google/wiki40b huggingface dataset:
Tehtäväshakin suurmestari

Tehtäväshakin suurmestari tai laadinnan suurmestari on korkein shakkitehtävien laadinnan alueella myönnettävä arvonimi. Sen myöntää nykyisin maailman tehtäväshakkijärjestö (World Federation for Chess Compositions). Arvonimen saamisen perusteena ovat FIDE-albumeihin hyväksytyistä tehtävistä saadut pisteet.  Laadinnan suurmestarin arvonimen saamiseksi vaaditaan 70 pistettä. FIDE-albumeissa jaetaan pisteitä siten, että julkaistusta lopputehtävästä saa 1,67 ja muista tehtävistä yhden pisteen.  Mikäli tehtävällä on useampi laatija, tehtävästä saatava pistemäärä jaetaan tasan laatijoiden kesken.
Laadinnan suurmestarin arvonimi perustettiin vuonna 1972 ja ensijaossa sen saivat Comins Mansfield, Lev Lošinski, Genrih Kasparjan ja Eeltje Visserman.  Kaikkiaan arvonimen on vuosina 1972–2012 saanut 76 henkilöä.  Arvonimi voidaan myöntää myös takautuvasti. Vuonna 2012 tittelin saivat postuumisti tšekkiläiset laatijat Miroslav Havel, oik. Kostal (1881–1958) ja Artur Mandler (1891–1971) vanhojen ansioidensa perusteella.  Suomalaisista tehtäväshakin suurmestarin arvonimen on ensimmäisenä saanut Unto Heinonen vuonna 2004. Lisäksi arvonimen sai postuumina Matti Myllyniemi (1930–87) vuonna 2010.
Raimo Nissi

Raimo Ilmari Nissi (s. 25. elokuuta 1943 Turku) on suomalainen suunnistaja, jonka menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat ajanjaksolle 1963–1972.
Raimo Nissi oli aktiivisuunnistusaikanaan yksi harvoista suomalaisista suunnistuksen Pohjoismaisista mestareista. Nissi voitti nuorten Pohjoismaiden mestaruuden 1963 Karlstadissa voittaen toiseksi tulleen Ruotsin J-O Hagelbergin yli kolmella minuutilla. Samojen PM-kisojen viestissä Nissi saavutti pronssia yhdessä Hannu Haarman ja Pauli Reunamäen kanssa. Vuoden 1969 Pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa Nissi voitti viestimestaruuden yhdessä Tuomo Peltolan, Markku Salmisen ja Matti Mäkisen kanssa. Raimo Nissi edusti Suomea yhteensä kolmissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa (1963, 1965 ja 1969) ja yhdeksässä kesä- ja kolmessa hiihtosuunnistusmaaottelussa. Vuonna 1967 Ruotsin rastiviikolla haljennut polvilumpio vaikutti lopulta ratkaisevasti siihen, että Nissin aktiiviura päättyi 1970-luvun alkupuolella.
Raimo Nissi on edustanut suunnistusurallaan suunnistusseura Maarian Mahtia v:sta 1963 ja tätä ennen Ruskon Yritystä. Maarian Mahdin paidassa hän on Jukolan viestissä sijoittunut parhaimmillaan Joutsenossa 1964 sijalle 11. ja Asikkalassa 1967 kuudenneksi. Vuoden 1965 Jukolassa Nissi oli ankkuriosuuden nopein, ja hän on juossut yhteensä 52 Jukolan viestiä v:sta 1963 alkaen.
Raimo Nissi teki pitkän työuran sukutilansa maanviljelyn ohessa mm. Postin palveluksessa.
Zipfin laki

Toteutumisesta

Dahui, Li Menghui ja Di Zengru havaitsivat tutkimuksessaan ”True reason for Zipf’s law in language” (2005), että vaikka kielet normaalisti noudattavat Zipfin jakaumaa, kiina on poikkeus. Kiinan kieli lakkasi noudattamasta Zipfin jakaumaa Qin-dynastian jälkeen. Syyksi he esittivät sitä, että uusien kiinan sanamerkkien luominen ja merkistön satunnainen muuttuminen on hidasta.
R. N. Mantegna, S. V. Buldyrev, A. L. Goldberger, S. Havlin, C. K. Peng, M. Simons ja H. E. Stanley osoittivat tutkimuksessaan ”Linguistic Features of Noncoding DNA Sequences” (1994), että Tilke-DNA noudattaa Zipfin lakia ja geenit eivät.
Oulaisten Liikenne

Oulaisten Liikenne Oy on vuonna 1953 perustettu linja-autokonserni, jonka kotipaikka on Oulainen.
Yritys harjoittaa tilausajotoimintaa sekä linjaliikennettä koko Pohjois-Pohjanmaan alueella, joten yritys on Pohjois-Pohjanmaan suurin bussiyritys. Lisäksi Käkelän Liikenne harjoittaa Raahen paikallisliikennettä.
Matka-Rasti on Oulaisten Liikenne Oy:n matkatoimisto. Yrityksellä on noin 100 linja-autoa ja 150 työntekijää. Yritys on saanut seitsemäntenä linja-autoyhtiönä Suomessa ympäristösertifikaatin.
Oulaisten Liikenne Oy:n toimitusjohtajana toimi 1992-2017 Samuli Pirttijärvi. 18. syyskuuta 2017 - 22. helmikuuta 2019 toimitusjohtajana toimi Timo Kivelä. 
Käkelän Liikenteen toimitilat Raahessa tuhoutuivat tulipalossa heinäkuun puolivälissä 2017.

Historia

Konsernin muodostavien yrityksien historia alkaa vuodesta 1936, jolloin Joonas Pirttijärvi aloitti liikennöinnin. Samana vuonna Toivo Käkelä myös aloitti linjalla Raahe–Vihanti–Karhukangas. Vuonna 1938 Johan Emil Klemetti starttasi ensimmäisen linjurinsa välillä Ylivieska–Haapajärvi. J. E. Klemetti Oy on Oulaisten Liikenne-yhtymän vanhin sisar. Toivo Konttila Kärsämäeltä on myös yksi yritykseen kuuluvista sisarista. Nimi on kuitenkin jäänyt pois, sillä yhtiö myytiin Oulaisten Liikenteelle vuonna 1989. Syksyllä 2007 yhtiö laajeni ostamalla Karhun Liikenne Oy:n ja keväällä 2008 automäärä nousi 102 linja-autoon, kun Oulaisten Liikenne-konserni osti kalajokisen Kamusen Liikenne Oy:n. Yhtiön linja-autot tunnetaan puna-mustavalkoisesta värityksestä. Linja-autoja löytyy niin tilausajoon, koulukuljetuksiin kuin palvelukuljetuksiin.
Valkjärvi (Sysmä, Vintturi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 80 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,9 metriä mpy.
Marshin testi

Marshin testi on koe, jolla selvitetään, onko ruokanäytteessä tai mahan sisältönäytteessä arseenia. Testin kehitti englantilainen kemisti James M. Marsh vuonna 1836.
Arseeni ja sen yhdisteet, arsenikit olivat 1800-luvulla yleisesti käytettyjä myrkkyjä maataloudessa, kuten myös suosittuja tapoja toteuttaa murha myrkyttämällä uhri kyseisillä aineilla. Tuon ajan rikostutkimusmenetelmät olivat vielä niin alkeellisia, että arseenimyrkytystä ei pystytty todentamaan mahdollisissa murhatapauksissa.
Testiä käytettiin ensimmäisen kerran oikeuslääketieteellisenä todisteena vuonna 1840, jolla madame Lafargen todettiin murhanneen aviomiehensä arsenikilla.

Testin kulku

Mahalaukun seinämästä otettiin näytekappale, joka asetettiin suljettuun astiaan puhtaan, arseenittoman sinkkijauheen ja rikkihapon kanssa. Tätä seosta keittämällä, jos näytekappale sisälsi arseenia, muodostui arsiinia jonka Marsh johti lasiputkeen ja kuumensi tätä. Näin arsiini hajosi vedyksi ja arseeniksi joka muodosti metallisen kerroksen eli peilipinnan lasiputken seinämiin.
Marsh oli aikaisemminkin tutkinut arseenimyrkytystapauksia: ensimmäisessä kokeessaan hän sekoitti rikkivetyä ja suolahappoa, liotti näytekappaletta seoksessa ja seoksen kuivuttua astian pohjalle muodostui keltaista sakkaa, arseenitrisulfidia. Mutta tämä ei oikeuden mielestä riittänyt todisteeksi, joten hän kehitti arsiiniin perustuvan kokeen.
Antimoni käyttäytyy samalla tavalla tähän asti, mutta ne erotetaan toisistaan liuottamalla peilipinta natriumhypokloriittiin. Arseeni liukenee kyseiseen liuottimeen, mutta antimoni ei.
Kenneth Hall

Kenneth Octavius Hall ON, OJ (s. 24. huhtikuuta 1941, Lucea, Jamaika) on jamaikalainen professori. Hän oli maansa kenraalikuvernööri  Howard Cooken seuraajana 2006-2009.
Unelmia (SIG:n albumi)

Kaupallinen suosio

Unelmia myi 24 000 kappaletta, lähelle kultalevyrajaa. Levy nousi liastoille maaliskuussa 1985.
"Unelmia" oli korkeimmillaan myyntilistan sijalla 29, ja pysyi siellä kolme viikkoa. Suosikin nuumero 6:n mukaan listasijoitus oli 30, aiempi 19. Mitä Suomi soittaa -kirjan mukaan listasijoitus oli 19, ja albumi pysyi listalla kuukauden ajan. Portaat Purppurasumuun -kirjan mukaan levy oli listalla sijalla 16 pysyen siellä seitsmän viikkoa.
Geenitekniikan lautakunta

Geenitekniikan lautakunta (GTLK) on Suomen kansallinen toimivaltainen viranomainen geenitekniikkalain soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. GTLK toimii sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä.

Asettaminen ja kokoonpano

Valtioneuvosto asettaa geenitekniikan lautakunnan sosiaali- ja terveysministeriön esityksestä viideksi vuodeksi kerrallaan. Lautakunnassa on puheenjohtaja, varapuheenjohtaja sekä enintään viisi muuta jäsentä varajäsenineen. Jäsenten tulee edustaa ainakin työ- ja elinkeinoministeriötä, maa- ja metsätalousministeriötä, sosiaali- ja terveysministeriötä, ympäristöministeriötä sekä opetus- ja kulttuuriministeriötä taikka näiden ministeriöiden alaista hallintoa. Lautakunnassa tulee varmistaa riittävä geenitekniikan alan ja muu tieteellinen sekä eettinen asiantuntemus. Jos ministeriöiden edustajilla ei ole mainittua asiantuntemusta, valtioneuvosto voi nimetä enintään kolme näiden alojen asiantuntijaa lautakuntaan pysyviksi asiantuntijoiksi. Lautakunnalla on sosiaali- ja terveysministeriössä pääsihteeri ja sihteeristö. Tämänhetkisen lautakunnan toimikausi on 1.7.2015 - 30.6.2020.

Taustalla oleva lainsäädäntö

Geenitekniikkalain (377/1995) tavoitteena on suojella ihmisen ja eläinten terveyttä ja ympäristöä GMO:ien mahdollisilta haitallisilta vaikutuksilta. Geenitekniikkalaki pyrkii myös edistämään geenitekniikan turvallista käyttöä ja kehittymistä ennaltavarautumisen periaatteen mukaisesti sekä eettisesti hyväksyttävällä tavalla. Geenitekniikkalaki perustuu GMO:ien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevaan EU-direktiiviin 2001/18/EY ja suljettua käyttöä koskevaan direktiiviin 2009/41/EY (aiemmin direktiivi 90/219/ETY). Jälkimmäisestä direktiivistä poiketen geenitekniikkalaki koskee myös muuntogeenisten kasvien ja eläinten suljettua käyttöä.
Elintarvikkeiksi tai rehuksi tarkoitetut GM-tuotteet hyväksytään Euroopan unionin markkinoille keskitetyllä menettelyllä asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti. Myös GMO:eja sisältäville lääkkeille on keskitetty hyväksymismenettely EU:ssa.
Pierre Descargues

Pierre Descargues (22. syyskuuta 1925 – 20. tammikuuta 2012) oli ranskalainen toimittaja, kuvataidekriitikko, valokuvaaja ja kirjailija. Hän oli naimisissa ranskalaisen taiteilija Catherine Valogne’n kanssa, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Catherine Val. Pariskunnalla oli vahva yhteys Suomeen ja heidän poikansa Olivier osaa suomea.
Descargues tutustui ranskalaiseen taiteilijaan Yves Kleiniin 1950-luvulla. Hän teki muun muassa valokuvasarjan ja lehtijutun Kleinin tyhjyysesityksestä nimeltään Aineettoman kuvallisen herkkyyden vyöhykkeen luovutusseremonia. 
Descargues toimitti viikoittain suosittua radio-ohjelmaa, jossa käsiteltiin taidetta.
Asko A. Kariluoto

Asko A. Kariluoto (s. 10. maaliskuuta 1947) on pastori, kristillinen kirjailija ja runoilija sekä Raamattu Kansalle -yhdistyksen puheenjohtaja. Hän on sekä kirjoissaan että puheissaan kritisoinut Jehovan todistajia. Hän kuuluu helluntaiherätykseen.
Endeis

Endeis (muinaiskreikaksi Ένδηίς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Megaran kuninkaan Skironin tytär. Tosin Hyginuksen mukaan Endeis oli kentauri Kheironin tytär. Plutarkhos nimeää vanhemmiksi Skironin ja Khariklon, joskin Khariklo yleisimmin liitetään nimenomaan Kheironin puolisoksi.
Puolisonsa Aiakoksen kanssa hänellä oli kaksi poikaa, Telamon ja Peleus. Endein poikien kerrottiin murhanneen velipuolensa Fokoksen kiekonheitossa osumalla häneen tahallaan kivisellä kiekolla. Heidän motiivinsa oli miellyttää mustasukkaista äitiänsä, koska Fokos ei ollut hänen oma poikansa.
Huiluhuiskulepinkäinen

Levinneisyys

Huiuluhuiskulepinkäistä tavataan Afrikan keskiosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on laaja ja kannankehitys vakaa.
Matkalla maineeseen (albumi)

Menestys

Jo syksyllä 1980 levyä myytiin 8 000 kappaletta. Yhteensä levyä on myyty noin 20 000 kappaletta.
Matkalla maineeseen nousi Suomen virallisella listalle syyskuussa 1980, kohoten eräässä vaiheessa sijalle 4 ja pysyi listalla 10 viikkoa  . Mitä Suomi soittaa -kirjan ja Suosikin mukaan albumin listasijoitus oli korkeimmillaan lokakuussa viides, ja kappale pysyi myyntilistoilla kaksi kuukautta.
Suosikin mukaan listasijoitus putosi marraskuussa -80 20. sijalle.
Soundi-lehden lukijaäänestyksen mukaan pitkäsoitto "Matkalla maineeseen" oli sijalla 13. Suosikki-lehden Grand Prix-äänetyksen mukaan Sigin Matkalla maineeseen oli sijalla 5.
Flakstad

Talous

Flakstadin kunnan asukkaat saavat pääosin elantonsa kalastuksesta. Kunnan alueella onkin useita kalankasvatuslaitoksia ja pieniä venekuntia, jotka pyytävät kalaa myyntiin. Flakstadissa on myös jonkin verran maataloutta, lähinnä naudan ja lampaiden kasvatusta.
Ananias Eloi Castro Monteiro

Ananias Eloi Castro Monteiro (20. tammikuuta 1989 São Luís, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Ananias. Hänen seuransa oli Chapecoense. Ananias menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Byron Mann

Ura

Mann syntyi Brittiläisessä Hongkongissa, jossa hän kävi brittiläisen high schoolin. Mann kiinnostui tuolloin teatterista. Valmistumisensa jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin Kaliforniaan opiskelemaan filosofiaa Kalifornian yliopistoon. Mann opiskeli vielä lakia USC:ssä, kunnes pyrki täysipäiväiseksi näyttelijäksi. Sittemmin hän on tehnyt niin elokuva-, kuin televisiorooleja vuodesta 1990 lähtien. Mann on esiintynyt muun muassa elokuvissa Kovaa peliä Chinatownissa, Pedon kehto, Catwoman, Dragon Boys, Shanghai Kiss ja A Dangerous Man.
Mann on harjoitellut Wushuta.
Iso Ruokejärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,5 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja se sijaitsee sen pohjoispuolella.
La Pagode

La Pagode on Pariisin 7. arrondissementtissa sijaitseva elokuvateatteri. Teatterissa on kaksi salia ja ohjelmisto koostuu ranskalaisista ja ulkomaisista laatuelokuvista. La Pagoden erikoisuus on japanilainen puutarha, jossa voi odotella näytöksen alkamista.

Historia

Läheisen Le Bon Marché -tavaratalon omistaja François-Émile Morin rakennutti paviljongin vaimolleen lahjaksi vuonna 1896. Vuonna 1931 se muutettiin elokuvateatteriksi.
2. jääkäriprikaati (valkoiset)

2. jääkäriprikaati oli valkoisten itäarmeijaan kuuluva ryhmittymä Suomen sisällissodassa. Prikaatin komentaja oli eversti Ulrich von Coler.

Prikaatissa palvelleet Saksan jääkärit

Prikaatin esikunnassa adjutanttina jääkärikapteeni Hans Helmer Harald Hedengren (siirrettiin 28. huhtikuuta 9. jääkäripataljoonaan komppanianpäälliköksi), lähettiupseerina jääkärivänrikki Ivar Johannes Heinrich Alexander Hinz, prikaatin lähettiupseerina jääkärivänrikki Eino Ilmari Järvinen (siirrettiin 14. huhtikuuta joukkueenjohtajaksi 18. jääkäripataljoonaan), viestiupseerina jääkärivänrikki Gunnar Isak Lindqvist, prikaatin intendenttinä jääkäriluutnantti Harald Mikael Nervanne (siirrettiin 1. toukokuuta sotaministeriöön), lähettiupseerina jääkäriluutnantti Theodor (Teuvo) Kosti Wartiovaara, adjutanttina jääkärikapteeni Claës Bertel Napoleon Winell.
Andrea Freccero

Andrea Freccero (s. 4. maaliskuuta 1968 Genova) on italialainen sarjakuvapiirtäjä. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten Aku Ankka -lehdessä ja Aku Ankan taskukirjoissa ilmestyneistä Disneyn eläinmaailmaan sijoittuvista sarjakuvaseikkailuista.
Hän toimi Giovan Battista Carpin oppipoikana. Ensimmäisen tarinansa (Zio Paperone e il biribidio verde) Freccero teki vuonna 1989 Carpin kanssa, mutta kustantaja laittoi tarinan pelkästään Carpin ja Giorgio Pezzinin nimiin.
Möbiuksen nauha

Möbiuksen nauha on topologinen pinta eli 2-monisto, jolla on ainoastaan yksi puoli ja yksi reuna. Sen keksivät toisistaan riippumatta saksalaiset matemaatikot August Ferdinand Möbius ja Johann Benedict Listing vuonna 1858. Nauha voidaan luoda helposti ottamalla paperinauha, kiertämällä sen toinen pää 180° ympäri ja liimaamalla päät yhteen.
Möbiuksen nauha saadaan aikaan myös, jos astemäärä on 180:n pariton kerrannainen.
Möbiuksen nauhalla on monia erikoisia ominaisuuksia. Esimerkiksi jos pinnan toiselle puolelle piirretään viiva ja jatketaan sitä tarpeeksi pitkälle, se päätyy lopulta samaan kohtaan kierrettyään nauhan koko pinnan. Tämän vuoksi on tapana sanoa, että Möbiuksen nauhalla on ”vain yksi puoli” eli se on ”yksipuolinen”. Lisäksi jos se leikataan halki keskeltä, siitä tulee yksi tavallinen nauha, jossa on kaksi 180°:n käännöstä. Jos tämä nauha edelleen leikataan samalla tavalla, saadaan kaksi nauhaa, jotka ovat toisissaan kiinni.
Möbiuksen nauha on myös yksinkertaisin esimerkki pinnasta, joka ei ole suunnistuva.
Möbiuksen nauhan vastine neliulotteisessa avaruudessa on Kleinin pullo.
Hotelli Mesikämmen

Hotelli Mesikämmen on Ähtärissä toimiva hotelli, joka on valmistunut vuonna 1976. Hotellirakennuksen ovat suunnittelleet arkkitehtiveljekset Timo ja Tuomo Suomalainen. Mesikämmen sijaitsee lähellä vuonna 1973 avattua Ähtärin eläinpuistoa. Hotellirakennus on saanut vuonna 1978 Diploma and Silver Hexagon of Habitation Space -palkinnon yhdessä espoolaisen taloyhtiö Majakummun kanssa. Hotellissa toimii ravintolan lisäksi myös kylpylä.
Hotelli Mesikämmen on säilyttänyt alkuperäisen arkkitehtuurinsa merkittävät piirteet poikkeuksellisen hienosti, ja hotelli kuuluu suomalaisen matkailuarkkitehtuurin erityisiin kohteisiin. Hotelli on sovitettu rinteeseen tavattoman hienostuneesti siten, että hotellin aula on ylimmässä kerroksessa, josta päästään tilallisesti vaikuttavan – lähes sakraalin – ja luolamaisen käytävän kautta hotellikäytäville. Kukin hotellihuoneiden siipi asettuu maastoon sovittuen ja kaikista huoneista on näkymät järvelle. Myös hotellihuoneissa on säilynyt 1970-luvun loppupuolen tunnelmaa, vaikka pintamateriaaleja on luonnollisesti uusittu vuosikymmenten kuluessa. Hotelliin suunnitellaan peruskorjausta.
Nokivesinapsija

Koko ja ulkonäkö

Nokivesinapsija on pienikokoinen ja pieninokkainen varpuslintu. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nokivesinapsijan pituus on noin 12 senttiä, ja paino 9 grammaa. Selkäpuolen höyhenyksen väri vaihtelee harmaasta ruskeanharmaaseen. Vatsapuoli on vaaleamman harmaa, joskin siipien alapinnoilla on kaksi epäselvää harmaata juovaa, ja käsisulkien reunat ovat valkoiset. Pyrstö on musta. Leuka on valkeahko, ja päälaella on valkoinen laikku, joka kuitenkin on usein osittain näkymättömissä. Nokka ja jalat ovat mustat.

Levinneisyys ja elinympäristö

Nokivesinapsijaa tavataan Etelä-Amerikassa. Sen levinneisyys kattaa Bolivian eteläosissa sijaitsevan Tarijan departementin, Paraguayn itäosat sekä Pohjois- ja Keski-Argentiinan. Lajia tavataan myös Etelä-Brasiliassa Goiásin, Minas Geraisin ja Espírito Santon osavaltioiden alueella. Lajin levinneisyys käsittää noin 3 550 000 neliökilometriä. Kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan vakaa. Nokivesinapsua pidetään melko yleisenä.
Nokivesinapsijoita esiintyy lähes yksinomaan veden läheisyydessä. Sitä tavataan sekä seisovan, että virtaavan veden varsilla, esimerkiksi kivisten purojen ja jokien luota sekä pensaikoissa. Se kelpuuttaa elinympäristökseen myös maatalousalueita, joten sitä voi tavata myös muun muassa kastelukanavien ja maatila-altaiden luota. Boliviassa lajia on tavattu 1000 metrin korkeudessa saakka. Nokivesinapsut ovat tavallisesti paikkalintuja, mutta levinneisyysalueen eteläosien linnut saattavat muuttaa pohjoiseen talvehtimaan.

Elintavat

Nokivesinapsut ovat vilkkaita ja rauhattomia, yleensä pareittain nähtäviä lintuja. Niitä näkee istuskelemassa vesirajan tuntumassa, kelluvien kasvien päällä, purojen keskellä olevilla kivillä, altaiden äärellä tai ruuanhaussa kuivalla maassa. Istuessaan nokivesinapsu kääntelee säännöllisesti pyrstöään edestakaisin ylös ja alas. Se lehahtelee oksalta toiselle ja pyrähtää ilmasta maahan tai vedenpinnalle nappaamaan ravintoaan eli hyönteisiä.
Jokivesinapsupari pesii loka-joulukuussa. Tiiviisti kudottu pesä on kuppimaisen tai korimaisen muotoinen ja avoin. Pesänrakennukseen osallistuvat sekä naaras, että koiras. Jokivesinapsut käyttävät rakennusmateriaalina juuria ja heiniä. Vuorauksessa ne käyttävät höyheniä. Lintupari rakentaa pesänsä joko oksan, varvun tai juuren varaan. Naaras munii yleensä kolme munaa. Nokivesinapsujen pesissä loisii joskus hohtoturpiaalin poikasia.
HMS Pink (K137)

Palvelus

Alus todettiin 27. kesäkuuta 1944 saadun torpedo-osuman jälkeen korjauskelvottomaksi ja se romutettiin 1947.
Li Dazhao

Li Dazhao (kiinaksi 李大钊) (29. lokakuuta 1888 – 28. huhtikuuta 1927) oli kiinalainen historian professori, joka perusti Kiinan kommunistisen puolueen Chen Duxiun kanssa vuonna 1921.
Li oli Pekingin yliopiston historian professori ja kirjastonhoitaja. Toimiessaan yhtenä johtajista Toukokuun neljännen päivän liikkeessä hän perusti useita marxilaisia opiskeluryhmiä. Vaikka Lin nationalistiset ja populistiset näkemykset eivät olleet suosittuja kommunistisessa puolueessa, ne vaikuttivat vahvasti ainakin yhteen hänen oppilaistaan – Mao Zedongiin. Lin ajattelussa Kiinan laajalla talonpoikaisväestöllä oli keskeinen asema vallankumouksen toteuttajana, ja tämän opin varaan Mao perusti sotilaallisen strategiansa.
Sotapäällikkö Zhang Zuolin teloitutti Lin 28. huhtikuuta 1927.
Qana

Raamatullinen Kaanaa

Jeesuksen kerrotaan tehneen Johanneksen evankeliumissa mainitun ensimmäisen ihmetekonsa, veden muuttamisen viiniksi, Kaanaan kylässä Galileassa pidetyissä häissä. Jotkut Libanonin kristityt väittävät Qanan olevan evankeliumissa mainittu paikka, vaikka tätä pidetäänkin nykytutkimuksen valossa epätodennäköisenä. 700-luvulta peräisin oleva perinnetieto yhdistää Kaanaan kylän nykyiseen Kefr' Kennan kylään, joka sijaitsee seitsemän kilometriä Nasaretista, Jeesuksen kotipaikasta, pohjoiseen. Uudempi tutkimus ehdottaa todennäköisemmiksi ihmeen tekopaikoiksi raunioitunutta Kenet-al-Jalilin kylää Kefr' Kennasta yhdeksän kilometriä pohjoiseen, tai vielä lähempänä Nasaretia sijaitsevaa Ain Kanaa.
Vuonna 1994 Nabih Berri, Libanonin parlamentin puhemies ja sekulaarin šiialaisen Amal-liikkeen johtaja, halusi perustaa kristillisen temppelin Qanassa sijaitsevaan luolaan houkutellakseen paikalle turisteja ja pyhiinvaeltajia. Hallitus lähetti Qanaan sadan miehen sotilaskomppanian estääkseen mahdolliset uskonnolliset mellakat. Ehdotus otettiin uudelleen esille vuonna 1999.