google/wiki40b huggingface dataset:
Lehtori (kirkollinen virka)

Lehtori on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvirasta erillinen naisteologin virka. Virka perustettiin vuoden 1963 kirkolliskokouksessa. 
Alkujaan lehtori tarkoitti pappia, joka luki jumalanpalveluksessa raamatunkohdan (latinan kielessä lectio = lukukappale, lector = lukija). 
Lehtorin viran perustamisen taustalla oli naisteologien määrän voimakas kasvu toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. Naisten työskentelymahdollisuuksia kirkon piirissä haluttiin laajentaa, mutta kirkolliskokousten enemmistö vastusti varsinaisen pappisviran avaamista naisille. Vuoden 1953 kirkolliskokous ehdotti erityisviran luomisesta teologian tutkinnon suorittaneille naisille. Tämä kuitenkin onnistui vasta 1963, jolloin lehtorin virka perustettiin.  
Lehtorin virka on opetus- ja sielunhoitotyöhön keskittynyt maallikkovirka. Maallikkona lehtori ei voi toimittaa jumalanpalveluksia tai kirkon pyhiä toimituksia. Viran oikeuksia lisättiin kuitenkin vuonna 1978 siten, että lehtori voi saarnata kirkkoherran luvalla jumalanpalveluksessa, avustaa ehtoollisella ja toimittaa konfirmaation. Sen lisäksi lehtori voi jakaa ns. sairaanehtoollisen.
Lehtorin viran hoitamisen edellytyksenä on, että henkilö saa lehtorin oikeudet. Oikeuksien kelpoisuusehtona on teologian maisterin tutkinto. Oikeuksia haetaan hiippakunnan tuomiokapitulilta ja se vastaa menettelyltään pappisvihkimyksen anomista. Tarkasti ottaen lehtoriksi kutsutaan vain henkilöä, joka lehtorin oikeuksien lisäksi myös hoitaa seurakunnassa lehtorin virkaa. Vaikka lehtorin virka on maallikkovirka, kirkon hallinnossa lehtorit rinnastetaan monin tavoin pappeihin. Lehtoreilla on pappien ohella äänioikeus lääninrovastin, tuomiokapitulin pappisasessorin ja piispan vaalissa.
Kun pappisvirka avattiin vuonna 1986 myös naisille, monet lehtorit vihittiin papeiksi. Lehtorin virkojen määrä on seurakunnissa vähentynyt sen jälkeen paljon. Kirkossa keskustellaan sen vuoksi lehtorin viran tulevaisuudesta ja merkityksestä. Kirkkohallitus on syksyllä 2006 antanut kirkolliskokoukselle esityksen kirkon virkasuhdetta koskevien säännösten muuttamiseksi. Ehdostus sisältää lehtorin viran poistamisen kirkon järjestysmuodosta. Ehdotetun siirtymäsäännöksen mukaan nykyiset lehtorit säilyttäisivät oikeutensa.
Nallikarin rantapaviljonki

Nallikarin rantapaviljonki on rakennuttu 1970-luvulla. Se oli ennen Majakan rakentamista Nallikarin rannan merkittävin rakennus. Lasiseinäinen paviljonki on aikakaudelle tyypillisesti konstruktiivista minimalismia ja yksityiskohdiltaan hyvin niukkalinjainen. Arkkitehtitoimisto Risto Harju Kyn suunnittelemassa rakennuksessa oli ravintola ja pukeutumis- ja peseytymistiloja rannan käyttäjille. Rakennusta on laajennettu 1983. Suojeltu rakennus oli ilman käyttötarkoitusta vuodesta 2006, kunnes siihen keväällä 2014 avattiin kalaravintola Nallikari.
Stuart Sutcliffe

Stuart ”Stu” Sutcliffe (23. kesäkuuta 1940 Edinburgh, Skotlanti – 10. huhtikuuta 1962 Hampuri, Länsi-Saksa) oli brittiläinen taiteilija ja muusikko. Hän toimi The Beatlesin alkuperäisenä basistina.
Hän oli John Lennonin ystävä ja taideopiskelutoveri Liverpoolissa ennen liittymistään The Quarrymen -yhtyeeseen. Sutcliffe keksi Lennonin kanssa yhtyeen uuden nimen aluksi muodossa Beetles (engl. kuoriaiset) Buddy Hollyn Crickets-yhtyettä (engl. heinäsirkat) mukaillen, sittemmin nimi muunnettiin sanaleikiksi beatmusiikista.
Sutcliffe vaikutti välillisesti The Beatlesin ulkoiseen olemukseen. Hän omaksui tyttöystävänsä valokuvaaja Astrid Kirchherrin kautta uuden hiustyylin, jonka muut yhtyeen jäsenet omaksuivat vähitellen ja josta tuli varhaiskauden tunnusomainen piirre. Yhtyeen Hampurin-ajan ja sen jälkeiset esiintymisasut olivat myös Kirchherrin ja Sutcliffen kehittämiä ennen Brian Epsteinin yhtyeelle tuomaa tyyliä.
Sutcliffe ei kehittynyt muusikkona muun yhtyeen mukana ja hän jätti The Beatlesin vuonna 1961 mentyään kihloihin Kirchherrin kanssa. Hän jäi Saksaan ja keskittyi taideopintoihin. Hän kuoli kuitenkin aivoverenvuotoon 21-vuotiaana vuonna 1962. Hän on mukana Beatlesin Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band -albumin kansikuvassa.
Ford Ranchero

1957–1959

Täysikokoiseen (full-size) Ford Fairlane -korimalliin perustuva konsepti. Autoja valmistettiin kahtena mallina; Standard ja Custom. Custom-mallissa oli melkein kaikki Fairlanen lisävarusteet. Moottorivaihtoehtoina oli kaikki Fairlanen moottorit, aina 352 cid (5,8 l) saakka.

1960–1966

Pienempään Ford Falcon -malliin perustuva. Moottorivaihtoehtoina alkaen 144 cid (2,4 l) suorasta kuutoskoneesta 389 cid (4,7 l) V8:iin.

1966–1967

Korimalli palasi Ford Fairlane -malliin perustuvaksi. Moottorivaihtoehdot 200 cid (3,3 l) suora kuutonen – 390 cid (6,4 l) V8 "isolohko".

1968–1976

Korimalli muuttui sporttisempaan Ford Torino -malliin perustuvaksi. Mallivaihtoehtoina Standard, 500 ja GT, Moottorivaihtoehtoina kuutoskoneista aina 335 hevosvoimaiseen 428 cid (7,0 l) Cobra Jetiin asti.

1977–1979

Torino-mallisarjan valmistuksen loputtua vuonna 1976, korimalli vaihtui Ford LTDII -malliin perustuvaan. Mallivaihtoehtoina samat Standard, 500 ja GT vuodesta 1968. Moottoreina käytettiin samoja kuin Thunderbird/LTDII:ssa.
Oriveden kaivos

Oriveden kaivos on kultakaivos, joka sijaitsee Oriveden kunnassa. Se tunnetaan myös nimellä Kutemajärven kaivos.
Kaivos on maanalainen ja siitä on louhittu yli 500 000 unssia (yli 15 tonnia) kultaa. Outokumpu Oy aloitti kaivoksen louhinnan vuonna 1994 ja toiminta jatkui yhtäjaksoisesti vuoteen 2003 asti. Outokummun luopuessa kaivostoiminnasta sen hallussa olleet kultaesiintymät siirtyivät Polar Mining Oy:lle, jonka omistaa australialainen Dragon Mining. Polar Mining avasi kaivoksen uudelleen vuonna 2007.
Geologisesti Oriveden kaivos kuuluu Tampereen liuskejaksoon. Malmi esiintyy piippumaisina muodostumina intermediäärisessä vulkaanisessa kivessä. Malmipiippuja tunnetaan alueelta viisi kappaletta. Ensimmäiseksi louhittiin Kuteman malmiota, jonka ehdyttyä siirryttiin hyödyntämään Sarvisuon malmia. Oriveden kaivoksen malmi kuljetetaan rikastettavaksi 80 km päähän Sastamalan rikastamolle.

Ympäristöhaitat

Kaivoksen kuivatusvesien suuret alumiini-, typpi- ja sulfaattipitoisuudet ovat näkyneet selvästi kohonneina haitta-aineiden määrinä Ala-Jalkajärvessä ja Peräjärvessä. Pirkanmaan ely-keskuksen ylitarkastajan mukaan alumiini haitannee kalojen lisääntymistä, korkea sulfaattipitoisuus taas tekee vedestä hapanta ja heikentää happioloja.
Vuonna 2012 kaivoksen alapuolisessa Ala-Jalkajärvessä ei elänyt kaloja eikä rapuja, ja Peräjärvessä kalojen lisääntyminen todettiin heikentyneeksi. Syksyllä 2013 Ala-Jalkajärven pohjakerrostuman pintaosissa havaittiin selkeästi kohollaan olevia uraanipitoisuuksia, jotka johtunevat 2000-luvun alun toiminnasta. Joulukuussa 2015 Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto (AVI) hylkäsi ympäristölupahakemuksen kaivostoiminnan jatkamisesta. Ympäristöluvan peruminen merkitsisi käytännössä kaivoksen sulkemista. Dragon Mining pystyy kuitenkin jatkamaan toimintaansa toistaiseksi, päätöksestä tekemänsä valituksen käsittelyaikana. Toimitusjohtaja Brett Smithin mukaan kaivoksen aiheuttamat ympäristöongelmat periytyvät luultavasti aiemman toimijan ajoilta. Tuotantojohtaja Heimo Pöyry myöntää, että vesienkäsittelyä on parannettava, mutta muistuttaa, että yhtiön aiheuttamien haittojen mittakaava on aivan toinen kuin Talvivaaran kaivoksella. AVI:n mukaan kaivos on pilannut vesistöt erityisesti Ala-Jalkajärvessä ja Peräjärvessä, ja toiminnan jatkuessa nykyisellään vaikutusta olisi jossain määrin myös Näsijärven Paarlahdella.
Radiomajakka

Radiomajakka on radioaaltoja lähettävä laite, joka lähettää vakioitua radiosignaalia määritellyllä radiotaajuudella. Radiomajakan tarkoitus on ohjata ilma- ja meriliikennettä radioteitse.
Radioamatöörit käyttävät radiomajakoita testatakseen radioaaltojen etenemistä maapallon paikasta toiseen. Muun muassa ilmakehällä ja auringon säteilyllä on vaikutusta etenemiseen. Puhutaan niin sanotuista radiokeleistä.

Radiomajakoiden historia Suomessa

Suomen ensimmäinen meriliikenteen suuntaamaton radiomajakka asennettiin 1935 Utön tornin kupeeseen. Se suljettiin vuonna 1996. Vuonna 1936 tehostettiin Helsingin meriliikenteen turvallisuutta hankkimalla Harmajaan suunnattu ja suuntaamaton radiomajakka, ensimmäinen lajissaan koko maailmassa. Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 Yleisradion radiomastot lähettivät automaattimorsetuslaitteilla radiomajakkasignaaleja Saksan ilmavoimien pommikoneille.
Satelliittinavigoinnin kehityksen myötä radiomajakat ovat miltei menettäneet merkityksensä merenkulun suuntimavälineenä, mutta ilmaliikenteessä radiomajakat ovat edelleen laajalti käytössä. Myös lennonvarmennuksessa yleisesti käytetty toisiotutka vastaa toimintaperiaatteeltaan radiomajakkaa.
Caesar (videopeli)

Vastaanotto

Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 91%.
Bhangra

Bhangra (pandžabiksi ਭੰਗੜਾ tai بھنگڑا, bhaṅgṛā) tarkoittaa sekä Punjabin alueella syntynyttä maanviljelijöiden leikkimielistä sadonkorjuutanssia että siitä edelleen kehitettyä populaarimusiikin tyyliä, jonka Punjabi-siirtolaiset kehittivät Englannissa 1970-luvulla.
Nykyään bhangra on huippusuosittua maailmanmusiikkia, jossa monenlaiset instrumentit ja vaikutteet eri musiikkityyleistä, kuten diskosta, reggaesta ja housesta, fuusioituvat värikkääksi keitokseksi.
Mercedes-Benz A-sarja (W177)

Mercedes-Benz W177 (2018–)

Mercedes-Benz W177 esiteltiin helmikuussa 2018 Amsterdamissa. Neliovinen sedan-malli esiteltiin pitkäakselivälisenä versiona Pekingin autonäyttelyssä saman vuoden huhtikuussa. Sitä myydään ainoastaan Kiinan markkinoilla. Euroopassa myytävä sedan, jossa on samanpituinen akseliväli kuin hatchbackissa, esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa.
Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä W177 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Mallivaihtoehdot ovat A 160, A 180, A 200, A 220, A 250 ja A 180d. A 160- (109 hv), A 180- (136 hv) ja A 200 (163 hv) -malleissa on sama 1,3-litrainen turboahdettu bensiinimoottori, A 220- (190 hv)  ja A 250 (224 hv) -malleissa on 2,0-litrainen turboahdettu bensiinimoottori ja A 180d:ssä 1,5-litrainen (114 hv) dieselmoottori.
Maatikka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 28 cm. Sen pää on harmaa, selkä oliivinruskea kuten myös siivet, joilla on kermanvalkoisia pieniä täpliä. Vatsapuoli on vaalean punertava ja yläperä punainen. Maatikka liikkuu enimmäkseen maassa tai kallioilla ja lentää harvoin. Se piiloutuu taitavasti maastoon petolinnuilta ja häiritsee kohdalle sattuneita maapetoja.
Ääniä on monia. Tavallisin reviiri- ja kutsuääni on viidesti peräkkäin huudettu "rii-zik". Pesällään se huutaa "tsi-iu-kii" ja varoittaa voimakkaalla "piir" äänellä.

Esiintyminen

Maatikkaa esiintyy 1 210 000 neliökilometrin laajuisella alueella Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Swazimaassa. Sitä tavataan lähinnä Mpumalangan provinssissa ja Drakensbergen vuoristossa.
Maatikka ei ole uhanalainen, ja se on yleinen koko esiintymisalueellaan. Vuonna 2017 tehtyjen arvioiden mukaan lajin kanta on kuitenkin vähentynyt melko voimakkaasti 2000-luvulla, joten Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto määritteli sen silmälläpidettäväksi lajiksi.

Elinympäristö

Maatikka elää vain puuttomassa ympäristössä, sekä vuoristossa että alavilla mailla.

Lisääntyminen

Maatikan pesä on joentörmässä tai maantien reunaleikkauksessa. Koiras kaivaa vahvalla nokallaan ja jaloillaan pitkän tunnelin pystysuoran törmän seinään. Munia on neljä tai viisi. Pesästä lähdön jälkeen poikaset pysyttelevät emojen seurassa muutamia viikkoja.

Ravinto

Laji syö maassa eläviä muurahaisia sekä niiden munia ja toukkia. Reviiriltä on löydyttävä raikasta vettä, sillä maatikka käy juomassa säännöllisesti.
Siprofloksasiini

Käyttö

Siprofloksasiini on laajakirjoinen antibiootti, joka tehoaa useisiin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Sitä käytetään pääasiassa virtsatieinfektioiden, suolistoinfektioiden ja luuinfektioiden hoitoon. Lääke tehoaa myös tippurin aiheuttajaan, Neisseria gonorrhoeae -bakteeriin.
Siprofloksasiinia käytetään hengitystieinfektioihin, pitkittyneisiin tai toistuviin korva- tai nenän sivuonteloinfektioihin, virtsatieinfektiohin, kivesinfektioihin, naisten sukupuolielinten infektioihin, maha-suolikanavan infektioihin, vatsansisäisiin infektioihin, iho- ja pehmytkudosinfektioihin, luuston ja nivelten infektioihin, infektioiden hoitoon ja infektioiden ehkäisyyn potilailla, joilla on alhainen määrä valkosoluja (neutropenia), Neisseria meningitidis -bakteerin aiheuttamien infektioiden ehkäisyyn sekä keuhkopernarutolle altistumistilanteisiin. Siprofloksasiinia voidaan käyttää yhdessä muiden antibioottien kanssa vaikeisiin infektioihin tai useiden eri bakteerien aiheuttamiin infektioihin.

Yhteisvaikutukset

Siprofloksasiinin tehoa alentaa antasidit, kivennäisainelisät, sukralfaatti, polymeeriset fosfaatinsitojat (esim. sevelameeri) sekä kalsiumia, magnesiumia ja rautaa sisältävät lääkkeet ja ravinnelisät. Siprofloksasiini ei sovi maitotuotteiden kanssa otettavaksi.
Siprofloksasiinia ei saa käyttää titsanidiinin kanssa, koska yhtäaikainen käyttö voi aiheuttaa mm. alhaista verenpainetta tai uneliaisuutta.
Siprofloksasiinin yhteydessä varfariinin ja muiden suun kautta otettavien antikoagulanttien käyttö tulee kertoa lääkärille. Sama koskee myös probenesidia, metrotreksaattia, teofylliiniä, titsanidiinia, klotsapiinia, ropinirolia ja fenytoiinia.
Siprofloksasiini saattaa suurentaa verenkiertohäiriöiden hoitoon käytetyn pentoksifylliinin sekä kofeiinin pitoisuutta veressä.

Haittavaikutukset

Siprofloksasiinin yleisimpiä haittavaikutuksia ovat vatsavaivat, kuten ripuli, pahoinvointi ja ruokahaluttomuus. Lääke voi myös aiheuttaa keskushermosto-oireita ja allergisia reaktioita. Harvoin voi esiintyä muun muassa valoherkkyyttä ja kuulo-, näkö- tai hajuaistin häiriöitä. Siprofloksasiini voi aiheuttaa sikiölle nivelrustovaurioita, joten sen käyttö raskauden aikana on kielletty.
Euroopan lääkevirasto EMA arvioi kaikkien kinoloni- ja fluorokinoloniantibioottien turvallisuutta niiden jopa pitkäaikaisten hermosto- ja lihasvaikutusten sekä nivelvaikutusten vuoksi. Toistaiseksi näitä tulisi välttää lievien inektioiden hoidossa.
NHL 2002

Joukkueet

Peli sisältää kaikki 30 kauden 2001-2002 NHL-joukkueet, sekä tähdistöjoukkueet.
Jar

Jar (ven.  ja udmurtiksi Яр) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan sivujoen Tšeptsan rannalla 225 kilometriä Iževskistä luoteeseen. Taajama on Jarin piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1836. Vuonna 1901 sen kautta rakennettiin rautatie. Vuonna 1938 Jar sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Taajaman kautta kulkee Kirovin ja Permin välinen rautatie, josta haarautuu sivurata Pudemin kautta Lesnajaan. Glazoviin on maantieyhteys. Jarissa toimii metsäteollisuusyritys, pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas, rakennusteollisuutta, meijeri ja leipomo. Siellä on musiikkikoulu, lasten luomistyön keskus, ammattikoulu, opettajaopisto, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.
Juan Alberto Melgar

Juan Alberto Melgar Castro (1930-1987) oli hondurasilainen kenraali. Hän toimi maansa johdossa vuosina 1975-1978. Kenraali Melgar Castro kaappasi vallan maata 12 vuotta hallineelta Arellaanolta vuonna 1975. Hänen valtakautensa päättyi skandaaliin, jossa useita korkeita sotilasjohtajia oli sekaantuneina murhiin ja huumekauppaan.
Espoon helluntaiseurakunta

Historiaa

Espoon helluntaiseurakunta on perustettu 1971. Yhdistys on rekisteröity 13. lokakuuta 1977. Seurakunta on Suomen Helluntaikirkon jäsenseurakunta.

Toimintamuodot

Jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi toimintamuotoja ovat rukouspalvelu, solutoiminta, lapsi- ja nuorisotyö, lähetystyö, miesten- ja naistentyö, sinkkutyö sekä romanityö. Seurakunnalla on noin 40 erilaista vapaaehtoistyöntekijöiden palvelutiimiä. Romanityö on romaninuorten vastuulla, ja siihen kuuluvat Sanan ja laulun illat, romanijuhla toukokuussa, kesän nuortenleiri, grilli-illat, pikkujoulujuhlat ja muu yhteistoiminta. Nuortentyössä järjestetään One80-nimisiä iltoja, joihin sisältyy nuorekasta ylistysmusiikkia, raamatunopetusta ja todistuksia, sekä kahvilatoimintaa. Osa nuorisotyötä on toukokuussa vuosittain järjestettävä Revolution-nuorisokonferenssi sekä kesän ja talven nuortenleirit.

TV- ja radio-ohjelma

Espoon helluntaiseurakunnalla on e-Vartti -niminen ohjelman Radio Deissä. Seurakunta tekee TV7:lle Elämän lähteellä -keskusteluohjelmia.
Kvintiljoona

Kvintiljoona on miljoonan viides potenssi eli . Sana koostuu osista kvint- ja -iljoona, joista ensimmäinen tarkoittaa viittä ja jälkimmäinen viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä ei ole kvintiljoonaa vastaavaa kerrannaisyksikköä.
Amerikanenglannin sana quintillion tarkoittaa lukua 10¹⁸.
András Gárdos

András Gárdos (s. 9. tammikuuta 1991) on unkarilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin toiseksi korkeimmalla tasolla pelaavaa Sheffield Unitedia. Hän aloitti uransa unkarilaisen Ferencvárosi TC:n riveissä.
Rastaskerttunen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 19–20 cm, paino 25–30 g ja siipien kärkiväli 25–29 cm.
Rastaskerttunen on isompi ja tukevampi kuin samannäköinen rytikerttunen. Se on päältä ruskea, vatsapuolelta valkeankirjava. Silmäkulmajuova on voimakas, rinnassa on harmahtava sävy. Rastaskerttusella on karhea, voimakas laulu (”krek krek divi divi krääk krääk kerrek kerrek kshää kshää kreek kreek…”), joka muistuttaa rytikerttusen laulua mutta on hitaampaa, selvempää ja paljon karkeampaa. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Vanhin suomalainen rengastettu rastaskerttunen on ollut 4 vuotta 13 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut saksalainen, vähintään 10 vuotta vanha lintu.

Esiintyminen

Rastaskerttunen esiintyy Länsi-Euroopasta ja Pohjois-Afrikasta keskisen Aasian halki Japaniin saakka. Talvehtii trooppisessa Afrikassa, itäiset populaatiot Kaakkois-Aasiassa. Suomessa yleistyvä laji pääosin Etelä-Suomen laajoissa ruovikoissa. Suomessa pesinee 50–100 paria. Mahdollisesti suurin osa laulavista koiraistamme jää parittomiksi. Keväällä ensimmäiset laulajat havaitaan toukokuun alkupuoliskolla, mutta lisää rastaskerttusia saapuu vielä myöhään kesäkuussa. Syksyllä ne katoavat elo-syyskuussa, joskus harvoin tavataan myöhemmin syksyllä.

Elinympäristö

Laajat, järeät ruovikot sekä merenlahdissa että järvissä ja lammissa. Muuttoaikoina tavataan myös ulkomeren saarilla.

Lisääntyminen

Pesä ruovikossa. Se on maljamainen, ruohoista punottu kuppi, joka on sidottu pystyjen ruokojen varsiin 0,5–1 m vedenpinnan yläpuolelle. Muninta on kesäkuussa, munia on 3–6 kappaletta. Vain naaras hautoo noin 2 viikkoa. Poikaset lähtevät kiipeilemään pesästä 12–14 päivän ikäisinä. Etelämpänä pesii kahdesti kesässä.

Ravinto

Syö hyönteisiä, hämähäkkejä ja muita ruo’oissa eläviä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella myös marjoja ja hedelmiä.
Via Karelia

Via Karelia on Suomen itärajaa kulkeva matkailutie.
Via Karelia koostuu kahdesta osasta: Runon ja Rajan tiestä sekä Karjalan kirkkotiestä.

Runon ja Rajan tie

Runon ja Rajan tie on 1 080 kilometrin pituinen ja se on vuonna 1966 perustettu ja täten Suomen vanhin matkailutie. Se kulkee Suomen itärajaa pitkin Suomenlahdelta Lappiin.
Etelässä reitin varrella on järviä ja pieniä kaupunkeja, pohjoisemmaksi mentäessä näkymät muuttuvat metsäisiksi ja vaaraisemmaksi. Ilomantsin kunnan alueella tie kulkee Venäjän ja Suomen rajaa. Saavuttaessa Kainuuseen, maiseman valtaavat korpimaisemat ja suuret joet, kunnes lopulta Lappiin tultaessa tunturit. Tie on merkitty ruskeapohjaisilla matkailutien viitoilla ja RR-tunnuksilla.

Karjalan kirkkotie

Karjalan kirkkotie alkaa Heinävedeltä Etelä-Savosta ja päättyy Ilomantsiin Pohjois-Karjalaan. Tie on ortodoksinen kulttuurimatkailu- ja pyhiinvaellusreitti. Sen varrella on 1700- ja 1800-luvuilta peräisin olevia puukirkkoja ja tsasounia.
Balvenie

Balvenie on skotlantilainen single malt -viski. Sen tislaamo sijaitsee Dufftownissa Speysidessa. Balvenien tislaamo rakennettiin vuonna 1892, ja se on yksi William Grantin kolmesta tislaamosta.
Balvenie jakaa saman tontin Glenfiddichin kanssa. Tislaamot käyttävät samaa mallasta, samaa vettä ja käytännössä samoja menetelmiä niin mäskäyksessä, käyttämisessä kuin tislauksessakin. Silti viskit eroavat selvästi toisistaan. Viskien erot johtuvat tislauskattiloista. Glendiffichin kattilat kuumennetaan hiilillä ja Balvenien kaasulla. Balveniella on edelleen oma lattiamallastamo, vaikka se tuottaakin vain pienen osan tislaamon tarvitsemasta raaka-aineesta.
Viskin luonteen kannalta tärkein tekijä on tislaamon paksut, lyhytkaulaiset tislauspannut. Niistä saadaan pähkinäistä ja maltaista raakatislettä, taustalle hedelmäisyyttä. Balveniesta voi erottaa muun muassa seuraavia makuja: hedelmät, tammi, mausteet, pähkinät, hunaja, viljat.
Murtovarkaus

Murtovarkaus tarkoittaa sitä, että joku murtautuu lukittuun tilaan, kuten esimerkiksi asuttuun asuntoon tai muuhun suljettuun tilaan, ja anastaa sieltä irtainta omaisuutta. Toisin sanoen kyseessä on varkaus, jonka yhteydessä tapahtuu murto.
Käsitteenä murto tai murtautuminen tarkoittaa sitä, että tekijä erikseen väkivalloin rikkoo lukon, ikkunan tai jonkin muun esteen päästäkseen oikeudettomasti sisään (toisen hallinnassa olevaan) suljettuun tilaan. Mikäli ovi on lukitsematon tai pääsy tilaan on muuten vapaa, niin luvatonta sisäänmenoa kutsutaan tunkeutumiseksi erotuksena murtautumisesta. Omaan kotiinsa voi myös murtautua, mutta tällöin kyseessä ei ole rikos.
Usko Nyström

Sakris Usko Nyström (6. syyskuuta 1861 Virrat – 6. tammikuuta 1925 Kotka) oli suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin opettaja.
Nyströmin vanhemmat olivat kruununvouti Johan Abraham Nyström ja Clara Charlotta Vikman. Hänen veljensä oli valokuvaaja, kirjailija ja toimittaja I. K. Inha. Nyström kirjoitti ylioppilaaksi ja aloitti ensin matematiikan ja sitten humanististen aineiden opinnot Helsingin yliopistossa 1880, mutta siirtyi vuonna 1885 yliopistosta Polyteknillisen opiston (sittemmin vuodesta 1908 Teknillinen korkeakoulu) arkkitehtilinjalle, josta valmistui arkkitehdiksi 1888. Opiskeluaikanaan Nyström työskenteli sekä Josef Stenbäckin että Gustaf Nyströmin arkkitehtitoimistoissa. Valmistumisensa jälkeen hän jatkoi valtion apurahan turvin opintojaan Pariisin École des Beaux-Artsissa vuosina 1890–1891. Hän toimi Polyteknillisessä opistossa ensin piirustuksen ja sitten arkkitehtuurin apuopettajana 1892–1908 ja Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin lehtorina vuodesta 1908. Taideteollisuuskeskuskoulussa hän toimi tyyliopin ja ornamentiikan opettajana 1893–1902. Häntä pidettiin erittäin innostavana opettajana ja taitavana piirtäjänä. Professorin arvonimi Nyströmille myönnettiin 1922.
Nyströmillä oli toimisto yhdessä arkkitehtien Albert Petreliuksen ja Vilho Penttilän kanssa vuosina 1895–1907. Toimisto suunnitteli ympäri Suomen jugendtyylisiä taloja, joissa oli vielä vaikutteita vuosisadan lopun kertaustyyleistä.
Nyström kuoli naimattomana vuonna 1925. Hänen oppilaansa Alvar Aalto suunnitteli hänelle vuonna 1930 Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä paljastetun hautamuistomerkin. Suomen Arkkitehtiliitto oli julistanut 1928 kilpailun muistomerkistä. Voittanut työ on valkoista marmoria ja esittää tyyliteltyä arkkitehtiliiton tunnusta, akantusornamenttia. Siinä on teksti Bene latuit, filosofi René Descartesin mietelmästä Bene vixit qui bene latuit ”itseään korostamaton on elänyt hyvin”.