google/wiki40b huggingface dataset:
Johann Eck

Johann Eck (13. marraskuuta 1486-13. helmikuuta 1543) oli saksalainen teologi, katolisen kirkon puolustaja ja Martti Lutherin arvostelija uskonpuhdistuksen aikana.
Eck syntyi Memmingenin lähellä sijaitsevassa Eckin kaupungissa. Opiskelunsa hän aloitti Heidelbergin yliopistossa, mutta siirtyi myöhemmin Tübingenin yliopistoon.
Kesäkuussa 1519 Leipzigin kaupungissa järjestettiin yli kolmiviikkoinen väittely, Leipzigin väittely, kirkon opetuksista. Väittely käytiin Lutherin, Andreas Karlstadtin ja Eckin kesken. Väittelyn ensimmäisenä aiheena oli vapaa tahto, mistä keskustelivat Karlstadt ja Eck. Heinäkuun 4. päivänä aloitettiin paaviuteen liittyvä väittely Lutherin ja Eckin välillä. Keskustelussa Luther otti sola scriptura -kannan (suom. "Raamattu yksin"), jossa hän nosti Raamatun arvovallan paavin ja kirkolliskokousten yläpuolelle. Eck taas syytti Lutheria Wycliffen ja Husin ajatusten omaksumisesta, mihin Luther vastasi muun muassa: "Mitä tulee Husin lausumaan, että 'ei ole autuuden ehto uskoa, että Rooman kirkko on kaikkien muiden yläpuolella', niin en välitä siitä, onko se peräisin Wycliffeltä vai Husilta." Samoin Eck syytti Lutheria kirkolliskokouksen hylkäämisestä.
Väittely ei tuonut ratkaisua kiistoihin, vaan pikemminkin jakoi teologeja entisestään. Leipzigin teologien piirissä Eckin katsottiin voittaneen väittelyn, kun taas humanistit pitivät Lutheria voittajana. Eri yliopistoilta pyydettiin väittelystä laadittujen selostusten pohjalta mielipidettä asiassa. Leuvenin ja Kölnin yliopistot ilmoittivat nopeasti vastustavansa Lutherin esittämiä ajatuksia.
Väittelyn jälkeen Eckistä tuli yksi Lutherin kiivaimmista arvostelijoista. Kun paavi uhkasi Lutheria pannalla, oli Eckin tarkoitus vastata uhkausbullan julkaisemisesta Saksassa yhdessä Hieronymus Aleanderin kanssa. Yllättäen hänen tielleen kasautui esteitä. Ensinnäkin Erfurtissa yliopisto kieltäytyi bullan julkaisemisesta. Samassa kaupungissa ylioppilaat varastivat bullan kirjakauppiailta ja viskasivat sen jokeen. Leipzigissä tilanne ei ollut sen parempi, sillä nyt Eck itsekin joutui varomaan opiskelijoita. Vaaliruhtinas Fredrik Viisas ei hänkään suostunut julkaisemaan bullaa. Sen sijaan itse keisarin puheilla Aleander onnistui paremmin, ja muutamassa kaupungissa Lutherin teokset poltettiin. Myös Kölnin oli tarkoitus hävittää Lutherin tuotantoa. Aie kuitenkin peruuntui, sillä poltettaviksi onnistuttiin piilottamaan myös Lutherin vastustajien kirjoituksia.
Myös myöhemmällä elämällään Eck vastusti kiivaasti leviävää uskonpuhdistusta ja puolusti katolilaisuutta. Hän menehtyi helmikuun 13. päivänä vuonna 1543.
Otto Ohlendorf

Otto Ohlendorf (4. helmikuuta 1907 – 7. kesäkuuta 1951) oli saksalainen Sicherheitsdienstin korkea-arvoinen upseeri ja oikeustieteen tohtori. Toisen maailmansodan aikana hän toimi muun muassa Einsatzgruppe D:n komentajana.

Sukutausta ja opinnot

Ohlendorf syntyi tilanomistajan poikana Hoheneggelsenissa lähellä Hildesheimia Saksassa. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1925 (jäsennumero 6 531) ja puolueen taistelujärjestö SS:ään vuonna 1926 (jäsennumero 880). Ohlendorf opiskeli talous- ja oikeustiedettä Leipzigissa ja Göttingenissä. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli italialaisesta Pavian yliopistosta.

Ura natsihallinnossa

Alkuvuodesta 1936 SS-Hauptsturmführer Ohlendorf nimitettiin talousjohtajaksi turvallisuuspalvelu SD:hen. Toukokuussa 1936 hänet ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi. Vuonna 1939 Ohlendorf sai SS-Standartenführerin arvon ja hänet nimitettiin RSHA:n alaisuudessa toimineen SD:n kotimaan osaston päälliköksi (Leiter des Amtes III [Deutsche Lebensgebiete]). 
Kesäkuussa 1941 hänet käskettiin Einsatzgruppe D:n komentajaksi, toiminta-alueenaan Bessarabia, Bukovina, Etelä-Ukraina ja Krimin niemimaa. Ohlendorfin Einsatzgruppe toteutti muun muassa Simferopolin joukkomurhan joulukuussa 1941, jolloin yli 
14 000 ihmistä surmattiin. Uhreista suurin osa oli juutalaisia. Kesäkuun 1941 ja heinäkuun 1942 välisenä aikana Ohlendorfin joukot teloittivat noin 90 000 ihmistä. Einsatzgruppe D:n komentajana hän toimi heinäkuuhun 1942 asti, jonka jälkeen Ohlendorf jatkoi SD:n kotimaan osaston päällikön tehtäviään. Vuonna 1943 Ohlendorf nimitettiin elinkeinoministeriön alivaltiosihteeriksi, vastuualueenaan sodanjälkeisen talouden suunnittelu. Marraskuussa 1944 Ohlendorf ylennettiin kenraaliluutnantiksi (SS-Gruppenführer und Generalleutnant der Polizei).

Tuomio

Otto Ohlendorf tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä kuolemaan ja hänet teloitettiin Landsbergin vankilassa hirttämällä 7. kesäkuuta 1951.

Populaarikulttuurissa

Otto Ohlendorfin hahmo esiintyy Gerald Greenin kirjassa Polttouhrit ja teokseen perustuvassa samannimisessä televisiodraamassa.
Sinililjat

Ulkonäkö ja koko

Kukat ovat sinisiä, valkoisia tai sinivalkoisia.

Levinneisyys

Sinililjoja esiintyy luonnonvaraisina Euroopassa, Aasiassa ja jonkin verran myös Afrikassa.

Elinympäristö

Kasvit viihtyvät yleensä auringossa tai puolivarjossa, mutta osa lajeista menestyy myös varjossa. Maan tulee olla kosteahko tai kostea ja ravinteikas.

Käyttö

Pikku-, espanjan-, persian- ja idänsinililjaa käytetään koristekasveina kukkatarhoissa, ja ne sopivat myös kivikkoon. Pikku-, espanjan-, englannin- ja idänsinililja sopivat rodo- ja metsäpuutarhaan.
Biff McGuire

William Biff McGuire (s. 25. lokakuuta 1926) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Serpico – kadun tiikeri (1973) ja Ihmissusi Washingtonissa (1973).
New Havenissa, Connecticutissa syntynyt McGuire meni vuonna 1960 naimisiin näyttelijä Jeannie Carsonin kanssa. Hän on saanut uransa aikana kaksi Tony-ehdokkuutta.
Deryk Engelland

Ura

Engelland pelasi kaudet 1998–2003 WHL:n Moose Jaw Warriorsissa. New Jersey Devils varasi hänet 194. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2000. Kaudella 2003–2004 Engelland pelasi AHL:n Lowell Lock Monstersissa ja ECHL:n Las Vegas Wranglersissä, jossa pelasi myös kauden 2004–2005. Kaudet 2005–2007 hän vietti AHL:n Hershey Bearsissa sekä ECHL:n South Carolina Stingraysissa ja Reading Royalsissa.
Kaudeksi 2007–2008 Engelland siirtyi NHL-seura Pittsburgh Penguinsiin, jonka farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa pelasi kaksi täyttä kautta. Kaudella 2009–2010 hän debytoi NHL:ssä 10. marraskuuta 2009 Boston Bruinsia vastaan. Engelland pelasi kauden aikana NHL:ssä yhdeksän ottelua tehopistein 0+2=2. Kaudella 2010–2011 hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 12. marraskuuta 2010 Tampa Bay Lightningia vastaan. Engelland vietti koko kauden NHL:ssä; 63 ottelussa hän sai tehopisteet 3+7=10 ja 123 jäähyminuuttia. Kaudella 2011–2012 hän pelasi 73 runkosarjaottelua tehopistein 4+13=17 ja NHL-uransa ensimmäiset kuusi pudotuspeliottelua.
Engelland teki 1.7.2014 kolmen vuoden sopimuksen Calgary Flamesin kanssa.
Sääksjärvi (Lempäälä)

Asutus

Sääksjärvellä on monipuolinen asuntokanta pari- ja omakotitaloista kerrostaloihin. Sääksjärvelle rakennetaan jatkuvasti lisää asuntoja, asukkaita on tällä hetkellä yli 4 000.

Palvelut

Sääksjärvellä sijaitsee Suomen suurimpiin kuuluva kaikki vuosiluokat esikoulusta yhdeksänteen luokkaan kattava peruskoulu, Sääksjärven koulu. Muita palveluja ovat muun muassa kirjasto, ruokakauppa S-market, apteekki, pizzeria, pubi, parturi-kampaamo ja PetNap.

Yrityksiä ja muuta toimintaa

Dammenbergin makeistehdas ja Robit Rocktoolsin konepajayritys toimivat Sääksjärvellä. Vuoden 2003 loppuun saakka Sääksjärvellä sijaitsi puolustusvoimien varikkoyksikkö Sääksjärven varikko-osasto (SääksjVko-os/PvMatL). Se toimi vuoden 1992 loppuun nimellä Sääksjärven Asevarikko  (SääksjAseV).

Liikenne

Sääksjärven ja viereisen Höytämön asuinalueen välistä kulkee Helsinki–Tampere-moottoritie. Vanha Helsinki–Tampere-valtatie, nykyinen seututie 130, kulkee Sääksjärven lähiön läpi. Sääksjärven kautta kulkee myös Riihimäen ja Tampereen välinen rautatie, jolle perustettiin Sääksjärven liikennepaikka (lyhenne Sj) vuonna 1915.  Henkilöliikenne asemalla lakkautettiin vuonna 1988.
HMS Sprängaren (49)

Palvelus

Alus luokiteltiin 1930-luvulla lautaksi Alus poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1962.
The Flaming Sideburns

Historia

The Flaming Sideburns perustettiin keväällä 1995, mutta ensimmäisen keikkansa se soitti vasta saman vuoden joulukuussa. Yhtyettä voi pitää helsinkiläisen 1990-luvun undergroundrockin all stars -kokoonpanona, sillä jäsenten taustalta löytyi muun muassa sellaisia yhtyeitä kuin Jack Meatbeat & the Underground Society, Isebel's Pain, Larry and the Lefthanded, Teenage Kicks ja Lowdown Shakin' Chills.
Yhtye oli alkuun housebändinä Bama Lama Lu -bileissä, jotka järjestettiin Helsingin Tavastia- ja Semifinal-klubeilla. Vuodesta 1997 lähtien yhtye on kiertänyt säännöllisesti Euroopassa. Yhdysvalloissa ryhmä kiersi ensimmäistä kertaa vuonna 1999 ja useampaan otteeseen 2000-luvulla.
The Flaming Sideburns julkaisi ensimmäisen singlensä Close to Disaster vuonna 1997, minkä jälkeen yhtye teki levytyssopimuksen tanskalaisen Bad Afro -yhtiön kanssa. Yhtiö julkaisi yhtyeen kokoelman It's Time to Testify ... Brothers and Sisters vuonna 1999 ja debyyttialbumin Hallelujah Rock'n'Rollah vuonna 2001. Toinen albumi Sky Pilots ilmestyi Ranch-yhtiöllä vuonna 2003. Jetset Records julkaisi molemmat albumit Yhdysvalloissa.
Yhtyeen kolmas albumi Keys to the Highway ilmestyi 31. tammikuuta 2007.
Peter Bales

Pikakirjoitus

Bales julkaisi vuonna 1590 teoksen The Writing Schoolemaster, jossa hän esitteli kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän. Järjestelmässä kustakin sanasta kirjoitetaan alkukirjain tavallisella kirjoituksella ja samanalkuiset sanat erotetaan lisäämällä kirjaimen ympärille eri kohtiin pisteitä, pilkkuja tai muita pieniä merkkejä.
Vuonna 1600 Bales julkaisi teoksessa A New-yeares gift for England. The art of new Brachygraphie järjestelmästään uuden version, jossa pienet apumerkit oli korvattu tavallisilla kirjaimilla, jolloin kyse oli pikemminkin lyhennetystä tavallisesta kirjoituksesta kuin varsinaisesta pikakirjoituksesta.

Salakirjoitus

Bales kehitti vuonna 1592 Englannin diplomaattien käyttöön salakirjoitusjärjestelmän The lineal Alphabet or Character of Dashes, jossa merkkeinä oli eripituisia ja erisuuntaisia suoria viivoja. Järjestelmä säilyi käytössä kymmeniä vuosia.
Yhdystie 2012

Tien kulku

Tie alkaa Kuninkojantien nimellä Kantatien 40 liittymästä Kuninkojalla Raisiossa ja vaihtuu Vahdontien risteyksessä nimeltään Vahdontieksi. Ensin tie kulkee melko suorana ja 60 km/h nopeusrajoituksella varustettuna noin kolme kilometriä, ohittaa Turun lentokentän idässä, kulkee Lähteenmäen asuinalueen läpi ja ohittaa Munittulan asuinalueen idässä. Ruskon kirkonkylän luona tie ylittää Vähäjoen ja risteää Kaharintien ja Hujalantien kanssa, saapuu tämän jälkeen Ruskon keskustaan ja ohittaa Hiidenvainion asuinalueen ja ylittää Ruskonjoen. Täältä tie jatkuu suorana Merttelään ohittaen Merttelän koulun ja kohtaa metsäisellä taipaleella Yhdystien 2013. Tästä tie jatkuu noin kahden kilometrin verran 80 km/h nopeusrajoituksilla varustettuna ensin mutkikkaana ja metsiä halkovana ja sitten suorana ja vähän mutkittelevana halki peltojen kunnes saapuu Vahdolle. Vahdolla tie kulkee Vahdon kuntakeskuksen läpi, ohittaa Laukolan ja saapuu päätepisteeseensä yhdystien 2010 risteykseen.
Johanna Sipilä

Johanna Sipilä (s. 12. lokakuuta 1976 Asikkala) on helsinkiläinen kuvataiteilija ja taidemaalari. Hän valmistui Kuvataideakatemiasta maisteriksi vuonna 2007 ja opiskeli sitä ennen Vapaassa taidekoulussa taidemaalariksi. Hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä, osallistunut ryhmänäyttelyihin ja tehnyt performansseja Suomessa ja ulkomailla. Sipilä on työskennellyt vuodesta 2015 Harakan saaren taiteilijatalossa Helsingissä.
Vuosina 2010–2014 Sipilä asui ja työskenteli Tallinnassa.
Paavo Teittinen

Paavo Teittinen (s. 1987) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa vuodesta 2014 alkaen.
Kesäkuussa 2019 Teittiselle myönnettiin Suomen Asianajajaliiton Oikeusteko-palkinto. Hän on ensimmäinen median edustaja, joka on saanut kyseisen palkinnon. Teittinen on opiskellut oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja työskennellyt aiemmin asianajotoimistossa.
Synnöve Isaksson

Synnöve Aurelia Isaksson (15. syyskuuta 1925 Parainen) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt pitkän uran Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa.

Elämä ja ura

Synnöve Isakssonin vanhemmat olivat merikapteeni F. W. Isaksson ja Lisa Isaksson. Isaksson avioitui näyttelijä Henake Schubakin kanssa vuonna 1954. Heille syntyivät lapset Sera (1956) ja Sem Rafael (1958). Isaksson jäi leskeksi kesäkuussa 1986.
Isaksson valmistui ylioppilaaksi 1943, jonka jälkeen hän suoritti yliopisto-opintoja 1943–1944. Vuosina 1944–1946 hän opiskeli Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa. Isakssonin ammattiura alkoi Wasa Teaterista 1946–1948. Sen jälkeen hän työskenteli Åbo Svenska Teaterissa 1948–1951, Lilla Teaternissa 1951–1953 ja edelleen Wasa Teaterissa 1953–1954. Hänen aviopuolisonsa Henake Schubak toimi Wasa Teaterin johtajana samaan aikaan. Vuodesta 1956 Isaksson näytteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa.
Jatkosodan aikana Isaksson oli Nylands Nationin rintamakiertueella Itä-Karjalassa ja Karjalan kannaksella Marie Louise Aspelinin ja Kyllikki Forssellin kanssa. Hänen ohjelmanumeroihinsa sisältyi tanssia, laulua ja runojen lausuntaa.
Eda Ahi

Eda Ahi (s. 1990 Tallinna) on virolainen runoilija ja kielenkääntäjä. Hän sai ensimmäisellä kokoelmallaan (Maskiball) Betti Alver -palkinnon kirjallisten debyyttien kategoriassa.
Ahi kasvoi kaksikielisessä (viro, venäjä) perheessä. Hänen tuotantoonsa ovat vaikuttaneet sekä venäläinen kirjallisuus että Betti Alver. Hän sai kandidaatin arvon romaanisissa kielissä sekä kulttuureissa Tallinnan yliopistosta ja sitten maisterin arvon Euroopan unionin sekä Venäjän tutkimuksessa Tarton yliopistosta. Hän on työskennellyt diplomaattina Ukrainassa. 
Ahi on käyttänyt runoissaan loppusointuja ja runsaasti sanaleikkejä. Hän on saanut kriitikoilta myönteistä palautetta tyylinsä ja rytminsä omaperäisyydestä. Hänen debyyttikokoelmaansa luonnehdittiin klassiseksi runoudeksi, jossa on kuitenkin myös leikkisyyttä ja ilkikurisuutta. Kokoelmissa Julgeolek (2014) ja Sadam (2017) on paikoitellen surumielisiä ja vakavia sävyjä. Ahi on käsitellyt runoudessaan muun muassa Venäjän sotatoimia Ukrainassa.
Ahi on kääntänyt kirjallisuutta italian ja venäjän kielistä viroksi.
Annabel Chong

Annabel Chong, alkuaan Grace Quek (s. 22. toukokuuta 1972 Singapore) on singaporelainen pornonäyttelijä. Hän opiskeli Lontoossa lakia stipendin avulla. Tänä aikana hän joutui joukkoraiskauksen uhriksi. 21-vuotiaana hän ryhtyi opiskelemaan valokuvausta ja naistutkimusta Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän aloitti pornouransa samoihin aikoihin. Hän on esiintynyt 31 pornoelokuvassa ja muutamassa dokumenttielokuvassa.
Hänelle luvattiin 10 000 Yhdysvaltain dollaria esiintymisestä pornoelokuvassa World's Biggest Gang Bang (1995), mutta sitä ei koskaan maksettu hänelle. Nykyään hän työskentelee web-suunnittelijana ja tietokanta-asiantuntijana.
Vuonna 1999 julkaistiin hänestä kertova dokumenttielokuva Sex – The Annabel Chong Story.
Frank Darabont

Frank Darabont (s. 28. tammikuuta 1959 Montbéliard, Ranska) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja.
Darabont on ohjannut muiden muassa Stephen Kingin teoksiin pohjautuvat elokuvat Rita Hayworth – avain pakoon (1994), Vihreä maili (1999) ja The Mist – usva (2007). Hän oli myös käsikirjoittamassa elokuvaa Kärpänen II (1989). Darabont on saanut kolme Oscar-ehdokkuutta vuosina 1995 ja 2000. Hän oli lisäksi Golden Globe -ehdokkaana vuonna 1995.
Darabont oli luomassa The Walking Dead -televisiosarjaa, jota hän on myös tuottanut ja käsikirjoittanut. Lisäksi hän ohjasi sarjan pilottijakson.
Ranskassa syntyneen Darabontin unkarilaiset vanhemmat pakenivat Unkarin kansannousua vuonna 1956.
Mun ainoot 30 minsaa

Juoni

35-vuotias Jaana on ollut jo vuosikaudet töissä pienellä paikkakunnalla sijaitsevalla LoveBurger-pikaruokaravintolassa. Jaanan työkaverit ovat kymmenen vuotta nuorempia ja pitävät Jaanaa "harmaana hiirulaisena". Ensimmäisessä jaksossa LoveBurgeriin saapuu Ville, joka on ohikulkumatkalla Ouluun tapaamaan sairasta pikkusiskoaan. Molemmat kuitenkin tekevät toisiinsa vaikutuksen ja Ville palaa LoveBurgeriin viikosta toiseen.
Petteri Hakkarainen

Petteri Hakkarainen (s. 1967 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja tietotekniikan kouluttaja. Hakkarainen on koulutukseltaan tradenomi. 
Hän on kirjoittanut nykykielisen humoristisen romaanin Kalevalasta nimeltään Väinämöinen, vanhana syntynyt (Johnny Kniga, 2004). 
Hakkaraisen toinen romaani on Psykiatri Käävän vaimoharhat (Reuna, 2014).
Toni Doblas

Seurajoukkueura

Doblas on syntynyt Dos Hermanasin kaupungissa Sevillan maakunnassa ja on sevillalaisseura Betisin kasvatti. Hän pelasi seuran reservijoukkueessa neljä kautta ja siirtyi sieltä lainasopimuksella kaudeksi 2003–2004 Xereziin. Hän pelasi lainakauden aikana vain neljä ottelua ja palasi tämän jälkeen takaisin kasvattajaseuraansa. Doblas sai lähes heti kauden 2004–2005 alkupuolella kutsun seuran edustusjoukkueeseen Pedro Contrerasin ja Toni Pratsin ollessa loukkaantuneina.
Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ja maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 24. lokakuuta 2004 ottelussa Getafea vastaan. Hän onnistui säilyttämään ykkösvahdin asemansa läpi kauden ja pelasi yhteensä 29 sarjaottelua. Copa del Reyn loppuottelussa joukkue voitti Osasunan maalein 2–1 ja saavutti näin seurahistoriansa toisen Espanjan cupin voiton. Elokuussa 2005 hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa.
Doblas oli myös isossa osassa joukkueen karsiessa Mestarien liigaan kaudeksi 2005–2006, kun hän torjui rangaistuspotkun kolmannen karsintakierroksen ottelussa Monacoa vastaan. Betis eteni lopulta lohkovaiheeseen yhteismaalein 3–2. Kauden aikana hänen peliesityksensä olivat kuitenkin ajoittain epävarmoja ja lopulta hän menetti ykkösvahdin paikkansa Contrerasille. Doblas pelasi kauden aikana 24 sarjaottelua ja sama toistui myös seuraavalla kaudella 2006–2007, kun hän pelasi 22 sarjaottelua.
Ennen kauden 2007–2008 alkua hän loukkaantui ja joutui olemaan sivussa pelikentiltä viiden kuukauden ajan. Hänen odotettiin kamppailevan ykkösvahdin paikasta yhdessä kesällä joukkueeseen hankitun Ricardon kanssa. Doblas palasi kokoonpanoon kuitenkin vasta huhtikuun 2008 lopussa ja lopulta myöhemmin kesäkuussa hänet vapautettiin sopimuksestaan. 1. syyskuuta 2008 hän teki sopimuksen Segunda Divisiónissa pelanneen Real Zaragozan kanssa. Hän pelasi kauden aikana 14 sarjaottelua ja sen päätteeksi hänet vapautettiin jälleen sopimuksestaan.
Doblas siirtyi marraskuussa 2009 Huescaan, jossa hän pelasi kauden aikana 29 sarjaottelua. Kesällä 2010 hän palasi Real Zaragozaan kaksivuotisella sopimuksella.
Zaragozan jälkeen Doblas edusti Azerbaidžanin liigassa pelaavaa Xəzər-Lənkərania, josta hän siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan Napoliin. Elokuussa 2014 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin loukkaantuneen Michael Tørneksen korvaajaksi.
HJK:sta Doblas siirtyi maaliskuussa 2015 UE Cornellaan Espanjan kolmannelle sarjatasolle Segunda División B:hen, mistä hän siirtyi elokuussa Intian Superliigan Delhi Dynamosiin. Delhistä hänet lainattiin myöskin Segunda Division B:n CD Toledoon neljäksi kuukaudeksi helmikuussa 2016. Tammikuussa 2017 Doblas siirtyi Delhistä ilman siirtokorvausta Espanjan toisen sarjatason Extremaduraan, mistä hän siirtyi heinäkuussa edelleen maksutta kolmannen sarjatason espanjalaiseen San Fernandoon. Tammikuussa 2018 hän siirtyi San Fernandosta jälleen ilman siirtokuluja Filippiinien pääsarjan Ceres-Negrosiin. Hänen sopimuksensa päätyttyä tammikuussa 2019 Doblas lopetti uransa.
Sibeliuksen syntymäkoti

Sibeliuksen syntymäkoti on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva kotimuseo, joka on perustettu vuonna 1965. Hallinnollisesti museo kuuluu Hämeenlinnan kaupunginmuseon alaisuuteen. Osoitteessa Hallituskatu 11 sijaitsevan puurakennuksen rakennutti Henrik Hernstedt vuonna 1834. Säveltäjämestari Jean Sibelius syntyi talossa vuonna 1865 ja asui siellä lapsuusvuotensa. Rakennuksessa on toteutettu sen historian aikana useita muutostöitä ja remontteja, joista viimeisin toteutettiin vuonna 2007. Viimeisimmässä restauroinnissa oli tavoitteena kunnostaa museorakennus mahdollisimman tarkasti Sibeliuksen varhaislapsuuden eli 1860-luvun aikaiseen asuun. Museoon on mahdollista hankkia yhteislippu, jolla pääsee kolmeen keskustan museokohteeseen eli Museo Skogsteriin, Sibeliuksen syntymäkotiin sekä Palanderin taloon.
Kristallisuola

Kristallisuola eli intiaanisuola tai ruususuola on kallioperästä louhittavaa mineraalisuolaa, joka sisältää natriumkloridin lisäksi muita suoloja, kuten kaliumkloridia ja magnesiumsulfaattia. Nimi Ruususuola tulee punertavasta väristä, joka syntyy mm. mangaanista ja raudasta. Nimi intiaanisuola tulee suolan louhintapaikan Uyunin suolajärven seudun asukkaista, Chilen ja Bolivian rajalta Andeilta. Kristallisuola tulee Himalajalta.
Matka maailman ympäri (piirrossarja)

Erot kirjaan

Piirrossarja on hyvin uskollinen alkuperäisteokselle, mutta siihen on lisätty keskeisiksi hahmoiksi Tiko, Transfer ja Bully. Transfer, joka pyrkii sabotoimaan Foggin matkaa, aiheuttaa useita läheltä piti -tilanteita, joita on piirrossarjassa enemmän kuin romaanissa. Sarjaan on myös lisätty Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan sijoittuvia seikkailuita, joita ei kirjassa ole.

Sarja Suomessa

Sarja esitettiin ensi kerran Suomen televisiossa Yle TV1-kanavalla vuonna 1985 alkuperäisellä espanjan kielellä. Suomennoksen tekijänä Sini Sovijärvi. 
Yleisradion toteuttama suomen kielelle jälkiäänitetty sarja ensiesitettiin Yle TV1-kanavalla vuosina 1990–1991. Suomenkielinen versio on esitetty uusintana vuosina 1995, 2000 ja 2010–2011.

Julkaisut

Select Video Ab julkaisi sarjan jaksot 1–4 suomenkielisellä puheella vuokravideotallenteina. Sarjan nimi vuokratallenteissa on Willy Fog seikkailee maailman ympäri. Näissä tallenteissa ääninäyttelijöinä toimivat Matti Ranin, Kauko Helovirta, Matti Olavi Ranin, Jarno Hiilloskorpi, Aaro Jaronen, Sirkka Harpovaara, Pekka Merinen, Matti Merinen, Eero Merinen, Ari Ryynänen ja Taisto Santikko.
Sarjan 26 osaa on tiivistetty myös 75 minuuttia pitkäksi televisioelokuvaksi, joka on esitetty muiden maiden televisiossa. Alun perin Suomessa se julkaistiin videolle vuonna 1995 Castle Communicationsin julkaisemana ja Sesam Juniorin tuottamana. Myöhemmin vuonna 2001 Pan Vision julkaisi elokuvan uudestaan VHS:lle sekä DVD:lle. Elokuvaversion on jälkiäänittänyt suomeksi PVP Voice Oy. Tässä dubbauksessa näyttelijät Eero Saarinen ja Heikki Määttänen olivat mukana Yleisradion 1990-luvun alussa tehdyssä jälkiäänityksessä. Muut ääninäyttelijät ovat Ari-Matti Hedman, Elise Langenoja, Minna Tasanto, Anssi Känsälä ja Pauli Virta.
Finnkino julkaisi huhtikuussa 2008 sarjan suomenkielisen version kaikki jaksot kuuden DVD-levyn boksissa.

Jatkosarja

Sarjalle tehtiin vuonna 1993 26-osainen jatkosarja Willy Fog 2, joka Suomessa on esitetty nimillä Matka maailman keskipisteeseen (osat 1–13) ja Matka kapteeni Nemon kanssa (osat 14–26). Sarja perustuu Vernen kirjoihin Matka Maan keskipisteeseen ja Sukelluslaivalla maapallon ympäri. Jatko-osissa käytettiin samoja hahmoja kuin Matka maailman ympäri -sarjassa, toisin kuin niissä Vernen kahdessa kirjassa, joihin jatko-osat pohjautuvat.

Musikaali

Piirrossarjaan perustuva musikaali sai ensi-iltansa Madridissa vuonna 2008 sarjan 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Näytelmän pääosissa olivat Jaume Ortonobas (Phileas Fogg), Laura Toledo (prinsessa Romy), José Troncoso (Passepartout) sekä Celia Vioque (Tiko).
Finnish Blues Awards

Finnish Blues Awards on suomalainen blues-musiikin palkintogaala, joka järjestettiin ensimmäisen kerran 21. maaliskuuta 2015 Helsingissä, Virgin Oil Co -ravintolassa .

Historia

Ensimmäisessä gaalassa palkittiin vuoden parhaita kolmessa eri kategoriassa sekä jaettiin elämäntyöpalkinto. Gaalassa esiintyivät Robbie Hill, Huff & Puff, Erja Lyytinen, Honey B & T-Bones, Lena & The Slide Brothers, Micke Björklöf & Bluestrip, Little Willie & Night Train, Jo' Buddy & Down Home King III, Helge Tallqvist & Ina Forsman Combo, White Knuckles Trio. Juontajina Lauri "Arno" Ankerman ja Olavi Rytkönen.