google/wiki40b huggingface dataset:
S/S Koral

Valmistus

Saksan keisarikunnan laivasto tilasi miinanraivaaja M59:n Deschimag-Werk Seebeckin telakalta.  Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1917.

Palvelus

Vuonna 1927 Saksa möi 289 000 litillä aluksen Liettualle, joka antoi sille Liettuan ensimmäisen presidentin Antanas Smetonan mukaan nimen Prezidentas Smetona. Aluksen tehtävinä olivat muun muassa rannikon suojaaminen salakuljettajilta ja toimia koulutusaluksena. Laivaan tehtiin lukuisia muutoksia ja vuonna 1935 se nimettiin Antonas Smetonaksi ja edelleen 22 kesäkuuta 1940 alus sai nimen Primūnas.
Neuvostoliiton miehitettyä Liettuan alus liitettiin elokuussa Neuvostoliiton laivastoon, joka nimesi sen aluksi Otlichnikiksi. Siitä tehtiin sisäasianministeriön vartiolaiva ja se nimettiin Koraliksi.
Koral muutettiin uudelleen miinanraivaajaksi ja se upposi 11. tammikuuta 1945 Helsingin satamasta lähdettyään Saksan laivaston sukellusveneen U-745 torpedoimana. Vuonna 2007 Viron viranomaiset paikansivat hylyn, joka lepää Suomenlahdella, 35 kilometrin päässä Tallinnasta ja 80 metrin syvyydessä.
Wang Lijun

Elämäkerta

Wang syntyi joulukuussa 1959. Hänen isänsä oli etniseltä taustaltaan mongoli ja hänen äitinsä han-kiinalainen. Wang tunnetaan myös mongolinkielisellä nimellä Unen Baatar. Vuonna 1984 hänestä tuli poliisikonstaapeli Liaoningissa ja hän nousi urallaan paikalliseksi poliisipäälliköksi saaden myös kaksi maisterintutkintoa taloushallinnon alalla etäopiskelujen kautta. Vuonna 2008 Wangista tuli Chongqingin varapoliisipäällikkö. Asemassaan hän oli mukana Chongqingin puoluejohtaja Bo Xilain käynnistämässä kampanjassa rikollisuutta vastaan. Tietojen mukaan Wang johti myös edeltäjänsä Wen Qiangin pidätystä. Qiang teloitettiin kesäkuussa 2010. Toiminta rikollisuutta vastaan teki Wangista tunnetun ja suositun hahmon Chongqingissa. Vuonna 2009 hänestä tuli kaupungin poliisipäällikkö ja sen varapormestari vuonna 2011.
2. helmikuuta 2012 Chongqingin aluehallinto ilmoitti, että Wang ei enää ollut kaupungin poliisipäällikkö. Hänet siirrettiin muihin tehtäviin eli käytännössä alennettiin. Julkisuudessa tätä pidettiin merkkinä hänen ja Bo Xilain välirikosta. Julkisuuteen myöhemmin vuotaneella äänitteellä Wang kertoo Bolle tämän perheeseen liittyvästä rikostutkinnasta. Neljää päivää myöhemmin hän pakeni Yhdysvaltojen konsulaattiin tullen kuitenkin ulos seuraavana päivänä puhuttuaan Chongqingin pormestarin kanssa. Sittemmin hän katosi joksikin aikaa julkisuudesta virallisten tietojen mukaan lomaillessaan parantaakseen työperäisen stressinsä. 5. syyskuuta häntä vastaan nostettiin kuitenkin syytteet loikkaamisesta, lahjuksista ja vallan väärinkäytöstä. 24. syyskuuta hänet tuomittiin 15 vuoden vankeusrangaistukseen, jonka pituuden lyhyyteen vaikutti hänen yhteistyönsä tutkinnan kanssa. Oikeuden päätöksen mukaan hän tiesi Bon vaimon Gu Kailain olleen murhaepäilty, mutta käytti väärin asemaansa henkilökohtaisen hyödyn saamiseksi. Bo Xilai erotettiin sittemmin puolueesta ja hänet tuomittiin elinikäiseen vankeuteen. Hänen vaimonsa sai lievennetyn kuolemantuomion murhasta.
ISO 3166-2:KP

ISO 3166-2:KP on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Pohjois-Korealle. ISO 3166-2:KP on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää yhden pääkaupungin, yhden erityiskaupungin ja yhdeksän provinssin koodit.
Tuomas Rajajärvi

Tuomas Rajajärvi (s. 1949 Kotka) on suomalainen arkkitehti, joka oli pitkäaikainen Helsingin kaupungin kaupunkisuunnitteluviraston päällikkö. Rajajärvi opiskeli Berliinin teknillisessä yliopistossa. Hän on Suomen Arkkitehtiliiton jäsen.
Rajajärvi kannatti City-Centerin (Makkaratalon) saneerausta. Vuonna 2012 hän uskoi, että Helsingin rakentamisen painopiste sijaitsee idässä ja pääkaupunki saa tasapainoa Östersundomin suunnalta. Hän ajoi Katajanokan rannan hotellihanketta voimakkaasti.
Harmaapäälokki

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 39–42 cm, siipien kärkiväli 100–115 cm ja paino 255–360 g. Se on hieman naurulokkia kookkaampi mutta kalalokkia pienempi, ja on olemukseltaan suuresti kaitanokkalokkia muistuttava. Aikuisen linnun pää on vaaleanharmaa, koivet ja nokka tummanpunaiset, selkäpuoli harmaa ja vatsapuoli, pyrstö sekä niska valkoiset. Siipisulat ovat mustat valkoisin kärkitäplin. Sukupuolet ovat saman näköisiä.

Esiintyminen

Harmaapäälokki elää kahdella mantereella: nimialalaji cirrocephalus Etelä-Amerikassa Argentiinan, Brasilian, Paraguayn ja Perun kosteikoissa, alalaji poiocephalus laikuittain Afrikassa muun muassa Mauritaniassa, Tshadjärvellä, Keniassa, Sambiassa ja Etelä-Afrikassa. Maailmanlaajuisesti lajin elinympäristön ala on arvioitu 1–10 miljoonaksi neliökilometriksi ja populaatiokoko 240 000–440 000 yksilöksi. Pesimäajan ulkopuolella harmaapäälokit vaeltelevat laajalti.

Elinympäristö

Harmaapäälokit elävät lisääntymisaikana monenlaisilla kosteikoilla niin järvien, jokien kuin meren rannoilla saarissa, lahdekkeissa, lammikoissa ja niemissä.

Lisääntyminen

Pesä on joko avoimesti maassa tai kelluvien kasvien varassa. Munia on tavallisesti kaksi tai kolme. Pesii vain kerran kesän aikana. Molemmat emot huolehtivat poikasista.

Ravinto

Lajin dieetti käsittää kaloja ja pieniä vedessä tai mudassa eläviä selkärangattomia. Syö myös kuolleita kaloja.
Wilhelm Johannsen

Wilhelm Ludvig Johannsen (3. helmikuuta 1857 Kööpenhamina, Tanska – 11. marraskuuta 1927 Kööpenhamina) oli tanskalainen kasvi- ja perinnöllisyystieteilijä. Johannsen tunnetaan käsitteiden geeni, genotyyppi ja fenotyyppi luojana. Hän on ollut merkittävä varhainen genetiikan tieteenalan uranuurtaja, joka loi menetelmiä ja käsitteitä 1900-luvun vaihteen perinnöllisyyttä tutkineeseen tiedeyhteisöön. Johannsenin esittelemä organismin genotyypin (perinnölliset ominaisuudet) ja fenotyypin (havaittavat ominaisuudet) ero on edelleen merkittävä biologian tutkimuksen perusta. Johannsen kritisoi vitalismiin ja teleologiaan perustuvia biologisia selityksiä ja korosti realistista ja materialistista lähestymistapaa, joka ei kuitenkaan pyrkinyt ymmärtämään biologisia ilmiöitä pelkästään fysiikan ja kemian lakien kautta.
Johannsen toimi Kööpenhaminan yliopiston kasvifysiologian professorina 1905-1926. Hän vieraili merkittävillä luentokiertueilla Yhdysvalloissa ja hänet nimitettiin Harvardin yliopiston kunniatohtoriksi 1909. Hän oli myös Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hän oli myös Kööpenhaminan yliopiston rehtori 1917-1918. Hän tutki ja julkaisi aktiivisesti aina kuolemaansa saakka vuonna 1927.
SMS Tegetthoff (1912)

Valmistus

Alus tilattiin Stabilimento Tecnico Triestinolta Triestestä, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1912 ja valmistui 21. heinäkuuta 1913. Alus nimettiin  1800-luvulla eläneen itävaltalaisen Lissan taistelua johtaneen amiraalin Wilhelm von Tegetthoffin mukaan.

Palvelus

Keväällä 1914 alus teki sisaraluksensa SMS Viribus Unitiksen kanssa koulutuspurjehduksen itäisellä Välimerellä. Ensimmäisen maailmansodan alettua alus oli vara-amiraali Njegovanin lippulaivana 1. taistelulaivueen 1. viirikössä, jonka mukana se osallistui Anconan pommitukseen toukokuussa 1915. Loppusodan se vietti Pulan satamassa, kunnes alus osallistui epäonniseen Otranton sulun purkuyritykseen kesäkuussa 1918. Sodan lopulla alus antautui Italiassa, jolle se luovutettiin 1919. Alus romutettiin 1924-1925 La Speziassa.
RMS Baltic (1903)

Palvelus

Baltic laskettiin vesille 21. marraskuuta 1903, ja se lähti 29. kesäkuuta 1904 neitsytmatkalleen Liverpoolista New Yorkiin päällikkönään Edward Smith. Alusta oli pidennetty kuusi metriä rakennustöiden aikana, mikä lisäsi aluksen massaa 2 840 brt ja teki siitä samalla hitaamman. Nopeuden kasvattamiseksi alusta oli muutettava.
Baltic pelasti 23. tammikuuta 1909 Yhdysvaltain itärannikolla sumussa höyrylaiva Floridan kanssa törmänneen White Star Linen Republicin matkustajat kannelleen ennen Republicin uppoamista. Alus lähetti huhtikuussa 1912 jäävuorivaroituksen Titanicille ennen aluksen uppoamista.
Alus palveli joukkojen kuljetusaluksena ensimmäisessä maailmansodassa.
Jälleen kerran Balticista tuli pelastusalus, kun se pelasti miehistön haaksirikkoutuneesta Northen Lightista Newfoundlandin rannikolla 6. joulukuuta 1929. Viimeisen matkansa alus teki Liverpoolista New Yorkiin 17. syyskuuta 1932. Baltic myytiin tammikuussa 1933 ja sen matka romutettavaksi alkoi 17. helmikuuta Liverpoolista Japanin Osakaan.
Antti Marttinen

Antti Marttinen (s. 1954) on sarjakuvien suomentaja ja toimittaja.
Marttinen oli vuosina 1989–2008 Myrkky-sarjakuvalehden toimittaja. Hän suomensi 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla Semic-kustantamon julkaisemia sarjakuva-albumeita, muun muassa Bill Wattersonin Lassia ja Leeviä, Gary Larsonin Kaukana poissa -sarjaa sekä André Franquinin Niilo Pielistä ja Pikoa ja Fantasioa. 2000-luvulla hän on suomentanut paljon Jim Davisin Karvista. Marttinen on kirjoittanut yhdessä Juho Juntusen kanssa visailukirjan Kuka mitä häh? Kysymyksiä suomirockista (2006).
Marttinen työskentelee nykyään Egmont Kustannuksella. Hän on ollut vuodesta 2009 Korkeajännitys-lehden toimittaja.
Pertti Salminen

Pertti Olavi Salminen (s. 25. maaliskuuta 1954 Luopioinen) on suomalainen valtiotieteen tohtori, upseeri ja kenraalimajuri evp. 
Pertti Salminen syntyi maanviljelijä Olavi Salmisen ja emäntä Heleena Mattilan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on lähihoitaja Pirjo Laurila.  Salminen tuli ylioppilaaksi 1973, valmistui Kadettikoulusta 1978 ja Sotakorkeakoulusta 1987. Ylemmän päällystön kurssin hän suoritti 1996, maanpuolustuskurssin 2000 ja ylimmän johdon kurssin 2003. Salminen opiskeli Royal College for Defence Studies -oppilaitoksessa 2002. Hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1996. 
Salminen työskenteli Uudenmaan jääkäripataljoonassa opetusupseerina ja varapäällikkönä 1978–1983, Kadettikoulussa opetusupseerina ja kurssinjohtajana 1983–1985, Raahen sotilaspiirin esikunnassa toimistoupseerina 1987–1989, Namibian rauhanturvaoperaation suunnittelu-upseerina 1989–1990, Sotakorkeakoulun opettajana 1990–1992, Maanpuolustuskorkeakoulun tutkijaesiupseerina 1993–1995, pääopettajana 1999, strategian laitoksen johtajana 2003–2004 ja korkeakoulun rehtorina 2004–2009. Hän oli Porin prikaatissa pataljoonan komentaja 1996–1998. SFOR-joukoissa Bosnia ja Hertsegovinassa Salminen oli prikaatin apulaiskomentaja 1998–1999, divisioonan apulaisesikuntapäällikkö 1999 ja pääesikunnan kansainvälisen osaston apulaisosastopäällikkö 2000–2001. Vuonna 2009 Salmisesta tuli sotilasedustaja Suomen pysyvässä edustustossa EU:ssa ja Suomen edustustossa NATO:ssa Brysselissä. Länsi-Suomen sotilasläänin komentajaksi hänet nimitettiin maaliskuussa 2012.
Salminen ylennettiin vänrikiksi 1974, luutnantiksi 1978, yliluutnantiksi 1980, kapteeniksi 1985, majuriksi 1989, everstiluutnantiksi 1995, everstiksi 1999, prikaatikenraaliksi 2004 ja kenraalimajuriksi 2006.
Kuntavaaleissa 2017 Salminen valittiin Pälkäneen kunnanvaltuustoon kokoomuksen ehdokaslistalta.
Erdenet

Historia

Erdenet syntyi kaupunkina suhteellisen hiljattain. Se rakennettiin laatuaan Aasian suurimman kupari- ja molybdeenikaivoksen ympärille Neuvostoliiton avulla vuosina 1974-1983. Hallinnollisesti kaupunki erotettiin Bulganin provinssista ja sitä hallittiin omana alueenaan. Vuonna 1985 Erdenet vastasi 17,9 % koko Mongolian teollisesta tuotannosta ja kaupungin teollisesta tuotannosta 70,7 %:ta vastasi kaivos. Neuvostoliitto omisti kaivosta pyörittäneestä yhtiöstä 51 % Mongolian omistaessa loput. Osa kaivoksen työntekijöistä tuli Neuvostoliitosta, ja niinpä vuonna 1990 noin 15 % kaupungin asukkaista olikin muita kuin mongoleja.
Neuvostoliiton hajottua ja Mongolian taloudellisten uudistusten jälkeen Erdenetin kaivoksen taloudellinen merkitys Mongolian valtiolle kasvoi. Vuonna 1994 kaupungin aluetta kasvatettiin alkuperäisestä 60 neliökilometristä yhteensä 840 neliökilometriin ja alueesta tuli Orhonin provinssi. Provinssin teollinen tuotanto suhteessa Mongolian koko tuotantoon on kaivoksen ansiosta edelleen suuri. Vuonna 1995 lukema oli 42 % ja vuonna 2000 vielä 32 %. Mongolian valtio omistaa nykyisin 51 % Erdenetin kaivosyrityksestä, joka työllistää noin 6 000 työntekijää, joiden joukossa on noin 600 ulkomaista asiantuntijaa mm. Venäjältä.
Design Forum Finland

Design Forum Finland on suomalaisen muotoilun promootio-organisaatio. Sitä ylläpitää vuonna 1875 perustettu Suomen Taideteollisuusyhdistys – Konstflitföreningen i Finland ry. Design Forum Finlandin tavoitteena Suomessa on vahvistaa muotoilutoimialaa ja edistää yritystoimintaa. Keskeisiä kohdealueita ovat muun muassa Keski-Eurooppa, Venäjä, Japani ja Yhdysvallat.

Finnish Design Center

Design Forum Finlandin edeltäjä oli vuosina 1960–1987 toiminut Finnish Design Center. Sen perustivat A. Ahlström, Fiskars, Tampella ja Villayhtymä, ja sen ensimmäinen, Olli Borgin suunnittelema näyttelytila oli Artekin liikkeen yhteydessä Helsingin Keskuskadun Rautatalossa. Myöhemmin keskus toimi Kasarmitorin länsilaidan Kaartinhallissa.
Slovenian naisten käsipallomaajoukkue

Slovenian naisten käsipallomaajoukkue edustaa Sloveniaa naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Se on sijoittunut parhaimmillaan MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja EM-kilpailuissa yhdeksänneksi.
Electroma

Electroma on ranskalaisen Daft Punk -yhtyeen luoma elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2006. Elokuvassa ei kuulla yhtyeen musiikkia, eivätkä yhtyeen jäsenet esiinny siinä. Elokuva kertoo yhtyeen jäsenten pyrkimyksestä muuttua roboteista ihmisiksi.

Juoni

Kaikki maan ihmiset ovat muuttuneet masentuneiksi roboteiksi. Daft Punk laulajat hankkivat itselleen iloiset ihmisen kasvot, mutta ne kuitenkin sulavat. Tämän takia heidät häädetään, ja he molemmat tekevät itsemurhan. Toinen painaa toisen itsetuhonappia, ja toinen polttaa itsensä.
Lissabonin alue

Lissabonin alue (port. Região de Lisboa) on yksi Portugalin NUTS II -alueista. Vuoteen 2002 saakka se tunnettiin nimellä Lisboa e Vale do Tejo. NUTS III jakaa Lissabonin alueen edelleen kahteen pienempään alueeseen: Suur-Lissaboniin ja Setúbalin niemimaahan.
Lissabonin alueen pinta-ala on 2 567 km² ja väkiluku 2 821 876 (2011). Sen rajat ovat käytännössä miltei samat kuin Lissabonin metropolialueen.
HMS Garland (H37)

Palvelus

HMS Garland oli palveluksessa ennen toisen maailmansodan puhkeamista Välimeren laivaston 1. Hävittäjälaivueessa. Alus syyskuussa laivueen mukana Punaisella merellä valvomassa Italian laivaston toimia alueella.
HMS Garland oli palasi syyskuun alussa laivueen mukana Aleksandriaan, jossa se määrättiin 6. syyskuuta partio- ja saattueensuojaamistehtäviin itäisen Välimeren alueella. Alus kärsi 17. syyskuuta pahoja vaurioita syvyyspommin liian aikaisen räjähdyksen vuoksi. Se hinattiin Aleksandriaan tilapäiskorjauksia varten. 
HMS Garland tutkittiin, minkä jälkeen se hinattiin Maltalle. Alus saapui 10. lokakuuta Maltalle, missä se siirrettiin telakalle. Sen ollessa telakalla käytiin keskusteluja sen siirtämisestä Puolan laivaston hallintaan. HMS Garland aloitti huhtikuussa koeajot ja sen siirto Puolan laivastolle hyväksyttiin.

ORP Garland

HMS Garland siirrettiin 3. toukokuuta 1940, jolloin se nimettiin ORP Garlandiksi. Se palautettiin 24.syyskuuta 1946 Kuninkaalliselle laivastolle, joka säilytti aluksen nimen. Alus poistettiin palveluksesta 14. marraskuuta.

Hr. Ms. Marnix

HMS Garland myytiin samana päivänä Alankomaiden laivastolle, joka nimesi sen Hr. Ms. Marnixeksi. Sen runkonumeron oli aluksi HX4 ja vuodesta 1950 alkaen D807. Se muutettiin 1948-1949 sukellusveneidentorjuntakoulutuksen koululaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta 1964 ja se romutettiin 1968 Antwerpenissä.
Years & Years

Alkuvaiheet

Years & Years muodostettiin vuonna 2010, kun basisti Goldsworthy muutti Australiasta Lontooseen ja tapasi Turkmenin. Pian tämän jälkeen Alexander liittyi yhtyeen laulajaksi, kun Goldsworthy kuuli hänen laulavan suihkussa. Noel Leeman oli mukana yhtyeessä sen alkuaikoina, mutta lähti siitä vuonna 2013.

2012–

Yhtyeen esikoissinge "I Wish I Knew" julkaistiin heinäkuussa 2012 Good Bait-levy-yhtiön nimissä. Vuonna 2013 Years & Years teki levytyssopimuksen ranskalaisen Kitsunén kanssa ja julkaisi toisen singlen, "Traps" syyskuussa.
Vuonna 2014 yhtye vaihtoi jälleen levy-yhtiötä, kun se sai sopimuksen Polydor Recordsin kanssa. Joulukuussa 2014 viides single, "Desire", sijoittui yhtyeen ensimmäisenä kappaleena Britannian singlelistalle, sijalle 22.
Vuoden 2015 alussa BBC palkitsi yhtyeen "Sound of 2015"-kunnianosoituksella.
Sen on aiemmin voittanut muun muassa Haim ja Sam Smith.
Ramsay (klaani)

Ramsayn klaani tai suku on skotlantilainen klaani, joka on levittäytynyt aatelissukuna useisiin Euroopan maihin. Yksi haara on vaikuttanut myös Suomessa ja Ruotsissa. Suvun ensimmäinen tunnettu henkilö oli Midlothianissa sijaitsevan Dalhousien linnan ja aatelistilan haltijana 1100-luvun lopulla toiminut Simon (Simundus) de Ramsay (1140–1196), joka oli lähtöisin Englannin Huntingdonista. Hän oli Skotlannin kuninkaan David I:n palveluksessa. Suvun alkuperästä on useita teorioita. Alussa Ramsayt käyttivät nimeä de Ramsay. Tämä viittaa Ranskaan, jossa eli samannimisiä henkilöitä. Oletetaan, että Skotlannin Ramsayt tulivat Normandiasta Englantiin Vilhelm Valloittajan kanssa. Sukua on ollut helppo seurata, sillä nimi on aina pysynyt samana ja vaakuna on myös ollut sama: musta korppi hopeisella pohjalla. Suvun päähaara on saanut nimen Ramsay of Dalhousie, mutta yhtä vanha on Ramsay of Bamff.
Kuningas Kaarle I myönsi eräälle Simon de Ramsayn jälkeläiselle Dalhousien jaarlin arvon, joka edelleen kuuluu klaanin päämiehelle. Lisäksi päämiehen vanhin poika on vuodesta 1831 käyttänyt arvonimeä lordi Panmure. Suku on levittäytynyt muun muassa Englantiin, Ranskaan, Ruotsiin, Suomeen, Yhdysvaltoihin ja Australiaan. Suvun päämies asuu nykyään Brechinin linnassa lähellä Balmoralia. Dalhousien linna on 1980-luvulla toiminut hotellina ja se myytiin hotelliketjulle 2005.
Auraprint

Historiaa

Auraprintin historia pohjautuu vuonna 1886 perustettuun kirjapainoon, joka alkoi julkaista Aura-lehteä. Myöhemmin lehti jatkoi toimintaansa nimellä Uusi Aura. Marraskuun manifestin aikoina vuonna 1905 Turun Suomalaisena Kirjapaino- ja Sanomalehtiyhtiönä tunnettu yritys muutti Aurakadun ja Yliopistonkadun kulmaan valmistuneeseen jugendtyyliseen Priman taloon, joka yhä seisoo Turun Kauppatorin kulmalla. Auraprint toimi myöhemmin Iso-Heikkilän Akselintiellä, ja sen nykyinen osoite on Tiemestarinkatu 3 Runosmäessä. Jaakkoo-Taara toimii Turun keskustan lähellä Iso-Heikkilässä, Tukholmankadun ja Ruissalontien kainalossa.
Vuonna 1954 Auraprint aloitti rullasta irrotettavien ketjulomakkeiden tuotannon, joka kehittyi 1970-luvulla silloisessa automaattisessa tietojenkäsittelyssä tarvittujen atk-lomakkeiden tuotantoon. Auraprint tunnettiinkin pitkään lomakkeiden tekijänä, kunnes vuonna 1987 aloitettiin rullatarratuotanto, johon yrityksen nykyinen toiminta perustuu.
1990-luvulla Auraprint laajentui tuotemerkintäpalveluissa yritysostojen avulla. Se osti helsinkiläisen Paragon Tarran, turkulaisen Jaakkoo-Taaran ja lietolaisen Painoprisman. 2000-luvulla Auraprint laajeni kilpibisnekseen ostamalla Suomen Turvakilvet Oy:n.
Cory Lidle

Cory Fulton Lidle (22. maaliskuuta 1972 Hollywood – 11. lokakuuta 2006 New York) oli yhdysvaltalainen baseball-pelaaja Major League Baseballissa, pelipaikaltaan syöttäjä. Kymmenvuotisen ammattilaisuransa aikana hän pelasi seitsemässä eri joukkueessa, viimeksi New York Yankeesissa.
Lidle oli kotoisin Los Angelesista ja keksijä Robert Fultonin jälkeläisiä. Syntyjään Hollywoodista, hän kävi koulunsa West Covinan kaupungissa ja pääsi lukiosta 1990. Hän pelasi baseballia jo West Covinan aikoinaan joukkuetoverinaan muiden muassa toinen tuleva ammattilaispelaaja Jason Giambi. 7. tammikuuta 1997 naimisiin menneellä Lidlellä oli vaimonsa Melanie Varelan kanssa yksi poika nimeltä Christopher. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Lidle pelasi New York Metsissä 8. maaliskuuta 1997. Hänet myytiin New York Yankeesiin edellisestä joukkueestaan Philadelphia Philliesistä kesällä 2006.

Kuolema

Cory Lidlen harrastuksiin kuului lentäminen pienkoneilla. 11. lokakuuta 2006 iltapäivällä (Pohjois-Amerikan itärannikon aikaa) hänen nimiinsä rekisteröity lentokone mallia Cirrus SR-20 törmäsi newyorkilaiseen Belair Apartementsin kerrostaloon itäisellä 72. kadulla Manhattanin Upper East Sidellä. Koneessa olleet Lidle sekä hänen lennonopettajansa kuolivat törmäyksessä. Lisäksi useita muita ihmisiä loukkaantui törmäyksessä, osa vakavasti.
New Yorkin kaupungissa tapahtunut lento-onnettomuus herätti välittömästi tiedotusvälineiden huomion Yhdysvalloissa ja jossain määrin muuallakin maailmassa. Monet epäilivät heti terrorismia ja viitattiin 11.9.2001 New Yorkissa tehtyihin iskuihin. Liittovaltion poliisi FBI kumosi kuitenkin nämä huhut viipymättä. Sitä paitsi pienkoneen törmäys ei aiheuta suurta vahinkoa ja turma tapahtui asuntoalueella eikä liikekeskustassa. Kun onnettomuuskoneen ohjaajaksi sitten paljastui tunnettu baseball-tähti, herätti tämä uutta kiinnostusta.
Cory Lidle oli toinen pienkoneturmassa surmansa saanut Yankeesin pelaaja: sieppari Thurman Munson kuoli yrittäessään laskeutua omalla koneellaan 1979. Lidle oli lentänyt vain seitsemän kuukautta eikä ollut erityisen kokenut pilotti, ja vaikka Cirrus SR20 -konemallissa onkin laskuvarjo koko konetta varten, ei siitä ollut tässä tilanteessa apua.
Tyko Tarponen

Tyko Feliks Tarponen (10. elokuuta 1909 Uusikirkko – 1. elokuuta 1984 Turku) oli Kansallisen Edistyspuolueen puoluesihteeri, samoin kuin liike-elämän vaikuttaja ja Turun Sanomat -lehden päätoimittaja. 
Tarposen vanhemmat olivat vaatturimestari Paavo Tarponen ja Hilda Toropainen. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1937. Helsingin Sanomien toimittajana hän oli aloittanut jo vuotta aiemmin. Tarponen toimi valmistumisensa jälkeen parikymmentä vuotta pääosin liike-elämän palveluksessa useiden eri yhtiöiden johtotehtävissä. Sotien jälkeen hän oli sivutoimisesti Kansallisen Edistyspuolueen puoluetoimikunnan jäsen, taloudenhoitaja ja puoluesihteeri sekä puolueen lehtien Vapaa Kansa ja Nykyaika päätoimittaja. Vapaamielisten liiton hallituksessa hän toimi 1951–1958. Helsingin yliopistossa Tarponen opiskeli valtiotiedettä ja valmistui lisensiaatiksi 1956. Turun Sanomien päätoimittaja hänestä tuli Weikko Puron jälkeen 1959. Tätä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1973 saakka. Tarposen aikana lehti julistautui sitoutumattomaksi ja sen levikki kaksinkertaistui.  
Tarposen ensimmäinen puoliso vuodesta 1939 oli Aino Seppälä (k. 1941) ja toinen vuodesta 1943 Annikki Tammilehto.