google/wiki40b huggingface dataset:
Pia Sundhage

Ura pelaajana

Sundhage aloitti Ruotsin naisten pääsarjassa Damallsvenskanissa 18-vuotiaana. Hän saavutti urallaan yhteensä neljä Ruotsin mestaruutta, sekä neljä Ruotsin cup-mestaruutta. Vuonna 1985 Sundhage pelasi myös italialaisen Lazion riveissä.
Ruotsin maajoukkueessa Sundhage debytoi jo 15-vuotiaana vuonna 1975. Kaikkiaan hän esiintyi maajoukkueessa 146 kertaa, tehden 71 maalia. Sundhage voitti naisten Euroopan mestaruuden vuonna 1984 sekä MM-pronssia 1991.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Sundhage aloitti vuonna 1992 pelaajavalmentajana Hammarby IF:n joukkueessa. Ruotsin lisäksi hän on toiminut valmentajana Norjassa, Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Sundhage on valmentanut Yhdysvallat olympiakultaan vuosina 2008 ja 2012.
Syyskuussa 2012 uutisoitiin, että Sundhage siirtyy joulukuun alussa Ruotsin naisten maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Ruotsi ylsi välieriin EM-kilpailuissa 2013 ja saavutti hopeaa 2016 olympialaisissa. Tämän jälkeen Sundhage valmensi Ruotsin alle 16-vuotiaiden tyttöjen maajoukkuetta kunnes hänet valittiin Brasilian naisten maajoukkueen päävalmentajaksi heinäkuussa 2019.
Sinfonia nro 13 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin sinfonia nro 13 b-molli op. 113, alaotsikoltaan Babi Jar, kantaesitettiin Moskovassa 18. joulukuuta 1962. Teoksen esittivät Moskovan filharmoninen orkesteri ja valtiollisen mieskuoron ja Gnesin-instituutin kuoron bassolaulajat Kirill Kondrašinin johdolla; bassosolistina lauloi Vitali Gromadski.

Teoksen synty

Nikita Hruštšovin tuomittua Josif Stalinin julmuudet kuuluisassa puheessaan NKP:n keskuskomitealle vuonna 1956 alkoi Neuvostoliitossa lyhyt "suojasääksi" kutsuttu jakso, jolloin vallitsi vapaampi ilmapiiri. Vuonna 1961 Jevgeni Jevtušenko kirjoitti runoelman Babi Jar (Бабий Яр), jossa tuomitaan antisemitismi. Runoelma kertoo juutalaisten joukkomurhasta, jonka kansallissosialistit panivat toimeen Babyn Jarissa Kiovassa toisen maailmansodan aikaan vuonna 1941. Šostakovitš aloitti sinfoniansa säveltämisen tästä tekstistä mutta otti mukaan runoilijan ehdotuksesta neljä muuta, joista yksi (Pelot) on kirjoitettu varta vasten sinfoniaan.
Sinfonian kantaesityksen järjestäminen oli vaikeaa, sillä sekä säveltäjä ja runoilija että heidän teoksensa saivat osakseen viranomaisten kritiikkiä. Jevtušenkon runo tuomittiin epäisänmaalliseksi. Bassosolisteja painostettiin vetäytymään, ja kapellimestari Jevgeni Mravinski vaihtui Kirill Kondrašiniin. Esityksen täydellinen kieltäminen olisi ilmeisesti ollut poliittisesti epäviisasta sekä Šostakovitšin että Jevtušenkon nauttiman laajan kansainvälisen suosion takia. Sinfoniaa esitettiin kaksi kertaa, ennen kuin sensuuri kielsi sen.
Euroopan yhdysvallat

Euroopan yhdysvalloilla tai Euroopan liittotasavallalla tarkoitetaan suunnitelmia, joissa Eurooppa liittyisi yhdeksi liittovaltioksi. Suunnitelmia tämänlaisesta on tehty 1600-luvulta lähtien. Ne tulivat erityisen ajankohtaiseksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, jolloin Richard Coudenhove-Kalergi perusti Paneurooppa-liikkeen. Liittovaltion ajamista tapahtui Suomessakin ja ajatusta kannatti Konrad Lehtimäki 1917 kirjoittamassaan kirjassa Ylös Helvetistä. Toisen maailmansodan jälkeen idea liittovaltiosta sai jälleen kannatusta. Winston Churchill piti 1946 tunnetun puheen Zürichin yliopistossa Euroopan Yhdysvalloista. Samoihin aikoihin kehittyi myös Eurooppa-liike, joka kannattaa Euroopan yhdistymistä.
1950-luvulla perustettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisö, joka kehittyi Euroopan yhteisöksi (EY) ja myöhemmin nykyiseksi Euroopan unioniksi. Edes 1980-luvulle tultaessa 30 vuotta EY:n perustamisen jälkeen sen kiihkeimpien kannattajien idea Euroopan yhdysvalloista ei ollut toteutunut. Itse asiassa, vaikka sisäiset tullit oli poistettu, se ei ollut onnistunut lopettamaan edes kaikkia kaupan rajoituksia EY:n sisällä eikä sisäisten tullimuodollisuuksien poistamisessa. Euroopan yhdysvaltoja pidetään silti yhtenä EU:n kehitysvaihtoehdoista.
Vaikka integraation kannattajien idean rauhanomaisesta ja vauraasta yhdistyneestä Euroopasta ei oleteta toteutuvan lähitulevaisuudessa, monet pitävät tavoitetta silti täysin mahdollisena saavuttaa. Sen saavuttamisen arvellaan kuitenkin vaativan vahvaa poliittista tahtoa ja vielä enemmän poliittista ymmärrystä jokaisen valtion vaikeuksien ymmärtämisessä.
Avellino

Historia

Alueella sijaitsi antiikin aikaan Abellinum-niminen kaupunki. Sen arkeologiset rauniot sijaitsevat aivan nykyisen Avellinon läheisyydessä. Roomalaiset valloittivat alueen samnilaisilta vuonna 293 eaa. Aquilonian taistelussa.

Vuoden 1980 maanjäristys

Avellino oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Kunnassa menehtyi järistyksessä 82 henkilöä.

Nähtävyyksiä

Kunnan tärkein nähtävyys on kaupungin tuomiokirkko Duomo di Avellino. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1132 ja se on tyyliltään romaaninen.

Urheilu

Kaupungin koripallojoukkue S.S. Felice Scandone pelaa Italian ylimmällä tasolla Serie A:ssa.
Forum Boarium

Forum Boarium on Roomassa Tiberjoen lähellä sijaitseva vanha karjatori, jolla järjestettiin tiettävästi ensimmäinen gladiaattoritaistelu.
Tori oli taisteluille soveltuva paikka, sillä sen laidalla sijaitsi Hercules Victorin temppeli. Herkules oli taistelujen jumala. Myöhemmin taistelut siirtyivät Forum Romanumille, joka oli tilavampi.
Torin laidalla on nykyisin Fortuna Viriliksen temppeli.
Sancristóbalinmatkija

Levinneisyys

Sancristóbalinmatkijaa tavataan kotoperäisenä San Cristóbalin saarella. Lajin populaatioksi on arvioitu noin 8 000 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen ja vieraslajien vuoksi ja koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni.
Bob Graham

Daniel Robert "Bob" Graham (s. 9. marraskuuta 1936) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Floridan 38. kuvernöörinä vuosina 1979–1987 ja istui Yhdysvaltain senaatissa 1987–2005. Hän pyrki puolueensa presidenttiehdokkaaksi vuoden 2004 presidentinvaaleissa.
Graham syntyi Floridassa. Hänen isänsä oli poliitikko Ernest R. Graham.
Graham opiskeli Miami High Schoolin jälkeen politiikan tutkimusta Floridan yliopistossa ja oikeustiedettä Harvardissa. Hän aloitti poliittisen uransa vuonna 1966 tultuaan valituksi Floridan edustajainhuoneeseen. Hänet valittiin sinne jälleen vuonna 1968. Vuonna 1970 ja uudelleen vuonna 1974 hänet valittiin Floridan senaattiin.
Lokakuussa 2003 Graham ilmoitti, että luopui pyrkimyksestään nousta Yhdysvaltain presidentiksi ja marraskuussa, että ei edes pyrkisi uudelle kaudelle senaattiin. Hän on Floridan yliopiston kunniatohtori. Hänen kirkkokuntansa on United Church of Christ.
Bob Grahamilla on vaimo Adele Khoury Graham ja neljä tytärtä.
Svenja Schulze

Svenja Schulze (s. 1968 Düsseldorf) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Schulze toimii ympäristö-, luonnonsuojelu- ja ydinturvallisuusministerinä Merkelin IV hallituksessa.
Vuosina 2010−2017 Schulze oli Nordrhein-Westfalenin osavaltion innovaatio-, tiede- ja tutkimusministeri.
Svenja Schulze on opiskellut saksan kieltä ja politiikan tutkimusta Ruhrin yliopistossa Bochumissa.
Jeff Stryker

Jeff Stryker (oikelta nimeltään Charles Casper Peyton, s. 21. elokuuta 1962 Carmi, Illinois Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka on näytellyt biseksuaalina, homona ja heterona eri elokuvissa. Hän elää nykyisin Kaliforniassa.

Henkilöhistoriaa

Jo 11 vuoden ikäisenä Jeff Stryker aloitti bodaamisen ja kehonsa rakentamisen. Hänet löydettiin aikuisviihteen pariin vasta 26-vuotiaana ja tämän teki tuottaja John Travis.
Hänellä on ollut oma tuotantoyhtiönsä veljensä kanssa, joka tuotti suuren osan hänen elokuvistaan.
Jean Béraud

Jean Béraud (12. tammikuuta 1849 Pietari – 4. lokakuuta 1935 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.
Jean Béraudin isä oli kuvanveistäjä ja työskenteli Iisakin kirkon työmaalla pojan syntymän aikoihin. Nuori Béraud, Léon Bonnatin oppilas, asetti töitänsä näytteille Pariisin salonkiin ensimmäisen kerran 1872, mutta sai tunnustusta vasta 1876 työllään On the Way Back from the Funeral. Hän esittäytyi Ranskalaisten vesivärimaalarien seuran myötä Pariisin Maailmannäyttelyssä 1889. Béraud maalasi monia näkymiä Pariisin päivittäisestä elämästä Belle Époquen aikana. Hänen tyylinsä oli sekoitus Pariisin salongin akateemista taidetta ja impressionismia. Hän sai Ranskan kunnialegioonan ritarikunnan merkin 1894.
Béraud on haudattu Montparnassen hautausmaalle.
Aldo Mongiano

Aldo Mongiano (s. 1. marraskuuta 1919 Pontestura) on Brasiliassa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 3. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Roraiman prelaatiksi sekä Nasain titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Cavalla, jota avustivat Giuseppe Angrisani ja Luigi Bettazzi.
Mongiano erosi titulaaripiispan arvosta 26. toukokuuta 1978. Roraiman alueprelatuurin tultua korotetuksi hiippakunnaksi Mongiano sai 4. joulukuuta 1979 nimityksen sen piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 26. kesäkuuta 1996.
Pohjoiskaukasialaiset kielet

Pohjoiskaukasialaiset kielet on kielikunta, jonka kieliä puhutaan Kaukasuksen alueella. Kielikuntaa kutsutaan toisinaan myös nimellä keskipohjoiskaukasialaiset kielet, tällöin termi pohjoiskaukasialaiset kielet käsittää keskikaukasialaisten kielten lisäksi myös luoteiskaukasialaiset kielet. Näiden kieliryhmien välinen sukulaisuus on kuitenkin kiistanalainen.
Mark Hamill

Varhainen elämä

Mark Hamill syntyi Kalifornian Oaklandissa perheensä neljäntenä lapsena. Hänen isänsä palveli Yhdysvaltain laivastossa. Hamill eli nuoruutensa Kaliforniassa, Virginiassa, New Yorkissa ja Japanissa.

Ura

Tähtien sodan jälkeen hän on ollut myös useiden piirroselokuvien, sarjojen ja videopelien ääninäyttelijänä. Hän on toiminut esimerkiksi Jokerin äänenä muun muassa sarjassa Batman, elokuvassa Batman – Mustan kostajan paluu ja videopelissä Batman: Arkham Asylum, josta Hamill huomioitiin Spike Video Game Awards -ehdokkuudella. Hamill on voittanut British Academy Games Awards -palkinnon Jokerina pelissä Batman: Arkham City.
Lisäksi hän on toiminut Wing Commander -videopelien päähahmon Christopher Blairin äänenä peleissä Wing Commander III: Heart of the Tiger ja Wing Commander IV: The Price of Freedom. Hamill antoi myös äänensä Wolverinelle pelissä X2: Wolverine’s Revenge -pelissä ja mestari Eraqukselle pelissä Kingdom Hearts: Birth by Sleep.
Myös Dark Horse Comicsin sarjakuva The Black Pearl on Hamillin käsialaa.

Yksityiselämä

Hamill on ollut vuodesta 1978 lähtien naimisissa Mary Lou Yorkin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Leander-luokka (risteilijä)

Aseistus

Leander-luokan alusten pääaseena olivat kahdeksan 6 tuuman 50 kaliiperin Mk XXIII tykkiä. Tykit oli asennettu kaksoitykkitorneihin kaksi etu ja kaksi takakannelle. Aluksen apuaseina olivat neljä yksiputkisena asennuksena olevaa 4 tuuman 45 kaliiperin QF Mk V HA tykkiä, jotka myöhemmin korvattiin kaksiputkisilla (8 tykkiä). Ilmatorjunta-aseina oli 12 puolentuuman Vickers konekivääriä kolmena neliputkisena asennuksena. Lisäksi aluksessa oli neljä 21 tuuman torpedoputkea kummallakin laidalla.
Aluksilla oli mahdollisuus käyttää yhtä Fairey Seafox lentokonetta.

Suoja

Alusten suojana oli ainoastaan 845 tonnia terästä eli alukset olivat suhteellisen haavoittuvaisia taistelussa. Ammusvarastot oli ympärisuojattuja 3,5 - 1 tuuman teräksellä. Alusten kyljet oli suojattu 3 - 1 tuuman vöillä ja tornien suoja oli tuuman.
HMS Alnwick Castle

Palvelus

Marraskuussa 1945 alus siirrettiin reserviin. Se myytiin romutettavaksi joulukuussa 1958.
Legend of Grimrock 2

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.6/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Geopotentiaaliluku

Geopotentiaaliluku on Maan painovoimakentän potentiaali geoidilla vähennettynä potentiaalilla havaintopisteessä. Geodesiassa painovoimakentän potentiaali määritellään siten, että se pienenee ylöspäin. Geopotentiaaliluku on nolla geoidilla ja kasvaa ylöspäin.
TVkaista

TVkaistan toimintaperiaate

TVkaista väitti, että käyttäjä hallinnoi henkilökohtaista tallentavaa digiboksia TVkaistan välityksellä. Kyseessä on IPTV-teknologiaan perustuva erillinen laite, jota säilytetään TVkaistan konesalissa. Jokaiselle palvelun käyttäjälle on väitetty olevan oma digitallennin, jonka voisi halutessaan lunastaa itselleen korvausta vastaan.
Oikeudenkäynnissä vuonna 2015 ilmeni kuitenkin, että henkilökohtaisia tallenteita ei ollut, vaan kaikesta materiaalista oli yksi kopio, jota näytettiin kaikille.

Yhteensopivat laitteet ja käyttöjärjestelmät

TVkaista toimi tietokoneella, jossa on Windows-, Mac OS- tai Linux-käyttöjärjestelmä. TVkaistaa voi käyttää myös Android-älypuhelimilla, iPhone-älypuhelimella, iPod Touch -mediasoittimella, PlayStation 3- ja PlayStation Portable -pelikonsoleilla, Boxee-mediatoistinohjelmistolla  sekä S60- ja Windows Mobile -matkapuhelimilla, joihin on asennettu Skyfire-selain. Etukäteen ladattuja videoita voi katsella myös S60-ohjelmistoalustalla varustetuilla matkapuhelimilla sekä iPod-mediasoittimilla. TVkaistan käyttäjät ovat lisäksi kehittäneet ohjelmistolaajennuksia XBMC Media Centerille  sekä Popcorn Hour -mediasoittimelle.

TVkaista-digiboksi

Erillisen olohuoneeseen tarkoitetun TVkaista-digiboksin ilmoitettiin tulleen myyntiin 30. syyskuuta 2008. Sillä olisi voinut käyttää TVkaistaa Internetin välityksellä ja katsella lähetyksiä myös reaaliaikaisesti. Laitteen kerrottiin olevan aluksi saatavilla vain maanpäälliseen lähetysverkkoon. Sen sanottiin tukevan teräväpiirtolähetyksiä ja Conax-salattuja maksukanavia.

TVkaistan laillisuus

Kun TVkaistan testiversio vuoti julkisuuteen syksyllä 2006, sekä Yleisradio että tekijänoikeusjärjestöt kyseenalaistivat nopeasti palvelun laillisuuden. Pian tuon jälkeen TVkaistan kokeiluversio vedettiin pois käytöstä. Palvelun laillisuus asetettiin uudestaan kyseenalaiseksi helmikuussa 2008, kun Yleisradion lakiosaston päällikkö Katri Olmo väitti, että TVkaista rikkoo lakia tallentamalla ohjelmat käyttäjän puolesta.
Loppuvuodesta 2009 kävi ilmi, että TVkaistan toimintaa on tutkittu kesästä 2009 alkaen tekijänoikeusrikomuksena. Kiista koskee tulkintaa palvelun luonteesta sekä sisällön tallennuksessa ja jakelussa tarvittavista oikeuksista ja sopimuksista. Tapauksen esitutkinta valmistui keväällä 2011, ja asia siirtyi syyteharkintaan lokakuussa 2011.
TVkaista Oy:n toimitusjohtajasta annettiin etsintäkuulutus 2013. Häntä syytetään muun muassa törkeästä petoksesta. Lokakuuhun 2014 mennessä toimitusjohtajaa ei ollut onnistuttu tavoittamaan oikeudenkäyntiä varten.
30. syyskuuta 2015 Helsingin käräjäoikeus totesi TVkaistan laittomaksi palveluksi ja tuomitsi yrityksen entisen toimitusjohtajan 11 kuukauden ehdolliseen vankeuteen tekijänoikeusrikoksesta ja kavalluksesta. Yrityksen entinen tekninen johtaja sai tekijänoikeusrikoksesta ja teollisuusrikoksesta seitsemän kuukauden ehdollissen vankeusrangaistuksen. Lisäksi he joutuvat korvaamaan asianomistajille yhteensä 280 000 euroa ja 107 000 euron oikeudenkäyntikulut.
P. G. Wodehouse

Sir Pelham Grenville Wodehouse [wudhaus], KBE (15. lokakuuta 1881 Guildford, Englanti – 14. helmikuuta 1975 Southampton, New York, Yhdysvallat) oli englantilainen humoristikirjailija. Hän kirjoitti yli 90 kirjaa ja 20 elokuvakäsikirjoitusta. Yleisönsuosion lisäksi Wodehouse on myös kirjallisesti korkealle arvostettu. Wodehousea ovat arvostaneet sekä aikalaiskirjailijat, kuten Hilaire Belloc, Evelyn Waugh ja Rudyard Kipling, että Salman Rushdien, Douglas Adamsin ja Terry Pratchettin kaltaiset nykykirjailijat. Wodehouse tunnetaan nykyisin parhaiten Jeeves-tarinoistaan.

Elämä

P. G. Wodehousen isä oli Hongkongissa toiminut tuomari, joka joutui eroamaan virastaan sairauden vuoksi. Wodehouse opiskeli Lontoon Dulwich Collegessa. Hän työskenteli HSBC-pankissa kaksi vuotta. Lopulta hän alkoi kirjoittaa ammatikseen. Wodehouse julkaisi ensimmäisen romaaninsa vuonna 1902 21-vuotiaana, ja siitä alkoi kahdeksalle vuosikymmenelle ulottunut poikkeuksellisen tuottelias ura. Hän julkaisi yhden tai useampia kirjoja joka vuosi kuolemaansa asti vuonna 1975, lukuun ottamatta toisen maailmansodan aiheuttamaa taukoa. 
Wodehouse muutti vuonna 1912 Hollywoodiin, jossa hän ansaitsi huomattavia summia käsikirjoittajana. Monet hänen tarinoistaan julkaistiin myös jatkokertomuksina The Saturday Evening Postissa ja muissa lehdissä. Hän myös meni naimisiin 1914 ensimmäisinä Yhdysvaltain-vuosinaan. Wodehouse palasi 1920 Britanniaan, mutta asui vuodesta 1924 lähtien Hollywoodissa ja Ranskan Le Touquet'ssa. 
Politiikka ja maailman tapahtumat eivät lainkaan kiinnostaneet Wodehousea. Toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 hän jäi Ranskan-kotiinsa, ilmeisesti ymmärtämättä konfliktin vakavuutta. Saksalaiset vangitsivat hänet 1940 ja pitivät häntä arestissa vuoden ajan, ensin Belgiassa ja sitten Ylä-Sleesiassa. Vapauduttuaan arestista Wodehouse teki Berliinissä sarjan radio-ohjelmia, joissa hän käsitteli humoristiseen tyyliin kokemuksiaan sodasta ja arestistaan. Britanniassa ohjelmat aiheuttivat valtavan kohun: Wodehousea syytettiin yhteistyöstä natsien kanssa, häntä vaadittiin syytteeseen maanpetoksesta ja monet kirjastot poistivat hyllyistään hänen kirjojaan. Wodehousen näkyvimpiä puolustajia olivat Evelyn Waugh ja George Orwell, joka julkaisi pitkän artikkelin "In Defence of P. G. Wodehouse" (suomennettu nimellä "P. G. Wodehousen puolustukseksi"). 
Kritiikin vuoksi Wodehouse ja hänen vaimonsa käänsivät lopullisesti selkänsä Britannialle. Kirjailija hankki 1954 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja muutti maahan pysyvästi. Elisabet II aateloi 93-vuotiaan Wodehousen vuonna 1975, vain vähän ennen tämän kuolemaa. Yleisesti on arvioitu Wodehousen natsi-Saksassa pitämien radio-ohjelmien vaikuttaneen siihen, että tunnustus tuli niin myöhään.

Televisiosarjat

Sekä Blandings- että Jeeves-tarinoita on tehty televisiosarjoiksi. Jeeves-tarinoita on muokattu TV-sarjoiksi kahdesti: ensin 60-luvulla BBC:n tuotantona ja 1990-luvulla Granada Televisionin tuotantona, jossa Jeevesiä ja Woosteria näyttelivät Hugh Laurie (Wooster) ja Stephen Fry (Jeeves). Sarja nähtiin Suomessa Yle TV1-kanavalla nimellä Kyllä Jeeves hoitaa.
Mikko Wuoti

Mikko Ilmari Eelis Wuoti (26. tammikuuta 1924 Turku – 15. helmikuuta 1997) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan metsänhoitaja. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1981. Hän oli Metsäliitto-yhtymän pääjohtaja vuodesta 1981.
Paavo Helistö

Paavo Olavi Helistö (21. syyskuuta 1934 Kemi – 8. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja, toimituspäällikkö, musiikkikirjailija ja musiikkikriitikko.

Koulutus

Helistö valmistui ylioppilaaksi Kajaanin Lyseosta 1953, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta, musiikkitiedettä, suomen kieltä, kansatiedettä ja kansanrunoutta. Helistö suoritti klarinetinsoitossa Sibelius-Akatemian diplomin vuonna 1957 opettajanaan Sven Lavela ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1961, gradun aiheenaan Eino Leinon sävelletyt runot.

Ura

Paavo Helistön työura Yleisradion musiikkiosastossa alkoi toimittajana vuosina 1957–1963. Vuodet 1963–1997 hän toimi musiikkitoimituksen toimituspäällikkönä ja jäi eläkkeelle 1998. Hän toimitti lukuisia musiikkiaiheisia radio-ohjelmia ja -dokumentteja.
Helistö toimi musiikkiarvostelijana ja -avustajana muun muassa Suomen Sosialidemokraatissa (1973–1978) ja Ilkassa vuodesta 1977 alkaen. Hän on toiminut myös Kaustisen kansanmusiikkijuhlien organisaatiotehtävissä.
Hän on myös sanoittanut muutamia lauluja salanimellä Paul Holm. Niistä tunnetuin lienee Konsta Jylhän säveltämä Konstan joululaulu.
Vuonna 2000 Helistölle myönnettiin valtion journalistipalkinto.
Izanami

Izanami on japanilaisessa šintouskonnossa ensimmäisen jumalan  Izanakin vaimo. joka klassikoiden mukaan loi yhdessä Izanakin kanssa maan. Hän on Amaterasun, auringonjumalan, Tsukuyomin, kuun jumalan, ja pahansuovan Susanoon äiti. Nimi Izanami voidaan kääntää monella tavalla; 'iza' liitynee kutsumiseen ja 'mi'naissukupuoleen.
Tarina kertoo, että hän ja hänen miehensä Izanaki synnyttivät monia saaria, jumaluuksia ja japanilaisten esi-isiä. Kun Izanami kuoli synnytyksessä, Izanaki yritti hakea hänet takaisin Yomista eli kuolleiden valtakunnasta, mutta epäonnistui. Izanaki katsoi vaimoaan ennenaikaisesti ja näki vaimonsa hirviömäisen ja helvetillisen olomuodon. Izanami häpesi ja raivostui miehelleen uhaten tappaa hänet. Kun tappoyritys epäonnistui, hän lupasi surmata 1000 Izanakin kansan jäsentä joka päivä. Tähän jumala vastasi, että heitä vastaavati syntyisi 1500 joka päivä.
Lasse Hautala

Kansanedustajana

Eduskuntaan Lasse Hautala valittiin vuoden 2003 vaaleissa, Vaasan vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2007 hän sai 5 510 ääntä ja oli putoamislistan toinen, jääden näin Keskustan ensimmäiseksi varaedustajaksi. Susanna Haapojan kuoleman jälkeen 30. toukokuuta 2009 hänelle avautui paikka eduskuntaan, mutta hän halusi miettiä päätöstään europarlamenttivaalien yli. Näissäkin vaaleissa hän jäi varasijalle, joten hän päätti palata eduskuntaan.
Kevään 2011 eduskuntavaaleissa Hautala sai ääniä 6 587 ja tuli valituksi uudelleen Vaasan vaalipiirin kansanedustajaksi. Hautala oli toiseksi eniten ääniä saanut keskustalaisehdokas.
Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Hautala keräsi kaikkiaan 7 030 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle kansanedustajaksi. Hän oli vaalipiirin kolmanneksi eniten ääniä saanut keskustalaisehdokas.
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Hautalan äänisaalis oli 4 819 ääntä, mikä ei riittänyt valituksi tulemisen.

Muut tehtävät

Hautala on Kauhajoen kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Hän haki vuonna 2009 Kauhajoen kaupunginjohtajaksi, mutta Kauhajoen hallintojohtaja Keijo Kuja-Lipasti tuli valituksi äänin 20–15 äänestyksen toisella kierroksella. Kaupunginhallitus esitti kaupunginjohtajan virkaan Hautalaa.
Hautala oli Euroopan parlamentin jäsenen Kyösti Virrankosken erityisavustaja vuosina 1996–2001. Hautalalla on neljä lasta puolisonsa Marjatta Hautalan (o.s. Lehtinen) kanssa ja hän on sotilasarvoltaan luutnantti.
Dingo

Lisääntyminen

Dingo synnyttää yhden pentueen vuodessa. Lauman johtajapari pysyttelee yhdessä koko elämänsä ja huolehtii lisääntymisestä. Lauman muut jäsenet auttavat pentujen hoitamisessa. Naaras synnyttää pentunsa maakolossa tai ontossa puunrungossa veden lähellä. Pentuja on 1–10. Kolmiviikkoisina pennut lähtevät pesästä ja tutustuvat lähiympäristöön. Ne ovat luonnostaan uteliaita, kulkevat pitkiäkin matkoja aikuisten mukana ja syövät vanhempien tuomaa kiinteää ravintoa. Pennut itsenäistyvät 4–8 kuukauden iässä. Jos joku muu naaras saa pentuja, johtajanaaras tappaa ne.

Levinneisyys

Dingon uskotaan saapuneen Australiaan noin 3 500–4 000 vuotta sitten. Aasialaiset merimiehet todennäköisesti toivat sen tullessaan ja käyttivät dingoja apuna metsästyksessä leiriytyessään väliaikaisesti rannikolle. Dingo oli kilpailukykyisempi saalistaja kuin paikalliset pussieläinpedot ja levisi nopeasti koko mantereelle. Vain Tasmanian saarelle se ei päätynyt. Dingo on ympäristöönsä helposti sopeutuva laji, joka viihtyy kaikkialla, missä sillä on ruokaa ja vettä.
Dingokanta kasvoi 1950-luvulle asti, jonka jälkeen niiden määrän on arveltu pysyneen tasaisena.

Ravinto

Dingoilla on useita pyyntistrategioita. Menetelmä riippuu saaliin koosta. Suuri osa ravinnosta koostuu pienistä pussieläimistä ja jyrsijöistä, nykyään myös kaneista ja lampaan haaskoista. Dingojen määrä Australiassa kasvoi, kun sinne tuotiin lampaita ja kaneja, ja karjalle tehtiin vesikuoppia. Tämä aiheutti sen, että dingot hävittivät alkuperäisiä lajeja. Dingot ovat kuitenkin muutoin hyödyksi, sillä siellä missä on dingoja, on vähän kettuja ja kaneja, jotka ovat alueen vitsaus.

Risteytyminen koiran kanssa

Dingot risteytyvät koirien kanssa. Ellei risteytymistä saada rajoitettua, puhtaat dingot ovat kadonneet vuoteen 2100 mennessä. Dingoa on myös käytetty 1800-luvulla jalostukseen kahden paimenkoiran kanssa, josta on pitkän jalostuksen seurauksena kehittynyt koirarotu australiankarjakoira. Dingoon australiankarjakoiraa on risteytetty useita kertoja vielä 1900-luvullakin, joten dingon vaikutus on vahva rodussa.