google/wiki40b huggingface dataset:
Dyanne Thorne

Dyanne Thorne (s. 14. lokakuuta 1932 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja pin-up-lehtien alastonmalli, joka on käyttänyt myös taiteilijanimiä Lahna Monroe, Rosalee Stein, Diane Thorne ja Penni Walters.
Thorne tunnetaan parhaiten neljän natsieksploitaation kantateoksiin kuuluvan Ilsa-elokuvan pääosan esittäjänä. Sarjan tunnetuin elokuva on vuonna 1974 ilmestynyt Ilsa, She Wolf of the SS (1974), joka synnytti natsieksploitaatio-elokuvagenren. Elokuvassa Thorne esittää julmaa dominatrixia, joka tekee kokeita keskitysleirin vangeilla ja käyttää heitä seksuaalisesti hyväkseen. Saksassa aikanaan kielletty elokuva tuli kuuluisaksi sadistisesta sisällöstään ja natsien julmuuden kuvaamisesta seksuaalisuuden kontekstissa. Ilsa-sarjan muut osat ovat Ilsa, Harem Keeper of the Oil Sheiks (1976), Ilsa, the Tigress of Siberia (1977) ja Ilsa, the Wicked Warden (1977).
Elokuvien lisäksi Thorne on esiintynyt monissa televisiosarjoissa, muun muassa alkuperäisessä Star Trekissä. Hän on naimisissa myös Ilsa-elokuvissa esiintyneen Howard Maurerin kanssa.
Hajulukko

Hajulukkoa eli vesilukkoa käytetään WC-istuimissa ja pesualtaissa estämään viemärin hajujen tulon sisäilmaan. Samalla periaatteella toimivaa vesilukkoa käytetään myös viinien, kiljun, kotikaljan tai muun alkoholijuoman valmistukseen, jossa se estää ilman ja samalla bakteerien pääsyn käymisastiaan.

Vesilukon toiminnasta

Käymisastiassa on ylipaine, jolloin kaasujen paine painaa vedenpintaa niin alas, että kaasut pääsevät purkautumaan vesilukon veden läpi. Viemärissä on suunnilleen sama ilmanpaine kuin huonetilassa, jolloin kaasujen siirtyminen estyy. Huuhteluvesi tuodaan hajulukon yläpuolelle ja tämä vesi siirtää hajulukon sisällön viemärin puolelle. 
Merkkejä kylpyhuoneen hajulukon puhdistamisen tarpeesta ovat lavuaarin lähellä havaittava viemärin haju ja sen hitaampi tyhjentyminen. Hajulukon puhdistaminen kuuluu asukkaan, tai vuokralaisen, vastuulle.
Aluminaatti

Aluminaatti on yhdiste, jonka muodostavat alumiini, happi ja jotkin muut anionit. Yleensä aluminaatilla viitataan AlO₂⁻-ioniin. Esimerkiksi natriumaluminaatti ja kaliumaluminaatti ovat aluminaatteja. Aluminaatti voi viitata myös AlO₃³⁻-ioniin. Aluminaatteja valmistetaan alumiinioksidista tai alumiinihydroksidista emästen kuten hydroksidien avulla.
Holborn Viaduct

Holborn Viaduct on Lontoon Cityssä sijaitseva silta ja sen kautta kulkevan kadun nimi. Silta ylittää Farringdon Streetin ja nykyään maanalaisen River Fleetin, joka on Thamesin sivujoki. Holborn Viaduct rakennettiin vuosina 1863–1869, ja sen avajaisiin osallistui kuningatar Viktoria istumalla hevosvaunuissa, jotka kulkivat sillan alitse.
Holborn Viaductin molemmissa päissä ja molemmilla puolilla on yhteensä neljä paviljonkia, joiden kautta on jalankulkuyhteys Farringdon Streetille. Sillan varrella on neljä patsasta, joiden kuvaamat naishahmot edustavat taidetta, tiedettä, maataloutta ja kaupankäyntiä. Holborn Viaductin pohjoinen sivu vaurioitui Lontoon pommituksessa 16.–17. huhtikuuta 1941. Silta entisöitiin, ja vuonna 2013 sille tehtiin läpikotainen peruskorjaus, jonka yhteydessä vuosikymmenten varrella maalatut maalikerrokset poistettiin. Sillalla olevien lohikäärmeveistosten ynnä muiden koristekuvioiden kultamaali vaihdettiin aitoon kultaan, jota kului noin 25 000 lehteä (350 grammaa).
Holborn Viaductin rautatieasema avattiin vuonna 1874. Nykyään sen paikalla on City Thameslinkin asema.
Avarruskone

Avarruskone (aarpora) on laite, jolla työstetään isoja metallikappaleita. Aarporaus tai avartaminen on suurten, jo tehtyjen reikien viimeistelemistä tarkkamittaisiksi koneteollisuudessa. 
Kappale kiinnitetään liikkuvan kelkan päällä olevaan pöytään.  Nykyisissä aarporissa kelkkaa ohjataan numeerisella ohjauksella eli CNC:llä x- y- ja z akseleiden avulla. Avarruskoneessa terä pyörii ja kelkka suorittaa syöttöliikkeen. 
Aarporaus on lyhenne nimestä avarrusporaus, avartaminen. Siinä avarretaan valmista ympyränmuotoista reikää.
Bertel Lindh

Oskar Bertel Lindh (3. huhtikuuta 1908 Sipoo – 10. huhtikuuta 1996 Sipoo) oli uusimaalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja joka toimi RKP:n kansanedustajana ja ministerinä 1950- ja 1960-luvuilla.
Lindhin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Oskar Lindh ja Maria Alexandra Siberg. Hän kävi kansakoulun sekä kansanopiston ja suoritti vuonna 1936 tutkinnon saarnaamislupaa varten Porvoon tuomiokapitulissa. Lindh toimi maanviljelijänä Sipoossa ja sen ohella hän oli Porvoon hiippakunnan kristillisen nuorisotyön matkapuhujana 1928–1938 ja Uudenmaan ruotsalaisen maataloustuottajien liiton toiminnanjohtajana 1966–1970.
Lindh oli RKP:n kansanedustajana vuosina 1953–1966 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän tuli kansanedustajaksi alun perin edustaja Henrik Kullbergin tilalle 11. joulukuuta 1953. Lindh toimi toisena maatalousministerinä Sukselaisen I hallituksessa 1957. Lindh oli myös Sipoon kunnanvaltuuston varapuheenjohtaja ja kirkolliskokouksen ja laajennetun piispainkokouksen jäsen sekä Suomen ruotsalaisen kunnallisliiton ja Uudenmaan ruotsalaisen maataloustuottajien liiton puheenjohtaja. 
Lindh oli naimisissa vuodesta 1931 Svea Valdine Ingeborg Wiikin kanssa. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1968.
Rogier Blokland

Rogier Philip Charles Eduard Blokland (s. 16. helmikuuta 1971 Dordrecht) on alankomaalainen kielitieteen tutkija ja fennougristiikan professori Uppsalan yliopistossa.

Elämä ja ura

Blokland opiskeli Groningenin yliopistossa, jossa hän suoritti maisterintutkinnon vuonna 1997 ja teki väitöskirjansa Cornelius Hasselblattin ohjauksessa. Opintojensa jälkeen hän oli dosenttina, vierailevana dosenttina sekä tutkijana at eri yliopistoissa, mukaan lukien Tallinnan yliopisto, Tarton yliopisto, Greifswaldin yliopisto sekä Humboldt-yliopisto Berliinissä.
Vuosina 2005–2006 Blokland oli fennougristiikan professorin viransijaisena Groningenissa ja vuosina 2009–2010 Hampurin yliopistossa. Vuonna 2011 hän otti vastaan fennougristiikan apulaisprofessuurin Münchenin Ludwig-Maximilianin yliopistossa. 
Vuonna 2014 Blokland nimitettiin fennougristiikan professoriksi Uppsalan yliopiston modernien kielten laitokseen, virkaan, jota ennen häntä piti Lars-Gunnar Larsson.
Bloklandin tutkimus on keskittynyt itämerensuomalaisiin kieliin, permiläisiin kieliin ja saamelaiskieliin. Hän on erityisen kiinnostunut uhanalaisten uralilaisten kielten dokumentoinnista sekä kielikontakteista.
Black Diamond Cheerleaders

Black Diamond Cheerleaders eli BDC on Kouvolassa ja sen lähikunnissa toimiva kilpacheerleadingseura. Se on perustettu vuonna 2013. Harrastajamäärä on kasvanut nopeasti. Seurassa on sekä kilpailevia että harrastajajoukkueita. Jäseniä oli vuoden 2018 lopussa yli 400.
Black Diamond Cheerleaders nimettiin Kymenlaakson urheilugaalassa tammikuussa 2019 Vuoden nuorisourheiluseuraksi. Seuran junioreiden edustusjoukkue Mystique pääsi karsinnoista vuonna 2018 ensimmäisen kerran lajin SM-finaaliin.
Iso-Laippa

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,2 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee metsäalueella Elamonjärven ja Ison Hirvijärven puolivälissä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata lukuun ottamatta kahta etelärannalla olevaa mäkeä. Järven itärannalla on vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie Rautajärveltä. Kangasalan kuntaraja tulee pohjoisesta ja koukkaa etelärannalle niin, että järven itä- ja länsipäät jäävät Pälkäneen puolelle.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden aluella (35.72), jonka Keljonjärven valuma-alueeseen (35.728) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,3 metriä mpy. Järveen on johdettu metsäojat Laipanrahkalta ja Haukijärvenrahkalta, jonka laskuojassa on myös Haukijärven laskuvesiä. Järven oma laskuoja käy aluksi Vähä-Laipassa, ennen kuin se jatkaa Lammasojana Isoon Saksijärveen.

Luontoarvoja

Järvi kuuluu Laipanmaan retkeilyreitistöön ja sen etelärannan kalliomäellä on retkeilyreitistöön kuuluva nuotiopaikka. Järvellä on pitkät perinteet kalastuksella ja siellä on edelleen useita "villejä" nuotiopaikkoja.
WinFS

WinFS (Windows Future Storage) oli Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmälle kehitetty SQL-pohjainen relatiivinen tietokantamoottori NTFS-tiedostojärjestelmälle. WinFS ei ole tiedostojärjestelmä eikä korvaa FAT- tai NTFS-tiedostojärjestelmiä, vaan sen tehtävänä oli lisätä NTFS-tiedostojärjestelmään sisäänrakennettu SQL-tietokantamoottori. Sen oli tarkoitus toimia Applen OS X:stä tutun Spotlightin tapaan. Se laatii tietokoneen kovalevyn sisällöstä tietokannan ja käyttää sitä helpottamaan tietojen järjestämistä ja muokkaamista.

Historiaa

WinFS perustuu Microsoftin vuonna 1990 kehittämään OFS-tiedostojärjestelmään joka oli tarkoitettu pääasiassa Windows NT -käyttöjärjestelmän NTFS:n korvaajaksi. HPFS oli OS/2 Warp4 -teknologiaa ja Microsoftilla haluttiin luoda tiedostojärjestelmä, joka korjailisi sen puutteita. OFS:n kehityksessä kuitenkin ilmeni ongelmia ja projekti jäädytettiin pariinkin kertaan. Myöhemmin, kun "Cairo":on (Windows NT 4.0 koodinimi) oltiin laatimassa uusia ominaisuuksia, OFS nosti päätään uudelleen ja tällä kertaa uudelleen nimettynä Storage+:na teki paluuta Windowsiin. Nyt OFS:n perusidea muutettiin keskeiseksi toiminnoksi eli tietojen keskittämiseen yhteen paikkaan, josta kaikki olisi helposti saatavilla. OFS:n vanha SQL-moottori korvattiin Microsoftin omalla SQL Server 7.0-moottorilla. Teknisistä onnistumisista huolimatta Storage+ ei päässyt käyttöjärjestelmään asti.
WinFS:n oli tarkoitus olla yksi Windows Vistan merkittävimmistä uutuuksista, mutta sitä ei ikinä toimitettu. Tarkoitus oli että WinFS keräisi metadatan tietokoneeseen tallennetuista dokumenteista (esim. valokuvista, musiikista, sähköpostiviesteistä ...) ja tallettaisi sen SQL-tietokantaan ja mahdollistaisi haut näistä tiedoista. Järjestelmän kehitys lopetettiin viimeistään 2006.

Nimen merkityksestä

Nimestä on tehty paljon arveluita ja eikä ihme, sillä OFS, jonka tarkoitus oli olla tiedostojärjestelmä, olikin muuttunut tietokantamoottoriksi tiedostojärjestelmälle ja näin NTFS-version 6 (WinXP) ja 7 (WinV) laajennuksiksi. WinFS:ää on kutsuttu myös nimellä "Windows File System", mitä se ei ole.
Stenshuvudin kansallispuisto

Stenshuvudin kansallispuisto on Ruotsissa Simrishamnin kunnassa sijaitseva kansallispuisto. Se on 390 hehtaarin kokoinen ja perustettu vuonna 1986. Näkyvä osa puistoa on Stenshuvud-niminen vuori. Puiston luonto on suurimmaksi osaksi lehtimetsää, jossa kasvaa euroopanvalkopyökkiä ja pyökkiä. Alueelta löytyy useita muinaisjäännöksiä, esimerkiksi Skånen ainoan vuorat ympäröineen muinaislinnan jäännökset, jotka ovat peräisin suunnilleen 400-500-luvuilta.
Tyrnävän Peilipoika

Armas Pasanen, lempinimeltään Tyrnävän peilipoika (23. toukokuuta 1894 Tyrnävä – 16. marraskuuta 1937 Tyrnävä) oli suomalainen selvänäkijä, joka väitti näkevänsä tulevia tai menneitä tapahtumia peiliin katsomalla. Hänen väitetyt lahjansa olivat tulleet ilmi eräänä lapsuuden uudenvuodenaattona. Armaksen kotitaloon oli kokoontunut oman väen lisäksi naapureita vastaanottamaan uuttavuotta. Oli myös katsottu peilistä tulevia. Pieni Armas-poika oli nähnyt siinä suunnilleen ikäisensä tytön, tulevan puolisonsa. Myöhemmin aikuisena miehenä hän selvitteli peiliin katsomalla muun muassa rikoksia, jopa murhia. Tavanomaisesti häneltä oli kyselty esimerkiksi kadonneiden sormusten, kellojen sekä kotieläinten perään. Jotkut olivat pyytäneet häntä katsomaan tulevaa puolisoa.
Pasaselta pyydettiin apua vuonna 1934 tapahtuneen kaupanhoitaja Martta Saxin murhan selvittämisessä. Sax oli Limingan osuuskaupan Kempeleen myymälän hoitaja, joka joutui ryöstömurhan uhriksi. Pasanen antoikin poliisille murhaajan tuntomerkit, mutta perimätiedon mukaan häntä uhkailtiin tämän jälkeen ja vaadittiin vaikenemaan asiasta.
Pasanen ei koskaan halunnut opettaa taitojaan muille vaan piti niitä Jumalan antamina syntymälahjoina. Hän ei myöskään pyrkinyt ansaitsemaan rahaa taidoillaan vaan peri korkeintaan nimellisen pienen palkkion. Kyläyhteisö suhtautui Pasasen toimintaan pääosin myönteisesti, vaikka jotkut uskoivat hänen saaneen selvänäkijän taitonsa paholaiselta eksyttyään lapsena kerran metsään. Hänellä oli aluksi vastustajia paikallisen papiston piirissä, mutta myöhemmin papitkin alkoivat suhtautua hänen toimintaansa myönteisesti.
Tyrnävän peilipojasta kirjoitettuun aineistoon voi tutustua Tyrnävän esinemuseossa. 
Pasanen kuoli vuonna 1937 syöpään.

Peilistä ennustaminen

Erityisesti nuoret odottivat katsoessaan uudenvuodenyönä ”onnenpeilistä” merkkejä tulevasta puolisosta. Rauhallisen huoneen pöydälle mieluummin mustalle liinalle, tai jos mahdollista kuolinliinalle, oli asetettu vastakkain kaksi peiliä, jotka muodostivat päättymättömän peilikäytävän. Peilien molemmille puolille sytytettiin kynttilät. Voitiin myös laittaa toiselle puolelle viinilasi ja toiselle vesilasi. Siitä, kumman puolelta sulhanen tuli esille, voitiin päätellä, oliko hän juoppo.
Thurn und Taxis

Thurn und Taxis (käytetään myös nimityksiä Thurn und Tassis ja Tour et Taxis) on saksalainen entinen ruhtinassuku, joka hallitsi keskeisiä eurooppalaisia postipalveluja vuosisatojen ajan 1500-luvulta. Heidän omistuksessaan oli myös lukuisia panimoita, ja he rakennuttivat lukuisia linnoja. 
Varhaisimmat tiedot suvusta ovat peräisin 1200-luvulta. Suku on peräisin Lombardiasta, joka sijaitsee Bergamossa, ja oli nimeltään de la Torre. Torni (saks. Turm) on sijoitettu suvun vaakunaan, ja mäyrä (ital. tasso ja saks. Dachs) on ollut perustana nimen Taxis-osalle.
Ruggiano de Tassis (Franz von des Taxis) perusti Italian postijärjestelmän. Sen jälkeen Jeanetto de Tassis 11. joulukuuta 1489 nimitettiin Innsbruckissa postilaitoksen suurmestariksi. Suku säilytti postimonopolin useiden vuosisatojen ajan. Thurn und Taxis -suku johti postitoimintaansa Brysselistä ja 12. marraskuuta 1516 yhdisti Rooman, Napolin, Espanjan, Saksan ja Ranskan säännölliseen postiliikenteeseen Brysselin kautta.
Thurn und Taxis -suvun postiyritys toimi aina 1700-luvun lopulle. Tällöin Espanjan kruununperillinen osti koko yrityksen.
Useat suvun jäsenet ovat saanet oikeuden käyttää Maltan ritarin arvoa ja siihen liittyviä symboleja.
Thurn und Taxis -suvun nykyinen päämies on Albert Prinz von Thurn und Taxis, joka olisi järjestyksessä kahdestoista Thurn und Taxisin ruhtinas mikäli aatelisarvot olisivat vielä voimassa Saksassa. Hän on Johannes Prinz von Thurn und Taxisin ja tämän vaimon Glorian ainoa lapsi. Perhe on asunut St. Emmeramin linnassa Regensburgissa aina vuodesta 1748 lähtien. Suvun panimot myytiin vuonna 1966 saksalaiselle Paulaner-yhtiölle, joka kuitenkin valmistaa edelleen olutta nimellä ”Thurn und Taxis”. Suku on Saksan ja maailman varakkaimpia, sillä Forbes-talouslehti mainitsi vuonna 2007 Albertin maailman nuorimmaksi miljardööriksi, jonka omaisuuden lasketaan olevan noin kaksi miljardia dollaria.
Hammaspaikka

Hammaspaikka on ainetta, joka asennetaan hampaaseen vaurioituneen, irronneen, tai poistetun osan paikalle. Tavallisesti paikattava vaurio on karieksen aiheuttama reikä, mutta hammaspaikka voidaan tarvita myös kuluneen, kiillevaurioisen tai lohjenneen hampaan hoitoon. Väliaikaista paikkaa käytetään juurihoidon ollessa kesken sekä silloin kun käytettävissä oleva aika ei riitä pysyvän paikan tekemiseen. Hätäpaikka on ilman lääkärin apua esimerkiksi lohjenneeseen hampaaseen laitettava kovettuva tahna, joka suojaa vauriota siihen saakka kunnes potilas pääsee hammashoitoon.
Hammaspaikka heikentää hammasta sekä lisää sen tulehdusalttiutta.
Hammaspaikkoja on tehty muiden muassa amalgaamista, yhdistelmämuovista ja kullasta, nykyisin myös keraamisista aineista. Tällä hetkellä tutkitaan hampaiden korjaamista  Alzheimerin taudin hoitamiseen kehitetyn Tideglusib-lääkkeen avulla. Lääke saa hampaan keskiosan kantasolut erikoistuman hammassoluiksi, jolloin reikä umpeutuu luonnollsella hammassolukolla. Kyseisellä menetelmällä on onnistuttu paikkaamaan onnistuneesti jo hiirten hampaita.

Amalgaamipaikkojen haittoja

Erityisesti 1980- ja 1990-luvulla keskusteltiin mahdollisista, amalgaamin aiheuttamista sairauksista. Keskusteltua käytiin myös siitä, pitäisikö amalgaamipaikat vaihtaa. Amalgaamipaikoista saatava elohopea-annos voi olla 1–3 mikrogrammaa vuorokaudessa, kun Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan herkimmillä yksilöillä voisi elohopea-altistuksesta aiheutua ensioireita vasta 30 mikrogramman vuorokausiannoksella. Nykytiedon valossa amalgaami katsotaan täysin turvalliseksi paikka-aineeksi, joskin elohopea-allergikot voivat saada limakalvoon kosketuksissa olevista amalgaamipaikoista limakalvomuutoksia.

Muovipaikkojen haittoja

Muovisissa hammaspaikoissa (bis-GMA = bis-fenoliglykolidimetakrylaatti ja bis-DMA = bisfenoli -dimetakrylaatti) on aineita, jotka muuttuvat bisfenoli-A:ta (BPA) sisältäviksi ollessaan kosketuksissa syljen kanssa. Tällaisista muovisista hammaspaikoista saatava BPA-altistus ajoittuu muutaman tunnin tai vuorokauden sisälle uuden paikan saamisesta ja altistus on minimaalista.
Antti Kleemola

Antti Kleemola (s. 1972 Kauhajoki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan soolouransa lisäksi menestyskappaleistaan muille artisteille. Kleemolan tekemiä kappaleita ovat levyttäneet muun muassa Suvi Teräsniska, Sami Saari, Laura Voutilainen, Janne Hurme, Pate Mustajärvi, Jippu, Rajaton, Lenni-Kalle Taipale trio, Paula Koivuniemi ja Yö. Myös Geir Rönningin esittämä vuoden 2005 Helsingin yleisurheilun MM-kisojen virallinen kisakappale Victory on Kleemolan käsialaa. Hän on säveltänyt myös kolme musikaalia. Ennen soolouraa Antti on vaikuttanut muusikkona monissa musikaaleissa sekä poprock-kokoonpanoissa.
Kleemola tunnetaan myös soul-laulajana. Hän oli yksi solisteista UMO:n Stevie Wonder Night –konserttikiertueella (2011-2012). Hän on ollut myös osa suomalaisten huippumuusikoiden Suo, kuokka & Jussi -kollektiivia (Suo, Kuokka & Jussi plays Earth, Wind and Fire (2002-2003) ja Suokka & Jussi plays The Beach Boys (2005-2006).
Antti Kleemolan ensimmäinen oma albumi Jotain parempaa ilmestyi 11. lokakuuta 2006. Siltä julkaistiin singlet Timo tahtoo, Auta mua ja Marikan haaveet, joista erityisesti ensin mainittu sai paljon radiosoittoa (mm. Radio SuomiPOPilla) ja nosti Kleemolan ensimmäistä kertaa laulajana esiin.
Syksyllä 2008 ilmestyi Kleemolan toinen albumi 10 kohtausta. Levyltä irrotettiin kolme singleä; Mä en pelkää mitään julkaistiin digitaalisesti 13.2. ja Joensuu - New York 21.5. 2008, kun taas Heikko mies ilmestyi 28.1.2009.
Antti Kleemola osallistui Suomen euroviisukarsintoihin 2010 kappaleellaan Sun puolella ja sai suoran paikan finaalista. Kleemolan Euroviisu-kappale julkaistiin singlenä 13.1. 2010.
Euroviisukarsintojen jälkeen julkaistiin Kleemolan ensimmäinen kokoelmalevy, Sun puolella - Parhaat. Sen julkaisupäivä oli 21.4. 2010.
Kolmas levy Täydellinen päivä Kleemolalta julkaistiin 4.10. 2013. Singleinä levyltä julkaistiin kappaleet Kaikkea hyvää 9.5. 2011, Täydellinen päivä 14.5. ja Kaiken keskellä 16.11.2012 sekä Sun entiset 17.5. ja Värit maailman 20.9. 2013.
Neljännen soololevyn ensimmäinen single Ainut elämä julkaistiin 16.9.2016.
Kleemolan levy-yhtiö on Ratas Music / Sony. 
Kleemola on koulutukseltaan musiikinopettaja ja toiminut opettajana useilla eri koulutusasteilla. Laulun lisäksi hän hallitsee soittimista erityisesti kosketinsoittimet ja trumpetin. Nykyään Kleemola opettaa pääosin lauluntekemistä.
Pansiontie

Pansiontie on Turussa sijaitseva katu, joka alkaa Iso-Heikkilän kaupunginosan etelälaidalta ja päättyy Valmetinkadun risteykseen Pansion satamaan. Kadun pituus on 8 kilometriä.

Tien kulku

Pansiontie saa alkunsa Tukholmankadun päästä. Tukholmankatu kulkee Turun satamaan johtavan rautatien vieressä ja johtaa Ratapihankadun jatkeena Puistokadun risteyksestä lounaaseen. Katu erkanee rautatiestä Ratavahdinrinteen risteyksessä, jonka kohdalla myös sen nimi vaihtuu Pansiontieksi.
Pansiontien alkuosa kulkee Turun satama-alueen ja Iso-Heikkilän kaupunginosien välissä. Seuraavassa risteyksessä eli Nosturinkadun risteyksessä Valtatie 1 ja sen yhteydessä kulkeva E18 haarautuvat Pansiontiestä Nosturinkadulle. Sitä seuraavassa risteyksessä, eli Juhana Herttuan Puistokadun ja Vaasantien risteyksessä, Pansiontiehen yhtyy Juhana Herttuan Puistokadulta tuleva eurooppatie E63.
Pansiontie jatkaa sitten kulkuaan Iso-Heikkilän kaupunginosan eteläpuolella noin kilometrin verran, minkä jälkeen tie ylittää Turun tavarasataman ratapihan ja sen rinnalla kulkevan Tuontikadun Pahaniemensiltaa pitkin. Sen jälkeen tien rinnalle haarautuu Pansion satamarata, ja samalla tie ohittaa Turun vapaavaraston autojen maahantuontialueen sen pohjoisreunaa pitkin, Suikkilantien risteyksessä E63 haarautuu Suikkilantielle, minkä jälkeen Pansiontie jatkuu 2+2-kaistaisena Pansion satama-alueiden ohi Länsikaaren risteykseen asti. Sitten tie muuttuu kaksikaistaiseksi, sivuuttaa Pansion öljysataman ja muita Pansion sataman alueita kunnes päättyy Valmetinkadun risteykseen, josta suoraan mentäessä pääsee Pansion telakalle.
Jumaran taistelu

Taistelu

Henrikin kronikan mukaan ristiretkeläisjoukot ryhmittyivät siten, että saksalaiset asettuivat etujoukoksi. Sitten he etenivät Jumeralle, jossa virolaiset olivat piiloutuneet lähistön metsiin. Virolaiset hyökkäsivät ja Henrikin kronikan mukaan seuranneessa taistelussa kaatuivat muun muassa Kaupon poika Bertold ja vävy Wane, sekä muutamat kalparitarit. Piispan nihtien Wichmannin ja Alderin mainittiin haavoittuneen vakavasti. Kronikan mukaan saksalaisten jälkijoukkona olleet liiviläiset liittolaiset pakenivat ja jäljelle jääneet noin 20 saksalaista perääntyivät Koivajoelle. Perääntymisen aikana surmansa sai myös kalparitari Rudolf Jerikolainen, jonka ruumiin kuitenkin pelasti Henrikin mukaan Wigbold-niminen friisiläinen ritari. Virolaisten mainitaan myös saaneen kiinni noin sata lättiläistä ja liiviläistä.
Henrikin kronikan mukaan virolaiset kiduttivat vangeiksi saamiaan muun muassa polttamalla näitä elävältä ja tekemällä miekoilla ristejä näiden selkään.

Seuraukset

Virolaisille sotilaallista voittoa ehkä tärkeämpi oli tieto siitä, että saksalaiset oli mahdollista kukistaa taistelussa. Voitto myös ilmeisesti kasvatti virolaisten yhteistunnetta. Henrikin kronikan mukaan virolaiset lähettivät sanansaattajia kaikille Viron seuduille kertomaan voitosta ja pilkkaamaan kristittyjä. Todellisuudessa tieto voitosta tuskin levisi näin laajalle. Virolaisten saavuttama voitto ei estänyt uusia saksalaisten hyökkäyksiä Viroon pian taistelun jälkeen.
Jumaran taistelu esiintyy Mait Metsanurkin vuoden 1934 kirjassa Ümera jõel. Kirja on ilmestynyt Elsa Enäjärvi-Haavion suomentamana vuonna 1936 nimellä "Mägisten nuori päällikkö".
White Lady

White Lady on Helsingin Laakson kaupunginosassa, Mannerheimintien varrella, Naistentalossa toimiva ravintola. Työmaahuolto Oy:n perustama ravintola avasi ovensa lauantaina 1.3.1952. Ravintolan tunnus on kolmisakarainen kruunu, joka oli painettuna jo avajaiskutsuun. Kyseessä oli Helsingin ensimmäinen ravintola, johon naiset pääsivät ilman miesseuralaista. Ravintolassa pidettiin vuonna 1965 Eduskunnan urheilukerhon 20-vuotisjuhla. Naisten huoltosäätiö myi ravintolan 1970-luvulla oopperalaulaja Timo Mustakalliolle, joka puolestaan myi sen vuonna 1985 sen nykyiselle omistajalle Aimo Bondenille. Ravintolaa isännöi hänen tyttärensä Camilla Bonden yhdessä puolisonsa kanssa.
1980-luvun puolestavälistä alkaen ravintola koki nimenvaihdoksia ja uusien toimintakonseptien testauksia, niminä Mamma Maria, Hunter’s Irish Pub ja venäläisravintola Katinka. Vuonna 2001 se sai takaisin perinteisen nimensä.