google/wiki40b huggingface dataset:
Houkanjärvi

Maantietoa

Järvi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista länsipuolella olevat tuovat soiden kuivatusvesiä ja itäpäähän kaivettu toimii laskuojana. Laskuoja on osa Houkansuon ja Koivistonsuon suo-ojia, jotka jatkavat Houkanojana eteenpäin Tampereen Hakametsään yhtyen siellä Vuohenojaan, joka vuorostaan laskee Iidesjärveen. Houkanjärvi sijaitsee erämaassa 600 metriä länteen Tampereen, Lempäälän ja Kangasalan yhteisestä rajapyykistä. Sen eteläpuolella kohoaa kallioinen Houkanvuori. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven luoteispäässä järven ohittaa korkeajännitelinja ja luoteeseen jatkava kävelypolku. Järvi on autio, mutta läheisen metsäutotien pohjoispuolella sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa

Järven laskuoja on kaivettu koneellisesti auki ja se näkyy vuoden 1953 peruskartassa. Suo-ojia täydennettiin ennen vuoden 1991 kartan painamista, mutta korkeajännitelinjaa taikka vapaa-ajan asuntoja ei tuolloin vielä ollut olemassa.
Lootofagit

Lootofagit (muinaiskreikaksi Λωτοφάγοι, Lotofagoi, ”Lootuksensyöjät”) olivat kreikkalaisessa mytologiassa myyttinen kansa, jonka Homeros mainitsee Odysseiassa. He elivät Pohjois-Afrikan rannikolla saaressa, jota antiikin aikana etsittiin Djerbalta ja Kyreneltä.
Lootofagit nauttivat ravinnokseen kukkia, jotka saivat syöjänsä vaipumaan narkoosiseen apatiaan. Kun Odysseus kotimatkallaan saapui heidän saarellensa, hän lähetti kolme miestänsä ottamaan selvää saaren asukkaista. Nämä otettiin ystävällisesti vastaan ja heille tarjottiin lootusta syötäväksi. Heti heidän maistettuaan kukkien makeuden suussaan, he unohtivat kotimatkansa eivätkä enää halunneet palata kotiin. Odysseus joutui hakemaan miehensä takaisin ja köyttämään heidät penkkeihinsä, jotta koko miehistö pääsi jatkamaan matkaa nopeasti saarelta eteenpäin kohti kotia.
Voice-kuoro

Voice-kuoro on hankasalmelainen vuonna 1999 perustettu pop/rock- kuoro, jonka johtajana on alusta alkaen toiminut Tarja Erkkilä. Nykyään kuoro harjoittelee Jyväskylässä.
Vuonna 2018 Voice järjesti Kiss From A Rose-konserttikiertueen. Konsertit pidettiin Jyväskylässä ja Hankasalmella. Settilistalla oli mm. Queenin, Sealin ja Daft Punkin musiikkia. 
Kuoro on julkaissut keväällä 2013 pop/rock-henkisen pitkäsoiton "Sinua varten", joka sisältää versioita mm. Queenin, Egotripin, Hectorin ja Jari Sillanpään tunnetuiksi tekemistä klassikoista sekä aiemmin kaksi joululevyä yhdessä Tarja Erkkilän luotsaaman lauluyhtye Arninan kanssa. 
Vuonna 2011 Voice äänestettiin Yle TV2:n Suomen paras kuoro -kilpailun voittajaksi. Kuoroa säestää oma bändi Solitary Company.
Tekijänoikeusmerkki

Tekijänoikeusmerkki (engl. copyright symbol)  on monissa tekijänoikeuslain alaisissa teoksissa tekijänoikeuden haltijan nimen edessä käytetty merkki. Merkin käytöstä ja kansainvälisoikeudellisesta merkityksestä säädetään Yleismaailmallisessa tekijänoikeussopimuksessa (engl. Universal Copyright Convention), jonka myös Suomi on hyväksynyt.  Kopioston mukaan sillä ei kuitenkaan Suomessa ole minkäänlaista juridista merkitystä, koska tekijänoikeus on olemassa ilman eri ilmoitusta. Tekijänoikeusmerkki on ©; äänitteissä käytetään merkkiä ℗.

Kirjoittaminen tietokoneella

Unicode-merkistössä ©-merkki esiintyy koodiarvolla U+00A9. Unixissa ja Linuxissa merkki voidaan kirjoittaa pitämällä pohjassa  ctrl+shift ja syöttämällä koodi UA9. Windowsissa merkki saadaan aikaan painamalla alt-näppäintä ja samaan aikaan numeronäppäimistöllä numeroita 0169. Macintoshissa se kirjoitetaan näppäimistöstä riippuen joko Option-1-näppäimillä tai Option-g-näppäimillä. HTML-kielessä sitä vastaa merkintä &copy;.
Filhelleenit

Filhelleenit (kreik. filhellēn ’kreikkalaisten ystävä’) olivat eurooppalaisia ja pohjoisamerikkalaisia sivistyneistön edustajia, jotka tukivat kreikkalaisten vapaussotaa ja itsenäisyyttä 1820-luvulla. Filhelleenisen liikkeen keskuspaikkana oli Genève, ja se edusti vastareaktiota yleiseurooppalaiselle taantumukselle.
Filhelleenit olivat usein aristokraattisia, klassillisesti koulutettuja nuoria miehiä, jotka pitivät itseään antiikin sivistyksen puolustajina. Heidän vaikutuksensa Euroopan yleiseen mielipiteeseen oli suuri. Muutamat heistä, kuten lordi Byron, liittyivät kreikkalaisten vapaustaistelijoiden riveihin ja osallistuivat sotatoimiin. Rahallista tukea saatiin eri puolilta, huomattavassa määrin muun muassa Baijerin kuninkaalta Ludvig I:ltä. Ase kädessä Kreikan puolesta taistelleita lienee ollut noin 940.
Ensimmäinen filhelleenien järjestö perustettiin elokuussa 1821 vapaustaistelun alettua. Filhelleenien vaikutuksesta suurvaltojen Kreikan-politiikka muuttui suosiollisemmaksi.
Eveliina Määttä

Eveliina Määttä, taiteilijanimeltään EveSofia, on suomalainen laulaja.
Määttä on osallistunut Karuselli-laulukilpailuun pari kertaa. Vuonna 2003 Eveliina voitti kilpailun teinisarjan. Vuonna 2004 Eveliina osallistui Orivedellä Oridolls-laulukilpailuun, jonka hän voitti. Määttä voitti vuonna 2005 Ponnahdus pinnalle -laulukilpailun, jossa toiseksi sijoittui sittemmin tangokuninkaaksi valittu Jukka Hallikainen.
Omalla nimellään Eveliina on julkaissut viisi joululaulua sisältävän EP-levyn sekä joitakin soolosinglejä, joista yksi oli englanninkielinen. Eveliina on pyrkinyt kaksi kertaa Euroviisuihin, ensin vuonna 2011 Suomen euroviisukarsinnassa kappaleella ”Dancing In the Dark” ja vuonna 2012 Uuden musiikin kilpailussa kappaleella ”Perfect”.
Eveliina julkaisi Miikka Kerkkäsen kanssa Kaikku-nimellä musiikkia vuonna 2013.
Eveliina on tehnyt musiikkia itsekin ja hän julkaisi vuonna 2017 EveSofia-artistinimellä singlen ”Yrittää”, jonka on säveltänyt ja sanoittanut itse.
Määttä osallistui vuonna 2018 esitetyn The Voice of Finland -ohjelman seitsemännelle kaudelle. Hän eteni kilpailussa semifinaaliin.
Viheriäistenaukko

Viheriäistenaukko on pieni merialue Saaristomeren pohjoisosassa Naantalin ja Turun kaupunkien alueella. Vesistömuodostumaluokituksen mukaan Viheriäistenaukon pinta-ala on 5,9 neliökilometriä.
Viheriäistenaukon vedenlaatua on seurattu ainakin jo 1960-luvun alusta ja pohjaeliöstöä 1990-luvun alusta. Ekologiselta tilaltaan Viheriäistenaukko on ollut 2000-luvulla välttävä ja viimeksi tyydyttävä. Kemiallinen tila on ollut hyvä.
Viheriäistenaukko on voimakkaasti rehevöitynyt merialue, jonka tilaan vaikuttavat useat eri päästölähteet. Merialue on tärkeä kalataloudellisesti, sillä alueella harjoitetaan ammattimaista pyyntiä ja läheisyydessä sijaitsee useiden kalalajien poikastuotantoalueita. Syvimmät kohdat Viheriäistenaukolla ovat yli 30 metriä.

Sijainti ja maantieteelliset kohteet

Viheriäistenaukko rajautuu seuraaviin vesialueisiin: pohjoisessa Raisionlahti, idässä Pohjoissalmi, etelässä Airisto ja lännessä Naantalinsalmi. Maa-alueisiin Viheriäistenaukko rajautuu seuraavasti: pohjoisessa Naantalin Viheriäistenniemeen jossa sijaitsee Nesteen Naantalin öljynjalostamo, idässä Turun Valkamanlahden ympärillä olevaan Koivuluotoon ja Mikkolanvuoreen jotka ovat Pansion varuskunnan aluetta Pansion kaupunginosassa, etelässä Turun Ruissalon saareen joka kuuluu samannimiseen kaupunginosaan ja lännessä Naantalin Luonnonmaan saareen.
Viheriäisten aukolla on muutamia pieniä saaria jotka kaikki sijaitsevat Turun puolella. Saarista isoimmat ovat Iso-Kaskinen ja Vähä-Kaskinen joissa on myös mökkejä. Pienempiä ovat Äijäkari ja Kukkarokivi, jotka ovat kummatkin rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi lintujen pesimäluotona ja ne kuuluvat Natura 2000 -verkostoon.

Vesiliikenne

Viheriäistenaukolla on vilkas laivaliikenne ja sen kautta kulkee laivat Naantalin satamaan, Turun Korjaustelakalle ja Naantalin öljynjalostamolle 15,3 metrin syvyistä Naantalin väylää pitkin. Viheriäistenaukolla Naantalinväylästä erkanee Turun puolelle 9 metrin syvyiset väylät Turun sataman Pansion satamanosaan, merivoimien Pansion varuskuntaan ja Pernon telakalle.
Osa alueesta oli pitkään tutkakatveessa vilkkaasta liikenteestä huolimatta. Vuonna 2012 otettiin käyttöön Ajonpään merenkulkututka, jonka jälkeen koko alue on Nauvon VTS-keskuksen hallinnassa. Muut tutkat sijaitsevat Pansiossa ja Rajakarilla.

Vesistöalueluokitukset

Viheriäistenaukko on tunnukseltaan 3_Ls_014 (vesimuodostuman yksilöivä VPD-tunnus) ja ympäristöhallinnon vesistöalueluokituksessa se kuuluu Pohjoinen Saaristomeri (95) -päävesistön, ja edelleen Turun rannikkoalue (95.11) -2. jakovaiheen vesistöalueen vesistön osa-alueeksi. Viheriäistenaukon rannikkovesityyppi on lounainen sisäsaaristo.
Viheriäistenaukko rajatuu seuraaviin vesimuodostumiin: pohjoisessa Raisionlahti (3_Ls_013), idässä Satama ja Ruissalon salmet (3_Ls_015), etelässä Pohjois-Airisto - Kotkanaukko (3_Ls_012) ja lännessä Naantalin sataman edusta (3_Ls_027).
Helge Pahlman

Helge Pahlman (10. toukokuuta 1911 Helsinki – 7. elokuuta 1976 Helsinki)  oli suomalainen säveltäjä ja orkesterimuusikko.
Pahlmanin poika oli muusikko, jalkapalloilija Kai Pahlman.
Gary Prior

Pelaajaura

Prior pelasi kaksi kautta Pennsylvanian yliopistojoukkueessa ja kaksi Vermontin yliopistojoukkueessa vuosina 1976–1980 ennen siirtymistään Eurooppaan. Prior pelasi vuodet 1980–1982 saksalaisessa Augsburger Pantherissa. Ensimmäinen kausi 1980–81 kului kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa ja oli nostamassa joukkuetta 2. Bundesligaan seuraavaksi kaudeksi 1981–82.
Kaudet 1984–85 ja 1985–86 Prior pelasi Suomessa jääkiekon I-divisioonaa Imatran Ketterässä, jossa lopetti pelaajauransa.

Valmentajaura

Prior on valmentanut vuosia suomalaisia ja saksalaisia joukkueita. Priorista tuli Ketterän päävalmentaja heti seuraavalla kaudella 1986–87, kun hän oli lopettanut joukkueessa pelaajauransa. Kauden 1988–89 Prior valmensi jääkiekon SM-liigassa Saimaan Palloa. Joukkue sijoittui runkosarjassa kymmenenneksi. Prior valmensi kauden 1989–90 norjalaista Hasle Lören Osloa ja palasi kaudeksi 1990–91 Ketterän päävalmentajaksi.
Prior valmensi vuodet 1991–1993 IFK Lepplaxia ja kauden 1993–94 Kuusamon Pallo-Karhuja II-divisioonassa. Prior siirtyi kaudeksi 1994–95 Saksaan Augsburger Pantherin apuvalmentajaksi DEL:ään. Hänestä tuli seuraavalla kaudella joukkueen päävalmentaja. Prior valmensi Augsburgia kolme kautta kevääseen 1998 asti. Vuosina 1998–2006 Prior valmensi Saksan alasarjoissa, kuten 2. Bundesligassa ja Oberligassa Heilbronner EC:tä, SC Bietigheim-Bissingeniä ja EHC Müncheniä.
Prior valmensi Sveitsin Nationalliga B:n SC Langenthalia 2006–2008. Priorista tuli hollantilaisen HYS The Haguen päävalmentaja kesken kauden 2009–2010, ja hän jatkoi seurassa vielä seuraavankin vuoden. Seuraavat kaksi kautta hän valmensi Itävallan Nationalligassa pelannutta EHC Lustenauta, mutta sai potkut ja siirtyi Italian toiselle sarjatasolle HC Gherdëinaan kevääksi 2013. Vuodesta 2013 lähtien hän on valmentanut monikansallisessa EBYSL junioriliigassa Lower Austria Stars ja Okanagan HC Europe -joukkueita.
Karhumäki Karhu 48B

Karhumäki Karhu 48B on Veljekset Karhumäki Oy:n 1940-luvulla suunnittelema ja rakentama ylätasoinen yksimoottorinen kiinteällä laskutelineellä varustettu nelipaikkainen matkailukone jonka prototyyppi OH-VKL "Tavi" valmistui Karhumäen lentokonetehtaalta Kuoreveden Hallissa vuonna 1948. Tähän prototyyppiin asennettiin vuonna 1951 uusi siipi lento-ominaisuuksien parantamiseksi ja se sai samalla mallinimekseen 48B. Konetta käytettiin sekä maa- että vesikoneena. Konetyypistä rakennettiin kaksi yksilöä  OH-VKK "Nalle" ja OH-VKL "Tavi".
Karhumäki aloitti vuodenvaihteessa 1946–1947 uuden matkailukoneen suunnittelut koska yhtiön tehtaalta olivat ilmavoimien tilaukset vähentyneet sodan jälkeen. Koneesta valmistui kaksi prototyyppiä joista OH-VKK "Nalle"-koneen ensilento tapahtui 20. heinäkuuta 1948 ja toinenkin kone OH-VKL "Tavi" valmistui samana vuonna. Koneille ei kuitenkaan löytynyt kysyntää koska sodan jälkeen oli tarjolla runsaasti Yhdysvalloissa valmistettuha ylijäämäkoneita. OH-VKL myytiin ja se sai tunnuksekseen OH-KUA. 
OH-VKL "Tavi" on esillä Suomen Ilmailumuseossa. Se on entisöity 1988.
Émile Mpenza

Seurajoukkueura

Mpenza aloitti ammattilaisuransa belgialaisesta Kortrijkista, josta hän siirtyi Mouscronin kautta Standard Liègeen kaudeksi 1997–1998. Hän pelasi veljensä Mbon kanssa kaikissa kolmessa seuroissa. Vuonna 2000 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelanneeseen Schalkeen, jossa vaihtokauppana Michaël Goossens matkasi belgialaisseuraan. Mpenzan pelasi hyvällä menestyksellä yhdessä keskikenttäpelaaja Marc Wilmotsin ja kärkipari Ebbe Sandin kanssa. Joukkue oli lähellä voittaa maan pääsarjamestaruuden, joka kuitenkin karkasi viimeisellä kierroksella Bayern Münchenille. Kolmen Schalkessa pelatun kauden jälkeen hän palasi Standard Liègeen, mutta jo seuraavalla 2004–2005 hän siirtyi Hamburgiin 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Tammikuussa 2006 hän teki sopimuksen qatarilaisen Al-Rayyanin kanssa.
16. tammikuuta 2007 Mpenza siirtyi englantilaiseen Manchester Cityyn. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi Wigania vastaan, kun hänet vaihdettiin kentälle Georgios Samarasiin. Hän teki ensimmäisen maalinsa 17. maaliskuuta 2007 ottelussa Middlesbroughia vastaan. Toisen maalinsa Mpenza teki vajaa kaksi viikkoa myöhemmin 30. maaliskuuta 2007 pelatussa Newcastle-ottelussa.
Mpenzan sopimus manchesterilaisseurassa kattoi myös kauden 2007–2008. Ennen kauden alkua pelatussa harjoistusottelussa Doncasteria vastaan hän onnistui maalinteossa. Mpenza teki vielä kolme maalia Bristol Cityä, Fulhamia ja Newcastlea vastaan, ennen kuin hänet vapautettiin sopimuksestaan heinäkuussa 2008.
2. syyskuuta 2008 Mpenza siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Plymouthiin. Hän teki ensiesiintymsisensä joukkueessa 13. syyskuuta 2008 ottelussa Norwich Cityä vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki ottelussa Charltonia vastaan. Hän kärsi kuitenkin kauden aikana loukkaantumisista eikä hänellä tämän vuoksi tarjottu jatkosopimusta.
Kesällä 2009 hän siirtyi sveitsiläiseen Sioniin yksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden aikana 31 ottelua ja teki niissä 21 maalia.
Elokuussa 2010 Mpenza teki kolmivuotisen sopimuksen azerbaidžanilaisen Neftçin kanssa. Heinäkuussa 2012 Mpenza sai kuitenkin potkut joukkueesta ja oli sen jälkeen pitkään pelaamatta. 30. syyskuuta 2013 hän teki paluun Belgian kakkostasolla pelaavan Eendracht Aalstin joukkueen riveissä.

Maajoukkueura

Mpenza pelasi ensimmäisen ottelunsa Belgian maajoukkueessa vuonna 1997. Hän oli mukana yhdessä veljensä kanssa vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa. Vuoden 2002 MM-kilpailut hän joutui jättämään väliin loukkaantumisen vuoksi.
Akon

Elämäkerta

Akon syntyi St. Louisissa, Yhdysvalloissa, ja kasvoi muslimina Dakarissa Senegalissa. Akonin isä on jazztaiteilija Mor Thiam ja Akon on sekä englannin-, wolofin- että ranskankielinen. Seitsemän vuoden ikäisenä Akon perheineen palasi Yhdysvaltoihin, Jersey Cityyn New Jerseyn osavaltioon, jossa hän ensimmäistä kertaa löysi hip hop -musiikin. Hän ajautui kuitenkin rikollisuuteen ja joutui jopa vankilaan, jossa hän käytti aikaansa kehitellen ideoita musiikkiuralleen. Myöhemmin Akon ryhtyi kirjoittamaan ja levyttämään omia kappaleita kotistudiossaan ja kun levytykset päätyivät SRC/Universal-levy-yhtiölle, yhtiö päätti julkaista Akonin debyytti-albumin Trouble vuonna 2004. Trouble-albumi sisälsi muun muassa singlet Locked Up ja Lonely, joista erityisesti jälkimmäinen nousi suosioon Euroopassa. Lonely on cover-versio Bobby Vintonin vuonna 1964 tekemästä kappaleesta Mr. Lonely.  Akon käytti kappaleen tekemisessä Bobby Vintonin alkuperäistä ääniraitaa nopeutettuna.
Joulukuussa 2005 Akonin manageri Robert Montanez ammuttiin erään riidan vuoksi. Akon perusti oman levy-yhtiön, Konvict Muzikin, ja julkaisi toisen albuminsa Konvicted 14. marraskuuta 2006. Elokuun lopulla vuonna 2006 hän julkaisi singlen Smack That, jolla vieraili Eminem.
Akon suunnittelee elämästään myös elokuvaa. Laulaja vieraili myös CSI-sarjassa (6. kauden 20. jakso). Akon on myös tuottanut musiikkia Sonic the Hedgehog -videopeliin.
Akon on ollut mukana Michael Jacksonin kappaleessa Hold My Hand, joka julkaistiin postuumisti Michael-albumilla ja vieraili myös Jacksonin Thriller 25-albumilla kappaleella Wanna Be Startin' Somethin' 2008.
Akon tekee parhaillaan uutta albumia nimeltä Stadium.
King Oliver

Elämä

Oliver syntyi vuonna 1885 plantaasilla Abendissa, Louisianassa. Hänen ensimmäinen soittimensa oli pasuuna, ja hän osoitti jo nuorella iällä musiikillista lahjakkuutta vaikkei saanutkaan muodollista musiikkikoulutusta. Vuonna 1905 hän soitti pasuunaa Onwards Brass Bandissä New Orleansissa, ja myöhemmin vaihtoi kornettiin, jonka soittajana hänet paremmin tunnetaan. Oliver harjoitteli ahkerasti ja opetteli lukemaan nuottikirjoitusta, mitä vaikeutti se, että hän oli menettänyt näkökyvyn toisesta silmästään. Lempinimen ”King” (”Kuningas”) hän sai vuoden 1910 tienoilla soittaessaan yhtyeensä kanssa neworleansilaisen klubin vakio-orkesterina. Vuonna 1916 hän perusti pasunisti Edward ”Kid” Oryn kanssa yhtyeen Kid Ory and King Oliver Band, jossa hän soitti seuraavat kolme vuotta.
Vuonna 1919 Oliver muutti Chicagoon. Hän soitti ensin Bill Johnsonin johtamassa yhtyeessä Dreamland Ballroom -tanssiravintolassa ja vuonna 1922 perusti oman kokoonpanonsa King Oliver Creole Jazz Bandin. Yhtyeeseen kuuluivat muun muassa laulaja Lil Hardin, klarinetisti Johnny Dodds sekä Oliverin New Orleansista värväämä trumpetisti Louis Armstrong. Oliverin yhtye toimi Lincoln Gardens -jazzklubin vakio-orkesterina.
Vuonna 1923 yhtye soitti klassikoksi muodostuneen levytyssession Gennettin studiolla Indianassa. Nauhoitettuihin kappaleisiin kuuluivat ”Dippermouth Blues”, jonka sisältämästä Oliverin soolosta on tullut Dixieland-trumpetinsoittajien vakiomateriaalia, sekä Armstrongin uran ensimmäinen nauhoitettu soolo kappaleessa ”Riverside Blues”. Tarinan mukaan Armstrongin soittotyyli oli nauhoitussessiossa niin dominoiva, että hänet täytyi sijoittaa muuhun orkesteriin nähden kauemmas mikrofonista. Joidenkin versioiden mukaan Armstrong soitti studion takaosasta, käytävän päästä tai jopa kokonaan toisesta huoneesta.
Yhtye hajosi vuonna 1924 erimielisyyksiin jäsenten palkanmaksusta. Armstrong muutti New Yorkiin liittyäkseen Fletcher Hendersonin yhtyeeseen, ja vuotta myöhemmin aloitti tähteyteen johtaneen soolouransa. Oliver teki pianisti Jelly Roll Mortonin kanssa duettonauhoitukset kappaleista ”King Porter Stomp” ja ”Tom Cat Blues”, ja kokosi pian uuden yhtyeen, nimeltään Dixie Syncopators. Tuohon aikaan yhtyeen kokoonpanoon kuului muun muassa Barney Bigard.
Oliver ja Dixie Syncopators saivat paikan chicagolaisen Plantation Cafén orkesterina. Pesti kesti kaksi vuotta, ja sen loputtua vuonna 1927 Oliver yhtyeineen muutti New Yorkiin. He nauhoittivat Vocalion-levy-yhtiölle ja soittivat Savoy Ballroom -tanssiravintolassa. Oliver kieltäytyi liian pienen palkkatarjouksen vuoksi paikasta New Yorkin Cotton Clubin vakioyhtyeenä, mikä osoittautui virheliikkeeksi; pesti tarjosi paikan saaneelle orkesterinjohtaja Duke Ellingtonille tilaisuuden nousta tähdeksi.
Oliverin ura kuitenkin kärsi pahasti tämän jatkuvista hammas- ja ienongelmista, eikä yhtye pystynyt säilyttämään suosiotaan 1930-luvun alkuun tultaessa. Viimeiset elinvuotensa Oliver työskenteli biljardisalin talonmiehenä Savannahissa ja myi kadulla vihanneksia. Hän kuoli valtimokovettumatautiin huhtikuussa 1938, 52 vuoden ikäisenä, pystymättä varattomana maksamaan tarvittavaa hoitoa.
Alberto Bachelet

Alberto Arturo Miguel Bachelet Martínez (s. n. 1922 – 12. maaliskuuta 1974) oli Chilen ilmavoimien prikaatikenraali. Hän vastusti kenraali Augusto Pinochetin vallankaappausta, jolloin hänet vangittiin. Hän kuoli muutamien kuukausien kidutuksen jälkeen sydänkohtaukseen maaliskuussa 1974.
Alberto Bachelet oli naimisissa antropologi Ángela Jeria Gómezin kanssa. Heidän tyttärensä Michelle Bachelet on Chilen nykyinen presidentti.
Thomas Schütte

Thomas Schütte (16. marraskuuta 1954) on saksalainen kuvanveistäjä, joka tekee myös muuta nykytaidetta. Hän opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa muun muassa Gerhard Richterin johdolla. Schütten työt ovat usein ihmisfiguureita, mutta hänet tunnetaan myös arkkitehtonisista rakennelmistaan, kuten Yhden ihmisen taloista. 
Schüttellä on ollut näyttelyitä useissa Euroopan tunnetuissa taidemuseoissa ja yksityisnäyttelyissä. Vuonna 2005 hän sai Venetsian biennaalin parhaan taiteilijan palkinnon. Vuonna 2013 hänellä oli Frauen-näyttely Tampereella Sara Hildénin taidemuseossa.
Nashik

Nashik (marathiksi नाशिक, Nāśika) on kaupunki Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 1 152 326 ihmistä vuonna 2001.Se sijaitsee osavaltion luoteisosassa, 185 kilometriä Mumbaista ja 220 kilometriä Punesta. Nashik on Intian rypäleiden viljelyn keskus, ja tunnetaan myös ruusutarhoistaan. Nashik on yksi perinteisistä hindujen pyhistä kaupungeista, jossa on merkittäviä temppeleitä Godavari-joen varrella.
Pajulammi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy.
Belenois aurota

Koko ja ulkonäkö

Belenois aurota muistuttaa eurooppalaisia kaaliperhosia. Sen valkoisissa siivissä on tummanruskeat reunat, ja siipien alapinnalla näkyvät ruskeat suonet.

Ravinto

Belenois aurotan toukat syövät kapriskasvien heimon pensaita. Aikuiset yksilöt juovat kukkien mettä ja vettä lammikoista.
Ashley Massaro

Ashley Marie Massaro (26. toukokuuta 1979 – 16. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen malli ja showpainija. Massaro osallistui Diva Search 2005 -kilpailuun ja voitti sen yleisöäänestyksessä. Hän teki paluun WWE:hen vuonna 2008, mutta joutui lopettamaan samana vuonna sairaan lapsensa takia. Massaro on poseerannut muun muassa Playboy-lehden kannessa.
Stadin Panimo

Uusi aloitus

Panimon omistajaksi lähes yksin jäänyt Timo Konttinen sijoitti heinäkuussa 2008 panimoon yli 100 000 euroa lisää rahaa, joilla hankittiin muun muassa uusia käymisastioita ja pullotuslinja. Tarkoituksena oli myös tehdä lagerolutta, jota panimo ei ole aiemmin pystynyt kylmätilojen puuttuessa tekemään. Ensimmäisen pullo-oluensa Stadin Pale Alen uudistunut Stadin Panimo julkaisi toukokuussa 2009.
Vuonna 2013 panimo muutti Kalasataman tiloistaan Suvilahteen. Keväällä 2015 uutisoitiin panimoravintolan avaamisesta pienpanimon yhteyteen.

Tuotteet

Stadin Panimolla on ollut poikkeuksellisen laaja olutvalikoima. Olutta on pantu Konttisen mukaan satoja erilaisia. Osaa oluista on lisäksi myyty eri tuotenimillä, kuten eri olutravintoloiden nimikkokausioluina. Panimon keskeisenä liikeideana olikin tilauksesta valmistettavien omaoluiden myynti, johon pieni 500–900 litran keittokapasiteetti sopi hyvin. Valikoima kattaa lähes kaikki tärkeimmät oluttyylit.
CLAMP

CLAMP on tunnettu neljän japanilaisen nais-mangakan, Nanase Ohkawan, Mokona Apapan, Mick Nekoin ja Satsuki Igarashin, muodostama sarjakuvaryhmä. Ohkawa tekee käsikirjoitukset. Mokona on johtava hahmojen suunnittelija, Igarashi ja Nekoi tekevät taustat, mutta nämä kolme saattavat usein vaihtaa vuoroja eri sarjojen kohdalla.
CLAMPin töitä ovat mm. Angelic Layer, Cardcaptor Sakura, Chobits, Magic Knight Rayearth, Suki. Dakara suki, Tōkyō Babylon, X ja xxxHOLiC.
Ryhmä on toiminut vuodesta 1989 alkaen. Se aloitti 11 taideopiskelijan ryhmänä, jonka oli tarkoitus tehdä fanisarjakuvia.
Konstantinuksen pylväs

Konstantinuksen pylväs (turk. Çemberlitaş sütunu) on nykyisessä Istanbulissa oleva roomalaisaikainen muistopylväs, nykyiseltä korkeudeltaan 35-metrinen. Se on pystytetty keisari Konstantinus Suuren käskystä vuonna 330 jaa. sen kunniaksi, että maan pääkaupunki siirrettiin Konstantinopoliin eli uuteen Roomaan. Aikoinaan se oli pronssipintainen pylväs, jonka huipulla oli Konstantinuksen patsas. Se sijaitsee Çemberlitaş-aukiolla, joka Bysantin aikana oli Konstantinuksen forum.
Pylväs on vahingoittunut aikojen kuluessa. Vuonna 1106 raivonnut myrsky pudotti patsaan ja kolme ylintä sylinteriä. Ristiretkeläiset repivät pylvään pronssiosat irti Konstantinopolin ryöstön aikana vuonna 1204. Pylväs mustui kauttaaltaan vuoden 1779 maanjäristyksen ja sen aiheuttamien tulipalojen takia. Pylväs kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.