google/wiki40b huggingface dataset:
Arto Alaspää

Arto Lauri Juhani Alaspää (s. 1. toukokuuta 1946 Vanaja) toimi Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT ry:n (nyk. Musiikkituottajat ry) toiminnanjohtajana 1975–2009. 1970-luvulta alken Alaspää on myös osallistunut trumpetistina ja laulajana 1 800 levytykseen.
Alaspää valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965 ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1971. Opiskeluaikoina hän elätti itsensä soittamalla. Alaspää oli mukana Jussi and the Boys ja Explosion Brass -yhtyeissä ja soitti vuoden verran Tapani Kansan taustayhtyeessä, toimi trumpetistina Radion tanssiorkesterissa ja esiintyi ravintolashow’ssa muiden muassa Carolan ja Lasse Mårtensonin kanssa.
Juristiksi valmistuttuaan Alaspää toimi noin vuoden verran Helsingin vs. kaupunginviskaalina, kunnes vuonna 1972 Vexi Salmi houkutteli hänet Musiikki Fazerille töihin. Alaspää työskenteli yrityksen kustannuslakimiehenä 1972–1979, kustannuspäällikkönä 1979 ja tekijänoikeuslakimiehenä 1980–1982. Vuonna 1982 hän siirtyi ÄKT:n täysipäiväiseksi toiminnanjohtajaksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2009.
Työnsä ohella Alaspää toimi Musiikinkustantajat ry:n toiminnanjohtajana vuosina 1978–1984. Lisäksi hän on ollut Uuden iloisen teatterin kannatusyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1979, erilaisissa luottamustehtävissä Kansainvälisessä ääniteollisuusjärjestössä (IFPI) vuosina 1982–2010, Tekijänoikeusneuvoston jäsenenä (1985–2010), ESEK:n varapuheenjohtajana (1985–2010), Gramex ry:n hallituksessa (1986–2010), Tuotos ry:n hallituksessa (1997–2009) ja lukuisissa muissa luottamustoimissa.
Alaspää on osallistunut lukuisiin levytyksiin taustalaulajana, koska hänellä on kuorotaustaa ja nuotinlukutaito. Kun tarvittiin tasokasta lauluyhtyettä tekemään ulkomaisten kappaleiden cover-versioita, perustettiin Silhuetit, jonka tunnetuimpia levytyksiä on Jos mulle sydämesi annat. Alaspää on laulanut myös The Fantastic Four -yhtyeessä ja Hämäläis-Osakunnan laulajissa. Trumpettia hän on soittanut Esko Linnavallin yhtyeessä, JASO Big Bandissä, puhallinorkesteri Rempsetissä, Kari Fall Syndikaatissa ja Hämäläis-Osakunnan soittajissa. Vuonna 1995 Alaspäälle myönnettiin Erikois-Emma.
Diane Lane

Diane Colleen Lane (s. 22. tammikuuta 1965 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan etenkin rooleista elokuvissa Meren raivo (2000), Kohtalokas syrjähyppy (2002) ja Toscanan auringon alla (2003).
Olavi Helo

Juho Olavi Helo (29. marraskuuta 1914 Helsinki – 19. joulukuuta 1939 Impilahti) oli suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija.
Helon vanhemmat olivat rakennusmestari Kustaa Helo ja Hilja Maria Kaukonen. Hänellä ja hänen puolisollaan Aino Nuotiolla oli yksi lapsi. Helo oli tullut ylioppilaaksi 1935 ja aloitti Helsingin yliopistossa lainopilliset opinnot syksyllä 1936. Hän toimi samalla Helsingin verovalmisteluvirastossa tarkastajana ja oli pitämättä jääneiden vuoden 1940 Helsingin olympialaisten sanaomalehtiosastolla.
Helo oli pesäpallossa Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa kopparina 1930, 1933-36 ja 1938 ja sai jokaisella pääsarjakaudellaan SM-mitalin. Suomen mestaruuden hän sai 1934 ja 1938. Lisäksi hän osallistui Itä–Länsi-otteluun 1933 ja 1934. Jääkiekossa Helo saavutti HJK:n riveissä SM-kultaa 1935 ja SM-pronssia 1937. Kausi 1936/37 oli Helon jääkiekon pääsarjauran kolmas ja samalla viimeinen. 
Asevelvollisuutensa 1935-1936 suorittanut reservin vänrikki Helo oli Talvisodassa Jalkaväkirykmentti 38:n 1. konekiväärikomppanian joukkueenjohtaja. Hän kaatui  sodan alkuvaiheessa vastahyökkäyksessä Impilahden Syskyjärvellä 19. joulukuuta 1939.
Michael Keusch

Michael Keusch (s. 1955 Calgary, Alberta, Kanada) on saksalainen elokuvaohjaaja ja valokuvaaja, joka sai elokuvasta Autobahnraser Euregio Filmball -ehdokkuuden vuonna 2004.

Ura

Keusch vietti nuoruutensa Bochumissa, Saksassa, mutta palasi takaisin Kanadaan täytettyään 21 vuotta. Hän aloitti elokuvaopiskelunsa Los Angelesissa vuonna 1983 American Film of Institutesissa ja myöhemmin Alberta of Institutes of Technologyssa, Kanadassa.
Keusch on ohjannut elokuvia vuodesta 1989 lähtien. Ne olivat aluksi englanninkielisiä, mutta myöhemmin 1990-luvun jälkeen hän on ohjannut enimmäkseen saksankielisiä elokuvia. Keuschin on myös ohjannut kolme Steven Seagalin tähdittämää elokuvaa: Shadow Man (2006), Attack Force (2006) ja Flight of Fury (2007).
Ohjaamisen lisäksi Keusch on toiminut vuodesta 2000 lähtien valokuvaajana, ja järjesti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 2002 nimellä "Looking At..L.A."
Taikurinkukka

Ulkonäkö ja koko

Kukkien väri on oranssi tai keltainen. Lehdet ovat soikeat ja kiiltävät.

Levinneisyys

Kasvi on kotoisin Intiasta. Luonnossa se kasvaa kosteilla ja lämpimillä alueilla.

Käyttö

Taikurinkukkaa käytetään huonekasvina.
Käypä arvo

Käypä arvo on todennäköinen luovutushinta, joka kaupan kohteesta vapailla markkinoilla saataisiin toisistaan riippumattomien tahojen välisessä kaupassa. Vastaava termi on myös markkina-arvo. Käyvän arvon muodostumiseen vaikuttaa myös henkilökohtainen hyötyarvo, johon liittyvät muun muassa vaihtoehtoiset hankintamenot ja odotettavissa olevat käyttökustannukset.

Käyvän arvon selvittäminen

Käypää arvoa voi selvittää monilla menetelmillä. Eniten käytetty on kauppa-arvomenetelmä, jossa ratkaisun perusteena ovat arvostettavan kohteen kanssa vertailukelpoisten kohteiden myynnit. Jos vertailukauppoja ei ole riittävästi, arvostuksessa voidaan käyttää apuna esimerkiksi tuottoarvoihin perustuvia laskentakaavoja.
Kiinteistöjen arvon määrityksessä voidaan yleisesti käyttää kauppa-arvoa, tuottoarvoa tai kustannusarvoa.
Call to Power II

Juoni

Kuten alkuperäisessä pelisarjassa, myös Call to Power alkaa 4000 eaa. Pelin tavoitteena on nostaa oma kansakunta maailman johtoon tieteen, diplomatian tai sotilaallisen voiman avulla. Pelin aikana perustetaan kaupunkeja ja parannetaan niitä erilaisilla parannuksilla ja rakennuksilla. Kaupungit ovat tieteellisen ja kaupallisen kasvun perusta sekä eri yksiköiden rakennuspaikka. Tiede edistyy erilaisten keksintöjen (kuten merenkäynti tai kommunismi hallitus) avautuessa.
Farsaloksen taistelu

Joukot

Caesarilla oli mukanaan Gallian sodan veteraanit 10. legioona, 8. legioona, 9. legioona ja 12. legioona. Hänellä oli myös kansalaissotaa varten perustetut 1. legioona, 3. legioona ja 4. legioona. Pompeiuksella oli paljon enemmän joukkoja, mutta ne olivat huonommin koulutettuja kuin Caesarin veteraanit. Hänellä oli myös paljon enemmän ratsuväkeä.

Caesar

Caesar asetti joukkonsa kolmeen linjaan, joista viimeisestä hän muodosti vielä neljännen linjan reserviksi ottamalla yhden kohortin jokaisen legioonan kolmannesta rivistä. Caesarin vasemmalla puolella oli Enipeus-joki ja sillä siivellä joukkoja johti Marcus Antonius. Keskellä joukkoja johti Domitius Calvinus ja oikeaa siipeä taas Publius Sulla.

Pompeius

Pompeiuksen oikeaa siipeä johti Lucius Domitius Ahenobarbus. Vasenta siipeä johti Caesarin entinen legioonankomentaja Galliassa, Titus Labienus.

Taistelu

Aluksi Labienuksen ratsuväki löi vastassaan olleen vihollisen ratsuväen ajaen sen pakoon, mutta Caesarin neljäs linja sai vastahyökkäyksella lyötyä sen takaisin ja kierrettyä Pompeiuksen linjojen taakse samalla kun Caesarin pääjoukot alkoivat etenemään kohti vihollista. Kun Caesar näki tämän antoi hän määräyksen kolmannelle linjalle tukea jo taistelussa olleita joukkoja. Tämä mursi Pompeiuksen joukkojen vastarinnan. Pompeius itse pakeni taistelun jälkeen Egyptiin, jossa faarao Ptolemaios XIII murhautti hänet.
Maria Lundqvist

Maria Lundqvist (s. 14. lokakuuta 1963) on ruotsalainen näyttelijä. Lundqvist on kotoisin Hälsöstä, Göteborgin läheltä. 
Lundqvist kouluttautui Göteborgin teatterikoulussa ja on ollut sen jälkeen kiinnitettynä Göteborgin kaupunginteatterissa, Backateaternissa ja Folkteaternissa. Hän tuli tunnetuksi varsinkin lasten keskuudessa roolistaan poliisikonstaapelina ruotsalaisessa joulukalenterissa vuonna 1994.
Hänen roolihahmonsa Sally oli suuri menestys samannimisessä televisiosarjassa vuonna 1998. Lundqvist on ollut mukana musikaaleissa ja muutamassa elokuvassa. Vuonna 2006 hänet palkittiin Signen roolista elokuvassa Äideistä parhain parhaan naispääosan esittäjänä seka Ruotsin elokuvainstituutin Guldbagge- että suomalaisten Jussi-palkinnolla.
Maa järisee

Tuotanto

Vuonna 1943 ensi-iltansa saaneen Viscontin ensimmäisen elokuvan Riivaajien jälkeen hän teki muutaman vuoden teatteritöitä, mutta suunnitteli uusia elokuvia. Hän oli jo vuonna 1941 hankkinut oikeudet Giovanni Vergan romaaniin Malavoglian suku ja haaveillut pitkään sen sovittamisesta. Hän oli myös matkustanut Sisiliaan Aci Trezzan kalastajakylään, mihin Vergan romaani sijoittui. Kylä ei ollut juurikaan muuttunut niistä ajoista, ja Visconti saikin idean kuvata aidossa ympäristössä ja käyttää elokuvassa Aci Trezzan asukkaita.
Visconti teki elokuvasta sopimuksen Guarini Filmin kanssa, mutta käytti siihen myös paljon omia rahojaan. Sopimus Guarini Filmin kanssa kuitenkin rikkoutui, kun tuotanto oli aivan alkutekijöissään. Pelastajaksi ilmaantui arkkitehti ja Universalia Filmin perustaja Salvo D’Angelo, jolla oli yhteyksiä katolisiin järjestöihin. Tukijoihin tuli vielä Italian kommunistinen puolue, joten elokuvan rahoitus oli laajalla pohjalla, mutta rahaa oli silti melko niukasti.

Vastaanotto

Elokuvan vastaanotto Venetsiassa oli hyvin kielteinen. Ilmeisesti etukäteen järjestetty ryhmä protestoijia syytti Viscontia taiteellisesta epäonnistumisesta. Samoihin aikoihin Italian kristillisdemokraattinen hallinto oli käynnistänyt hyökkäyksen neorealistista suuntausta vastaan ja festivaalin porvarillisen yleisön ennakkoasenne oli todennäköisesti jo valmiiksi negatiivinen kommunistiseksi julistautunutta Viscontia vastaan. Italiassa kriitikot olivat pääsääntöisesti hyvin varautuneita, ja elokuva alkoi saada arvostusta vasta sen saatua ensi-iltansa Pariisissa, Lontoossa ja New Yorkissa.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Maa tärisee oli mukana  heistä neljäntoista listalla.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Tyyli

Tyylillisesti Maa järisee sopii tuon ajan elokuvista parhaiten neorealistisen elokuvan määritelmiin: siinä ei käytetty ollenkaan studiolavasteita ja valaistustakin vain muutamissa haastavissa yökohtauksissa sekä sen näyttelijät olivat kaikki amatöörejä. Visconti seliti joka aamu kyläläisille päivän kuvausohjelman ja pyysi heitä reagoimaan tapahtumiin, kuten he oikeassakin elämässä tekisivät. Poikkeuksena useimpiin italialaisiin elokuviin, elokuvan äänitettiin kuvausten yhteydessä. Visconti halusi käyttää Sisilian luonnollisia ääniä. Koska näyttelijät olivat paikallisia sisialaisia, he puhuivat Sisilian murteella, joka oli niin vaikeaa muilla italialaisille, että elokuva piti tekstittää kotimaan markkinoita varten. Tämä oli poikkeuksellista, sillä Italiassa ulkomaalaiset elokuvat yleensä dubataan ja kotimaisten elokuvien ääni tallennetaan erikseen.
Visconti käytti elokuvassa hillittyä kameratyötä. Otokset olivat usein hyvin pitkiä, rauhallisesti panoroituja ja syväteräviä. Visconti on rajannut tarkasti kuvansa, ja henkilöt tulevat ja menevät kuvasta hyvin organisoidusti, mikä sai Orson Wellesin toteamaan, että Visconti kuvaa kalastajia kuin Voguen malleja.
Haaksirikko

Haaksirikko tarkoittaa laivan tai muun aluksen tapaturmaista vaurioitumista, uppoamista tai tuhoutumista navigointivirheen, karilleajon, konevian, sään, yhteentörmäyksen tai muun ulkoisen syyn vuoksi. Haaksirikoista aiheutuvat aineelliset vahingot saattavat olla mittavia, mikäli alus vaurioituu korjauskelvottomaksi tai uppoaa siten, ettei alus tai sen lasti ole nostettavissa perinteisin pelastusmenetelmin. Haaksirikon yhteydessä vaarana on usein ihmishenkien menetys. Haaksirikoista on aluksen päällikön annettava meriselitys viranomaisille.
Suomessa tapahtuvat sekä suomalaisia aluksia vieraiden valtioiden aluevesillä tai kansainvälisillä vesialueilla kohtaavat haaksirikot ja vaurioitumiset sekä vaaratilanteet tutkii Onnettomuustutkintakeskus. Mikäli kyseessä on vieraan valtion lipun alla purjehtiva alus, tai haaksirikko tapahtuu vieraan valtion aluevesillä, Onnettomuustutkintakeskus tutkii tapahtuman yhteistyössä paikallisten viranomaisten kanssa.

Yhteishaveri

Yhteishaveri eli yhteinen haveri tarkoittaa tietoista taloudellista uhrausta suuremman kokonaisuuden pelastamiseksi. Sellainen tilanne voi synty kun osa lastista joudutaan heittämään mereen, jotta muu lasti, rahti ja alus pelastuisivat.

Etymologia

Haaksi on vanha, suomalais-ugrilaisissa kielissä omaperäinen sana laivalle. Eräissä sukukielissä sen vastineet merkitsevät ruukkua tai astiaa. Haaksirikko tarkoittaa siis haahden eli aluksen rikkoutumista. Nykysuomen sanakirja kertoo sanaa haaksi merkityksessä alus, laiva, pursi, vene käytettävän varsinkin runokielessä.

Haaveri ja haveri

Haveri on lainaa ruotsin haaksirikkoa tarkoittavasta sanasta haveri. Nykysuomen sanakirjan mukaan haveri on merivahinko, jota teos pitää haveria parempana ilmauksena. Kuvakielessä onnettomuus, vahinko.
Sana haaveri on Nykysuomen sanakirjan mukaan arkityylinen ilmaus sanalle haaksirikko. Kuvakielessä onnettomuudesta.
Mygeeto

Mygeeto on fiktiivinen planeetta Star Wars -universumissa, episodi III:ssa eli Sithin kostossa. Mygeeto on luminen planeetta, mikäli elokuvasta voi jotain päätellä. Mygeetolla on eräänlaisia voimakiteitä, joita Galaktisen tasavallan kansleri Palpatine haluaa. Episodissa hän lähettää jedimestari Ki-Adi Mundin hakemaan sellaisia. Kansleri ei kerro sitä, mutta hän tarvitsee voimakiteitä Kuolemantähteä varten. 
Tasavaltaa vastaan kapinoiva Separatistiliitto pitää Mygeetoa hallussaan ja Tasavallan ja separatistien välillä käydään Mygeeton taistelu, jossa Ki-Adi Mundi surmataan Palpatinen annettua Käsky 66:n
Mygeeto on myös kenttänä pelissä Star wars Battlefront II.
Vapaa Aceh -liike

Vapaa Aceh -liike ja Exxon Mobil

Vapaa Aceh -liike väittää, että Indonesian keskushallinto hyödyntää Acehin öljy- ja kaasuvaroja palauttamatta siitä kohtuullista osaa paikallisille. Tämä on johtanut vuodesta 1977 jatkuneen aseellisen konfliktin aikana myös siihen, että itsenäisyysliike on hyökännyt suoraan Exxon Mobilin henkilökuntaa ja laitoksia vastaan.
Toisaalta Exxon Mobil on tukenut Indonesian hallitusta sen järjestäessä yleistä järjestystä ja turvallisuutta Acehissa, mikä on tulkittu itsenäisyysliikkeen puolelta osallistukseksi Indonesian poliittiseen päätöksentekoon Acehia koskien.
Vapaa Aceh -liikkeen tarkoituksena on vaikeuttaa maakaasun ja öljyn hyödyntämistä siinä määrin, että Exxon Mobilin ja sen Indonesian valtion kanssa perustaman yhteisyrityksen toiminta Acehissa vaikeutuu.
Indonesiassa toimii tytäryhtiö Exxon Mobil Indonesia, jonka Exxon Mobil omistaa täysin. Indonesian valtion öljy- ja kaasuyhtiö Pertamina omistaa 55 %, Exxon Mobil 35 % ja  Japan Indonesia LNG Company Ltd. 10 % Pt Arunista, mikä ylläpitää itsenäisyysliikkeen suoran toiminnan kohteeksi joutunutta maakaasun nesteyttämislaitosta Arunissa.
Vuonna 2001 Exxon Mobil haastettiin oikeuteen Indonesian armeijan ja muiden viranomaisten epäiltyjen ihmisoikeusloukkauksien tukemisesta taloudellisesti.
Janne Mellin

Janne Mellin on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on julkaissut kaksi albumia, Kuningas vuonna 2004 ja Huominen on huono paikka vuonna 2008. Ennen soolouraansa hän kuului 1990-luvun alussa vaikuttaneeseen Mental Penalty -yhtyeeseen. Nykyisin hän toimii peruskoulun ala-asteen rehtorina Vaunukankaan ja Nahkelan kouluissa.
Tuula Hällström

Tuula Hällström (s. 1978) on suomalainen pianisti.
Hällström on erikoistunut lied- ja kamarimusiikkiin. Hän voitti Pieksämäellä järjestettävän, Suomen ainoan lied-pianistikilpailun kesällä 1999. Viulisti Anna Kahanpään kanssa hän voitti kamarimusiikkikilpailu Juvenalian vuonna 1995 ja selviytyi Kuhmon kansainvälisen duokilpailun finaaliin vuonna 1998. Soolopianistina hän on saavuttanut toisen sijan Ilmari Hannikainen -pianokilpailussa vuonna 1996, ja hänet palkittiin myös Helmi Vesa -kilpailussa tammikuussa 1999.
Opintonsa Hällström aloitti Länsi-Helsingin Musiikkiopistossa opettajanaan mm. Collin Hansen, jonka kanssa yhteistyö jatkui myös Sibelius-Akatemiassa. Keväällä 2003 hän suoritti pianodiplominsa erinomaisin arvosanoin opettajanaan professori Erik T. Tawaststjerna. Mestarikursseilla Hällströmin opettajina ovat olleet mm. Konstantin Bogino ja Ralf Gothóni, ja lied-musiikkia hän on opiskellut Collin Hansenin lisäksi mm. Gustav Djupsjöbackan, Ilmo Rannan ja Eero Heinosen johdolla.
Tuula Hällström on esiintynyt Suomessa mm. Naantalin Musiikkijuhlilla, Tuusulanjärven Kamarimusiikissa, Joutsenon Taidekesässä, Kangasniemen Musiikkiviikoilla, Mäntän Musiikkijuhlilla ja Savonlinnan Oopperajuhlilla. Kotimaan lisäksi hän on konsertoinut myös mm. Ruotsissa, Virossa, Puolassa, Britanniassa, Unkarissa ja USA:ssa.
Tuula Hällströmin puoliso oli päätoimittaja Jarmo Papinniemi.
Emanuel Granberg

Emanuel Granberg (vuoteen 1773 Gumse, 18. helmikuuta 1754 Vihanti – 1. elokuuta 1797 Oulu) oli suomalainen taidemaalari, erityisesti kirkkomaalari.
Granbergin isä oli Vihannin ensimmäinen kappalainen Michael Gumse. Granberg otti käyttöön äidinäitinsä sukunimen.
Granbergin teoksia on Kansallismuseossa. Hän on maalannut seuraavien kirkkojen maalaukset: Muhos 1773–1774, joka oli Emanuel Granbergin ensimmäinen suuri tilaustyö, Oulunsalo, Raahe, Vihanti 1787 ja Sotkamo 1787. Paltaniemen kuvakirkossa on hänen maalauksiaan, jotka on aiemmin kirjattu Mikael Toppeliuksen nimiin. Ne ovat kuitenkin osin tuhoutuneet ja menneet restauroinneissa pilalle.
Granbergin elämänvaiheita on Vihannin seurakunnan pyynnöstä tutkinut Paula Mäkelä. Granbergin maalauksista on Oulun taidemuseossa 46 lainattavaa diaa.
Mack David

Mack David (5. heinäkuuta 1912 New York – 30. joulukuuta 1993 Rancho Mirage) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti elokuviin ja televisioon tekemistään kappaleista. David oli kahdeksan kertaa ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hän työskenteli urallaan muun muassa Jerry Livingstonin, Burt Bacharachin ja Henry Mancinin kanssa.

Elämä ja ura

Mack David halusi nuorena lakimieheksi ja opiskelikin lakia Cornellin yliopistossa ja St. John’s Universityssä New Yorkissa. Hän neuvoi nuorempaa veljeään, sanoittaja Hal Davidia, hylkäämään musiikkiuran ja hankkimaan vakaamman ammatin. Veli kuitenkin pysyi päätöksessään ansaita elantonsa musiikilla. Hän tuli myöhemmin kuuluisaksi erityisesti Burt Bacharachin sanoittajana ja voitti muun muassa Oscar-palkinnon kappaleella ”Raindrops Keep Fallin’ on My Head”. 1920-luvun lopulle tultaessa myös Mack vaihtoi lakitieteen opiskelemisen lauluntekijän uraan.
David oli pääasiassa sanoittaja, mutta toisinaan myös sävelsi kappaleita. Hänen merkittävimmäksi yhteistyökumppanikseen tuli säveltäjä Jerry Livingston. Yli 50-vuotisen uransa aikana hän ehti työskennellä myös lukuisien muiden säveltäjien, mukaan lukien Al Hoffmanin, Alex Kramerin, Count Basien, Jimmy Van Heusenin, Johnny Greenin, Burt Bacharachin ja Henry Mancinin, kanssa.
Vuonna 1948 David muutti Kaliforniaan ja alkoi tehdä aktiivisesti musiikkia elokuviin ja televisioon. Hänen elokuvatuotantoonsa kuuluvat Walt Disneyn Tuhkimo sekä Dean Martinin ja Jerry Lewisin komediat Armeijan monnit, Laivaston monnit ja Laskuvarjomonnit. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi yhteensä kahdeksan kertaa kappaleilla ”Bibbidy Bobbidi Boo”, ”The Hanging Tree”, ”Bachelor in Paradise”, ”Walk on the Wild Side”, ”It's a Mad, Mad, Mad, Mad World”, ”Hush, Hush, Sweet Charlotte”, ”The Ballad of Cat Ballou” ja ”My Wishing Doll”.
David kirjoitti englanninkieliset sanat Édith Piafin hittiin ”La Vie en rose” vuonna 1950. Samana vuonna hän käänsi englanniksi myös toisen Louiguyn sävellyksen, ”Cherry Pink and Apple Blossom White”. Hänen muihin tunnettuihin kappaleihinsa kuuluvat vuoden 1939 ”Moon Love”, Duke Ellingtonin kanssa kirjoitettu ”I’m Just a Lucky So-and-So” ja countryduo The Juddsin vuonna 1990 hitiksi nostama ”Born to Be Blue”. Monissa suosituissa televisio-ohjelmissa on käytetty Davidin kirjoittamaa tunnusmusiikkia. Näihin kuuluvat Kasper, kiltti kummitus, 77 Sunset Strip, Hawaiian Eye, Bourbon Street Beat ja Surfside 6.
Mack David kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Rancho Miragessa, Kaliforniassa, vuonna 1993 kärsittyään vuosia sydänvaivoista. Hänellä ja hänen vaimollaan Beatricella oli yksi poika ja yksi tytär.
Kannabisleivonnainen

Kannabisleivonnainen on leivonnainen, jonka valmistamiseen on käytetty jotain kannabistuotetta. Syötynä kannabiksen vaikutusaika on pitkäkestoisempi kuin poltettuna ja se alkaa vaikuttaa hitaammin, koska kannabiksen vaikuttavan yhdisteen tetrahydrokannabinolin (THC) imeytyminen ruuansulastuselimistössä kestää jonkin aikaa. Kannabispäihtymys kestää 6–8 tuntia, jos se on saatu syömällä eli kaksi kertaa kauemmin kuin siinä tapauksessa, että päihtymys johtuu kannabiksen polttamisesta.
Koska syötynä THC:n täytyy kulkeutua ruuansulastuselimistön läpi päästääkseen verenkiertoon, paljon suurempi osa siitä metabolisoituu aktiiviseksi aineenvaihduntatuotteeksi 11-hydroksi-THC:ksi kuin poltettaessa. 11-hydroksi-THC on noin 20 % THC:tä voimakkaampaa ja läpäisee veri-aivoesteen nopeammin.
Kannabisleivonnaisia voi valmistaa itse tai ostaa esimerkiksi kannabistuotteita myyvistä kahviloista maissa, joissa kannabiksen myyminen on sallittua. Kannabista lisätään yleensä voihin, koska sen vaikuttavat aineet, kannabinoidit, ovat rasvaliukoisia. Voita kuumennetaan pannulla tai kattilassa, ja sitä käytetään aineksena leivonnaisten valmistuksen yhteydessä.
Kannabisleivonnaisille on monia nimityksiä, joista yleisin lienee space cake eli avaruuskakku. Muita syötäviä/juotavia kannabistuotteita on mm. bhang ja green dragon.
Niilo Honkala

Niilo Mikael Honkala (3. lokakuuta 1906 Jokioinen – 12. tammikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1958.
Honkala kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1928. Filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi hän valmistui vuonna 1935. Hän työskenteli muun muassa Turun kaupungilla ja Yksityisoppikoulujen liitossa, minkä lisäksi hän oli Kokoomuksen puoluesihteeri vuosina 1946-1957 ja Nykypäivä-lehden päätoimittaja vuosina 1955-1962. Kunnallispoliitikassa hän oli mukana Turussa ollen jäsenenä kaupunginvaltuustossa. Honkala oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1956 vaaleissa.
Honkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Nikolai Rautell ja Ida Vilhelmina Pyhkö. Honkala oli naimisissa Vuokko Mirjam Mikolan kanssa vuodesta 1938 lähtien.
Kim Ok

Kim Ok (kor. 김옥; s. 1964) on Pohjois-Korean entisen johtaja Kim Jong-ilin leski ja Kim Jong-unin äitipuoli. Hän oli diktaattorin neljäs vaimo.
Kim Ok on muusikko, joka opiskeli pianonsoittoa Pjongjangin musiikin ja tanssin yliopistossa. Hän toimi Kim Jong-ilin sihteerinä 1980-luvun alussa ja avioitui tämän kanssa myöhemmin. Ko Young-heen kuoltua 2004 Kim Okista tuli maansa de facto ensimmäinen nainen. Vuonna 2006 hän oli miehensä mukana tämän Kiinan-matkalla ja tapasi Hu Jintaon. Vuonna 2012 hän ilmeisesti matkusti Berliiniin lääketieteellistä hoitoa varten.
Dariusz Dudka

Ura

Dudka kuului kaudella 1999–2000 Celuloza Kostrzynin joukkueeseen, mutta ei pelannut yhtään ottelua. Ammattilaisuransa hän aloitti varsinaisesti KS Amica Wronkissa, jossa pelasi 93 ottelua tekemättä yhtään maalia. Vuosina 2005–2008 Dudka pelasi Wisła Krakovassa, jossa voitti Puolan mestaruuden 2005. Wisła Krakovasta Dudka siirtyi Ranskan liigan AJ Auxerreen. Sen jälkeen hän on pelannut myös espanjalaisseura Levantessa.
Puolan maajoukkueessa Dudka debytoi vuonna 2004. Sen jälkeen hän nousi maansa kärjen tuntumaan ja oli mukana MM-kisoissa 2006, missä hän pääsi vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. EM-kilpailuissa 2008 hän pelasi täyden ajan Puolan kaikissa kolmessa ottelussa.