google/wiki40b huggingface dataset:
RADIUS

RADIUS-protokolla (Remote Authentication Dial In User Service) on aikoinaan suunniteltu sisäänsoittopalveluissa tapahtuvaan tunnistukseen, jossa se on nykyäänkin laajassa käytössä. Nykyinen määrittely tunnistuksen ja valtuutuksen osalta on RFC 2868. Uusin tilastoinnin määrittely on RFC 2867. RADIUS-protokollan pääasiallinen käyttökohde on operaattorin sisäisessä verkossa, jolloin verkkoa voidaan pitää kohtuullisen luotettavana ja yhden tahon ylläpitämänä.
Jos lähiverkossa halutaan käyttää AAA-palveluita, on lähiverkolla oltava RADIUS-palvelin, johon ethernet-kytkimet ja WLAN-tukiasemat ottavat RADIUS-protokollalla yhteyttä. Palvelimen ja verkkolaitteiden välille pitää konfiguroida oma salasana jokaista RADIUS-palvelin ←→ verkkolaite -yhteyttä varten.
Itse RADIUS-palvelin voi sisältää tietokannan, jossa käyttäjänimiä ja salasanoja säilytetään. RADIUS-palvelin osaa käyttää myös olemassa olevaa NT4-toimialueen ohjauskonetta, Windows 2000 Active Directorya, Novell eDirectoryä tai melkein mitä tahansa käyttäjänimi/salasanatietokantaa.
AAA-palveluita käytettäessä voidaan käyttää IEEE 802.1X-protokollaa asiakaslaitteen (supplicant) ja verkon liityntäpisteen välillä.
Punasuutauti

Punasuutauti on kaloilla, erityisesti lohikaloilla, esiintyvä suolistoperäinen bakteeritauti. Taudin aiheuttaja on gramnegatiivinen Yersinia rückeri -bakteeri. Tartunta tapahtuu bakteerin saastuttaman ulosteen välityksellä.

Oireet

Punasuutauti aiheuttaa nimensä mukaisesti verestystä kalojen suun ympärillä ja nielussa. Lisäksi tartunnan saaneilla kaloilla on anemia ja niillä nähdään ulospullistuneet silmät. Tauti aiheuttaa vähitellen tartunnan saaneiden kalojen kuoleman.
Harviala (Janakkala)

Harviala on Janakkalassa sijaitseva kylä. Kylän alueelle perustettu Harvialan kartano on muodostettu useasta eri tilasta ja on eräs Janakkalan suurkartanoista.

Harviala-nimen etymologiasta

Harviala, josta käytetään paikallisessa murteessa myös nimitystä Harvijala, esiintyy ensimmäisen kerran muodossa Harwiala vuonna 1425. Asiakirjoissa esiintyvät myös kirjoitusasut Harvela, Harvila ja Harvala. Lisäksi ovat olleet käytössä esimerkiksi muoto Morthen Hareasist (1464) sekä muodot Harfuila (1477) ja Harffwela (1490). Nimen pohjana on ehkä sana Harvia(inen), esimerkiksi Oleff Harffwia (1455) Lempäälässä, Mor(ten) Haruia 1571 Lahdenpohjan neljänneksessä Satakunnassa.
Tämän Harvialan nimen puitteissa voidaan koota eräänlainen nimipesue, johon kuuluvat: Harvia, Harviala, Harviainen, Harvio, Harva, Harvi[la], Harvo, Harvola, Harvonen sekä esimerkiksi Vanajassa Harvoilanmäki, Harwoila 1766 (Mäskälässä). Tämä nimipesue on Suomen nimistössä melko yleinen.

Historia

Perimätiedon mukaan kylän paikalle syntyi kartano Ruotsin vallan aikana. Kartanon ensimmäinen omistaja olisi ollut Birger-jaarlin poika Pentti (1254–1291), myöhempi Suomen herttua ja Linköpingin piispa. Harviala oli Vanajan pitäjän suurin yhtenäinen rälssiomistus. Kartano periytyy siis jo keskiajalta, jolloin se oli mm. Kurki-suvun omistuksessa. Näin se kilpailee Laukon kartanon kanssa Kurki-suvun synnyinsijana. 
Harvialan lääni (vertaa Jokioisten lääni), kuten tilakokonaisuutta yleisesti kutsuttiin, jaettiin neljään osaan 1400-luvun lopulla. Lepaan sukuinen valtaneuvos Björn Klasson omisti vuonna 1527 neljäsosan Harvialasta, Äikäälän ja maita myös Janakkalan Kiialasta. Björn oli yksi Klas Hanssonin perillisistä. Näitä maitansa hän laajensi ostamalla sisarusten osuuksia Harvialasta.  Vuonna 1530 hän osti lisäksi Yläneen ja Höitilän talot. Tämän suureksi muodostuneen Harvialan läänin lisäksi hän omista alueita myös muualla Hämeessä, Uudellamaalla sekä Varsinais-Suomessa. Vuonna 1555 Björnin maaomaisuus oli Hämeen mahtavin ja koko Suomen viidenneksi suurin.
Aakkojärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 43 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Se sijaitsee laajan peltoaukean keskellä osin jyrkkärinteisten ja toisaalta myös alavien rantojen reunustamina. Kauempana reunustavat peltoaukeaa ylänköjen rinteet. Järvellä on kartan mukaan kaksi nimetöntä saarta, mutta ne jäävät korkeanveden aikana veden alle. Saarten paikalla kasvaa tällöin ruohoa ja vesikasveja. Vanhoissa kartoissa saarten länsipuolelle jäävää lahtea kutsuttiin Sammaliseksi . Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja sen rannat ovat kahta kohtaa lukuun ottamatta peltomaata. Alueen haja-asutus muodostuu muutamasta talosta ja kymmenestä maatilasta. Rannoille on rakennettu vain viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 3413 ja järven itäpuoliselta kylätieltä. Kylätie alkaa parin sadan metrin päästä valtatieltä 9.

Vedenlaatu

Järvi on luonteeltaan läpivirtausjärvi ja silloin Aakkolanjoen tuomat yläjuoksun vedet määräävät järven vedenlaadun lähes kokonaan. Säiden mukaan voi järven vedelaatu vaihdella nopeastikin. Järven vettä on tutkittu ainakin vuosina 1978, 1995 ja 2010. Sen vedenväri on lievästi ruskeaa ja se on vähähumuksista. Sateiden aikana veden ruskea väri voimistuu. Veden happamuustaso on lähellä normaalia ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Järvi on ravinnetasoltaan lievästi rehevöitynyt järvi ja se soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin. Rantojen voimakas ruohottuminen haittaa veteenmenoa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Laasojärven alueeseen (35.751) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88,5 metriä mpy. Järvi kuuluu Leppähampaanjoen valuma-alueen alajuoksulla pääuoman järvien muodostamaan ketjuun, jonka kautta valuma-alueen kaikki vedet virtaavat läpi. Pääosa järven kautta virtaavasta vedestä tulee Mellinselän Kokkilanselältä, mista alkaa Aakkolanjoki eli Savonjoki. Se jatkaa alas heti järven eteläpäästä ja laajenee lopulta Paskon nimisenä ja laskee sitten Aurikkojärveen. Vesireitti laskee lopulta Koljonselkään. Aakkojärveen laskee vielä viisi paikallista ojaa, joista itärantaan tuleva tuo Lammin kautta Kytökorven suolta kuivatusvesiä.

Historiaa

Aakkolan, joka kirjoitettiin vuonna 1540 Ackoila, kylätontti on sijainnut Lammilta tulevan ojan pohjoispuolella eteläisimmän mökin kohdalla. Kylässä oli vielä 1600 ja 1700 lukujen karttojen mukaan kaksi taloa. Myös järven toisella puolella sijaitsee Vanha-Eskolan kohdalla kaksitaloinen kyläntontti Haavisto, joka on yhtä vanha. Kylät ovat ilmeisesti vanhempia kuin 1540, sillä ne olivat jo olemassa kun ensimmäiset kirkonkirjat ilmestyivät.
Vuoden 1957 peruskartassa Sammalista kutsuttiin myös Sammalistoksi.
Dilarə Kazımova

Dilara Kazimova (azeriksi: Dilarə Kazımova. s. 20. toukokuuta 1984 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on azerbaidžanilainen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Azerbaidžania Eurovision laulukilpailussa 2014 Kööpenhaminassa, kappaleella "Start a Fire".
Amerikantelkkä

Ravinto

Amerikantelkkä syö vesihyönteisiä, äyriäisiä ja lampien uposkasveja. Se hakee ruokansa lähinnä veden alta.

Lisääntyminen

Amerikantelkkä tekee pesänsä onttoon puuhun tai maakoloon.
Džonkki

Džonkki tai dsonkki on erityisesti Kaakkois-Aasiassa ja Kiinassa käytetty perinteinen, yleensä kaksi- tai kolmimastoinen purjealustyyppi. Laivamalli kehitettiin noin kaksituhatta vuotta sitten Han-dynastian (206 eaa.–220 jaa.) aikana. Alustyyppiä käytettiin valtameripurjehduksilla jo toisella vuosisadalla jaa. Länsimaihin tästä historiallisesta alustyypistä tietoa levittivät mm. löytöretkeilijät, kuten Marco Polo. Ohjailtavuutensa ja merikelpoisuutensa vuoksi erilaiset džonkin yhteydessä esitellyt innovaatiot vaikuttivat keskiajalla myös portugalilaisten ja hollantilaisten purjealusten kehitykseen (esim. laskukölin käyttö).
Nykyäänkin džonkkeja käytetään yhä muun muassa Etelä-Kiinan meren rantavaltioissa, kuten Kiinassa, Vietnamissa, Thaimaassa ja Indonesiassa.
Džonkkipurje on helppo nostaa, laskea, jalustaa ja hallita, mutta sen luovimiskyky on rajoitettu.
Laivamallin nimi džonkki on alun perin ilmeisesti peräisin malaijin kielestä.
Alusta, jossa on länsimainen runko mutta džonkkitakila, kutsutaan nimellä lorcha. Ne olivat siirtomaavallan aikana hyvin suosittuja rannikkoaluksia, sillä niissä yhdistyi länsimaisen rungon hyvä merikelpoisuus ja džonkkitakilan helppo käsiteltävyys.
Iso Keurujärvi

Maantietoa

Järvi on 650 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Järveen on johdettu sekä länsi- että itäpäähän suo-ojat. Länsipään oja tuo viereisen Pienen Keurujärven suotovesiä. Itäpäästä lähtevät ojat toimivat laskuojana, joka yhtyy alempana Merunjärvestä lähtevään Merunojaan. Se laskee vuorostaan Höytämönjärven Merunlahteen. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Järven etelärantaan laskee jyrkkä metsärinne, mutta muut rannat ovat loivempia tai tasaisia. Järvi on autio, mutta sen lähettyville johtaa sekä pohjoisesta Sääksjärveltä että etelästä Lempäälästä tulevat metsäautotiet. Järven ohittaa sen pohjoispuolelta korkeajännitelinja.

Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa järvi oli tietön ja autio järvi, jonka kautta kulkettiin talviteiden aikana. Vuoden 1975 kartassa itä- ja länsipään suot oli ojitettu. Tämän jälkeen 2012 järven itäpuoli on hakattu ja harvennettu osittain puustosta.
Puolustusvoimien tiedustelulaitos

Historia

Laitokseen on organisoitu 30. huhtikuuta 2014 lakkautettujen Puolustusvoimien Tiedustelukeskuksen, Viestikoelaitoksen ja Pääesikunnan tutkintaosaston toimintoja.

Tehtävä

Puolustusvoimien tiedustelulaitos vastaa Suomen signaalitiedustelusta.
Laitos vastaa myös sotilasstrategisen ja Suomen lähialueen sotilaallisen tilanteen seurannasta, analysoinnista ja siitä raportoimisesta. Laitoksen tehtäviin kuuluvat myös muun muassa vastuu puolustushallinnon paikka- ja olosuhdetietopalvelusta, sotilastiedustelu- ja turvallisuustoimialojen täydennyskoulutuksen antaminen sekä kriisinhallintaoperaatioiden tukeminen.
Diponegoro

Diponegoro (myös Dipo Negoro tai Raden Mas Ontowirjo, 1785-1855) oli Jaavan ruhtinas, joka kävi vuosina 1825-1830 sotaa hollantilaisia siirtomaaherroja vastaan.
Jaavan sulttaanikunta oli perustettu 1755 hollantilaistne tuella, ja Diponegoro oli sen kolmas hallitsija. 1820-luvulla hän nousi hollantilaisia vastaan jaavalaisen ylimystön johdossa. Näitä oli ärsyttänyt hollantilaisten maareformi jossa ylimystö menetti alueitaan.
Antti Linna

Antti Emil Linna (7. lokakuuta 1916 Messukylä – 17. tammikuuta 2000 Kangasala) oli diplomi-insinööri ja toimitusjohtaja. Hän toimi kansanedustajana 1960-luvulla Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen kansanpuolueen riveissä.
Linnan vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja Kustaa Eemil Linna ja Eeva Maria Taipale. Linna pääsi ylioppilaaksi 1936 ja suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon 1941. Linna oli Teknillisen korkeakoulun mineralogis-geologisen laitoksen assistenttina 1940–1941, Geologisen tutkimuslaitoksen vuori-insinöörinä 1941–1942 ja Lohjan kalkkitehtaan kaivosinsinöörinä 1942–1945. Vuosina 1945–1952 Linna oli Maantuote Oy:n toimitusjohtajana ja vuodesta 1952 Insinööritoimisto Oy Tutkimuksen toimitusjohtajana. Hän oli Neste Oy:n maakaasuosaston johtajana 1971–1978.
Linna oli kansanpuolueen kansanedustajana 1962–1965 ja puolueen nimen vaihdon jälkeen liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana 1965–1966. Linna oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1962 presidentin vaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Tampereen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä.
Linna toimi Pirkan Hiihdon puheenjohtajana vuosina 1968–1971 ja osallistui itse hiihtoon seitsemän kertaa.
Edward Newton

Edward Newton KCMG (marraskuu 1832 – 25. huhtikuuta 1897 Lowestoft, Englanti) oli brittiläinen siirtomaavirkamies ja lintutieteilijä.
Edward Newton työskenteli Mauritiuksen siirtomaa-asiain sihteerinä vuosina 1859–1877. Hän lähetti veljelleen Alfred Newtonille lukuisia eläinnäytteitä, muun muassa jo tuolloin sukupuuttoon kuolleen dodon ja rodriguezindodon. Edward Newton toimi myöhemmin 1877–1883 Jamaikan siirtomaasihteerinä ja kuvernöörinä.
Newton oli British Ornithologists’ Unionin ja sen lehden The Ibis perustajia.
Edward Newton nimesi nyttemmin sukupuuttoon kuolleen seychellienkaijan (Psittacula wardi). Hänen kunniakseen on nimetty madagaskarintuulihaukka (Falco newtoni).
La clemenza di Tito (René Jacobs)

La clemenza di Tito, KV 621 (suom. Tituksen lempeys) on levy-yhtiö Harmonia Mundin julkaisema, René Jacobsin johtama äänite Wolfgang Amadeus Mozartin viimeiseksi jääneestä, kaksinäytöksisestä oopperasta, joka kuuluu opera serian lajityyppiin.
Oopperan libreton on kirjoittanut Caterino Mazzola vuonna 1791. Hän käytti sen perustana Pierre Corneillen näytelmää Cinna.

Arvio

Carter Chris Humphrayn mukaan tulkinta on tunteellinen, eloisa ja nautinnollinen sekä soittimelliset värit ja karakterit alituiseen vaihtelevia. Kapellimestarin työskentely on analyyttistä ja lyyristä. Humphray laskee levytyksen teoksen parhaiden tulkintojen joukkoon.
Matti Saari (toimittaja)

Matti Juhani Saari (s. 19. huhtikuuta 1950 Tyrvää ) on suomalainen toimittaja, joka on tehnyt pitkän uran aikakauslehtialalla. 
Saari on ollut A-lehdet-kustantamon julkaiseman Apu-lehden päätoimittaja vuosina 1985–1993 sekä jälleen vuodesta 1999 lähtien. Hänen muita tehtäviään ovat olleet samassa konsernissa muun muassa johtoryhmän jäsenyys, A-lehtien julkaisujohtajuus vuosina 2004–2006 ja Katso-lehden päätoimittajuus.
Saaren merkittävimpiä luottamustoimia ovat olleet Aikakauslehtien Päätoimittajat -yhdistyksen puheenjohtajuus vuonna 2004 sekä jäsenyys Julkisen sanan neuvostossa vuodesta 2008.
Suomen kielen hallintoalue

Suomen kielen hallintoalue on suomenkielinen vähemmistökielialue Ruotsissa. Hallintoalueeseen kuuluvien kuntien asukkailla on oikeus saada suomenkielistä esikoulutoimintaa ja vanhustenhuoltoa kokonaan tai oleellisilta osin sekä asioida kunnan kanssa suomeksi. Hallintoalueeseen kuuluu 64 kuntaa, ja yli 61 prosenttia ruotsinsuomalaisista asuu hallintoalueella.

Historia

Hallintoalue perustettiin sen jälkeen, kun Ruotsi ratifioi Euroopan neuvoston vähemmistökielisopimukset vuonna 1999. Suomen kielen hallintoalue perustettiin vuoden 2000 alussa ja siihen kuuluivat aluksi Haaparannan, Jällivaaran, Kiirunan, Pajalan ja Ylitornion kunnat. Vuonna 2010 perustettiin myös meänkielen hallintoalue, johon samaiset kunnat liittyivät myös.
Ruotsissa uudistettiin kielilakia 1. heinäkuuta 2009, jossa määritettiin, että Ruotsissa on yksi yhteinen kieli, ruotsi. Tämän lisäksi määritettiin viisi virallista vähemmistökieltä, jotka ovat suomi, saame, meänkieli, romani ja jiddiš, joita tulee suojella ja tukea. Laki astui voimaan 1. tammikuuta 2010. Heti tämän jälkeen suomen kielen hallintoaluetta laajennettiin, kun siihen liitettiin 18 Mälarinlaakson kuntaa mukana muun muassa Tukholma, Södertälje ja Eskilstuna. Myöhemmin toukokuussa liittyivät Surahammar, Västerås ja Borås. Vuoden 2011 helmikuussa alueeseen liittyivät Göteborgin, Hoforsin, Kainuun, Skinnskattebergin, Sundbergin ja Uumajan kunnat.

Hallintoalueen kunnat

Kunnat on järjestetty alueeseen liittymisvuoden mukaan.
007: Agent Under Fire

Pelaaminen

007: Agent Under Fire sisältää yli 15 erilaista ampuma-asetta. Jokainen ase perustuu todelliseen aseeseen, mutta on nimetty eri nimellä. Bondilla on myös muita laitteita, joista useat ovat piilotettu matkapuhelimeen: esimersiksi koukku, laser, ja erillinen lähetin. Bondilla on myös rakettireppu sekä kortti, joka häiritsee elektronisia signaaleja.
Pelissä on myös moninpelimahdollisuus, joka mahdollistaa 2–4 pelaajan pelaamisen samaan aikaan.

Muuta pelilevystä

007: Agent Under Fire on ollut myös haluttu peli, koska sitä käytettiin useasti hyödyksi softamodauksessa. Niin sanotulla game swap tempulla saatiin ajettua .elf tiedosto, jonka avulla taas asennettua vaikkapa Free MCBoot.
Rolle Rantala

Elämä ja urheilu-ura

Rantala syntyi Helsingissä 16. maaliskuuta 1989. Hän aloitti painin vuonna 1993. Hänen ensimmäinen valmentajansa oli hänen isänsä Hannu Rantala. Vuonna 2004 kadettien (alle 17-vuotiaiden) EM-kilpailuissa hän sijoittui 58 kilogramman painoluokassa 19:nneksi ja kaksi vuotta myöhemmin samoissa kilpailuissa 63 kg:n sarjassa 17:nneksi. Vuonna 2007 hän voitti Baltian-mestaruuskilpailujen pronssia 74 kg:n sarjassa. Vuonna 2008 Rantalaa alkoi valmentaa Ahto Raska, joka toimi hänen valmentajanaan vuoden 2012 loppuun asti. Vuonna 2009 Rantala oli juniorien (alle 20-vuotiaiden) EM-kilpailuissa viides sarjassa 66 kg ja juniorien MM-kilpailuissa samassa sarjassa 17:s.
Vuonna 2011 Rantala osallistui aikuisten 74 kilogramman painoluokassa Espanjan Grand Prix’hin, jossa hän sijoittui 21:nneksi. Baltian-mestaruuskilpailuista hän voitti kultaa sarjassa 84 kg. Vuonna 2012 Rantala oli Dan Kolov–Nikola Petrov -turnauksessa sarjan 74 kg yhdeksäs. Maaliskuussa hänet valittiin ensimmäiseen arvoturnaukseensa, Belgradin EM-kilpailuihin 74 kg:n sarjaan. Belgradissa Rantala voitti ensimmäisen ottelunsa espanjalaispainijaa vastaan jaksoin 2-0 (1-1, 3-1). Toisen ottelunsa hän hävisi unkarilaiselle moninkertaiselle arvokisamitalistille Gábor Hatosille 0-2 (0-2, 0-5). Olympiakarsinnoissa 2012 Rantala hävisi ensimmäisellä kierroksella Dmitro Rotšnijakille eikä päässyt keräilyeriin, kun Rotšnijak hävisi neljännellä kierroksella oman ottelunsa. Rantalan lopullinen sijoitus olympiakarsinnoissa oli 22:s.

Yksityiselämä

Rantala asuu synnyinkaupungissaan Helsingissä, ja hän aloitti 2011 opinnot Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa.
Lukionsa hän kävi vuosina 2006–2009 Mäkelänrinteen urheilulukiossa. Hän pelasi jääkiekkoa Itä-Helsingin Kiekossa vuosina 1998–2003 ja harrastaa lajia edelleen.
Rantalan valmentaja ja isä Hannu Rantala on myös painin arvokisaedustaja. Rantalan idoli on vapaapainin yhdysvaltalainen olympiavoittaja Cael Sanderson.
Kyhmykurnusimppu

Ulkonäkö

Täysikasvuisen kyhmykurnusimpun pituus on keskimäärin 30 cm ja enintään 50 cm. Sillä on suuri pää ja 37–39 selkänikamaa. Etummaisessa selkäevässä on 7–10 vankkaa piikkiruotoa ja takimmaisessa selkäevässä ja peräevässä 17–20 pehmeämpää ruotoa. Lyhyet rintaevät yltävät hädin tuskin peräevän tyveen. Ensimmäisessä kiduskaaressa on 10–14 siivilähammasta.
Kyhmykurnusimpun yleisväri on tavallisesti harmaanruskea mutta joskus myös himmeänpunainen. Selkä ja kyljet ovat punertavat ja pienten valkoisten pisteiden täplittämät. Muita tuntomerkkejä ovat kermanvaalea vatsapuoli ja suuri musta täplä etummaisessa selkäevässä. Rinnassa ei ole suomuja ja vatsassakin niitä on vain osittain. Kylkiviivassa suomut ovat hieman suuremmat kuin muualla ruumiissa ja niiden keskellä on terävä kohouma. Lisäksi ne ovat takareunastaan hammaslaitaiset.

Levinneisyys

Kyhmykurnusimppu elää Atlantin valtameren itäosissa, Välimerellä sekä Mustallamerellä. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Islannin ja Norjan aluevesille ja etelässä Marokon ja Madeiran rannikolle. Kyhmykurnusimppua tavataan myös Pohjanmerellä ja Itämeren eteläosissa.

Elintavat

Vaikka kyhmykurnusimppu on pohjakala, se nousee öisin lähelle vedenpintaa. Yleensä se viihtyy hiekkaisella mutta joskus myös kivikkoisella tai liejuisella merenpohjalla aina 140 metrin syvyyteen saakka. Kesäisin se siirtyy lähelle rannikkoa ja saattaa nousta jokien estuaareihin. Kyhmykurnusimppu käyttää ravinnokseen äyriäisiä (lähinnä katkarapuja ja rantataskurapuja) sekä kaloja (tokkoja, kampelakaloja, nuoria sillejä sekä tuulenkaloja). Se on sukukypsä 3–4 vuoden iässä ja kutee tammi–kesäkuussa 25–50 metrin syvyydessä. Munat vajoavat pohjaan, jossa myös poikaset pysyttelevät kunnes kasvavat yli 3 cm mittaisiksi.

Kalastus ja käyttö

Kyhmykurnusimppua kalastetaan pohjatrooleilla, riimuverkoilla ja siimoilla. Yleensä vuotuinen kokonaissaalis on jäänyt 1 000–5 000 tonniin, mutta huippuvuonna 2000 se oli lähes 28 000 tonnia. Kalat myydään tuoreina.
Kirsti Narinen

Kirsti Narinen (s. 1960 Lappajärvi) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Virossa Suomen Tallinnan-suurlähettiläs 1. syyskuuta 2014 alkaen. Narinen on aloittanut ulkoministeriössä vuonna 1984.
Narinen on työskennellyt Tallinnan-suurlähetystössä aiemmin, kakkosvirkamiehenä vuosina 1993–1998  ja toiminut Suomen ulkomaanedustustoissa Leningradissa ja myöhemmin Pietarin-pääkonsulinvirastossa ja Ljubljanan-suurlähetystössä. Tallinnaan Narinen siirtyi ulkoministeriön hallintopalveluista työhyvinvointipäällikön tehtävistä. Hän on työskennellyt ulkoministeriössä myös poliittisella osastolla ja Eurooppa-osastolla.
Euroopan unionin budjetti

Euroopan unionin budjetti tarkoittaa Euroopan unionin talousarviota, jolla rahoitetaan pääasiassa EU:n toiminta, maataloustuet ja erityisesti köyhien jäsenvaltioiden alueellista kehittämistä. Vuonna 2008 EU:n budjetti on 129,1 miljardia euroa, mikä muodostaa noin prosentin EU-alueen bruttokansantuotteesta.

Rahoitus

Budjetin rahoitus muodostuu omista varoista, valtioiden arvonlisäverotulojen ja bruttokansantulojen prosenttiosuuksista sekä muista tuloista.

Omat varat

EU:n omat varat muodostuvat maataloustuotteiden tuontimaksuista ja muista EU:n rajojen tullimaksuista.

Osuus arvonlisäverotuloista

Jäsenvaltiot maksavat vaihtelevan suuruisen prosenttiosuuden arvonlisäverotuloistaan.

Osuus bruttokansantulosta

Bruttokansantulon osuus muodostaa suurimman osan budjetin rahoituksesta. Jäsenvaltiot maksavat vaihtelevan suuruisen prosenttiosuuden bruttokansantulostaan.

Muut tulot

Muut tulot muodostavat noin prosentin budjetista. Muut tulot sisältävät korkotulot talletuksista ja myöhästyneistä maksuista, maksut erilaisilta järjestöiltä, ja käyttämättä jääneet varat aikaisemmasta budjetista.
Dulce Pontes

Dulce Pontes (s. 8. huhtikuuta 1969 Montijo, Portugali) on portugalilainen laulaja.
Pontes aloitti lapsena pianonsoiton ja on valmistunut konservatoriosta pianistiksi. Myöhemmin hän aloitti myös laulamisen. 18-vuotiaana hän voitti portugalilaisen laulukilpailun. Pontes edusti Portugalia vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Lusitana Paixão" ja sijoittui kahdeksanneksi. Myöhemmin 1990-luvulla Pontes tuli tunnetuksi fadomusiikin esittäjänä.  
Pontes sanoo innoittajakseen muun muassa José Alfonson, jonka laulu "Canção de embalar" on hänen albumillaan Momentos. Tunnetuin hänen lauluistaan on"Canção do mar", jonka hän tulkitsee levyllä arabialaissävyisesti. Hänellä on vuonna 2011 tekeillä albumi, jonka työnimi on Nudez. Samaan aikaan hän työstää myös espanjankielistä albumia, jolle äänitetään eteläamerikkalaisia lauluja. Pontesin ääntä on luonnehdittu "hätkähdyttäväksi".
Dulce on toiminut myös näyttelijänä.
Smallville (4. tuotantokausi)

Juoni

Clark saapuu takaisin Smallvilleen uudelleen syntyneenä Kal-Elinä. Täyttääkseen kohtalonsa hän lentää Lexin lentokoneeseen hakemaan Kryptonilaista kristallia, joka on Lexin hallussa. Toisaalla Lois Lane saapuu Smallvilleen selvittämään asioita serkkunsa Chloen avuksi. Myös Lana palaa takaisin Smallvilleen uudella tyylillä ja poikaystävällä varustettuna. Sairaalassa Jonathan makaa koomassa kolmatta kuukautta ja Lionel totuttelee elämäänsä vankilassa.
Motorola 68881

Motorola 68881 ja 68882 olivat Motorolan valmistamia matematiikkasuorittimia.

Motorola 68881

Motorola 68881 oli Motorolan valmistama matematiikkasuoritin, jota käytettiin Motorola 68020 - tai Motorola 68030 -suorittimia käyttävissä järjestelmissä. 68881-matematiikkasuorittimen lisääminen järjestelmään toi suuresti tehoa liukulukulaskuihin tukeutuviin toimintoihin.
Aikanaan matematiikkasuorittimit olivat tarpeellisia monissa tieteellisissä ja matemaattisissa sovelluksissa. Nykyaikaiset suorittimet sisältävät yhden tai useamman liukulukuyksikön.

Motorola 68882

Motorola 68882 oli paranneltu versio 68881:stä, sen ominaisuuksiin kuuluivat paranneltu liukuhihnatyöskentely ja aikanaan nopeammat kellotaajuudet. 68882:n käskykanta oli täysin identtinen 68881:n kanssa.
68881/68882 oli käytössä Sun Microsystemsin Sun 3 -työasemassa, Applen Macintosh II -sarjan tietokoneissa ja Commodore Amiga 3000:ssa.
Motorola 68040 oli ensimmäinen Motorolan suoritin, jossa oli sisäänrakennettu matematiikkasuoritin. Monet sen käskyistä olivat yhteensopivia 68881:n kanssa, mutta muutamia jouduttiin emuloimaan ohjelmistopohjaisesti.