google/wiki40b huggingface dataset:
Jingtai

Elämäkerta

Zhu Qiyu nousi valtaisuimelle vuonna 1449 sen jälkeen, kun hänen vanhempi veljensä, keisari Zhengtong oli hävinnyt taistelun Esen Taishin johtamia oiraattien mongoli­heimoa vastaan.
Zhengtong vapautettiin vuonna 1450 sen jälkeen, kun mongolit olivat saaneet tietoonsa, että Ming-hallitus oli asettanut Jingtain uudeksi keisariksi. Tämän jälkeen Jingtai jatkoi hallitsijana, kun taas hänen veljensä sai kunnianimen "suurkeisari" mutta joutui elämään eristyksissä.
Valta­kaudellaan Jingtai kiinnitti huomattavan ministerinsä Yu Qianin avustamana erityistä huomiota maataan koskeviin asioihin. Hän kunnosti Keisarinkanavan sekä Keltaisen­joen pato­järjestelmän. Hänen hallintonsa tuloksena talous kukoisti ja dynastia vahvistui entisestään.
Zui Qiyu hallitsi kahdeksan vuotta. Kun vuonna 1457 kävi ilmeiseksi, ettei hänellä ollut enää paljon elinaikaa jäljellä, hän kieltäytyi nimittämästä ketään perillisekseen, mihin vaikutti varsinkin se, että hänen poikansa oli kuollut sala­peräisellä tavalla, mahdollisesti myrkytettynä. Syrjäytetty Zhengtong näki tilaisuuden tulleen, niin että hän saattoi palata valtaistuimelle, ja palatsi­vallan­kaappauksella hän syrjäytti Jingain ja julistautui hänen seuraajakseen. Uudestaan keisariksi noussut Zhengtong antoi toiselle valta­kaudelleen nimen Tianshun, mutta ei tiedetä, miksi hän ei käyttänyt samaa nimeä kuin aikaisemminkin. Eninen keisari Jingtai alennettiin arvossa Chengin prinssiksi, mikä oli sama arvo­nimi, joka hänellä oli ollut ennen valtaan­nousuaan­kin, ja hänet asetettiin kotiartestiin Xiyaniin, nykyiseen Zhongnanhaihin, joka sijaitsee Pekingissä Kielletyn kaupungin lämsi­puolella. Jingtai kuoli kuukautta myöhemmin; joidenkin tietojen mukaan hänet murhasivat eunukit keisari Tianshunin käskystä.
Jingtain kuoleman jälkeen keisari Tianshun ei suonut veljelleen kunniaa tulla haudatuksi edeltäjiensä tavoin Ming-dynastian hautoihin Pekingin pohjois­puolelle. Sen sijaan hänet haudattiin kauas sieltä kukkuloille Pekingin länsi­puolelle, pikemminkin prinssinä kuin keisarina. Hänen kuoleman­jälkeinen nimensäkin lyhennettiin viisi­merkkiseksi sen sijaan, että sellaiset nimet normaalisti olivat seitsen­merkkisiä.
Tallensit

Tallensit (myös talensit) ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan koillisosassa Gambagan kaupungin länsipuolella. Heitä on 80 000 henkeä.
Kansan pääelinkeinot ovat karjanhoito, maanviljely, metsästys ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, riisi, maissi ja pavut. Tallensit asuvat savimajoista koostuvissa pienissä asutuksissa. Ruokavalio koostuu etupäässä maito- ja kasvisruoista.
Yhteiskunta perustuu suurperheisiin ja patrilineaarisiin sukuihin. Avioliitto on virilokaalinen, polygynia ja serkusavioliitot ovat yleisiä.
Suurin osa tallenseista harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja maan palvontaa, noituutta ja taikuutta. Osa on sunnimuslimeja.
Hans Brask

Hans Brask (1464–1538) oli uskonpuhdistuksen ajan ruotsalainen piispa. Hän toimi Linköpingin hiippakunnan piispana vuodesta 1513. Hän oli tiukka uskonpuhdistuksen vastustaja. Uskonpuhdistuksen päästyä voitolle Västeråsin valtiopäivillä 1527 Brask pakeni Puolaan. Brask toimi myös talouselämässä: hän perusti Ruotsin ensimmäisen paperitehtaan ja kirjapainon. Hän teki vuonna 1516 aloitteen Götan kanavan rakentamisesta.
Maspalomas

Maspalomas on matkailualue San Bartolomé de Tirajanan kunnassa Kanariansaariin kuuluvalla Gran Canarian saarella. Nimi on peräisin joko mallorcalaisesta Rodrigo Mas de Palomar -nimisestä sotilaasta tai genovalaisesta Francisco Palomar -nimisestä henkilöstä. Alueen ilmasto on Gran Canarian saaren eteläosille tyypillisesti kuiva ja päivälämpötilat pysyvät talvellakin useimmiten yli 20:ssa celsiusasteessa.
Maspalomas on erityisen tunnettu matkailustaan ja lukuisista hotelleistaan. Tunnetuimmat nähtävyydet ovat Maspalomasin hiekkarannat ja dyynit. Ne levittäytyvät kilometrien matkalle. Alueen näkyvin maamerkki on 68-metrinen majakka El Faro de Maspalomas. Majakka sijaitsee dyynien ja laajan ostoskeskuksista ja hotelleista koostuvan alueen rajakohdassa. Alueen pohjoisosissa on laajat golfkentät ja bungalowalueet. Maspalomasiin lukeutuu myös 2000-luvulla rakennettu Melonerasin hotellialue joka leviää Faron majakalta rantaa pitkin länteen. Majakan ja ostoskeskuksen kupeessa on myös linja-autoasema. Dyynien pohjoisosassa on merkittävä luonnonsuojelualue. Maspalomasissa sijaitsee Aqualand Maspalomas -vesipuisto.
Tunnettu matkailukeskus Playa del Inglés on noin viiden kilometrin päässä Maspalomasin majakalta.
Jezzinen taistelu

Taustaa

Cox lähetti osaston, joka muodostettiin 13. pataljoonasta vahvennettuna ratsuväellä, tykistöllä sekä pioneereilla, Merdjayounista Jezzineen. Sen tehtävänä oli vallata Rihanen eteläpuolinen ylänkö, Kafr Hounin harjanne sekä Jezzine. Saman aikaisesti Cheshire Yeomanryn komppania eteni pohjoiseen Zhaltan läpi pitkin Siidonista Jezzineen kulkevaa tietä ottaakseen yhteyden Australian 21. prikaatin joukkoihin. Jezzineen matkanneella osastolla oli lukuisia haasteita kapealla ja mutkikkaalla tiellä sekä karttojen ja opasteiden puutteen aiheuttamissa eksymisissä.
Aamun valjetessa osasto saavutti Kafr Hounin, jossa yksittäinen ranskalaisosasto avasi kivääritulen. Lyhyen tulitaistelun jälkeen eteneminen jatkui kohti Jezzinea hallitsevaa vuorta, jossa tiedustelijat havaitsivat vahvat ranskalaisasemat.

Taistelu

Prikaatin pääosan saavuttua aloitettiin hyökkäys tykistön ja kranaatinheittimistön tukemana. Ranskalaiset karkoitettiin asemistaan ja joukot etenivät edelleen Jezzineen ja joukot ryhmittyivät puolustukseen kaupungin itäpuolisille harjanteille sekä pohjoiseen ja länteen vievien teiden varteen.
Cara Delevingne

Varhainen elämä

Cara Delevingnen vanhemmat ovat Pandora (o.s. Stevens) ja Charles Delevingne. Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa, Chloe ja Poppy, joista jälkimmäinen on itsekin malli. Delevingne syntyi Lontoossa rikkaaseen keskiluokkaiseen perheeseen. Hän on äitinsä puolelta aatelissukua. Delevingne opiskeli 16-vuotiaaksi asti tyttökoulussa Francis Holland School. Sen jälkeen hän siirtyi Bedales Schooliin Hampshireen. Delevingnen mallinura alkoi kymmenvuotiaana, kun häntä kuvattiin Italian Vogue-lehteen.

Ura

Delevingne on työskennellyt monille maailmanlaajuisesti tunnetuille muotiketjuille mukaan lukien H&M, Zara, Chanel, DKNY, Victoria’s Secret, Yves Saint Laurent ja Burberry. Hän on myös esiintynyt catwalkilla muun muassa merkeille Burberry, Dolce & Gabbana, Fendi, Topshop, Stella McCartney, Chanel, Jason Wu, Victoria’s Secret, Karl Lagerfeld ja Oscar de la Renta. Delevingne on voittanut ”Model Of The Year” -palkinnon British Fashion Awardsissa vuosina 2012 ja 2014. Hänellä oli sopimus Storm Model Managementin kanssa, mutta hän päätti vuonna 2015 lopettaa mallinuransa ja keskittyä näyttelemiseen. Delevingne esiintyi Amerikan Voguen kannessa heinäkuussa 2015.
Delevingnellä oli pieni debyyttirooli elokuvassa Anna Karenina sekä äänirooli radioaseman DJ:nä videopelissä Grand Theft Auto V. Ensimmäisen puheroolinsa valkokankaalla hän teki elokuvassa The Face of an Angel. Delevingne esiintyy Margo Roth Spiegelmanin roolissa vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa, yhdysvaltalaisen kirjailija John Greenin samannimiseen romaaniin perustuvassa elokuvassa Paper Towns. Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa Kids in Love, Tulppaanikuume, Suicide Squad ja Pan.

Yksityiselämä

Kesäkuussa 2015 Delevingne kertoi olevansa biseksuaali. Hän seurusteli yhdysvaltalaisen muusikon Annie Clarkin kanssa. He erosivat syyskuussa 2016. Delevingne on myös englantilais-suomalaisen muusikon Marika Hackmanin vanha lapsuudenystävä.
Lokakuussa 2015 pidetyssä Women in the World -kokouksessa Delevingne kertoi kärsineensä masennuksesta 15-vuotiaasta lähtien.
Lump-of-labour-virhekäsitys

Lump-of-labour-virhekäsitys on näkemys, jonka mukaan työpaikkojen määrä olisi vakio. Useimmat taloustieteilijät pitävät näkemystä harhaluulona.  
Työn tuottavuus on Suomessa 30-kertaistunut 150 vuodessa, mutta työllisyys on silti pysynyt melkein paikallaan 70 prosentissa. Professori Matti Pohjolan mukaan markkinat luovat uusia työpaikkoja poistuvien tilalle.

Työvoiman kasvu lisää työllisyyttä

Marimonin ja Zilibottin tutkimuksen mukaan työajan rajoittaminen hieman lyhyemmäksi kuin se olisi vapailla markkinoilla voi lisätä hieman työllisyyttä mutta suurempi rajoittaminen vähentää työllisyyttä. Tämä pienikin lisäys vaatisi, että pääoma ei voisi sopeutua työvoiman määrän muuttumiseen, ja silloinkin hintana voi olla tuotannon huomattava väheneminen sekä julkisen talouden tasapainon heikkeneminen (sitäkin enemmän, jos rajoituksiin yhdistetään tukia). Lisäksi tutkimus oletti muun muassa palkkojen sopeutuvan täysin kitkattomasti alentuneeseen työaikaan (laskevan nopeasti). 
Kruegerin ja Pischken empiirisestä tutkimuksesta tekemän yhteenvedon mukaan työvoiman tarjonnan lisäys ei vaikuta työttömyysasteeseen, vaan työllisyys kasvaa samassa suhteessa kuin (työikäinen) väestökin. Tämä viittaa siihen, että työvoiman tarjonta luo työvoiman kysyntää. 
Suomen Pankin tutkijoiden raportin mukaan työvoiman lisääntyessä kansantalous houkuttelee enemmän investointeja ja näin työllisyys lisääntyy mutta työttömyys ei. Tämä näkyy siinäkin, että tyypillisesti isommassa taloudessa, kuten Ruotsissa, työttömyys tai palkkataso ei ole huonompi kuin Suomessa, vaikka työvoimaa on enemmän.
Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen VATT:n ylijohtaja Juhana Vartiaisen mukaan työttömyysaste ei juuri muutu, vaikka työvoima kasvaisi. Työttömyysastetta ei siis voi laskea työvoimaa vähentämällä sen enempää kuin rikkaruohoja saisi pois peltoalaa vähentämällä. Hänestä ajatus, että työpaikkojen määrä olisi vakio, on virheellinen. Vuosittain syntyy ja tuhoutuu satojatuhansia työpaikkoja. Työllisyys määräytyy suunnilleen työvoiman määrän perusteella. Suomessa on arviolta seitsemän prosentin rakenteellinen työttömyys, joka johtuu kannustinongelmista, ihmisten asumisesta paikoissa, joissa heitä on vaikea työllistää, osaamisen puutteista ja muusta.
Iso-Kaita (järvi)

Maantieto

Järvi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Siihen ei laske tulo-ojia ja laskujoki alkaa virtaamalla ensin pienen lammikon läpi ja yhtyy kolmen kilometrin jälkeen Muotialanjokeen. Se on Lavajoen alajuoksusta käytettävä nimitys. Järven länsirannalla on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Sasin kylästä. Laskuoja virtaa luonnonsuojelualueen halki.
Sanctuary in Abyss

Vastaanotto

Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Infernon Mega sanoi sisäistäneensä albumin kahta edeltäjäänsä paremmin, mutta uutukaisenkin olevan sisällöltään liian rikas. Albumin kaksi lopetuskappaletta saivat silti suitsutusta. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä viidestä, mieltäen uuden albumin taas edeltäjiään vaikeammin sisäistettäväksi, mutta myöntää yhtyeen onnistuneen musiikkinsa jalostamisessa.
Pauno Pohjolainen

Pauno Pohjolainen (s. 22. toukokuuta 1949 Kuopio) on suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja kuvataiteilija.

Elämä ja ura

Pohjolainen opiskeli Suomen taideakatemian koulussa 1976–1980. Hän on osallistunut näyttelyihin vuodesta 1974.
Pohjolaisen taiteelle on tyypillistä maalauksien ja veistoksen yhdistäminen bauhaus-tyylin tapaisesti sekä erilaisten ainesten yhdistäminen. Hänen työnsä esittävät usein liikettä tai liikkeen illuusiota.
Pohjolainen on tehnyt lukuisia julkisia teoksia. Hän on tehnyt muun muassa Canberraan Suomen Australian-suurlähetystöön teoksen Sauna ja sisu (2003) sekä Hesperian sairaalan julkisivua koristavan Elämänvirta (2005). Pohjolainen tunnetaan myös alttariteoksistaan ja -reliefeistään. Hänen alttariteoksiaan on Rantasalmen ja Laajasalon kirkossa.
Vuonna 2008 Pohjolainen menetti varastotilansa ja poltti osan töistään.

Palkinnot ja tunnustukset

Pohjolainen on saanut Ars Fennica -palkinnon vuonna 1997 ja Pro Finlandia -mitalin vuonna 2005. Hän sai Saima-mitalin vuonna 2011 ja Anita Snellmanin säätiön tunnustuspalkinnon vuonna 2015.
Kiusanhenki

Juoni

Sam Waterbury saapuu uuteen kouluunsa Wilton Middle Schooliin. Hän on myöhässä ja etsii luokkaa, jonne häntä on neuvottu menemään. Ankeassa koulussa käytävät ovat ilman valoja ja seinistä puuttuu maalia. Pimeydessä Sam on näkevinään vihreän pirun käytävällä, ja myöhemmin hän saa todisteita näylleen, kun Tonya-nimisen tytön reppu löytyy pureskeltuna kahtia. Samin uudet ystävät, Simpson ja Tonya kertovat Samille tarinan Imp-nimisestä kiusanhengestä, joka kiusaa oppilaita ja erityisesti uusia oppilaita, koska haluaa näyttää olevansa paikan pomo. Sam tuo kouluun näytille harvinaisen kanin, joka on hänen isänsä omaisuutta. Kun se katoaa, Sam ryhtyy taisteluun Imp-hirviötä vastaan palauttaakseen rauhan käytäville. Imp jättää Samille viestin, jossa ilmeisesti piilee mysteerin ratkaisu. Sam ei kuitenkaan tiedä, että tuon viestin ratkaisemisella saattaa olla vaarallisia seuraamuksia. Lopulta kun viesti selviää Samille, hän kohtaa kokonaisen piruperheen.
Keltavuokko

Ulkonäkö ja koko

Keltavuokon pysty varsi kasvaa noin 7–30 senttimetriä korkeaksi. Pystyn ja haarattoman varren alaosa on kalju. Juurakko on pitkä, suikerteleva ja ruskea. Pitkäruotiset aluslehdet nousevat juurakosta yksittäin. Aluslehden lapa on jopa 10 cm leveä ja 3–5-sorminen. Lyhytruotiset varsilehdet ovat varressa tavallisesti kolmen lehden kiehkurana. Lehden lapa on kolmisorminen, lehdykät kapeahkoja ja halkoisia tai isohampaisia. Kukkia voi olla yksi tai kaksi, joskus harvoin enemmänkin. Kukkaperä on 2–4 cm pitkä. 1,5–3 cm leveässä keltaisessa kukassa on viisi alapuolelta karvaista kehälehteä. Keltavuokko kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmistö on pysty, pähkylät karvaisia ja lyhytotaisia.
Keltavuokko ja valkovuokko (A. nemorosa) voivat risteytyä keskenään ternivuokoksi (A. nemorosa x ranunculoides) lajien yhteisillä kasvupaikoilla.

Levinneisyys

Keltavuokkoa tavataan Ranskasta halki Keski-Euroopan ja Venäjän lähes Uralille saakka. Etelässä levinnäisyysalue ulottuu Pohjois-Italiaan, Balkanille ja Pohjois-Kreikkaan, pohjoisessa Baltiaan ja eteläiseen Fennoskandiaan, Norjan rannikolla tosin paikoitellen hyvinkin pitkälle pohjoiseen. Lajia tavataan myös Kaukasuksella. Suomessa keltavuokko on suhteellisen harvinainen. Se on yleinen Ahvenanmaalla, ja sitä esiintyy myös Etelä-Suomessa paikoitellen runsaasti. Yhtenäinen levinnäisyysalue ulottuu sisämaassa Tampereen korkeudelle saakka. Yksittäisiä kasvupaikkoja tunnetaan Vaasan seudulta, Etelä-Savosta ja Pohjois-Karjalasta. Jo Virossa keltavuokko on enää hieman harvalukuisempi kuin valkovuokko, jota Virossa ja Etelä-Suomessa kasvaa jokaisessa vähänkin lehtomaisessa metsässä.

Elinympäristö

Keltavuokko suosii reheviä, savipohjaisia rantalehtoja, lehtoniittyjä ja puistoja. Se kasvaa usein laikkukasvustona muiden lehtokasvien, kuten valkovuokon, seassa. Keltavuokko on yksi tavallisista kevätaspektin lajeista.

Käyttö

Keltavuokkoa käytetään myös puutarhakasvina. Monin paikoin luonnonvaraisia yksilöitä on siirretty puutarhoihin, joista ne puolestaan ovat levittäytyneet takaisin luontoon. Lajista on myös jalostettuja lajikkeita.
PanOULU

panOULU on Oulun kaupungin, Oulun yliopiston, Oulun seudun ammattikorkeakoulun ja Oulun Puhelin Oyj:n tarjoama, WLAN-teknologiaan perustuva, langaton ja kaikille käyttäjille avoin ja maksuton Internet-verkko. Internet-yhteys panOULUn kautta ei vaadi rekisteröitymistä eikä sisäänkirjautumista. Päätelaitteiksi käyvät tietokoneet, tabletit ja matkapuhelimet, joissa on WLAN-valmius.

Laajuus

Oulun kaupunki ryhtyi rakentamaan kaikille avointa, langatonta Internet-yhteyttä kaupungin 400-vuotisjuhlien kunniaksi. panOULU -verkon pohjana oli Oulun yliopiston, mobiilipalveluiden tutkimusprojektia varten jo vuonna 2003 asennettu, langaton lähiverkko, joka kattoi Oulun ydinkeskustan (SmartRotuaari) ja Linnanmaan kampuksen (SmartCampus). Yliopiston tietotekniikan osaston MediaTeam Oulu -tutkimusryhmä vastasi myös panOULUn teknologian kehittämisestä ja ylläpidosta. 
panOULU oli vuonna 2005 potentiaaliselta käyttäjämäärältään ja kuuluvuusalueen laajuudeltaan Suomen laajin julkinen langaton verkko ja oli sitä edelleen vuonna 2010.
panOULU toimii Oulun keskustan alueella, yliopiston ja OAMK:n kampuksilla sekä useissa julkisissa rakennuksissa, kuten kaupunginkirjastossa, Raksilan jäähallissa, Nallikarin leirintäalueella, sekä useissa asukastuvissa ja nuorisotaloissa. Lisäksi panOULU kuuluu muun muassa Hailuotoon liikennöivillä Merisilta- ja Meriluoto-lautoilla, muutamissa paikallisliikenteen linja-autoissa, Kajaanissa Oulun yliopiston kampuksilla sekä Kokkolassa Chydenius-instituutissa.
Vuosien 2006–2007 aikana kaupunki laajensi verkkoa yli 400 tukiasemalla. Huhtikuussa 2008 verkossa oli yli tuhat tukiasemaa.
panOULU toimii myös Oulun lentoasemalla. Kyseessä on ensimmäinen avoin ja maksuton WLAN-verkko Suomen lentoasemilla.
panOULU-verkko laajeni 31. toukokuuta 2007 Ylikiiminkiin, jossa verkkoa voi käyttää keskustaajamassa, kirjastossa, Ylikiimingin koululla, terveyskeskuksessa ja kunnantalolla, jossa sijaitsee muun muassa nuorisotila.
Vuosina 2008–2009 panOULU-verkko oli tarkoitus laajentaa seudulliseksi. Vuonna 2010 siitä oli kehittymässä seudullinen kokonaisuus, joka kattoi reilusti yli tuhat tukiasemaa. Tulevaisuudessa verkon on tarkoitus kattaa ennen kaikkea julkiset tilat, kuten kaupungin laitokset, Rotuaari sekä yhteistyökumppanien, kuten yliopiston ja VTT:n, tilat.
Savonlinnan ammatti- ja aikuisopisto

Savonlinnan ammatti- ja aikuisopisto (SAMI)  on Savonlinnassa sijaitseva toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jota ylläpitää Itä-Savon koulutuskuntayhtymä ammatillisen koulutuksen kuntayhtymä. Ammattiopistossa opiskelee noin 2200 nuorta ja aikuista opiskelijaa päiväkoulutuksessa, oppisopimuskoulutuksessa ja aikuiskoulutuksessa. Savonlinnan ammatti- ja aikuisopisto on aloittanut toimintansa vuonna 1960 Savonlinnan ammattikouluna. Vuoden 2018 alussa Savonlinnan ammatti- ja aikuisopisto vaihtoi virallisesti nimensä Ammattiopisto SAMIeduksi.
Savonlinnan ammatti- ja aikuisopisto koulutusmuotoja ovat ammatillinen peruskoulutus, ammatillinen lisäkoulutus, työvoima- ja henkilöstökoulutus sekä oppisopimuskoulutus. Näyttötutkintoina on mahdollisuus suorittaa perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoja.
Paratuberkuloosi

Paratuberkuloosi eli Johnen tauti on märehtijöillä esiintyvä kroonista suolistotulehdusta aiheuttava tauti, jonka aiheuttaja on mykobakteereihin kuuluva Mycobacterium avium subspecies paratubeculosis. Tartunta saadaan yleensä suun kautta, sillä infektoituneet eläimet erittävät bakteeria eritteissään eli virtsassa, ulosteessa, maidossa ja spermassa, jolloin taudinaiheuttaja saastuttaa muun muassa maaperää. Sikiö voi saada tartunnan myös istukan kautta emoltaan. Tartunnalle alttiimpia ovat nuoret eläimet, vaikkakin taudin kliiniset oireet puhkeavat usein vasta kahden vuoden iässä tai sen jälkeen.
Paratuberkuloosilla epäillään olevan yhteys ihmisten Crohnin tautiin, joka paratuberkuloosin tapaan aiheuttaa kroonista suolistotulehdusta.

Oireet

Paratuberkuloosin aiheuttaja Mycobacterium paratuberculosis kulkeutuu tartunnan saaneen eläimen suolistoon, jossa se hakeutuu etenkin ileumin Peyerin levyihin infektoiden makrofageja ja ympäröiviä imusolmukkeita. Tästä aiheutuu krooninen suolistotulehdus, jonka seurauksena ovat häiriöt ravintoaineiden käsittelyssä ja imeytymisessä suolistosta. Taudin tyypillisiä oireita ovat painon lasku hyvästä ruokahalusta huolimatta, maidontuotannon lasku, krooninen kokkareinen ripuli ja leuan alaisen kudoksen turvotus. Krooninen ripuli johtaa vähitellen eläimen kuihtumiseen ja lopulta kuolemaan. Tautiin ei ole hoitoa.

Löydökset

Ruumiinavauslöydökset vaihtelevat suuresti yksilöittäin, ja ne eivät välttämättä korreloi kliinisten oireiden kanssa, sillä rajujakin kliinisiä oireita osoittaneella eläimellä muutokset suoliston alueella voivat olla hyvin vähäiset. Tyypillisesti paratuberkuloosia sairastaneiden eläinten suolistossa voidaan erottaa infektoituneilla alueilla suoliston seinämän paksuuntumista sekä seinämän limakalvon rosoisuutta ja useita haavaumakeskuksia.
Merirosvoraha

Merirosvoraha (puhekielessä merkkari) on alun perin salmiakista tehty makeinen. Merirosvoraha jäljittelee kolikkoa, ja sen pinnan merirosvoteemaiset kuva-aiheet vaihtelevat erilaisista aseista ja pääkallosta ja sääriluista papukaijoihin.
Suomessa merirosvorahoja valmistaa nykyään Fazer, mutta samantapaisia makeisia on saatavilla myös muiden valmistajien tuotteina.

Fazerin merkkarit

Merkkari oli alun perin Chymoksen 1970-luvulla merirosvoraha-nimellä lanseeraama makeinen, joka poistui myynnistä 1980-luvun lopulla niiden kokoon liittyneen tukehtumisvaaran vuoksi. Myöhemmin myyntiin tuli kooltaan pienempiä ja maultaan miedompia merirosvorahoja. Suuren kysynnän vuoksi Fazer toi alkuperäisellä reseptillä valmistetun tuotteen uudelleen markkinoille vuonna 2013.
Fazerin merkkarit eroavat muista merirosvorahoista pienen kolon avulla. Niitä myydään 180 gramman pusseissa, jotka sisältävät salmiakin lisäksi kolan ja hedelmänmakuisia makeisia. Tammikuussa 2013 myyntiin tulleet alkuperäisellä vuoden 1973 reseptillä tehdyt makeiset olivat niin suosittuja, että ne loppuivat monista kaupoista kesken.

Muita merirosvorahoja

Saksalainen Haribo valmistaa Piratos ja Super Piratos -nimisiä makeisia. Näistä Piratos on lähin vastine vanhoille merirosvorahoille ja Super Piratos sen kuivempi, vahvempi ja suolaisempi versio. Molemmat ovat muotoilultaan ja ilmeeltään hyvin samanlaisia kuin Fazerin merirosvorahat.
Myös suomalaisia merirosvorahoja tai niiden hyvin lähellä olevia kopioita voi vielä saada. Ainakin Turussa ja Naantalissa toimiva Nostalgia Shop myy suuria merirosvorahoja.
MTV (yritys)

Omistus

Alkujaan MTV:n omisti joukko mainostoimistoja. Vuonna 1998 se siirtyi osaksi Alma Mediaa. MTV Oy päätyi vuoden 2005 omistusjärjestelyissä ruotsalaisen Bonnierin ja Proventuksen omistukseen. Vuonna 2007 Bonnier osti Proventuksen osuuden MTV:stä.

Televisiokanavat

MTV lähetti ohjelmaa aluksi Yleisradion kanavilla. MTV3-kanava aloitti lähetykset 1. tammikuuta 1993 entisen Kolmoskanavan paikalla. Suomen ensimmäinen kaupallinen tekstitelevisiopalvelu MTV3 Tekstikanava aloitti toimintansa seuraavana vuonna. Subtv:n lähetykset alkoivat vuonna 2001. Se syntyi vuonna 2000 perustetun kaapelikanava TVTV!:n ja digitoimiluvan saaneen City-TV:n yhdistymisestä. Subtv:n kaapelilähetykset alkoivat 15. elokuuta ja digitaaliset lähetykset 27. elokuuta. Subtv vaihtoi nimensä Subiksi 16. tammikuuta 2008. MTV3 AVA:n lähetykset alkoivat 1. maaliskuuta 2008, ja kanavan nimi vaihtui AVA:ksi 15. tammikuuta 2011.

Mobiilisovellus

MTV:n uutiset ovat saatavilla yhdessä sovelluksessa, joka on saatavilla iPhone-, Android- ja Windows Phone-laitteisiin.

MTVuutiset.fi

MTVuutiset.fi (aiemmin MTV3.fi ja MTV.fi) on MTV:n uutispalvelu, joka tarjoaa uutis- ja ajankohtaispalveluja.

Luukku.com

Luukku.com on MTV:n sähköpostipalvelu.

MTV

MTV (aiemmin MTV3 Katsomo, Katsomo ja MTV Katsomo) on MTV:n vuonna 2009 perustama ilmaiskanavien yhteinen suoratoistopalvelu. MTV:n omistamat ilmaiskanavat kulkevat nyt saman nimen alla.

C More

C More on MTV:n suoratoistopalvelu, joka lanseerattiin 15. helmikuuta 2017. C More oli aikaisemminkin toiminut Suomessa, mutta vuonna 2017 kaikki MTV:n maksullinen sisältö siirrettiin C More -palveluun. Myös MTV:n omistamat maksu-tv-kanavat kulkevat C More -nimen alla.
Esko Kilpiö

Esko Kilpiö (9. lokakuuta 1936 – tammikuu 2004) oli ruotsinsuomalainen näyttelijä. 
Kilpiö syntyi Helsingissä, mutta talvisodan aikana hänet lähetettiin sotalapsena Dala-Järnaan Ruotsiin. Sodan jälkeen hänen äitinsäkin muutti Ruotsiin. Kilpiö opiskeli mainontaa, mutta joitakin vuosia alalla työskenneltyään hän päätti toteuttaa intohimoaan teatteriin ja ryhtyi näyttelijäksi.
1960-luvulla Kilpiö näytteli muun muassa Riksteaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa. 1960- ja 1970-lukujen taitteessa hän siirtyi Norrköpingin Östgötateaterniin, jonka riveissä hän näytteli 1990-luvun lopulle saakka. Hän oli aktiivinen myös teatterialan ammattiyhdistysliikkeessä.
Kilpiö kuoli Tukholmassa 67-vuotiaana tammikuussa 2004.