen kuninkaaksi Vilhelm Valloittajana. Tällä oli suuri vaikutus Englannin kieleen ja kulttuuriin.
Skotlantiin normannit saapuivat Vilhelmin valloitettua sen 1072. He rakensivat linnoja ja perustivat aatelissukuja, joiden keskuudesta tuli eräitä myöhempiä kuninkaita, kuten Robert Bruce, sekä muutamia ylämaiden klaaneja.

Normannit Välimerellä

Normanneja saapui Italiaan sotureiksi 1000-luvun alussa ilmeisesti Jerusalemista palaavien pyhiinvaeltajien välittämien yhteyksien kautta. Merkittävimpiin Italiaan saapuneisiin normannisukuihin kuuluivat Tancred de Hautevillen jälkeläiset. Normannit saivat herttuan ja kreivin titteleitä sekä haltuunsa alueita muun muassa Apuliassa ja Calabriassa, joista käsin he pääsivät valtaamaan Maltan ja Sisilian saraseeneilta Robert Guiscardin sekä tämän veljen Roger Suurkreivin johdolla. Vastapaavi kruunasi Rogerin pojan Roger II:n Sisilian kuninkaaksi 1130. Normannit yhdistivät bysanttilaiset, arabialaiset ja lombardialaiset hallintovaikutteet omaan feodaalimalliinsa muodostaen ainutlaatuisen hallintomuodon, jossa vallitsi huomattava uskonnollinen vapaus. Normannieliitin ohessa Sisiliassa vaikutti juutalaista, islamilaista, katolista ja ortodoksista ylimystöä. Sisilian kuningaskunta säilyi normanneilla vuoteen 1194, jonka jälkeen se siirtyi Hohenstaufen-dynastialle.

Normannit Palestiinassa

Ristiretkien johtajiin kuului normanneja, kuten Tankred. Taranton Bohemund perusti ensimmäisen ristiretken yhteydessä Antiokian ruhtinaskunnan, joka oli olemassa vuosina 1098–1268.
Purasjärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 42 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Iso-Korpijärven valuma-alueeseen (35.488) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 179 metriä mpy.
Mark 41 Vertical Launching System

Mark 41 Vertical Launching System (Mk 41 VLS) on alukselle asennettavista siiloista laukaistava ohjusjärjestelmä, joka mahdollistaa nopeat ohjuslaukaisut mahdollista uhkaa vastaan. Alun perin järjestelmä kehitettiin RIM-66 Standard -ohjusten laukaisemiseksi, mutta siilojen pituuden lisäämisen jälkeen niihin voitiin asentaa myös Tomahawk-ohjuksia. Järjestelmää testattiin asentamalla USS Norton Soundille, ja ensimmäinen operatiiviseen käyttöön tarkoitettu järjestelmä asennettiin USS Bunker Hillille.
Siiloista voidaan laukaista RIM-66 Standard, RIM-67 Standard, RIM-161 SM-3, RIM-174 Standard ERAM, RGM-109 Tomahawk, RUM-139 VL-ASROC, RIM-7 Sea Sparrow ja RIM-162 ESSM -ohjuksia, jotka esiladataan siiloihin asennettaviin kanistereihin. ESSM ladataan neljän ohjuksen ryhminä yhteen Mk 25 kanisteriin. Järjestelmän siilot muodostavat kahdeksan siilon ryhmiä (2 x 4), joissa on palokaasujen poistoa varten keskellä poistoputki. Siilojen syvyys eli ohjusten pituus voi olla 530, 680 tai 770 senttimetriä. Kahdeksan siilon ryhmän tyhjäpaino on eri versioilla 12 200, 13 500 tai 15 000 kilogrammaa.
Heikki Sorko

Perhe ja opinnot

Sorkon vanhemmat olivat kivenhioja Heikki Siren ja Maria Katarina Punkero-Astren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Edit Elisabet Hirsimäen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja sen jälkeen Pietarsaaren alemman ja ylemmän käsityöläiskoulun vuonna 1907 sekä Vaasan kauppakoulun vuonna 1913. Hän suoritti vielä yksityisesti pääosan keskikoulukurssia Lahden yhteiskoulussa vuonna 1935. Sotilaskoulutusta hän sai Sotilaspedagogisella kurssilla vuonna 1925 ja Taistelukoulun joukkueenjohtajakurssilla vuonna 1929.

Jääkärikausi

Sorko toimi kultasepänliikkeen johtajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 20. elokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Sorko saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi koulutusaliupseeriksi 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet komennettiin 25. maaliskuuta 1918 viemään sotamiehiä I Täydennyspataljoonaan Vaasaan ja määrättiin siellä 3. komppanian vääpeliksi. Hänet siirrettiin myöhemmin 5. jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonaan, missä hän toimi 3. komppanian vääpelinä. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa sekä etenemiseen Ollilan kautta Rajajoelle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sorko palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja sitten Tampereen rykmentti. Rykmentissä hän toimi komppanian- ja esikuntavääpelinä vuosina 1918–1919 ja adjutanttina vuosina 1919-1920 sekä taloudenhoitajana vuosina 1920–1922. Nuorempana upseerina hän toimi vuosina 1922 ja 1926–1928 sekä 1937–1939. Lähettiupseerin tehtäviä hän hoiti vuosina 1922–1923 ja oli väliaikaisena komppanianpäällikkönä vuosina 1923–1926 ja 1928–1933 sekä oli koulutusaliupseerina Reservin aliupseerikoulussa (RAUK) vuosina 1933–1937. Lisäksi hän hoiti Lahden varuskunnan komendantin tehtäviä vuonna 1928.
Lea Leksi

Lea Lyytikäinen oli suomalainen kirjailija joka kirjoitti lähinnä lukemistolehtiin. Hän käytti kirjailijanimeä Lea Leksi ja myös nimimerkkiä Anita Nora.
Lyytikäinen kirjoitti jännistysnovelleja suomalaisiin lukemistolehtiin jo 1930-luvulla ja hänen kirjallinen uransa jatkui aina 1950-luvulle saakka. Hän kirjoitti myös paljon romanttisia tarinoita.
Jarkko Herala

Jarkko Jaakko Henrikki Herala (23. marraskuuta 1952 Turku – 25. tammikuuta 1974 Turku) oli näyttelijä Helge Heralan ja näyttelijä Marja Korhosen poika.
Herala nähtiin näyttelemässä isänsä kanssa Fennada-Filmin vuonna 1962 valmistuneessa elokuvassa Tähdet kertovat, komisario Palmu. Tuolloin 10-vuotias Herala näytteli majuri Carl Gustav Vadenblickin (Helge Herala) poikaa.
Jarkko Herala sai surmansa auto-onnettomuudessa vuonna 1974. Hänet on haudattu isänsä ja äitinsä viereen Maunulan uurnalehtoon.
Wallace Beery

Wallace Beery (1. huhtikuuta 1885 Kansas City, Missouri – 15. huhtikuuta 1949 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura

Wallace Beery aloitti elokuvauransa 1910-luvun alussa mykkäelokuvissa. Hän ehti näytellä pitkälti yli 200 elokuvassa 36-vuotisen uransa aikana. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa Kadonnut maailma (The Lost World, 1925), Mestari (The Champ, 1932), Grand Hotel (Grand Hotel, 1934) ja ehkä hänen tunnetuin elokuvansa Aarresaari (Treasure Island, 1934). Hän sai parhaan miespääosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa Mestari (The Champ, 1932). Hän on saanut myös urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä

Hän oli naimisissa Gloria Swansonin (vuodet 1916–1919, avioliitto päättyi avioeroon) ja Rita Gilmanin (vuodet 1924–1930, avioliitto päättyi avioeroon) kanssa. Hänellä oli Ritan kanssa yksi tytär. Hän kuoli sydänsairauteen 64-vuotiaana.
Niemijärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 35 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Niemijärven valuma-alueeseen (35.366) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,5 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven rannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen luoteispuolella.
Böömin ja Määrin kommunistinen puolue

Böömin ja Määrin kommunistinen puolue (tšek. Komunistická strana Čech a Moravy, KSČM) on tšekkiläinen kommunistinen puolue.
KSČM perustettiin 1989 Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen ylimääräisessä kokouksessa, jossa päätettiin perustaa puolue Böömin ja Määrin alueille, joista tuli Tšekin tasavalta. Tätä ennen kommunistit olivat seuranneet NKP:n linjaa, jossa kansallisia puolueita perustettiin vähemmistökielten ja -kulttuurien alueille, mutta ei valtaväestöä varten. Vuonna 1990 Tšekkoslovakian kommunistisesta puolueesta tuli Böömin ja Määrin puolueen ja Slovakian puolueen liittopuolue, joka hajosi 1992 kun Slovakian kommunistinen puolue muutti nimensä Demokraattisen vasemmiston puolueeksi ja erosi.
Vuoden 1992 toisen puoluekokouksen jälkeen KSČM:sta erosi monia ryhmiä, kuten demokraattisen vasemmiston puolue ja vasemmistoliitto, jotka liittyivät myöhemmin demokraattisen sosialismin puolueeksi, joka tekee rajoitettua yhteistyötä kommunistien kanssa. Seuraavaksi puolueesta erosi Tšekkoslovakian kommunistien puolue, jonka kanssa KSČM:llä on huonot välit.
Kesäkuussa 2002 KSČM sai 18,5 % äänistä parlamenttivaaleissa ja 41:llä edustajalla se on kolmanneksi suosituin puolue. Vuonna 2004 se sai neljänneksen paikoista (6/24) europarlamenttivaaleissa, ja kesäkuun 2006 parlamenttivaaleissa 12,8 % äänistä ja 26 paikkaa jääden kolmanneksi.
KSČM:ää pidetään varsin vanhakantaisena, eikä ole suosittu yhteistyökumppani. Itä-Euroopan kommunististen puolueiden jälkeläisistä se on pitänyt yhtenä harvoista nimensä. Puolueella on yli 100 000 jäsentä. Europarlamentissa se kuuluu Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmään.
Kommunistipuolue yritettiin kieltää vaalikaudella 2002–2006 kieltämällä kommunismin levittäminen ja kommunistiset symbolit, mutta ehdotus kaatui alahuoneessa. Senaattori Martin Mejstřík teki uuden ehdotuksen kiellosta heinäkuussa 2007.
Toukokuun 2010 vaaleissa kommunistipuolue säilytti yli 11 ääniprosentin turvin 26 paikkaansa.
Vuoden 2013 vaaleissa ääniosuus nousi 14,9 prosenttiin.

Vuoden 2017 vaaleissa puolue koki takaiskun ja sai 7,76 prosenttia äänistä.
Siete Partidas

Las Siete Partidas on laajin keskiaikainen lakikokoelma, joka koottiin ja kirjoitettiin Kastilian ja Leonin kuninkaan Alfonso X:n (Viisaan) hallitessa 1200-luvun puolivälissä. Lakikokoelmalla oli suuri vaikutus myös Latinalaisessa Amerikassa, jossa sitä noudatettiin aina 1800-luvulle saakka.
Teos perustuu roomalaiseen lakiin, patriarkkojen ja kirkkoisien määräyksiin sekä Kastiljan ja Leonin omiin lakeihin. Las Siete Partidas on suuresti vaikuttanut espanjalaisen maailman oikeuskäsitykseen ja henkiseen ilmapiiriin jatkuvasti otettavien uusintapainostensa kautta. Las Siete Partidan ensimmäinen painos ilmestyi painosta Sevillassa vuonna 1491. Teos ilmestyi lähes nykyisessä kirjoitusasussaan vuonna 1555 kuninkaallisen Intioiden neuvoston toimeksiannosta kuninkaallisen Intioiden neuvoston jäsenen, lisensiaatti Gregorio Lópezin, toimittamana. Painajana oli Andrea de Portonarisin kirjapaino Salamancassa. Teoksesta otetaan edelleenkin uusia painoksia. Las Siete Partidasin vuoden 1555 painoksen nimilehdellä mainitaan painoksen toteuttajaksi Intioiden kuninkaallinen neuvosto. Lakikokoelman avulla merentakaiset maat yritettiin liittää tiukasti emämaahan. Nimilehden taustalla Kaarle V osoittaa suosiotaan lisensiaatti Lópezille seuraavin sanoin:
»Koska Intioiden neuvosto on teidän puolestanne, lisensiaatti Gregorio López, selostanut minulle teidän selvittäneen ja toimittaneen las siete partidasin kirjat, johon hyvin hyödylliseen työhön olette uhrannut paljon aikaa ja henkilökohtaista vaivannäköä, niin he pyytävät minua antamaan teille lisenssin ja valtuutuksen, jolla te ja teidän perijänne, tai se, jolle te tai perijänne tuon vallan haluavat antaa, niin ettei kukaan muu henkilö, voi painattaa kyseisiä toimittamianne partidoja; ja oikeuden myydä niitä valtakunnassani ja herruuksissani seuraavien neljänkymmenen vuoden aikana, tai minkä suosiolliseksi näkisin...ja että voitte myydä kutakin jo painamanne teoksen sivua viiden maravedin hintaan. Ja että kirjoja, jotka painatte tämän ensimmäisen painoksen jälkeen, ette voi myydä, ennen kuin ne on tuotu neuvostolleni, joka päättä niiden myyntihinnan...»
Ordoño I (Asturia)

Ordoño I oli Asturian eli Leonin kuningas vuosina 850-866 isänsä Ramiro I:n jälkeen.
Kun Toledon mozarabiväestö kapinoi Cordoban emiiri Muhammad I:stä vastaan, antoi Ordoño näille tukensa. Emiirin joukot löivät kuitenkin toledolaiset ja asturilaiset vuonna 854 Guadaceleten taistelussa. Lisäksi Ordoño pyrki saamaan vaikutusvaltaa alueella asuttamalla autioitunutta Dueron laaksoa sekä Leonin, Tuyn, Astorgan ja Amayan kaupunkeja. Tämä kehitys johti uusiin emiirin hyökkäyksiin, jotka asturialaiset kuitenkin torjuivat.
Ordoñoa seurasi kuninkaana hänen poikansa Alfonso III (886-910).
Winfield Scott

Elämä

Scott toimi upseerina ensimmäisen kerran vuoden 1812 sodassa, jonka aikana hän yleni kenraalimajuriksi. Erityisesti Scott ansioitui Chippewan ja Lundy's Lanen taisteluissa, joiden myötä hän sai Yhdysvalloissa nopeasti kansallissankarin maineen. Sodan jälkeen Scott opiskeli sodankäyntiä ja valvoi intiaanien pakkomuuttoja. Vuonna 1841 hänet nimitettiin armeijan ylipäälliköksi. Scott toimi ylipäällikkönä aina eläköitymiseensä saakka.
Meksikon-Yhdysvaltain sodassa (1846–1848) Scott valloitti Veracruzin kaupungin, saavutti lukuisia voittoja ja lopulta päätti koko sodan lyömällä syyskuussa 1847 Meksikon joukot Mexico Cityn taistelussa. Sodan jälkeen hän sai brevet-ylennyksen kenraaliluutnantiksi.
Vuonna 1852 Scott valittiin Whig-puolueen ehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleissa demokraattien Franklin Pierceä vastaan, mutta hän hävisi vaalit. Vaalitappion taustalla oli whig-puolueen sisäinen hajaannus orjakysymyksen suhteen.
Vuonna 1855 Scott sai ylennyksen kenraaliluutnantiksi (ilman brevet-etuliitettä) ollen näin maan ensimmäinen kenraaliluutnantti sitten George Washingtonin. Yhdysvaltain sisällissodan syttyessä huhtikuussa 1861 Scott pysyi Unionin armeijassa ja julkaisi Anakonda-suunnitelmansa, jossa Unioni suojaisi pääkaupunkinsa Washingtonin, saartaisi kaikki Konfederaation satamat, etenisi tämän jälkeen massiivisella voimalla Mississippijokea pitkin ja jakaisi näin Konfederaatio kahtia. Silloinen presidentti Abraham Lincoln kannatti henkilökohtaisesti Scottin suunnitelmaa, mutta joutui poliittisen painostuksen vuoksi hylkäämään sen. Anakonda-suunnitelman sijaan Unionin joukot päättivät hyökätä Richmondiin, mikä päättyi täydelliseen epäonnistumiseen. Myöhemmin Unionin armeija otti kuitenkin Anakonda-suunnitelman käyttöönsä.
Sodan alkaessa Scott oli jo lähes 73-vuotias, mikä pakotti hänet jäämään eläkkeelle marraskuussa 1861. Scott kuoli New Yorkin West Pointissa 29. toukokuuta 1866.
Opetusneuvos

Opetusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 6 200 euroa tai 1 550 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1948 rehtori Eino Jaurille. Vuosien 1918–2013 aikana opetusneuvoksen arvonimi on myönnetty 688 henkilölle.
Viittomakielen ohjaaja

Viittomakielen ohjaajat valmistuvat 120 opintoviikon laajuisesta viittomakielisen ohjauksen perustutkinnosta, joka on humanistisen ja kasvatusalan toisen asteen tutkinto. Opinnot koostuvat yhteisistä opinnoista (20 ov), ammatillisista opinnoista (90 ov) ja vapaasti valittavista opinnoista (10 ov). Tutkinto sisältää 20 opintoviikkoa viittomakieltä, työssäoppimisen osuus on myös 20 opintoviikkoa. Vuonna 2001 alkaneesta ammatillisesta koulutuksesta on valmistunut vajaa 100 viittomakielen ohjaajaa.
Erilaiset kommunikointitavat ovat viittomakielen ohjaajien erikoisosaamista. Asiakkaan tarpeen mukaan viittomakielen ohjaajat käyttävät kommunikoidessaan suomalaista viittomakieltä, viitottua puhetta, tukiviittomia, taktiilia viittomista, sormiaakkosviestintää, selkeää puhetta ja kirjoittamista sekä erilaisia puhetta tukevia ja korvaavia menetelmiä. Viittomakielen ohjaajat huomioivat työssään eri asiakasryhmien erityispiirteet ja toimivat työssään asiakasta ja hänen omatoimisuuttaan tukien sekä kunnioittaen asiakkaan itsemääräämisoikeutta ja yksilöllisyyttä.
Viittomakielen ohjaajan työtehtäviä ovat eri-ikäisten asiakkaiden ohjaaminen ja avustaminen elämän eri tilanteissa. Työ on kokonaisvaltaista asiakkaan tukemista, ohjaamista ja avustamista niin kommunikaatiossa, vuorovaikutuksessa kuin arkipäiväisissäkin asioissa. Erikoisosaamisensa vuoksi viittomakielen ohjaajat voivat toimia niin ohjaajina kuin avustajinakin sekä ryhmille että henkilökohtaisesti mm. dysfaattisten, sisäkorvaistutteen saaneiden, autististen, kehitysvammaisten, kuurojen, huonokuuloisten, kuuroutuneiden, kuurosokeiden, sokeiden ja heikkonäköisten parissa.
Viittomakielen ohjaajien työpaikkoja ovat päiväkodit, koulut, vanhusten palvelutalot, erilaiset hoitokodit ja toimintakeskukset. Ohjaajat voivat työllistyä myös koululaisten aamu- ja iltapäivätoimintaan sekä erilaisille leireille ja kursseille. Osa ohjaajista toimii freelancerluonteisesti esimerkiksi oppaina kuurosokeiden asiakkaiden harrastustoiminnassa, ostoksilla tai sosiaalisessa kanssakäymisessä.
Alex Alfthan

Karl Gustaf Alexander (Alex) Alfthan (17. marraskuuta 1865 Hausjärvi – 3. heinäkuuta 1922 Riihimäki) oli suomalainen tilanomistaja, pankinjohtaja ja kokoomuksen kansanedustaja.
Alfthanin vanhemmat olivat maanviljelijä Gustaf Alfthan ja Agneta Sofia Ahlroth. Hän oli maanvilijelijänä kotitilallaan ja toimi liikealalla Helsingissä 1884–1890. Alfthan oli sitten Hausjärvellä maanviljelijänä 1890–1906 ja sekatavarakauppiaana 1906–1913. Tämä jälkeen hän oli tilanomistajana Akaassa 1913–1916 ja toimi Tampereen Osake-Pankin Toijalan konttorin johtajana 1915–1916 ja Riihimäen konttorin johtajana 1916–1922.
Alfthan oli kokoomuksen kansanedustajana helmikuusta syyskuulle 1922 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan sairauden takia edustajantoimesta vapautuksen saaneen Artturi Virkkusen tilalle. Alfthan oli Hausjärven kuntakokouksen puheenjohtaja ja kunnanvaltuuston jäsen sekä Suomen maakauppiasliiton puheenjohtaja.