google/wiki40b huggingface dataset:
Annamoisio

Annamoisio (ven. А́ннино, Annino) on taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Taajamassa on asukkaita 3 300 (vuonna 2002) ja kunnassa 6 700 henkeä (vuonna 2006).
Annamoision kunta sijaitsee Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla ja rajoittuu lännessä Pietarin kaupungin alueeseen.
Kunnan hallinnollinen keskus on Annamoision taajama. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: kylät Alakylä (ven. Алакюля, Alakjulja), Hiekka (ven. Пески, Peski), Innala (ven. Иннолово, Innolovo), Kapriola (ven. Капорское, Kaporskoje), Kemppilä (ven. Кемпелево, Kempelevo), Kuttusi (ven. Куттузи, Kuttuzi), Lesopitomnik (ven. Лесопитомник), Pihilä (ven. Пигелево, Pigelevo), Rappula (ven. Рапполово, Rappolovo), Ryömi (ven. Рюмки, Rjumki), Tammikko (ven. Большие Томики, Bolšije Tomiki), Timola eli Uusikylä (ven. Тиммолово, Timmolovo) sekä Somerokankaan (ven. Новоселье, Novoselje) taajama.
Ennen toista maailmansotaa seudulla asui enimmäkseen inkerinsuomalaisia, eräissä kylissä oli myös ortodoksisia inkerikkoja ja venäläisiä. Luterilaiset kuuluivat Hietamäen seurakuntaan. Monet kylät hävisivät sodan aikaisten väestönsiirtojen seurauksena.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Suurimmat maatalousyritykset ovat ZAO Pobeda Annamoisiossa ja ZAO Agrostar Somerokankaalla.
Nähtävyyksiä ovat ortodoksinen Kaikkien pyhien kirkko ja Šungunovin kartano Kuttusissa sekä apostoli Johanneksen kirkko Annamoisiossa.
Kunnan päämies on Mihail Bondarenko, kunnanhallinnon päämies Sergei Boldin.
Stephen Portman

Stephen Ivan Portman (s. 1. tammikuuta 1935 Mount Vernon, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kapellimestari ja pianisti, joka opiskeli ja työskenteli Suomessa 1960–1970-luvulla.
Portman opiskeli pianonsoittoa Roomassa Santa Cecilian akatemiassa 1956–1957 ja New Yorkissa Juilliardin musiikkikoulussa 1957–1959 sekä orkesterinjohtoa Mannesin konservatoriossa. Sibelius-Akatemiassa hän opiskeli vuosina 1962–1964 orkesterinjohtoa Jussi Jalaksen johdolla ja kuoronjohtoa Harald Andersénin johdolla.Työskenneltyään Hämeenlinnassa ja Jyväskylässä hän toimi Suomen Kansallisoopperan kapellimestarina 1969–1970 ja Oulun kaupunginorkesterin kapellimestarina 1969–1974. Sen jälkeen hän siirtyi Göteborgiin ja Clevelandiin.
Anni Lintula

Anni Lintula (s.1981) on suomalainen journalisti ja A-lehtien nuorten medioiden liiketoimintajohtaja sekä A-lehtien johtoryhmän jäsen vuodesta 2018.
Lintula on valmistunut medianomiksi Laurea Ammattikorkeakoulusta vuonna 2006, sitä ennen hän on opiskellut journalismia vuonna 2004 Tukholman yliopistossa. Hän on työskennellyt aiemmin tyttöjenmedia Demin päätoimittajana (2012–2017), toimituspäällikkönä (2010–2011), toimitussihteerinä (2008–2009) ja toimittajana (2006–2007). Lintula on perustanut YouTube-kulttuuriin erikoistuneen Tube-lehden vuonna 2016.  
Lintula on julkaissut kirjan Nuoren toimittajan eloonjäämisopas (Gummerus, 2009) yhdessä toimittaja Meri Valkaman kanssa.
Anni Lintula juontaa Zetapodi-nimistä podcastia, joka pureutuu sukupolven Z arvoihin, asenteisiin ja mediankulutustottumuksiin.
Kuningas (shakki)

Kuningas (♔, ♚) on shakin tärkein nappula. Pelin tarkoitus on uhata vastustajan kuningasta niin, että tämä ei voi välttyä lyömiseltä (matti). Jos pelaajan kuningasta uhataan (shakki), tämän on siirrettävä nappuloitaan niin että uhka poistuu. Jos kuningasta ei voi yhdellä siirrolla pelastaa, kyseessä on shakkimatti eli matti ja uhatun kuninkaan omaava pelaaja häviää pelin.

Tornitus

Kun kuningas on samalla rivillä tornin kanssa, sillä voi tehdä erikoissiirron nimeltä tornitus (linnoittuminen). Tornituksessa kuningas siirtyy kaksi ruutua tornia kohden ja torni siirretään kuninkaan toiselle puolelle. Tornituksessa kuningasta siirretään ensimmäisellä rivillä kaksi ruutua kohti jompaakumpaa alkuperäisissä asemissaan olevista torneista ja siirretään sitten kyseinen torni ruutuun, jonka yli kuningas hyppäsi. Tornituksen voi tehdä vain silloin kun kuningas ja tornitukseen käytettävä torni eivät ole vielä liikkuneet. Tornitusta ei saa tehdä, jos kuninkaan ja tornin välissä on yksi tai useampi muu nappula. Tornitusta ei myöskään saa tehdä, jos kuningas on shakissa tai siirtyisi sellaisen ruudun kautta tai sellaiseen ruutuun, jota vastapuolen nappula uhkaa. (Torni saa olla uhattuna ja ylittää pitkässä tornituksessa uhatun ruudun.)

Rooli pelissä

Kuninkaalle ei ole tarkoituksenmukaista antaa suhteellista arvoa, koska sitä ei voi lyödä tai vaihtaa. Tässä mielessä sen arvon voisi katsoa äärettömäksi. Alku- ja keskipelissä se ei kuitenkaan ole kovin voimakas nappula, vaan se on itsessään passiivinen ja sitä on suojattava. Usein pelaaja yrittää tornittaa ja saada kuninkaan turvaan laudan reunalle omien sotilaiden taakse. 
Loppupelissä, jossa muita nappuloita on vähän jäljellä, kuninkaasta tulee kuitenkin voimakas nappula, joka voi tehokkaasti osallistua peliin. Sitä voidaan käyttää sekä omien sotilaiden suojaamiseen että tien sulkemiseen vastapelaajan sotilailta niiden pyrkiessä kohti korottumisruutua. Se sopii lähellä olevien sotilaiden puolustamiseen paremmin kuin ratsu, ja vastapelaajan sotilaiden uhkaamiseen paremmin kuin lähetti. On myös mahdollista tehdä yksinäisestä kuninkaasta matti kuninkaan ja kuningattaren taikka kuninkaan ja tornin avulla, mutta tällöin oma kuningas on vietävä lähelle vastapelaajan yksinäistä kuningasta sen liikkumatilan rajoittamiseksi. Loppupelissä kuningas katsotaankin usein hieman lähettiä tai ratsua vahvemmaksi – Emanuel Lasker antoi sille ratsun ja sotilaan yhteisarvon (eli neljä pistettä shakkinappuloiden suhteellisten arvojen skaalassa).
Yksinäinen matkailija

Juoni

Vastentahtoisesti matkustamaan joutuville suunnattuja matkaoppaita kirjoittavalla Macon Learyllä (Hurt) menee huonosti. Hänen 12-vuotias poikansa on joutunut murhan kohteeksi, minkä seurauksena hänen avioliittonsa on joutunut vaakalaudalle ja vaimo Sarah (Turner) on ottamassa eroa. Kun Leary vielä teloo jalkansa kompastuessaan kotinsa portaissa, hän joutuu omintakeisten sisarustensa luo asumaan. Learyn huonosti käyttäytyvä koira tarvitsee tottelevaisuuskoulutusta, ja niin tylsän ja estoisen Learyn elämään astuu eläväinen koira-ammattilainen Muriel (Davis). Kun  Sarah saa tietää tästä, hän yrittää palata Learyn luo. Työmatkalla Pariisissa Leary yllättäen löytää Murielin samasta hotellista kanssaan. Selkänsä loukattuaan hän saa Pariisiin hoitajakseen myös vaimonsa, ja kolmiodraama tulee puheeksi. Leary ei halua käsitellä aihetta ja yrittää poistua hotellihuoneesta aamuyöllä matkalaukkuineen. Sarah herää, ja Leary kertoo jättävänsä hänet ja palaavansa Murielin luo.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Yksinäinen matkailija ei yllätä dramaattisilla käänteillä enempää kuin sen pohjana oleva Anne Tylerin romaanikaan. Sen olennaisena teemana hän näkee ”samankaltaisuuden dialektiikan”: ihminen ei pääse irti toimintatavoistaan, asenteistaan tai minuudestaan olipa hän missä päin maailmaa tahansa. Elokuva on hänestä kuin arvokas timantti, jonka annetaan välkkyä vain äärimmäisen harvakseltaan. Erityisesti Fränti kehui ensi-ilta-arviossaan William Hurtin olevan ”täydellisesti sisällä hänelle sopivassa roolissa”.
Teatteri Telakka

Teatteri Telakka on Tampereen keskustassa, Tullikamarin aukion laidalla, sijaitseva kulttuuritalo. Se perustettiin vuonna 1996 kun kolme ammattiteatteriryhmää; Motelli Skronkle, Moraalia teatteri ja Ryhmä Fagerholm yhdistyivät. Perustajajäsenistä mainittakoon Markku Peltola, joka tunnetaan parhaiten elokuvasta Mies vailla menneisyyttä. Teatteri toimii noin sata vuotta vanhassa makasiinirakennuksessa, joka on kunnostettu talkoovoimin. Telakan kulttuuritalossa toimii teatterin lisäksi ravintola ja taidegalleria.
Teatteri Telakka valittiin vuoden teatteriksi vuonna 2016.
Avraham Hirschson

Avraham Hirschson (hepreaksi ‏אברהם הירשזון‎‎, s. 11. helmikuuta 1941 Tel Mond, Israel) on israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko, joka erosi valtiovarainministerin tehtävistä 2007 kavallussyytteiden vuoksi.
Hirschson edusti aiemmin Likudia, mutta liittyi Kadimaan 2005.
Haukkavuoren näkötorni

Haukkavuoren näkötorni on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva näköalatorni. Tornin huippu on noin 72 metriä merenpinnan yläpuolella (toisten lähteiden mukaan 75 metriä). Näkötornista näkee selkeällä säällä hyvin pohjoiseen Kouvolan keskustaan (noin 47 km) ja etelään Suomenlahdelle Suursaareen (noin 40 km) asti. Rakennuksen arkkitehtuurityylit ovat jugend ja klassismi.

Historia

Haukkavuoren näkötorni on rakennettu alun perin vesitorniksi. Arkkitehti Jussi Paatelan suunnitteleman tornin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1914, mutta torni valmistui vasta 1920. Toisen maailmansodan aikana tornista valvottiin ilmatilaa. Se muunnettiin näkötorniksi 1960-luvulla, kun Metsolaan valmistui uusi vesitorni.

Oheistoiminnat

Haukkavuoren näkötorni on avoinna kesäkuukausina. Alatasanteella on ravintola. Tornissa on Kotkan kulttuuriasiainkeskuksen ylläpitämä taidenäyttelytila, joka on rakennettu entiseen vesisäiliöön. Näyttelytila on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja korkeudeltaan 12 metriä.
Hagfors

Historiaa

Hagfors on hyvin nuori paikkakunta. Paikkakunta alkoi kehittyä, kun Uddeholmsbolaget päätti yhdistää 10 rautaruukkia suuremmaksi yksiköksi Uvånissa olleen vesiputouksen luokse. Uddeholmsbolaget on kustantanut Hagforsissa monia rakennuksia, mukaan lukien kirkon. Hagforsin kirkko on punainen puurakennus, joka sijaitsee kaupungin keskiosassa. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1903 ja se vihittiin käyttöön 25.3.1904.
Vuonna 1903 silloiseen Norra Rådan maalaiskuntaan perustettiin Hagforsin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1950 taajaväkinen yhdyskunta erotettiin Hagforsin kaupungiksi. Tämän jälkeen Ruotsiin on perustettu vain kaksi muuta kaupunkia: Säffle ja Oxelösund, joiden jälkeen uusien kaupunkien perustaminen lopetettiin. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa kaupunki muutettiin Hagforsin kunnaksi ilman rajamuutoksia Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuooton. Vuodesta 1974 Hagforsin entisen kaupungin alue on ollut osa huomattavasti laajempaa Hagforsin kuntaa, johon kuuluu myös kolme entistä maalaiskuntaa.
Aleksandr Popov (jääkiekkoilija)

Seuraura

Popov on Jermak Angarskin kasvatti, mutta on pelannut koko muun uransa Avangard Omskissa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset viisi pääsarjaotteluaan Venäjän superliigassa kaudella 1998–1999. Kaudella 2003–2004 Avangard voitti Venäjän superliigan mestaruuden. Joukkue on voittanut Venäjän liigan hopeaa vuosina 2001, 2006 ja 2012 sekä pronssia vuonna 2007.
Popovin tähän astisen uran tehokkain kausi oli ensimmäinen KHL-kausi 2008–2009, jolloin hän oli tehoilla 14+26=40 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Jaromír Jágrin ja Dmitri Pestunovin jälkeen. 31. maaliskuuta 2012 Popovista tuli Avangradin eniten sarjaotteluita pelannut pelaaja 643. ottelullaan ohittaen Dmitri Rjabykinin.

Maajoukkueura

Popov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2012. Venäjän päävalmentaja Zinetula Biljaletdinov istutti Popovin ja hänen joukkuetoverinsa Aleksandr Perežoginin samaan ketjuun supertähti Jevgeni Malkinin kanssa.
Popov oli aikaisemmin edustanut Venäjää kahdeksassa Euro Hockey Tourin ottelussa.
Alahärmä

Sijainti

Alahärmän kirkonkylä sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Kauhavan keskustasta.

Historia

Varhaisimmat jäljet asutuksesta ovat vuodelta 1537. Maskusta lähtenyt Heikki Maununpoika Härmä asettui asumaan kirkkoa vastapäätä. Asukkaita muutti myös Satakunnasta, Hämeestä, Savosta ja ruotsinkieliseltä rannikolta.
1600-luvulla Alahärmästä tuli alueen suurimpia karjakyliä.

Uskonnolliset yhteisöt

Alahärmän alueella toimii evankelisluterilainen Kauhavan seurakuntaan kuuluva Alahärmän kappeliseurakunta, joka oli ennen kuntaliitosta itsenäinen Alahärmän seurakunta. Voltin rukoushuone on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen ylläpitämä. Härmän Helluntaiseurakunnalla on keskustassa oma rukoushuone.

Ruokakulttuuri

Alahärmän pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla perunaviipaleita, sianlihaa ja suolasilakkaa sisältävä perunaloora, eräänlainen silakkalaatikko.
Rouvroy-sur-Audry

Rouvroy-sur-Audry on kunta Ardennesin departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 539 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Rouvroy-sur-Audryn pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Ben Blood

Seuraura

Blood kävi high schoolin Shattuck St. Mary'sissa. Ottawa Senators varasi hänet neljännellä kierroksella 120. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Kaudella 2007–2008 Blood pelasi USHL-junioriliigaa sekä Des Moines Buccaneersissa että Indiana Icessa. Vuodet 2008–2012 hän kävi Pohjois-Dakotan yliopistoa. Bloodin kolme jälkimmäistä kautta päättyi WCHA:n mestaruuteen ja hänet valittiin kaikkina keväinä sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2011–2012 Blood toimi UND:n varakapteenina ja hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 3+18=21. Blood valittiin kauden päätteeksi WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2012 Blood teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän liittyi jo viimeisen yliopistokautensa 2011–2012 päätteeksi seuran farmijoukkue Binghamton Senatorsin vahvuuteen, AHL:ään. Kaudesta 2012–2013 Blood pelasi yliopuolet ECHL-joukkue Elmira Jackalsissa ja myös kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä kaksi ottelua Binghamtonin lisäksi.
Syyskuussa 2014 Blood liittyi vapaana agenttina try-outille AHL-joukkue Utica Cometsiin. Hän jäi noin viikkoa myöhemmin lokakuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta. Tästä noin puolitoista viikkoa myöhemmin Blood siirtyi ECHL-joukkue Wheeling Nailersiin. Marraskuussa Blood siirtyi loppukauden 2014–2015 kattaneella sopimuksella Eurooppaan ja Norjan GET-ligaenin Stjernen Hockeyn paitaan. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Lokakuun 2015 lopulla Blood teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Hän keräsi 32 runkosarjaottelussa kahden tehopistettä sekä 160 jäähyminuuttia, joilla Blood voitti SM-liigan jäähypörssin. Hänen kautensa päättyi kuitenkin käsivammaan helmikuun 2016 lopulla.
Kaudella 2016–2017 Blood sijoittui 146 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain Sportin Markus Kankaanperä. Kauden jälkeen Pelicans ei käyttänyt hänen sopimuksessaan optiota. Blood siirtyi kaudeksi 2017–2018 jatkamaan SM-liigauraansa vuoden mittaisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän voitti taas koko liigan jäähypörssin 207 minuutillaan. Heinäkuussa 2018 Blood siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigassa pelaavaan walesilaisjoukkue Cardiff Devilsiin. Kesken kauden 2018–2019, marraskuussa 2018 hän kuitenkin jätti joukkueen, kun Bloodille avautui mahdollisuus palata SM-liigaan ja hän siirtyi Tapparaan kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella. Bloodin pelityyli muuttui kovasti ja hän teki ensimmäisessä 24 pelaamassaan ottelussa jo 16 tehopistettä. Blood teki runkosarjassa lopulta 37 otteluun 18 tehopistettä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Syyskuussa 2019 Bloodin sopimusta Tapparan kanssa jatkettiin kolmella vuodella aina kevääseen 2023 saakka.

Maajoukkueura

Blood pelasi alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna, jolloin hän voitti pronssia.

Muuta

Bloodin siskot Erin ja Molly ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heidän pikkuserkkunsa Daniel "Danny" Kristo pelaa hyökkääjänä Sveitsin National Leaguen Rapperswil-Jona Lakersissa.
Edgar (Skotlanti)

Edgar (1074–1107) oli Skotlannin kuningas. Hän syrjäytti edeltäjänsä Edmundin ja Donaldin, eli setänsä ja veljensä, Englannin kuninkaan Vilhelm Punaisen tuella ja alistui samalla Englannin vasalliksi. Setänsä Donaldin hän sokaisi ja heitti tyrmään, veli Edmund sai vetäytyä loppuelämäkseen luostariin. Edgar kuoli naimattomana ja lapsettomana, ja hänen seuraajakseen nousi veli Aleksanteri.
Stanley Milgram

Stanley Milgram (15. elokuuta 1933 – 20. joulukuuta 1984) oli yhdysvaltalainen Yalen yliopiston professori ja sosiaalipsykologi, joka kiinnostui 1960-luvun alussa nuorena tutkijana tottelevaisuudesta ja auktoriteettiuskosta. Natsien toiminta keskitysleireillä oli johtanut monet kysymään, miksi ihmiset ovat valmiita tottelemaan johtajiaan silloinkin, kun käskyt tuntuvat heistä itsestään moraalittomilta.
Milgramin tottelevaisuuskoe on klassinen sosiaalipsykologinen koe. Koe on huolellisesti dokumentoitu, ja siinä saatiin selville, että jopa 37 koehenkilöä 40:stä oli valmis kokeenjohtajan käskystä antamaan toiselle ihmiselle kuolettavaksi luulemansa sähköiskun. Koe oli tutkittaville henkisesti raskas, ja Diane Baumrind kritisoi tutkimusta eettisesti arveluttavaksi. Kun koe toistettiin vuonna 2008 Santa Claran yliopistossa, oli koeasetelmaa muutettu eettisemmäksi. Tulokset vastasivat 1960-luvulla saatuja tuloksia. Lisäksi huomattiin, ettei koehenkilön iällä tai sukupuolella ollut merkitystä.
Milgram jatkoi Elmsin kanssa tekemäänsä tutkimusta tekemällä koehenkilöilleen MMPI-persoonallisuustestit saadakseen selville, mitkä persoonallisuuspiirteet erottivat tottelevaiset koehenkilöt niistä, jotka eivät olleet valmiita antamaan sähköiskuja käskystä huolimatta. Suuria eroja tutkijat eivät löytäneet ryhmien väliltä, mutta joitakin kasvatuseroja sekä uskontoon liittyviä korrelaatioita.

Milgram populaarikulttuurissa

Vuonna 2015 sai ensi-iltansa Milgramin elämästä kertova näytelmäelokuva Experimenter, jossa Milgramia näyttelee Peter Sarsgaard ja hänen vaimoaan Sashaa Winona Ryder.
Phoenixin valot

Phoenixin valot olivat Yhdysvaltain Arizonan osavaltion pääkaupungin ilmatilassa 13. maaliskuuta vuonna 1997 havaittu joukko useasta suunnasta nähtyjä, suhteessa toisiinsa paikallaan pysyneitä valoja jotka havaittiin liikkuvan yhtenäisenä kokonaisuutena. Havainnon kuluessa valojen ympärillä nähtiin yhtenäinen rakenne.
Phoenixin valoista tehtiin ilmoituksia kello 19.30 ja 22.30 välillä (paikallista aikaa, MST) Arizonan kaupunkien lisäksi myös naapuriosavaltio Nevadasta ja Meksikossa Yhdysvaltain rajan tuntumassa sijaitsevasta Sonoran osavaltiosta.

Kuvaukset näköhavainnoista

Phoenixin valoilmiö oli V-kirjaimen muotoinen, täysin selkeä, selvä- ja terävärajainen musta kohde jossa oli viisi suurta valoa: yksi keulassa, ja kaksi siivekkeissä symmetrisesti tasaisin välein. Siivekkeet olivat koko matkaltaan tasaleveät, yli 200 m pitkät, kärjistään suorakaiteen muotoiset ja noin 60° kulmassa toisiinsa nähden. Arvioidun koon perusteella esimerkiksi Boeing 747 -matkustajakone olisi mahtunut siivekkeiden väliin.
Koon lisäksi havaitsijat kiinnittivät huomiota kohteen hitaaseen liikkeeseen. Eräs perhe havaitsi kohteen suoraan sen alta, jolloin he voivat todeta sen peittävän taakseen jääviä kohteita kuten lähistön vuorenhuiput ja tähtiä, jotka toisaalta näkyivät siivekkeiden välistä. Havainnon äänettömyys oli toinen erikoinen huomio valojen intensiivisyyden lisäksi.
Kaikki havaitsijat saattoivat todeta valojen pysyvän sijainnin suhteessa toisiinsa sekä äänettömyyden. Valot havaittiin toisistaan riippumatta useista eri suunnista, minkä lisäksi saatiin useita valokuvia  sekä videokuvaa. Kohde lensi myös Sky Harbor - lentokentän ilmatilan läpi ja sen havaitsi sekä henkilökunta että laskeutumassa ollut kone, josta kerrottiin kohteen lentäneen ylitseen.

Mahdollinen selitys

Yhdysvaltain ilmavoimien virallisen selityksen mukaan valoilmiöt aiheutti alueella harjoitelleet A-10 Thunderbolt II -tyyppiset maataistelukoneet, joista yksi ampui hätäraketteja. Selityksessä on nähty olevan puutteita, joista tärkeimpänä harjoituksen ajankohta verrattuna havainnon ajankohtaan.
Pariisista Papukaijannokkaan

Verkkoversio

Teoksesta julkaistiin syyskuussa 2018 verkkoversio nimellä Eksonyymit. Verkkopalvelun sisältö vastaa kirjan sisältöä. Lokakuun alussa 2018 sanaluettelossa oli 2 208 eksonyymiä.
Tampereen palvelualan ammattiopisto

Tampereen palvelualan ammattiopisto (TPA) on Tampereen Kaakinmaalla sijaitseva toisen asteen ammatillinen oppilaitos, joka kuuluu SASKY koulutuskuntayhtymään. Oppilaitoksen toiminta alkoi Tampereen talouskouluna vuonna 1892 ja se on Suomen vanhin alan oppilaitos. Vuonna 1984 oppilaitoksen nimi muutettiin Tampereen kotitalousoppilaitokseksi ja vuonna 2009 nykyiseen muotoon Tampereen palvelualan ammattiopistoksi. Osaksi SASKY koulutuskuntayhtymää oppilaitos yhdistyi vuoden 2017 alussa.
Oppilaitos antaa koulutusta matkailu-, ravitsemis- ja talousalalla sekä sosiaali-, terveys- ja liikunta-alalla sekä ammatilliseen peruskoulutukseen valmentavaa koulutusta (VALMA). Oppilaitokseen haetaan yhteishaussa, myös suorahaku oppilaitokseen on mahdollinen.
Breaking the Girl

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo tehtiin vuonna 1992, jolloin Frusciante ei enää ollut mukana. Videolla ja muutenkin bändissä hänet korvasi Arik Marshall, joka oli yhteensä kahdella videolla ollessan Red Hot Chili Peppersissä. Kappaleen musiikkivideo korostaa raskaasti, eloisia värejä ja taustojen muutoksia. Bändi on, kuten yleensä, epänormaalisti puettu videolla. Esimerkiksi Kiediksen hiukset ovat "Prinsessa Leia tyyliä". Videon ohjasi Stéphane Sednaoui, joka ohjasi myös kappaleen Give It Away videon.

Julkaisu

Kappale jatkoi Red Hot Chili Peppersin menestystä albumilla Blood Sugar Sex Magik. Kappale ei menestynyt listoilla yhtä hyvin kuin menestyskappaleet Give It Away ja Under the Bridge, mutta oli edellistä kappaletta, singleä Suck My Kiss enemmän listoilla (singlellä Suck My Kiss oli kyllä parempi piikkipaikka). Kappale oli 12. Uudessa-Seelannissa, Recording Industry Association of New Zealand-listalla (jolla Suck My Kiss oli kolmas). Muita listoja, jolla single oli kahdenkymmenen parhaan joukossa olivat: Hot Mainstream Rock Tracks- (15.), Alternative Songs- (19.) ja Irish Singles Chart-lista (19.).
Marcel Achard

Marcel Achard (5. heinäkuuta 1899 Sainte-Foy-lès-Lyon, Rhône – 4. syyskuuta 1974) oli ranskalainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, jonka suositut tunteelliset komediat säilyttivät hänen asemansa hyvin tunnistettuna maansa teatteri- ja kirjallisuuspiireissä viiden vuosikymmenen ajan. Achard valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1959.

Uran alku

Achard syntyi Sainte-Foy-lès-Lyonissa, yhdessä kaupungin lähiöistä. Hän omaksui nom de plumensa aloittaessaan kirjoittajan uransa 1920-luvun alussa. Achard omaksui tietoa nopeasti ja hänestä tuli vuonna 1916 kyläkoulun opettaja. Vuonna 1919, muutama kuukausi ensimmäisen maailmansodan päätyttyä, 20-vuotias kunnianhimoinen kirjoittaja saapui Pariisiin ja löysi töitä Théâtre du Vieux-Colombierissa kuiskaajana ja toimittajana muutamissa julkaisussa, kuten Le Figaro -lehdessä.
Achard kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä vuonna 1922 ja saavutti suurta menestystä, kun maineikas Charles Dullin näytteli Achardin näytelmässä Voulez-vous jouer avec moâ?, hienoisen herkässä komediassa, joka kertoi sirkuksesta ja sen klovneista.

Uran huippu

Achardin suurin menestys ja suosio oli kahden maailmansodan välisenä aikakautena, kun senaikaiset kriitikot vertasivat häntä suopeasti maineikkaisiin ranskalaisiin edeltäjiinsä, kuten Pierre de Marivauxiin ja Alfred de Mussetiin. Sodan jälkeiset kriitikot eivät olleet yhtä lempeitä, he kiinnittivät huomiota hänen edustamaansa tyyliin, mikä kuvasi kapea-alaisesti ihmismieltä.

Menestyneimmät sodanjälkeiset näytelmät

Toisen maailmansodan jälkeen, kritiikistä huolimatta, Achardin kirjallinen tuotanto jatkui heikentymättä. Hänen menestyneimpien näytelmiensä joukossa olivat vuoden 1952 näytelmä Les compagnons de la Marjolaine ja vuoden 1955 Le mal d'amour. Suurimman suosion Achard saavutti kuitenkin komediallaan kärttyisästä henkilöstä, kutsumanimeltään Patate ja koomisella mysteerillään L'Idiote, joka tunnetaan Yhdysvalloissa parhaiten näytelmästä ja elokuvasta A Shot in the Dark.

Suomeksi esitetyt näytelmät

Suomeksi on Achardin näytelmistä esitetty Domino (Suomen Kansallisteatteri 1935), Ei luottoa, rakas (Le Moulin de la Galette, Lasse Pöystin kiertue 1956), Elämä on kaunis (La vie est belle, Kansallisteatteri 1932), Häät Seinellä (La belle marinière, Helsingin Kansanteatteri 1950), Tyhmeliini (L'Idiote, Helsingin Työväenteatteri 1964) ja Valkopukuinen nainen (La femme en blanc, Viipurin Kaupunginteatteri 1935).