google/wiki40b huggingface dataset:
Lucas-professuuri

Lucas-professuuri (engl. Lucasian Professor of Mathematics) on Henry Lucasin vuonna 1663 perustama matematiikan professuuri Cambridgen yliopistossa. Virallisesti viran perusti Kaarle II 18. tammikuuta vuonna 1664. Lucasin kuoltua joulukuussa 1663 hän jätti testamentissaan yliopistolle lähes 4 000 kirjaa. Testamentissa hän myös määräsi Lucas-professuurille ehdot, jotka viran haltijan on täytettävä. Eräs ehto oli, ettei viran haltija saa käydä aktiivisesti kirkossa. Ensimmäinen Lucas-professori oli Isaac Barrow ja nykyään virassa on fyysikko Michael Cates.
Marita Joutjärvi

Anne Marita Joutjärvi (s. 6. helmikuuta 1958 Koski Hl.) on suomalainen ruokatoimittaja ja tietokirjailija.

Henkilöhistoria ja ura

Marita Joutjärvi syntyi maanviljelijä Armas Joutjärven ja emäntä Hilppa Pekolan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1997 oli maanviljelijä Seppo Markkula (k. 1993). Joutjärven puoliso on Vittorio Giannini. Joutjärvi tuli ylioppilaaksi 1977 ja valmistui kotitalousopettajaksi 1984 Helsingin yliopistosta. Hän oli useiden lehtien freelancer-toimittaja 1984–1987, Kodin Kuvalehden vastaava ruokatoimittaja 1987–2001 ja Hyvä Ateria -lehden päätoimittaja 2001–2003. Maku-lehden vastaavaksi päätoimittajaksi hänet nimitettiin 2003. Joutjärvi hoiti tätä tehtävää vuoteen 2014 asti. Vuonna 2015 Joutjärvestä tuli yhdessä Helena Saine-Laitisen kanssa Lidlin suomalaisen Liedellä-ruokalehden konseptista ja sisällöstä vastaava asiantuntija.
HMS Wheatland

Palvelus

Alus myytiin syyskuussa 1957 BISCOlle ja se saapui 20. syyskuuta hinattuna McClellanille Bo'nessiin romutettavaksi.
Rantajätkät

Rantajätkät ry on ylöjärveläinen kulttuuri- ja musiikkijärjestö, joka on perustettu vuonna 1982. Järjestön lähtökohtana on vaalia ja edistää omaehtoista nuoriso- ja populaarikulttuuria. 
Rantajätkät tunnetaan parhaiten Räikkärockista, joka järjestettiin vuosittain 1983–2012. Pöheikön Pölläys on toinen Rantajätkien jokakesäinen tapahtuma. Sitä sanotaan "Suomen suurimmaksi takapihavestivaaliksi", ja se on järjestetty vuodesta 1991 lähtien.
Muita Rantajätkien tapahtumia ovat muun muassa Sänkipellon Säpinät, Räikkä Raikaa, Tenavien Tohinat, Liukas Läpilasku ja nuorison livemusiikkiharrastuksen kehityshanke Live-Pullistus.
Uno Wikström

Uno Leopold Wikström (24. lokakuuta 1897 Helsinki – 19. tammikuuta 1949) oli suomalainen näyttelijä. Uransa varrella hän näytteli useissa teattereissa, muun muassa Suomen Kansallisteatterissa. Lisäksi hän oli mukana kymmenessä elokuvassa vuosina 1936–1948.

Elämä ja ura

Wikströmin vanhemmat olivat kirkkovahtimestari Gustaf Adolf Wikström ja Vilhelmina Lundqvist. Kansakoulun jälkeen Wikström opiskeli reaalilyseossa. Hän työskenteli ensin konttorialalla. Näyttämötaidetta hän opiskeli muun muassa Axel Ahlbergin opastuksella. Wikström aloitti näyttelijänuransa Koiton Näyttämöllä vuonna 1915. Hän työskenteli siellä kevääseen 1918. Kausina 1918–1919 ja 1921–1922 hän näytteli Kansan Näyttämöllä ja kaudella 1920–1921 Suomen Kansallisteatterissa. Wikströmin ura jatkui 1922–1924 Tampereen Työväen Teatterissa, josta hän siirtyi Viipuriin. Vuosina 1924–1927 hän oli kiinnitettynä Viipurin Näyttämölle ja 1927–1930 Viipurin Työväen Teatteriin. 1930-luvulla Wikström näytteli Viipurin kaupunginteatterissa. Keväällä 1939 hän näytteli Aarnea kappaleessa Niskavuoren leipä vastanäyttelijänään Rauni Luoma. Ura Viipurissa katkesi toiseen maailmansotaan. Vuosina 1945–1947 Wikström toimi Kuopion Yhteisteatterin johtajana. Kuopiosta hän siirtyi Kansallisteatteriin, jossa hänen päätyönsä oli nimiosa William Shakespearen Othellossa.
Uno Wikströmin näyttämötehtäviin kuuluivat muun muassa Klaus Kurki (kappaleessa Elinan surma) Aksel (Sylvi) ja Johannes (Anna Liisa). Lisäksi hän ohjasi näytelmiä, kuten Juhani Tervapään kappaleen Vastamyrkky marraskuussa 1939. Näytelmää ehdittiin esittää vain kahdesti ennen talvisodan alkua. Wikström näytteli kaikkiaan kymmenessä elokuvassa. Hänen valkokangasuransa alkoi päällikön roolilla Risto Orkon elokuvassa VMV 6 vuonna 1936. Klassikkoelokuvassa Kulkurin valssi hänellä oli ruhtinas Avertsejevin osa.
Wikström avioitui näyttelijä Irma Meriluodon kanssa vuonna 1925. Viipurin vuosinaan hän tapasi näyttelijä Rauni Luoman. Wikström ja Luoma vihittiin heinäkuussa 1939. Pariskunnalle syntyi poika, Matti Marius, syyskuussa 1939. Liitto päättyi eroon 1941, ja Wikström avioitui uudelleen Irma Meriluodon kanssa. Hän oli saattanut entisen vaimonsa raskaaksi ollessaan vielä aviossa Luoman kanssa. Liitosta syntyi tytär, Irmeli Leopoldine, 1940.
Analsiimi

Analsiimi tai analsiitti on valkoinen, harmaa tai väritön hohkasilikaattimineraali. Analsiimi koostuu kiteinä olevasta hydratoituneesta natrium-alumiini-silikaatista. Sen kemiallinen kaava on NaAlSi₂O₆ · H₂O. Mineraalissa voi esiintyä pieniä määriä kaliumia ja kalsiumia. Analsiimistä on myös olemassa synteettinen muunnelma Ag-analsiitti, joka sisältää hopeaa.
Analsiimi luokitellaan yleensä kuuluvaksin zeoliittimineraaleihin, mutta on rakenteeltaan ja kemiallisesti lähempänä foideja. Analsiimiä esiintyy päämineraalina analsiimibasaltissa ja muissa alkalimagmakivissä. Sitä esiintyy myös prehniitin, kalsiitin ja zeoliittien onkalo- ja rakkulatäytteissä.
Falmey (departementti)

Falmey on departementti Nigerin Dosson alueella. Sen pinta-ala on 2 072 neliökilometriä. Asukkaita on 103 271 henkeä (vuonna 2012, väestönlaskenta).
Falmeyn departementti sijaitsee Dosson alueen lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Boboyen ja idässä Dosson departementteihin, lännessä Tillabérin alueeseen ja etelässä Beniniin.
Departementin hallinnollinen keskus on Falmey. Siihen kuuluu kaksi maalaiskuntaa: Falmey ja Guillagué. Kyliä on yhteensä 237.
Ulrich von Brockdorff-Rantzau

Ulrich von Brockdorff-Rantzau (29. toukokuuta 1869 Schleswig-Holstein – 8. syyskuuta 1928 Berliini) oli saksalainen kreivi ja diplomaatti, joka toimi Saksan ulkoministerinä ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 sekä Saksan suurlähettiläänä Neuvostoliitossa 1922–1928.
Brockdorff-Rantzau toimi upseerina vuoteen 1894, jolloin hän siirtyi diplomaatiksi. Hän oli vuosina 1909–1912 Saksan pääkonsulina Budapestissa ja 1912–1918 suurlähettiläänä Kööpenhaminassa. Maailmansodan aikana hän tuki Tanskan puolueettomuuspolitiikkaa, ja sai turvattua Saksan ja Tanskan välisen kaupan jatkumisen. Sodan jälkeen Brockdorff-Rantzau tuli ulkoasiain valtiosihteeriksi (ulkoministeriksi) kansanvaltuutettujen neuvoston alaisuuteen tammikuun alussa 1919 ja jatkoi ulkoministerinä myös Philipp Scheidemannin hallituksessa. Hän johti Saksan valtuuskuntaa Pariisin rauhankonferenssissa. Vaikka hänen asennoitumisensa Saksan tappion jälkeiseen maailmanpoliittiseen tilanteeseen oli melko joustava, hän herätti paljon epäluuloja sodan voittajissa Versailles’n neuvotteluissa 7. toukokuuta 1919 pitämällään vastauspuheella. Siinä hän ilmoitti Saksan kategorisesti kieltäytyvän hyväksymästä rauhansopimukseen ”syyllisyyspykälää”, jonka mukaan Saksa liittolaisineen oli yksin vastuussa sodasta. Ehdotukset Saksan kannalta lievemmistä rauhanehdoista eivät saaneet vastakaikua. Brockdorff-Rantzau kieltäytyi allekirjoittamasta ”sanelurauhaksi” kutsumaansa Versailles’n rauhansopimusta, joten hän erosi ulkoministerin tehtävistä kesäkuussa 1919.
Rapallon sopimuksen solmimisen jälkeen Brockdorff-Rantzau nimitettiin Saksan ensimmäiseksi suurlähettilääksi Neuvostoliittoon vuonna 1922. Hänestä tuli yksi Saksan ja Neuvostoliiton välille syntyneen yhteistyön pääarkkitehteja yhdessä Neuvostoliiton ulkoministeri Georgi Tšitšerinin kanssa. Tuloksena syntyi muun muassa maiden välille huhtikuussa 1926 solmittu Berliinin sopimus, joka vähensi Saksan riippuvuutta länsivalloista ja tasapainotti siten Locarnon sopimusta. Brockdorff-Rantzau kuoli ollessaan lomalla Berliinissä vuonna 1928.
Serge Akakpo

Maajoukkueura

Akakpo on pelannut Togon maajoukkueessa vuodesta 2008 alkaen. Hänen oli määrä pelata myös vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta Togo vetäytyi turnauksesta ennen turnausta sattuneessa ampumaväijytyksessä, jossa joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja kuolivat sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui.
Bataavit

Bataavit (lat. Batavi) olivat germaaniheimo, joka asui Reinin, Waalin ja Pohjanmeren välimaastossa. Bataavit olivat roomalaisten liittolaisina vuodesta 15 eaa. lähtien, ja he auttoivat Drususta tämän sotaretkellä muita germaaniheimoja vastaan. 
Kun Roomassa syttyi sisällissota, käyttivät bataavit kuitenkin tilannetta hyväkseen ja nousivat vuonna 69 kapinaan roomalaistuneen bataaviylimyksen Julius Civiliksen johdolla. Civilis yritti synnyttää gallialaisen valtakunnan, ja saikin liittolaisikseen treverit ja joitain germaanijoukkoja. Bataavit onnistuivat tuhoamaan useita roomalaisleirejä, mutta heidän onnensa kääntyi Vespasianuksen noustua valtaan Roomassa. Keisari lähetti suuren roomalaisarmeijan kukistamaan kapinan, ja Civilis joutui antautumaan vuonna 71. 
Bataavit menettivät verovapautensa ja joitain muita etuoikeuksia. He myös palasivat Rooman liittolaisiksi ja toimittivat sotilaita Rooman armeijaan. Bataavit sulautuivat 300-luvulla frankkeihin.
Nevermoor

Nevermoor on australialaisen Jessica Townsendin kirjoittama fantasiakirjasarja. Sarjasta on ilmestynyt suomeksi kaksi kirjaa: Nevermoor: Morriganin koetukset ja Meinioseppä: Morriganin kutsumus. Sarjan ensimmäisen kirjan elokuvaoikeudet on myyty 20th Century Foxille
Vartsalan lossi

Vartsalan lossi liikennöi Vartsalan ja Kustavin kirkonkylän välillä. Lossireitin pituus on 952 metriä. Lossi sijaitsee Raisiosta Vuosnaisiin johtavalla seututie 192:lla, jonka läntisestä päätepisteestä on lauttayhteys M/S Viggenillä Ahvenanmaan Brändöhön. Tämän vuoksi liikenne ruuhkautuu helposti varsinkin kesäisin.
Nykyisin käytössä olevan lossin on valmistanut Uudenkaupungin työvene Oy vuonna 1994, ja se on Suomen suurin vaijerilossi. Lossiin mahtuu 36 henkilöautoa, ja sen kantavuus on 130 tonnia.
Jukka Latva-Rasku

Jukka Latva-Rasku (s. 2. elokuuta 1974 Kannus) on suomalainen fysiikkavalmentaja jääkiekkojoukkueessa Oulun Kärpät. Hän on Kärppien valmennusryhmässä kaudesta 2008–2009 lähtien. Lisäksi hän on entinen yleisurheilija.
Hannah Spearritt

Hannah Louise Spearritt (s. 1. huhtikuuta 1981) on brittiläinen popmuusikko ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi S Club 7 -kokoonpanon jäsenenä.
Näyttelijänä Spearritt on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Uhka menneisyydestä ja elokuvassa Seed of Chucky (2004). Hänet on nähty myös musikaaleissa.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1950

Joukkueen valitseminen

Suomen Urheiluliiton ja Työväen urheiluliiton yhteistoimintavaliokunta valitsi vuoden 1950 EM-kisajoukkueen Jyväskylässä pidettyjen Kalevan kisojen jälkeen 13. elokuuta. Mukaan kelpuutettiin 19 miesurheilijaa ja yksi naisurheilija, joten urheilijoiden määrä oli täsmälleen sama kuin neljä vuotta aiemmin. Vuoden 1946 EM-edustajista mukana oli vain kaksi, keihäänheittäjä Tapio Rautavaara ja kolmiloikan mestaruutta puolustanut Valdemar Rautio. Ainoana naisedustajana kisoihin valittiin reposaarelainen Maire Österdahl.

Menestys

Tilastojen perusteella suomalaisilla ei ollut toiveita erityisen suuresta mitalisaaliista. Suurimmat odotukset kohdistuivat keihäänheittoon, jossa Toivo Hyytiäinen ja Tapio Rautavaara olivat Euroopan tilaston kärkikaksikko. Muissa lajeissa Väinö Mäkelä oli 5 000 metrin tilastoissa toisena sekä Erik Blomster estejuoksussa ja Valto Olenius seiväshypyssä neljäntenä.
Vaatimattomista odotuksista huolimatta suomalaiset voittivat Brysselissä kaikkiaan yhdeksän mitalia. Mestaruutta saatiin odottaa aivan kisojen loppuhetkille asti, jolloin Toivo Hyytiäinen nousi keihäänheiton voittajaksi tuloksella 71,26. Edellisten kisojen voittoa puolustanut kolmiloikkaaja Valle Rautio oli myös lähellä mestaruutta johdettuaan pitkään kilpailua, mutta lopulta hän joutui taipumaan yli 40 sentillä Neuvostoliiton Leonid Štšerbakoville. Seiväshypystä Suomi sai hopeaa ja pronssia, kun Valto Olenius ja Jukka Piironen venyivät molemmat uuteen ennätyskorkeuteensa 425. Maire Österdahlin pituushypystä saavuttama pronssi oli kautta aikojen ensimmäinen suomalaisnaisen saavuttama EM-mitali. Yllättävimpänä suomalaismitalistina pidettiin kiekonheitossa pronssisijalle yltänyttä Olli Partasta.
Kevin Davies

Ura

Daviesin ammattilaisura alkoi 3. divisioonan Chesterfieldissä. Hänen hyvät peliesitykset kaudella 1996–1997 johtivat siirtymiseen Southamptoniin 750 000 punnan siirtosummalla. Davies pelasi Southamptonissa vakuuttavasti ja kesällä 1998 Blackburn Rovers osti hänet 7,5 miljoonalla punnalla. Hän pelasi kuitenkin heikosti ja teki vain yhden maalin kaudella 1998–1999, minkä jälkeen hän palasi takaisin Southamptoniin. Davies ei paluunsa jälkeen onnistunut myöskään Southamptonissa ja seura vapautti hänet sopimuksesta kauden 2002–2003 päätteeksi.
Kesällä 2003 Davies teki sopimuksen Bolton Wanderersin kanssa. Hänen uransa kääntyi nousuun ja parhaimmillaan Bolton ylsi Valioliigassa kuudenteen sijaan kauden 2004–2005. Davies on siirtonsa jälkeen ollut avauskokoonpanon pelaaja ja nykyään hän on myös Boltonin kapteeni.
Davies valittiin Englannin maajoukkueeseen 33-vuotiaana 12. lokakuuta 2010 pelattuun maaotteluun Montenegroa vastaan. Hän tuli ottelussa kentälle vaihdosta ja samalla hänestä tuli vanhin Englannin maajoukkueessa debytoinut pelaaja 60 vuoteen.
Myllypuron vesitorni

Tornin rakenne

Myllypuron vesitorni koostuu kahdesta päällekkäin olevasta kartion muotoisesta vesisäiliöstä, jotka toimivat täysin erillään toisistaan ja kuljettavat vettä eri painepiireihin. Isompi alavesisäiliö on jaettu kahteen erilliseen lohkoon mahdollistaen näin altaan puhdistamisen, ilman vedenjakelun katkaisemista.
Tornin korkeus perustuksista on 49,5 metriä ja merenpinnasta yli 90 metriä. Alavesisäiliön tilavuus on 11 000 m³ ja ylävesisäiliön tilavuus 2 400 m³, yhteensä siis 13 400 m³.  Torni on rakennettu paikallavalaen. Julkisivu on kauttaaltaan lämpöeristetty ja rakennus on varustettu tihkuveden tarkkailutilalla. Varren ja alemman säiliön lämpöeristeenä on käytetty kevytsoraharkkoja. Ylemmän säiliön eristeenä on käytetty kevytsorabetonia. Julkisivun suojaksi on kauttaaltaan ruiskutettu neljän sentin paksuinen betonikerros.
Tornissa on myös radiotukiasema antenneineen ja suurtehohälytin. Torni on suunniteltu niin, että sitä voidaan näyttää yleisölle tarvittaessa: siellä on WC, 8 porrastasoa ja leveä ylätasanne kaiteineen.
Myllypuron vesitorni oli aikoinaan valaistu vihreäksi, ylävesisäiliötä myöten 1990-luvun puolivälin paikkeilla.
Kristian Rasinaho

Ura

Rasinaho on edustanut koko uransa kasvattajaseuraansa Pyrintöä. Hän nousi miesten reservijoukkueeseen kaudeksi 2011–2012 ja teki kaksivuotisen pelaajasopimuksen seuran edustusjoukkueen kanssa. Hän on kuulunut Pyrintö II:n vakipelaajiin. Miesten edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä helmikuussa 2012 Korihaita vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi Korisliigassa kolmessa ottelussa, joista Namika Lahtea vastaan hän teki neljä pistettä. Kaudella 2013–2014 Rasinaho pelasi jälleen Korisliigassa ja myös Baltian liigassa, jossa hän myös onnistui korinteossa. Ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa pelannut Pyrintö sijoittui neljänneksi, ja Korisliigan runkosarjan se voitti uudella voittoennätyksellä. Kausi päättyi Pyrinnön historian kolmanteen ja Rasinahon ensimmäiseen Suomen mestaruuteen.
Rasinaho pelasi 19 B-nuorten ja 11 A-nuorten maaottelua.
Deskloroetitsolaami

Legal status

Deskloroetitsolaami on luokiteltu vaaralliseksi aineeksi Ruotsissa 15. lokakuuta 2015.
Juban kansainvälinen lentoasema

Juban kansainvälinen lentoasema (IATA: JUB, ICAO: HSSJ) on kansainvälinen lentoasema Etelä-Sudanin Jubassa. Se sijaitsee 461 metrin korkeudessa merenpinnasta. Sillä on yksi päällystetty kiitotie, jonka mitat ovat 2400 × 45 metriä.
Kaupalliset lennot Jubaan alkoivat vuoden 2005 rauhansopimuksen jälkeen. Etelä-Sudanin itsenäistyttyä toiminta vilkastui, ja sinne alkoivat tehdä lentoja kenialaiset, ugandalaiset, etiopialaiset ja egyptiläiset lentoyhtiöt. Maaliskuussa 2012 Jubaan lentoja tekevien lentoyhtiöiden määrä oli jo 22.
Antto Orasmaa

Antto Orasmaa (s. 22. marraskuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja asianajatutkinnon suorittanut lakimies.
Hän esiintyi MTV3:lla vuosina 2009–2011 esitetyn Helppo elämä -televisiosarjan kaikilla kolmella tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa Mikkosten perheen poikaa Jaria. Orasmaa näyttelee lisäksi pienen roolin Helsingin herra -sarjassa.
Ivette María

Ivette María Tato (s. 27. kesäkuuta 1975 Barcelona, Katalonia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin kahdesti, vuosina 1996 ja 2000. Vuonna 1996 hän sijoittui 200 metrin sekauinnissa 23. sijalle, ja neljä vuotta myöhemmin hän oli samalla matkalla 16., ja sijoittui myös 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sijalle 15.
Halikon Sulkis

Halikon Sulkis ry (HalSu) on Halikossa Varsinais-Suomessa toimiva sulkapalloseura. Seura aloitti toimintansa yleisseura Halikon Hakoniskojen alajaostona 24.3.1994. Itsenäinen seura perustettiin 1.11.1995 ja se mahdollistaa Salon talousalueen asukkaiden, niin aikuisten kuin junioreidenkin, sulkapalloharrastuksen sekä kilpa- että harrastetasolla. Seuralla on kaudella 2017-2018 pelaajia Suomen Sulkapalloliiton määrittelemissä tasoluokissa V-C. Jäsenmäärältään seura oli vuonna 2014 Suomen Sulkapalloliiton jäsenseuroista 33. suurin. Seura on järjestänyt vuosittain vuodesta 2004 vuoteen 2008 asti SSuL:n alaiset kansalliset kilpailut, joissa on pelattu luokat A, B, C ja D. Vuosina 2009-2013 kilpailuissa oli mukana myös SM-tason pelaajat (Valio-luokka). Tästä eteenpäin vain luokat A, B ja C.
Seuran johdossa vuonna 2018 toimii Marjaana Sorokin.

Saavutukset

6 seuran pelaajaa on seuran historian aikana selvittänyt tiensä SM-tasolle (valio) asti. He ovat (suluissa lajit) Jouni Junnila (nelin- ja sekanelinpeli), David Powney (nelin- ja sekanelinpeli), Riina Mäkelä (kaksinpeli), Minna Färm (sekanelinpeli), Marjaana Sorokin (sekanelinpeli) ja Sanna Mikkola (sekanelinpeli).
Parhaimpia saavutuksia ovat parin Junnila/Powney eteneminen miesten nelinpelissä puolivälieriin sijoille 5-8 vuoden 2005 Suomen mestaruuskilpailuissa, parin Junnila/Ulrika Syrjävaara, ESB eteneminen sekanelinpelissä samoille sijoille vuosien 2006 ja 2008 SM-kilpailuissa ja parin Sanna Mikkola/Jesper von Hertzen, HBC eteneminen sekanelinpelissä samoille sijoille vuoden 2018 SM-kilpailuissa.
Dietyylisulfaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa dietyylisulfaatti on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on piparmintun kaltainen haju. Se liukenee hieman veteen ja hydrolysoituu kuumassa vedessä etanoliksi ja rikkihapoksi. Dietyylisulfaatti liukenee erittäin hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Dietyylisulfaatti reagoi useiden vapaita elektronipareja sisältävien yhdisteiden kanssa alkyloimalla ne. Alkoholeista muodostuu etyylieetterijohdannaisia, karboksyylihapoista etyyliestereitä, ja myös amiinit, tiolit ja fosfiinit alkyloituvat. Kuumennettaessa aromaattisten yhdisteiden kanssa dietyylisulfaattia muodostuu sulfonihappojohdannaisia.
Dietyylisulfaatin akuutti myrkyllisyys ei ole aivan yhtä suuri kuin dimetyylisulfaatilla, mutta aine on silti myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata voimakasta kipua silmissä ja kurkussa, näön väliaikaista heikentymistä, yskää, pääkipua, huonovointisuutta ja ihovaurioita. Koska dietyylisulfaatti on erittäin voimakas alkyloiva yhdiste, se on todennäköisesti myös ihmiselle karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava aine.

Valmistus ja käyttö

Dietyylisulfaatin valmistamiseen on useita eri menetelmiä. Ensimmäisen kerran yhdistettä valmistivat Dumas ja Peligot vuonna 1835 tislaamalla rikkihapon ja etanolin seosta. Nykyään yhdistettä valmistetaan käsittelemällä etyylivetysulfaattia natriumkloridilla ja tislaamalla alipaineessa tai käsittelemällä rikkihapon ja eteenin reaktioseosta natriumsulfaatilla alipaineessa.
Dietyylisulfaattia käytetään orgaanisissa synteeseissä voimakkaana etyloivana reagenssina valmistettaessa muun muassa väriaineita ja lääkeaineita. Sitä voidaan käyttää myös sulfonointikatalyyttinä.
Tonttu Toljanterin joulupulma

Juoni

Tonttu Toljanteri lyö joulukuun ensimmäisenä päivänä vahingossa Joulupukkia tikapuilla päähän ja tämä menettää muistinsa. Toljanteri tekee kaikkensa salatakseen tämän muilta muun muassa tekemällä pukin työt ja käännyttämällä kaikki, jotka ovat menossa tapaamaan pukkia. Toljanteri on myös ihastunut Lääkäri Lettuun, mutta on liian ujo sanoakseen mitään. Viime hetken lähestyessä pukin pitäisi lähteä jakamaan lahjoja, mutta pukin muisti ei ole vieläkään palautunut.
Sakari Vapaavuori

Veli Sakari Vapaavuori (16. helmikuuta 1920 Tyrvää – 30. tammikuuta 1989 Espoo) oli suomalainen keraamikko. Hän suunnitteli käyttöesineitä posliinista ja abstrakteja veistoksia samotista. Hänen töitään luonnehditaan plastisiksi ja muodoltaan jänteviksi. Vapaavuori oli 1947–1974 Arabian keraamikko ja loi siellä merkittävän uran. Hän teki abstrakteja veistoksia ennen kuin abstrakti veistotaide oli Suomessa saanut laajempaa jalansijaa, mahdollisesti siksi, ettei hänellä ollut perinteistä kuvanveistäjän koulutusta. Hänen Laajalahteen kirjaston pihalle 1976 toteutettu veistoksensa Raivaajat on ensimmäinen Espoon taidemuseon Emman julkisen kokoelman teos.
Raili Mikkanen

Raili Kirsti Tellervo Mikkanen (o.s. Räsänen, s. 2. kesäkuuta 1941 Savonlinna) on suomalainen kirjailija.
Mikkanen valmistui ylioppilaaksi Mikkelin Yhteiskoulun lukiosta vuonna 1959 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän on työskennellyt IBM:n tiedottajana (1969–1971), Työtehoseuran toimitussihteerinä 1971–1973, verohallinnon tiedottajana (1973–1981), Espoon kaupungilla (1981–1988) ja Helsingin kaupungilla (1988–2005). Hän on työskennellyt myös toimittajana.
Mikkasen teokset edustavat eri kirjallisuudenlajeja. Hän on kirjoittanut niin lapsille, nuorille kuin aikuisillekin. Tunnetuin Mikkasen luoma hahmo lienee televisio-ohjelmassakin esiintynyt Histamiini-hevonen, josta on ilmestynyt 12 kirjaa. Histamiini-sarjan lisäksi hän on kirjoittanut muun muassa teoksen Koukussa (1997), joka kertoo tositapahtumiin pohjautuvan tarinan narkomaniaan ajautuneesta suomalaistytöstä. Mikkanen haastatteli kirjaa varten Kiskon huumeklinikan nuoria. Mikkanen on kirjoittanut myös selkokielisiä teoksia.
Viime vuosina Mikkanen on erikoistunut historiallisiin nuorten- ja aikuistenromaaneihin. Teoksestaan Ei ole minulle suvannot! (2002) Mikkanen sai Finlandia Junior -palkinnon. Vuonna 2012 hän sai Anni Swan -mitalin teoksesta Suomen lasten linnakirja.
Mikkanen asuu Helsingissä. Hänellä on kolme aikuista lasta. Pari kirjaa Raili Mikkanen on kirjoittanut yhteistyössä poikansa Niko Mikkasen kanssa.
Raukkala

Raukkala on Liedossa Savijoen varrella oleva kylä. Se sijaitsee Hämeen Härkätien eteläpuolella, noin 3 kilometriä Liedon kirkolta itään. Asukkaita kylässä on n. 150.
Raukkala on Savijoen laakson vanhimipia kyliä ja asutettu jo esihistoriallisen ajan lopulla. Kylän talot 1500-luvulla olivat Riikilä, Äyräs, Kyläkallio, Harjala ja Pilpola, 1600-luvulla Äyräästä erotettiin Kujanpään talo.
Susanna Alava

Susanna Alava (s. 24. tammikuuta 1995) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Lappeenrannan Pesä Ysejä. Hänen kasvattajaseuransa on Loimaan Palloilijat.
Superpesiksen runkosarjassa Alava on pelannut kaikkiaan 24 ottelua, joissa on lyönyt neljä ja tuonut seitsemän juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 54. Superpesiksen pudotuspeleissä Alava on pelannut kolme ottelua, joissa on tuonut yhden juoksun. Tämän lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspeliotteluissa kerännyt tililleen viisi kärkilyöntipistettä.