google/wiki40b huggingface dataset:
Isanosaurus

Nimi

Isanosaurus tarkoittaa "Isanin liskoa". Nimi viittaa sen löytöpaikkaan koillis-Thaimaassa. Tyyppilaji I. attavipachi on nimetty P. Attavipachin kunniaksi, huomattavasta tuestaan Thaimaan paleontologiselle tutkimukselle.

Koko ja ulkonäkö

Isanosauruksen pituus oli arviolta noin 6,5 metriä. On melko varmaa, että Isanosaurus saattoi kasvaa melko paljon suuremmaksi kuin 6,5-metriseksi, jonka arvioidaan olleen holotyypin yksilön pituus. Isanosaurus oli yksi pienimmistä sauropodeista.
Isanosauruksella oli todennäköisesti pieni pää ja lusikan muotoiset hampaat lehtien jyrsimiseen. Isanosaurus käveli neljällä jalalla, mutta luultavasti pystyi nousemaan takajaloilleen ylettyäkseen korkealla oleviin oksiin. Isanosauruksen on huomattu olleen yksi ensimmäisistä dinosauruksista, jotka sopeutuivat yksinomaan neljällä jalalla liikkumisen muotoon. Todiste nelijalkaisesta asennosta tulee reisiluusta, joka on Isanosauruksella suora, kun taas tunnetuilla sauropodomorfisuvuilla, jotka olivat ainakin osittain kaksijalkaisia, reisiluu on aina kaareva.

Käyttäytyminen

Muiden sauropodien tavoin, joiden fossiloituneet jäljet osoittavat niiden liikkuneen ryhminä, Isanosaurus saattoi elää perheryhmissä tai laumoina turvallisuuden vuoksi.

Fossiilit

Isanosaurus löydettiin Isanin alueelta Thaimaassa. Jäänteet ovat valitettavasti epätäydelliset ja sisältävät vain muutamia selkänikamia, kylkiluita, 65 senttimetrin pituisen reisiluun vasemmasta jalasta, oikean rintalastan ja lapaluun. Niidenkin pohjalta tutkijat pystyvät päättelemään paljon Isanosauruksesta vertaamalla sitä lähisukulaisiin. 
On melko turvallista olettaa, että Isanosauruksen holotyypin jäänteet kuuluvat nuorelle yksilölle, tai vanhalle esiaikuiselle yksilölle.
Swan 36

Kehitysvaiheet

Toisin kuin myöhemmät Swan mallit, 36 jalkaista ei suunniteltu yksinomaan Nautorin venemalliksi sillä siitä oli jo aikaisemmin olemassa pitkäkölinen ja puurunkoinen Gaia Class versio jolla oli kuitenkin sama S&S design numero 1710 kuin Swan 36 veneelläkin. Molemmilla S&S 1710 malleilla on sama linjapiirustus mutta kehittyneemmässä versiossa, josta tuli myöhemmin Swan 36, oli kaksi merkittävää parannusta; eväköli ja lujitemuovirakenne. Nämä parannukset olivat kumpikin uusia sovelluksia tämän kokoluokan veneissä ja antoivat riittävän pitkäksi aikaa merkittävän edun kilpailijoihin nähden. Merkittävä seikka uskottavuuden kannalta oli myös se, että samana vuonna S&S oli saanut valmiiksi ehkä yhden suurimmista menestyksistään kilpapurjehduksessa, 1967 Americas Cup voittajavene 12mR Intrepid:n jossa oli erillinen köli ja peräsin  joka todisti, että tällä uudella teknisellä ratkaisulla voidaan voittaa kilpailuja. Tämän vuoksi S&S valinta suunnittelijaksi yhdessä Pietarsaaren tunnetun veneenrakennustaidon kanssa antoivat uudelle veistämölle riittävästi nimeä ja uskottavuutta jolla alkuvaiheen myyntityö saatiin onnistumaan. Kiinnostus venettä kohtaan oli niin suurta, että Lokakuussa 1967 Brittiläinen Yachtsman Magazine kuvailee nelisivuisessa artikkelissaan Swan 36 venettä mm. sanoin "fearsome racing machine" joka on merkillepantavaa sen vuoksi, että veneen ensimmäinen ja suurin voitto 1968 Cowes Weekissä oli vasta kokonaisen vuoden päässä.
Matti Helin

Matti Sakari Helin (1. maaliskuuta 1897 Nousiainen – 4. toukokuuta 1919) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra August Edvard Helin ja Emma Josefina Johanna von Becker.

Opinnot

Helin kävi kuusi luokkaa Turun suomalaista lyseota.

Jääkärikausi

Helin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 19. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 6. joulukuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Haavoista parannuttuaan Helin astui takaisin palvelukseen 13. helmikuuta 1919 ja hänet sijoitettiin Kenttätykistörykmentti 3:een, mistä hänet komennettiin 1. huhtikuuta 1919 Sotaministeriön taisteluvälineosastolle, josta hän erosi vain liittyäkseen Karjalan (Aunuksen) vapaaehtoiseen retkikuntaan. Retkikunnassa hän toimi 1. rykmentin kenttäpatterin jaosjohtajana ja otti jaosjohtajana osaa taisteluihin Vitelessä, Tuuloksessa ja Aunuksenkaupungissa, missä hän koki kohtalonsa ja kaatui kaupungin edustalla käydyssä taistelussa 4. toukokuuta 1919. Hänet haudattiin taistelupaikalle.
Oliver Twist (vuoden 2005 elokuva)

Tuotanto

50 miljoonan euron budjetista huolimatta elokuvassa oli mukana verrattain vähän tunnettuja näyttelijöitä, yhtä pääosaa näytellyttä Oscar-voittaja Ben Kingsleytä lukuun ottamatta. Pienissä rooleissa esiintyivät muun muassa Polańskin lapset Morgane (maanviljelijän tyttären roolissa) ja Elvis (poika jolla on vanne), jotka muutenkin olivat läsnä kuvauksissa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Arto Pajukallion mukaan Polanski jättää hyödyntämättä Dickensin vakavat yhteiskunnalliset teemat ja on tehnyt elokuvasta sievän, romanttista tyyliä edustavan koko perheen elokuvan.
Kiertoratamanööveri

Kiertoratamanööveri (engl. Orbital maneuver) on avaruustoiminnassa toimenpide, jossa avaruusalus käyttää propulsiojärjestelmäänsä kiertoratansa muuttamiseen. Avaruudessa kaukana Maasta, esimerkiksi Auringon kiertoradalla, olevan aluksen vastaavaa toimea nimitetään syvän avaruuden -manööveriksi (engl. deep-space maneuver (DSM).

Impulssimanööveri

Impulssimanööveri (engl. impulsive maneuver) on toimenpide, jossa aluksen nopeus muuttuu lähes välittömästi. Koska kaikilla aluksilla on massaa, ei muutos oikeasti tapahdu välittömästi. Mutta useimpien avaruuslentojen suunnitteluvaiheessa suunnittelijat approksimoivat aiotut kiertoratamuutokset impulsiivisiksi. Tämä vähentää huomattavasti oikean siirtymän löytämisen vaikeutta.
Välittömiä muutoksia nopeudessa kutsutaan nimella delta-v (). Kokonaisdelta-v:tä kaikille lennon manöövereille nimitetään delta-v -budjetiksi. Hyvällä delta-v -budjetin approksimaatiolla suunnittelijat voivat arvioida aluksen ajoaineen tarpeen. Tällaiset approksimaatiot ovat kaikkein hyödyllisimpiä, kun käytetään työtövoimana lyhyitä purkauksia.
Äärelliset manööverit kuten edellä mainitut ovat mahdollisia korkean työntövoima/massa -suhteen propulsiojärjestelmillä, kuten kemiallisilla raketeilla. Kuitenkin myös pitkille purkauksille impulssimanööveri approksimaatiot ovat hyvin tarkkoja Maan ilmakehän ulkopuolella.

Ei-impulssimanööveri

Pienen työntövoiman käyttämistä pitkän aikaa kutsutaan ei-impulssimanööveriksi, vaikkakin kaikki työntövoima synnyttää impulssia. Ne ovat vähemmän tehokkaita sillä suuri osa energiasta voi kulua Oberthin ilmiöön ja muihin ilmiöihin. Tällaiset manööverit ovat kuitenkin ainoa vaihtoehto haluttaessa matala laukaisumassa ja siten suuri ominaisimpulssi mutta käytetään matalan työntövoima/massa -suhteen propulsiojärjestelmää, kuten ionimoottoria.

Äärellinen purkaus-manööveri

Tietyt avaruuslennot kuten sellaiset, joissa tehdään ohilento, vaativat tarkan mallin lentoradoista. Äärellisten purkausten laskeminen vaatii yksityiskohtaisen mallin avaruusaluksesta ja sen suihkuttimista (engl. thruster). Tärkeimmät yksityiskohdat ovat massa, massakeskipiste, hitausmomentti, suihkuttimien sijainti, suihkuttimien suuntaukset, suihkuttimien suihkujen muodot, ominaisimpulssi, suihkuttimien painopisteiden siirtymiset ja ajoaineen kulutus.
Waldemar Wallenius

Jukka Tapio ”Waldemar” Wallenius (s. 12. kesäkuuta 1948 Hämeenlinna) on suomalainen musiikkijournalisti. Wallenius on uransa aikana perustanut viisi populaarimusiikkiin erikoistunutta lehteä, ja neljässä niistä hän on toiminut päätoimittajana. Nämä neljä ovat olleet Blues News, Musa ja Soundi sekä WUM eli Wanha & Uusi Musa. Viimemainittu ilmestyi seitsemän vuoden ajan ja oli keskittynyt maailmanmusiikkiin. Lisäksi hän on juontanut 1980-luvun lopulla Yleisradion TV-musiikkiohjelmaa Yölinja ja työskennellyt myös tamperelaisessa Radio 957:ssa.

Ura toimittajana

Wallenius innostui musiikkijournalismista koululaisena ostettuaan lehtikioskilta englantilaisen Melody Makerin irtonumeron. Hän tilasi tuon lehden itselleen ja ryhtyi saman tien Valkeakosken Sanomien pop-palstan pitäjäksi, mihin vaikutti osaltaan se, että hänen isänsä työskenteli tuon lehden toimitussihteerinä. Wallenius oli vielä lukiolainen, kun hän vuonna 1965 sai julkaistuksi ensimmäisen kirjoituksensa. Heti alussa hän omaksui nimimerkin, joka oli Wal de Mar. Sen taustalla oli ranskan kielen ilmaus “mal de mer” eli ‘merisairaus’ sekä kahden suomalaisen pakinoitsijan taitelijanimet, Kar de Mumma ja Kai de Puu.
Kolme vuotta myöhemmin, vuonna 1968, hän oli mukana perustamassa Blues News -lehteä, joka täytti 50 vuotta vuonna 2018. Kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin jätti tuon lehden ja siirtyi toiseen perustamaansa lehteen Musaan, joka oli suunniteltu vaihtoehdoksi Suosikille. Kyllästyttyään Musan toimituskuvioihin hän lähti mukaan taas uuteen lehteen, Soundiin, jossa hän viihtyi noin vuosikymmenen ajan. Hänen aktiivinen kirjoitusuransa loppui noin vuonna 2003.

Poliittinen toiminta

Wallenius toimi 1990-luvulla Veltto Virtasen eduskunta-avustajana. Hän oli ehdolla Euroopan parlamenttiin vuonna 1999 Kirjavan puolueen ehdokkaana sekä eduskuntaan vuonna 2007 SKP:n ehdokkaana.
Pikkukääpiökoi

Koko ja ulkonäkö

Pikkukääpiökoi on kellertävän harmaa perhonen, jonka kiiltävien etusiipien tummemmassa kärkiosassa on violettia sävyä. Siipiväli on 4,5–5,0 mm. Takasiivet ovat harmaat, mutta siipiripsissä on ruskeaa sävyä. Tuntosarvet ovat pituudeltaan puolet etusiiven pituudesta ja niiden tyvellä on valkoinen tupsu. Päälaella on kellertävän ruskea, karvamaisten suomujen tupsu.
Toukka on väriltään kirkkaanvihreä.

Levinneisyys ja lentoaika

Pikkukääpiökoita tavataan Länsi- ja Keski-Euroopasta Skandinavian eteläosiin ja idässä Volgalle saakka. Suomessa sitä tavataan laajalti koko maassa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta, mutta laji ei ole erityisen yleinen. Perhoset ovat lennossa toukokuun lopulta kesäkuun keskivaiheille saakka.

Elinympäristö ja elintavat

Perhonen elää metsissä ja hakamailla.
Naaras munii munat yksitellen lehden alapinnalle, lähelle keskiruotia. Toukka elää heinäkuussa kovertaen käytävämiinaa ravintokasvin lehden sisälle. Miina seuraa lehden reunaa, kunnes suuntautuu keskiruotia kohti ja jatkuu vähitellen levenevänä keskiruodin vieressä. Käytävän keskellä näkyvä ulostevana hajoaa usein. Pikkukääpiökoin tekemän miinan erottaminen aitakääpiökoin miinasta tapahtuu helpoimmin ajankohdan perusteella, sillä pikkukääpiökoin toukka miinaa keskellä kesää, jälkimmäinen laji vasta syksyllä.
Lajin tieteellinen nimi on annettu suomalaisen biologin William Nylanderin mukaan.

Ravintokasvi

Toukka elää ruusukasveilla, erityisesti kotipihlajalla (Sorbus aucuparia), ruotsinpihlajalla (Sorbus intermedia) sekä omenalla (Malus).
Savijärvi (Kuhmoinen, Myllykylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,8 metriä mpy.
Palleatyrä

Palleatyrä on tyrä, joka syntyy palleassa olevaan aukkoon (vamma, kehityshäiriö tai ruokatorven aukko), kun mahalaukku työntyy aukosta vatsaontelosta rintaonteloon.
Palleatyrät jaetaan kahteen eri luokkaan. Yleisempi on tapaus, jossa ruokatorven ja mahalaukun liitoskohta on liukunut rintaontelon puolelle. Toisessa tapauksessa osa mahalaukun isosta kaarroksesta työntyy rintaonteloon.

Oireet

Palleatyrä on usein täysin oireeton. Tautiin liittyy kuitenkin joskus närästystä, jota esiintyy yleensä ruokailun jälkeen. Kipu muuttuu voimakkaammaksi, jos potilas menee pitkälleen tai alkaa työskennellä raskaasti. Kipu tuntuu rinnassa ja ylävatsassa. Se voi myös säteillä, selkään, leukaperiin tai hartioihin. Joskus hapanta mahalaukun sisältöä saattaa päästä ruokatorveen, jolloin syntyy ruokatorventulehdus eli esofagiitti.

Hoito

Potilaan tulisi syödä useita pieniä aterioita päivässä ja välttää tilanteita, joissa vatsaontelon paine kasvaa. Lisäksi kumarassa työskentelyä tulisi välttää, eikä potilas saisi syödä raskaita aterioita kolmea tuntia ennen nukkumaan menoa. Ylipainoisten potilaiden tulisi laihduttaa. Kirurginen toimenpide tulee kyseeseen joidenkin potilaiden kohdalla, vaikka sillä saattaa olla pieniä sivuvaikutuksia, kuten vatsa- ja suolistokaasujen syntymisen lisääntyminen.
Paris Saint-Germain FC (naiset)

Paris Saint-Germain FC on Ranskan pääsarjassa pelaava naisten jalkapallojoukkue, joka perustettiin vuonna 1971. Se on osa Paris Saint-Germain FC -seuraa. Joukkue on voittanut Ranskan cupin vuonna 2018 sekä sijoittunut Ranskan liigassa toiseksi vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2018 ja 2019. Se on pelannut naisten Mestarien liigan loppuottelussa vuosina 2015 ja 2017. Joukkueen valmentajana toimii Olivier Echouafni.
Kriketin Euroopan-liiga 1999

ECC Trophy 1999 pelattiin Korfussa, Kreikassa syyskuussa. Turnaus vastaa nykyistä Euroopan-liigan 3. divisioonaa.
Carlos Checa

125- ja 250-kuutioiset

Checa aloitti uransa 1993 125 kuutioisissa, jossa hän ajoi yhden kilpailun ennen siirtymistään kesken kauden 250 kuutioisten sarjaan. Checa ajoi Daytona - Pit Lane tallin Honda RS250R pyörällä kuusi kilpailua. Hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi FIM kilpailussa. Checa keräsi kauden aikana yhteensä yhdeksän pistettä ja sijoittui 23:ksi.
Kaudeksi 1994 hän siirtyi Givi Racing talliin, joka käytti Honda RS250 tehdaspyörää. Checa ajoi kokonaispisteissä kahdenneksitoista keräten 54 pistettä. Hän ajoi parhaimmillaan seitsemänneksi Yhdysvaltain kilpailussa.

500-kuutioiset

Checa siirtyi kesken 1995 kauden 500-kuutioisten sarjaan Pons tallin mukana. Hän ajoi Honda NSR500 tehdaspyörällä viisi kilpailua loppukauden aikana. Checa ajoi maaliin kolmesti, joista kahdesti hän sijoittui seitsemänneksi Brasiliassa ja Argentiinassa. Checa saavutti yhteensä 26 pistettä ja sijoittui kokonaispisteissä kuudenneksitoista.
Seychellienjättiläiskilpikonna

Koko ja ulkonäkö

Uroksen kilpi on noin 100 senttiä pitkä, naaraan noin 80 senttiä. Suurimman painon saavuttanut seychellienjättiläiskilpikonna painoi 254 kiloa. Yleisväritys on tumma.

Lisääntyminen

Parittelun jälkeen naaras munii 9–25 munaa, jotka kuoriutuvat 120–130 päivän kuluttua. Munat ovat 6–7 sentin pituisia. Kilpikonnat saavuttavat sukukypsyyden 20–25 vuoden iässä.

Katoaminen ja uudelleenlöytyminen

Seychellienjättiläiskilpikonnan kanta oli 1600-luvulta alkaen ollut vähenemässä, sillä tutkimusmatkailijat ja uudisraivaajat veivät pois ja tappoivat joukoittain kilpikonnia. 1840-luvulla laji oli kadonnut luonnosta ja sen oletettiin kuolleen sukupuuttoon. Kuitenkin 1990-luvulla huomattiin, että kahdeksan Seychelleillä vankeudessa pidettyä kilpikonnaa edustivat tosiasiassa sukupuuttoon kuolleena pidettyä seychellienjättiläiskilpikonnaa. Kilpikonnia varten tehtiin lisääntymisohjelma, joka tuotti hyvää tulosta. Vuonna 2009 sen ansiosta oli syntynyt jo 140 uutta seychellienjättiläiskilpikonnanpoikasta. Myöhemmin samanlaisia muodoltaan poikkeavia jättiläiskilpikonnia on löydetty myös muista eläintarhoista ympäri maailman.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2001

Jälkipyykki

Valko-Venäjän taso ei riittänyt muita jääpallomaita vastaan, ja se hävisi kaikki ottelunsa murskalukemin. Seuraavissa MM-kilpailuissa maa pelasi B-sarjassa.
Kisat epäonnistuivat järjestelyiden ja talouden osalta. Liian kalliiden lippujen myötä otteluissa oli vähän yleisöä, mikä osin suurellisten järjestelyiden vuoksi romutti Suomen Jääpalloliiton talouden useiksi vuosiksi. Epäonnistuneiden kisojen myötä Suomi päätti myös olla vähään aikaan järjestämättä kisoja, vaikka rotaatioperiaatteen myötä sillä olisi ollut järjestämisvuoro n. 2007-2011. Suomessa järjestämisoikeuksista kisasivat parin Oulu - Tornio/Haaparanta kanssa Lappeenranta ja Pori. Kisoja varten Oulun kaupunki vuokrasi Raksilan tekojäälle n. 800 000 markkaa maksaneen katetun elementtipääkatsomon. Haaparanta puolestaan rakensi toisena kisapaikkana toimineelle Gränsvallenin tekojäälle uuden puukatsomon.
B83

B83 on yhdysvaltalainen Lawrence Livermore National Laboratoryn osittain B77:n ohjelmaan perustuva ydinpommi, joka voidaan pudottaa B-2-, B-52-, F-111B-, F-15-, F-16-, F-18-, F-22-, A-6-, A-7- ja AV-8B-lentokoneista. Se suunniteltiin 1970-luvun lopulla ja massavalmistus ja käyttöönotto alkoi 1983. Sillä tehtiin maanalainen ydinkoe 15. joulukuuta 1984 Nevadan testialueella. Pommityyppiä on valmistettu noin 650 kappaletta.
Pommin pituus on 3,67 metriä, halkaisija 457 mm ja massa 1 089 kg. Pommin räjähdysvoima on säädettävissä 1,2 megatonnin TNT-ekvivalentin maksimiin saakka.
B83 on edelleen käytössä ja on ollut vuodesta 2011 alkaen räjähdysteholtaan suurin ydinase Yhdysvaltojen arsenaalissa. Vuonna 2015 julkaistun Yhdysvaltain energiaministeriön raportin mukaan B83-ydinpommit on tarkoitus poistaa käytöstä vuonna 2025.
Tarja Lunnas

Tarja Lunnas (s. 11. elokuuta 1960 Tampere) on suomalainen iskelmälaulaja.
Lunnas tuli tunnetuksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla 1989 sijoituttuaan toiseksi. Tämän jälkeen Lunnas sai enemmän keikkoja ja jätti päätyönsä ATK-suunnittelijana. Hän on osallistunut Eurovision laulukilpailujen Suomen karsintoihin kaksi kertaa. Ensimmäisellä kerralla karsintakappale oli ”Naurus sun ja katseesi sun” vuoden 1990 karsinnassa ja toisella kerralla kappale ”Kuka tykkää suukoista” vuoden 1994 karsinnassa.
Syksyn sävel -kilpailuun Lunnas osallistui kolme kertaa. Hänen kilpailukappaleensa ”Seine” hylättiin kilpailusta vuonna 1997 ennenaikaisen mainostamisen vuoksi. Kaksi vuotta myöhemmin Lunnas sijoittui kilpailussa kolmanneksi kappaleella ”Lemmenpölyä” ja vuonna 2000 ”Paratiisisaari” toi sekin kolmannen sijan.
Ursus (traktori)

Traktorinvalmistus

Yritys sai valmiiksi traktoriin sopivan moottorin 1918. 1922 saatiin valmiiksi ensimmäinen peltokone ja seuraavan viiden vuoden aikana niitä myytiin vain 100 kappaletta. 1930-luvulla Puolan valtio pelasti yhtiön konkurssilta. Toisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti 700 traktoria sotilaskäyttöön.

Lanz

Toisen maailmansodan jälkeen yhtiö valmisti jäljitelmiä Lanz Bulldogista. Muita yksisylinterisiä puolidieseleitä olivat Landini, Marshall ja Vierzo.

Zetor

1950-luvulla alkoi SEV:n piirissä muodostua yhteistyötä ja Ursuksen tehdas kääntyi Zetorin puoleen. Puolalaistehdas teki osia Zetorille ja sai siltä teknologiaa ja malleja. Ensimmäinen Zetorille perustuva Ursus oli Ursus C-325. 1970-luvulla noin puolet Ursuksen osista tuli Zetorilta.
Luis Pasquet

Elämä

Pasquet syntyi 13. toukokuuta 1917 Saltossa, Uruguayssa. Hän sai opetusta musiikinteoriassa ja pianonsoitossa jo 7-vuotiaana. Jazzista hän innostui kuultuaan sitä kotona äänilevyiltä. Hän soitti jazzia radiossa jo 15-vuotiaana. Hän toimi kolme vuotta pianistina kotikaupungissaan Saltossa ja muutti sitten Montevideoon opiskelemaan kemiaa. Hän opiskeli samalla myös pianopedagogiikkaa, orkesterinjohtoa ja sävellystä.
Pasquet toimi 14 vuoden ajan kapellimestarina Uruguayn radiossa ja televisiossa. 1960-luvulla hän toimi musiikin johtajana Libanonin Kasinossa. Hän toimi myös pianistina eri puolilla Eurooppaa. Hän esiintyi monien aikansa kuuluisuuksien, kuten Edith Piafin, Josephine Bakerin, Louis Armstrongin ja Juliette Grécon kanssa.
Vuonna 1974 Pasquet muutti Lahteen tavattuaan tulevan vaimonsa Ilsen. Hän toimi aluksi korrepetiittorina Suomen kansallisoopperassa ja myöhemmin Lahden oopperassa ja vuosina 1988–95 säestäjänä Lahden konservatoriossa. Lahden konservatoriossa hän alkoi näyttää sävellyksiään Sotilasmusiikkikoulussa opettaneille ja konservatorion puhallinorkesteria johtaneille Juha Salmelalle ja Hannu Lehtoselle. He auttoivat tuomaan Pasquetin teoksia konserttilavalle ja yleisempään tietoisuuteen.
Pasquetille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 1998. Hänet kutsuttiin konservatorion kunniasäveltäjäksi vuonna 2004, ja hän on lahjoittanut kaikki sävellyksensä konservatoriolle.
Pasquet kuoli Lahdessa 5. marraskuuta 2013 96 vuoden iässä.
Keinomaailmamenetelmä

Keinomaailma on tutkimusmenetelmä, jota käytetään eläinten käyttäytymiskokeissa, joissa tutkitaan kemiallisesti puolustautuvien saaliseläinten (esim. myrkyllisten hyönteisten) saalistajille suunnattujen varoitussignaalien (esim. näkyvien värikuvioiden kuten musta-keltaisten raitojen) evoluutiota, sekä varoitussignaalien jäljittelyn eli mimikrian evoluutiota.
Keinomaailmassa talitiaisilla (Parus major) on saaliinvalintatehtävä: ne etsivät ja syövät laboratorioon rakennetussa aviaariossa keinotekoisia saaliita. Saaliit ovat mantelinpaloja paperikuorissa, joissa yleensä on signaalina tutkijoiden suunnittelema mustavalkoinen kuvio värin sijasta. Saaliit on myös aseteltu mustavalkoiselle taustalle. Keinomaailmakokeet ovat “teoreettisia kokeita”, joissa manipuloidaan esimerkiksi eri saaliistyyppien puolustustehoa (pahaa makua), signaalien näkyvyyttä, yhdenmukaisuutta sekä absoluuttista ja suhteellista runsautta. Näillä kokeilla testataan hypoteeseja siitä, miten saalistajat oppivat yrityksen ja erehdyksen kautta välttämään syömäkelvottomia saaliita, mitkä tekijät nopeuttavat oppimista ja kuinka ne vastaavasti vaikuttavat saalistyyppien kuolleisuuteen ja sitä kautta niiden varoitussignaalien evoluutioon (ks. esim.
).
Professori Rauno Alatalo ja professori Johanna Mappes kehittivät keinomaailman  alun perin kiertämään sitä varoitussignaalitutkimuksen ongelmaa, että saalistajilla kuten aikuisilla linnuilla voi olla opittua tietoa väreistä, ja myös poikasilla voi olla geeniperimän tuomaa tietoa: lintulajeilla voi olla esimerkiksi synnynnäisiä taipumuksia välttää tiettyjä värejä. 
 Tuomalla saalistaja keinotekoiseen ympäristöön, jossa tieto saaliiden ulkonäöstä oli nollattu, haluttiin tutkia saalispopulaatioon ensimmäisenä ilmestyvien varoitussignaalien kohtaamia valintapaineita.
Keinomaailmakokeista on julkaistu vuoteen 2012 mennessä kaksikymmentä artikkelia tieteellisissä julkaisusarjoissa.
Henry Gage

Henry Tifft Gage (25. joulukuuta 1852 – 28. elokuuta 1924) oli yhdysvaltalainen lakimies ja Kalifornian republikaaninen kuvernööri vuosina 1899–1903. Hän syntyi Genevassa, New Yorkissa, ja muutti Kaliforniaan vuonna 1874. 
Gage meni vuonna 1880 naimisiin Francesca V. Rainsin kanssa. Hän sai viisi lasta. 
Gage nimitettiin vuonna 1909 suurlähettilääksi ("ministeriksi") Portugaliin. Hän erosi virasta 1911 ja kuoli Los Angelesissa 71-vuotiaana. LA:n Gage Avenue on nimetty hänen mukaansa.