google/wiki40b huggingface dataset:
Enneadit

Historia

Porfyrios muokkasi Plotinoksen kirjoitukset viideksikymmeneksineljäksi tutkielmaksi, jotka vaihtelevat laajalti sekä pituudessa että lukujen lukumäärässä, paljolti koska Porfyrios jakoi joitakin alkuperäistekstejä osiksi ja liitti toisia yhteen saavuttaakseen tämän lukumäärän. Tämän jälkeen hän jakoi tutkielmat yhdeksän ryhmiin ja kokosi ne kolmeen osaan. Ensimmäinen osa sisälsi kolme ensimmäistä Enneadia, toinen Neljännen ja Viidennen Enneadin, ja kolmas Kuudennen Enneadin. Korjattuaan ja nimettyään jokaisen tutkielman Porfyrios kirjoitti opettajastaan elämäkerran Plotinoksen elämä, joka oli tarkoitettu Ennadien johdannoksi.
Enneadeilla on ollut paljon vaikutusta länsimaiseen ja Lähi-idän ajatteluun ennen kaikkea Augustinuksen ja monien arabialaisten ajattelijoiden kautta.

Plotiniana Arabica

Bysantin aikana, Länsi-Rooman kukistuttua, Plotinoksen kirjoitusten alkuperä joutui hämärän peittoon. Islamilaisten oppineiden (kuten Al-Kindi, Al-Farabi ja Avicenna) joukossa Enneadien osat IV-VI, jotka nykyään tunnetaan nimellä Plotiniana Arabica (”Arabialainen Plotinos”), kiersivät nimellä Aristoteleen teologia tai niitä lainattiin nimellä ”Vanhan viisaan miehen sanontoja”. Kirjoituksilla oli suuri vaikutus islamilaiseen filosofiaan, koska islamilaiset oppineet olivat kiinnostuneita Aristoteleen ajatuksista ja tutkivat hänen teoksiaan laajalti. Latinankielinen versio niin kutsutusta Teologiasta ilmestyi Euroopassa vuonna 1519.

Sisältö

Porfyrioksen toimittama teos ei noudata Enneadien alkuperäistä kronologista järjestystä, vaan muodostaa enemmän eräänlaisen opinto-ohjelman, joka johtaa opiskelevan henkilön itseään koskevista aiheista kaikkeuden perimmäisiä totuuksia koskeviin aiheisiin.
Porfyrios kertoo itse, vaikkakaan ryhmittely ei ole kovin tiukka, että Ensimmäinen Enneadi käsittelee inhimillisiä ja eettisiä aiheita; Toinen ja Kolmas Enneadi enimmäkseen kosmologisia aiheita tai fyysistä todellisuutta; Neljäs sielua; Viides tietoa ja ymmärrettävissä olevaa todellisuutta; ja lopulta Kuudes Olevaa ja sen yläpuolella olevia asioita, Yhtä tai kaiken ensimmäistä prinsiippiä.
Enneadeihin viitataan Enneadin, tutkielman, luvun ja rivin numeroilla. Esimerkiksi Neljäs Enneadi (IV), tutkielma seitsemän (7), luku kaksi (2), rivit yhdestä viiteen (1–5): IV.7.2.1–5.
Teknologiajohtaja

Teknologiajohtaja, joskus myös myös teknologiavastaava (CTO, engl. Chief Technology Officer) on yrityksen tutkimuksesta ja tuotekehityksestä vastaava johtoryhmän jäsen, toisin sanoen organisaation tarjoamien tuotteiden tai palvelujen ja niiden perustana olevien teknisten ratkaisujen kehittämisestä vastaava.
Vesuviuksen salaisuudet

Vesuviuksen salaisuudet (engl. Secrets of Vesuvius) on Caroline Lawrencen vuonna 2001 ilmestynyt romaani ja Roomalaismysteerit-kirjasarjan toinen osa. Vesuviuksen salaisuudet on jatkoa Ostian koirat-kirjalle. Kirjan keskeisimmät tapahtumapaikat ovat Stabiae, Pompeji ja Ostia.

Juoni

Flavia Gemina ja hänen ystävänsä Jonatan, Nubia ja Lupus pelastavat merestä Plinius-nimisen amiraalin, joka lupaa johdattaa lapset arvokkaan aarteen jäljille. He matkaavat Flavian sedän Gaiuksen maatilalle Stabiaen ja Pompejin väliin. Mukaan lähtevät myös Flavian kreikkalainen opettaja Ariston, Jonatanin isä Mordokai sekä Miriam, Jonatanin isosisko. Seurue huomaa kauhuissaan, että Vesuvius on purkautumaisillaan, ja suunnittelevat pakomatkaa. Osa asukkaista kuitenkin asuu tulivuoren vieressä, ja seurue joutuu hajaantumaan ja keräämään asukkaita sotalaivoihin. Osa asukkaista kuitenkin pelastetaan liian myöhään, kuten amiraali Plinius, Rectina ja hänen tyttärensä Clio. Flavia ja hänen ystävänsä ja sukulaisensa pääsevät turvaan juuri ennen Vesuviuksen purkautumista.
Markus Maulavirta

Markus Einari Maulavirta (os. Virtanen; s. 29. toukokuuta 1956, Järvenpää) on suomalainen keittiömestari, eräopas ja tietokirjailija. Hän tuli tunnetuksi suurelle yleisölle muun muassa esiinnyttyään vuosina 1988-1989 tv-sarjassa Enkelten keittiö ja vuosina 1999–2004 yli 40 kertaa tv-sarjassa Kokkisota. Hän on kirjoittanut kymmenenkunta keittokirjaa ja toiminut suomalaisen keittiötaidon kouluttajana usean vuosikymmenen aikana.

Koulutus

Maulavirta kävi vuonna 1974 yksivuotisen kokin peruskurssin. Tämän jälkeen hän opiskeli kokki-kylmäköksi
Hotelli- ja ravintolakoulu Perhossa (1976-1978), ja Hotelli- ja ravintolaopisto Haagassa keittiön työnjohdollisen kurssin sekä keittiömestarikurssi (1984–1984). Hän täydensi opintojaan Haaga Instituutin keskijohdon täydennyskoulutuksella (1988-1989) ja lyhytkursseilla Cross Kitchen ja Maailman keittiöt Yhdysvaltojen New Yorkissa (The Culinary Institute of America, 1995) ja Haaga Instituutissa (kouluttajakoulutus, 1996). Tämän lisäksi hän suoritti viinimestaritutkinnon Turun ammatti-instituutissa vuosina 2002-2003.

Työura

Maulavirta työskenteli uransa alkuvuosina hotelli Hesperiassa, Presidentissä, Kalastajatorpassa, Palacessa, Intercontinentalissa. Vuonna 1985 hän oli patisserien ja kokin tehtävissä hotelli Palacessa; samana vuonna keittiömestari Eero Mäkelän johtama Palace Gourmet -ravintola valittiin Vuoden ravintolaksi 1985. 
Tämän jälkeen Maulavirta työskenteli Valtioneuvoston juhlahuoneiston banquet-kokkina. Sitten hän oli vuosina 1986-1989 ravintola Georgen keittiömestari. Ravintola valittiin Vuoden ravintolaksi vuonna 1987. Georgelle myönnettiin Michelin-tähti (1991), kun keittiössä vaikuttivat Maulavirran ohella Maija Silvennoinen ja Markus Aremo. Vuosina 1989-1993 Maulavirta oli hotelli Lordin keittiöpäällikkö; Lord sai Michelin-tähden vuonna 1993. Vuosina 1994-2001 Maulavirta oli keittiöpäällikkönä hotelli Palacen ravintola Palacessa ja vuosina 2002-2005 ravintola Nokassa ja samalla Royal Ravintoloiden pääkouluttajana (Royal Academy). Tämän jälkeen hän jatkoi 2005-2007 Klaus K -hotellin ravintola Ilmattaren keittiöpäällikkönä. Päätoimensa ohella hän on vieraillut lyhyitä jaksoja Italiassa, Norjassa ja Ranskassa sijaitsevissa ravintoloissa sekä luennoinut tai toiminut opettajina monilla suomalaista ruokaa tai sen eri osateemoja käsitelleillä kursseilla.
Anis Boujelbène

Ura

Boujelbene aloitti uransa kotimaassaan CS Sfaxienissa, jota hän edusti vuosien 1998–2006 aikana ennen siirtymistään Egyptiin. Tunisiassa Boujelbene voitti liigamestaruuden, Tunisian cupin, sekä Tunisian liigacupin. Al-Ahlissa hän saavutti muun muassa Egyptin valioliigan lisäksi Afrikan Mestarien liigan voiton vuonna 2008. Kauden 2008-2009 päätteeksi Boujelbene siirtyi Club Africainiin.
Kesäkuussa 2010 Boujelbene palasi takaisin kasvattajaseuraansa CS Sfaxieniin.

Maajoukkueura

Boujelbene on pelannut maajoukkueessa katkonaisesti. Hän edusti maataan vuosina 2001–2002, mutta pelasi seuraavan kerran vuonna 2006 ja sittemmin 2008. Yhteensä hän on pelannut 19 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Eonia

Eonia (Euro Overnight Index Average) on päivittäin laskettava yliyön viitekorko, jota käytetään viitekorkona esimerkiksi viivästyskorkojen laskemisessa sekä korkojohdannaisten kohde-etuutena.
Euroopan keskuspankki (EKP) laskee Eonian jokaisena TARGET-järjestelmän aukiolopäivänä ja julkaisee koron illalla ennen kello 19.00 Keski-Euroopan aikaa Reutersin kautta.
European Banking Federation on valinnut joukon pankkeja paneeliksi näiden markkinavolyymin sekä luottokelpoisuuden perusteella. Euribor- ja Eonia-koron paneelit koostuvat samoista pankeista. Jokainen paneelin jäsenpankki toimittaa illalla EKP:lle päivän aikana antamiensa vakuudettomien yliyönlainojen kokonaismäärän sekä näiden lainojen keskimääräisen koron. EKP laskee näin ilmoitetuista koroista lainamäärillä painotetun keskiarvon kahden desimaalin tarkkuudella. Tämä keskiarvo on kyseisen päivän Eonia-korko. Eonia ilmoitetaan todelliset päivät/360 -perustaisena.
HMS Achilles (1863)

Valmistus

Ollen paranneltu Warrior perussuunnitelman ja koneiston ollessa sama täydennettynä paremmalle suojalla. Aluksella oli kolmetoista jalkaa korkea vedenpinnan alta alkava panssarivyö, joka kulki perästä keulaan. Sen paksuus tulipattereiden kohdalla oli 2,5 tuumaa. Patterikannen panssari oli 212 jalkaa pitkä ja se oli tuettu 4,5 tuuman vedenpitäviin seiniin. Ruorijärjestelmä oli täysin suojattu aluksen pyöreän perän soveltuessa tarkoitukseen. Aluksen keula oli muotoiltu törmäyksen mahdollistavaksi ja alus pidettiinkin yhtenä parhaista omana aikanaan. Aluksen runko muodosti 106 vesitiivistä tilaa, joista 66 oli laidoilla. Lisäksi aluksessa oli kaksoispohja.
Aluksen höyrykone tuotti 25 psitä, mikä oli kaksikymmentä prosenttia aiempia aluksia enemmän. Se oli kuitenkin varustettu neljällä täysin takiloidulla mastolla, joihin oli mahdollista ripustaa 44 000 neliöjalan purjeet. Siten aluksen purjepinta-ala oli Britannian kuninkaallisen laivaston suurin ja se oli myös ainoa nelimastoinen palveluksessa ollut alus. Purjehdusominaisuuksien parantamiseksi keulamasto poistettiin vuonna 1865. Vuotta myöhemmin päämastoa siirrettiin 25 jalkaa eteenpäin. Näin muutettuna purjepinta-ala oli laskenut 30 133 neliöjalkaan. Takila supistettiin vuonna 1877 parkkitakilaksi.
Aseistuksena oli yläkannella neljä 110 naulan takaaladattavaa kartussilaukauksia ampuvaa tykkiä ja kuusitoista 100 naulan Somerset SB-tykkiä tykkikannen keskimmäisissä porteissa. Taaempiin tykkikannen porteihin asennettiin vuonna 1865 kuusi 68 naulan SB-tykkiä. Aluksen aseistus uudistettiin vuonna 1868, jolloin pääkannelle asennettiin neljä 7 tuuman tykkiä ja loput kahdeksantoista tykkikannelle. Alus aseistettiin uudelleen vuonna 1874 kahdellatoista 9 tuuman MLR tykillä, joita täydensivät yläkannen kaksi 7 tuuman ja kaksi 9 tuuman MLR tykkiä.
Alus oli modernisoitavana vuonna 1889, jolloin aseistusta täydennettiin kahdella 6 tuuman BL-tykillä, kahdeksalla QF 3 naulan Hotchkiss -tykillä ja 16 konekiväärillä. Samalla 7 tuuman MLR-tykit poistettiin.

Palvelus

Achilles palveli pääosan urastaan kotivesillä lukuun ottamatta Välimerellä vietettyä aikaa vuosina 1877-1880, jolloin se muun muassa purjehti Dardanellien läpi vuonna 1878. Sen palvelus päättyi vuonna 1885. Alus nimettiin 1902 HMS Hiberniaksi ja edelleen maaliskuussa 1904 HMS Egmontiksi, kesäkuussa 1916 HMS Egeremontiksi ja kesäkuussa 1919 HMS Pembrokeksi. Alus myytiin 26. tammikuuta 1923 Granton Shipbreaking Companylle ja se romutettiin vuonna 1925.
2/1 täyspelivaatimus

Täyspelitarjoukset

2/1 TPV-tarjoukset ovat: 1♦–2♣, 1♥–2♣, 1♥–2♦, 1♠
–2♣, 1♠–2♦, 1♠–2♥.

1NT vastaus

Koska kahden tason tarjoukset ovat SAYC:ia vahvempia, vastaus 1NT on vaatimus ja sitä käytetään (muun muassa) heikompien käsien tarjoamiseen alemmissa väreissä. Koska 1NT vastaus on vaatimus (vaatimussangi), voi kolmen kortin tuella aloittaa sangilla. Jotkut parit pelaavat muunnosta, jossa 1NT vastaus 1♥ tai 1♠ päälle on puolivaatimus. Koska avaaja on pakotettu jatkamaan käsillä, joilla hän muuten olisi passannut, hän voi joutua tarjoamaan kolmella tai jopa vain kahdella kortilla.

Kirjoja

Grant Audrey, Rodwell Eric: 2/1 Game Force.    Louisville, KY: Baron Barclay Bridge Supply, 2009.  ISBN 978-0-939460-84-7.   (englanniksi)
Hardy Max: Standard Bridge Bidding for the 21st Century.    SQueeZe Books, 2000.  ISBN 978-1-58776-049-5.   (englanniksi)
Hardy Max: Standard Bridge Bidding for the 21st Century.    SQueeZe Books, 2002.  ISBN 978-1-58776-125-6.   (englanniksi)
Anton Gafarov

Maailmancup

Hän debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2007 Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä ottaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijalla 23. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Gafarov saavutti samassa paikassa niin ikään vapaan sprintissä ollen kolmas vuonna 2009. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on toinen Rukan perinteisen hiihtotavan sprintistä marraskuulta 2013. Kaudella 2013-14 Gafarov sijoittui sprintticupin kokonaiskilpailussa sijalle 12.

Arvokilpailut

Gafarov osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisten sprinttiin Sotšissa. Sprintissä, joka hiihdettiin perinteisellä hiihtotavalla, hän oli 12. kaaduttuaan semifinaaleissa ja jäätyään niiden viimeiseksi. Gafarov osallistui myös vuoden 2009 MM-kisojen sprinttiin Liberecissä ja jäi sijalle 42. Hän saavutti kultaa sekajoukkuesprintistä ja hopeaa sprintistä vuoden 2015 talviuniversiadeista.
Vehkojärvi (Kuhmoinen, Leppäkoski)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on todellisuudessa vain 50 metriä kapea, sillä leveytenä on huomioitu järven kaartuva lahti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat suomaata. Järven ylittää korkeajännitelinja.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy. Järven läpi virtaa Kaiturinjärvestä alkava oja, joka laskee Lievejärven pohjoisrantaan.
Pratsosiini

Pratsosiini (Pratsiol) on sydän- ja verisuonisairauksissa käytettävä lääkeaine, kinatsoliinijohdos joka kuuluu alfasalpaajiin. Kemikaalirakenteeltaan pratsosiini muistuttaa hydralatsiinia, joka on sekin eräs vanha verenpainelääke. Pratsosiinia on valmistanut Pfizer. Pratsosiinin kemiallinen kaava on C₁₉H₂₁N₅O₄, moolimassa 383,401 g/mol ja CAS-numero 19216-56-9.
Lääkkeen etuina pidettiin sen soveltuvuutta sepelvaltimotaudista kärsiville sekä munuaisten vajaatoimintaa poteville. Pratsosiinin käytön ei ilmoitettu laskevan munuaisten veren virtaustiheyttä. Pharmaca Fennica vuodelta 1976 määrittelee pratsosiinista johtuvia lukuisia haittavaikutuksia, jotka se kuitenkin mainitsee vähäisiksi ja lääkehoitoa keskeyttättöminä. Listan merkittävimmät sivuvaikutukset ovat ruuansulatukseen, sekä hermostolliseen toimintaan — näistä lähinnä mielialaan vaikuttavasti liittyviä, iho-oireilun ohella.

Lääkkeen antotavat, lääkeainemäärät sekä annostelu

Tämän lääkeaineen ainoa antotapa on suun kautta otettava tabletti. Tableteissa on vaikuttavaa ainetta 1, 2 tai 5 mg/tabletti. Vuorokausiannostelun terapeuttinen leveys on välillä 0,5 mg - 20 mg/vrk.
Sinikka Arteva

Eeva Sinikka Arteva, o.s. Niskanen, (4. helmikuuta 1945 Helsinki – 16. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Lapsuus- ja nuoruusvuotensa Arteva vietti Kuopiossa, jossa perhe asui muun muassa Niiralan ja Haapaniemen kaupunginosissa. Perheeseen kuului Sinikan lisäksi neljä nuorempaa sisarusta. Isä Eino Niskanen oli maalari, äiti Aino kävi työssä jonkin aikaa ammuslataamossa. Kodin henkinen ilmapiiri oli avara. Sinikka kävi Valkeisen kansakoulua ja pyrki oppikouluun neljänneltä luokalta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1964.
Kasvuvuosiin Kuopiossa kuului luonnossa retkeilyä kavereiden kanssa, partiota, kirjeenvaihtoa ja koulunkäyntiä. Kesäisin hän hoiti pihapiirin lapsia tai oli töissä kioskilla. Puolisonsa Sepon hän tapasi 14-vuotiaana.
Ylioppilaskesän jälkeen hän lähti opiskelemaan tiedotusoppia Tampereen yliopistoon. Vuoden 1965 kesän Sinikka Arteva työskenteli kesätoimittajana Savon Sanomissa.
Sinikka Arteva kiinnostui Kiinasta vuonna 1974, jolloin hän teki sinne ensimmäisen matkansa. Hän seurasi paljon Kiinan asioita ja kävi siellä useasti. Arabian kielestä hän kiinnostui 1970-luvun alussa.
Arteva toimi Yleisradion toimittajana lähes 40 vuotta. Hän aloitti vuonna 1966 kotimaantoimittajana uutisissa. Vuonna 1968 Pariisin opiskelijamellakoiden ja Tšekkoslovakian miehityksen aikaan hän oli jo ulkomaan toimituksessa vakituisena. Arteva siirtyi nopeasti Lähi-idän tilanteen raportoijaksi. Lisäksi hän oli kirjeenvaihtajana lyhyitä jaksoja muun muassa Washingtonissa, Pariisissa ja Tukholmassa. Pekingissä hän oli Yleisradion ensimmäinen päätoiminen kirjeenvaihtaja helmikuusta 1996 alkaen. Pekingistä palattuaan 1999 Arteva ehti toimia YLE24:n uutispäällikkönä ennen jäämistään eläkkeelle 2005.
Toimittajan työn lisäksi Arteva kirjoitti kaksi teosta: Vuonna 1999 ilmestyi muistelmat Idän kirjeenvaihtaja, joka keskittyy hänen Aasian-vuosiinsa; seuraavana vuonna julkaistiin teos Rakastuin ulkomaalaiseen.
Suomen Ajurien Liitto

Suomen Ajurien Liitto oli suomalainen ajureita edustanut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1917–1925. Liitto julkaisi Ajuri-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1906–1913 ja 1917–1924 Helsingissä ja Tampereella.
Liitto perustettiin kesällä 1908 Suomen ajurien viidennessä yleisessä kokouksessa, johon otti osaa edustajia Helsingistä, Turusta, Tampereelta, Viipurista, Oulusta ja Vaasasta. Liiton keskuspaikaksi valiittiin Tampere. Osa edustajista olisi halunnut ajurien yhdistyvän Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liittoon.
Aiemmin keskusjärjestöjen ulkopuolella pysynyt ajuriliitto liittyi SAJ:hin 1917. Vuonna 1924 SAJ päätti järjestellä liittoja uudelleen ja SAL yhdistettiin uuteen Suomen Kuljetustyöntekijäin Liittoon 1925.
Mysia

Mysia (muinaiskreikaksi Μυσία) oli antiikin aikainen alue luoteisessa Vähässä-Aasiassa. Se rajoittui etelässä Lyydiaan, idässä Fryygiaan ja lännessä Propontikseen. Idempänä sijainnut Troas laskettiin joskus kuuluvaksi Mysiaan.
Mysia joutui Lyydian vallan alle kuningas Kroisoksen aikana, ja myöhemmin siitä tuli osa Persian valtakuntaa. Aleksanteri Suuri valloitti alueen ja siitä tuli osa Seleukidien valtakuntaa. Roomalaisten kukistettua Antiokhos III:n vuonna 189 eaa. alue liitettiin Pergamoniin.
Intensiteetti

Äänen intensiteettitaso

Heikoin ääni, jonka ihmisen korva havaitsee 1000 Hz:n taajuudella, on intensiteetiltään noin 10⁻¹² W/m². Tämä intensiteetin arvo on valittu akustiikassa äänen intensiteettitason vertailuarvoksi, koska se vastaa likimain kuulokynnystä. Voimakkain ääni, jonka ihmisen korva sietää, on intensiteetiltään noin 1 W/m². Tämä voimakkain ääni on 10¹² kertaa kuulokynnyksen suuruinen. Logaritminen asteikko soveltuu hyvin kuvaamaan näin laajaa voimakkuusaluetta.
Äänen intensiteettitaso  desibeleinä määritellään havaittavan intensiteetin  ja intensiteetin vertailuarvon  = 10⁻¹² W/m² suhteen kymmenkantaisen logaritmin avulla seuraavasti:
.

Ääni-intensiteetin mittaaminen

Intensiteetin määrittämiseksi tulee tuntea sekä äänenpaine että hiukkasnopeus. Perinteinen mikrofoni mittaa kuitenkin vain äänenpainetta, joten hiukkasnopeuden mittaamiseksi tarvitaan kaksi lähekkäin sijoitettua mikrofonia, joiden havaitseman äänenpaineen vaihe-erosta saadaan hiukkasnopeudelle likiarvo. Mittaamalla intensiteetti äänilähteen ympäriltä voidaan lähteen ääniteho laskea kertomalla intensiteetti mittauspinnan pinta-alalla.
Teenage Mutant Hero Turtles: The Hyperstone Heist

Juoni

Silppuri on saanut haltuunsa hyperkiven X-ulottuvuudesta ja käyttää sen voimaa kutistaakseen kaupungin rakennuksia. Hän ilmoittaa esittäneensä vain kiven voimaa esimerkkinä valloittaakseen pian maailman ja haastaa Turtlesit estämään hänet.
Ko Pha Ngan

Ko Pha Ngan (tai Koh Phangan, thaiksi เกาะพะงัน [kɔ̀ʔ pʰa.ŋan]) on Thaimaahan kuuluva saari Siaminlahdella. Se sijaitsee Surat Thanin provinssissa lähellä Kran kannasta. Sen naapurisaaria ovat Ko Samui ja Ko Tao.
Ko Pha Ngan tunnetaan täydenkuunjuhlista.
John Moore (elokuvaohjaaja)

John Moore (s. 1970 Dundalk) on irlantilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Luontokeskus Kellokas

Luontokeskus Kellokas sijaitsee Kolarin Äkäslompolossa. Siellä voi tutustua Pallas-Yllästunturin kansallispuiston luontoon ja retkeilymahdollisuuksiin. Luontokeskuksen pysyvä näyttely Mean elämää kertoo alueen luonnon ja kulttuurin vuorovaikutuksesta kansallispuiston vierellä olevissa kylissä molemmin puolin Väylää eli Tornion–Muonionjokea.
Kellokkaassa on kahvila Kahavila Melkutin, Lapin taiteilijaseuran Galleria Kellokas sekä Ylläksen Matkailuyhdistyksen toimipiste ja Kolarin kunnan matkailuneuvonta, Ylläksen matkailuinfo. Siellä on myös elokuvateatteri, ja siellä järjestetään tapahtumia. Kuontokeskuksessa on myös kokoustiloja. Luontokeskuksen pihalla on Savottamuseo.
Luontokeskus Kellokas valmistui vuonna 1995.
Helsingin Taekwondoseura

Historia

HTKD on perinteikäs taekwondoseura, jonka jäsenet ovat sen perustamisesta lähtien toimineet taekwondon suunnannäyttäjinä Suomessa. Seuran ottelijat ovat menestyneet kilpailuissa aina MM- ja EM-tasoa myöten ja olleet johtavissa rooleissa suomalaisessa taekwondossa niin Suomen Taekwondoliiton puheenjohtajina, hallituksen jäseninä kuin myös tuomareina, kouluttajina ja ohjaajina.

Tyyli

Helsingin Taekwondoseurassa opetetaan taekwondon yleisintä suuntausta ja olympialaisista tuttua Maailman Taekwondoliiton (WTF) taekwondoa. WTF-taekwondo koostuu eri osa-aluista: ottelu, liikesarjat, perustekniikka, itsepuolustus sekä murskaus. Kilpaottelussa potkut vartalon peittävään panssariin ja kypärän suojaamaan päähän suoritetaan täydellä kontaktilla. Sen sijaan lyönnit päähän ovat kiellettyjä.

Toiminta

Seurassa harjoittelee viikoittain toistasataa aktiivista lasta ja aikuista, joista naisia ja miehiä on suunnilleen yhtä paljon. Nuorimmat harrastajat ovat nappula-taekwondon 4-6-vuotiaat lapset. Helsingin taekwondoseuran harjoituksia ohjaa toistakymmentä eri ohjaajaa. Vuonna 2013 seura panosti lasten ja nuorten opetukseen palkkaamalla yhdessä Espoo Hwarang Teamin kanssa erityisen nuorisopäällikön. Seuran harjoitussali sijaitsee Helsingin Sörnäisissä. Tämän lisäksi opetusta järjestetään Alppilan, Laajasalon, Latokartanon ja Pihlajamäen kouluilla .

Taustayhteisöt

Helsingin Taekwondoseura kuuluu Suomen Taekwondoliittoon, joka on kansallinen kattojärjestö Maailman Taekwondoliitossa (WTF) ja Suomen olympiakomitean jäsen. Seura on myös osa tanskalaisen mestari Ko Tae-Jeongin (8. Dan) taekwondo-perhettä, eli niin sanottua Sim Uu -yhteisöä.
Rogan josh

Rogan josh on kashmirilainen mausteinen lammasruoka. Pataruoka koostuu lampaan lisäksi jogurttiin pohjautuvasta currystä, jossa voi olla esimerkiksi tomaattia ja valkosipuliakin.