google/wiki40b huggingface dataset:
Tara Singh Varma

Tarapatie (Tara) Oedayraj Singh Varma (s. 29. elokuuta 1948) on alankomaalainen poliitikko. Hän syntyi Brittiläisessä Guyanassa ja opiskeli Alankomaille vielä kuuluneessa Surinamessa ennen muuttoaan manner-Alankomaihin. Hänestä tuli muuttonsa jälkeen aktiivinen kommunisti. Hän istui vuosina 1982–1994 Amsterdamin kaupunginvaltuutettuna. Vuoteen 1986 hän edusti kommunistipuoluetta, ja vuosiksi 1986–1990 hänet valittiin kahden vasemmistopuolueen yhteislistalta. Vuosina 1990–1994 hän edusti kaupunginvaltuustossa punavihreää GroenLinks-puoluetta. 
Vuonna 1994 Tara Singh Varma tuli valituksi Alankomaiden edustajainhuoneeseen. Hänen toimensa Grenada-komitean rahastonhoitajana herättivät epäilyksiä, mutta hänen ei todettu syyllistyneen mihinkään rikokseen. Hänet valittiin uudelle kaudelle vuoden 1998 vaaleissa.

Sairauden teeskentely

Vuonna 2000 Tara Singh Varma väitti sairastuneensa parantumattomaan syöpään. Hänet nähtiin edustajainhuoneessa pyörätuolissa. Kesäkuussa 2001 TV-show Opgelicht?! paljasti, että poliitikko ei kuitenkaan ollut sairastunut. Lisäksi ohjelmassa syytettiin häntä Ninash Foundationille tehtyjen taloudellisten lupauksien rikkomisesta. 
Aluksi Tara Singh Varma kiisti kummatkin ohjelmassa esitetyt väitteet. Elokuussa 2001 hän kuitenkin myönsi, ettei sairastanut syöpää. Hän kuitenkin ilmoitti kärsivänsä posttraumaattisesta stressihäiriöstä jouduttuaan äärioikeiston uhkailemaksi ja omistauduttuaan Bijlmermeerin lentoturman uhreille. 
Singh Varma pahoitteli tapahtunutta julkisesti ja lopetti uransa politiikassa. Hänellä on tytär.
Rantasalmi (yritys)

Rantasalmi Oy on maailman vanhin teollinen hirsitalojen valmistaja. Yhtiö hakeutui konkurssiin 28. syyskuuta 2010. Vuonna 2011 varpaisjärveläinen Lameco LHT Oy osti Rantasalmi Oy:n Rantasalmi Hirsitalot-tuotemerkin ja koko sen teollisen tuotannon. Lameco LHT Oy jatkaa hirsitalotuotantoa vanhoissa Rantasalmi Oy:n tiloissa Rantasalmella.

Rantasalmi-konsernin historia

Rantasalmi Oy:n perusti Osmo Ruotsalainen vuonna 1946. Metsäliitto (Metsä-Serla) osti yrityksen vuonna 1975 ja vuonna 1995 Pertti Karhinen. Vuosina 1997–2000 Rantasalmi Oy oli Finndomon hallussa. Sittemmin omistajaksi tuli jälleen Pertti Karhinen. Canelco Capital kuului aivan viime vaiheessa Rantasalmi Oy:n omistajiin.
Vaattojärvi

Vaattojärvi on vajaan kahdensadan asukkaan järvikylä Kolarin kunnassa. Kylässä on noin 80 asuttua taloa ja noin 70 vapaa-ajan asuntoa. Lisäksi kylästä löytyy kauppa, koulu, viisi toimivaa maitotilaa, kaksi lammastilaa, perunanviljelijä, kaksi kenttäsirkkeliä, puusepänverstas sekä korjaamotoimintaa.
Vaattojärvellä on lavatanssipaikka nimeltä Rantapaviljonki, joka valmistui vuonna 1992. Paviljongilla järjestetään kesäisin tansseja joka lauantai, ja myös muunlaista toimintaa voidaan järjestää, joko yleisiä tai yksityisiä tilaisuuksia. Erityisen Rantapaviljongista tekee se, että se on Länsi-Lapin ainoa kesätanssipaikka, josta saadulla tuotolla kylää on kehitetty monin eri tavoin. Rantapaviljongin yhteydessä on yleinen uimaranta, ja sen ympäristöön on rakennettu myös muita rakennuksia, kuten anniskeluterassi ja pukuhuoneet.
Vaattojärven koulussa toimivat alakoulun luokat esikoulusta kuudenteen. Koulun läheisyydessä on 1970-luvun lopulla rakennettu valaistu kuntorata, jonka pituus on noin 1600 metriä. Uuden koulun rakentamisen yhteydessä vuonna 1994 koulun läheisyyteen rakennettiin täysimittainen, valaistu jääkiekkokaukalo, sekä hieman myöhemmin pukeutumistila sitä varten.
Tatarvita

Ulkonäkö

Tatarvita kasvaa 20–60 senttimetriä pitkäksi. Se muistuttaa ulkonäöltään selvästi uistinvitaa. Siihen verrattuna tatarvidan kelluslehtien lavat ovat keskimäärin pienempiä, 6–8 senttimetriä pitkiä, hieman suipompia, soikean–puikeita ja tyveltä poimuttomia. Tatarvidan kelluslehdet ovat päältä rasvankiiltoisia. Uposlehdet ovat erimuotoisia ja varhain lakastuvat. Kukinto on 1–4 senttimetriä pitkä perällinen punaruskea tähkä ja luumarjamainen hedelmä noin kahden millimetrin kokoinen.

Levinneisyys

Tatarvitaa esiintyy pääosin Euroopassa, varsinkin Länsi-Euroopassa. Sen muita esiintymispaikkoja on Pohjois-Afrikassa, Intiassa ja Kanadan koillisrannikolla. Suomessa laji on hyvin harvinainen Lounais-Suomen ja Ahvenanmaan kasvi. Suurin osa sen kasvupaikoista sijaitsee Getan kunnassa. Muissa Pohjoismaissa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa se on Suomeen verrattuna merkittävästi laajemmin levinnyt.
Kaapelinmitta

Kaapelinmitta on merenkulussa käytetty mittayksikkö, jonka pituus on ollut eri maissa erisuuruinen. 1900-luvulla käytettiin monessa maassa yhden kaapelinmitan pituutena yhtä kymmenesosaa meripeninkulmasta eli 185,2 metriä. Mittayksikön nimi johtunee purjelaivojen aikakaudella käytetystä ankkuriköyden pituudesta.

Kaapeli

Kaapeli tarkoittaa paksua, kolmesta tai neljästä köydestä myötäpäivään kierrettyä hamppukuitu- tai metalliköyttä. Tällaista kaapelia, jota myös touviksi kutsutaan, käytetään ankkuriköytenä ja laivoja laituriin kiinnitettäessä. Säilytyspaikkaa, jossa laivan kaapeleita ja köysiä varastoidaan, kutsutaan kaapelikatiksi.
Ranskan kielen kaapelia merkitsevä sana câble esiintyy kirjoitettuna ensi kerran noin vuonna 1170 muodossa chables. Sanan oletetaan juontuvan latinan kielen lassoa merkitsevästä sanasta capulum, mutta mahdollisesti sanaan on vaikuttanut myös arabian sana habl, köysi. Vanhin kirjoitus, jossa englannin kielen cable-sana esiintyy, on vuodelta 1205. Sana on kirjoituksessa muodossa kablen.

Historiallisia kaapelinmittoja

Englanninkielinen kaapelinmitta, cable's length, tunnetaan kirjoitettuna vuodelta 1555. Merenkulun sanakirja vuodelta 1769 tuntee englantilaisten merimiesten käyttämän kaapelinmitan mittana, jonka pituus on 120 fathoms. Suomenkielinen vastine fathom-sanalle on syli. Tätä anglosaksista pituusmittaa käytettiin meren syvyyden mittaamisessa. Koska 1 fathom (syli) = 2 yards (jaardia) = 6 feet (jalkaa) = 1,8288 metriä, on 120 fathoms = 240 yards = 720 feet = 219,46 metriä; ja tällaisena mittana Yhdysvaltain laivasto sitä käytti.
Ranskassa kaapelinmitta, josta käytettiin nimitystä encâblure, oli 120 vanhaa Pariisin syltä (brasses) tai 600 vanhaa Pariisin jalkaa, joka on 194,904 metriä. Metrijärjestelmän myötä otettiin käyttöön uusi kaapelinmitta, encâblure nouvelle, jonka pituus on 200 metriä. Espanjassa cable español on 120 brazas españolas, joka on 200,628 metriä.
Englannissa käytettiin epävirallisena kaapelinmittana meripeninkulman yhtä kahdeksasosaa, joka on 231,87 metriä. Englanti siirtyi Saksan ja Itävalta-Unkarin tavoin käyttämään kaapelinmitan pituutena 1/10 meripeninkulmaa = 607,56 feet (jalkaa) = 185,2 metriä. Englannissa käytettiin myös käytännön mittauksissa mittaa 1 cable's lengt = 100 fathoms = 200 yards = 600 feet, joka on metreinä 182,88 eli lähellä 1/10 meripeninkulmaa. Myös Tanska otti 185,2-metrisen mitan käyttöön vuonna 1907. Aiemmin Tanskan kabellængde oli = 100 favne (syltä) = 188,312 metriä. Ruotsissa käytettiin ennen tätä uutta kaapelinmittaa pituutena 1 kabellängd = 100 famnar (syltä) = 600 fot (jalkaa) = 178,2 metriä. Uusikin kaapelinmitta tosin käytännön mittauksissa usein pyöristettiin 185 metriksi.
Alankomaissa vanha kabellengte oli 235,5 metriä ja uusi 225 metriä. Norjassa kabellengde on 185,2 metriä, vaikka sen pituutena usein oli myös 100 favner (syltä); yksi norske favn = 1,882 metriä. Portugalissa oli mittana estadio = 258 metriä. Venäjällä kaapelinmitan pituus oli 183 metriä.
Vanha kreikkalainen pituusmitta stadion on myös ollut noin 185 metriä.
Brasilianterrieri

Alkuperä

1800-luvulla ja 1900-luvun alussa brasilialaisia nuoria opiskeli eurooppalaisissa yliopistoissa etenkin Englannissa ja Ranskassa ja toivat Brasiliaan palatessaan vaimojensa mukana pieniä terriertyyppisiä koiria. Koirat risteytyivät paikallisten koirien kanssa ja kehittyi uudenlainen rotu.
Tärkein esi-isä on parsonrussellinterrieri, minkä voi huomata rotujen yhdennäköisyydestä. Brasiliassa tärkeimpiä henkilöitä rodun jalostuksessa ja hyväksyttämisessä FCI:hin ovat olleet Dona Marina Camargo de Oliveira (Kennel Marilu) ja Marina Vicari Lerario (Kennel Taboao).

Ulkonäkö

Rodun säkäkorkeus on uroksilla 35–40 cm ja naarailla 33–38 cm. Paino ei saa ylittää kymmentä kiloa. 
Karva on lyhyttä, sileää ja ohutta, ei kuitenkaan pehmeää. Rodulta puuttuu pohjavilla, eli Suomen talvessa se ei pärjää ilman lisävaatetusta. 
Väritys on kolmivärinen eli tricolour ja sen vallitseva pohjaväri on valkoinen. Turkissa on joko mustia, ruskeita tai sinisiä laikkuja eri muotoisina ja kokoisina. Lisäksi vähintään silmien yllä ja poskissa on tan-väriset merkit, joita voi esiintyä myös raajojen sisäsivuilla. Korvat ovat kolmionmuotoiset, teräväkärkiset ja asennoltaan puolipystyt, korvan kärki on taittunut kohti silmän ulkokulmaa. Korvia ei typistetä. 
Häntä on matalalle kiinnittynyt. Useilla alueilla häntä typistetään toisen ja kolmannen nikaman välistä. Useimmissa Euroopan unionin jäsenmaissa typistys on eläinsuojelulakien nojalla kielletty, Suomessa vuodesta 1996. Voi syntyä myös luonnontöpöhäntäisenä.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotumääritelmän mukaan brasilianterrierin tulee olla väsymätön, tarkkaavainen, toimelias ja innokas sekä ystävällinen ja hyväntahtoinen tuttuja kohtaan.
Luonteeltaan brasilianterrieri on tyypillinen terrieri eli energinen ja innokas. Tyypillistä on koiran kiintymys perheenjäseniin ja pidättyvyys vieraita kohtaan. Pidättyväisen luonteensa vuoksi etenkin pentuaikaan on hyvä kiinnittää huomiota ja sosiaalistaa koira hyvin, totuttaa se niin vieraisiin ihmisiin kuin koiriinkin. Vaikka brasilianterrieri onkin ulkonäöltään herttainen ja pieni, se vaatii silti jämäkän ja aktiivisen omistajan.
Rotu on alun perin toiminut seura-, metsästys-, vahti- ja paimenkoirana. Edelleenkin siltä löytyy valtavasti tarmoa toimia ihmisen kanssa monissa eri harrastuksissa, ja se vaatiikin omistajan, joka jaksaa riittävästi aktivoida sitä. Rotu on erittäin älykäs, ja ilman mieluisaa tekemistä se todennäköisesti keksii sitä itsekin, mahdollisesti omistajan kannalta vähemmän miellyttävin seurauksin.
Suomessa brasilianterrieri toimii lähinnä seurakoirana. Suurin harrastajamäärä löytyy varmasti näyttelyistä, mutta yhä enemmissä määrin agility- ja tokokentillä. Brasilianterrieri sopii kokonsa ja ketteryytensä puolesta moneen harrastukseen kuten mm. rally-tokoon, koiratanssiin ja flyballiin. Muutamia on myös käytetty verijäljelle ja metsästykseen. Koiraa ei voi käyttää pelastuskoiratoimintaan, koska rodulla ei ole PK-oikeuksia. Kotimaassaan se toimii edelleen vahtikoirana (haukkuva, ei pureva) sekä metsästyksessä ylösajavana pienriistaa, muun muassa marsuja, vyötiäisiä ja viiriäisiä pyydystettäessä.
Rodulla ei ole PK-oikeuksia.
Juho Mäkelä (taidemaalari)

Johan (Juho) Isak Mäkelä (23. syyskuuta 1885 Oulu – 2. syyskuuta 1943 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.
Mäkelän vanhemmat olivat vahtimestari Isak Mäkelä ja Anna Rauha Johanna Manner. Mäkelä opiskeli aluksi koristemaalausta Helsingissä Taideteollisuuskeskuskoulussa vuosina 1902–1904. Koristemaalarin tutkinnon suorittamisen jälkeen hän aloitti opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa syksyllä 1904. Tunnollisena oppilaana hän sai päästötodistuksen piirustuskoulusta keväällä 1907. Valmistumisensa jälkeen Mäkelä teki ulkomaanmatkoja lähinnä Keski-Eurooppaan, muun muassa Lontooseen ja Roomaan. 
Suomessa Mäkelä työskenteli aluksi Helsingissä, kunnes muutti loppuvuodesta 1913 takaisin kotikaupunkiinsa Ouluun. Hän toimi Oulun lyseon piirustuksenopettajana maalaamisen ohella. 
Mäkelä oli Tyko Sallisen ja Jalmari Ruokokosken tavoin ekspressionisti, kuten esimerkiksi teokset Viinapullo ja sinivihreä omakuva vuodelta 1911 hyvin osoittavat. Ouluun palattuaan Mäkelä paneutui muun muassa akvarelleihin, jotka kuvasivat Pohjois-Pohjanmaan lakeuksia. Hänet tunnetaan myös muotokuvista, joista vuonna 1907 valmistunut esittää hänen äitiään. Oulun keskuskansakoulun (nykyisen keskustan terveysaseman) seinämaalauksen Koivu ja tähti Mäkelä laati vuonna 1936.
Alfred Kordelinin säätiön apurahan Mäkelä sai kahtena vuonna, 1921 ja 1934. Useita hänen töitään on säätiön kokoelmissa, kuten myös Ateneumissa.
Mäkelä meni naimisiin taidemaalari Alex Rappin veljentyttären Signe Rappin kanssa tammikuussa 1918.
Jagged Alliance

Kuvaus

Pelissä ohjataan pelaajan valitsemia palkkasotureita. Jokaisella pelihahmolla on oma persoonallisuutensa ja erikoistaitonsa, esimerkiksi jotkin palkkasoturit ovat erikoistuneet opettamiseen. Pelissä voi myös luoda oman palkkasoturin.

Jagged Alliance

Peli sijoittuu Metaviran saarelle, jossa on suoritettu aikoinaan ydinkokeita. Kokeiden seurauksena saaren puut erittävät lääketieteellisesti erittäin arvokasta mahlaa, mutta puut eivät kykene lisääntymään. Saarella toimii kaksi tutkimusryhmää, Brendan ja hänen isänsä johtama ryhmä sekä pahan Santiagon ryhmä. Santiagolla on aluksi kaikki paitsi yksi sektori hallusaan. Pelaajan tehtävä on vapauttaa koko saari ja kukistaa Santiago.
Toroidion

Toroidion 1MW Concept

Sähkökäyttöisen superauton teho on mallimerkinnän mukaisesti yksi megawatti eli 1341 hevosvoimaa. Toroidionin erikoisuus on sähköinen, suoravetoinen voimansiirto ilman vaihteistoa. Jokaisella pyörällä on oma moottorinsa, edessä kaksi 200 kilowatin ja takana kaksi 300 kilowatin moottoria. Vastaavaa ratkaisua hyödyntää toinenkin suomalainen sähköauto; Electric RaceAbout. Kukin auton pyörään kytketty moottori koostuu useista mekaanisesti rinnakkaisista alimoottoreista. Tämän ansiosta jokainen alimoottori käy pienemmällä jännitteellä ja pienemmällä virralla verrattuna tavanomaiseen sähkömoottoriratkaisuun. Jokaisella alimoottorilla on oma invertterinsä. Alimoottoreiden avulla madalletusta jännitteestä on hyötyä sähköauton akkujen käytön kannalta. Prototyyppiauton testiajossa todennettiin matala energiankulutus. Kulutus oli pienempi kuin millään markkinoilla olevalla sähköautolla. Toroidionin sähkömoottorit ovat tyypiltään ulkoroottorimoottoreita, mikä mahdollistaa korkean vääntömomentin. Ulkoroottorirakenteen ja korkean vääntömomentin ansiosta Toroidionin voimansiirrossa ei käytetä lainkaan alennusvaihteita. Toroidionin sähkömoottorin uutuusarvo on ennestään tunnettujen keksintöjen yhdistelmässä.

Kritiikkiä

Toroidionia on kritisoitu julkisuudessa katteettomista lupauksista. Moottori-lehden toimittaja Lauri Ahtiainen kirjoittaa, että "saadakseen uskottavuutta kunnianhimoisille väitteilleen Toroidionin tulisi kuitenkin esittää konkreettisia faktoja. Nyt niitä on odotettu aina huhtikuusta 2015 lähtien". Autoelektroniikan lehtori Vesa Linja-ahon mukaan Toroidionin konseptin markkinointi sähköturvallisuudella on ongelmallista, koska sähköturvallisuus ei ole ongelma sähköautoissa suuremmillakaan jännitteillä. Auton julkituodussa tekniikassa tai myönnetyissä hyödyllisyysmalleissa ei myöskään ole mitään oikeasti uutta. Sähkötekniikan professori Juha Pyrhönen kritisoi Toroidionin hyödyllisyysmallissa määriteltyä sähkömoottoria äänekkääksi ja vertaa sitä muinaiseen Soliferin dynamoon. Skeptikko-lehden mukaan suuri osa auton lupauksista on teknisesti mahdollista lunastaa, mutta ei yhtä aikaa.
Zentralbahn

Historiaa

Jura–Bern–Luzern-yhtiö (JBL) avasi vuonna 1888 Brünigbahnin radan välillä Brienz–Alpnachstad. Seuraavana vuonna rata jatkettiin Luzerniin. JBL:stä tuli osa Jura–Simplon-yhtiötä (JS), joka yhdistettiin valtiolliseen SBB:hen vuonna 1903. SBB rakensi Brienz – Interlaken Ost -yhteyden, joka otettiin käyttöön vuonna 1916.
Stansstad–Engelberg-Bahn (StEB) avasi nimensä mukaisen radan vuonna 1898. Rataa jatkettiin Stansstadista Hergiswiliin vuonna 1964, jolloin yhtiön nimi muuttui Luzern–Stansstad–Engelberg-Bahniksi (LSE). SBB:n Brünigbahn ja LSE yhdistettiin vuonna 2005, jolloin Zentralbahn aloitti toimintansa.

Toiminta

Zentralbahn on sekä radan omistaja että liikennöitsijä. Vuonna 2012 ZB:n liikevaihto oli 96 milj. CHF. Henkilöstön määrä oli 322. Yhtiön junilla tehtiin 7,6 miljoonaa matkaa ja henkilöliikenteen suorite oli 133 milj. henkilökilometriä. Ajetut reitit olivat vuoden 2012 aikana 3,0 milj. kilometriä.
Samsung Galaxy Gear

Ulkoasu

Galaxy Gearissa on pelkistetty alumiinirunko. Hihnan väriksi voi valita esim. mustan, valkoisen, harmaan tai oranssin. Näyttö on 1,6-tuumainen ja sen resoluutio on 320 x 320 pikseliä. Kellossa on yksi fyysinen painike sen oikealla kyljellä. Se toimii koti -ja virtanäppäimenä.

Käyttö

Kello ja puhelin paritetaan Bluetoothilla tai NFC:llä. Kun Gearin on yhdistänyt puhelimeen, se alkaa vastaanottaa ilmoituksia. Sillä voi myös kuvata ja katsella valokuvia sekä videoita, ohjata musiikkia ja soittaa sekä vastaanottaa puheluja, tarkistaa sään ja kalenterimuistutukset ja ottaa aikaa. Lisäksi kellossa toimii Samsungin S Voice -puheohjaus. Kellon oletussovellusten lisäksi sille on saatavilla muitakin sovelluksia. Kellotaulun ulkoasua ja sovelluksia voi hallita puhelimeen ladattavasta Gear Manager -sovelluksesta.
Aspartyyliaminopeptidaasi

Aspartyyliaminopeptidaasi (Ape4) on kuljettajaproteiini joka kuuluu metalloproteinaasien ryhmään ja aminopeptidaaseihin, jotka yleisesti pilkkovat ketjumaisia polypeptidejä. Hiivoissa sitä tarvitaan sytoplasmasta vakuoliin kulkevassa reitissä ja autofagosytoosissa, kun hiivan elintärkeän typen saanti on rajoittunut. Ihmisessä se sijaitsee sytoplasmassa ja se vaikuttaa proteiinien ja peptidien aineenvaihduntaan solujen sisällä.

Ape4

Ape4 löydettiin ensimmäisen kerran kun sitä puhdistettiin jäniksen aivosolujen sytosolista vuonna 1998. Ihmisen Ape4 koostuu 475 aminohaposta ja sitä koodaa DNPEP-geeni. Sen koentsyyminä toimii sinkki-ioni ja se rakentuu kahdesta erilaisesta proteiinidomeenista, joiden välissä on aktiivinen kohta. Proteiinia koodaa Cryptococcus neoformans -hiivassa CNAG_01169-geeni ja se koostuu 523 aminohaposta.

Tehtävät ihmisessä

Aminopeptidaaseja tavataan monissa soluelimissä ja niillä on tärkeitä tehtäviä biologisissa prosesseissa, kuten lisääntymisessä ja hormonien muokkaamisessa, mutta myös tautien kuten syövän aiheuttamisessa. Ape4:n on huomattu tuottavan kinaasia, joka säätelee natriumin imeytymistä ja näin vaikuttaa verenpaineeseen. Koska aminopeptidaasit pilkkovat aminohappoja, ne vaikuttavat ihmisen ravitsemukseen pilkkomalla ravinnosta saatuja proteiineja aminohapoiksi tai ihmisessä luonnostaan olevia proteiineja aminohapoiksi pitkittyneen ravinnonpuutteen aikana.

Tehtävät hiivoissa

Ape4-proteiinin roolia virulenssissä on tutkittu laajasti. C. neoformans -hiivassa proteiinia tuottavan geenin tekeminen toimintakyvyttömäksi esti solujen kasvun 37 °C:ssa ja rajoitti monia virulenssitekijöitä, kuten fosfolipaasin tuottoa, suojaavan kapselin muodostumista ja lääkevastustuskykyä. Antibioottiresistenssi on nouseva uhka, joten uusia hoitomuotoja kehitetään taistelussa mikrobeja vastaan. Jos hoitomuodon kohde on virulenssitekijä patogeenin sijaan, niistä voitaisiin tehdä vaarattomia tai sellaisia joita ihmisen immuunijärjestelmä voisi taistella vastaan itse ilman antibiootteja. C. neoformans -hiiva, jolla oli toimintakyvytön tuottogeeni, selvisi myös heikommin makrofagien sisällä ja ei aiheuttanut koe-eläinten kuolemia verrattuna verrokkiin. Kun hiiva ei saa tarvitsemiaan ravinteita, Ape4 siirtyy vakuoliin jossa ravinteita kierrätetään, jolloin hiiva saa ravinteensa. Erityisesti typen rajattu määrä johtaa ravinteiden kierrätykseen ja proteiinin ylenmääräiseen tuottoon.
Saccharomyces cerevisiae -hiivassa hajotetaan autofagosytoosin avulla soluelimiä. Hiiva käyttää autofagosytoosissa sytoplasmasta vakuoliin kulkevaa reittiä, ja Ape4 on yksi tämän reitin kuljettajaproteiineista. Ape4 toimii muiden tämän reitin kuljettajaproteiinien kanssa ja tilanteessa jossa ravinteita on liian vähän, se kulkeutuu vakuoliin hajottamaan soluelimiä ja näin hiiva saa tarvitsemansa ravinteet.
Jermak Angarsk

Historia

Seura perustettiin vuonna 1958 nimellä Trud Angarsk. Vuonna 1964 joukkue sai nykyisen nimen.
Otto Collin

Otto Collin (22. joulukuuta 1850 Hämeenlinna – 13. heinäkuuta 1924 Hämeenlinna) oli suomalainen opettaja, eläin- ja kasvitieteen harrastaja ja tunnettu originelli joka saattoi kulkea kaupungilla kesähelteelläkin turkki päällä.
Collinin vanhemmat olivat raatimies Karl Johan Collin (1804–1873) ja Johanna Karolina Laurentz (1819–1881). Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lukiosta 1870 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873. Collin toimi Hämeenlinnan normaalilyseon ja Hämeenlinnan lyseon luonnonhistorian, matematiikan ja kaunokirjallisuuden kollegana 1878–1890. Collin erotettiin vuonna 1890 opettajan virasta oppilaiden moraalin turmelemisesta syytettynä. Hämeenlinnan lyseossa oppilaana olleen Eino Leinon muistelmien mukaan hän oli kertonut pojille murrosiän vaaroista. Myöhemmin Collin oli painoasiamiehenä Hämeenlinnassa 1902–1905 ja vastasi sanomalehtien ennakkosensuurista.
Collin on haudattu Hämeenlinnan Ahveniston hautausmaalle.
Rinkebynruotsi

Rinkebynruotsi (ruots. Rinkebysvenska, myös shobresvenska) on yleinen termi tietyille ruotsin kielen murteille, joita puhutaan lähinnä monissa Ruotsin suurten kaupunkien lähiöissä, joissa maahanmuuttajien osuus väestöstä on suuri. Sana viittaa Rinkebyn lähiöön Tukholmassa, mutta sitä voidaan käyttää mistä tahansa tietyn tyyppisestä murteesta.
Jääpallon Super Cup

Super Cup on kansainvälinen miesten maajoukkueiden jääpallokilpailu, joka järjestettiin ensimmäisen kerran tammikuussa 2005 Lappeenrannassa. Sitä hallinnoi Kansainvälinen jääpalloliitto. Seuraava Super Cup myönnettiin niin ikään Lappeenrannalle ja järjestettiin jo joulukuussa 2005. Turnaukseen osallistuvat edellisten jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden parhaat maat, ja kilpailumuotona on yksinkertainen sarja.

Historia

I Super Cup järjestettiin Lappeenrannassa tammikuussa 2005. Ensimmäiseen turnaukseen osallistui kolme joukkuetta: Suomi hallitsevana maailmanmestarina, Ruotsi ja Venäjä. Voittajaksi selviytyi Ruotsi, Suomi oli toinen.
II Super Cupissa turnausta laajennettiin nelijoukkueiseksi, kun Venäjän MM-kilpailuissa 2005 kolmanneksi sijoittunut Kazakstan oli halukas osallistumaan kilpailuun maailmanmestari Ruotsin, Venäjän ja neljänneksi jääneen Suomen ohella. Kazakstan vetäytyi kuitenkin turnauksesta viime hetkellä, ja se korvattiin Venäjän kakkosjoukkueella. II Super Cupin voitti Venäjä Suomen jäädessä jälleen toiseksi. Kolmas oli Ruotsi.
Jääpallon III Super Cup järjestettiin joulukuussa 2009 Lappeenrannassa, ja turnauksessa pelasivat hallitseva maailmanmestari Ruotsi, Venäjä ja Suomi. Alkuperäisten suunnitelmien mukaan myös Mikkelin piti toimia turnauksen ottelupaikkakuntana ja isännöidä Suomi–Venäjä-maaottelua Hänninhaudan kentällä. Hänninhaudan rakennustöiden keskeytymisen vuoksi lokakuussa 2009 ottelu siirrettiin kuitenkin Lappeenrantaan. Ruotsi voitti turnauksen toisen kerran, Venäjä oli toinen ja Suomi kolmas.