google/wiki40b huggingface dataset:
Pyhän Katariinan kirkko (Turku)

Historia

Kaarinan (Nummen) seurakunnan kirkkoherra mainitaan ensimmäisen kerran 1309 luvulla ja itse kirkko vuonna 1396. Nykyistä kivistä kirkkoa edelsi luultavasti puinen kirkkorakennus jonka vihkivät käyttöön Turun piispa Hemming ja Växjön piispa Tuomas 23. tammikuuta 1351. Kirkon vanhin osa on sakaristo jonka etelänpuoleiseen kylkeen rakennettiin kaksilaivainen kirkkosali. Kaksilaivaisuus viittaa siihen, että kirkko olisi rakennettu kivestä jo 1300-luvulla, samaten kuin kiviaineksen vaakasuora ja tasainen limitys ja päätykoristeiden puute. Vuonna 1396 vitaaliveljeksiksi kutsutut saksalaiset merirosvot ryöstivät ja polttivat vanhan kirkon. Uuden kirkkorakennuksen rakennustyöt käynnistyivät 1400-luvun alkupuolella. Tällöin kirkon rakenne muutettiin kolmilaivaiseksi. 
Aikaisemmin kirkko sijaitsi Kaarinan kunnan alueella ja oli nimeltään Kaarinan kirkko. Vuonna 1939 kirkon ympärillä oleva Nummen alue liitettiin Turkuun, minkä jälkeen Kaarinan seurakunta ulottui sekä Turun että Kaarinan alueille. Vuonna 1991 Kaarinan puoleiset osat seurakuntaa irrotettiin omaksi seurakunnaksi kunnanrajaa pitkin. Sekaannusten välttämiseksi Turun kaupungin puolelle jäänyt osa seurakuntaa sai uuden nimen Turun Katariinanseurakunta ja kirkon nimeksi tuli Pyhän Katariinan kirkko. Kirkko on nimetty Katariina Aleksandrialaisen mukaan vuonna 1991. Pyhä Katariina Aleksandrialainen esiintyy kirkon yhteydessä ensimmäisen kerran 1309 sinetissä, jolla Nummen kirkkoherra Jaakob vahvisti tuolloin tapahtuneen piispanvaalin. Kaarinan kaupungin (silloin vielä kunnan) alueella oleva seurakunta on nimeltään Kaarinan seurakunta, ja Hovirinnan seurakuntakeskuksesta tuli uusi Kaarinan kirkko.
Pyhän Katariinan kirkko on nykyään toinen Turun Katariinanseurakunnan kahdesta kirkosta – toinen on Varissuon kirkko.

Rakenne, sisustus ja esineistö

Kirkko sai vuonna 2000 lasiteoksen, alttarireliefin Lempeä Maria, jonka on tehnyt tunnettu lasimaalausten tekijä, turkulainen taiteilija Hannu Konola.

Kulttuuriympäristö

Museovirasto on määritellyt Pyhän Katariinan kirkon ympäristöineen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Kirkkoympäristöön kuuluvat kirkkotarha kolmine hautakappeleineen, kellotapuli vuodelta 1826, kirkkotori, kirkkoaitat ja alkuperäisillä paikoillaan säilyneet Kaarinan Nummen kylän kantatalot Pappila, Kuikkula, Kylä ja Simola, joiden rakennuskanta on pääosin 1700–1800-luvuilta.
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri

Pääsihteerin rooli

YK:n pääsihteerin rooli on merkittävä  YK:n toiminnassa ja kansainvälisten kysymysten ratkaisijana.
Pääsihteerin rooli on olla  osana kansainvälistä yhteisöä ja   muistuttaa  jäsenvaltioita niiden kansainvälisistä velvollisuuksista maailmanpolitiikassa.  
Pääsihteerin työhön kuuluu kaikkien YK:n päättävien elinten toiminnan saattaminen sopusuhtaiseen yhteistoimintaan,  paitsi Kansainvälisen tuomioistuimen, jonka toiminta ei kuulu pääsihteerin alaisuuteen.
Pääsihteerin kansainvälisiin tehtäviin kuuluu maailmanrauhaa ja turvallisuutta uhkaavien uhkien tuominen YK:n turvallisuusneuvoston tietoisuuteen.
Pääsihteeri voi myös itse käyttää omaa kansainvälistä vaikutusvaltaansa jäsenmaiden välisissä kiistoissa ja osallistua kriisitilanteiden selvittämiseen henkilökohtaisesti tai nimittää ulkopuolisen erityisedustajan niitä hoitamaan, YK:n turvallisuusneuvoston siunauksella. 
Vaikka pääsihteerin rooli yksi maailman merkittävimmistä  koko laajalla kansainvälisellä areenalla, on hänen toimintansa silti hyvin rajallista, sillä hänen työnsä ja asemansa perustuvat luottamukseen, ja hänen mahdollisesta jatkosta vastaavat yhdessä YK:n yleiskokous ja turvallisuusneuvosto, jotka voivat esittää pääsihteerille epäluottamuslauseen, mikäli ne ovat tyytymättömiä pääsihteerin toimintaan. 
Pääsihteerin hallinnollisiin vastuualueisiin kuuluu myös olla mukana laatimassa kahdeksi vuodeksi YK:n budjettiesityksiä, joita YK:n sihteeristö laatii valmiiksi pääsihteerille, jonka tehtävänä on esittää ne yleiskokoukselle, joka hylkää tai hyväksyy ne.
Pääsihteerin vastuulla on myös kansainvälisten sopimusten tallentaminen ja kunkin YK:n jäsenmaiden tiedonantojen rekisteröinti ja niiden julkistaminen.
Min-kiina

Min-kiina (yksinkertaistetut merkit: 闽语; perinteiset merkit: 閩語; pinyin: Mǐn yǔ, Pe̍h-oē-jī: Bân gú) on yleisnimitys muun muassa Kaakkois-Kiinassa Fujianissa ja Taiwanissa puhutuille kiinan murteille. Min-kielten puhujia on yli 70 miljoonaa. Min-kiina jaetaan minnaniin (eteläinen min), minbeihin (pohjoinen min), mindongiin (itäinen min) ja muihin alaryhmiin, joiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Min-kielten puhujat ja mandariinikiinan puhujat eivät myöskään ymmärrä toisiaan, mutta min-kielet käyttävät mandariinin kanssa samaa kirjoitusjärjestelmää. Taiwanissa käytetään myös lähetyssaarnaajien saarelle 1800-luvulla tuomaa Pe̍h-oē-jī-romanisaatiota.
Oskari Lehtonen (pikajuoksija)

Oskari Lehtonen (s. 14. kesäkuuta 1997) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Nurmijärven Yleisurheilua. Lehtosen valmentajana toimii Vesa Sjöstedt. Hänen ennätyksensä sadalla metrillä on 10,53 s ja kahdella sadalla metrillä 20,83 s.
Lehtonen kuului Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kuudenneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän juoksi toisen osuuden Suomen saadessa pikaviestissä pronssia ajalla 39,70. Lisäksi hän eteni 200 metrillä välieriin. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän juoksi kolmannen osuuden Suomen pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi Suomen ennätys -ajalla 38,92. Joukkue oli parantanut maan ennätyksen jo alkuerissä aikaan 39,11. Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän selviytyi 200 metrillä välieriin.
Lehtonen voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Jyväskylässä 2018. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 200 metrillä 2019.
Roscoe Arbuckle

Varhainen elämä ja ura

Roscoe Arbuckle syntyi Smith Centerissä, Kansasissa William Goodrich ja Mollie Arbucklelle. Kuten useimmat 1900-luvun alun koomikot, myös Arbcukle esiintyi nuorena vaudeville-lavoilla. Vuonna 1909 hän aloitti uransa Selig Polyscope Companyssa ja jatkoi yhtiön elokuvien parissa vuoteen 1913 asti. Tämän jälkeen hän siirtyi Universal Picturesiin ja alkoi esiintyä Mack Sennettin ohjaamissa Keystone Kops -komedioissa.
Arbuckle ei pitänyt liikanimestään "Fatty", jonka hän sai ruumiinrakenteensa vuoksi. Koostaan huolimatta Arbuckle esiintyi usein vauhdikkaissa komedioissa, joissa oli useita takaa-ajokohtauksia. Näyttelemisen lisäksi Arbuckle myös ohjasi joitakin elokuvia, esimerkiksi lyhytelokuvan The Butcher Boyn vuonna 1917. Yhteen rooliin Arbuckle valitsi Buster Keatonin, jolla ei ollut aikaisempaa elokuvakokemusta. Elokuvan myötä Arbuckle ja Keaton ystävystyivät ja tekivät vielä kolmetoista lyhytelokuvaa yhdessä vuosien 1917–1921 aikana.

Yksityiselämä

Roscoe Arbuckle oli naimisissa kolme kertaa. Hän meni naimisiin Araminta Estelle Durfeen (1889–1975) kanssa 6. elokuuta 1908. Durfee näytteli miehensä rinnalla monissa varhaisissa komediaelokuvissa nimellä Minta Durfee. Arbucklen ja Durfeen avioliitto purkautui vuonna 1925. Hän meni samana vuonna naimisiin Doris Deanen kanssa ja liitto kesti vuoteen 1928 asti. Kolmannen avioliiton hän solmi Addie McPhailin kanssa vuonna 1932 ja liitto kesti Arbucklen kuolemaan asti.

Skandaali

Arbuckle matkusti kahden ystävänsä, elokuvaohjaajien Lowell Shermanin ja Fred Fischbachin, kanssa San Franciscoon 3. syyskuuta 1921. He majoittuivat St. Francis Hoteliin tarkoituksenaan pitää juhlat. Juhlien aikana kutsuvieraana ollut näyttelijä Virginia Rappe sairastui vakavasti, mutta Rappen oireiden katsottiin johtuvan alkoholista.
Rappe kuitenkin menehtyi kolme päivää myöhemmin revenneen virtsarakon aiheuttamaan vatsakalvontulehdukseen. Juhlaseurueeseen kuulunut Maude Delmont väitti Rappen vammojen syntyneen Arbucklen tekemän raiskauksen seurauksena. Arbuckle kiisti syytteet.
Arbucklen oikeudenkäynnistä muodostui suuri mediatapahtuma ja William Randolph Hearstin omistamissa sanomalehdissä Arbucklesta kirjoitettiin syyttävään sävyyn, ja Paramount Pictures kielsi hänen näyttelijäkollegoitaan puhumasta Arbucklesta julkisesti. Buster Keaton kuitenkin puolusti ystäväänsä todeten hänen olevan lempeimpiä ihmisiä, joita on tavannut. Eräät ryhmittymät vaativat Arbucklelle kuolemantuomiota, mutta oikeuslaitos totesi hänet syyttömäksi kolmannessa oikeudenkäynnissä. 
Arbuckle yritti palata elokuvien pariin skandaalin jälkeen, mutta hänen elokuviaan laitettiin esityskieltoon, ja Arbuckle sortui alkoholismiin. Keaton yritti auttaa ystäväänsä tarjoamalla töitä omien elokuviensa parissa, ja Arbuckle ohjasi myös salanimellä William Goodrich muutamia lyhytelokuvia.
Roscoe Arbuckle kuoli vuonna 1933 sydäninfarktiin.
Ed O’Kelley

Edward Capehart ”Ed” O’Kelley (1858 – 13. tammikuuta 1904) tunnetaan siitä, että hän tappoi Robert Fordin – joka puolestaan oli ampunut kuuluisan lainsuojattoman Jesse Jamesin. Kirjailija Judith Ries on kirjoittanut O’Kelleystä kirjan Ed O’Kelley: The Man Who Killed Jesse James’ Murderer (1994).

Robert Fordin murha

Robert Ford ampui Jesse Jamesin palkkiorahojen vuoksi Missourissa vuonna 1882, ja O’Kelley vannoi kostavansa ystävänsä kuoleman. Ford joutui jättämään Missourin yleisen mielipiteen vuoksi. O’Kelley jäljitti tämän kymmenen vuotta myöhemmin Creeden pikkukaupungista Coloradosta. Ford oli tuolloin avaamassa telttasaluunaa hopeankaivajien asuttamaan pikkukaupunkiin. Ford oli huolestunut O’Kelleyn aiemmista uhkailuista ja syytti tätä kultaisen sormuksensa varastamisesta. Viranomaiset eivät kuitenkaan pidättäneet O’Kelleytä varkaudesta, kuten Ford oli odottanut. 
Aiheettomista syytöksistä raivostuneena O’Kelley poistui saluunasta, mutta palasi takaisin haulikon kanssa. Nähdessään haulikon Ford yritti paeta, mutta O’Kelley ampui molemmat piiput tyhjiksi ja Ford sai surmansa. Välikohtaus tapahtui 8. kesäkuuta 1892. Myöhemmin O’Kelley tuomittiin elinkautiseen Coloradon rangaistuslaitoksessa toisen asteen murhasta. Monet osavaltion asukkaat kirjoittivat nimensä anomukseen O’Kelleyn vapauttamiseksi ja lokakuussa 1902 Coloradon kuvernööri armahti hänet. 
Vuonna 1904 O’Kelley joutui Oklahoma Cityn kadulla riitaan paikallisen poliisin kanssa. Useita minuutteja kestäneen tappelun seurauksena lainvalvoja ampui O’Kelleytä kuolettavasti.
Telibussi

Telibussi on jäykkäkorinen, kolmiakselinen linja-auto. Takaosan teli mahdollistaa suuremman kantavuuden, ja siksi telibussit ovat tavallisia kaksiakselisia busseja pitempiä, ja niiden matkustajakapasiteetti on suurempi. Telibusseissa on 49–55 istumapaikkaa ja niitä käytetään suurimpien kaupunkien paikallis- ja lähiliikenteessä. Suomessa telibussin enimmäispituus on 15 metriä. Pääkaupunkiseudulle ensimmäiset telibussit hankittiin vuonna 1996 samaan aikaan ensimmäisten matalien nivelbussien kanssa. Telibusseissa voi olla joko jäykkä, itseohjaava tai ohjaava teli.
Eero Broman

Eero Väinö Broman (s. 15. maaliskuuta 1963 Helsinki) on suomalainen yrittäjä. Hän on Broman Groupin varatoimitusjohtaja (1995–) ja hallituksen puheenjohtaja (2013–) sekä konserniin kuuluvan Motonetin toimitusjohtaja vuodesta 2007.

Elämä ja ura

Broman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja kauppatieteen maisteriksi 1987. Hän oli Broman Groupin hallintojohtaja 1986–1995 ja Laakerikulma Oy:n toimitusjohtaja 2002–2007.
Bromanin isä on Väinö H. Broman. Hän on äitinsä Riitta Reenpään kautta Reenpään sukua ja isänsä äidin puolelta Cederbergin sukua. Hänen veljensä Harri Broman toimii Broman Groupin ja Varaosamaailman toimitusjohtajana.
Eero Broman on isänsä tavoin karjalaisen kulttuurin tukija ja on toiminut Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallituksessa 2000-luvulta lähtien. Hän on ollut Otava Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2007.
Nuorena Broman oli SM-tason korkeushyppääjä ja saavutti Lahden Kalevan kisoissa 1985 jaetun pronssimitalin tuloksella 214. Hänen uransa ajoittui 1980-luvun alusta vuoteen 1987. Hänen ennätyksensä on 216 cm vuodelta 1986. Urallaan hän edusti Joensuun Katajaa. Broman on toiminut Joensuun Katajan johtokunnassa (2002–) ja puheenjohtajana (2002–2004) sekä Suomen Urheiluliiton johtokunnassa (2006–2009).
Kultajousi

Kultajousi on kello- ja korualan vähittäiskauppaketju. Konserniin kuuluu lähes 250 kello- ja kulta- ja korualan vähittäismyymälää, jotka palvelevat noin 100 paikkakunnalla Suomessa ja Ruotsissa.
Konserniin kuuluvat Westerback- ja Kultajousi-myymälät Suomessa, sekä Guldfynd, Hallbergs Guld ja Albrekts Guld-myymälät Ruotsissa. Yhtiön vakavaraisuuden osoituksena se on palkittu Suomen Vahvimmat- ja Menestyjä-sertifikaatein 2013.
Pääomasijoitusyhtiö Capman hankki Kultajousen omistukseensa 2001 ja myi sen vuonna 2006 ruotsalaiselle Iduna Groupille.
Hormoonit valloillaan

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva tyrmättiin tylysti: ”Suhteellisuustaju ja aistikkuus on tästä filmistä ja sen huumorista tipotiessään.” (Juha Nevalainen, Ilta-Sanomat), joskin joku pehmeämpikin arvio tuli: ”Filmin suorastaan epäsuomalaisen luistava kerronta tempaa mukaansa kriitillisemmänkin katsojan.” (Kauko Peltola, Satakunnan Kansa).
Myöhemmin 2000-luvulla Pertti Avola (Helsingin Sanomat) on luonnehtinut elokuvaa kreisikomediaksi ja siinä suhteessa lajissaan oudoksi tapaukseksi ja kiinnostavaksi kokeiluksi, mutta pitää sitä amerikkalaisiin esikuviin verrattuna toivottomana.
Kuuvan kanava

Kuuvan kanava on Inarijärven koillisosassa Pisterniemessä, Partakosta itään Vasikkaselän ja Suolisvuonon välillä sijaitseva kanava. Se on Suomen pohjoisin kanava. Tämän noin 200 metriä pitkän ja vähintään neljä metriä leveän kanavan kaivoi yksistään lapiolla inarilainen Matti Kuuva 1900-luvun alussa. Kanava on kaksiosainen, sillä kannaksen keskellä on pitkähkö lampi, jonka molemmista päistä kanava jatkuu.  Kanavan kaivutyöhön meni aikaa noin kymmenen vuotta, ja Kuuva ryhtyi urakkaansa, koska kanava lyhensi valmistuttuaan hänen venematkaansa 30 kilometrillä. Myöhemmin Kuuva hankki tuloja keräämällä maksuja kanavan muilta käyttäjiltä.
Nykyisin kanava on edelleen päivittäisessä käytössä ja ajettavissa läpi moottoriveneelläkin. Kanavan kunnostamista on harkittu.
Orimattilan keskustaajama

Orimattilan keskustaajama (myös Orimattilan kirkonkylä) muodostaa vuonna 1992 kaupungiksi muuttuneen Orimattilan kuntakeskuksen, jossa sijaitsevat kaupungintalo, Orimattilan kirkko, Orimattilan kirjasto sekä S-market ja K-Supermarket. Keskustaajamassa on ollut teollisuutta, Orimattilan villatehdas, joka lopetti toimintansa 2005  ja joka nykyään on ravintola, kynttiläpaja ja tanssipaikka. Ennen itsenäistymistään omaksi seurakunnaksi Orimattila oli Hollolan evankelis-luterilaisen seurakunnan kappeliseurakunta.
Aikaisemmin Suomen evankelis-luterilaiset seurakunnat hoitivat maaseudulla myös kunnan maalliset tehtävät, vasta vuoden 1865 kunnallisasetus määräsi, että perustetaan erilliset maalaiskunnat.
Keskustassa sijaitsee Orimattilan kirkonmäki, joka vuonna 1993 määriteltiin valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi ja on mukana myös saman inventoinnin päivitetyssä versiossa vuodelta 2009.
Orimattilan kirkonkylän kansakoulu perustettiin 1868, samana vuonna kuin Vähä-Mallusjoen Järvikylän kansakoulu. Orimattilan ensimmäinen kansakoulu, Koskusten kansakoulu, perustettiin 1867 Kuivannolle.
Box Delivery

Box Delivery on norjalainen Norjan valtion omistuksessa oleva lähettipalveluja tarjoava yritys. Se on Norjan postin tytäryhtiö, ja pohjoismaiden suurin. Box Delivery toimii Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa. Suomessa Box Delivery on ostanut Jw-Lähetit ja Fillarilähetit. Box Delivery toimittaa kaikkea kirjekuorista massiivisiin lavoihin. Suomessa Box Delivery on toiminut vuodesta 2005 lähtien.
Bernard and the Genie

Bernard and the Genie on vuonna 1991 kuvattu televisioelokuva, joka perustuu Tuhannen ja yhden yön tarinoihin. Elokuvan pääosia esittävät Lenny Henry, John Gabriel, Alan Cumming, Rowan Atkinson, Denis Lill, Angela Clarke ja Marcia Ashton. Elokuvassa ilkeä velho vangitsee hengen lamppuun, jonka eräs taidekauppias löytää 2000 vuotta myöhemmin. Henki lupaa toteuttaa miehen toiveet, jonka seurauksena hän joutuu ongelmiin. Elokuvan on ohjannut Paul Weiland.
Montenegron jalkapallomaajoukkue

Historia

Montenegron jalkapalloliitto sai Euroopan jalkapalloliiton ja Kansainvälisen jalkapalloliiton jäsenyyden vuonna 2007. Ensimmäisen maaottelunsa Montenegro pelasi 2007 Unkaria vastaan Podgoricassa ja voitti 2–1 maalintekijöinään Mirko Vučinić ja Igor Burzanović.
Jalkapallon maailmanmestaruusotteluissa 2010 Montenegro pelasi Euroopan lohkossa 8, johon sen lisäksi kuuluivat Italia, Bulgaria, Irlanti, Kypros ja Georgia. Montenegro voitti kymmenestä ottelustaan yhden ja pelasi kuusi tasan, ja sijoittui lohkon viidenneksi.
Vuoden 2012 euroopanmestaruuskilpailuihin Montenegro karsii lohkossa G Englannin, Sveitsin, Bulgarian ja Walesin kanssa. Joukkue aloitti karsinnat voitolla Walesista, Bulgariasta ja Sveitsistä sekä tasapelillä Englannista, ja nousi syys–lokakuussa 2010 FIFA-rankingissa 47 sijaa 26:ksi.
Ruuvijarru

Ruuvijarru on  rautatiekalustossa käytetty jarrutyyppi. Ruuvijarru toimii erilliseen telineeseen asennetun välityskoneiston avulla. Koneisto vaikuttaa kalustotyypistä riippuen 2 – 4 akseliin.  
Ruuvijarrua käytetään nykyisin varsinaisena käyttöjarruna vain kapearaiteisilla museoradoilla, tavallisessa rautatieliikenteessä sen on syrjäyttänyt paineilmatoiminen jarru. Ruuvijarru vaatii yleensä erillisen käyttäjän, jollaisena museoliikenteessä toimii jarrumies.  
Normaali- ja leveäraideradoilla ruuvijarrua käytetään kaluston seisontajarruna niin vetureissa kuin vaunuissakin.
Spreuerhofstraße

Spreuerhofstraße on maailman kapein katu. Se sijaitsee Saksassa Reutlingenin kaupungissa. Kadun leveys vaihtelee 31 ja 50 senttimetrin välillä. Pituutta Spreuerhofstraßessa on noin 50 metriä.
Katu muodostui vuonna 1727, kun kaupunkia rakennettiin uudelleen sen edellisenä vuonna tuhonneen tulipalon jäljiltä.
Ossi-Ensio Korvuo

Ossi-Ensio Korvuo (1962–2004) oli suomussalmelainen viljelijä, joka tuli kotipaikkakunnallaan tunnetuksi luomuviljelyn uranuurtajana. Hän oli ahkera lehtikirjoittaja ja tunnettiin myös lahjakkaana puhutun kielen käyttäjänä.
Korvuo harrasti muun muassa valokuvausta ja musiikkia sekä sävelsi myös omia kappaleita. 
Ohjaaja Rauni Mollberg löysi Korvuon kainuulaisen sotamiehen Määtän rooliin elokuvaan Tuntematon sotilas. Elokuvan teon jälkeen Korvuo perusti perheen ja pariskunnalle syntyi kolme lasta.
Vähä Muuraislampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,2 metriä mpy.
Demodulaatio

Demodulaatio tarkoittaa alkuperäisen signaalin erottamista moduloidusta signaalista. Moduloitu signaali on usein suuritaajuista, esimerkiksi kun alkuperäinen signaali on sekoitettu kantoaaltoon ja se sisältää pienitaajuisemman signaalin (esim. ääniradiolähetys). Demodulaatioon on kehitetty useita menetelmiä, riippuen käytetystä modulaatio-menetelmästä.
Amplitudimoduloitu (AM) signaali voidaan demoduloida (eli ilmaista) käyttämällä verhokäyräilmaisinta (engl. Envelope Detector). Verhokäyräilmaisin on elektroninen piiri, jonka sisääntuloon syötetään amplitudimoduloitu suuritaajuuksinen signaali ja ulostulosta saadaan signaalin verhokäyrä. Verhokäyräilmaisimissa voidaan käyttää puoliaalto- tai kokoaaltotasasuuntaustekniikkaa. Yksinkertainen ilmaisin on diodi, johon perustuivat mm. AM lähetysten alkuaikoina yleiset kidekoneet.
Taajuusmoduloidun (FM) signaalin demodulointiin voidaan käyttää esimerkiksi Foster-Seeley diskriminaattoria, jossa taajuusmuutokset muutetaan amplitudimuutoksiksi.
Vaihemoduloidun (PM) samoin kuin taajuusmoduloidun signaalin demodulointiin käytetään monesti vaihelukittua silmukkaa (Phase Locked Loop, PLL).
Delta-sigma (ΔΣ) moduloidun signaalin demodulaattorina voidaan periaatteessa käyttää yksinkertaista alipäästösuodatinta.
Michael Ryan (jääkiekkoilija)

Ura

Ryan varattiin NHL:ään vuoden 1999 varaustilaisuudessa toisella kierroksella numerolla 32 Dallas Starsiin. Hänet vaihdettiin 10. maaliskuuta 2003 Buffalo Sabresille. Sabres antoi tilalle Stu Barnesin.
Ryan pelasi ennen ammattilaisuraansa USHS:n Boston Collegessa ja NCAA:n Northeastern Universityssä. Viimeisenä kautenaan Northeastern Universityssä hän toimi joukkueen kapteenina ja hänet valittiin NCAA (Hockey East) All-Academic Teamiin. Kaudeksi 2003–2004 Ryan siirtyi NHL-seura Buffalo Sabresin farmijoukkueeseen, AHL:n Rochester Americansiin. Ensimmäiset NHL-ottelunsa hän pelasi kuitenkin vasta kaudella 2006–2007, jolloin hänelle merkittiin 19 ottelussa tehopisteet 3+2=5. Kauden 2007–2008 Ryan vietti kokonaan Sabresissa ja sai 46 ottelussa kasaan tehopisteet 4+4=8. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Sabresista Carolina Hurricanesin organisaatioon. Ryan pelasi Hurricanesissa 18 NHL-ottelua tehoin 0+2=2, mutta vietti valtaosan kaudesta AHL:n Albany River Ratsissa. Kaudella 2009–2010 hänen ainoiksi tilastomerkinnöikseen jäivät River Ratsissa pelatut kolme ottelua.
Ennen kautta 2010–2011 Ryan oli try-outilla NHL-seura Philadelphia Flyersissa, muttei saanut sopimusta. Lokakuussa 2010 hän siirtyi try-outille AHL:n Springfield Falconsiin, jossa pelasi vain marraskuulle asti, jolloin vaihtoi takaisin Philadelphia Flyersin organisaatioon. Ryan ei kuitenkaan pelannut yhtään NHL-ottelua, vaan koko loppukausi kului AHL:n Adirondack Phantomsissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi entiseen seuraansa Buffalo Sabresiin, mutta pelasi koko kauden AHL:n Rochester Americansissa. Otteluja kertyi koko kauden aikana vain kahdeksan runkosarjassa ja yksi pudotuspeleissä. Kaudeksi 2012–2013 Ryan siirtyi SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Voitettuaan Ässissä mestaruuden hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 KHL-joukkue Medveščak Zagrebiin. Kaudeksi 2014–2015 Ryan palasi takaisin Ässiin. Marraskuun puolessa välissä 2015 ilmoitettiin Ryanin purkaneen pelaajasopimuksensa Ässien kesken sopimuskauden koska vammat eivät enää sallisi pelaamista. Ryan kykeni pelaamaan kaksivuotisella sopimuskaudellaan vain 10 peliä, mikä oli puolin ja toisin äärimmäisen kaukana tyydyttävästä ja odotusarvoisesta suorituksesta.
Matti Airaksinen

Matti Airaksinen on suomalainen radiotoimittaja ja DJ. Hän juonsi YleX-kanavalla perjantaisin esitettäviä Disko2000- ja Parasta ennen -ohjelmia. DJ-keikoillaan Airaksinen soittaa lähinnä Parasta ennen -ohjelmasta tuttua 1990-luvun musiikkia. Päivätyökseen Airaksinen opettaa kuvataidetta Vaskivuoren lukiossa Vantaalla.
Chris Witchhunter

Chris Witchhunter (oik. Christian Dudeck, 1965 – 7. syyskuuta 2008) oli saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin alkuperäinen rumpali, jonka Tom Angelripper lopulta erotti yhtyeestä vuonna 1992. 
Witchhunterin on väitetty lähteneen itse Sodomista, mutta asiaa kommentoi Angelripper sekä itse Witchhunter Sodomin Lords of Depravity Part I:n historia-DVD:llä. Hänellä oli aikoinaan oma projekti nimeltään Witchhunter, joka ei koskaan julkaissut albumia.
Erik Gabrielsson

Karl Erik Gabrielsson (13. lokakuuta 1903 Kirkkonummi – 18. heinäkuuta 1965 Kirkkonummi) oli Helsingin poliisimestari ja vuodesta 1944 poliisikomentaja. Hän toimi Liikkuvan poliisin päällikkönä vuonna 1944 ja vt. poliisiylijohtajana 1. tammikuuta 1946 – 31. tammikuuta 1947.
Mustasiipilepinkäinen

Levinneisyys

Mustasiipilepinkäistä esiintyy Afrikan keskiosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.