google/wiki40b huggingface dataset:
Reginald Bratton

Pelaajaura

Lenoir-Rhynen yliopistoa opiskeluaikanaan edustanut Bratton siirtyi vuonna 2009 Eurooppaan, brittiläiseen Worthing Thunderiin, jonka jälkeen hän pelasi Espanjassa ja Marokossa. Joulukuussa 2012 Tampereen Pyrintö etsi sijaista loukkaantuneelle Kenneth Lowelle, ja seura solmi paluuta Eurooppaan halunneen Brattonin kanssa kahden kuukauden sopimuksen. Korisliigan lisäksi Bratton pelasi Pyrinnössä myös yhden EuroChallenge-ottelun. Hän teki Korisliigan piste-ennätyksensä, 26 pistettä, 30. joulukuuta 2012 ottelussa Lappeenrannan NMKY:tä vastaan.
6. tammikuuta 2013 pelatussa ottelussa LrNMKY:tä vastaan Bratton loukkasi vaarattomalta näyttäneessä tilanteessa jalkaansa. Jatkotutkimuksissa todettiin, että jalasta oli katkennut akillesjänne. Parantumisajaksi arvioitiin 5–6 kuukautta. Pyrinnössä Bratton ehti pelata seitsemässä ottelussa.
Syksyllä 2015 Bratton siirtyi Suomeen, I-divisioona B:ssä pelanneeseen Namika Lappeenrantaan. Marraskuussa hän siirtyi I-divisioona A:ssa pelanneeseen Korihaihin. Brattonin Korihait-sopimus oli aluksi kuukauden mittainen laina- ja samalla try-out-sopimus. Bratton kuului Korihaiden miehistöön kauden loppuun asti, ja joukkue voitti M1DA:n mestaruuden nousten samalla Korisliigaan. Nopeasti kauden päättymisen jälkeen Bratton teki Korihaiden kanssa jatkosopimuksen seuraavaksi kaudeksi. Sopimus purettiin lokakuussa 2016.
Eritrean lippu

Eritrean lippu on Eritrean käyttämä tunnus, joka on otettu käyttöön 5. joulukuuta 1995. Sen punaisessa osassa on seppele, jonka sisässä on oliivioksa, joka symboloi vuonna 1952 johdettua lippua. Myös aiemmissa Eritrean lipuissa on ollut seppele ja oliivioksa. Eritrean presidentin lippu on lähestulkoon samanlainen kuin valtiolippu, mutta siinä on oliivioksan sijaan kameli ja Eritrean vaakuna.
Tatjana Lioznova

Tatjana Mihailovna Lioznova (ven. Татьяна Михайловна Лиознова; 20. heinäkuuta 1924 Moskova, Neuvostoliitto – 29. syyskuuta 2011) oli venäläinen ohjaaja, joka muistetaan muun muassa minisarjasta Kevään seitsemäntoista hetkeä (1973). Hän teki myös täyspitkiä elokuvia, joihin kuuluu Aamulla varhain (Rano utrom, 1966). 
Lioznovasta tehtiin Neuvostoliiton kansantaiteilija vuonna 1984.
Fred Johnson

Fred Johnson (6.elokuuta 1899 Dublin - 4.12.1971, Lontoo) oli irlantilainen näyttelijä.
Fred Johnson teki eri rooleja pitkän uransa mittaan.
Huomattavan osan rooleistaan hän teki nimenomaan TV:lle.  
Maininnan arvoisia ovat Saiturin joulu (1951), Poltettujen noitien hotelli (1960) ja Martti Luther (1953). 
Seth Holtin elokuvassa Pelon tunne hän esitti päähenkilön isää joka oli tuolloin tosiasiassa kuollut.
Taurian puisto

Taurian puisto (ven. Таври́ческий сад, Tavritšeski sad) on 21,1 hehtaarin laajuinen puistoalue Pietarin keskustassa Venäjällä.
Arkkitehti Ivan Starovin ja puutarhuri William Goldin suunnittelema maisemapuisto on istutettu vuosina 1783–89 vieressä sijaitsevan Taurian palatsin yhteyteen. Tasaiseen maastoon kaivettiin kaksi lampea, jotka täytettiin Liihan kanavan vedellä. Kaivuutöiden yhteydessä syntyneestä maa-aineksesta laadittiin pieniä kukkuloita. Puisto avattiin yleisölle vuonna 1866. Alkuperäistä suunnitelmaa muutettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Ympäröivä aita on vuodelta 1896.
Vuonna 1930 alue nimettiin Ensimmäiselle viisivuotissuunnitelmalle omistetuksi kulttuuri- ja lepopuistoksi. Toisen maailmansodan aikana sitä käytettiin sotilaiden koulutukseen, kuorma-autojen korjauspaikkana ja kasvimaana. Vuodesta 1956 lähtien siellä toimi kaupungin lastenpuisto.
Vanhoja tammia, lehtikuusia ja lehmuksia on säilynyt etupäässä puiston reunamilla. Keskiosassa on nurmialueita sekä sodan jälkeen istutettuja puita ja pensaita. Puistossa on Leningradin puolustuksen nuorille sankareille omistettu muistomerkki (1962) sekä Pjotr Tšaikovskin (1990) ja Sergei Jeseninin (1995) patsaat. Viimeisimmät uudistus- ja korjaustyöt tehtiin 2000-luvun alussa. Kova käyttö lasten leikkipaikkana ja pallokenttänä kuluttaa puiston istutuksia.
Taurian puisto sijaitsee kaupungin keskustassa Špalernaja-, Tavritšeskaja-, Kirotšnaja- ja Potjomkinskajakatujen ympäröimänä. Lähin metroasema on Tšernyševskaja.
Havaijinmonarkki

Levinneisyys

Havaijinmonarkkia tavataan kotoperäisenä Havaijin saarella. Laji on vähenemässä pääasiassa vieraslajien ja tautien takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Silvaner

Silvaner on valkoinen viinirypälelajike. Se on Saksan yleisimpiä valkoviinirypäleitä, missä sitä viljellään noin 5 % koko viininviljelypinta-alasta. Pinta-alallisesti Silvaneria viljellään eniten Saksassa Rheinhessenin alueella ja suhteellisesti eniten, rypäleen kotiseudulla, Frankenin alueella. Silvaner kypsyy aiemmin kuin Riesling ja on vähemmän vaativa lajike.

Historia

Ensimmäiset dokumentoidut tiedot Silvaner-viljelmistä ovat vuodelta 1659 Würzburgin lähellä sijaitsevasta Castellin kylästä.
Aurajoki (yritys)

Aurajoki Oy on vuonna 1967 perustettu yritysryhmä, jonka palveluita ovat kuumasinkitys, muut elektrolyyttiset pinnoitteet, maalaus sekä infra, kuten erilaiset teräsrakenteet ja voimalinjarakenteet. Yrityksen markkina-alueena ovat Itämeren ympärysvaltiot.
Geoff Rowley

Geoffery Joseph Rowley (s. 6. kesäkuuta 1976, Liverpool, Englanti) on ammattilaisrullalautailija, joka nykyisin asuu Huntington Beachissä, Kaliforniassa. Geoff aloitti rullalautailun 13-vuotiaana, ja on rullalautaillut yli 18 vuotta. Hän varttui Ison-Britannian kaduilla lautaillen ja valittiin Thrasher-lehden vuoden rullalautailijaksi vuonna 2000. Hänen nimikkotemppunsa on Rowley Darkslide. Geoff nauttii valokuvaamisesta ja metsästämisestä, vaikka omaakin vahvan vegaanihistorian. Myös straight edge -aatteen Geoff on hylännyt menneisyyteen.
Jumpstyle

Historia

Jump-tanssi syntyi Belgiassa n. vuonna 1997 - Tanssi ei muuttunut syntyestään. Vuonna 2005 Jump alkoi levittäytyä koko eurooppaan ja kaikkia alkoi kiinnostaa enemmän kyseinen tanssi. Ensimmäiset jumpstyle tanssijat ovat tanssineet "Oldskool" -lajia joka kuuluu Jumpstyleen. Kuitenkin se näytti aika toistuvalta kun tanssissa käytettiin samat perusaskeleet, liikkeet ja temput, joten tanssi jatkoi kehittymistä. Vastaavasti syntyivät uudet jumpstyle ala-lajit: Freestyle, Starstyle, Tekstyle... Myöhemmin venäjällä kehittyi pikkuhiljaa uusi laji: Sidejump. Kaikista uusin tällä hetkellä on Ownstyle joka kehittyi vuodesta 2008 - 2009:ään, Puolassa. Puolalaiset yhdistivät kaikki jumpstyle ala-lajit ja siitä muodostui Ownstyle. Kuuluisin Ownstyle tanssija on DannieL - hän näytti kunnon Ownstyle tanssin, ja teki siitä tanssista kuuluisan omilla älyttömillä videoilla. Jumpstyle tanssijoita kertyi jokaisessa maassa paljon, joten alettiin tehdä tapaamisia eli ns. "meet-up":peja. Se tarkoittaa sitä, että kaikki jumpstyle tanssijat kokoontuvat johonkin kaupunkiin (omassa maassa oma jumpstyle miitti) ja siellä he kilpailevat toisia vastaan eli tekevät "battle"n, tanssivat ryhmä jumpstyleä, duo. Kaikki tuo tallennetaan videokameralle ja lähetetään halutessaan youtubeen. Mm. Käyttäjältä GoldInferno on hyviä esimerkkejä tästä. Nykyään kaikki jumpstyle tanssijat tanssivat Hardstyle musiikkiin. Ennen tanssittiin Jump ja Jumpstyle -musiikkiin.

Kulttuuri

Nykyään jumpstylen harrastajat levittävät omia videoitaan videopalvelu YouTuben kautta. "Tricks" kopioidaan usein muilta, toisista tyyleistä, tai keksitään itse.
Suurimmat jumpstyleyhteisöt omaavat maat ovat mm. Venäjä ja Puola. Näissä maissa suosituimmat tanssityylit ovat Sidejump, sekä (Polish) Ownstyle. Venäjällä on perustettu kuuluisakin yhdistys Jumpstylers.ru, joka järjestää kilpailuja, eli ns "leagues". Kilpailut tapahtuvat YouTubeen lähetettyjen videoiden kautta. Arvostelijoina toimivat kilpailun järjestäjät. Arvostelukriteereinä ovat mm. liikkeiden puhtaus, tasapaino, "spinnien" nopeus ja puhtaus, sekä tanssin energisyys. Myös Puolassa on järjestetty vastaavanlaista toimintaa. Nyt joidenkin maiden yhteisöt, kuten Tanskan, seuraavat esimerkkiä ja perustavat hekin omia kilpailujaan.
Tommolankatu 5 (liikerakennus)

Tommolankatu 5 on Kouvolan Korjalan kaupunginosassa sijaitseva punatiilinen liikerakennus. Se on rakennettu vuonna 1989 ja laajennettu 1996. Rakennuksessa toimi vuoteen 2012 asti Kouvolan K-Citymarket.
Syyskuussa 2012 rakennus jäi lähes kokonaan tyhjilleen, kun Kauppakeskus Veturi valmistui Valtatie 6:n pohjoispuolelle ja K-Citymarket sekä muita rakennuksessa toimineita liikkeitä siirtyi sinne. Vain Isku jäi rakennukseen. 
Vuonna 2018 RTV-Yhtymä osti entisen Citymarketin rakennuksen ja sinne avattiin uusi RTV-myymälä vuonna 2019. Rakennukseen on tulossa mahdollisesti lähiaikoina myös muita vuokralaisia.

Historia

Rakennus rakennettiin vuonna 1989 uutta Citymarketia varten ja Citymarket sekä Isku ja muita liikkeitä aloitti toiminnan rakennuksessa vuonna 1989. 
Vuonna 1996 parkkipaikan puolelle rakennettiin matala laajennusosa, jossa aloitti toiminnan Seppälä, Dressmann ja Rolls -pikaruokaravintola. Samalla rakennuksen aulatilat uusittiin ja Citymarket remontoitiin kokonaan uuden K-Citymarket -brändin ilmeen mukaiseksi. 
Syksyllä 2007 Kesko ilmoitti rakentavansa uuden suuren kauppakeskuksen Kuutostien pohjoispuolelle, Kuusankosken Tervaskankaalle. Vuonna 2010 alkoi keskuksen rakennustyöt ja Kesko kertoi, että lukuisa määrä Kouvolan liikkeitä siityy uuteen kauppakeskukseen, mukaan lukien K-Citymarket ja muut rakennuksen liikkeet lukuunottamatta Iskua. 
Uusi Kauppakeskus Veturi avattiin torstaina 13. syyskuuta 2012. Edeltävänä päivänä eli keskiviikkona 12.9.2012 Tommolankadun rakennuksessa ovensa sulki K-Citymarket, Seppälä, Dressmann, Rolls ja Musta Pörssi. 
Rakennus jäi suurimmilta osin tyhjilleen ja muutaman sadan metrin päässä sijaitsevan kauppakeskuksen takia entisen Citymarketin rakennukseen löytyi uusi omistaja ja vuokralaisia vasta syksyllä 2018. 
Syksyllä 2018 RTV-Yhtymä osti entisen Citymarketin rakennuksen. Marraskuussa 2018 rakennuksessa alkoi remontti ja sinne avattiin uusi RTV-myymälä vuonna 2019. Rakennukseen on tulossa mahdollisesti lähiaikoina myös muita vuokralaisia.
Johannes Bessarion

Basilius Bessarion (noin 1403–1472), joka käännösvirheen takia tunnetaan paremmin nimellä Johannes Bessarion, oli katolinen kardinaali, piispa ja Konstantinopolin latinalainen titulaaripatriarkka. Hän oli yksi niistä kreikkalaisista oppineista, jotka osallistuivat klassisten filosofien teosten kääntämiseen latinaksi 1400-luvulla.
Bessarion syntyi Trebizondissa eri lähteiden mukaan joko vuonna 1389, 1395, 1400 tai 1403. Hänet lähetettiin Konstantinopoliin kouluun; vuonna 1423 hän teki munkkilupauksen ja vuonna 1426 hänestä tuli ortodoksisen kirkon diakoni. Vuonna 1437 keisari lähetti hänet Firenzeen osana ortodoksien valtuuskuntaa, joka neuvotteli roomalaiskatolisen kirkon kanssa yhdistymisestä. Samana vuonna hänestä tuli Nikean metropoliitta.
Kokouksen aikana Bessarion liittyi roomalaiskatoliseen kirkkoon; häntä syytettiin lahjusten vastaanottamisesta, sillä hänestä tuli kokouksen jälkeen kardinaali. Kääntymyksen takia Bessarionin asema Firenzen kirkolliskokouksessa herättää yhä epämiellyttäviä ajatuksia joissakin ortodoksisissa tutkijoissa.
Andros Townsend

Maajoukkueura

Englannin maajoukkueen päävalmentaja Roy Hodgson valitsi Townsendin hieman yllättäen MM-karsintaotteluihin Moldovaa ja Ukrainaa vastaan.
Fontana di Trevi

Fontana di Trevi on suihkulähde Quirinalen alueella Roomassa. Se on kaupungin suurin ja tunnetuin suihkulähde. Vuonna 1762 valmistunut suihkulähde sisältää suuren tekokallion, altaan ja 20 metriä korkean ja 26 metriä leveän seinän, joka on koristeltu barokkielementeillä palatsin julkisivuksi. Kompleksin keskellä, tekokallion päällä, lepää meren jumala Okeanos merihevosten vetämässä vaunussa. Barokkiseinän reunasyvennyksiin on myös sijoitettu yltäkylläisyyden ja parantavan voiman jumalat.

Historia

Suihkulähteen suunnitteli Nicola Salvi paavi Klemens XII:n käskystä ja sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1732. Suihkulähde valmistui vuonna 1762 sekä suunnittelijan ja rakennuttajan jo kuoltua.  Vesi suihkulähteeseen johdettiin Aqua Virgo nimisen akveduktin kautta ja sen yksi tehtävistä oli koristaa vesijohdon päätepistettä. 
Vuonna 1998 vesilähteen vuotokohtia korjattiin ja siihen asennettiin uudet pumput. Tammikuussa vuonna 2013 julkistettiin tieto, että italialainen muotitalo Fendi sponsoroi suihkulähteen peruskorjauksen. Peruskorjaus kestää 20 kuukautta ja maksaa yli 2 miljoonaa euroa. Korjaaminen alkoi 5. kesäkuuta 2014.

Populaarikulttuurissa

Näyttelijä Anita Ekberg kahlasi Trevin suihkulähteessä Federico Fellinin elokuvassa Ihana elämä (1960).
Trevin suihkulähteeseen liittyy uskomus: jos Roomassa vieraileva heittää kolikon suihkulähteeseen, hän palaa kaupunkiin takaisin. Kolikot kerätään pois maanantaiaamuisin ja ne lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen.
Juha Siira

Juha Kalervo Siira (s. 10. tammikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen, 1970- ja 1980-luvuilla olympialaisissa kilpaillut  purjehtija.
Siira sijoittui olympialaisten Tornado-luokassa 13:nneksi Montrealissa 1976 ja kuudenneksi Moskovassa 1980. Parinaan hänellä oli Pekka Narko. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1979. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli viides vuonna 1978 sekä kuudes vuosina 1975 ja 1977. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1976.
Seuratasolla Siira edusti Tuusulan Purjehtijoita ja Helsingfors Segelklubbia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1973–1975 ja 1977–1980 Pekka Narkon kanssa.
Juha Siira ja Pekka Narko valittiin vuoden 1978 parhaiksi suomalaispurjehtijoiksi.
Olli Sirén

Olli Sirén (s. 6. tammikuuta 1984) on yksi Ravintolapäivän alullepanijoista. 
Hän on entinen viestintätoimisto Miltton Creativen toimitusjohtaja. Nykyään Sirén toimii suunnittelijana Milttonilla. 
Sirén on kotoisin Porvoon maalaiskunnasta, josta hän muutti lukiolaisena Helsinkiin. Hän on työskennellyt dj:nä Radio Helsingissä ja freelance-tuottajana.
Kaupunkitoimittajat ry valitsi Sirénin vuoden 2011 kaupunkilaiseksi. Aiemmin hän ryhmineen sai Suomi-palkinnon ravintolapäivän kehittämisestä. Palkittu ja maailmalle levinnyt Aleppon kellot -kampanja käynnistyi Olli Sirénin ehdotuksesta.
Sirén on ollut ideoimassa myös We Love Helsinki -tapahtumia, esimerkiksi Lasten Kaupunki -tapahtumaa ja Soivaa Korttelia sekä Kuorokäytävä-tapahtumaa Sofiankadulla, ja suunnitteilla on kivijalkakeittiö, joka olisi kaikkien ruoanharrastajien käytössä.
Sirénin puoliso on toimittaja Anna Vanninen. Heillä on yksi lapsi.
Aku Ankan taskukirja

Aku Ankan taskukirja on Suomessa vuodesta 1970 julkaistu, nykyään kerran kuukaudessa ilmestyvä taskukokoinen Disney-sarjakuvakirjasarja. Se on myös kaikkein vanhin edelleen alkuperäisellä nimellään ilmestyvä Disneyn sarjakuvajulkaisu Suomessa.
Kuukausittain ilmestyvien taskukirjojen lisäksi vuosittain ilmestyy 2–4 erikois- ja teemanumeroa. Kirjojen sarjakuvat ovat pääasiassa italialaista alkuperää. Tarinat ovat käännöksiä Italian Topolino-lehden sarjakuvista. Koko olemassaolonsa ajan Aku Ankan taskukirja on ollut erittäin suosittu julkaisu. Se on eräs Suomen myydyimpiä kuukausittain ilmestyviä julkaisuja. Nykyisin sen voi tilata myös sähköisessä muodossa.

Historia

Vuoteen 1991 (numeroon 142) saakka taskukirjat käännettiin suomeksi saksankielisistä taskukirjoista, jotka taas olivat monesti käännöksiä ranskalaisista taskukirjoista. Nämä alkukieliset taskukirjat sisältävät ranskalaisten ja saksalaisten toimitusten valitsemia italialaisia sarjoja, joiden tarinat on sidottu toisiinsa erikseen piirretyn kehyskertomuksen avulla. Nämä kehyskertomukset – ns. esinäytökset – olivat siihen asti yksi suomenkielisen taskukirjan tavaramerkeistä. Esinäytökset palasivat taskukirjoihin uudelleen heinäkuun 2006 numerossa 319 (Miljoonakaappaus), joka oli samalla johdanto taskukirjan 320 ensimmäiseen tarinaan. Sen jälkeen esinäytöksiä on nähty kahdesti: numeroissa 354 (Pallo hallussa) ja 374 (Valiojoukko).
Painatuskulujen laskemiseksi taskukirjoja julkaistiin alkujaan puoliksi nelivärisinä, puoliksi mustavalkoisina siten, että joka toinen aukeama oli värillinen ja joka toinen mustavalkoinen. Samoin oli ainakin Ruotsissa.
Taskukirjat muuttuivat kokonaan nelivärisiksi vuoden 1993 alusta. Ensimmäinen kokonaan värillinen taskukirja oli numero 154 (Nyt nappaa!). Myöhemmin myös vanhojen taskukirjojen uusintapainoksia ryhdyttiin tekemään kokonaan värillisinä.
Marraskuussa 2007 markkinoille ilmestyi uusi Mini-Taskari, joka on huomattavasti normaalia taskukirjaa pienempi. Mini-Taskareiden julkaiseminen lopetettiin vuonna 2012 huonon menekin ja nousseiden painokustannusten takia.
Taskukirjojen numero 1–79 takakansissa on Aku Ankka -aiheinen kuva. Numeroissa 80, 81 ja 82 on kuvan lisäksi kyseisen taskukirjan sisällysluettelo. Numeroiden 83–145 takakansissa on mainoksia edellisistä numeroista. Tästä eteenpäin takakansissa on seuraavan taskukirjan numero, nimi ja kansi.
Aku Ankan taskukirjoista on julkaistu useita erikielisiä muunnelmia lukuisissa maissa. Näihin lukeutuvat muun muassa sisarjulkaisut Lustiges Taschenbuch Saksassa ja Kalle Ankas Pocket Ruotsissa. Aku Ankan taskukirja on tunnettu myös nykyajan ilmiöitä toisinaan jäljittelevistä sarjoista. Aku Ankan taskukirjan kannet ja sarjat ovat jäljitelleet muun muassa Tähtien sotaa ja Tintin seikkailuita.

Vastaanotto

Alkuvuosina sarjakuvakriitikot moittivat sarjan käännöstä ja piirrostyötä, jonka taso vaihteli huonosta keskinkertaiseen. Sarjainfo-lehden suuressa albumikatsauksessa vuonna 1983 sarjaa kuvattiin nopeasti rutiinilla piirretyksi hengettömäksi sarjakuvaksi, joka on sisällöltään pelkkää tyhjää koheltamista.
Kiinan kansan neuvoa-antava poliittinen konferenssi

Historia

Konferenssi perustettiin 1945 sisällissodassa olleiden kommunistien ja Guomindangin välille neuvotteluelimeksi, ja se kokoontui ensimmäisen kerran 11.-31. tammikuuta 1946. Sisällissodan päätyttyä 1949, konferenssi toimi ensimmäiset vuodet lainsäädäntövallanpitäjänä, kunnes perustuslain muutos 1954 antoi kys. vallan kansankongressille. Tuon jälkeen konferenssi on päätynyt nykyiseen seremonialliseen rooliin. Mm. Kiinan viimeinen keisari Pu Yi ja Sun Yat-senin vaimo Song Qingling toimivat sen jäseninä.
Diablo II

Tarina

Diablo II jatkaa ensimmäisen pelin aloittamaa tarinaa, jonka lopussa Diablon päihittänyt sankari oli ottanut Diablon sielukiven (esineen, johon voi vangita enkelin tai demonin) ja iskenyt sen omaan kalloonsa toivoen näin saavansa Diablon hallintaansa. Sankari kuitenkin joutui hitaasti Diablon vaikutuksen alle ja alkoi menettää mielensä ja kehonsa hallinnan.
Diablo II:n esinäytöksessä Marius (tarinan kertoja) todistaa nyttemmin Mustana matkalaisena (Dark Wanderer) tunnetun entisen sankarin päästävän useita demoneita majataloon, jossa Marius on istumassa iltaa. Marius on ainoa selviytyjä ja kokee, että hänen täytyy seurata miestä syistä, joita hän itsekään ei tiedä.
Pelaajan hahmo seuraa matkalaisen jalanjäljissä maailman halki. Pelin päätarina jakautuu neljään näytökseen. Pelin aikana selviää, että Diablon tavoitteena on vapauttaa tämän vanhemmat veljet Baal, Tuhon herra, ja Mephisto, Vihan herra.

Varusteet

Hahmot voivat löytää ja ostaa pelissä useita erilaisia panssareita, aseita ynnä muita varusteita. Hahmoluokka ei rajoita pelihahmon kykyä käyttää varusteita (lukuun ottamatta Lord Of Destruction -lisäosan hahmoluokkaspesifisiä esineitä), mutta kullakin esineellä on tietyt vähimmäistaso- ja ominaisuusvaatimukset, jotka pelihahmon on täytettävä voidakseen käyttää tavaraa (jos tavara antaa esimerkiksi bonuksia tietyn hahmoluokan kykyyn, ei näitä bonuksia luonnollisesti saa eri hahmolla). Lisäksi vain Barbaari voi käyttää kahta asetta yhtä aikaa. Aseilla ja panssareilla on vain tietty määrä kestopisteitä, ja niiden loppuessa varuste hajoaa korjauskuntoon. Tavarat on mahdollista korjauttaa kaupungeissa.
Tavarat on jaoteltu eri luokkiin, jotka erotellaan esineen nimen esittämiseen käytetyn tekstin värillä.

Alttarit

Pelimaailmasta löytyy myös ensimmäisen pelin tapaan alttareita, jotka aktivoimalla pelaaja voi aikaansaada erilaisia asioita. Osa alttareista saa ajan kanssa voimansa takaisin, osa on kertakäyttöisiä.

Online-pelaaminen

Yksi Diablo II:n eduista oli sen hyvin tehty Battle.net -verkkopeliyhteisö. Battle.net onkin yksi Diablo II:n suosion syy. Vielä näinä päivinä sadattuhannet ihmiset pelaavat Diablo II:a internetissä. Verkossa voi luoda Battle.nettiin oman hahmon, jolla ei voi pelata yksinpeliä. Hahmolla voi liittyä peliin ja kerätä tasoja ja varusteita yksin tai ryhmän kanssa.
Lehtoniemi

Palvelut

Lehtoniemessä on S-market Keilankanta, parturiliike, Martti Ahtisaaren koulu (alakoulu).
Sinipunahiippo

Ulkonäkö

Sinipunahiippo on kauttaaltaan väriltään violetin tai punaisen sävyinen. Tasatyviset heltat ovat harvassa. Tasapaksu jalka on ohut ja hauras.

Elinympäristö

Sinipunahiippoa esiintyy metsäympäristössä. Se kasvaa lehtikarikkeessa.
Spell of Iron

Alkuperäinen versio

Flamingo Music julkaisi albumin alkuperäispainoksen vinyylilevyllä ja c-kasetilla, ja Bluelight Records ja japanilainen Zero Corporation CD-levyllä vuonna 1994. Vuonna 2006 albumista ilmestyi uudelleenmasteroitu painos.
”Pharao”-kappale sisältää salaviestin, jonka voi kuulla soittamalla kappaleen takaperin.
Asa Gray

Asa Gray (18. marraskuuta 1810 – 30. tammikuuta 1888) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä. Hänen ansiostaan Pohjois-Amerikan taksonominen tieto saatiin yhdenmukaistettua. Hän suoritti lääketieteen tutkintonsa vuonna 1831, mutta ryhtyikin kasvitieteilijäksi. Vuonna 1842 hänet nimitettiin luonnonhistorian professoriksi Harvardin yliopistoon. Gray ja Charles Darwin olivat ystäviä ja kirjeenvaihtotovereita. Gray oli yksi ensimmäisistä, joille Darwin kertoi teoriastaan.
Gray lahjoitti Darwinille amerikkalaisia kukkia, jotka osaltaan auttoivat Darwinia todistamaan luonnonvalintateoriansa. Gray neuvotteli Lajien synty -kirjan ensimmäisen painoksen julkaisemisesta myös Yhdysvalloissa ja järjesti tekijänoikeuspalkkiot Darwinille. Grayn ja Darwinin ystävyyttä tosin varjosti Grayn syvä uskonnollisuus. Joka tapauksessa Gray kannatti Darwinin ajatuksia ja kirjoitti jopa kirjan, jossa hän pyrki lähentämään darvinisteja ja kirkon kannattajia.
Gray oli Yhdysvaltojen kansallisen tiedeakatemian perustajajäsen.
Maarianhaminan hautauskappeli

Maarianhaminan hautauskappeli (Mariehamns begravningskapell) on hautauskappeli Ahvenanmaan keskuspaikkakunnalla, Maarianhaminassa. Se on valmistunut vuonna 1940, ja sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Lars Sonck.
My Friend Irma

My Friend Irma oli yhdysvaltalainen radiokomediasarja, jota CBS esitti 1947–1957. CBS esitti myös siihen pohjautuvaa televisiosarjaa 1952–1954. Sarjan loi Cy Howard.
Sekä radio- että televisiosarjan pääosissa olivat Marie Wilson ja Cathy Lewis, jotka näyttelivät ystäviä ja asuintoveruksia Irma Petersonia ja Jane Stacya. Irma oli stereotyyppinen tyhmä blondi, ammatiltaan pikakirjoittaja. Jane puolestaan oli looginen ja luotettava. Sarjan radioversio oli hyvin suosittu, ja sen Hooper ratings oli keskimäärin yli 20.
Sarjan pohjalta tehtiin myös vuonna 1949 elokuva Tontut toverukset (My Friend Irma), ja siihen seuraavana vuonna ilmestynyt jatko-osa Tontut toverukset lännessä (My Friend Irma Goes West). Vastoin odotuksia ensimmäisessä elokuvassa yleisön huomio kiintyi pääosanesittäjän sijasta sivuosissa näytelleisiin uusiin näyttelijöihin Dean Martiniin ja Jerry Lewisiin, ja jatko-osassa Irma Petersonin rooli siirrettiinkin taka-alalle.