google/wiki40b huggingface dataset:
Teetä Mussolinin kanssa

Juoni

Elokuva kertoo italialaisesta äpäräpoika Lucasta, joka on ohjaajan alter ego. Fasismin ja toisen maailmansodan aikoihin sijoittuvassa elokuvassa firenzeläinen Luca, jonka äiti on kuollut ja jonka kasvatuksesta isä ei ole kiinnostunut, pääsee Firenzeen asettuneiden englantilaisnaisten hoiviin. He opettavat Lucalle taidetta, Shakespearea sekä oikean ja väärän eroa. Eniten näistä rouvista esillä ovat Britannian suurlähettilään leski Lady Hester, sihteerinä toimiva Mary sekä taiteeseen hullaantunut Arabella. 
Rouvat ja Luca viettävät suurimman osan ajastaan Uffizin taidemuseossa ja Doneyn ravintolassa taidetta keräillen, teetä juoden ja juoruillen. Rouvien päiväjärjestyksen tulee kuitenkin sotkemaan amerikanjuutalainen miljonääri Elsa, joka tunsi Lucan äidin ja lahjoittaa siksi pojalle suuren summan rahaa. Lopullisesti rouvien elämänmeno suistuu raiteiltaan, kun englantilaisvastaiset mielipiteet alkavat lisääntyä Italiassa. Mellakoiden ja uhkauksien vuoksi Lady Hester lähtee tapaamaan itse diktaattori Mussolinia. Tämä lupaa ottaa englantilaisrouvat siipiensä suojaan ja lopuksi Lady Hester ja Mussolini juovat teetä.
Mussolinin lupauksista huolimatta Italiakin liittyy toiseen maailmansotaan ja pian rouvat kuljetetaan sotavangeiksi San Gimiganon linnoituskaupunkiin. Nyt teiniksi varttunut Luca sekä miljonääri-Elsa punovat juoniaan, joiden avulla juutalaisia pakenee maasta ja englantilaisrouvat saavat erikoiskohtelua sotavankeudestaan huolimatta. Elokuva päättyy epilogiin, jossa kerrotaan mitä kenellekin kävi.
Le Roi

Le Roi on jyväskyläläis-vantaalainen yhtye, joka määrittelee musiikkinsa King Size Popiksi. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin popista, rockista, kuin elektronisesta musiikista. Le Roi julkaisi 19.9.2017 toisen albuminsa Elämä.

Historia

Le Roi sai alkunsa vuonna 2012 kitaristi Jaakko Penttilän ja laulaja Eero Salonlahden yhteistyöprojektina, josta se kasvoi nopeasti bändiksi. Le Roi teki levytyssopimuksen Sound of Finland -yhtiön kanssa alkukeväällä 2015.
Jacques-Émile Blanche

Jacques-Émile Blanche (1861–1942) oli ranskalainen taidemaalari, joka syntyi Pariisissa. Hän sai osakseen hyvin kansainvälisen kasvatuksen, koska hän kasvoi Pariisin vauraimpiin kuuluneessa kaupunginosassa de Lamballen ruhtinattarelle kuuluneessa talossa. Tämä talo oli aina eleganssin ja raffinoidun toiminnan sija jo 1700-luvulla ja tämä kaikki vaikutti herkän taiteilijan työhön ja käsityksiin.
Vaikka hän saikin nauttia Henri Gervexin opetusta, niin hän tästä huolimatta voidaan pitää itseoppineena taiteilijana. Hän saavutti suuren maineen eritoten muotokuvamaalarina. Hänen tapaansa kuvata henkilöitä ovat vaikuttaneet sekä ranskalaiset että englantilaiset taiteilijat ja tuo tapa koostuu luonteiden sivistyneestä ja hienostuneesta kuvaamisesta.
Hän oli pitkän elämänsä aikana myös surrealistien hyvä ystävä ja näiden ystävyyssuhteiden tuloksena syntyivät muotokuvat hänen hyvistä ystävistään Jacques Rigaut'sta ja René Crevelistä, mutta myös kirjailijoista Jean Cocteau'sta sekä André Gidestä. 
Hänen parhaitten töidensä joukosta voidaan mainita ainakin isän muotokuva, mutta myös kirjailija Marcel Proustin nuoruudenkuva. Muotokuvissa on ikuistettu myös runoilija Pierre Louÿs, Taidemaalari Thaulow lapsineen, Aubrey Beardsley ja Yvette Guilbert.
Kangaspellon kirkko

Kangaspellon Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko oli yksi entisen Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan kirkoista Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Se sijaitsi Kangaspellon kylässä, joka kuului Kyyrölän kuntaan vuoteen 1934 asti, jolloin kunta liitettiin Muolaan kuntaan. Kirkon yhteydessä oli pieni vuonna 1930 perustettu hautausmaa. Kirkko oli ulkoasultaan yksinkertainen ja kooltaan pieni, vain 166 neliötä.  Rakennus oli hirsirunkoinen ja se oli vuorattu laudoituksella. Sen ikkunat olivat värilasia ja peltikatto oli maalattu. Kirkon torni ylsi 15 metrin korkeuteen ja tornissa oli kuusi kello.  Kirkon matalan ja klassistisen ikonostaasin alarivi oli korkeahko ja ylärivi puolestaan hyvin kapea, jossa oli ympyränmuotoisia ikoneja. Kirkko oli pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonille.

Siirto Kanneljärveltä ja käyttöön vihkiminen

Kangaspellon kylä sijaitsi noin 10 kilometrin päässä Kyyrölän kirkonkylästä, jossa seurakunnan pääkirkko sijaitsi. Vähävaraisella väestöllä ei kuitenkaan ollut mahdollisuuksia kovin usein siellä käydä ja niinpä Kangaspellon koululla pidettiin jumalanpalveluksia. Kangaspeltoon rakennettavaa kirkkoa varten tilattiin piirustukset insinööri Volkovilta, mutta varojen puutteessa sitä ei pystytty toteuttamaan. Vuonna 1921 kangaspeltolaiset ostivat vuonna 1906 valmistuneen Kanneljärven ortodoksisen kirkon 5 000 markalla ja pystyttivät sen uudelleen kotikyläänsä. Varat kirkon ostoa varten lahjoitti F. I. Sergejeff. Kangaspellossa kirkko vihittiin Kazanin Jumalanäidin ikonin muistolle 30. marraskuuta 1921. Siirron yhteydessä kirkkoon tehtiin joitain muutoksia, muun muassa kellotornin telttakatosta tuli loivempi ja matalampi, kirkkosalin katto muutettiin satulakatoksi ja katolle sijoitettiin vain yksi sipulikupoli.

Talvi- ja jatkosodan aika

Kangaspellon kirkko paloi talvisodan alussa perustuksiaan myöten. Jatkosodan aikana vuonna 1943 kirkon paikalle suunniteltiin rakennettavaksi hirsistä rukoushuonetta, mutta vuoden 1944 uusi evakuointi esti suunnitelman toteuttamisen.
Johan Georg Geitel

Johan Georg Geitel (tai Johann tai Hans Jürgen Geitell, Geittel tai Geittell; 1683 Braunschweig, Saksa – 21. huhtikuuta 1771 Turku) oli saksalaissyntyinen, Suomeen Tukholman kautta noin vuonna 1750 muuttanut taidemaalari. Hän maalasi kirkkomaalauksia ja muotokuvia.
Geitelin tiedetään muuttaneen nuorena Ruotsiin, jossa hänen veljensä Henrik Levin Geitel toimi rykmentinvälskärinä. Geitelin toiminnasta Ruotsissa ei tiedetä mitään. Suomeen hän siirtyi ilmeisesti vuonna 1751. Kun Geitel asettui Turkuun, paikalliset taiteilijat Claes Lang ja Jonas Bergman tekivät tästä valituksen pelätessään omien työtilaisuuksiensa heikkenemistä. Geitel sanoi tulleensa tapaamaan veljeään ja tekevänsä elannokseen historiallisilla kirkkomaalauksia. Maistraatti myönsi luvan tähän vaativampaan työhön, mutta tavallisiin maalarintöihin hän ei saanut lupaa.
Geitel oli Margareta Capsian jälkeen Turun käytetyin konterfeijari eli kiertävä muotokuvamaalari. Hän toimi myös Turun akatemiassa piirustusmestarina 1758–1763. Geitelin maalaamia muotokuvia on onnistuttu jäljittämään noin 40. Joukossa ovat lapsimuotokuva Erik Gustaf Geitelista (1760), rovasti Erik Ednerin ja hänen vaimonsa muotokuvat (1760) sekä muotokuvat piispa Johan Browalliuksesta (1752) ja turkulaisesta kultaseppämestarista Jonas Lexellistä (1764).
Vuosina 1755–1759 Geitel vaikutti kirkkomaalarina Lounais-Suomessa. Hänen maalaamiaan alttaritauluja on Paimion (1755), Nousiaisten (1756), Lempäälän (1759) ja Laitilan kirkossa. Maalauksia on myös Lempäälän Hakkarin kartanossa ja Turun piispantalossa 1760.
Geitelin teoksia on nykyään muun muassa Ateneumin ja Tampereen taidemuseossa.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2016

Putoamissarja

Putoamissarja pelattiin paras kolmesta -sarjana.

Pudotuspelit

Otteluiden alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2).
Osogbo

Historia

Kaupungin varhaisimmat asuttajat olivat ijeshoja, jotka kuuluvat jorubakansaan. Osogbon laajeneminen nopeutui 1800-luvulla, kun fulanivalloittajia paenneet oyolaiset jorubat saapuivat alueelle. Ennen tätä pakolaisaaltoa Osogbo oli pieni kylä.
Siirtomaavalta Britannia alkoi tuottamaan puuvillaa Osogbossa vuonna 1907. Samoihin aikoihin seudulle rakennetiin rautatie, joka auttoi yhdistämään Osogbon muuhun Nigeriaan.
Lauhdevoimalaitos

Polttoaineet

Lauhdevoimalaitokset optimoidaan pelkkään sähköntuotantoon. Laitokset tehdään yleensä suuriksi sillä silloin kalliit lisäkomponentit sähköntuotannonhyötysuhteen parantamiseksi tulevat kannattavaksi. Suuritehoisten laitosten polttoaineena käytetään halpoja polttoaineita, lähinnä kivihiiltä. Turvelauhdevoimalaitokset ovat harvinaisia eikä uusiutuvia polttoaineita käyttäviä lauhdevoimalaitoksia ole rakennettu toistaiseksi lainkaan, sillä niiden polttamisen vaatima polttotekniikka ei sovellu suurille tehoille yhtä hyvin kuin hiilelle soveltuva pölypoltto.
Juha Lahdenranta

Juha Kalevi Lahdenranta (s. 12. kesäkuuta 1976 Pori) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Porin Yleisurheilua ja häntä valmentaa Erkki Helanoja. Hän edusti vuoteen 2002 asti Nivalan Urheilijoita.
Lahdenranta sijoittui Euroopan talviheittocupissa 12:nneksi 2009. Suomi−Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2019.
Hänen ennätyksensä on 60,90 metriä, jonka hän heitti 16. heinäkuuta 2009 Porissa. Hän saavutti SM-hopeaa Lappeenrannassa 2019 ja SM-pronssia Kalevan kisoissa 2008 Tampereella. Kiekon SM-hallikilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 2015, 2018 ja 2019 sekä pronssia 2009 ja 2013.
Oskari Niemi

Oskari Edvart (Edward) Niemi (26. lokakuuta 1886 Kangasala – 13. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Niemi kävi Taideteollisen keskuskoulun 1912–1914 ja opiskeli Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1925. Hän toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa 1918–1920. Hän oli Kansallismuseon ja muinaistieteellisen toimikunnan konservaattori 1916–1956, ja siitä vuosina 1946–1950 ylikonservaattori Alfred Nilsonin apulainen Ruotsissa. Hän on entisöinyt useiden kirkkojen maalaukset, kuten esimerkiksi Turun tuomiokirkko, Laitilan, Rymättylän, Hollolan, Hattulan, Lohjan ja Paltamon kirkot sekä Juseliuksen mausoleumi Porissa.
Oskari Niemelle myönnettiin ylikonservaattorin arvonimi 11. tammikuuta 1957.
Peter Carey

Peter Philip Carey (s. 1943 Bacchus Marsh, Victoria, Australia) on australialainen kirjailija. Carey on saanut Booker-palkinnon kaksi kertaa, teoksista Oscar ja Lucinda 1988 ja Kellyn kopla: tosi tarina 2001.
Newcastle-under-Lyme

Maantiede

Newcastle-under-Lyme sijaitsee Staffordshiren kreivikunnassa, Manchesterin ja Birminghamin välillä. Keskuskaupungin lisäksi hallintopiiriin kuuluvat kaupungit Chesterton, Clayton, Keele, Kidsgrove, Knutton, Silverdale ja Wolstanton. Hallintopiiri muodostaa viereisen Stoke-on-Trentin kaupungin kanssa yhtenäisen taajama-alueen, jossa asui vuonna 2011 noin 373 000 henkeä.

Historia

Newcastlen linna rakennettiin suojelemaan aluetta walesilaisten hyökkäyksiltä ja mahdollisilta valtaistuimen tavoittelijoilta. Kuningas Henrik II perusti kaupungin, joka sai kaupunkioikeudet vuonna 1173. Kuningas edisti Newcastlen markkinoita, jotka keräsivät kauppiaita ja ostajia laajalta alueelta.
Kaupunki sijaitsee strategisesti Lontoosta ja Birminghamista Liverpooliin kulkevan tien varrella, ja 1700-luvulla siellä oli vilkasta postivaunuliikennettä. 1700-luvun lopulla alueelle kaivettiin useita kanavia rahtiliikennettä varten, ja 1800-luvun puolivälissä kaupunkiin tuli rautatie. Rautatien pistoraiteet vedettiin rautakaivoksille, ja sekä kanava- että rautatieliikenne keskittyi aluksi vain rahtiliikenteeseen. Matkustajaliikennettä varten perustettiin myöhemmin seisake, joka suljettiin ennen 1960-lukua.
Vuosisatojen varrella Newcastlessa on harjoitettu monenlaista liiketoimintaa. Se tunnettiin hatuistaan 1500–1800-luvuilla. Seudulla oli jo varhain silkki- ja puuvillatehtaita, ja myöhemmin hiilikaivoksia ja tiilitehtaita. Nykyisin alueella on kevyttä teollisuutta.

Koulutus

Newcastle-under-Lymessä toimii Newcastle-under-Lyme College ja Keelen yliopisto. Yliopisto on perustettu 1949 ja sai yliopistostatuksen 1962. Yliopistossa on terveydenhoidon, luonnontieteiden sekä humanististen ja sosiaalitieteiden tiedekunnat, joista viimeksimainittuun sisältyy myös oikeustieteen osasto. Yliopistossa on yhteensä noin 10 000 opiskelijaa ja kahdentuhannen hengen henkilökunta.

Kulttuuri

Kaupungissa järjestetään vuosittain jazz- ja bluesfestivaali sekä musiikkitapahtuma Lymelight Festival. Teatteri Victorian Theatre aloitti toimintansa vanhassa elokuvateatterissa 1950-luvulla, ja vuonna 1986 avattiin uusi teatteritalo (New Vic), jossa katsomo ympäröi näyttämöä renkaana kaikilta puolilta.
A Passenger to Paramaribo

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Tolonen.
Cave Johnson

Konsepti

Cave Johnsonin fiktiivisen hahmon suunnitteli Erik Wolpaw sekä ääninäytteli J.K. Simmons. Hänen visuaalisen ilmeensä on suunnitellut Portal 2 pääanimaattori Bill Fletcher.  Häntä on kuvailtu mm. "eriskummalliseksi miljardööriksi" sekä "ekstrovertiksi, innostuneeksi ja itsepäiseksi". Hän oli Aperture Sciencen perustaja, omistaja sekä toimitusjohtaja. Hän oli myös "suihkuverhovisiönääri"  Oli olemassa myös suunnitelma, että Cave Johnson olisi Portal 2:n päähenkilö, mutta tämä idea hylättiin.. Myöhemmin ehdotettiin Cave Johnsonin olevan ensisijaisesti antagonisti, mutta myös tämä idea hylättiin. Tämä ehdotus luotiin, koska nettiin oli vuotanut lukuisia Cave Johnsonin lausumia lainauksia.
Lievestuoreen varikko

Henkilöstö ja johto

Yksikön palveluksessa on yli 100 henkeä.
Varikon päällikkönä ovat toimineet mm. seuraavat henkilöt:
- majuri Pentti Korppinen 2007
- everstiluutnantti Pertti Kuokkanen 2006-2007
- komentaja Juha Juusela 2004-2005
- everstiluutnantti Juha Vanhanen 1999-2004
- insinöörieverstiluutnantti Jorma Jolanki 1992-1998
- everstiluutnantti Jouni Syvänperä 1988-1992
- everstiluutnantti Martti Tikkanen 1973-1988
- everstiluutnantti Juhani Kärki 1971-1972
- majuri Arvi Ilvonen 1957 - 1968

Historia

Varikko on perustettu vuonna 1940.
Aikaisemmin itsenäinen Suojeluvarikko Vaajakoskella liitettiin varikon organisaatioon 1.1.2004. Sitä ennen varikkoon oli liitetty Optinen Laitos (OptL).

Perinteet

Varikon vuosipäivää vietetään 1. helmikuuta.

Aikaisemmat nimet

Varikon aikaisemmat nimet ovat olleet:
- Ampumatarvikevarikko 2 (ATV2) 1940-1941
- Asevarikko 2 (AseV 2) 1941-1943
- Ampumatarvikevarikko 2 1943-1944
- (Lievestuoreen) Keskusvarikko 5 1944-1952
- Asevarikko 4 (AseV 4) 1952-1992
Raul Hellberg

Raul Edward Hellberg (15. joulukuuta 1900 Porvoo – 30. lokakuuta 1985 Porvoo) oli suomalainen kilpapyöräilijä ja liikemies. Hän voitti kahdesti maantieajon Pohjoismaiden mestaruuden. 
Hellberg voitti yhteensä 24 Suomen mestaruutta, joista ensimmäiset vuonna 1923 maantiematkoissa 10, 30 ja 60 kilometriä. 1920-luvun lopulla ja 1930-luvulla hän oli Suomen ja Pohjoismaiden kilpapyöräilijöiden huippua. Amsterdamin olympialaisissa 1928 hän sijoittui maantieajossa kymmenenneksi.
Hellberg menestyi urheiluvälinealan liikemiehenä. Hänen perustamansa Raul Hellberg Oy toimii nykyään maahantuojana ja tukkukauppana. Hellbergille myönnettiin 1964 kauppaneuvoksen arvonimi.
Hellberg oli urheilun järjestövaikuttaja, kirjoitti pyöräilystä ja kehitti välineitä.
Hellbergin vanhemmat olivat mekaanikko Edward Hellberg ja Emma Lahtinen, sisar oli kauppaneuvos Rakel Wihuri (o.s. Hellberg), veli kauppaneuvos Rudolf Hellberg, joka toimi ensin Raul Hellberg Oy:ssa ja sitten Wihuri-Yhtymässä.
Lauluntekijä

Lauluntekijä on henkilö, joka tekee (tai osallistuu tekemään) kappaleita, joissa on sekä musiikkia että lyriikka, takemmin; melodia ja sanoitus. Voidaan sanoa, että lauluntekijä on sanoittaja, säveltäjä tai molempia. Termiä ”lauluntekijä” käytetään yleisimmin populaarimusiikissa. Lauluntekijät voivat esittää itse omia laulujaan tai tehdä niitä muille. Tekijää, joka laulaa itse omia laulujaan, kutsutaan laulaja-lauluntekijäksi. 
Monet lauluntekijät kuitenkin tekevät kappaleita pääsääntöisesti muille esiintyjille. He voivat toimia esimerkiksi levy-yhtiöiden palveluksessa levy-yhtiön maksamaa tekijänoikeusennakkoa vastaan tai toimia suoraan artistien kanssa antamalla kappaleita suoraan livekeikoille tekijänoikeustulojen toivossa.

Co writing

Populaarimusiikin historiassa on myös monia lauluntekijätiimejä, kuten Leiber-Stoller, Lennon-McCartney, Tamla Motownin Brian Holland, Lamont Dozier ja Eddie Holland sekä Stock Aitken Waterman -trio. Suomessa vaikuttavat muun muassa sanoittaja/säveltäjä-työparit Mikko Alatalo–Harri Rinne, Sinikka Svärd–Esa Nieminen sekä yhdestä sanoittajasta ja useammasta säveltäjästä koostuva Lauluntekijätiimi-Lyyrica. Tiimityöskentely ja co-writing onkin lauluntekijöiden keskuudessa yhä yleisempää, etenkin elektronisessa populaarimusiikissa.
Meanderi (geomorfologia)

Meanderi on tasangolla virtaavan joen silmukkamainen mutka. Nimitys juontuu Vähän-Aasian mutkittelevasta Maiandros-joesta (nyk. Menderes). Saman joen mukaan on nimetty myös kuvataiteessa meanderiksi nimitetty viivaornamenttikuvio. 
Meandereita muodostuu ajan myötä jokiin, joiden uoma on leveä ja rannat loivia. Tällaisissa joissa virran eroosio kuluttaa vain toista rantaa, ja vähitellen joki alkaa mutkitella. 
Suomessa meandereita esiintyy varsinkin savi- ja hiekkamaiden jokiuomissa.
Moustier-kulttuuri

Moustier-kulttuuri oli kivikautinen kulttuuri, joka yleensä yhdistetään neandertalinihmisiin Euroopassa, Aasian länsiosissa ja Pohjois-Afrikassa jääkauden aikana noin 40 000 vuotta sitten. Kulttuurille ovat tunnusomaisia käsikirveet, joita valmistettiin lohkomalla kiviä.
Patrick Gordon

Patrick Gordon (31. maaliskuuta 1635 – 29. marraskuuta 1699) oli skotlantilainen sotilas, joka nousi Venäjän armeijan kenraaliksi.
Gordon oli alhaisen aberdeenshirelaisen lairdin poika. Hänen isänsä tuki Stuart-sukua. Gordon palveli Ruotsin ja Puolan sekä saksalaisissa armeijoissa, kunnes vuonna 1661 siirtyi Venäjän armeijan palvelukseen. Hän kunnostautui Venäjän Turkkia vastaan käymässä sodassa 1666. Vuonna 1676 hän ystävystyi François Lefortin kanssa. Gordon kunnostautui vuonna 1687 Krimin kaanikuntaa vastaan käydyssä sodassa ja hänet ylennettiin kenraaliksi. Patriarkka ennusti katastrofia Venäjän armeijalle, koska sitä johti vääräuskoinen.
Gordon auttoi 1689 Pietari Suurta vallankaappauksessa. Tästä palkkioksi Pietari antoi hänelle laajoja maa-alueita. Gordon osallistui vuosina 1695 ja 1696 Azovin sotaretkiin ja osallistui Azovin piiritykseen. Kun Venäjä oli vallannut Azovin, Gordonille annettiin tehtäväksi kaupungin linnoittaminen. Vuonna 1698 Gordon kukisti Aleksei Šein avustamana streltsien kapinan, kun Pietari oli kiertämässä Länsi-Eurooppaa.
Gordonin pitämä päiväkirja on tärkeä historiallinen lähde.
Blackburn Rovers FC

Historiaa

Blackburn Rovers on yksi Englannin perinteikkäimmistä jalkapalloseuroista. Se selvisi 1882 FA Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen Old Etoniansille lukemin 0–1. Se voitti cupin kolme kertaa peräkkäin vuosina 1884–1886. 1884 se päihitti loppuottelussa Queen's Parkin 2–1 ja seuraavana vuonna maalein 2–0. Vuonna 1886 loppuottelussa seura voitti uusinnassa West Bromwich Albionin 2–0. Ensimmäinen loppuottelu oli päättynyt 0–0-tasatulokseen. Blackburn Rovers on yksi kaudeksi 1888–1889 perustetun Englannin jalkapalloliigan perustajajäsenistä. Nykyiselle stadionilleen Ewood Parkille se muutti vuonna 1890. Samana vuonna se voitti FA Cupin loppuottelussa Sheffield Wednesdayn maalein 6–1. Seura uusi cup-voittonsa seuraavana vuonna 1891, kun se voitti loppuottelussa Notts County FC:n lukemin 3–1. Blackburn voitti 1. divisioonan mestaruuden kausina 1911–1912 ja 1913–1914. Ensimmäisen mestaruutensa se voitti kolmen pisteen erolla Evertoniin ja toisen peräti seitsemän pisteen erolla Aston Villaan. Ennen 1990-lukua ja Valioliigan perustamista ajoittuivat Blackburnin menestyksekkäimmät hetket sen alkuvuosiin. Vuoteen 1928 mennessä se voitti FA Cupin kuudesti ja liigan mestaruuden kahdesti. Sittemmin se vietti vuosikymmenet tekemällä ensin hissiliikettä korkeimman ja toiseksi korkeimman sarjatason ja myöhemmin toiseksi ja kolmanneksi korkeimman sarjatason välillä.

Valioliigaan

1980- ja 1990-lukujen vaihteessa paikallinen metallipatruuna ja seuraa koko elämänsä kannattanut Jack Walker osti seuran itselleen ja pian alkoi uusi aikakausi sen historiassa. Blackburn nousikin heti seuraavalla kaudella vasta perustettuun Valioliigaan. Seura osti kalliilla uusia pelaajia, muun muassa maksoi silloisen ennätyssumman 3,5 miljoonaa puntaa Alan Shearerista ja hankki riveihinsä myös muun muassa Graeme Le Saux'n, Stuart Ripleyn ja Kevin Gallacherin. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan 1992–1993 se taisteli mestaruudesta mutta sijoittui lopulta neljänneksi. Seuraavaksi kaudeksi seura teki lisää pelaajahankintoja ja sijoittui sarjataulukossa toiseksi. Lopulta kaudella 1994–1995 joukkue ylsi Valioliigan mestaruuteen taisteltuaan tiukasti Manchester Unitedin kanssa. Tämän jälkeen seuran menestyskulku keskinkertaistui, kunnes se vuonna 2002 ylsi viimeiseen suurvoittoonsa voitettuaan liigacupin.
Sinileukasäppikala

Koko ja ulkonäkö

Sinileukasäppikala jää alle 25 cm pitkäksi. Sillä on pienempi suu kuin muilla säppikaloilla. Sen vartalo on harmaanruskehtavan kullansävyinen, ja sitä peittävät pienet hohtavansiniset pilkut. Koiraan leuka on sininen ja sen evissä on keltainen reunus.

Alkuperä

Sinileukasäppikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Sen levinneisyysalue ulottuu Itä-Afrikasta Havaijille, pohjoisessa Japanin Ryūkyūsaarille ja etelässä Kookossaarille ja Uuteen-Kaledoniaan. Sitä tavataan yleensä noin 20 metrin syvyydessä riuttojen rinteillä, missä virtaus on kova.

Käyttäytyminen

Sinileukasäppikala on säppikalaksi melko rauhallinen, mutta saattaa siirrellä akvaariossa kiviä. Se päästelee murahtelevia ääniä.
Bortetsomibi

Vaikutusmekanismi ja käyttö

Bortetsomibi on mekanismiltaan proteasomin toiminnan inhibiittori. Boronihapporyhmän booriatomi sitoutuu proteasomin katalyyttisesti tärkeään treoniiniaminohappoon proteasomin 26S-alayksikössä. Tämän seurauksena solujen transkription kannalta oleellinen säätelyreitti NF-κB-estyy ja näin ollen syöpäsolujen transkriptio pysähtyy. Bortetsomibi on ensimmäinen markkinoille tullut proteasomin estäjä. Yhdistettä käytetään erityisesti multippelin myelooman hoitoon ja sen teho on ollut hyvä erityisesti taudin uusiuduttua muiden hoitojen jälkeen. Sitä voidaan käyttää myös ensilinjan hoitona. Bortetsomibi soveltuu käytettäväksi yhdistelmälääkkeenä yhdessä esimerkiksi melfalaanin, doksorubisiinin ja deksametasonin kanssa. Bortetsomibia on myös tutkittu käytettäväksi elinsiirroissa vasta-aineiden aiheuttaman hyljinnän estämiseksi.
Bortetsomibin haittavaikutuksena esiintyy neuropatiaa. Tämä ilmenee erityisesti jalkojen puutumisena ja pistelevänä kipuna. Haittavaikutus on yleensä lievä ja loppuu bortetsomibihoidon päätyttyä, mutta vakavimmissa tapauksissa hoito joudutaan keskeyttämään. Muita haittavaikutuksia ovat väsymys ja ruuansulatuskanavan oireet.

Valmistus

Bortetsomibille on kehitetty suuren mittakaavan asymmetrinen synteesi. Synteesin lähtöaineena on isobutyyliboronihappo, joka reagoi ensimmäisessä vaiheessa (+)-pinaanidiolin kanssa muodostaen esterin. Tämän jälkeen tapahtuu Matteson-reaktio emäksisissä olosuhteissa dikloorimetaanin kanssa ja tämä vaihe on enantioselektiivinen. Seuraavat synteesin vaiheet ovat nukleofiilinen subtituutio ja peptidisidoksen muodostuminen.
Frédéric Cuvillier

Frédéric Cuvillier (synt. 9. joulukuuta 1968, Boulogne-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän toimi 2012-2014 Ranskan liikenneministerinä. Cuvillier on myös Boulogne-sur-Merin pormestari vuodesta 2002-2012 ja uudelleen vuodesta 2014. Hän  edustaa Ranskan Sosialistista puoluetta. Cuvillier on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori.
Puuvarsi

Puuvarsi on kasvin monivuotinen maanpäällinen varsi. Puuvartiset kasvit ovat kasvutapansa puolesta tavallisesti puita, pensaita, varpuja tai monivuotisia köynnöksiä.

Rakenne

Havupuilla ja monilla puuvartisilla kaksisirkkaiskasveilla on yhtenäinen johtosolukkolieriö, jossa on jälsi keskellä. Jällestä muodostuu puukerrosta sisäsivulle ja nilaa ulkosivulle. Nilassa on muun muassa siiviläputkia, joiden kautta yhteyttämistuotteet kulkevat lehdistä muualle kasviin. Paksuuskasvun seurauksena suurin osa puuvartisen kasvin varresta on jällen kasvattamaa puuta. Puuosan pääaineksena ovat pystysuunnassa kulkevat pitkät elottomat johtosolut. Näitä ovat esimerkiksi putkilot ja putkisolut. Niiden suurimmaksi osaksi selluloosasta ja ligniinistä muodostuneet soluseinämät ovat paksuuntuneet ja puutuneet. Havupuilla on lisäksi eläviä soluja pihkatiehyissä.  Johtosolukkojen lisäksi puuosassa on rakennetta lujittavia tukisolukkoja. Lehtipuiden puuosan rakenne on vaihtelevampi kuin havupuilla. Niillä on putkiloiden ja putkisolujen lisäksi puusyitä ja eläviä tylppysolujonoja.