google/wiki40b huggingface dataset:
Märkisches Museum

Märkisches Museum on Berliinissä toimiva museo. Se on samanikaisesti sekä Berliinin kaupungin että sitä ympäröivän Brandenburgin alueen historiaa esittelevä museo, jota ylläpitää Berliinin kaupunginmuseon säätiö (Stiftung Stadtmuseum Berlin). Museon nimi tarkoittaa ”Markin museota”, mikä viittaa historialliseen Mark Brandenburgiin eli Brandenburgin rajakreivikuntaan. Museorakennus sijaitsee Mitten kaupunginosassa Spreejoen etelärannalla.
Museo perustettiin vuonna 1874 ja se toimi alkuun Berliinin historiallisessa luostarikorttelissa sijaitsevassa Podewilsin palatsissa. Sen nykyinen rakennus valmistui vuosina 1901–1907 Berliinin kaupunginarkkitehti Ludwig Hoffmannin suunnittelemana. Punatiilinen rakennus yhdistelee uusgotiikkaa ja uusrenessanssia, ja sen eri osissa voi nähdä arkkitehtonisia vaikutteita Brandenburgin alueen keskiaikaisista linnoista ja kirkoista. Esimerkiksi aumakattoinen torni muistuttaa Wittstockin piispanlinnan tornia, julkisivun goottilaiset ornamentit ja pääoven vierellä seisova Roland-patsas puolestaan Brandenburg an der Havelin Katariinankirkkoa. Rakennus vaurioitui toisessa maailmansodassa, mutta vauriot korjattiin vuosina 1953–1958. Rakennusta restauroitiin uudelleen 1996–2001.
Museossa on esillä muun muassa keskiaikaista kirkkotaidetta ja aseita. Yksi esineistä on Brandenburgin portin päällä seisoneen alkuperäisen nelivaljakkopatsaan yhden hevosen pää, joka on ainoa alkuperäisestä veistoksesta säilynyt osa. Museossa on myös Anton von Wernerin ja Edvard Munchin maalauksia. Museorakennus on samalla vuonna 1995 perustetun kaupunginmuseon säätiön päätoimipiste. Säätiön alaisuuteen kuuluu useita museoina toimivia historiallisia rakennuksia Berliinissä.
Museon takana olevassa Köllnischer Park -puistossa pidetään kaupungin symboleina kahta elävää karhua. Karhulinna rakennettiin 1930-luvulla.
Võngjärv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee Jõmmsoon reunalla, missä se on vesiyhteydessä ohi virtaavaan Ahja jõgeen. Järveen laskee vielä neljä lyhyttä suo-ojaa. Järven valuma-alueen laajuus on Ahja jõesta johtuen 1 039,0 neliökilometriä ja sen vedenpinnan korkeus on keskimäärin 31,0 m mpy.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 2,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00042 kuutiokilometriä eli 0,42 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja siitä puolet on suota ja loput metsämaata. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.
Hovimies

Hovimies on aiemmin käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti kuninkaan tai ruhtinaan hovissa palvelevaa aatelismiestä. Keskiajalla aatelismiehen tärkein arviointiperuste oli hänen kelpoisuutensa asepalvelukseen. Tämän ritari-ihanteen vähitellen väistyessä kehittyi Espanjassa ja Italiassa 1400-luvulla uusi aatelisihanne. Tämän uudentyyppisen hovimiehen arviointiperusteena oli kirjallinen oppineisuus sekä hallitut käyttäytymistavat.
Ihanteellisen hovimiehen ominaisuudet kokosi kirjaansa italialainen diplomaatti ja kirjailija Baldassare Castiglione, jonka teos Il libro del cortegiano julkaistiin 1528. Suomeksi tämä Hovimies-nimen saanut kirja ilmestyi J. A. Hollon suomentamana 1957. Uuden ihanteen mukaisista oppineista hovimiehistä kehittyi virka-aateli, joka turvasi aatelissäädyn johtoaseman valtion uudessa keskitetyssä virkakoneistossa.
Kirjassaan Castiglione lanseerasi käsitteen sprezzatura. Hovimiehen piti taitaa sotimisen ja ratsastamisen lisäksi myös tanssin, musiikin, runouden ja hurmaavan käytöksen. Kaikki tämä täytyi tehdä näennäisen huolettomasti (con sprezzatura), sen piti näyttää luonnolliselta, eikä tekeminen saanut näyttää vaativan ponnisteluita.

Hovinainen

Hovinaiseksi kutsutaan hienostonaista, joka on palkattu kuningattaren tai prinsessan palvelukseen.
David Jarolím

David Jarolím (s. 17. toukokuuta 1979 Čáslav) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Éviania.
Čáslavissa syntynyt Jarolím vietti osan lapsuusvuosistaan Ranskassa ja aloitti jalkapallon FC Rouenin junioriakatemiassa. Kun Jarolímin perhe palasi kotimaahan hän pelasi Slavia Prahan junioriakatemiassa. Vuonna 1994 hän siirtyi FC Bayern Müncheniin. Hän pelasi seuran reserveissä. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran kaudella 1997–1998, mutta vietti kauden pääasiassa reserveissä. Jarolím debytoi Bundesliigassa 13. huhtikuuta 1999 1. FC Kaiserslauternia vastaan.
Kauden 2011/12 jälkeen Jarolím siirtyi HSV:stä Ranskan pääsarjaan Évianin joukkueeseen.
Rio Bravo

Tarina

Šeriffi John T. Chance (Wayne) on pidättänyt murhaajan, Joe Burdetten (Claude Akins), joka on mahtavan tilallisen Nathan Burdetten (John Russell) veli. Tilallisen miehet piirittävät kaupungin ja yrittävät saada Burdetten ulos vankilasta. Šeriffi Chancella on vain kaksi apulaista: juoppo Dude (Martin) ja vanha jos rampakin mutta sitä suupaltimpi Stumpy (Brennan). Heidän avukseen tulee myös nuori pyssysankari Colorado Ryan (Nelson), ja lisäksi kaupunkiin saapuu viimeisillä vaunuilla salaperäinen nainen, Feathers (Dickinson).

Elokuvan musiikki

Elokuvan musiikin sävelsi Dimitri Tiomkin. Elokuvaan sävellettyyn musiikkiin kuuluu mm. Tijuana brass -tyylinen sävelmä De Guella, joka kuullaan elokuvan aikana useampaan kertaan kasvattamassa jännitystä. Kun elokuvan henkilöt kysyvät kappaleen nimeä, heille vastataan sen olevan "meksikolainen kuolemanlaulu" (joissakin käännöksissä "Kurkunkatkaisulaulu"), joka soitettiin Antonio López de Santa Annan käskystä teksasilaisille Alamossa. Sävelmää käytettiin seuraavana vuonna myös Wayne-elokuvan The Alamo alkutekstien tunnussävelmänä. Eräässä vaiheessa sävelmän alkaessa taas kerran kuulua, elokuvahistorian pisintä krapulaa poteneen Martinin käsi lakkaa vapisemasta - ja hän kaataa pitkään katselemansa viskiryypyn takaisin pulloon!
Koska elokuvan päänäyttelijöinä esiintyvät sekä crooner Martin että teini-idoli Nelson, Hawks liitti elokuvan musiikkiin mukaan kolme laulua. Vankilassa tapahtuvien kohtausten aikana Nelson laulaa lyhyen version laulusta Get Along Home, Cindy ja myöhemmin hän laulaa yhdessä Martinin kanssa dueton My Rifle, My Pony and Me. Lopputekstien aikana Martin laulaa Nelson Riddle Orchestran säestämänä erityisesti tätä elokuvaa varten sävelletyn laulun Rio Bravo. Ricky Nelson teki myöhemmin kunniaa sekä elokuvalle että hahmolleen Coloradolle liittämällä vuonna 1959 ilmestyneelle albumilleen Ricky Sings Again laulun Restless Kid.
Job Höckert

Job Mattsson Höckert (myös Juhana (Johan) tai Jaakko, 13. toukokuuta 1732 Porin maaseurakunta – 1802 Lappi Tl) oli Lapin seurakunnan lukkarina toiminut suomalainen kirkonrakentaja. Hänen ensimmäinen työnsä oli vuonna 1761 valmistunut Kiukaisten kirkko, johon Höckert ilmeisesti sovelsi vapaamuotoisesti Tukholman yli-intendentinviraston laatimia piirustuksia. Vuonna 1776 hän vastasi Rauman raatihuoneen jyrkkärakenteisen katon suunnitelusta ja rakentamisesta.
Ulvilan pitäjän Tuorsniemessä syntynyt Höckert vaikutti Lapissa jo vuonna 1760, jolloin seurakunnan nykyinen kirkko valmistui, mutta Höckertin osuus sen rakentamisessa on epäselvä. Hänen tiedetään suunnitelleen kirkon kellotornin, joka kuitenkin rakennettiin vasta Höckertin kuoleman jälkeen 1806 yli-intendentinviraston muokkaamien piirustusten mukaan. Höckert vastasi myös vuonna 1799 nykyiselle paikalleen siirretyn Hinnerjoen kirkon laajennuksesta, mutta senkin suunnitelmia muutettiin Tukholmassa.
Klaus Störtebecker

Klaus Störtebecker (1360 - 20. lokakuuta 1401) oli alkujaan aatelismies  Klaus von Alkum, josta tuli Itämerellä toiminut kaappari ja merirosvo. Klaus Störtebecker sai kaapparinoikeudet Albrekt Mecklenburgilaiselta. Störtebeckerin kaapparinoikeudet mitätöityivät Mecklenburgilaisen hävittyä Ruotsissa käydyn valtataistelun kuningatar Margaretalle. Koska Störtebecker ei mennyt kuningatar Margaretan palvelukseen, vaan jatkoi ryöstelyä, hänestä tuli virallisesti merirosvo. Hänet teloitettiin Hampurissa merirosvouksesta.

Vitaaliveljet

Störtebecker yhdistetään vitaaliaaneihin ensimmäisen kerran vuonna 1393. Tällöin hän hyökkäsi Hannes-kaapparikapteenin johdolla Bergeniin. Vuonna 1394 Störtebecker kaappasi kaksi elbingiläistä kauppalaivaa. Störtebecker harjoitti kaapparitoimintaansa Itämeren lisäksi myös Pohjanmerellä häiriten Hampurin ja Bremenin kauppamerenkulkua ja Elben suiston merenkulkua . Störtebeckeriä pidetään kovana juomarina ja hänen lisänimensä tarkoittaakin "tuopin turmaa"

Störtebeckerin kiinniotto ja mestaus

Hansakauppiaat kyllästyivät vitaliaanien rosvoukseen. Hansapäivät päättivätkin helmikuussa 1400 lähettää laivaston ja miltei tuhat miestä kaapparijahtiin. Syksyllä 1400 seitsemänkymmentä vitaliaania jäi vangiksi neljänkymmenen menettäessä taistelussa henkensä. Tämä osoitti, että hansakauppiaat olivat tosissaan. Vuonna 1401 Simon von Utrechtin komentama sotalaiva vangitsi Störtebeckerin ja tämän lisäksi toistasataa vitaliaania. Störtebecker mestattiin miekalla miehistönsä ja Hampurin raadin edessä 20. lokakuuta 1401.
Annabeth Gish

Annabeth Gish (oikealta nimeltään Anne Elizabeth Gish, s. 13. maaliskuuta 1971 Albuquerque, New Mexico) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on eniten tunnettu roolistaan televisiosarjassa nimeltä Salaiset kansiot.
Annabeth oli kaksi vuotta vanha, kun hänen perheensä muutti Cedar Fallsiin, Iowaan, jossa hän kasvoi vanhempiensa Robert ja Judy Gishin sekä sisarustensa Timin ja Robinin kanssa. Annabeth valmistui vuonna 1989 Northern University High Schoolista.
Ensimmäisen roolinsa Annabeth sai jo vuonna 1986 elokuvasta Aavikkokukka. Hänen kuuluisimpia elokuviaan ovat Mystic Pizza ja Kaksoismurha (Double Jeopardy), mutta tunnetun Annabethista teki hänen roolinsa agentti Monica Reyesinä Salaiset kansiot -televisiosarjassa. Kyseisessä sarjassa hän näytteli yhteensä 24 jaksoa.
Vuosina 2003, 2005 ja 2006 Annabeth vieraili myös West Wing -televisiosarjassa yhteensä kuuden jakson ajan. Annabeth näytteli myös Dr. Sullivania sarjassa Valehtelevat viettelijät.
Giórgos Fotákis

Geórgios ”Giórgos” Fotákis (kreik. Γεώργιος ”Γιώργος” Φωτάκης, s. 29. lokakuuta 1981 Kalamáta, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa PAOKia.
Sambian maantiede

Sambian maantiedettä määrittelee sen sijainti Afrikan eteläosan sisämaan ylängöllä. Lähes koko maa kuuluu sille nimen antaneen Sambesin valuma-alueeseen. Sambian korkein kohta on 2 300-metrinen Mafinga-kukkuloiden osa. Matalin kohta on Sambesijoessa 329 metriä merenpinnasta.

Kallioperä ja mineraalivarat

Sambian kallioperä on monimuotoinen, sillä sen alueelle ulottuu kallioperän rakenteita neljästä eri suunnasta. Sieltä on jo kaivostoimintaa, ja on oletettavissa että tutkimuksissa löytyy lisää vielä hyödyntämättömiä malmi- ja mineraalivaroja: kultaa, kuparia, sinkkiä, lyijyä ja muita metalleja, timantteja ja safiireita.

Luonto ja luonnonsuojelu

Sambian ylänköalueen vallitseva kasvityyppi on miombo-savanni. Sen puukerrosta hallitsevat leimupuut ja Julbernardia-suvun pienet puut, joiden alla kasvaa tuuhea heinikko. Kuivalla kaudella esiintyy ruohikkopaloja, mutta puiden karhea kaarna on sopeutunut toistuviin paloihin. Kuumissa kuivissa laaksoissa kasvaa mopane-metsää, jonka puulajeista mopanepuu on yleisin mutta baobab näkyvin. Yli kymmenesosa maan metsistä on suojeltu kansallispuistoina tai luonnonsuojelualueina.
Sambesin yläjuoksulla, Bangweulun ja Lukangan alueilla ja Kafuen tasangolla tulvavesi peittää maata osan vuotta, ja kasvillisuus on avointa ruohikkoa, niittyä tai suota.
Sambiassa on 14 suurehkoa kansallispuistoa tai suojelualuetta, ja joukko pienempiä. Kafuen kansallispuisto lähellä Lusakaa on Sambian vanhimpia (perustettu vuonna 1950) ja maailman suurimpia – yli 22 400 neliökilometriä. Siellä on monia erilaisia antilooppeja, ja leijonia, leopardeja ja gepardeja. South Luangwan kansallispuisto Luangwa-joen varrella virtahepoineen, kirahveineen ja seeproineen on Sambian kuuluisimpia.
Nisäkkäitä elää varsinkin tulvaniityillä, kuten Luangan ja Kafuen laaksoissa. Salametsästys on verottanut rankasti sarvikuonojen ja elefanttien kantaa. Sambian kansallislintu kiljumerikotka elää avoimilla vesialueilla.
Victorian putoukset Zimbabwen rajalla on Sambian ainoa kohde Unescon maailmanperintöluettelossa.
Black Snake Moan

Juoni

Elokuva keskittyy sen kahteen päähenkilöön, Lazarukseen (Samuel L. Jackson) ja Raeen (Christina Ricci). Raen poikaystävä Ronnie (Justin Timberlake) lähtee palvelemaan kansalliskaartiin ja tällä välin Rae sotkeutuu huumeisiin. Ronnien ystävä Gill yrittää raiskata hänet, mutta päätyykin vain pieksemään tätä. Lazarus löytää tajuttoman Raen ja päättää hoitaa tätä kotonaan. Rae yrittää paeta, jonka takia Lazarus kahlehtii tämän. Lopulta Rae hyväksyy Lazaruksen toiminnan. Lazaruksen ystävä ja pastori R.L. saapuu paikalle ja näkee Raen. Hän yrittää järkeillä Lazaruksen kanssa ja joukko syö sittemmin yhdessä. Ronnie palaa kaupunkiin, tulee pieksäneeksi Gillin ja etsii Raeta varastamallaan Gillin autolla. Tällä välin Lazarus on muodostamassa suhdetta paikalliseen apteekkariin Angelaan ja päättää lopulta vapauttaa Raen, mutta tämä päättääkin jäädä Lazaruksen luokse. Yhdessä he lähtevät kohtaamaan Raen äitiä, jonka entinen miesystävä oli käyttänyt Raeta hyväkseen. Myöhemmin Lazarus soittaa bluesia paikallisessa baarissa Raen ollessa mukana. Ronnie tulee paikalle ja seuraa paria näiden lähtiessä takaisin kotiin. Sitten hän kohtaa parin aseen kanssa, mutta Lazarus ja paikalle tullut pastori R.L. saavat tämän laskemaan sen puhumalla. elokuvan lopussa Ronnie ja Rae menevät naimisiin.

Vastaanotto

Elokuva−arvosteluja keräävän sivuston Rotten Tomatoesin 156:ta arvostelusta 66% oli elokuvalle myönteisiä. Elokuva tuotti maailmalla 10 903 846 Yhdysvaltain dollaria ja ensimmäisellä esitysviikollaan 4 143 199 dollaria. Elokuvan toista pääosaa näytellyt Christina Ricci arvosteli elokuvan trailereita ja julisteita naisia hyväksikäyttäviksi.
H’rystynivka

H’rystynivka (ukr. Христи́нівка, ven. Христи́новка, Hristinovka) on Ukrainassa Tšerkasyn alueella sijaitseva kaupunki. Vuoden 2013 alussa siellä oli 10 800 asukasta.
Kaupungin nimi tulee vuonna 1891 valmistuneesta rautatieasemasta, joka puolestaan sai nimensä läheisestä kylästä.
Toisessa maailmansodassa saksalaiset valloittivat kaupungin 27. heinäkuuta 1941, ja neuvostojoukot valtasivat sen takaisin 9. maaliskuuta 1944.
Gamlehaugen

Gamlehaugen on Norjan hallitsijan virallinen Bergenin residenssi. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1900, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1902. Suunnittelijana toimi arkkitehti Jens Zetlitz Kielland. Rakennus toimi alun perin laivanomistaja ja pääministeri Christian Michelsenin yksityisasuntona. Michelsenin kuoltua rakennus lahjoitettiin Norjan valtiolle vuonna 1925.
Atomica

Tuotanto

Atomica on Syfyn omistaman tuotantoyhtiö Syfy Filmsin toinen tuotos.
Joulutähti

Ulkonäkö ja koko

Joulutähti kasvaa parhaimmillaan noin 3 metriä korkeaksi pensaaksi tai pieneksi puuksi. Tummanvihreät lehdet ovat suuria, muodoltaan soikeita tai vinoneliömäisiä ja yleensä teräväkärkisiä. Tyvestä lehdet ovat usein suurihampaisia. Oksien kärkien suojuslehdet ovat huomiota herättävän kirkkaanpunaisia ja ne säilyvät kuivan kauden ajan kasvin ollessa muuten lehdetön. Pienet, viherstävänkeltaiset kukat ovat suojuslehtien keskellä. Kukissa on punaisia hedetuppoja ja niiden välissä keltaisia sarvimaisia eritysrauhasia. Luonnonvaraisenakin joulutähden kukinta ajoittuu talviaikaan.
Joulutähti ei ole myrkyllinen, mutta syötynä paikallisesti ärsyttävä.

Levinneisyys

Joulutähti on alkujaan kotoisin Väli-Amerikasta ja Meksikosta.

Joulutähti koristekasvina

Joulutähteä kasvatetaan puutarhojen ja pihojen koristepensaana tai -puuna. Laji on kuitenkin parhaiten tunnettu joulunajan koristekasvina.

Käyttö ja suosio

1960-luvulla norjalaiset kehittivät joulutähdestä matalia ja väriltään joulunpunaisia kasveja. Kasvia oli sitä ennen käytetty vain leikkokukkana, koska se teki pitkät varret eikä sopinut sellaisena ruukkukasviksi. 1990-luvulla joulutähdestä jalostettiin minimuotoja, jotka ovat suosittuja erilaisissa istutuksissa. Pääosa viljellyistä joulutähdistä ovat punasuojuslehtisiä, mutta siitä on jalostettu myös muun muassa valkosuojuslehdellisiä lajikkeita.
Joulutähti on Suomen suosituin joulukukka: sitä ostaa kaksi kolmasosaa kotitalouksista. Se on suosittu myös muualla. Pelkästään Euroopassa joulutähtiä viljellään yhteensä 100 miljoonaa joka vuosi. Joulutähden kasvatus on taloudellisesti tärkeää etenkin Alankomaissa ja Yhdysvalloissa.
Joulutähti ostetaan yleensä joulunajan kaunistukseksi, mutta sitä voidaan kasvattaa myös monivuotisena huonekasvina. Joulutähti on lyhyenpäivänkasvi, joten kukkiakseen se tarvitsee 6–8 viikon jakson, jolloin päivän valoisa aika ei saa ylittää kymmentä tuntia.

Muuta

Yhdysvalloissa 12. joulukuuta vietetään kansallista joulutähtipäivää (Poinsettia Day). Päivä on valittu joulutähden Yhdysvaltoihin tuoneen Meksikon suurlähettilään ja kasviharrastajan Joel Roberts Poinsettin (1779–1851) kuolinpäivän mukaan.
Alois Hitler (nuorempi)

Elämä

Alois nuorempi syntyi Itävalta-Unkarissa Wienin kaupungissa 13. tammikuuta 1882. Hänen vanhempansa olivat Alois Hitler (1837–1903) ja Franziska "Fanni" Matzelsberger (1861–1884). Alois nuoremman äiti kuoli hänen ollessaan 2,5 vuotias, ja hän muutti tämän jälkeen isänsä kanssa Saksaan. Isä avioitui Klara Pölzlin kanssa, ja heidän liittonsa kesti Alois vanhemman 1903 tapahtuneeseen kuolemaan asti. Tästä avioliitosta perheeseen syntyi 20. huhtikuuta 1889 Adolf Hitler.
Alois nuorempi avioitui 1910 irlantilaisen Bridget Dowlingin kanssa. Pariskunta asui Liverpoolissa, ja heille syntyi vuonna 1911 poika William Patrick Hitler. Heidän vanha kotitalonsa tuhoutui Saksan ilmahyökkäyksessä 1942 saksalaisten pommittaessa Britanniaa. 
Alois nuorempi jätti 1914 vaimonsa ja poikansa Britanniaan ja muutti takaisin Saksaan. Hän meni uusiin naimisiin 1916 Hedwig Heidemanin kanssa. Heille syntyi vuonna 1920 poika Heinz Hitler, joka kuoli 1942 Neuvostoliitossa ollessaan sotavankeudessa.
Alois Hitler nuorempi kuoli Hampurissa 1956.
Sergei Morgunov

Sergei Morgunov (ven. Сергей Моргунов, s. 9. helmikuuta 1993) on venäläinen pituushyppääjä.
Morgunov oli seitsemäs nuorten kesäolympialaisissa 2010 tuloksella 708 cm. Vuonna 2011 hän voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa myötätuulituloksella 818 cm. Sallituissa oloissa hän hyppäsi samassa kisassa ennätyksensä 810 cm. 19. kesäkuuta 2012 hän hyppäsi Venäjän nuorten mestaruuskisoissa Tšeboksaryssa alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 835 cm. Entinen maailmanennätys oli Randy Williamsin 834 cm vuodelta 1972, entinen Euroopan ennätys Eusebio Cáceresin 827 cm vuodelta 2010 ja entinen Venäjän ennätys Aleksandr Menkovin 816 cm vuodelta 2009. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Barcelonassa hän voitti kultaa tuloksella 809 cm. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 hän sijoittui toiseksi tuloksella 801 cm.
Selvaag-talo

Selvaag-talo (myös Selvaakitalo ja norjalaistalo) on norjalaisalkuinen puutalotyyppi, joka on nimetty kehittäjänsä, norjalaisen diplomi-insinööri Olav Selvaagin (1912–2002) mukaan.
Norjassa oli sodan jälkeen asuntopula. Selvaag yksinkertaisti asuntorakentamista vähentämällä  tilankäyttöä, karsimalla epäoleellista ja "turhaa" designia sekä järkeistämällä ja yksinkertaistamalla rakennusmenetelmää. Kehittämisen seurauksena asuntojen hinta putosi kolmannekseen verrattuna aikaisempaan, lisäksi rakennusaika lyheni. Tämä oli suuri etu jälleenrakennuskaudella. Selvaag testasi menetelmänsä koetalossa, joka valmistui 1948 Oslon Ekebergin kaupunginosaan.  Ekebergshuset on kahden perheen talo, jossa asuntojen välinen seinä on harjan suuntainen.Selvaag julkaisi vuonna 1951 menetelmää käsittelevän kirjan Bygg rasjonelt.

Selvaag-talot Suomessa

Selvaagin kehitystyön tuloksiin tutustuttiin muissa Pohjoismaissakin. Suomeen on toteutettu Selvaag-taloja muutamaan kaupunkiin, niitä kutsutaan suomalaisittain myös Selvaakitaloiksi. Ensimmäinen talo valmistui Vaasan Asevelikylään 1953. Siitä pidettiin ja mallitalon urakoinut rakennusliike K. E. Nyman rakensi niitä lisää, muun muassa Vaasan Hietalahteen 1955 valmistuneen 17 talon alueen ja myös muihin kaupunkeihin, kaikkiaan noin 250 taloa. Hietalahden talot oli myöhemmin verhoiltu julkisivukorjauksen yhteydessä karaattilevyllä. 2000-luvun ja 2010-luvun vaihteessa rakennusten ulkonäkö palautettiin  takaisin alkuperäiseksi verhoilemalla ne vaakapaneelilla, "norjanpontilla".

Selvaag-talo Helsingissä

Helsingissä tutkittiin mahdollisuutta poistaa asuntopulaa Selvaag-taloja rakentamalla. Valtuustoaloitteeseen perustuvan tutkimuksen teetti yleisten töiden lautakunta. Se myönsi, että Selvaag-talot ovat edullinen puurakennusvaihtoehto silloin, kun taloja toteutetaan asuinalueelle suuri määrä kerrallaan, taloudellisuus toteutui tosin myös yksittäiskohteissa. Lautakunnan mukaan kaupungin omistamien omakotitonttien puute kuitenkin esti Selvaag-menetelmän käytön ratkaisuna asuntopulaan, tarvittavat asunnot kannattaa rakentaa kerrostaloihin. Kiinteistölautakunta puolestaan oli seurannut Selvaag-rakentamista tarkasti ja virkamiehet olivat käyneet Oslossa tutustumassa sikäläiseen asuntotuotantoon yleensäkin. Selvaag-talojen huoneistot olivat kuitenkin liian suuria arava-lainoitetuiksi. Lautakunta vetosi myös omakotitonttipulaan ja laajojen pientaloalueiden kunnallistekniikan rakentamisen suuriin kustannuksiin ja päätyi kerrostalorakentamisen kannalle. Kiinteistölautakunta oli  vuokrannut tontin Selvaag-talolle ja hyväksynyt sen suunnitelmat, joten saatuja kokemuksia voitiin käyttää hyväksi kunhan hanke toteutuu.
Lavasoft

Lavasoft tai Nicolas Stark Computing AB on Saksassa 1990-luvulla perustettu ja sittemmin Ruotsiin siirtynyt ohjelmistoyritys, jonka tunnetuin tuote on Ad-Aware. Yrityksen pääkonttori siirtyi Åsarpista Göteborgiin keväällä 2005. Syksystä 2004 Lavasoftilla on ollut pääkonttoria suurempi osasto Helsingin Ruoholahdessa. Keväällä 2006 yhtiön johto lakkautti koko Suomen toimintonsa.
Toimitusjohtajana on Ann-Christine Åkerlund.
Mestar

Mestar on Kuopion kaupungin kokonaan omistama yhdyskuntarakentamispalveluja tarjoava liikelaitos. Toiminta kattaa katujen, liikenneväylien, viheralueiden ja liikuntapaikkojen kunnossa- ja puhtaanapidon sekä sähkö- ja valaistusverkkojen rakentamisen ja ylläpidon. Pääasiakkaat ovat Kuopion kaupunki, Kuopion Energia ja Kuopion Vesi. Liikelaitoksen liikevaihto on vuodessa noin 30 miljoonaa euroa ja henkilöstöä on noin 200. Määräaikaisia kausityöntekijöitä on sesonkiaikoina palveluksessa yli sata. Mestarin toimitusjohtaja oli vuonna 2018 Seppo Hiekkala.