Sergei Magnitski

Pidätys ja vankeusaika

Viranomaiset katsoivat väärinkäytökset paljastaneen Magnitskin itsensä syyllistyneen verorikoksiin ja hänet vangittiin Matrosskaja Tišinan tutkintavankilaan marraskuussa 2008.
Vangitsemisen aikana Magnitskilta evättiin mahdollisuus tavata tai muutoin pitää yhteyttä perheeseensä sekä hänen tapaamisiaan lakimiehensä Dmitri Haritonovin kanssa rajoitettiin. Hänen tapaustaan tutkivista sisäministeriön virkamiehistä Pavel Karpov ja Artem Kuznetsov olivat samoja, joita vastaan Magnitski oli ennen pidätystään esittänyt petossyytteitä.

Kuolema

Kuoleman jälkeisissä tutkimuksissa kävi myös ilmi, että Magnitski oli valittanut vatsakipua useiden päivien ajan ennen kuolemaansa, mutta häneltä oli evätty lääketieteellinen hoito. Hän kuoli vankilassa, epäselvissä olosuhteissa lähes vuoden kestäneen tutkintavankeuden päätteeksi vain noin viikkoa ennen kuin hänet olisi lain mukaan ollut määrä vapauttaa pidätysajan puitteissa. Viimeiset tunti ja kahdeksantoista minuuttia Magnitski eli pakkopaidassa, eristyssellissä paikalle kutsutun sairaanhoitohenkilökunnan odottaessa oven ulkopuolella. Magnitskin ruumiista löytyi merkkejä pahoinpitelystä. Hänen on väitetty kuolleen kidutuksen tuloksena.
Kuolinsyyksi on arvioitu hoitamattomasta haimatulehduksesta ja toksisesta šokista aiheutunutta sydämen vajaatoimintaa. Viranomaisten mukaan hän kuoli sydänkohtaukseen.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin antoi tuomion Magnitskin tapauksessa. Venäjän valtio määrättiin maksamaan 34 000 euroa korvausta Magnitskin leskelle ja äidille.

Perintö

Magnitskin kohtalo johti Yhdysvalloissa ns. Magnitski-lain säätämiseen. Sen perusteella Yhdysvallat kieltäytyy myöntämästä maahantuloviisumeja venäläisviranomaisille, jotka ovat syyllistyneet vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin. Myös Euroopan parlamentissa on esitetty vaatimuksia viisumikiellon asettamisesta Magnitskin kuolemaan osallisille virkamiehille. Suomessa joukko kansanedustajia teki kirjallisen kyselyn eduskunnan puhemiehelle valtioneuvoston suhtautumisesta euroopan yhteistyöelimen kehotuksiin (em. venäläisvirkamiesten) viisumikiellosta ja varojen jäädyttämisestä sekä toimenpiteistä, joihin asian vuoksi ryhdytään.
Tuolloisen presidentti Dmitri Medvedevin marraskuussa 2009 määräämistä tutkimuksista huolimatta ketään ei ole tuomittu väärinkäytöksistä koskien Magnitsinkin kuolemaa. Maaliskuussa 2013 Moskovassa alkoi rikosoikeudenkäynti Magnitskia vastaan – siitä huolimatta, että hän oli kuollut kolme vuotta aikaisemmin. Magnitskin omaiset aikovat boikotoida oikeuskäsittelyä.
Maaliskuussa 2017 Magnitskin perheen asianajaja Nikolai Gorohov loukkaantui vakavasti, kun hän joko putosi tai hänet heitettiin kerrostalon neljännen kerroksen ikkunasta alas. Hän kuitenkin toipui suhteellisen nopeasti ja osallistui toukokuussa oikeudenkäyntiin, jossa oikeus hylkäsi hänen esittämänsä uudet todisteet, joiden hän sanoo osoittavan, että Venäjän sisäministeriön virkamiehet ovat olleet yhteistoiminnassa järjestäytyneen rikollisuuden kanssa Magnitskin tapaukseen liittyvissä asioissa.
Kanadassa Magnitski-laki hyväksyttiin lokakuussa 2017. Lain hyväksymisen jälkeen Kanada asetti pakotteet kolmellekymmenelle venäläiselle, yhdeksälletoista venezuelalaiselle (ml. Venezuelan presidentti Nicolas Maduro) ja kolmelle eteläsudanilaiselle henkilölle. Samansisältöinen laki on aiemmin otettu käyttöön Yhdysvaltojen lisäksi Isossa-Britanniassa ja Virossa.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi tuomiossaan 27. elokuuta 2019 Venäjän rikkoneen Magnitskin tapauksessa ihmisoikeussopimuksen artikloja 2 (oikeus elämään), 3 (huonon kohtelun kielto), 5 (oikeus henkilökohtaiseen vapauteen ja turvallisuuteen) ja 6 (oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäynntiin). Magnitskin vankilassa saaman hoidon katsottiin olleen riittämätöntä ja asian tutkinnassa oli puutteita. Yli vuoden kestänyt tutkintavankeus katsottiin liian pitkäksi ja kuolemanjälkeinen rikosoikeudenkäynti epäoikeudenmukaiseksi.