google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Kenya

Palvelus

HMS Kenya liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon ja suojasi WS-saattueita, jolloin Saksan laivaston raskaat pinta-alukset olivat purjehduksillaan Atlantilla. Aluksen ollessa toukokuussa 1941 2. Risteilijäviirikössä, se osallistui taistelulaiva Birmarckin metsästykseen. Alus yhdessä HMS Auroran kanssa valtasi kesäkuussa Daviesin salmessa saksalaisen tukilaivan Belchenin.
HMS Kenya siirrettiin syyskuussa Välimerelle osallistumaan operaatio Halberdiin, mutta alus palasi kotivesille, jossa se liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Alus oli marraskuussa Pohjois-Norjassa tulittamassa rannikkokohteita. Alus suojasi joulukuussa hyökkäystä Vaagsöhön ja pysyikin pohjoisilla merialueilla aina kesäkuuhun 1942 saakka, jolloin se purjehti Välimerelle osallistuakseen operaatioihin Vigorous/Harpoon.
HMS Kenya osallistui elokuussa operaatio Pedestaliin, mutta siihen osui 12. elokuuta italialaisen sukellusveneen Alagin laukaisema torpedo, joka pakotti aluksen pitkällisiin korjauksiin. HMS Kenya palasi palvelukseen joulukuussa 1942. Alus liitettiin uudelleen Kotilaivastoon, kunnes se tammikuussa 1944 liitettiin Itäisen laivaston 4. Risteilijäviirikköön.
Alus suojasi 1944 tukialusrynnäköitä japanilaisten miehittämiin kohteisiin Intian valtamerellä sekä japanilaisten öljyntuotantolaitoksiin Itä-Intiassa. Alus oli suojaamassa vuoden 1945 alussa Arakanin maihinnousua sekä hyökkäyksiä Malesian rannikolle ennen paluuta Englantiin.
HMS Kenya siirrettiin telakalle huollettavaksi vuoden vaihteen ylitse, minkä jälkeen se sijoitettiin lokakuussa 1946 Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. Risteilijäviirikköön, kunnes se palasi joulukuussa 1947 Englantiin huoltoon. Alus oli myös jonkin aikaa sijoitettuna reserviin.
HMS Kenya palasi palvelukseen Kauko-Idän laivaston 5. Risteiljäviirikköön ottaen osaa Korean sotaan. Alus oli sijoitettuna Itä-Intian osaston 4. Risteilijäviirikköön 1951-1952, kunnes se siirrettiin Välimerelle 1. Risteilijäviirikköön. Alus palasi 24. helmikuuta 1953 Portsmouthiin, jossa se sijoitettiin reserviin.
Alus oli huollossa 1955, minkä jälkeen se purjehti Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. Risteilijäviirikköön, kunnes palasi 5. marraskuuta 1956 Portsmouthiin. Alus palveli Kotilaivastossa, kunnes se siirrettiin 1957 Välimeren laivaston 1. Risteilijäviirikköön lippulaivaksi.
HMS Kenya poistettiin palveluksesta syyskuussa 1958 ja se sijoitettiin Portsmouthin reserviin. Alus myytiin 1962 ja se saapui 29. lokakuuta Shipbreaking Industriesille Faslaneen romutettavaksi.
Cap Arcona

Cap Arcona oli saksalainen valtameriristeilijä, joka liikennöi 1920- ja 1930-luvuilla Hampurista Etelä-Amerikkaan. Toisen maailmansodan lopulla alus upposi 3. toukokuuta 1945 Lyypekinlahdella ilmahyökkäyksessä. Laivan upotessa sai surmansa arviolta 4 500 henkeä. 
Cap Arconan uppoaminen on eräs historian pahimmista laivaturmista. Se vaati esimerkiksi noin kolme kertaa enemmän kuolonuhreja kuin Titanicin uppoaminen.

Historia

27 561 tonnia painava Cap Arcona laskettiin vesille vuonna 1927. Se oli aikanaan suurin Etelä-Amerikkaan liikennöinyt saksalaisalus. Vuonna 1940 se otettiin Kriegsmarinen käyttöön Itämerelle. Laiva esitti RMS Titanicia vuonna 1943 kuvatussa propagandaelokuvassa Titanic. Vuoden 1945 alussa Cap Arcona osallistui operaatio Hannibaliin eli sotilaiden ja siviilien evakuoimiseen etenevien venäläisjoukkojen tieltä läntiseen Saksaan. Operaation aikana Cap Arconalla kuljetettiin lähes 26 000 henkilöä.

Uppoaminen

Ennen uppoamistaan Cap Arconaan oli lastattu Neuengammen ja eräiden muiden keskitysleirien vankeja. Lyypekinlahdella se joutui Britannian ilmavoimien Typhoon-koneiden hyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäyksen seurauksena laiva syttyi palamaan, ja se upposi vieden mukanaan noin 4 500 henkeä. Vain muutamat laivassa olleista keskitysleirivangeista selvisivät onnettomuudesta.
Iglinon piiri

Iglinon piiri (ven. Иглинский район, Iglinski raion, baškiiriksi Иглин районы, Iglin raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin keskiosassa tasavallan pääkaupungin Ufan lähistöllä. Piirin hallinnollinen keskuskylä Iglino (Иглинo) sijaitsee 48 kilometrin päässä Ufasta. Piiri koostuu 19 maalaiskunnasta. Se on perustettu vuonna 1935 .
Iglinon piirin pinta-ala on 2 454 km². Piirin asukasluku on noin 42 800 ja asukastiheys 18 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset, baškiirit ja tataarit.
Dölehevonen

Historia

Dölehevonen on peräisin Gudbrandsdalin laaksosta, missä sitä käytettiin työ- ja kuormahevosena. Rotu muistuttaa niin paljon friisiläisiä ja hollantilaisia hevosia sekä joitakin Skotlannin poneja, että arvellaan matkalaisten, kenties jopa viikinkien kuljettaneen hevosia näiden alueiden välillä.
Rotu on todennäköisesti polveutunut dölenravurista, joka paransi ravinopeutta ja eteenpäinpyrkimystä; metsähevosesta, joka muodosti dölenhevosen massiivista perustaa; ja englannintäysiverisestä, joka paransi liikkeitä, rakennetta ja nopeutta. Vuonna 1834 Norjaan tuotiin täysiverinen ori Odin, jolla on ollut rodun kehityksessä suuri merkitys.

Ominaisuudet

Dölenhevoset ovat kestäviä ja kokoonsa nähden hyvin vahvoja. Niitä on käytetty työ- ja kuormahevosina, mutta ovat myös nopeita ravureita.
Ruuvinväännin

Ruuvinväännin on työkalu jota käytetään ruuvien kiertämiseen kiinni tai auki. Ruuvinvääntimeen on saatavana erilaisia kärkiä, jotka soveltuvat eri ruuvityypeille. Yleisin ruuvinväännin on akulla toimiva.
Arvo Viljanti

Arvo Kunto Viljanti, vuoteen 1935 Viklund (24. elokuuta 1900 Parainen – 6. heinäkuuta 1974 Turku) oli suomalainen opettaja, virkamies ja historioitsija.

Henkilöhistoria

Viljanti oli filosofian tohtori (1932), joka 1962 sai professorin arvonimen. Hän on ennen muuta tutkinut Suomen 1500- ja 1600-luvun sotahistoriaa. Hän oli myös Varsinais-Suomen Maakuntaliitton perustajia. Viljanti oli mukana Aunuksen retkellä 1919 esikuntatehtävissä. Turussa Viljanti toimi Turun yliopiston kvestorina ja vt. professorina sekä dosenttina, Varsinais-Suomen historiallisen tutkimuslaitoksen sihteerinä sekä historian opettajana.
HMS Hyderabad (K212)

Palvelus

Alus myytiin 1. tammikuuta 1948 ja se romutettiin lokakuussa 1948 Portaferryssä.
Happiness (Hurtsin albumi)

Vastaanotto

Happiness on kerännyt sekalaisia arvosteluja musiikkikriitikoilta. Alexis Petridis antoi The Guardian -lehdessä albumille kaksi tähteä viidestä ja kirjoitti: "Tulee tunne, että Hurts on viettänyt enemmän aikaa tehden taustatarinastaan kiinnostavan kuin tehden musiikkia." Petridis lisäsi myös Hutchcraftin kuulostavan joissakin kappaleissa yhdeltä Dolmiota mainostavista sätkynukeista, mutta romantiikkakriisin tuskissa. Andrzej Lukowski kehui "Wonderful Life" ja "Better Than Love" singlejä Drowned in Sound -palstalla, mutta kirjoitti, ettei albumi ole muilta osin epätoivoisen hauska. Hänen mielestään musiikki oli myös "ohutta" ja koristelu kömpelöä. The Independent -lehden kriitikko Andy Gill antoi albumille kolme tähteä viidestä ja kirjoitti: "Se on tehokas ja tyylikäs, mutta siitä puuttuu innovaatio."
Keskisuomalaisen musiikkikriitikko Mia Pajunen antoi albumille neljä tähteä viidestä ja kirjoitti yhtyeen tiivistäneen 80-luvun hengen albumille leikitellen ja suvereenisti. Hän myös sanoi albumin linjan olevan selkeä mutta vivahteikas. Tommi Saarikoski kirjoittaa puolestaan desibeli.net-sivustolla Theo Hutchcraftin ja Adam Andersonin luottavan suuriin melodioihin, tunteisiin ja syntetisoituihin äänimattoihin, mutta ettei vaikutelma ole liian melodramaattinen. Saarikoski myös kehuu laulaja Theo Hutchcraftin ääntä kuulaaksi ja dramaattiseksi.
Happiness nousi ensimmäisellä listaviikollaan Ison-Britannian albumilistan neljännelle sijalle. Sen lisäksi levy nousi Kreikan albumilistan kärkeen ja kymmenen parhaan joukkoon Tanskassa, Suomessa, Irlannissa ja Ruotsissa.
Mauno Kirjonen

Mauno Ilmari Kirjonen (20. huhtikuuta 1916 Viipuri – 7. maaliskuuta 1999 Heinola) oli suomalainen hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä. Kirjonen saavutti jatkosodan aikana kaikkiaan 9 ¾ ilmavoittoa Fokker, Curtiss ja Messerschmitt -hävittäjäkoneilla.
Kirjonen sai lentäjäkoulutuksen Sotaohjaajakurssi 1:llä vuosina 1939–1941. Kirjonen sai lentomerkin ainoana lentosotamiehenä Suomen ilmavoimien historiassa 14. kesäkuuta 1941. Koulutuksen jälkeen hänet komennettiin korpraaliksi ylennettynä Lentolaivue 32:een 1. maaliskuuta 1941. Uttiin tukeutuneen, Fokker-kalustolla varustetun laivueen riveissä lentänyt Kirjonen saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa 4. heinäkuuta 1941 ampuessaan toisen lentäjän kanssa venäläisen Petljakov Pe-2 -koneen alas Haminassa. Pudotuksesta kirjattiin Kirjoselle ½ ilmavoittoa. Kirjonen ylennettiin alikersantiksi 12. heinäkuuta 1941. Ensimmäiset ”kokonaiset” ilmavoittonsa Kirjonen saavutti Curtiss-koneella lentäen venäläisten hyökkäyksessä Uttiin 22. heinäkuuta 1941. Kirjonen oli yksi juuri ennen hyökkäystä koneensa ilmaan saaneista puolustajista. Hän pudotti kaksi viholliskonetta, toinen venäläiskoneista ampui kuitenkin juuri ennen tuhoutumistaan Kirjosen koneen tuleen, jolloin hän pelastautui laskuvarjolla Haukkajärveen.
Viisi ilmavoittoa saavuttanut Kirjonen ylennettiin kersantiksi 26. elokuuta 1941. Hän kävi Reserviupseerikoulun 28. helmikuuta–16. heinäkuuta 1942, palaten takaisin LeLv 32:een vänrikiksi ylennettynä. Kirjonen palveli yli vuoden ajan Koelaivueessa 21. joulukuuta 1942 alkaen, kunnes hänet siirrettiin perustamisvaiheessa olevaan, Messerschmitt-koneilla varustettuun Lentolaivue 34:ään 23. maaliskuuta 1943. Kirjosen ensimmäinen Messerschmitt-tyypillä saavutettu ilmavoitto oli 5. toukokuuta 1943 Haapasaaren lähistöllä alasammuttu Boston-torpedopommittaja. Maaliskuussa 1944 Kirjonen siirrettiin Hävittäjälentolaivue 30:een. Venäläisten suurhyökkäyksen alettua Karjalankannaksella, Kirjonen siirrettiin takaisin Hävittäjälentolaivue 34:ään 15. kesäkuuta 1944. Kirjonen ylennettiin luutnantiksi 6. heinäkuuta 1944, ylennyksen jälkeen seurasi siirto takaisin Hävittäjälentolaivue 30:een 5. elokuuta 1944. Hänet kotiutettiin 14. marraskuuta 1944. Siviiliammatiltaan Kirjonen oli insinööri.
Shakkinappuloiden voimasuhteet

Voimasuhteiden merkitys

On huomattava, että tilaetu, tempoetu ja asemaetu ovat varsin keskeisiä eikä niitä varsinkaan itse pelissä kannata aliarvioida. Yhden sotilaan etu voi tuoda loppupelissä voiton riippuen oppositiotilanteesta. Tätä ei ole helppoa laskea etukäteen. Edes suurmestarit eivät keskenään aina pääse loppupelitilanteeseen.
Jossain määrin shakkinappuloiden voimasuhde riipuu pelitaidosta ja pelityylistä sekä ennen kaikkea asemasta. Kuitenkin esimerkiksi lähettiparia pidetään arvokkaampana kuin ratsuparia tai ratsua ja lähettiä. Kuninkaalla ja kahdella lähetillä on helppoa tehdä matti yksinäisestä kuninkaasta. Kuningas, lähetti ja ratsu voittavat yksinäisen kuninkaan, mutta säädetyssä 50 siirrossa tämä onnistuu harrastelijatasolla vain harvalta. Kuningas ja kaksi ratsua eivät voi voittaa yksinäistä kuningasta, jos oikein pelaavalla yksinäisellä kuninkaalla on siirtovuoro, ja muutenkin vain aivan erikoistapauksessa.
Keskipelissä arvioidaan usein, mitä nappuloita kannattaa vaihtaa toisiin. Asemaetu, tempoetu tai tilaetu saattavat ratkaista tilanteen suuntaan tai toiseen. Esimerkiksi tempovoittoa voi toisinaan hyvinkin pitää yhden sotilaan arvoisena. Ahtaissa asemissa ratsu on tavallisesti lähettiä parempi, mutta pitkien viistolinjojen ollessa auki tilanne on päinvastainen.
On kuitenkin jonkinlainen pääsääntö, että daamin voi vaihtaa torniin ja kevyeen upseeriin, tornin ja heikon sotilaan kahteen kevyeen upseeriin. Edennyt sotilas on monesti voiton tae, joten se kannattaa säilyttää vaikka menettäisi muuta materiaalia.

Voimasuhteista muissa shakin kaltaisissa peleissä

Shakin oletetussa edeltäjässä tšaturangassa ei tunnettu vahvaa daamia, vaan sen sijalla oli kömpelö puolustusnappula. Näin on laita myös kiinalaisessa, korealaisessa ja huomattavastikin poikkeavassa japanilaisessa shakissa. Myös arpasiirtoisessa uhkapelishakissa voimasuhteet on laskettava toisin.
Eija Merilä

Eija Merilä (nyk. Kymäläinen, o.s. Muhonen) (s. 30. kesäkuuta 1946 Kivijärvi) on suomalainen laulaja, joka on tullut tunnetuksi sekä kevyen musiikin että hengellisen musiikin esittäjänä. 
Sijoituttuaan iskelmälaulukilpailussa Jyväskylässä toiseksi hän pääsi Veikko Ahvenaisen kautta koelauluun Scandialle. Hänen ensimmäinen singlensä ”Yö Taigalla/Kun sinua katselen” julkaistiin tammikuussa 1964. Merilän ensimmäinen menestyskappale oli ”Yö saaristossa”. Levytyksiä oli tasaiseen tahtiin 1960-luvulla. Merilä oli mukana myös viihdeohjelma Lumilinnassa, joka voitti Montreux’n Kultaisen ruusun vuonna 1965. Vuonna 1971 Merilä sai levytettäväkseen Lynn Andersonin ”Rose Gardenista” suomenkielisen version ”Luvannut en ruusutarhaa”, joka oli suuri menestys. Jatkoa seurasi seuraavana vuonna kappaleella ”Mä tahdon teidän oppivan”.
Vuonna 1971 Eija Merilä levytti kappaleen ”Itku-wirsi tulevan pahan ajan takia”. Sävelmänä oli Toivo Kärjen parikymmentä vuotta vanha ”Rovaniemen markkinoilla”, ja monisäkeistöisen tekstin oli kirjoittanut Markku Haapio. Laulu voitti Ilta-Sanomien pilkkalaulukilpailun, ja se kommentoi tulevia presidentinvaaleja, jotka olivat silloisen käsityksen mukaan edessä vuonna 1974. Tekstissä käytiin läpi kaikki oletetut presidenttiehdokkaat.
1970-luvun puolivälissä Merilä tuli uskoon ja jätti viihdetaiteilijan uran. Hänen uransa jatkui kuitenkin hengellisen musiikin parissa. Jo vuonna 1976 hän teki äänitteen Kiitokseni, ja seuraava albumi Konsta Jylhän hengellisiä lauluja oli suuri menestys ja ylsi timanttilevyyn, minkä raja oli tuolloin yli 50.000 myytyä äänitettä.  
Merilä on kiertänyt ympäri maailmaa esiintymässä ja asui pitkään perheineen Floridassa, jossa hän toimi Suomenkielisen Helluntaiseurakunnan, Kotikirkon laulaja-evankelistana. Vuonna 2010 Kymäläiset muuttivat takaisin Suomeen Merilän synnyinseudulle Kivijärvelle.  
Aikamedia myönsi Merilälle Vuoden muusikko 2015 -palkinnon.
Harri Hänninen

Harri Johannes Hänninen (s. 18. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija, joka tunnettiin erityisesti maratonjuoksijana.
Arvokisoissa Hännisen parhaat sijoitukset ovat kaksi kahdeksatta tilaa: Splitin EM-kisoissa 1990 5 000 metrillä ja Helsingin EM-kisoissa 1994 maratonilla. Hänninen osallistui olympiamaratoneille 1992 ja 1996 sijoittuen 11:nneksi ja 32:nneksi.
Harri Hänninen on juossut kaikkien aikojen neljänneksi nopeimman suomalaisajan maratonilla: aika 2.11.58 syntyi Rotterdamin maratonilla 18. huhtikuuta 1993. Paremman tilastokelpoisen ajan ovat juosseet Janne Holmén 2.10.46, Esa Tikkanen 2.11.15 ja Jukka Toivola 2.11.35. Hänninen on juossut kahdeksan maratonia aikaan 2.13.30 tai alle.
5 000 metrillä Hännisen ennätys on 1. syyskuuta 1990 Splitissä juostu 13.28,22, jolla hän on matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalainen. 10 000 metrillä Hänninen juoksi Södertäljessa 7. kesäkuuta 1989 ajan 28.00,73, jolla hän on matkan seitsemänneksi nopein suomalainen.  Puolimaratonilla Hänninen on juossut 1.02.00 vuonna 1996. 1 500 metrillä Hänninen juoksi 22-vuotiaiden sisäratojen Suomen ennätyksen vuonna 1985 (aika 3.44,67).
Eparlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Touhtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,3 metriä mpy.
August Appelgren

August Appelgren (17. maaliskuuta 1794 Muhos – 30. kesäkuuta 1846 Oulu) oli suomalainen tuomari ja pormestari. 
Appelgrenin vanhemmat olivat Muhoksen kirkkoherra Gustaf Reinhold Appelgren (1752-1812) ja Kristina Frosterus. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1813. Appelgren opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon. Hän sai varatuomarin arvon 1821. 
Appelgren toimi Oulun kaupunginsihteerinä ja julkisena notaarina vuodesta 1816 sekä kämnerinoikeuden esimiehenä vuodesta 1820. Hän oli maanjako-oikeuden puheenjohtajana Limingassa vuodesta 1824 ja Kalajoella vuodesta 1825. Viimeksi Appelgren oli Oulun pormestarina vuodesta 1836.
Appelgren oli naimisissa 1824–1825 serkkunsa Maria Margareta Frosteruksen (k. 1825) kanssa ja vuodesta 1827 edellisen sisaren Sofia Magdalena Frosteruksen (k. 1872) kanssa. Appelgrenin vanhempi veli oli rovasti, opettaja ja sanomalehtimies Simon Wilhelm Appelgren.
Loimuvaskiyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Loimuvaskiyökkönen muistuttaa suuresti muutamia muita Autographa-suvun lajeja, erityisesti kirjovaskiyökköstä (Autographa pulchrina), josta sitä voi olla erittäin vaikea erottaa ja määrityksen varmistaminen voi vaatia genitaalien tutkimista. Etusiivet ovat kapeat, harmaanruskeat ja heikosti violetinsävyiset. Siiven keskiosassa on ohut, hopeanvalkoinen kreikkalaisen aakkoston gamma-kirjainta muistuttava kuvio, joka on vain harvoilla yksilöillä jakautunut kahteen osaan ja hieman sen takana on pieni kellertävänruskea alue. Munuaistäplä erottuu vaaleareunaisena. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat vaaleanruskeat, mutteivät aina kovin selvästi erottuvat. Aaltoviiru on musta ja tekee terävän W-kirjaimen muotoisen mutkan. Siipiripset ovat kirjavat ja niissä on hyvin erottuva valkoinen tyviviiru. Takasiivet ovat harmaanruskeat ja ulkoreunaa kohti tummenevat. Siipiväli 36–42 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Loimuvaskiyökköstä tavataan Pohjois- ja Keski-Euroopasta Keski-Aasian läpi Itä-Aasiaan ja edelleen Pohjois-Amerikkaan saakka. Laji on Suomessa tulokas, joka tavattiin ensimmäisen kerran 1980-luvulla ja sittemmin se on levinnyt laajalti maan etelä- ja keskiosiin. Pohjoisimmat havainnot ovat Rovaniemen korkeudelta, mutta painopiste on Kaakkois-Suomessa ja etelärannikolla. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä elokuun alkuun huipun sijoittuessa heinäkuun puoleen väliin.

Elinympäristö ja elintavat

Laji elää avoimilla paikoilla, kuten niityillä ja metsäaukioilla. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, mutta muutoin loimuvaskiyökkösen biologiaa tunnetaan huonosti.

Ravintokasvi

Toukka käyttänee kirjovaskiyökkösen tapaan ravinnokseen erilaisia ruohovartisia kasveja.
Howard Staunton

Howard Staunton (huhtikuu 1810 – 22. kesäkuuta 1874) oli englantilainen shakkimestari. Hän oli myös shakkikolumnisti, -kirjailija sekä Shakespearen tutkija. Hän antoi nimensä Staunton-tyylisille nappuloille, jotka ovat nykyään käytössä lähes kaikkialla, muun muassa FIDEn virallisina nappuloina.
Närvijoki

Närvijoki (ruots. Österland) on kylä Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Jurvan kunnan alueella, Närvi- eli Närpiönjoen varrella.

Historia

Museoviranomaisten vahvistaman tiedon mukaan kylästä on löytynyt kaksi pronssikautista hautaa sekä lisäksi kivikautista esineistöä.
Närvijoen kylällä on ollut virvoitusjuomatehdas, joka toimi kylässä 1960-luvun alkuun.

Kylätoiminta

Närvijoella kylätoiminta on ollut varsin aktiivista. Kyläyhdistys ylläpitää majoitus- ja virkistysaluetta, joka on käytössä pääosin kesäisin. Alueella sijaitsee maauimala, saunoja, kioski, majoituspaikkoja sekä tanssilava.
Näin käy haaveiden

Näin käy haaveiden on Mika ja Turkka Malin albumi vuodelta 1992. Se perustuu Harry Chapinin lauluihin, jotka Turkka Mali kääntänyt suomeksi. Kappaleen "Six string orchestra" on aiemmin kääntänyt suomeksi Hector nimellä "Monofilharmoonikko".
Hiienvaaran ampuma-alue

Hiienvaaran ampuma-alue on Suomen puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen käytössä oleva ampuma-alue, joka sijaitsee Ilomantsin kunnassa Pohjois-Karjalassa.
Ampuma-alue sijaitsee Hiienvaaran alueella samannimisen vaaran ympärillä ja Koitere-järven luoteispuolella.
Patvinsuon kansallispuisto sijaitsee lähistöllä.
Sitä käytti etupäässä Pohjois-Karjalan Prikaati lakkauttamiseensa asti ja Pohjois-Karjalan rajavartiosto.
Fatao

Maantiede ja ilmasto

Fataon kunnan pinta-ala on arviolta 400 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa, idässä ja lännessä Diéman piirin Lambidoun ja etelässä Kitan piirin Guémoukouraban kuntiin. Kunnan itäosa on pinnanmuodostukseltaan hyvin epätasaista. Ylänköjä ovat Fataoguidé, Koussourouguidé, Bambéguidé, Bembaguidé, Togoniguidé ja Founouguidé. Tärkeimmät vesistöt ovat Fatao Wassa ja Bambé, jotka sadekaudella täyttävät Fataon patoaltaan.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–800 millimetriä. Lämpötila vaihtelee 15 ja 45 asteen välillä. Sadekausi kestää heinäkuusta lokakuuhun. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia.

Asutus

Aiemmin Diangounté Camaran arrondissementtiin kuulunut Fataon kunta on perustettu Malin desentralisaatiouudistuksen yhteydessä vuonna 1996. Sen syntyvaiheisiin liittyy konflikti muutaman kilometrin päässä sijaitsevan Lambidoun asukkaiden kanssa.
Kuntaan kuuluvat Fataon, Diabiran ja Mountan Soninkén taajamat (quartier), Gourdyn ja Kaïmpon kylät (village) sekä yhdeksän pikkukylää (hameau). Kaupungin statuksestaan huolimatta kunta ei poikkea mitenkään maaseudusta. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, bambaroita, fulbeja ja maureja. Väestö on hyvin nuorta ja maastamuutto yleistä. Arviolta 12 % fataolaisista asuu ulkomailla, varsinkin Ranskassa.

Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Yleisimpiä liikennevälineitä ovat moottoripyörät, hevoskärryt ja polkupyörät. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, riisi, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan tupakkaa ja väri-indigoa. Karjanhoidon merkitys ei Fataossa ole kovin suuri. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Kaupankäynti keskittyy elintarvikkeisiin, karjaan ja tupakkaan. Ulkomailla työskentelevät fataolaiset lähettävät rahaa perheilleen ja rahoittavat yhteisiä hankkeita. Heidän varoillaan on rakennettu suuri osa kunnan palveluista.
Fataon alakoulu on perustettu vuonna 1998 ja yläkoulu 2008. Kylässä on myös kaksi yksityistä koraanikoulua, joilla ei ole omia tilojaan. Fataon vuonna 1992 avattu sairastupa muutettiin vuonna 2007 kunnalliseksi terveyskeskukseksi. Sen henkilökuntaan kuuluvat koulutettu lääkäri, sairaanhoitaja, kaksi kätilöä ja farmaseutti. Taajamassa on myös apteekki ja ambulanssi potilaiden siirtämiseksi Diéman poliklinikalle. Muita julkisia rakennuksia ovat kunnantalo, kaksi moskeijaa, vierastalo, hallintorakennus, opettajien asuntola ja rakenteilla oleva torialue. Vesihuoltoon liittyneet ongelmat ratkaistiin vuonna 2007 rakennetun vesitornin ja kymmenen vesipostin avulla. Muissa taajamissa ja kylissä on alakoulut ja eräitä terveyspalveluja.
Swizz Beatz

Yksityiselämä

Swizz avioitui R&B-laulaja Mashondan kanssa vuonna 2004, mutta he erosivat huhtikuussa 2008. Joidenkin huhujen mukaan eron takana olisi ollut Alicia Keys, jonka kanssa hän avioitui vuonna 2010. Swizz Beatz on innokas taiteen ystävä ja hän maalaa itsekin vapaa-aikana. Hän usein ansaitsee jopa rahaa tuotoksillaan ja lahjoittaa osan lasten syöpäjärjestöille ja verisäätiöille.
Hän toimi myös FBI:n alkuvuodesta 2012 sulkeman Megaupload.com-sivuston toimitusjohtajana, ja värväsi tähtiä markkinoimaan palvelua, mihin ainakin Sean “Diddy” Combs, Kanye West ja Will.i.am ryhtyivät.
Swizz Beatz on muslimi.
Bolívar (departementti)

Bolívar on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Cartagena, pinta-ala 25 978 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli noin kaksi miljoonaa.
Bolívar sijaitsee maan pohjoisosassa Karibianmeren rannikolla. Ennen espanjalaisten tuloa aluetta asuttivat karibit ja taironat. Suurin osa departementista on alavaa, mutta sen eteläosassa on korkeita vuoria.
Mustalampi (Jyväskylä, )

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 137,5 metriä mpy.