Norjan maantiede

Maastonmuodot

Suurta osaa Norjaa hallitsee vanha Skandien vuoristo. Norjan korkein vuori on Galdhøpiggen, joka sijaitsee Jotunheimenin vuoristossa. Se on 2 469 metriä korkea ja samalla Pohjois-Euroopan korkein vuori. Norjassa on runsaasti yli 2 000 metriä korkeita vuorenhuippuja, vaikkakin ne kaikki sijaitsevat koko maan mittakaavassa melko lähellä toisiaan, Opplandin, Sognin ja Fjordanen ja Hedmarkin lääneissä. Yli 2 000-metrisiä vuoria on Jotunheimenin, Breheimenin, Reinheimenin, Dovrefjellin ja Rondanen vuoristoissa. Näiden huippujen tarkkaa lukumäärää on hankala yksiselitteisesti kertoa, sillä se riippuu lähinnä pienimmästä topografisesta prominenssista, jolla yksittäinen huippu erotetaan muista maastonmuodoista. 2 000-metrisiä huippuja, joiden prominenssi on yli 50 metriä, on Norjassa 186. Eri tutkimuksissa on erotettu 230 huippua 30 metrin prominenssilla tai peräti yli 300 huippua 10 metrin prominenssilla. Korkeita, yli 1 000- ja 1 500-metrisiä vuoria on kuitenkin ympäri Skandien vuoristoa Pohjois-Norjaa myöten, missä korkein Lyngsalpan-vuoristossa sijaitseva huippu, Jiehkkevárri, yltää 1 833 metriin merenpinnan tasosta.
Skandit on ajansaatossa joutunut voimakkaasti eroosion vaikutusten alaiseksi, minkä vuoksi vuorten profiili on keskimäärin melko loiva. Silti jotkin kovaa kivilajia olevat huiput ovat säilyttäneet terävän muotonsa. Jäätiköt ovat kovertaneet jyrkkiä laaksoja ja vuonoja rannikkoalueiden kallioiseen maastoon. Epätasaisessa maastossa on myös runsaasti vuorilta virtaavia puroja ja jokia, jotka ajan saatossa ovat synnyttäneet kulku-urilleen rotkoja ja V-laaksoja.

Luonto

Norjan mannerosasta 37 prosenttia on metsän peitossa. Yli puolet tästä, 23 prosenttia maa-alasta, on talousmetsää. Sitä käytetään sahatavaraksi ja sellu- ja paperiteollisuuden tarpeisiin. Metsän biomassa kasvaa, joten se toimii hiilinieluna. Pääasiallinen puulaji on metsäkuusi. Rannikoilla kasvaa hieskoivua, mutta sinne on istutettu myös kuusta ja sitkankuusta 1950-luvulta asti.
Norjan uhanalaisten lajien listalla vuodelta 2006 on 31 nisäkästä, 78 lintua, 44 kalaa sekä viisi matelijaa ja sammakkoeläintä. Kaikkiaan uhanalaisia lajeja (kasvit, hyönteiset ja sienet mukaan lukien) on 1 988. Suurimmassa vaarassa ovat susi ja naali. Erilaiset luonnonsuojelualueet kattavat lähes 15 prosenttia Manner-Norjasta ja vielä suuremman osan Huippuvuorista.
Manner-Norjassa on 34 kansallispuistoa, Huippuvuorilla seitsemän. Lähes 85 prosenttia kansallispuistoista on vuoristossa. Niissä on merkittyjä vaellusreittejä ja eritasoisia yöpymismahdollisuuksia, joiden sijoittelulla pyritään ohjaamaan kävijät pois kaikkein haavoittuvimmilta alueilta.

Kulttuurimaantiede

Norja rajoittuu lännessä Norjanmereen, etelässä Skagerrakin salmeen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Norjan pääkaupunki on Oslo. Muita suuria kaupunkeja ovat Trondheim, Bergen, Stavanger, Kristiansand ja Tromssa. Norjan asutus on keskittynyt rannikon kaupunkeihin, koska monet tulonlähteet ovat keskittyneet merelle tai rannalle (kalastus, öljy, laivanrakennus, merenkulku). Sisämaa on ollut aina harvaan asuttua, sillä sen ilmasto on ankara ja maasto vaikeakulkuista.
Suurin osa Norjan maapinta-alasta sijaitsee Pohjois-Eurooppaan kuuluvan Skandinavian niemimaan Atlantin ja Jäämeren puoleisella rannikkoalueella, kun taas niemimaan itäpuolta hallitsee lähinnä Ruotsi. Norjan kanssa maarajaa jakavat Ruotsi, Suomi ja Venäjä. Pisin on Ruotsin vastainen raja, joka pääasiassa myötäilee Kölivuoristoa. Norjan ja Suomen välisestä rajasta vajaa puolet myötäilee jokia. Norjan manneralue sijaitsee suurin piirtein 57. ja 81. pohjoisen leveyspiirin sekä 4. ja 32. itäisen pituuspiirin välisellä alueella.