google/wiki40b huggingface dataset:
Antonia Fraser

Lady Antonia Fraser CBE (s. 27. elokuuta 1932) on brittiläinen kirjailija, joka on tullut tunnetuksi historiaa käsittelevillä teoksillaan ja rikoskirjallisuudellaan. 
Fraser syntyi Lontoossa pääri Frank Pakenhamin ja tämän puolison Elizabethin tyttäreksi. Hän valmistui Oxfordin Lady Margaret Hallista ja meni vuonna 1956 naimisiin parlamentaarikko Hugh Fraserin kanssa. Vuonna 1977 päättyneestä avioliitosta syntyi parille kuusi lasta. 
Fraser oli naimisissa Nobel-palkitun kirjailija Harold Pinterin kanssa vuodesta 1980 tämän kuolemaan vuoteen 2008 asti. Fraserille itselleen on myönnetty James Tait Blackin muistopalkinto vuonna 1969.
Fraserin ammattimainen ura historiankirjoittajana käynnistyi vuonna 1969, jolloin julkaistiin hänen kirjoittamansa elämäkertateos Mary, Queen of Scots. Hän on yhtä lailla suosittu dekkarikirjailija; hänen luomansa Jemima Shore -hahmo on tuttu myös televisiosta. Sofia Coppolan elokuva Marie Antoinette (2006) perustuu löyhästi hänen teokseensa Marie Antoinette (2001).
Antonia Fraserilta on suomennettu jännitysnovelli Parrin lasten tapaus jännitysnovellikokoelmassa Femme fatale: Murhaavan hurmaavat naiset (2011).
Johnny Moss

Elämä

Moss syntyi vuonna 1907 Marshallissa, Texasissa, mutta asui Dallasissa. Siellä hän oppi pelaamaan uhkapelejä, kun joukko korttihuijareita näytti hänelle keinoja huijata ja bluffata pokerissa. Pian teini-ikäinen Moss pääsi hyödyntämään oppimaansa, kun paikallinen saloona palkkasi hänet vahtimaan, että siellä pelattiin huijaamatta. Seuratessaan pelejä Moss oppi pelaamisen strategiaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän ryhtyi kiertämään ympäri maata etsien uhkapelimahdollisuuksia.

Pokeriura

Vuonna 1949 Benny Binion järjesti Mossin ja häntä huomattavasti vanhemman Nick the Greekin kanssa viiden kuukauden pokerimaratonin, jossa palkintorahaa oli 2–4 miljoonaa dollaria. Kun maraton viimein päättyi, Nick the Greek lausui legendaariseksi muodostuneen sitaattinsa: ”Herra Moss, minun täytyy antaa sinun lähteä.” (”Mr. Moss, I have to let you go.”)
Koska ”pokerifanit” pitivät Nick the Greekistä, Mossista ja Binionista, vuonna 1969 perustettiin World Series of Poker -kiertue, joka käynnistyi heti seuraavana vuonna. Moss voitti ensimmäisen WSOP:n, jossa ykköstila ratkaistiin pelaajien äänestyksellä. Tämän jälkeen hän voitti WSOP:n pääturnauksen vuosina 1971 ja 1974. WSOP-rannekkeita hän voitti kaikkiaan kahdeksan kappaletta, mitä suurempaan määrään ovat pystyneet vain Doyle Brunson, Johnny Chan ja Phil Hellmuth (Erik Seidelilla on kahdeksan voittoa). Hänet valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1979.
The Hendon Mobin tietokannassa Johnny Mossin pokeriuran turnausansiot ylittävät 1,1 miljoonaa dollaria.
Bella Forsgrén

Elämä

Etiopiassa syntynyt Forsgrén adoptoitiin Suomeen kolmevuotiaana, ja hän vietti lapsuutensa Äänekosken Hietaman kylässä kahdeksanlapsisessa perheessä. Forsgrénin sisaruksista viisi on adoptoitu. Hänen isänsä työskenteli Äänekosken paperitehtaalla ja äitinsä oli kotiäitinä. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Äänekosken lukiosta Forsgrén aloitti yhteiskuntapolitiikan opinnot Jyväskylän yliopistossa ja lähti myös mukaan opiskelijapolitiikkaan. 
Jyväskylän kaupunginvaltuustoon hänet valittiin vuoden 2017 kuntavaaleissa, joissa Forsgrén sai 1 279 ääntä. Vuoden 2018 seurakuntavaaleissa Forsgrén valittiin Jyväskylän kirkkovaltuustoon. Eduskuntavaaleissa 2019 hän sai 4 351 ääntä.

Poliittiset näkemykset

Forsgrénin esillä pitämiä teemoja ovat muun muassa koulutus ja nuoret, ilmastonmuutos ja esimerkiksi vanhustenhuolto. Forsgrén on feministi, ja hänen mukaansa kansanedustajista vähintään puolet pitäisi olla naisia.
Harri Sirola

Harri Erkki William Sirola (28. toukokuuta 1958 Helsinki – 16. elokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Sirola pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1977, opiskeli eri aineita Helsingin yliopistossa ja oli myös puusepän opissa. Hänen äitinsä on kirjailija ja lääkäri Irma Kerppola-Sirola.
Harri Sirolan esikoisteos Abiturientti ilmestyi 1980, ja siitä hänet muistetaan yhä parhaiten. Aikanaan se oli kohuttu teos, jossa kritisoitiin voimakkaasti Suomalaista Yhteiskoulua ja porvarillista elämää ja kuvailtiin päähenkilön estotonta sukupuolikäyttäytymistä silloiseen suhtautumiseen nähden melko värikkäästi. Vuonna 1983 Janne Kuusi ohjasi Abiturientista elokuvasovituksen Apinan vuosi, jonka pääosaa esittää Heikki Salomaa. Abiturientin jälkeen Sirolalta ilmestyi kahdeksan teosta, joiden aihepiirit vaihtelevat runsaasti. Ryhdyttyään kalastamaan hän innostui kirjoittamaan kokoelman kalastusnovelleja.
Sirola kirjoitti myös Viron vankila-, vankileiri- ja loikkauskokemuksista kertovan teoksen Kaksi kaupunkia. Kirjoitus- ja muokkausprosessi kesti viisi vuotta, minä aikana maailma muuttui hyvin paljon. Kun Sirola valmistautui kirjoittamiseen, hänellä oli käsissään runsaasti todellista kohumateriaalia, jollaista edes sensaatiolehdet eivät tuolloin uskaltaneet julkistaa. Vuosia kestäneen prosessin aikana Viro nousi kuitenkin yleiseksi puheenaiheeksi, eikä kirja saanut ehkä ansaitsemaansa huomiota.
Kun Kaksi kaupunkia jäi vaille suurempaa huomiota, Sirola vajosi syvään masennukseen. Itse hän kuvasi tilaa seuraavasti:
”Tuska-depressioon sairastuminen on kuin siirtyminen maanpäällisestä elämästä vedenalaiseen. Paine on veden alla kova. Korvat paukkuvat. Keuhkot eivät saa happea. Ja niin jonkin ajan kuluessa kaikki elintoiminnot pysähtyvät, tai paremmin sanottuna: lähes pysähtyvät. Jommoinenkin olkipilli johtaa kauas pinnalle. Pysyt vaivalloisesti hengissä, ilma virtaa pillin läpi katkonaisesti, mutta virtaa sittenkin – ja juuri kun kuvittelet hapen loppuvan, pillistä tuhahtaa sen verran mädänhajuista ilmaa, että kykenet tuntemaan kivun.”
Sirola oli mukana perustamassa nuorten kulttuuriradikaalien Kiima-lehteä.
Harri Sirola teki itsemurhan 16. elokuuta 2001 Helsingissä hyppäämällä Kampissa metron alle. Hän oli lähtenyt Lapinlahden sairaalasta aamukävelylle ilman henkilöpapereitaan. Metron alle heittäytynyt tuntematon mies osoittautui Sirolaksi vasta seuraavana päivänä.
Anja Kaurasen Syysprinssi-teoksen päähenkilön esikuvana oli Harri Sirola.
Yao Junior Sènaya

Ura

Sènaya vietti pitkään ammattilaisuransa Sveitsissä. Hän on pelannut monissa seuroissa, muun muassa FC Baselissa. Kesällä 2008 Chaux-de-Fonds vapautti hänet sopimuksen päätyttyä. Vuotta myöhemmin 2009 arabiemiiriläinen seura Al-Jazira Al-Hamra teki Sènayan kanssa sopimuksen.

Maajoukkueura

Sènaya oli Togon maajoukkueen vakiojäsen, ja hän pelasi muun muassa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 ja saman vuoden MM-kisoissa. 
Yao Junior on Yao Mawuko Sènayan nuorempi veli.
Herra Deeds

Juoni

Elokuva kertoo hyväsydämisestä ja kotikylässään suositusta pizzanjakaja Deedsistä (Adam Sandler), joka perii tuntemattomalta sukulaiseltaan 40 miljardin dollarin arvosta ison mediayhtiön osakkeita ja muuttaa New Yorkin luksusasuntoon. Yhtiön valtaamisesta haaveilevat tahot yrittävät huiputtaa yksinkertaiseksi luulemaansa Deedsiä, ja omat ongelmansa tulevat myös tiedotusvälineiden Deedsiin kohdistamasta huomiosta.

Vastaanotto

Film-O-Holicin Mari Pöyhtäri näki Herra Deedsin pinnallisena muunnelmana Frank Capran klassikkoelokuvasta Mr. Deeds tulee kaupunkiin (1936), kolmikko Brill–Herlihy–Sandlerin ”kökköhuumorilinjan jatkona” ja b-luokan komediana. Elokuvan valopilkkuina hän piti Conchata Ferrellin ja John Turturron sivuosia portinvartija-äitihahmona ja jalkafetissin vaivaamana, aina paikalle kuin tyhjästä ilmestyvänä palvelijana.
Peter Andreas Munch

Peter Andreas Munch (1810–1863) oli norjalainen historioitsija ja kielitieteilijä. Hän oli Oslon yliopiston professori vuodesta 1861, Valtionarkiston johtaja vuodesta 1862. Hän julkaisi kahdeksanosaisen Det norske Folks Historie (1852–1863), joka päättyi vuoteen 1397.
Peter Munch harrasti rotuoppeja ja piti toisia kansoja arvokkaampina kuin toisia. Suomalaisia Peter Munch halveksi. Hän esimerkiksi tarkasteli Kalevalaa ja väitti, ettei se todista suomalaisesta kulttuurista. Munch piti mahdottomana Suomen itsenäistymistä, johtuen Suomen strategisesti avoimista rajoista sekä suomalaisten sivistyskyvystä, jota hän ei pitänyt korkeana. 
Samantapaisia ajatuksia levittivät Ruotsissa August Sohlman ja Suomessa Axel Olof Freudenthal.
Peter Munch väitti Suomen kansallisuusoloja käsittelevässä artikkelissaan Om Finlands Nationalitet og dens Forhold til den svenske vuodelta 1855, että suomalaiset ja unkarilaiset poikkeavat ympäröivistä slaaveista ja germaanisista kansoista siten, että näitten kansojen täytyy muodostaa oma rotunsa . Tästä hän tekee omat johtopäätöksensä, jotka liittyvät 1800-luvun eurooppalaiseen rasismiin ja sen kannattajiin, joita olivat esimerkiksi Arthur de Gobineau ja Houston Stewart Chamberlain.
Suomen Asperger-yhdistys

Suomen Asperger-yhdistys ry (ASY) on vuonna 2006 perustettu yhdistys, jonka tavoitteena on edistää aspergereiden ja muiden lievästi autististen ihmisten verkostoitumista, parantaa heidän elinolosuhteitaan ja yhteiskunnallista asemaansa sekä vähentää heihin kohdistuvaa marginalisointia. Yhdistyksen tavoitteita ovat muun muassa terveydenhuollon, sosiaaliturvan ja opetusmenetelmien parantaminen sekä aspergereiden työllistymisen ja yleisen esteettömyyden edistäminen. ASY on Autismi- ja Aspergerliiton jäsenyhdistys.
Tavoitteidensa toteuttamiseksi yhdistys järjestää vuosittaiset Autismikirjon Empowerment-päívät ja Autistien oikeuksien päivän päätapahtuman (Autistic Pride Day).
Suomen Asperger-yhdistyksellä on vertaisryhmiä Helsingissä ja Turussa.
Excelsior (yritys, Suomi)

Ab Excelsior Oy oli suomalainen rakennusheloja ja muita hienotakeita valmistanut metallialan yritys joka toimi 1917–1985. Yhtiön tehdas sijaitsi Tampereen Epilässä Tohlopinranta 28:ssa.
Tehtaat perustivat tanskalaissyntyiset Zachariassenin veljekset jotka ostivat 1917 Epilästä vanhan perunanjalostustehtaan toimitiloiksi. Excelsior valmisti rakennushelojen (tuotemerkki EXO) ohella muun muassa saksia, hevos- ja lehmäsukia, kuolaimia, vene- ja valjasheloja, solkia ja erilaisia prässituotteita. Sotavuosina valmistettiin armeijalle kenttäpakkeja, kaasunaamareiden metalliosia, kenkien korkorautoja ja ammusten pyrstöosia. Tehtaaseen kuului metallivalimo, paja, stanssausosasto, hiomo ja galvanoimislaitos. Työntekijöitä oli 1930-luvulla keskimäärin noin 50.
Sotien jälkeen tehtaan työntekijämääräksi vakiintui noin 150. Tehtaan yhteyteen valmistui uusi konttori ja ruokailurakennus vuonna 1947 ja itse tehdasrakennusta korotettiin yhdellä kerroksella vuonna 1956. 
Yhtiön pääomistajina oli Zachariassenin suku. Yhtiön toimitusjohtajana oli 1936–1962 Kustaa Lakanen (1900–1966). Vuonna 1970 yhtiön palveluksessa oli 306 henkilöä ja liikevaihto oli 6,7 miljoonaa markkaa. Wärtsilä osti vuonna 1982 yhtiöstä 54 prosenttia ja 1984 loput. Yhtiö fuusioitiin Wärtsilään 1985 ja tehdastoiminta Epilässä päättyi 2011 kun viimeinen omistaja Abloy lopetti tehtaan. Vuonna 2015 puretun tehtaan paikalle suunnitellaan asuintaloja.
Gran Turismo 5

Pelaaminen

Pelaajan edetessä yksinpelissä sijoitustensa mukaan kilpailuissa hän saa kokemuspisteitä ja joko A-Spec tai B-Spec -taso nousee. Ura-tilassa (GT-mode) on kuusi eritasoista sarjaa jotka kaikki sisältävät tietyn määrän erilaisia kilpailuja. Sarjat ovat Beginner, Amateur, Professional, Expert, Extreme ja ne kaikki aukeavat tietyllä tasolla. Myöhemmin aukeaa kuudes sarja, Endurance eli pitkät kilpailut. Niihin kuuluu muun muassa kaksi 24 tunnin kilpailua, jotka tulivat tunnetuksi jo pelisarjan aiemmassa osassa Gran Turismo 4:ssä (joka ei tosin sisältänyt aikanaan vuorokaudenaikavaihtelua). Tasolla 30 aukeaa Sebastian Vettel Challenge, josta voittaa harvinaisen Red Bull X1 Prototype -ajoneuvon. Gran Turismo 5 sisältää kaksi Ferrarin F1 -ajoneuvoa ja yhden Polyphony Digitalin Gran Turismo Formulan.
Pelissä on 1 031 autoa mukaan lukien uusimmat hybridi- ja sähköautot. Uusia ominaisuuksia sarjan aiempiin peleihin nähden ovat muuan muassa WRC- ja NASCAR -tapahtumat, uusi fysiikkamallinnus, autojen kaatuminen, autonosien tippuminen radalle, autojen tuonti pelin PlayStation Portable -versiosta sekä joko 2 pelaajan split-screen -moninpeli tai jopa 16 pelaajan verkkopeli. Tuki verkkopelille päättyi 30. toukokuuta 2014.
Gran Turismo 5:ssä on mahdollisuus joillakin pelin omilla radoilla vaihtaa säätä ja vuorokaudenaikaa. Se voi vaihtua itsekseen ajon aikana. Pelissä on mukana myös reaaliaikainen vaurionmallinnus. Lisäksi peliin tuli päivityksellä mekaaniset vauriot, joiden suuruutta voi säätä manuaalisesti. Pelissä voi ajaa myös yöllä, ajaa karting-kisoja ja tehdä että muokata omia ratoja. Pelissä on mm. Top Gearin testirata ja monia muita uusia ratoja.
Pelin grafiikkataso on vanhoihin sarjan peleihin verrattuna parantunut huomattavasti edeltäjiinsä nähden. Lähes fotorealistisiin grafiikoihin yltävät autot sisältävät yli 500 000 polygonia. Gran Turismo 5 Prologuessa autoissa on keskimäärin 200 000 polygonia autoa kohden.
GT5:n alkuvideon artistina toimi My Chemical Romance -yhtye kappaleellaan ”Planetary (Go!)”.
NHL-kausi 1985–1986

NHL-kausi 1985–1986 oli järjestyksessään 69:s. 21 joukkuetta pelasi kukin 80 runkosarjaottelua. Tämän vuoden muutoksia oli uuden palkinnon lanseeraaminen, Presidents' Trophy, joka myönnetään jatkossa runkosarjassa eniten pisteitä tehneelle joukkueelle. Nyt tämän sai ensimmäisen kerran Edmonton Oilers. Kauden 1985–1986 mestari oli Montreal Canadiens, joka voitti loppuottelussa Calgary Flamesin.

Runkosarja

Jari Kurri voitti maalipörssin, mutta Wayne Gretzky vei pistepörssin käsittämättömällä tuloksellaan.
2,3-oksidoskvaleeni

Biosynteesi ja biologinen rooli

2,3-oksidoskvaleenia muodostuu eliöissä skvaleenista skvaleenimono-oksigenaasientsyymin katalysoimana. Entsyymi tuottaa ainoastaan S-isomeeria. 2,3-oksidoskvaleenin hiilirungossa on kolme erillistä π-elektronisysteemiä, jotka vaikuttavat sterolien synteesissä muodostuvien rengasrakenteisten välituotteiden stabiilisuuteen. Entsyymit tuottavat 2,3-oksidoskvaleenista useita eri tuotteita. Tuotteen muodostumiseen vaikuttaa se, minkä konformaation entsyymin substraatti ottaa entsyymin pinnalla. Yhdistettä substraattinaan käyttäviä entsyymejä kutsutaan 2,3-oksidoskvaleenisyklaaseiksi, joita ovat muun muassa lanosterolisyntaasi, sykloartenolisyntaasi ja dammareenidiolisyntaasi. Nämä entsyymit tuottavat steroleja, joiden esiaste on lanosteroli, sykloartenoli tai dammaraani.
Dentsu Aegis Network

Dentsu Aegis Network Suomessa

Carat on Ranskassa vuonna 1966 perustettu mediatoimisto, joka aloitti toimintonsa Suomessa vuonna 1991 nimellä Oy Carat Finland Ab. Kansainvälisesti Carat toimii 150 maassa ja työllistää 10 000 työntekijää.
Vizeum on yli 55 maassa toimiva mediatoimistoketju. Suomen toimisto perustettiin vuonna 2003 ja toimii nimellä Vizeum Oy.
Isobar (entinen White Sheep Oy) on luova digitoimisto joka toimii 45 maassa. White Sheep perustettiin Suomessa vuonna 2003 ja Aegis Media Finland Oy osti sen vuonna 2008.
iProspect Finland on tulospohjaisen digitaalisen markkinoinnin liiketoimintayksikkö. iProspect on perustettu Yhdysvalloissa vuonna 1996 ja se aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2008. iProspect Finland toimii  hakukone- ja konversio-optimoinnin, sosiaalisen median, verkkoanalytiikan sekä hakusana-, display- ja mobiilimainonnan parissa. Kansainvälisesti iProspect toimii 54 maassa ja työllistää yli 4 000 henkilöä.
John Brown Media on englantilainen sisältömarkkinointitoimisto joka perustettiin Suomeen huhtikuussa 2017.
Posterscope on ulkomainontaan erikoistunut toimistoketju. Suomeen toimisto perustettiin vuonna 2006.
MKTG (entinen Irokeesi Oy) on tapahtumamarkkinointiin erikoistunut toimisto. Aegis Media Finland osti Irokeesi Oy:n lokakuussa 2012.
Amnet on ohjelmallisen ostamisen yhtiö.
Luurankotakki

Luurankotakki on rakuunoiden perinneasun nimitys. Nimitys tulee takissa vaakatasossa olevista raidoista, jotka muistuttavat kylkiluita. Suomalaisen takin malli on vuodelta 1922. Luurankotakin kanssa käytettiin punaisia keltaraitahousuja, joita on toisinaan nimitetty hurmahousuiksi. Ne ovat malliltaan ns. pussihousuja.
Asuun kuuluvat ehdottomasti saappaat.   
Puolustusvoimien Rakuunasoittokunta käyttää tätä asua edelleen perinne- ja edustuspukuna.
Perinneasua käyttävät myös maanpuolustuskillat Ratsuväen kilta ja Rakuunakilta. Perinneasuun kuuluu ranskalainen miekka mallia m/1822. Kiltojen ratsastajat erottaa epolettien ja satulahuovan väreistä: punainen viittaa Ratsuväkikiltaan ja sininen Rakuunakiltaan. Rakuunasoittokunta käyttää harmaita epoletteja.
Otto Piisinen

Elämäkerta

Piisisen vanhemmat olivat lampuoti August Piisinen ja Vilhelmiina Miettinen. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten Uuden Suomettaren ilmoitusmestarina Helsingissä 1904–1905 sekä sanomalehdentoimittajana vuodesta 1905. Piisinen oli Eteenpäin-lehden vastaavana toimittajana Kotkassa 1907–1908, Savon Työmiehen päätoimittajana Kuopiossa 1911–1914, Savon Uutisten vastaavana toimittajana Kuopiossa 1915 ja viimeksi eräiden kotimaisten lehtien kirjeenvaihtajana Tukholmassa 1912–1915. Hän oli 8 kuukautta vankilassa majesteettirikoksesta tuomittuna. Oululainen Kansan Tahto, jossa Piisinen oli toimittajana, julkaisi syksyllä 1906 kirjoituksen ”Olen täydellisesti yhtä mieltä kanssasi”, jossa pilkattiin Venäjän keisaria Nikolai II:a. Kirjoituksesta nostettiin majesteettirikossyyte ja joulukuussa 1907 Vaasan hovioikeus tuomitsi Piisisen kahdeksan kuukauden vankeusrangaistukseen.
Piisinen oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1914–1917 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän sai vapautuksen edustajantoimesta 22. kesäkuuta 1917 sairauden takia ja hänen paikalleen eduskuntaan tuli SDP:n Konsta Lindqvist. Suomen sisällissodan aikana Piisinen, joka ei hyväksynyt vallankumousta, ryhtyi valkoisen hallituksen eli Vaasan senaatin alaisuudessa toimineen tietotoimiston palvelukseen. Yhdessä toisen entisen sosiaalidemokraattisen kansanedustajan Viktor Blomqvistin kanssa hän laati valkoisten propagandakäyttöön tarkoitetun kirjasen Miten käy Suomen työväenliikkeen, jossa tuomittiin kapina ja työväenliikkeen siltasaarelainen johto sekä ylistettiin Svinhufvudin hallitusta. Kirjasen tilasi valkoisten propagandaa järjestellyt tehtailija Isak Räsänen ja valkoiset levittivät sitä sodan aikana pitkin Suomea. Piisinen siirtyi myöhemmin poliittisissa mielipiteissään vielä enemmän oikealle ja hänestä tuli lopulta Isänmaallisen kansanliikkeen tukija.
Piisinen johti myös Kuopion Työväenyhdistyksen Näytelmäseuraa 1906–1910 ja Kuopion Työväen Teatteria 1910–1914.
Piisinen siirtyi toimittajan uralta liikemieheksi. Hän oli valtion virkatalon vuokraajana Leppävirralla 1912–1919 sekä toimi puutavarakaupan harjoittajana, laivanvarustajana ja laivanrakentajana Leppävirralla vuodesta 1914 ja siirtomaatavarakaupan harjoittajana Kuopiossa vuodesta 1915. Piisisellä oli tiilitehdas Leppävirralla 1917–1949 ja Vuoksenniskalla 1936–1940 sekä saha-, mylly- ja kauppaliike Heinävedellä 1937–1943.
Piisinen oli myöhemmin Pohjois-Savon Paino Oy:n johtokunnan puheenjohtaja ja toimitusjohtaja sekä Pohjois-Savo-lehden toimittaja Kuopiossa vuosina 1932–1942. Pohjois-Savo oli näinä vuosina puolueista riippumaton lehti. Piisinen sai talousneuvoksen arvon 1950.
Otto Piisinen oli naimisissa vuodesta 1907 Anna Helena Uotisen kanssa.
Predrag Danilović

Seurajoukkueet

Danilovićin koripallotaidot huomasi Željko Obradović, joka hankki hänet KK Partizanin juniorijoukkueisiin. Danilović pelasi seurassa jonkin aikaa, kunnes lähti Yhdysvaltoihin Cookevillen lukioon. Vuonna 1988 hän palasi Jugoslaviaan ja aloitti pelaamisen Partizanissa. Seuran paidassa hän pelasi sekä edustusjoukkueessa että juniorijoukkueessa. Hän harjoitteli koripalloa ajoittain jopa 7–8 tuntia päivässä. Partizanin paidassa Danilović voitti Euroliigan-mestaruuden kaudella 1991–1992. Hän ilmoittautui NBA:n vuoden 1992 varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet toisella kierroksella. Vuonna 1992 hän siirtyi italialaiseen Virtus Bolognaa, jonka paidassa hän voitti kolme Italian-mestaruutta vuosina 1993–1995.
Danilović siirtyi vuonna 1995 NBA:han, jossa hänen pelioikeutensa oli kaupattu Miami Heatille. Ensimmäisellä pelikaudellaan hän teki 13,4 pistettä ottelua kohden. Hän aloitti kauden 1996–1997 Miamissa, mutta hänet kaupattiin helmikuussa 1997 Dallasiin. Loppukausi oli tilastollisesti hänen paras kautensa, sillä hän teki Dallasin paidassa 16,6 pistettä ottelua kohden. Hän palasi kuitenkin Bolognaan vuonna 1997 ja voitti sekä Italian- että Euroliigan-mestaruuden vuonna 1998. Hän lopetti ammattilaisuransa kauden 1999–2000 päätteeksi.

Maajoukkue

Danilović edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa, jonka paidassa hän voitti EM-kultaa vuosina 1989, 1991, 1995 ja 1997. Vuoden 1999 EM-kisoista hän voitti pronssia. Olympiatasolla Danilović voitti olympiahopeaa vuonna 1996. Hän edusti maataan myös vuoden 2000 olympialaisissa.
Jamnagar

Jāmnagar (gudžaratiksi જામનગર) on kaupunki Intiassa Gujaratin osavaltiossa, vuonomaisen Kutchinlahden etelärannikolla. Vuonna 2001 sen väkiluvuksi laskettiin 447 734; vuoteen 2007 mennessä kaupungin arvioitiin kasvaneen 515 224 asukkaan kaupungiksi. Kaupungissa on tärkeitä öljynjalostamoja ja suuri satama.
Jamnagar oli aikoinaan oma ruhtinaskuntansa, jonka perusti Jam Rawal vuonna 1535. Kaupungin nimi oli aluksi Nawanagar, mutta sen nimeksi muutettiin Jamnagar sitä hallinneen Jam-suvun mukaan.
Jamnagarin tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat marmoriset jainalaistemppelit, jotka on rakennettu vuosina 1574–1622. Lähistöllä on myös Intian ainoa merellä sijaitseva luonnonsuojelualue Pirotan saarta ympäröivillä koralliriutoilla.
Nevskaja zastava

Nevskaja zastava (ven. Не́вская заста́ва) on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin Nevan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan vasemmalla rannalla Obvodnyi-kanavan eteläpuolella.
Kaupunginosa on saanut nimensä vuonna 1723 rakennetun Pähkinälinnan maantien alussa sijainneesta tulliportista (ven. zastava). 1700-luvulla maantien varrelle syntyivät mm. Smolenskojen, Mihail-Arhangelin, Aleksandrovskojen, Štšemilovkan ja Murzinkan kylät. Vuosisadan loppupuolella seudulle rakennettiin hoviylimysten kartanoita. Vuonna 1744 perustettiin keisarillinen posliini- ja 1780-luvulla lasitehdas, joiden ympärille syntyi työläisasutuksia. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Nevskaja zastava oli yksi Pietarin teollisista esikaupungeista, jonka työläiset osallistuivat aktiivisesti vallankumousliikkeen toimintaan. Tehtaista suurimpia olivat Semjannikovin, Aleksandrovskin ja Obuhovin valimot ja konepajat.
Vuonna 1917 alue liitettiin Pietarin kaupungin Nevan piiriin. 1920-luvulta lähtien ja toisen maailmansodan jälkeen sinne rakennettiin uusia asuinalueita ja julkisia rakennuksia. Samaan aikaan uudistettiin alueen teollisuutta. Vuonna 1970 valmistui Nevan rannalla sijaitseva jokiasema. Tärkeimmät liikenneväylät ovat entistä Pähkinälinnan maantietä seuraava Obuhovskoi Oborony -prospekti sekä metrolinja, joka käsittää mm. Jelizarovskajan, Lomonosovskajan, Proletarskajan ja Obuhovon asemat.
Seudun historiasta kertoo vuonna 1967 perustettu Nevskaja zastava -museo.
Mustalammi (Hämeenlinna, Viiala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee ojitetulla Isosuolla turvetuotantoalueen reunalla. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannat ovatkin metsittynyttä suota. Lampi on  autio, mutta sen luoteipään ohittaa Rengon suunnalta tuleva metsäautotie.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,8 metriä mpy. Lammen laskuoja laskee Naaralammiin.
Vorarefilia

Vorarefilia (usein lyhennetään vore) on seksuaalinen fetisismi ja parafilia jossa seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu toisen syömiseen, syödyksi tulemiseen, tai sen katseluun. Fantasioihin yleensä liittyy elävän uhrin nieleminen, ja vatsassa sen sulattaminen. Koska fetissiä on fyysisesti mahdotonta saavuttaa tosielämässä, sitä nautitaan kuvina, tarinoina, videoina ja peleinä.  
Sana vorarefilia on yhdistelmä latinan sanasta vorare ("niellä"), joka on sukua muinaiskreikan sanalle bora (βορά, ”ruoka”), sekä kreikan sanasta filia (φιλία, ”rakkaus”).