Connecticut Sun

Runkosarja- ja pudotuspelimenestys

Neljän Orlandossa pelatun kautensa aikana seura ei juurikaan menestynyt. Orlando Miracle pääsi WNBA:n pudotuspeleihin kerran, vuonna 2000, jolloin se sijoittui runkosarjassa konferenssinsa kolmanneksi voittoprosentilla 50 (16 voittoa ja 16 tappiota). Seura putosi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hävittyään ottelusarjan Cleveland Rockersia vastaan voitoin 1–2.
Connecticutiin siirtymisen jälkeen seura pääsi vuosina 2003–2008 kuudesti peräkkäin pudotuspeleihin. Vuonna 2003 Sun sijoittui runkosarjassa konferenssinsa kolmanneksi voittoprosentilla 52,9 (18 voittoa ja 16 tappiota) ja kohtasi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella konferenssissaan samalla voittoprosentilla toiseksi sijoittuneen Charlotte Stingin. Sun voitti ottelusarjan Stingiä vastaan suoraan voitoin 2–0. Konferenssifinaaleissa seura sai vastaansa tulevan mestarin Detroit Shockin, joka voitti ottelusarjan suoraan kahdessa ottelussa. Vuonna 2004 Sun voitti itäisen konferenssin runkosarjan voittoprosentilla 52,9 ja sai ensimmäisellä pudotuspelikierroksella vastaansa Washington Mysticsin, joka kaatui voitoin 2–1. Idän konferenssifinaaleissa Sun kohtasi New York Libertyn, jonka seura voitti 2–0, ja WNBA:n loppuotteluissa vastaan asettui Seattle Storm, joka vei mestaruuden voitoin 2–1. Sun voitti loppuottelusarjan ensimmäisen ottelun 68–64 ja Storm kaksi jälkimmäistä ottelua pistein 67–65 ja 74–60.
Kaudella 2005 Sun oli historiansa parhaalla voittoprosentilla 76,5 (26 voittoa ja kahdeksan tappiota) toisen kerran peräkkäin itäisen konferenssin runkosarjavoittaja. Voittoprosentti oli myös koko liigan paras. Pudotuspeleissä seura löi ensimmäisellä kierroksella Detroit Shockin suoraan kahdessa ottelussa ja konferenssifinaaleissa Indiana Feverin niin ikään 2–0, mutta tasaisessa loppuottelusarjassa Sacramento Monarchsia vastaan seura joutui taipumaan voitoin 1-3, pistein 65-69, 77-70, 55-66 ja 59-62. Kaudella 2006 Sun saavutti toistamiseen voittoprosentin 76,5, joka oli sinäkin vuonna WNBA:n paras. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella seura voitti Washington Mysticsin suoraan kahdessa ottelussa, mutta kärsi konferenssifinaaleissa tappion tulevalle mestarille Detroit Shockille, joka vei sarjan nimiinsä voitoin 2–1. Kauden päätyttyä Sunin valmentaja Mike Thibault palkittiin WNBA:n vuoden valmentajan palkinnolla.
Kaudella 2007 Sun oli runkosarjassa konferenssinsa kolmas voittoprosentilla 52,9 (18 voittoa ja 16 tappiota) ja kaudella 2008 konferenssinsa toinen voittoprosentilla 61,8 (21 voittoa ja 13 tappiota). Pudotuspeleissä 2007 seura putosi ensimmäisen kerran Connecticutin-vuosinaan ensimmäisellä kierroksella hävittyään Indiana Feverille voitoin 1–2 ja pudotuspeleissä 2008 seura putosi niin ikään ensimmäisellä kierroksella hävittyään New York Libertylle voitoin 1–2. Thibault nimettiin vuonna 2008 toistamiseen WNBA:n vuoden valmentajaksi. Vuonna 2009 Sun jäi pudotuspelien ulkopuolelle ensimmäisen kerran Connecticutiin muuton jälkeen.

Pelaajat

Miraclen/Sunin organisaation historian paras pisteidentekijä on Nykesha Sales, joka kuului seuran kokoonpanoon kausina 1999–2007. Sales oli seuran paras pistenainen neljästi, kausina 2001 ja 2003–2005, ja toiseksi paras pistenainen kahdesti, 1999 ja 2002. Salesin WNBA-uran korkein pistekeskiarvo on 16,1 kaudelta 2003. Muita pisteiden teossa kunnostautuneita Sunin pelaajia ovat seurassa kaudet 1999–2003 pelannut Shannon Johnson, joka oli seuran paras pistenainen kahdesti, 1999 ja 2002, ja seurassa kaudet 1999–2006 pelannut Taj McWilliams-Franklin, joka oli Miraclen paras pisteidentekijä kaudella 2000. Kausilla 2006 ja 2007 Sunin paras pistenainen oli seuraa kaudesta 2001 edustanut Katie Douglas, jonka runkosarjan pistekeskiarvo oli ensiksi mainitulla kaudella 16,4 ja jälkimmäisellä tasan 17. Hän rikkoi molempina vuosina seuran yhden kauden piste-ennätyksen. Douglas siirtyi kauden 2007 jälkeen Indiana Feveriin vaihdossa Tamika Whitmoreen. Kausilla 2008 ja 2009 parhaan pistekeskiarvon saavuttanut Sunin pelaaja oli Ashja Jones.
Levypalloissa seurahistorian selvä ykkösnimi on Taj McWilliams-Franklin, joka oli seuran sisäisen levypallotilaston kärjessä seitsemällä kaudella kahdeksasta, joka vuosi lukuun ottamatta vuotta 2002, jolloin hän oli suurimman osan kaudesta sivussa loukkaantumisen vuoksi. Parhaimman levypallokeskiarvon, 9,6, McWilliams-Franklin saavutti kaudella 2006. Eniten koriin johtaneita syöttöjä antanut pelaaja Sunin historiassa on seuraa kausina 2004–2009 edustanut Lindsay Whalen, joka ylitti Shannon Johnsonin nimissä olleen aiemman ennätyksen kaudella 2008.