Kanta-Loimaan kirkko

Nykyinen kirkko

Loimaan vuonna 1751 valmistunut puukirkko kävi ahtaaksi ja vuonna 1813 virkaan astunut kirkkoherra Isak Hoeckert teki aloitteen uuden kirkon rakentamiseksi, perusteluna tilavamman kirkon tarve. Vanhan puukirkon paikalle ei suurempaa kirkkoa olisi mahtunut, joten useista paikoista käydyn keskustelun jälkeen päätettiin kirkko rakentaa pappilan lähettyvillä sijaitsevalle kalliotasanteelle. Alue on pakanallisena aikana ollut seudun asukkaiden kulttipaikka, josta todistavat kallioon hakatut uhrikuopat.
Kirkon ensimmäiset piirustukset laati arkkitehti Charles Bassi vuonna 1824, tuolloin yksinkertaiseen uusklassiseen tyyliin. Rakennusmateriaali oli suunnitelmien mukaan harmaakivi, jonka louhinta aloitettiinkin lähialueen kallioista. Rakennustyön aloittaminen kuitenkin viivästyi, ja lopulta rakennusmateriaaliksi vaihtui savitiili. Viivästyksistä johtuen myös alkuperäisiin piirustuksiin tuli muutoksia. Muutokset laati arkkitehti Carl Ludvig Engel. Erimielisyyksien vuoksi rakennustyöt viivästyivät vielä lisää, mutta lopulta kirkko valmistui heinäkuussa 1837 ja arkkipiispa Erik Gabriel Melartin vihki sen käyttöön saman vuoden elokuussa.
Vuoden 1888 elokuussa kirkon tornin huippuun iskenyt salama sytytti tulipalon, joka levisi puisia kattorakenteita myöten kirkkosaliin saakka. Palontorjuntaan ei ollut keinoja, mutta paikalle kokoontunut väki sai irtaimistoa kannettua turvaan, muun muassa kynttiläkruunut ja alttaritaulun. Tiiliset seinät kestivät tulipalon, ja todetiin niiden kestävän uuden kirkon rakentamisen. Uuden kirkon suunnitteljaksi valittiin arkkitehti Josef Stenbäck, joka suunnitteli kirkon Bassin alkuperäisten piirustusten pohjalta.
Kirkkoa on restauroitu ja korjattu 2000-luvulla, jolloin on usein eri toimin pyritty palauttamaan kirkkoa alkuperäiseen asuun 1900-luvun eri vaiheissa tehtyjen muutosten jäljiltä. Näitä hankkeita on tehty arkkitehti Hanna Lyytisen suunnitelmien mukaan.
Kanta-Loimaan sankarihaudan muistomerkki on Aukusti Veuron veistämä. Vuoden 1918 sankaripatsas on Yrjö Liipolan käsialaa.
Museovirasto on määritellyt Kanta-Loimaan kirkon ja pappilan yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

Loimaan kirkko kansanperinteessä

Loimaalaisen 1600-luvulla eläneen noidan ja ennustajan Prättäkitin kerrotaan ennustaneen kirkon palon 1888. Prättäkitin kerrotaan myös ennustaneen, että kirkko vielä joskus surmaa täytensä ihmisiä. Toistaiseksi näin ei kuitenkaan ole käynyt.

Aiemmat kirkot

Nykyistä Kanta-Loimaan kirkkoa on edeltänyt kaksi puukirkkoa, jotka ovat sijainneet Loimijoen rannassa, Oripään tien (seututie 210) varressa. Ensimmäinen kirkoista on todennäköisesti rakennettu jo 1400-luvun puoliväliin mennessä. Sen sakasti oli rakennettu kivestä, mutta jouduttu purkamaan uuden kirkon rakentamisen tieltä. Puukirkoista jälkimmäinen valmistui vuonna 1751 ja oli rakenteeltaan harvinainen tukipilarikirkko. Tämän kirkon käytyä pieneksi se purettiin ja siirrettiin Alastarolle. Alastaron kirkkona se on siellä edelleen käytössä. Nykyisin Vanhankirkon alueena tunnetulle paikalle on pystytetty muistokivi merkiksi kirkon sijainnista. Alueella on vielä jäljellä hirsiaita, joka on ympäröinyt kirkkomaata.