google/wiki40b huggingface dataset:
Raytheon

Tuotteet

Raytheon valmistaa pääasiassa tutkajärjestelmiä, ohjuksia ja ohjusjärjestelmiä sekä näihin läheisesti liittyviä asioita, kuten ohjuspuolustusjärjestelmiä ja vastaavia.
Raytheon valmistaa pitkän kantaman risteilyohjuksia joita voidaan ampua sukellusveneistä tai valtamereltä taistelualuksista. Tunnetuimpia Raytheonin risteilyohjuksia on Tomahawk-ohjus. Tämä, kuten osa pienemmistäkin Raytheonin valmistamista ohjuksista, oli aiemmin sotateollisuusyhtiö General Dynamicsin tuote.
Pienemmän luokan ohjuksista mainittakoon esimerkiksi torjuntahävittäjissä käytettäviä ilmasta-ilmaan sekä ilmasta-maahan ammuttavia ohjuksia. AIM-7 Sparrow, AIM-9 Sidewinder ja AIM-120 AMRAAM lienevät tunnetuimpia Raytheonin pienempiä ohjuksia. Suomessa Ilmavoimat käyttää Sidewinder ja AMRAAM-ohjuksia Hornet -hävittäjissä ja maavoimat on ottamassa käyttöön norjalais-yhdysvaltalaisen NASAMS-ilmatorjuntajärjestelmän, jonka ohjuksena on AMRAAMin maasta laukaistava versio.
Raytheon valmistaa myös jonkin verran tutkia ja tutkajärjestelmiä, mutta se on selvästi erikoistunut lähinnä ohjuksiin. Muuta sotateollisuuden toimintaa Raytheonilla ei juuri ole, ainakaan verrattuna sen isompiin kilpailijoihin kuten Boeingiin ja Lockheediin.
Aiemmin yhtiö on osallistunut muun muassa Yhdysvaltain Apollo-ohjelmaan, esimerkiksi rakentamalla Kuuhun laskeutuneelle Apollo 11 -lennolle ohjaustietokoneen sekä mikroaaltoputken, jota käytettiin radio- ja tv-yhteyden lähettämiseksi maahan.

Tutkimus ja tuotekehitys

Yhtiö valmistaa ja kehittää Galliumnitridi (GaN) ja Galliumarsenidi (GaAs) puolijohteita käytettäväksi korkean energian laitteissa kuten tutkajärjestelmissä.
Þjóðólfr Kviiniläinen

Þjóðólfr Kviiniläinen [thjoudoulfr] (isl. Þjóðólf hvinverski  tai ór Hvíni eli ”Hvinirin Þjóðólfr”) on 800-luvulla Etelä-Norjassa elänyt ja vaikuttanut skaldi-runoilija, josta tiedetään vain vähän. Nimensä mukaisesti hän oli kotoisin Norjan Hviniristä (Kvinesdal, Länsi-Agder). Hänen tiedetään oleskelleen suuresti kunnioitettuna skaldina sekä kuningas Haraldr Kaunotukan (isl. hárfagri) että kuningas Rögnvaldr Vuorenkorkuisen (isl. heiðum-hæri) hovissa. Snorri Sturlusonin nimiin luetussa kuningassaagassa Heimskringla mainitaan Þjóðólfrin olleen myös Haraldrin pojan, Guðrøðr ljómin, kasvatusisä.  

Snorrin Proosa-Eddan ja Heimskringlan käsikirjoituksissa säilyneessä skaldien luettelossa (Skáldatal) mainitaan Þjóðólfrin olleen myös seuraavien jaarlien ja merkkimiesten runoilijana: jaarli Hákon Grjótgarðsson, Þorleifr Viisas (isl. inn spaki), jaarli Strút-Haraldr sekä eräs jaarli Sveinn. Þjóðólfrin yhteydestä näihin ei kuitenkaan ole varmuutta, sillä esimerkiksi kolme ensin mainittua eivät välttämättä ole olleet Þjóðólfrin aikalaisia.

Þjóðólfrin runous

Nykypäivään on Þjóðólfrilta säilynyt muutaman erillisen runosäkeistön lisäksi vain kuningas Rögnvaldrin kunniaksi laadittu Ynglingatal sekä erään kilven koristelujen pohjalta laadittu Haustlöng. Näistä Ynglingatal on ilmestynyt suomeksi J. A. Hollon kääntämänä teoksessa Snorri: Norjan kuningassaagat, 1 (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1960) osana Ynglingien saagaa.

Haustlöng

Runon Haustlöng, kirjaimellisesti ”syksyn pituinen”, nimen katsotaan olevan peräisin siitä, että Þjóðólfrin kerrotaan käyttäneen kokonaisen syksyn sen laatimiseen. Haustlöng on säilynyt 20 säkeistöä käsittävänä runona, vaikka se on todennäköisesti ollut alkujaan pidempi. Se on laadittu skaldirunoudelle tyypilliseen dróttkvætt-runomittaan eli ns. ”hovimittaan”. Haustlöngiä kutsutaan ”kilpirunoksi”, sillä siinä kuvataan runoilijan lahjaksi saaman kilven koristelua. Runon ensimmäisessä säkeistössä runoilija mainitsee runon olevan kiitos lahjan antajalle, eräälle Þorleifrille. Kyseisen kilven koristelussa on runon mukaan kuvattu kahta skandinaaviseen mytologiaan pohjautuvaa kohtausta. Ensimmäisessä Loki seikkailee Iðunn-jumalattaren ryöstäneen Þjazi-jättiläisen kanssa. Toisessa taas kuvataan Þórr-jumalan taistelua Hrungnir-nimistä jättiläistä vastaan. Runo on säilynyt Snorrin Proosa-Eddassa.

Muut säilyneet runot

Heimskringlassa on säilynyt kaksi Haraldr Kaunotukan hallitsija-aikaan sijoitettua erillistä runosäkeistöä, joita pidetään Þjóðólfrin laatimina. Þjóðólfria on pidetty myös viiden muun Haraldr Kaunotukasta kertovan irrallisen runosäkeistön laatijana. Ne muistuttavatkin Þjóðólfrin muuta tunnettua runoutta käytettyjen runomittojen osalta sekä tyylillisesti, mutta ovat toisaalta vähemmän runollisia kuin muu kyseisen skaldin tuotanto. Flateyjarbókissa ja Fagrskinnassa näiden säkeistöjen laatijaksi ilmoitetaan toinen aikalaisskaldi  Þorbjörn hornklofi, mutta mainintaa on pidetty virheellisenä. Nykynäkemys on, etteivät runosäkeistöt ole alkuperältään myöskään Þjóðólfrin laatimia, vaan kyseessä saattavat olla vanhempia runoja jäljitelleet tekstit.
Leghorn

Leghorn on kanarotu, joka on peräisin Toscanasta Italiasta. Leghorn nimettiin italialaisen satamakaupungin Livornon mukaan jota englantilaiset kutsuivat Leghorniksi. Leghornin suuren munatuotannon takia sitä on käytetty teollisessa munantuotannossa, mutta korvattu myöhemmin paremmin munivilla tuotantohybrideillä.
Kukko painaa noin 2,0–3,0 kilogrammaa ja kana puolestaan 1,75–2,0 kilogrammaa. Leghorn on siro mutta ryhdikäs ja voimakas kanarotu. Leghornia on useita eri värejä esimerkiksi valkoinen, musta ja sininen.

Tuotanto

Leghorn munii noin 250 munaa vuodessa. Leghorn-hybrideillä voi tulla jopa yli 300 munaa vuodessa.
Armando Trovaioli

Armando Trovaioli (myös Trovajoli; 2. syyskuuta 1917 – 2013) oli italialainen säveltäjä, joka tuli tunnetuksi tuotteliaana elokuvamusiikin tekijänä. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Vittorio De Sican kanssa.
Trovaioli sävelsi myös tunnettuja italialaisia musikaaleja, kuten Rugantinon ja Aggiungi un posto a tavolan. Elokuvien joukossa ovat Boccaccio '70 (1962), Miehet ja Antonia (1977), Perhe (1987) ja Mitä kello on? (1989).
Trovaioli oli vuosina 1962–1969 naimisissa näyttelijä Pier Angelin kanssa. Trovaiolille myönnettiin David di Donatello -palkinnot vuosina 1978 ja 1984 sekä David di Donatello elämäntyöstä vuonna 2007. Hän oli lisäksi ehdolla tavallisten David di Donatellojen saajaksi vuosina 1990, 1991, 1996 ja 2001.
Söderlångvikin kartano

Söderlångvikin kartano on kartano Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomen maakunnassa. Kartano on suurimmaksi osaksi saanut nykyisen ulkonäkönsä aikana, jolloin suomalainen liikemies ja mesenaatti Amos Anderson oli kartanon omistaja. Andersonin haltuun kartano päätyi vuonna 1927. Nykyisin se toimii Söderlångvikin museona, jossa on osa Andersonin yksityisestä taidekokoelmasta ja hänen huonekaluistaan.
Andersonin ostettua kartanon sen päärakennus oli vielä yksikerroksinen hirsirakennus, joka oli päällystetty punaiseksi maalatulla laudoituksella. Arkkitehti W. G. Palmqvistin piirustusten pohjalta rakennus rakennettiin täysin uusiksi vuosina 1934–1935. Sen kerroslukumäärää lisättiin kahteen, se sai pintaansa valkoisen rappauksen ja huoneiden määrä nousi kuudesta yhteentoista. Lisäksi rakennus sai vuosina 1937–1938 molemmille puolilleen yksikerroksiset tiilestä rakennetut siipirakennukset. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 560 m² ja sen pituus 47 m.
Vuosien saatossa rakennuksen kunto on heikentynyt, ja toisen siiven katto luhistui 1990-luvulla. Rakennus peruskorjataan kokonaan vuosina 2019–2020.

Söderlångvikin museo

Söderlångvikin kartanon päärakennuksessa toimii Amos Andersonin henkilöhistoriallinen museo sekä taidemuseona, jossa on esillä hänen aikanaan keräämää taidetta sekä muuta esineistöä. Lisäksi museossa on esillä kesäisin vuosittain vaihtuva taidenäyttely.
Brandon Marshall

NFL-ura

Denver Broncos varasi Keski-Floridan yliopistossa pelanneen Marshallin NFL:n varaustilaisuudessa vuonna 2006, tilaisuuden neljännellä kierroksella. Hän pelasi Denverissä neljän kauden ajan, kunnes tuli kaupatuksi Miami Dolphinsin joukkueeseen. Seuraavat kaksi kautta Marshall vietti Miamissa, kunnes hänet myytiin jälleen, tällä kertaa Chicago Bearsiin.
Marshall pelasi Chicagossa kolme kautta, jonka jälkeen hänet kaupattiin New York Jetsiin. Marshall pelasi Jetsissä vain kauden, sillä joukkue aloitti kokoonpanon uudelleenrakentamisen ja osti vanhojen pelaajien sopimuksia ulos keväällä 2017. Pian Marshall teki kaksivuotisen sopimuksen New York Giantsin kanssa. Marshall loukkasi nilkkansa kaudella 2017 ja pelasi vain viisi ottelua. Giants purki hänen sopimuksensa kauden jälkeen ja Marshall siirtyi yksivuotisella sopimuksella Seattle Seahawksiin. Hänen sopimuksensa purettiin kuuden ottelun jälkeen. Marshall teki sopimuksen vielä New Orleans Saintsin kanssa, mutta ei saanut ollenkaan peliaikaa joukkueessa ja sopimus purettiin kuukauden kuluttua.
Vučitrn

Vushtrri eli Vushtrria, serbiaksi Vučitrn (Вучитрн), on kaupunki ja kunta pohjoiseen Kosovossa. Kunta koostuu 66 kylästä ja sen pinta-ala on 344 neliökilometriä.
Kunnan arvioitu asukasluku oli huhtikuussa 2008 noin 102 600, joista albaaneita 95 prosenttia. Noin 4 000 serbiä asuu pääasiassa Gojbuljen, Pruluzjen ja Gracen kylässä. Banjskan/Bajskën väestö on sekoitus albaaneita ja serbejä. Muita kansallisuuksia ovat Kosovon turkkilaiset, romanit, aškaalit, egyptiläiset ja tšerkessit. Kunnassa harjoitetaan pääasiassa maataloutta. Työttömyysprosentti on noin 80. Suurin työllistäjä on kunta. Maaliskuussa 2004 kunnassa oli suuria mellakoita, joissa tuhoutui 72 aškaalien taloa.
Vushtrrista on lähtöisin jalkapalloilija Shefki Kuqi.
Himo (yhtye)

Himo oli suomalainen rock-yhtye. Yhtye perustettiin Helsingissä syksyllä 1983 ja ensimmäisen keikkansa se soitti keväällä 1984 . Rockin SM-kisoissa vuonna 1985 Himo sijoittui toiseksi Claudian jälkeen.
Chrysler 300C

Ensimmäinen sukupolvi (2005-2010)

Ensimmäisen sukupolven Moottorivaihtoehdot olivat 2.7l V6, 3.0CRD V6, 3.5l V6, 5.7l HEMI V8 ja 6.1l HEMI SRT-8.
300C tunnetaan suuresta maskista, matalista sivuikkunoista sekä lyhyestä perästä. Eurooppaan valmistettavat 300C:t valmistetaan Itävallan Grazissa, Magna-Steyrin tehtaalla.

Piirteet

300C Touring -malli tunnettiin myös Dodge Magnumina ja 300C:ssä on yhteneväisiä piirteitä myös Dodge Chargerin kanssa.
300C:n alustassa on yhtäläisyyksiä myös (W211, 2003–2009) Mercedes-Benz E-sarjan kanssa.

Vikatilastot

A-Katsastuksen vuoden 2015 vikatilaston mukaan kahdeksan vuotta vanhoista 300C-malleista katsastuksessa oli hylätty peräti 43,20 prosenttia. Automalli oli tilaston toiseksi viimeisellä sijalla ennen Dodge Caliberia, jolla vastaava hylkäyssuhde oli noin kolme prosenttia korkeampi. Vuotta vanhemmissa autoissa 300C-mallin hylkäyssuhde parani hieman noin 37 prosenttiin, mistä huolimatta malli piti edelleen sijansa tilaston toiseksi viimeisenä. Yleisimmät hylkäyksiin johtaneet syyt olivat seisontajarrun, etuakseliston ja ohjauslaitteiden ongelmat.
Chryslerin jälkimarkkinoinnista Suomessa vastanneen AutoFennican mukaan amerikkalaisautojen erilaiset suunnitteluperusteet olivat yksi syy korkeaan hylkäyssuhteeseen. Katsastusasemilla ei maahantuojan mukaan ole ollut tietoa amerikkalaisautojen erilaisista suunnitteluperusteista, kuten maahantuojan mukaan luonnostaankin väljemmistä nivelistä.
Voitto Savela

Voitto Savela (18. joulukuuta 1937 – 20. helmikuuta 2002) oli vanhoillislestadiolainen saarnaaja vuodesta 1969 lähtien. Hän toimi Päivämies-lehden ja Siionin lähetyslehden päätoimittajana 1.8.1978 alkaen. Vuonna 1982 Savela valittiin Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen pääsihteeriksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 2000 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Vuosina 1962–1978 hän toimi Haapajärven rauhanyhdistyksen johtokunnassa, joista viimeiset 12 vuotta yhdistyksen puheenjohtajana. Vuonna 1977 hän toimi Haapajärven suviseurojen päätoimikunnan puheenjohtajana.
Savela toimi kirkolliskokouksen edustajana vuodesta 1992 lähtien. Puoluekannaltaan hän edusti Suomen Keskustaa. Savela oli koulutukseltaan kansakoulun opettaja ja oli valmistunut Raahen seminaarista.
Voitto Savela meni naimisiin vuonna 1960 Anna-Maija Konosen kanssa. Heille syntyi 15 lasta.

Voitto Savelan toiminta SRK:n palveluksessa

Voitto Savela aloitti SRK-uransa 1970-luvulla.

Tiedotustoiminta

Voitto Savela kehitti SRK:n tiedotustoimintaan tarmokkaasti. Hän kannatti kaikenlaista avoimuutta ja hänellä oli tapana sanoa: ”Meillä ei ole muuta salaista kuin rippiasiat.” Hän pyrki luomaan ja ylläpitämään hyviä suhteita kirkon ja yhteiskunnan päättäjiin. Tähän hänellä oli hyvät mahdollisuudet vireässä yhteiskunnallisessa toiminnassa solmittujen yhteyksien ansiosta. Kirkolliskokouksen edustajana hän oli  vuodesta 1992 lähtien. Vuodesta 1985 asti julkaistu SRK:n vuosikirja oli osa tiedotustoiminnan kehittämistä, missä Voitto Savelan työpanos oli merkittävä.

Nuorisotyö

Nuorisotyöstä Voitto Savelalla oli kokemusta jo nuoresta saakka rovasti Veikko Pentikäisen johtaman Haapajärven seurakunnan partiotoiminnan kautta. 1970-luvun lopulla SRK otti nuorisotyön osaksi toimintaansa. Samalla alkoi leiritoiminnan voimakas kasvu ja monipuolistuminen. Nuorisotyön tarpeisiin hankittiin neljä uutta leirikeskusta Haapajärvelle, Hankasalmelle, Kuusamoon ja Rovaniemelle. Kolmas kristillinen kansanopisto perustettiin Ranualle 1987. Voitto Savela kuului uuden opiston johtokuntaan kuolemaansa saakka. Vuonna 2000 Voitto Savelalle myönnettiin valtakunnallinen tunnustus kasvatustyöstä ja opetusneuvoksen arvonimi.

Sielunhoito

Voitto Savela on kertonut saaneensa käytännön sielunhoidosta oppia haapajärvisiltä puhujilta Arvi Hinsalalta, Eemil Kettukankaalta, Veikko Pentikäiseltä ja Aukusti Törölältä. Sielunhoitajana Savela oli lämmin ihminen.
Oskar Messter

Oskar Messter (22. marraskuuta 1866 Berliini – 6. joulukuuta 1943 Tegernsee) oli saksalainen elokuva-alan keksijä, kuvaaja, tuottaja ja liikemies. Hänet tunnetaan yhtenä Saksan elokuvatuotannon edelläkävijöistä.
Mekaanikon koulutuksen saanut Messter otti haltuunsa isänsä mikroskooppeja valmistaneen yrityksen vuonna 1892 ja alkoi rakentaa elokuvaprojektoreja vuonna 1896. Hänen vuonna 1900 patentoimansa maltanristi-projektorinsa muodosti myöhempien esityskoneiden perustan. Messter kuvasi satoja lyhytelokuvia ja perusti vuonna 1901 kolmesta yhtiöstä koostuneen konsortion. Messter’s Projection harjoitti elokuvien tuotantoa ja levitystä, Vereinigte Mechanische
Werkstätten valmisti kameroita ja projektoreja ja Kosmograph Compagnie esitti elokuvia varieteeteattereissa.
Vuonna 1903 Messter alkoi markkinoida gramofonin ja projektorin synkronointiin perustunutta Messter Biophon -äänijärjestelmää. Biophon oli käytössä noin 500 teatterissa Saksassa ja lisäksi eräissä muissa maissa. Ranskassa kokeiltiin samaan aikaan Gaumontin Chronophone-järjestelmää. Messter tuotti vuosina 1907–1910 noin 450 lyhyttä äänielokuvaa, joista käytettiin nimitystä Tonbild. Äänielokuvien menetettyä suosionsa Messter alkoi vähitellen siirtyä useampikelaisiin näytelmäelokuviin, joiden tähdeksi kohosi Henny Porten. Konsortio järjestettiin uudelleen vuonna 1913. Kosmograph Compagniesta tuli Messter-Film niminen tuotantoyhtiö, Portenin elokuvia tuottamaan perustettiin Autor Film ja kaikkien Messter-elokuvien jakelu annettiin Hansa-Filmverleihille. Ensimmäisen maailmansodan aikana alettiin tuottaa suosittua Messter-Woche viikkokatsausta.
Sodan aikana Messter toimi aktiivisesti Saksan elokuvateollisuuden kehittämiseksi, ja vuonna 1917 hänen yhtiönsä yhdistettiin vasta perustettuun Ufaan, josta tuli maan suurin elokuva-alan yritys. Mesterin muistelmat Mein Weg mit dem Film julkaistiin vuonna 1936.
Aquaman: Battle for Atlantis

Peli

Pelissä pelataan päähahmolla, Vesimiehellä, jonka tarkoitus on puolustaa Atlantista vihollisilta. Pelaajalla on käytössään Vesimiehen erikoiskyvyt, kuten telepaattisesti kutsua merten eläimiä apuun ja käyttää mekaanista koukkukättään. Pelissä voi pelata myös lukittavilla hahmoilla, klassisella Vesimiehellä, Temptestillä tai Black Mantalla.

Arvostelu

Aquaman: Battle for Atlantis ei ole yleisesti saanut hyviä arvosteluja, jotka useimmiten johtuivat liian lyhyestä juonesta. Muun muassa IGN antoi arvosanaksi 3 pistettä kymmenestä. Myös Gamestats sivusto antoi 2.9 pistettä kymmenestä. Gamespotin kriitikot puolestaan antoivat arvosanaksi 2.3 kymmenestä.
Eduard Bornhöhe

Eduard Bornhöhe, oik. Brunberg, (1863–1923) oli virolainen kirjailija. Hän pani alkuun Viron historiallisen romaanin.
Rudolf Hemnell

Rudolf Väinö Hemnell (19. heinäkuuta 1889 Espoo – 1. helmikuuta 1964) oli suomalainen jääkärieläinlääkintäeverstiluutnantti.

Nuoruus

Hemnellin vanhemmat olivat tilanomistaja Reinhold Hemnell ja Ida Josefina Fredriksson. Hemnell kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1910 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi opiskelemalla eläinlääketiedettä Kööpenhaminassa vuosina 1910–1914 ja suoritti eläinlääkäritutkinnon Dresdenissä vuonna 1918. Hän teki opintomatka Saksaan syksyllä vuonna 1918 ja avioitui samana vuonna Rosa Elisabeth Rietzschin kanssa.

Jääkärikausi

Hemnell liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 16. joulukuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin täydennysjoukkoon 10. toukokuuta 1917 ja hän sai anotuksi itselleen opintolomaa.

Suomen sisällissota ja sodan jälkeinen aika

Hemnell saapui Suomeen 1. maaliskuuta 1918 ja astui yliluutnanttina Suomen armeijan palvelukseen 15. maaliskuuta 1918 ja hänet sijoitettiin sisällissotaa käyviin joukkoihin eläinlääkäriksi Jääkäritykistön 3. patteriin, missä joukossa hän osallistui taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Hemnell palveli sisällissodan jälkeen eläinlääkärinä Suomen tykistökoulussa, josta hänet määrättiin 8. elokuuta 1918 etappihevossairaalan johtajaksi Viipuriin ja 26. lokakuuta 1918 alkaen armeijan hevossairaalan johtajaksi Tampereelle ja 1. huhtikuuta 1919 alkaen Raskaan tykistörykmentin eläinlääkäriksi. Armeijasta hän erosi 1. kesäkuuta 1921 ja siirtyi Pietarsaaren kaupungin eläinlääkäriksi 15. toukokuuta 1921 alkaen.
Jussi Taipale

Jussi Taipale (s. 1968) on Helsingin yliopiston lääketieteellisen systeemibiologian
professori ja Kansan­terveys­laitoksen tutkimusprofessori. Hän tekee tutkimustyötä Suomen Akatemian rahoittamana akatemiaprofessorina. 2008 Taipale sai 400 000 Norjan kruunun eli 50 000 euron suuruisen nuoren tutkijan Anders Jahre -tiedepalkinnon, jonka hän sai puoliksi yhdessä Oslon yliopistossa työskentelevän tutkija
Mahmood Amiry-Moghaddamin kanssa.  Taipaleen vanhemmat ovat psykiatri ja entinen kansanedustaja Ilkka Taipale ja psykiatri ja entinen sosiaali- ja terveysministeri Vappu Taipale.
Leikkikalugangsteri

Juoni

Leikkikalutehtailijat King ja Krakström kilpailevat markkinoilla. Kingillä menee liiankin hyvin ja kamreerin mielestä firman pitäisi tehdä virheinvestointeja välttääkseen lisäverot. Yritykset epäonnistuvat, ja Krakströmkin juonittelee saadakseen lisää rahaa. Pankkiryöstösotkun jälkeen King saa naisensa - Krakströmin tyttären, ja rahahuoletkin selviävät.
Leikkikalugangsterin erikoisuus on sen vaihtuminen kesken kaiken mustavalkoisesta värilliseksi. Kyseessä on vitsi: Risto Aaltosen esittämä juoppo gangsteri Niitti lopettaa viinanjuonnin ja alkaa nähdä maailman värillisenä. Vitsin taustalla on Ere Kokkosen halu tehdä värielokuvia, mitä Spede Pasanen pitää liian kalliina, mutta myöntyy lopulta, että Kokkonen saa tehdä elokuvan lopun väreissä. Aivan lopussa Niitti alkaa uudestaan ryypätä, jolloin elokuva vaihtuu jälleen mustavalkoiseksi.
Eric Bahne

Björn Eric Bahne (15. kesäkuuta 1895 Turku – 7. elokuuta 1972 Turku) oli suomalainen rehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Munkkivuoren yhteiskoulu

Munkkivuoren yhteiskoulu oli Helsingin Munkkivuoressa vuosina 1958–1979 toiminut yksityinen oppikoulu. Koulun oma rakennus valmistui Munkkivuoreen Raumantielle 1959–1960. Sen suunnitteli arkkitehti Toivo Korhonen. Koulua ylläpiti Munkkivuoren yhteiskoulun kannatusyhdistys ja sen rehtorina toimi koko olemassaolon ajan Jouko Haavisto. Koulu sai vuonna 1961 oikeuden antaa ylioppilastutkintoja. Munkkivuoren yhteiskoulu kunnallistettiin Helsingin kaupungille vuonna 1977 peruskoulu-uudistuksen seurauksena ja se jaettiin Munkkivuoren yläasteeseen ja lukioon, jotka molemmat toimivat vuoteen 1990. Munkkivuoren yläasteelle oppilaat tulivat Konalan, Pitäjänmäen ja Munkkivuoren ala-asteilta. Munkkivuoren lukio liitettiin Meilahden lukioon, joka puolestaan yhdistyi Käpylän lukion kanssa Helsingin luonnontiedelukioksi vuonna 1999. Vuonna 1994 koulun entisiin tiloihin muutti Helsingin ranskalais-suomalainen koulu.
Syöpäsäätiö

Syöpäsäätiö on perustettu vuonna 1948, ja osa Syöpäjärjestöjä. Säätiö kerää varoja Syöpäjärjestöjen tavoitteiden ja toiminnan edistämiseen: kotimaiseen syöpätutkimukseen, syöpään sairastuneiden ja heidän läheistensä neuvontapalveluihin, sekä ennaltaehkäisyyn ja varhaiseen toteamiseen. Syöpäsäätiö toimii lahjoitusvaroin, yksityishenkilöiden ja organisaatioiden tuki mahdollistaa Syöpäsäätiön työn. Lahjoittajiensa avulla Syöpäsäätiö on suurin yksityinen syöpätutkimuksen rahoittaja Suomessa. Syöpäsäätiön pääsihteeri on lääketieteen tohtori, dosentti Sakari Karjalainen. Säätiön tunnetuin keräys on vuosittain lokakuussa järjestettävä Roosa nauha -kampanja.

Syöpätutkimus

Lahjoitusvaroilla tuetaan sekä perus- että kliinistä syöpätutkimusta. Syöpäsäätiö on viime vuosina rahoittanut tutkimusapurahojen kautta mm. syövän täsmähoidon kehittämistä, aivokasvainten kuvantamisen ja geenihoidon tutkimusta sekä kasvainten genetiikan selvittämistä.
Syöpäsäätiön työ on ollut monelle korvaamatonta, sillä syöpätutkimuksen avulla on voitu kehittää syövän diagnostiikkaa ja hoitomuotoja. Syöpäsäätiö on ollut mukana vaikuttamassa siihen, että yhä useampi voittaa vaikean sairauden: kun Syöpäsäätiön toiminnan alussa vain kolmannes sairastuneista voitiin parantaa, nyt jo kaksi kolmesta paranee. Syöpäsäätiö on lahjoittajiensa avulla vaikuttanut tähän tulokseen. 

Neuvonta ja tuki

Lahjoitusvaroilla Syöpäsäätiö ylläpitää myös Syöpäjärjestöjen valtakunnallista ja maksutonta neuvontapuhelinta, joka tarjoaa tukea ja tietoa potilaille ja heidän läheisilleen. Neuvontapalvelun tavoitteena on varmistaa, ettei kukaan jäisi yksin sairauden kanssa. Henkilökohtaista neuvontaa antavat syöpään erikoistuneet terveydenhuollon ammattilaiset suomeksi ja ruotsiksi. Neuvontapalvelussa työskentelee viisi neuvontahoitajaa. Neuvontahoitajien kanssa voi keskustella puhelimitse, sähköpostitse, chatissa (kahdenkeskinen verkkoneuvonta) tai HUS:n Syöpätautien klinikalla Helsingissä. Lisätietoa neuvontapalvelusta löytyy osoitteessa www.neuvontahoitaja.fi. Valtakunnallisen neuvontapalvelun lisäksi neuvontaa tarjoavat Syöpäjärjestöjen jäsenyhdistykset eri puolella maata.
Natriumbromidi

Käyttö epilepsian hoidossa

Natriumbromidin käyttö epilepsian hoidossa perustuu bromidi-ionin vaikutukseen keskushermostoon. Natriumbromidin lisäksi usein käytettäviä bromidiyhdisteitä ovat kalium-, kalsium- ja ammoniumbromidit. Bromidilääkkeiden käyttö on vähentynyt fenobarbitaalin ja fenytoiinin markkinoille tulon jälkeen.
Erityisesti pieneläinten kuten koirien ja kissojen epilepsian hoidossa natriumbromidia kuitenkin käytetään edelleen. Se voi myös aiheuttaa vähemmän sivuvaikutuksia kuin kaliumbromidi.