google/wiki40b huggingface dataset:
Matti Luoma-aho

Matti Luoma-aho (26. joulukuuta 1885 Alajärvi – 27. joulukuuta 1943 Helsinki) oli Maalaisliiton kansanedustaja 1939–1943. Eduskunnassa Luoma-aho oli Lakivaliokunnan, Sivistysvaliokunnan, Suuren valiokunnan ja Talousvaliokunnan jäsen. Luoma-aho oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Maanviljelyn ohella hän hoiti poliisikonstaapelin virkaa Alajärven nimismiespiirissä 1918–1937.
Kirkolliskokoukseen hän osallistui Kauhavan rovastikuntaan kuuluvan Alajärven maallikkoedustajana vuosina 1933, 1938 ja 1943.
Brahin

Sijainti ja Tšernobyl

Brahin on Valko-Venäjän eteläisin hallintopiiri. Se rajoittuu idässä Lojeun piiriin ja Dnepriin, jonka vastarannalla on Ukrainan Tšernihivin alue. Lounaassa hallintopiirin rajan takana on Ukrainan Kiovan alue ja pian rajan takaa löytyvät aikanaan saasteiden takia hylätyt Pripjatin ja Tšernobylin kaupungit. Brahinin hallintopiirin itäpuolella sijaitsee H'oinikin piiri.
Valko-Venäjän Homelin alueen Brahinin hallintopiiri sijaitsee lähimmillään alle 15 kilometrin päässä Tšernobylin ydinvoimalasta. Erityisesti piirin lounaisosat saastuivat huomattavasti vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin seurauksena. Piirin lounaisosa kuuluu yhä radioaktiivisuudeltaan voimakkaimmin säteileviin Valko-Venäjän alueisiin. Vuonna 2011 eli vielä 25 vuotta onnettomuuden jälkeenkin kymmenet alueen kylät ovat asutuskiellossa ja kuuluvat radioaktiivisuutensa takia perustettuun Polesian säteily-ekologiseen rauhoitusalueeseen. Tämä rauhoitusalue alkaa heti Brahinin taajaman lounaispuolelta.

Liikenneyhteydet

Liikenneyhteyksistä tärkein on kantatie P35, joka saapuu Mazyrin suunnalta lännestä H’oinikin kautta Brahiniin. Tämä maantie jatkaa Dneprin rannalla sijaitsevaan Kamaryniin (Komarin) ja edelleen Ukrainan rajalle (51°22′51.20″N, 30°36′18.48″E ). Kamarynin läheltä kulkee myös länsi-itäsuuntainen rautatien osuus, joka on pikemmin osa Ukrainan pohjoista rataverkkoa kuin osa Valko-Venäjän rautateitä.
Arne Hartman

Carl Arne Hartman (s. 20. maaliskuuta 1940) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden lisensiaatti. Hän on ollut suurlähettiläänä Bagdadissa 1990–1991 ja ministerineuvos Kööpenhaminassa vuodesta 1992. Hän oli ulkoministeriön poliittisen osaston toimistopäällikkö 1988–1990 ja ulkoasiainneuvos 1991–1992. Hän oli suurlähetystösihteeri Lusakan lähetystössä 1974–1978.
Éric Guérit

Ura pelaajana

Guérit aloitti peliuransa Angoulême CFC:ssä 1981. Hän pelasi seurassa yhden kauden liittyen 1982 Chamois Niortais'n organisaatioon. Hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua kahdella kaudellaan seurassa ja palasi 1984 Angoulêmeen. Nyt Guérit onnistui murtautumaan kolmannella sarjatasolla pelanneen seuran avauskokoonpanoon ja urakoi kahden kauden aikana 60 ottelua seurassa.
1986 Guérit siirtyi pääsarjaseura OGC Niceen, jota hän edusti kaikkiaan kolmen kauden ajan. Guérit kuului joukkueen vakiomiehistöön. Kauden 1989/90 alussa hän siirtyi AS Monacoon, jossa hänen uransa jäi yhteen kauteen. Pelattuaan kaksi kautta AS Cannes'ssa hän siirtyi 1992 FC Girondins de Bordeaux'hon. Rolland Courbis'n joukkueessa Guérit pelasi yhdessä mm. Zinedine Zidanen kanssa. Guérit lopetti uransa Bordeaux'ssa kauden 1994/95 jälkeen.
Marco Wittmann

Marco Wittmann (s. 24. marraskuuta 1989 Fürth) on saksalainen moottoriurheilija.
Wittmann aloitti Karting-uransa vuonna 1996 ja ajoi siellä aina vuoteen 2007 asti. Vuonna 2007 hän kilpaili jo Formula BMW ADAC-sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2008 Wittmann ajoi Formula BMW:n Eurosarjassa sijoituen sarjan toiseksi. Vuonna 2009 Wittmann kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa ollen ensimmäisellä kaudellaan sarjan 16:s. Vuonna 2010 Wittmann jatkoi sarjassa ja sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2011 hän sijoittui jälleen toiseksi.
Vuonna 2012 Wittmann toimi BMW:n testikuljettajana DTM-sarjassa. Seuraavaksi kaudeksi hänet ylennettiin tallin kisakuljettajaksi. Hän saavutti kauden aikana yhden paalupaikan ja yhden kakkossijan sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2014 Wittmann jatkoi DTM-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden.
Palkinnoksi DTM-mestaruudestaan Wittman pääsi ajamaan F1-testin Scuderia Toro Rosso -tallin autolla.
Etyyliformiaatti

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Etyyliformiaatin höyry ärsyttää lyhytaikaisessakin altistuksessa silmiä ja ihoa. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa. Pitkäaikaisessa altistuksessa nestemäisessä muodossa aine kuivattaa ihoa.
Alex Nieminen

Alex Nieminen (s. 1969) on uusmedia-alan pioneereja Suomessa. Kansallisesti tunnetuksi Alex Niemisen teki MTV3-kanavalla 1990-luvun puolivälissä näytetty Verkossa-ohjelma, jossa käsiteltiin internetin käyttöä kotikäyttäjän näkökulmasta. Radiomafiassa Nieminen juonsi sekä tunnettua elektronisen tanssimusiikin ohjelmaa Dancemob että "Lista"-ohjelmaa. Mediauransa hän aloitti Soundi-lehden kirjoittajana 1980-luvulla ja toimi sittemmin tamperelaisen paikallisradio 957:n tiskijukkana, josta hän tuli tunnetuksi nimellä DJ Alex. Vuosina 2015-2018 Nieminen on toiminut yhtenä Bassoradion Our House -ohjelman vetäjistä.
Nieminen perusti vuonna 1994 yhden Suomen ensimmäisistä internet-konsultointiyrityksistä, Homeboy Ky:n, josta tuli myöhemmin The Works Finland Oy, jonka Icon Medialab osti vuonna 1997. Nieminen siirtyi Icon Medialabin palvelukseen kehitysjohtajaksi Lontooseen. Vuonna 2002 hän siirtyi Aktivist Networkin toimitusjohtajaksi ja hänet valittiin helmikuussa 2002 yhdessä Tamron entisen toimitusjohtajan Pauli Kulvikin kanssa Satama Interactiven hallituksen jäseniksi. Vuonna 2004 Nieminen perusti yhdessä Kim Weckströmin kanssa konsulttiyhtiö Direction Helsinki Oy:n. 
Huhtikuussa 2005 Niemisen sijoitusyhtiö Manta Ray Holdings Oy osti blogilista.fi-verkkopalvelun, jonka Sanoma Digital osti puolestaan loppuvuodesta 2007. Huhtikuussa 2007 yhtiö perusti yhteistyössä EMI Music Finlandin kanssa lastenviihteeseen erikoistuneen levymerkin, Ipanapa Recordsin. 
Loppuvuodesta 2005 Direction Helsinki Oy:n ja Hasan & Partners Oy:n liiketoiminnat yhdistettiin ja samassa yhteydessä Niemisestä tuli mainostoimisto Hasan & Partners Oy:n toimitusjohtaja. Tästä tehtävästä hän erosi helmikuussa 2007. Itse julkaisemassaan tiedotteessa hän kertoo eroamisen syynä olleen näkemyserot toimiston kehittämisestä. Samoin sanoo toimisto, mutta toisesta näkökulmasta. Sen jälkeen Nieminen perusti uuden mainostoimiston, Laundry Helsinki Oy:n. Keväällä 2009 Nieminen perusti yhdessä Taivas Groupin perustajan ja hallituksen puheenjohtajan Jussi Nurmion kanssa suunnittelutoimisto N2:n. Laundrystä tuli osa N2-konsernia, johon perustettiin uudet yhtiöt N2 Design ja N2 Internet.
Nieminen on myös sukellusaiheisen Sukellus.fi-verkkosivuston perustaja. Tietoasiantuntijat ry myönsi sivustolle Vuoden tietoteko 2004 -palkinnon tunnustuksena hyvästä tiedon tuottamisesta ja välittämisestä Aasian vuoden 2004 tsunamikatastrofin aikana. Sivusto palkittiin 30. maaliskuuta 2005 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla. Nieminen tekee ja miksaa myös musiikkia taiteilijanimellä Alex Tigre.
Alex Nieminen toimii myös Sukeltajaliiton puheenjohtajana.
Nieminen on mukana Liike Nyt -kansanliikkeessä, joka perustettiin huhtikuussa 2018.
TVN (Korean tasavalta)

tvN (Total Variety Network) on eteläkorealainen televisiokanava, joka perustettiin 9. lokakuuta 2006. tvN on CJ E&M:n omistuksessa, kuten muutkin eteläkorealaiset mediatalot.
Raimo Mäkelä

Raimo Mäkelä (s. 1940) on suomalainen pappi ja luonnehäiriöasiantuntija, joka on ollut Suomen Raamattuopiston toiminnanjohtaja. Mäkelä haluaa tukea narsistien uhreja, ja hänen käsittääkseen narsismista voi parantua vain teoriassa. Hän toimi vuosina 1964–1968 nuorisopastorina Vanhankirkon seurakunnassa Helsingissä, vuosina 1968–1980 OPKO:n (Suomen ev.lut. Opiskelija- ja Koululaislähetys) pääsihteerinä ja vuosina 1980–2005 Suomen Raamattuopiston säätiön toiminnanjohtajana. Vuonna 2011 Mäkelä väitteli teologian tohtoriksi lain ja evankeliumin suhteesta.
Amanulliini

Amanulliini on kahdeksasta aminohaposta muodostuva syklinen ei-ribosomaalinen peptidi ja amatoksiineihin kuuluva sienimyrkky. Amanulliinin myrkyllisyys on huomattavasti pienempi kuin muiden amatoksiinien; kotihiirillä sen LD₅₀-arvo on yli 20 mg/kg; ihmiselle se on vaaraton. Amanulliinia löytyy tietyistä kärpässienistä.
Amanulliinin kemiallinen kaava on C₃₉H₅₄N₁₀O₁₂S, CAS-numero 21803-57-6 ja moolimassa 886,86 g/mol.
Joseph Butler

Joseph Butler (18. toukokuuta 1692 – 16. kesäkuuta 1752) oli englantilainen piispa, teologi, filosofi ja apologisti. Hän syntyi Wantagessa, Berkshiressä (nykyisin Oxfordshire). Hän toimi Bristolin piispana ja myöhemmin Durhamin piispana.
Butler käsitteli teoksissaan etiikkaa, apologetiikkaa ja teologiaa. Hän vastusti Thomas Hobbesin ajattelua, kuten tämän eettistä egoismia.
Oliver Twist (televisiosarja)

Tuotanto

Sarja kuvattiin Lontoossa ja Kentissä historiallisella Chathamin telakalla vuonna 2007.
Machalillan kulttuuri

Machalillan kulttuuri (n. 1800/1500-800 eaa.) oli muinaisen Ecuadorin intiaanikulttuuri, jossa näkyi merkkejä valtaa pitävän luokan synnystä. Tämä lienee Perun rannikon vaikutusta alkujakson kulttuurien vaikutusta. Erikoistuttiin kalastukseen enemmän kuin aiemmassa Valdivian kulttuurissa. Pidettiin varastoja kauppaa varten. Ylhäisten lasten kalloja pidennettiin.

Machalillan kulttuuri

Machalillan kulttuuri oli eteläisessä Manabíssa ja Santa Elenan niemimaalla noin 1800-800 eaa., mutta ajoitus on jossain määrin epämääräinen.
Machalillassa viljeltiin maata, kalastettiin, metsästettiin ja keräiltiin kasveja. Hautausmailla ruumiit olivat keraamisen kilpikonnan kuoren alla. Machalillassa keksittiin leili, jossa kaksi leilin putkimaista kaulaa yhdistyvät yhdeksi, mikä oli tavallista myöhemmin perun keramiikassa.
Keramiikka sai vaikutteita Cotocollaon, Cerro Narríon ja Upanon kulttuureista. Toisten mukaan machalillan kulttuuri on Chorreran kulttuurin muunnelma.
Cotocollan kulttuuri kauppasi puuvillaa rannikolla. Upano oli ylemmässä Amazonin altaassa. Cerro Narrío eteläisillä vuorilla oli kauppakeskus rannikon ja sademetsän kulttuurien välillä.
Jotkut tutkijat väittävät Machalillan kulttuurin vaikuttaneen osaltaan Mesoamerikassa Tyynenmeren rannikon lähellä sijainneiden Nayaritin, Jaliscon ja Coliman 1450 eaa. ilmestyneen Capachan keramiikan ja Ocósin keramiikan kehitykseen. Tämä olisi ollut mahdollista balsalautoilla tehdyn merikaupan kautta.
Joidenkin mukaan yhteys Mesoamerikkaan muutti tätä kulttuuria, ennen kuin se sulautui Chorreran kulttuuriin.
Virnaperhonen

Koko ja ulkonäkö

Virnaperhosen etusiiven pituus on yleensä 18–24 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 32–42,5 mm. Siivet ovat pitkänomaiset, pyöreäpäiset ja niiden pääväri on valkoinen. Koiraalla on etusiiven yläpinnalla kärkitäplä, jonka väri vaihtelee vaalean harmaasta tumman harmaaseen, naaraalla kärkitäplän paikalla on harmaata varjostusta suonissa. Takasiiven alapinta on kellertävä ja siinä on epäselviä harmaita varjostuksia. Tuntosarven nuija on musta, kärki kastanruskea ja kärjen alapuolella valkoinen täplä. Toukka on väriltään vihertävänkellertävä.
Maastossa laji on helppo tunnistaa hitaasta, hennosta ja poukkoilevasta lentotavasta.

Levinneisyys ja lentoaika

Virnaperhonen esiintyy koko Euroopassa lukuun ottamatta pohjoisimpia alueita, Keski-Euroopan luoteisosia ja Britteinsaarien pohjoisosia. Kaakossa esiintymisalue ulottuu Syyriaan ja Kaukasukselle asti. Suomessa virnaperhonen esiintyy koko maassa, mutta Lapissa vain satunnaisesti. Suomen eteläosissa laji on yleinen, mutta useimmiten yksilöitä tavataan yksitellen.
Lentoaika on huhti–toukokuusta alkaen, kaksi sukupolvea kesässä. Suomessa runsaslukuisempi ensimmäinen sukupolvi on lennossa pääosin toukokuun lopulta alkaen, satunnainen ja harvalukuinen toinen sukupolvi lentää heinä–elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Virnaperhonen elää niityillä, teiden ja polkujen varsilla sekä puutarhoissa. Perhosta tavataan myös valoisilla metsäisillä alueilla, kuten lehti- ja sekametsien avoimilla paikoilla. Laji talvehtii kotelona.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat hernekasvit, etenkin virnat (Vicia) ja nätkelmät (Lathyrus).
Porin silta

Rakentaminen ja rakenne

Silta vihittiin käyttöön 26. syyskuuta vuonna 1926 ja oli ensimmäinen Kokemäenjoen ylittävä rautasilta. Sen vihkijänä toimi presidentti Lauri Kristian Relander. Sillan suunnittelusta vastasi insinööri Jalmar Castrén ja sen rakensi helsinkiläinen Oy Constructor Ab. Uusi silta korvasi Charlotta-nimisen ponttoonisillan. Ponttoonisilta  oli avattu 12. toukokuuta 1855 Charlottan päivänä, siitä nimi. Porin silta on tyypiltään riippupaarteinen kaideansassilta.
Silta oli aikaisemmin avattava. Pohjoisin jänne nostettiin läppämäisesti ylös laivan tullessa. Nostokoneisto tuli kuitenkin tarpeettomaksi laivojen koon kasvaessa ja kaiken laivarahtiliikenteen siirtyessä Mäntyluotoon. Viimeksi siltaa on nostettu 1960-luvun alussa.

Ympäristö

Porin silta yhdistää Etelärannan historialliset kivitalokorttelit Isosannan teollisuusmiljööseen. Sen eteläpäässä on Keski-Porin kirkko ja pohjoispään länsipuolella sijaitsee Porin puuvillatehdas. Sillalta etelään johtaa Yrjönkatu, joka on nykyään osittain kävelykatuna ja pohjoiseen taas Siltapuistokatu. Porin silta on suojeltu asemakaavalla. 
Valtatie 8 kulki Porin keskustan läpi Yrjönkatua ja Porinsiltaa pitkin aina Linnansillan valmistumiseen vuoteen 1974 saakka.

Korjaus

Sillan peruskorjaus alkoi maaliskuussa 2014, sen on tarkoitus valmistua lokakuussa 2014. Korjauksen ajan silta on poissa ajoneuvoliikenteen käytöstä, mutta kevyt liikenne pääsee kulkemaan keskeytyksettä.
Capheatoninterrieri

Ulkonäkö

Capheatoninterrierin korvat ovat riippuvat ja rinnanympärys on enimmillään 43 cm. Alkuperämaassa kannukset poistetaan syntymän jälkeen ja häntä typistetään. Sekä sileä että karkea karvamuunnos tunnetaan. Väritys on joko kastanjanruskea tai ruosteenpunainen (tan), ja molemmissa tulee olla tumma maski. Tämä värisävy on terriereille hyvin epätyypillinen ja poikkeuksellinen. Säkäkorkeus vaihtelee 23-33 cm välillä.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on erittäin uskollinen ja omistajaansa kiintynyt, minkä vuoksi se ei pidä yksinolosta. Se on oppivainen, leikkisä ja helppo kouluttaa, ja se tulee normaalisti hyvin toimeen lasten kanssa. Sen tulee kuitenkin osoittaa selkeää riistaviettiä ja metsästyshalukkuutta, minkä vuoksi se ei välttämättä pysty elämään samoissa tiloissa muiden lemmikkien kanssa. Pääasiallinen käyttötarkoitus onkin kettujen ja kaniinien ajuemetsästys viljapelloilla ja pensasaitojen luona, ja työssään se on ehdottoman peloton ja sitkeä. Lisäksi se on etevä rottakoira ja erinomainen seurakoira.

Alkuperä

Capheatoninterrieri on kotoisin Koillis-Englannin Northumberlandissa sijaitsevasta Capheatonin kylästä. Vuonna 1984 kyseisessä kylässä asuva maanomistaja Suzy Browne Swinburne osti tuntematonta alkuperää olevan terrierin nimeltä Dougal. Hän ihastui koiraan niin, että halusi siirtää sen luonteen ja ulkonäön eteenpäin seuraaville sukupolville. Vuonna 1988 hän aloitti jalostuksen astuttamalla Bramble-nimisen terrierinartun Dougalilla. Seuraava sukupolvi risteytettiin vuorostaan Jack Russell -terrierin ja lancashirenkarjakoiran kanssa. Näin oli luotu pohja uudelle rodulle, joka alkoi saavuttaa suosiota Northumberlandin kreivikunnassa. Capheaton Terrier Society perustettiin vuonna 2004 ja se yrittää paraikaa etsiä lisää capheatoninterrierin omistajia populaation määrän kartoittamiseksi ja rekisterin ylläpitämiseksi.
Ypäjäläinen

Ypäjäläinen on Ypäjän kunnan asukkaille ilmainen kuukausittain ilmestyvä lehti. Muualla asuville lehti on maksullinen. Lehteä julkaisevat Ypäjän kunta ja Ypäjän seurakunta yhdessä. Lehden painos on noin 3 000.
Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1970 aluksi Ypäjän kunnan julkaisemana monisteena seitsemän kertaa vuodessa. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana oli tuolloin kunnan liikuntasihteerinä toiminut Matti Tuura. Vuonna 1972 Ypäjäläistä alettiin kehittää kunnan ja seurakunnan yhteiseksi tiedotuslehdeksi, ja vuoden 1973 alusta se on ilmestynyt kuukausittain.
Vuodesta 2009 Ypäjäläinen on ollut luettavissa myös verkkolehtenä.
Boomi

Boomin kulttuuri

‎Boomi on perinteisesti suomalaisessa kylteriyhteisössä erityisen tunnettu poikkeuksellisen yhteisöllisestä ja aktiivisesta toimintakulttuuristaan. Yhdistyksen jäsenistöä kutsutaan tuttavallisemmin boomareiksi. Ensimmäisen vuoden opiskelijoita kutsutaan smurffeiksi ja heistä tulee virallisesti boomareita heti kastajaisten jälkeen. Boomarit pukeutuvat usein Boomin vapaa-ajan tapahtumiin haalareihin, jotka ovat väriltään laivastonsiniset. Boomi julkaisee myös ainejärjestön omaa lehteä nimeltä VapaaBoomari, jonka nimi periytyy Boomin edustajistoryhmittymän nimestä (Vapaaboomarit) Tampereen ylioppilaskunnan (Tamy) edustajistossa.
Saarenmaan kunta

Sijainti

Kunta sijaitsee Viron länsirannikolla. Saarenmaan kunta koostuu valtaosin Saarenmaan saaresta, jonka ainoa kunta se on.
Naapurikuntia ovat idässä Muhun saarella sijaitseva Muhun kunta ja pohjoisessa Hiidenmaan saarella sijaitseva Hiidenmaan kunta. Saarenmaata ympäröi etelässä Riianlahti, pohjoisessa Väinämeri ja lännessä varsinainen Itämeri.

Hallinto

Saarenmaan kunta muodostettiin lokakuussa 2017 yhdistämällä Kuressaaren kaupunki ja Saarenmaan saaren kaikki 11 kuntaa (Lääne-Saare, Orissaare, Pihtla, Valjala, Salme, Kihelkonna, Laimjala, Mustjala, Torgu, Leisi ja Pöide). Saarenmaan kunnassa on 31 819 asukasta (1.1.2018). Kunnan pinta-ala on 2 718 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan maan suurin kunta.
Kunta muodostuu Kuressaaren kaupungista (linn), yhdeksästä pienkauppalasta (alevik) sekä 427 kylästä (küla).

Liikenne

Valtatie 10 kulkee Kuressaaresta Muhulle ja edelleen lauttayhteyden kautta mantereelle Virtsuun. Kuressaaressa on lentoasema.
Kunnan alueella on useita satamia, joista merkittävimmät ovat Roomassaaren satama Kuressaaren eteläpuolella ja Saarenmaan satama saaren pohjoisrannalla.
Natriumsulfiitti

Ominaisuudet

Natriumsulfiitti on kiinteää valkoista jauhetta ja esiintyy usein kidevedellisenä heptahydraattina (Na₂SO₃·7H₂O). Se on pelkistin, mutta kuivana stabiili aina 100 °C lämpötilaan saakka. Kostea ilma hapettaa sen kuitenkin nopeasti natriumsulfaatiksi. Kuumennettaessa yli 600 °C lämpötilan natriumsulfiitti disproportioituu natriumsulfaatiksi ja natriumsulfidiksi. Yli 900 °C lämpötiloissa hajoamistuotteina syntyy natriumoksidia ja rikkidioksidia. Natriumsulfiitti liukenee hyvin veteen ja liukoisuus on suurimmillaan 33 °C lämpötilassa. Liuokset ovat emäksisiä ja 1-massaprosenttisen liuoksen pH on noin 9,8. Yhdisteen vesiliuokset hapettuvat helposti.

Käyttö

Tärkein natriumsulfiitin käyttökohde on sellunvalmistus. Natriumsulfiittia käytetään sekä happamissa että neutraaleissa olosuhteissa ja se liuottaa ligniiniä. Yhdiste on pelkistin ja sen vuoksi sitä käytetään poistamaan happea vedestä sekä klooria paperi- ja tekstiiliteollisuuden prosesseissa sekä vedestä. Sitä käytetään myös valokuvauksessa filmien säilöntäaineena ja myös valokuvan kehityksen yhteydessä. Natriumsulfiittia käytetään myös säilöntäaineena, esimerkiksi kuivatuissa hedelmissä ja sen E-koodi on E221. Natriumsulfiitista valmistetaan natriumtiosulfaattia ja se reagoi orgaanisten yhdisteiden kanssa muodostaen sulfonaatteja.
Kihniö

Historiaa

Kihniö oli pitkään erämaata; sen ensimmäinen talo, Linna, mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1557. Kihniön nimen kerrotaan syntyneen siten, että pohjoisen suunnalta, Peräseinäjokea myöten, tuli kaksi uudisasukasta. Toinen jäi nykyiseen Kihniöön, mutta toinen aikoi "kihinata" eteenpäin. Kihniöön jäänyt antoi tämän vuoksi talolleen nimen Kihinu, josta siis Kihniön nimi olisi peräisin. Keskiajalla Kihniö oli osa Kyrön pitäjää. Kyrön jakautuessa 1640 Kihniö siirtyi Ikaalisten Kyröön tai Suur-Ikaalisten emäpitäjään yhdessä Parkanon, Ikaalisten, Kankaanpään, Karvian ja Honkajoen kuntien alueitten kanssa.
Ilmari Launiksen suunnittelema Kihniön kirkko valmistui vuonna 1916 ja kunta itsenäistyi syyskuun alussa 1918; ero Parkanosta toteutui vasta kaksi vuotta myöhemmin.

Talous

Kihniössä on yhtenä merkittävimmistä elinkeinoista turvetuotanto, jota harjoittaa lähinnä Vapo. Turpeen kuljetusta varten on kunnan alueella ollut rautatie. Aitonevalla on turvemuseo ympäristöpolkuineen.
Keihäsmatkojen omistajan Kalevi Keihäsen perustama Pyhäniemen lomakeskus sijaitsee Kihniössä.
Perussuomalaiset ehdottivat syyskuussa 2015, että kuntaan perustetaan vastaanottokeskus 200 pakolaiselle, mikä toteutettiin.

Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kihniössä oli 1 967 asukasta, joista 680 asui taajamissa, 1 268 haja-asutusalueilla ja 19 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kihniön taajama-aste on 34,9 prosenttia. Kihniön taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Kihniön kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 680 asukasta.

Kylät

Kihniön kyliä ovat Niskos, Linnankylä, Nerkoo, Mäkikylä, Jokikylä, Ratikylä, Naarminkylä, Kirkonkylä, Kihniönkylä, Kankari ja Korhoskylä,

Koulut

Kihniössä toimii Kihniön yhtenäiskoulu, jossa on luokat 0-9. Vanha Mäkikylän koulu paloi 29. tammikuuta 2014. Kihniön yhtenäiskoulun vieressä sijaitseva Kirkonkylän koulu toimi vuoteen 2013 asti.

Muuta

Saija Mäki-Nevala ohjasi synnyinkunnastaan vuonna 2014 valmistuneen dokumenttielokuvan Kihniö, jossa hän palaa tarkastelemaan tyhjenevän pikkukunnan elämää vuosien muuallaolon jälkeen. 
Kihniön kipakka on tunnettua kihniöläistä pontikkaa. Kihniön pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lampaanpaisti ja imelletty perunalaatikko.
Kihniötä on nimitetty 'Suomen perussuomalaisimmaksi paikkakunnaksi', koska Perussuomalaiset-puolue on saanut siellä vaaleissa prosentuaalisesti suurimman kannatuksen Suomessa.
Järvisuomentiellä sijaitsee luonnonnähtävyys Kuparivuori.
Keskittävä aurinkovoima

Tulevaisuus

Greenpeacen, European Solar Thermal Electricity Associationin ja Kansainvälisen energiajärjestön SolarPACES-ryhmä laativat yhteisselvityksen keskittävän aurinkovoiman potentiaalista ja tulevaisuudesta. Tutkimuksen mukaan keskitetty aurinkovoima voisi vastata 25% maailman energiantarpeesta. Nykyisellään keskitetyn aurinkovoiman osuus on varsin vaatimaton: Koko maailman tuotanto vuonna 2012 - 2553 MW - on noin yksi kolmasosa Suomen sähkönkulutuksesta. Ala on kuitenkin huikeassa kasvussa: tällä hetkellä ainakin 2 500 MW:n edestä uusia voimaloita on jo rakenteilla, ja ainakin 10 000 MW:n verran on julkistettu alkavia projekteja. Kapasiteetti siis moninkertaistuu lähivuosina.
Keskitetyllä aurinkoenergialla tuotetun sähkön hinnan on arvioitu laskevan jopa 0.06$/kWh lähivuosina. Lisäksi sen arvioidaan yhä halpenevan kehittyvän teknologian ja massatuotannon etujen vaikutuksesta, mutta jo 0.06$/kWh:n hinnalla se on kilpailukykyinen perinteisiin energiamuotoihin nähden.

Hinta

1980-luvulta hinta on laskenut 45 US sentistä/kWh  9–12 US sentiin/kWh (2005-6). Hinnan odotetaan laskevan 
4–7 US senttiin 2020.