google/wiki40b huggingface dataset:
Ari Laine

Aarne ”Ari” Laine (12. joulukuuta 1912 Nurmijärvi – 19. heinäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Ari Laine loi pitkän uran teattereissa operettien näyttelijä-ohjaajana. Hän oli oikealta nimeltään Aarne Laine, mutta vaihtoi nimensä, jotta hänet erotettaisiin toisesta Aarne Laine -nimisestä näyttelijästä. Laine esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa vuonna 1936. Hän näytteli kaikkiaan 26 elokuvassa, joista viimeisessä vuonna 1973.
Laine tunnetaan parhaiten Aaretti-rengin osasta Valentin Vaalan elokuvassa Siltalan pehtoori vuodelta 1953 sekä Mauno Kypenäisen osasta elokuvassa Putkinotko (1954). Hänen ainoa pääroolinsa oli Taneli Taivainen hupailussa Laivaston monnit maissa (1954).
Ari Laine loi pitkän uran myös televisio-ohjaajana. Hän kuului Helsingin Ympäristöteatterin perustajajäseniin.
Maija Mehiläinen (piirrossarja)

Sarja Suomessa

Sarja on nähty myös Suomen televisiossa ensimmäisen kerran Ylen Yle TV1-kanavalla 28. joulukuuta 1986 alkaen. Sen jälkeen se on esitetty uusintana muutamaan otteeseen. Viimeisin uusinta on vuodelta 2005 ja sitä esitettiin lasten kesälomien aikaan. Myöhemmin sarjaa on esitetty C More Juniori -maksutelevisiokanavalla, jolloin sarja on uudelleen jälkiäänitetty.
Sarjan suomenkielisen version ohjauksesta vastasi Jertta Ratia-Kähönen, ja äänirooleissa esiintyvät muun muassa Matti Ruohola, Tuija Westerholm, Aune Lind ja Jarmo Heikkinen.
Sarjan jaksoja on julkaistu Suomessa myös VHS-kasetteina 1990- ja 2000-luvulla ja DVD:nä Pan Visionin ja uusimpana Atlantic Filmin julkaisemina.

Sarjakuvalehti

Anime-sarjaan pohjautunut sarjakuvalehti ilmestyi Suomessa 1986–1990. Samaan aikaan olivat suosittuja myös Peukaloisen retket -anime ja -sarjakuva.

DVD-julkaisut

Vuodesta 2012 alkaen Maija Mehiläisen DVD -julkaisuja on ilmestynyt yksittäisinä levyinä, jokaisessa julkaisussa neljä jaksoa.
Diana McIntosh

Diana McIntosh (o.s. Lowes; s. 4. maaliskuuta 1937 Calgary) on kanadalainen pianisti, säveltäjä ja performanssitaiteilija. Hän opiskeli Kanadassa ja Yhdysvalloissa opettajinaan Gladys Egbert, Boris Roubakine, Adele Marcus, Alma Brock-Smith, Leonard Isaacs ja Michael Colgrass. McIntosh asettui Winnipegiin vuonna 1959. Hän erikoistui pianistina 1900-luvun kanadalaiseen ohjelmistoon ja kantaesitti monia teoksia sellaisilta säveltäjiltä kuin Peter Allenilta, Norma Beecroftilta, Robert Daigneaultilta, Alexina Louielta, Marjan Mozetichilta, Boyd McDonaldilta, Jean Papineau-Couturelta, Ann Southamilta, Robert Turnerilta ja John Winiarzilta. Muita säveltäjiä, joiden teoksia McIntosh otti ohjelmistoonsa, olivat muiden muassa S. C. Eckhardt-Gramatté, Robert Fleming, Jacques Hétu ja Oskar Morawetz.
Vuonna 1977 McIntosh perusti Ann Southamin kanssa konserttisarjan Music Inter Alia, jota hän johti vuoteen 1991 saakka; vuonna 1990 sarjan uudeksi nimeksi tuli GroundSwell.
McIntosh on sävellyksissään hyödyntänyt muun muassa pianolla muutoin kuin koskettimilla tuotettua ääntä. Hän on usein tehnyt multimediaesityksiä. Maalaustaide on vaikuttanut hänen työhönsä, ja hän on esittänyt sävellyksiä pitäen samalla esillä niiden innoittajina olleita kuvataiteellisia teoksia. Hänen omista sävellyksistään Paraphrase No. 1 (1976) perustuu Lawren Harrisin työhön Maligne Lake, Paraphrase No. 2 (1977) Marcel Barbeaun abstraktiin maalaukseen ja Sound Assemblings (1983) Bertram Brookerin maalaukseen. Tilaustöitä McIntosh on tehnyt muiden muassa Winnipegin sinfoniaorkesterille. Hän on esiintynyt Kanadassa, Yhdysvalloissa, Ranskassa, Portugalissa ja muualla Euroopassa sekä Keniassa. Hänen teoksiaan ovat esittäneet muutkin Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa; Rivka Golani levytti teoksen Nanuk (1998) ja Christina Petrowska-Quilico teoksen Worlds Apart (1999).
Transformers: Prime

Juoni

Kolmen vuoden jälkeen, Maassa piileskelevä Optimus Primen johtama viiden Autobotin ryhmä joutuu jälleen kohtaamiseen Decepticonien kanssa. Ja he odottavat niiden paluuta. Taisteluiden aikana he tapaavat kolme lasta, Jack Darbyn, Miko Nakadain ja Raf Esquivelin, ja pian Maahan palaa myös Megatron, joka aikoo tuhota Autobotit ja valloittaa sekä Cybertronin että Maan. Taistelun kohteena ovat Maan energonvarat, Iaconin reliikit sekä fossiileista herätettävät Predacon-pedot.
Kappaluku

Kappaluku on paperimassan ligniinipitoisuutta tai oikeammin valkaistavuutta kuvaava indikaattori.

Mittaus

ISO 302:2004 -standardi määrittelee kappaluvun. Määritelmä sopii kaikenlaisiin kemiallisiin ja puolikemiallisiin massoihin. Kappaluku on välillä 1-100.
Luku mittaa, kuinka paljon Kaliumpermanganaattiliuosta massa kuluttaa. Se voidaan mitata reaaliaikaisella kappa-analysaattorilla sellutehtaassa.

Käyttö

Kappaluku kertoo, paljonko kemikaaleja tarvitaan paperimassan valkaisemiseksi tiettyyn valkoisen sävyyn. Tämä määrä riippuu pitkälti massan ligniinipitoisuudesta, joten kappalukua voidaan käyttää karkeana ligniinipitoisuuden mittarina:
K ≈ c*l
K: Kappaluku; c: vakio ≈ 6,57 (riippuu puusta ja prosessista); l: ligniinipitoisuus prosentteina.
Lyykia

Lyykia (m.kreik. Λυκία, Lykia, lat. Lycia) oli antiikin aikainen alue Vähän-Aasian lounaisrannalla nykyisen Turkin alueella. Alue joutui Persian valtakunnan vallan alle Kyyros Suuren aikana kun persialainen kenraali Harpagos valtasi alueen. Myöhemmin siitä tuli Rooman provinssi. 
Herodotoksen mukaan Lyykia sai nimensä Ateenan kuninkaan Pandion II:n pojan Lykoksen mukaan. Alueella asuneet lyykialaiset puhuivat indo-eurooppalaiseen kieliin kuuluvaa lyykian kieltä. Lyykian pohjois- ja länsipuolella sijaitsi Kaaria ja itäpuolella taas oli Pamfylia ja Pisidia.
Väinö Mikkola (urheilujohtaja)

Väinö Mikkola (18. joulukuuta 1888 – 29. heinäkuuta 1928) oli suomalainen sosialidemokraatti ja urheilujohtaja, joka toimi Työväen Urheiluliiton puheenjohtajana vuosina 1927–1928.

Ura

Helsingin sosialidemokraattista kunnallisjärjestöä edustanut Mikkola oli mukana jo ensimmäisessä sisällissodan jälkeen pidetyssä SDP:n puoluekokouksessa joulukuussa 1918 ja neljä vuotta myöhemmin hänet valittiin puoluetoimikunnan jäseneksi. TUL:n liittotoimikuntaan kuulunut Mikkola valittiin varapuheenjohtajaksi järjestön neljännessä liittokokouksessa vuonna 1921. Puheenjohtaja hänestä tuli kesäkuussa 1927, kun Mikkola voitti liittokokouksen äänestyksessä istuvan puheenjohtajan Eino Penttilän. Hänen valintansa oli Suomen työläisurheilun kannalta merkittävä, sillä kommunisteja edustaneen Penttilän syrjäyttämisen myötä valta TUL:ssä siirtyi sosialidemokraateille.
Elokuun 1927 alussa Mikkola valittiin Helsingissä pidetyssä kongressissa myös kansainvälisen työläisurheilujärjestön Sosialistisen urheiluinternationaalin (SASI) hallitukseen sen ensimmäisenä suomalaisjäsenenä. Lisäksi hän kuului Työväen Urheilulehden toimituskuntaan ja TUL:n olympiakomiteaan sekä toimi Suomen joukkueenjohtajana vuoden 1927 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa.
Mikkolan aika TUL:n johdossa ja kansainvälisissä luottamustehtävissä jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän kuoli keuhkokuumeeseen jo heinäkuussa 1928 vain 39-vuotiaana. Mikkolan tilalle nousi varapuheenjohtaja Toivo Wilppula, joka edusti myös sosialidemokraatteja.
Kontiolahti

Maantiede

Kontiolahden naapurikunnat ovat Joensuu, Juuka, Lieksa, Liperi ja Polvijärvi.
Kontiolahdella on 183 järveä, ja vesistöjä on kunnan pinta-alasta on 22,3 prosenttia (230 km²). Suurimpia niistä ovat Höytiäinen, Kangasvesi ja Herajärvi.
Kontiolahdella sijaitsee kokonaan tai osittain 11 Natura-kohdetta: Teerisaari-Sisuslahti, Soikkelin metsä, Pöllönvaara-Kruununkangas, Paiholan metsä, Kolvananuuro ja lähialueet, Kolin kansallispuisto, Jouhteninen, Huurunlampi-Sammakkolampi-Huurunrinne, Huuhkajanvaara ja Heinävaaran-Kyykänlammet.

Kyliä

Harivaara, Herajärvi, Iiksi, Jakokoski, Kontiolahti, Kontioniemi, Kulho, Kunnasniemi, Kupluskylä,  Kylmäoja, Lehmo, Mönni, Onttola, Paihola, Puntarikoski, Puso, Pyytivaara, Rantakylä, Romppala, Selkie, Varparanta ja Venejoki
Paiholan kylässä on Pohjois-Karjalan alueen psykiatrinen sairaala ja pakolaisten vastaanottokeskus.

Historia

Kontiolahti kuului aluksi Liperin kirkkopitäjään. Siitä tuli itsenäinen kunta vuonna 1873. 
Höytiäisen järven tulvahaitat ja toive vesijättömaasta innostivat asukkaat yrittämään kanavan rakentamista vedenpinnan laskua varten. Pato murtui halitsemattomasti vuonna 1859, ja maisema muuttui dramaattisesti. 
Kontiolahteen sijoitettiin toisen maailmansodan jälkeen Ruskealan siirtoväkeä.
Kunnanvaltuusto päätti 10.9.2007 äänin 21–14, että kunta ei osallistu kuntaliitosselvitykseen Joensuun seudun kuntien kanssa.

Hallinto ja kunnallispolitiikka

Kontiolahden kunnanjohtaja on Jere Penttilä. Kunnanvaltuustossa on 35 paikkaa, joista  suurimpina valtuustoryhminä SDP:llä ja Keskustalla kummallakin 12 paikkaa kaudella 2017–2021.
Tammikuussa 2013 Kontiolahti nousi otsikoihin kunnanvaltuuston jäsenen rasististen kirjoitusten vuoksi .

Talous

Vuonna 2015 kunnassa oli 3417 työpaikkaa. Niistä 4,4% oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 65% palveluissa ja 28% jalostuksessa.
Vuonna 2015 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Rakentaja M. Laukkanen, rakennusalalla toimiva Master yhtiöt, Paiholan yhteismetsä ja alumiinin ja sinkin painevaluun erikoistunut Alsiva Oy.
Kauppa- ja teollisuusministeriö KTM teki päätöksen uraanivaltauksesta Enon ja Kontiolahden rajalle 10. lokakuuta 2006. Päätös antaa ranskalaiselle Cogemna-yhtiölle (Compagnic Générale des Matières Nucléaires, nykyisin Areva) oikeuden uraanin ja muiden malmien etsintään. Vuonna 2015  Skandinavian Uranium sai jatkoluvan. Uraanikaivoksia vastustaa alueella kansanliike.

Ruokakulttuuri

Kontiolahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla suutarinpaisti eli muikkutirri ja kapakalakeitto.

Urheiluseurat

Budoseura Tokumakai, Höytiäisen Pursiseura, Kontiolahden Kajastus, Kontiolahden Urheilijat, Kontiolahden Isku, Kontio-Veljet, Kulhon Kunto, Lehmon Pallo -77, Lehmo Balls-96, Kontiolahden Avantouimarit, Mönnin Veto.
Pascal Janin

Ura

Janin'n pelaajaura maalivahtina jäi meriiteiltään varsin vaatimattomaksi. Hän edusti lähinnä alempien sarjatasojen joukkueita aloittaen SCO Angersissa 1974. Seuran kanssa hän juhli Division 2:n voittoa kaudella 1975–1976 ja hopeaa 1977–1978. Pääsarjavisiitti jäi siis Janin'n osalta yhteen kauteen.
Kaikkiaan Janin pelasi urallaan 114 ottelua pääsarjatasolla. Hän edusti 1984 lyhyen aikaa myös AS Monacoa. Uransa Janin lopetti 33-vuotiaana RC Strasbourgissa vuonna 1989.
Pelaajauransa jälkeen Janin on toiminut RC Strasbourgin organisaatiossa Centre de Formation'n johtajana, maalivahtivalmentajana sekä FC Metzissä juniori- ja maalivahtivalmentajana.
Päävalmentajadebyyttinsä Janin teki 51-vuotiaana Stade Brestois'n päävalmentajana joulukuussa 2006. Hän pelasti seuran putoamiselta johdattaen sen lopulta neljänneksitoista Ligue 2:ssa. Ensimmäinen kokonainen kausi päävalmentajana toi upeasti seitsemännen sijan, mutta kauden 2008–2009 kehno alku maksoi Janin'lle työpaikan ja hän sai potkut lokakuussa 2008. 
Janin palasi valmennustehtäviin elokuussa 2009, kun hänen entinen seuransa RC Strasbourg palkkasi hänet eronneen Gilbert Gressin seuraajaksi.  Kausi sujui Janin'n johdolla luvattoman surkeasti ja lopulta Strasbourg putosi ensimmäistä kertaa historiassaan Nationaliin, kolmannelle sarjatasolle.  Kauden jälkeen Janin sai jättää tehtävänsä. 
Marraskuussa 2012 Janin siirtyi valmentamaan Afrikkaan, kun hänestä tuli malilaisen Stade Malienin päävalmentaja. Hän luotsasi joukkueen tuplamestariksi kaudella 2012/13. Seura eteni hänen johdollaan myös CAF Confederation Cupin välieriin vuonna 2013. Janin jätti seuran elokuussa 2014 ja siirtyi guinealaisen AS Kaloumin peräsimeen. Hän sai kuitenkin potkut jo joulukuussa 2014.
Syyskuussa 2015 Janinista tuli tunisialaisen JS Kairouanin päävalmentaja.
Oranssisilmäorneero

Levinneisyys

Oranssisilmäorneeroa Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Guayanassa, Kolumbiassa, Perussa, Ranskan Guayanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Toivomuspuu

Toivomuspuu on puu, joka sijaitsee Kiinassa Hongkongissa.
Vanhan kiinalaisen uskomuksen mukaan puu toteuttaa toiveen, mutta ensiksi tulee kirjoittaa toive paperille. Sen jälkeen paperi sidotaan mandariiniin, jonka jälkeen mandariini heitetään kohti puuta ja toivotaan, että se jää puun oksalle. Jos mandariini jää, toive toteutuu. Toivomuspuusta on tullut monien Kiinan-matkailijoiden suosikkinähtävyys.
Itsevalinta

Itsevalinta (valikoituminen, self-selection) syntyy tilanteessa, jossa yksilöt valitsevat itselleen ryhmän, mikä aiheuttaa vinoutuneen otoksen. Jos siksi koehenkilöt ovat valmiiksi erilaisia kuin verrokkiryhmä, tutkimuksessa havaitut erot eivät välttämättä joudu kokeesta, jonka kohteeksi koehenkilöt joutuvat.
Self-selection bias on suuri ongelma tutkimuksessa sosiologian, psykologian, taloustieteen ja monen muun yhteiskuntatieteen alalla. Esimerkiksi kuuntelijakyselyyn ehkä vastaavat vain tietynlaiset henkilöt.

Esimerkkejä

Jos esimerkiksi makkaraa syövillä on muutenkin epäterveellisemmät elintavat ja usein eri sukupuolikin kuin soijaa syövillä, heidän suurempi kuolleisuutensa ei välttämättä johdu puoliksikaan makkarasta.
Vaikka sairaaloissa kuollaan useammin kuin kotona, sairastuneen ehkä silti kannattaa mennä sairaalaan. Kuolleisuus johtuu siitä, että sinne tulee korkeamman kuolinriskin yksilöitä.
Karibianaitomahonki

Puun ominaisuuksia

Karibianaitomahonki saavuttaa keskimäärin 30–35 metrin korkeuden. Lehdet ovat suippoja, kiiltäviä ja suurehkoja, noin 12–25 cm pitkiä. Kukat ovat pieniä. Hedelmät ovat pieniä, 5–10 cm pitkiä ja 3–6 cm leveitä kapseleita joissa on sisällä lukuisia pieniä siivekkäitä siemeniä.

Levinneisyys

Karibianaitomahonki kasvaa Länsi-Intiassa (Floridan eteläosissa, Kuuban, Jamaikan ja Haitin saarilla) ja Etelä-Amerikassa luontaisena plantaasien ja sademetsien laidoilla, mutta karibianaitomahonkia viljellään puutavaraksi ja koristepuuksi pieniä määriä Kaakkois-Aasiassa ja Intiassa. Karibianaitomahonkia on kaadettu liikaa ja siksi laji onkin erittäin uhanalainen (IUCN). Kaiken Amerikasta, Kaakkois-Aasiasta ja Intiasta tulevan viljellyn karibanaitomahongin kaupallinen käyttö on kielletty CITES-sopimuksella.

Käyttö

Karibianaitomahongista saadaan alkuperäisintä ja hienointa mahonkia.
Risto Linturi

Risto Linturi (s. 2. tammikuuta 1957) on suomalainen tietotekniikka-alan yrittäjä, joka tuli tunnetuksi 1980-luvulla henkilökohtaisten tietokoneiden käytön kouluttajana ja etenkin 1985 julkaistun kirjan MS-DOS PC-DOS käyttäjän opas toisena kirjoittajana. 
LInturi syntyi kanslianeuvos Erkki Linturin ja sosionomi Hilkka-Liisa Vuorelan perheeseen.   Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri, valmistunut Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1981. Valmistumisensa jälkeen Linturi työskenteli ensin Tietotehdas Oy:ssä ja Philipsin Suomen tytäryhtiössä, ennen tietotekniikkakoulutukseen keskittyneen R. Linturi Oy:n perustamista vuonna 1983. 1990-luvulla ja sen jälkeen Linturi on osallistunut tietotekniikkayritysten kehittämiseen, hallintoon ja niiden henkilökunnan kouluttamiseen.
Linturi toimii vuonna 2002 perustetussa tietotekniikkakoulutukseen keskittyvässä Soveltossa johtajana sekä hallituksen puheenjohtajana.
Catahoulanleopardikoira

Ulkonäkö

Catahoulanleopardikoira on keskikokoinen, voimakas ja lihaksikas, samaan aikaan kuitenkin myös ketterä ja kestävä. Sen silmät voivat olla ruskeat, siniset tai keskenään eriväriset. Karvapeite on lyhyt ja yleensä laikukas, mutta kaikki värit sallitaan.

Luonne ja käyttäytyminen

Catahoulanleopardikoira vaatii tiukkaa kuria, sillä reviiritietoisuus, itsenäisyys ja suojelusvietti ovat sille erittäin tyypillisiä ominaisuuksia. Asianmukaisesti koulutettuna se on perhettään kohtaan rakastava, kiintyvä ja uskollinen. Se soveltuu moniin eri käyttötarkoituksiin puuhunajavasta ja haukkumalla ajavasta koirasta karja- ja vahtikoiraksi. Kanadassa sitä on käytetty myös rekikoira-ajoissa.

Alkuperä

Rodun esi-isiin kuului luultavasti espanjalaisten löytöretkeilijöiden mukanaan tuomia mastiffeja, vinttikoiria ja vihikoiria, jotka risteytyivät paikallisten alkuasukkaiden susimaisten koirien kanssa. Kantarotuina mainitaan erityisesti "espanjalainen sotakoira", joka tuotiin alueelle 1500-luvulla. Ranskalaisten uudisasukkaiden mukana tuli uusia koiria, todennäköisesti ainakin beaucenpaimenkoiria, jotka edelleen risteytyivät paikalliseen kantaan. Myös meksikonkarvattomankoiran, perunkarvattomankoiran ja carolinankoiran uskotaan osaltaan vaikuttaneen rodun perimään. Keskisen Louisianan alueen varhaiset uudisasukkaat käyttivät kyseisistä tuonneista polveutuneita koiria paimentamaan villikarjaa, joka käsitti sekä villisikoja että lehmiä. Rotu on saanut nimensä turkkinsa läikikkäästä kuvioista. Suomeen tuotiin vuonna 2007 kaksi yksilöä.
Jared Cowen

Ura

Cowen pelasi vielä suurimman osan kaudesta 2006–2007 Saskatchewanin paikallista SMHL-sarjaa, mutta hän pelasi keväällä 2007 WHL:ssäkin. Hänet varattiin WHL Bantam Draftin ykkösenä Spokane Chiefsiin vuonna 2006. Cowen pelasi Chiefsissä ensimmäisen kokonaisen kautensa 2007–2008 ja valittiin joukkueen vuoden tulokkaaksi. Hän voitti keväällä 2008 WHL:n mestaruuden ja koko CHL:n mestaruuden, Memorial Cupin. Kausi 2008–2009 Cowenilla jäi 48 ottelun mittaiseksi kevätkaudella tulleen polvivamman takia.
Ottawa Senators varasi Cowenin koko varaustilaisuuden yhdeksäntenä kesällä 2009. Hän teki helmikuussa 2010 kolmivuotisen tulokassopimuksen Senatorsin kanssa. Hän pelasi kauden 2009–2010 aikana ensimmäisen NHL-ottelunsa 8. huhtikuuta 2010 Tampa Bay Lightningia vastaan. Cowen keräsi ottelussa kaksi jäähyminuuttia. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Chiefsissä, jonka kapteenina Cowen toimi. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Cowen pelasi vielä kauden 2010–2011 runkosarjan Chiefsissä. Hän teki tehoilla 18+30=48 WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä. Kevään 2011 pudotuspeleissä Cowen oli tehoilla 2+12=14 Chiefsin tehokkain puolustaja. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Cowen pelasi myös AHL:n pudotuspelejä Binghamton Senatorsissa ja voitti niiden päätteeksi Calder Cupin.
Helmikuussa 2016 Senators myi Cowenin Toronto Maple Leafsiin yhdeksän pelaajan pelaajakaupassa. Kaupassa Maple Leafs sai Cowenin lisäksi myös Milan Michálekin sekä Colin Greeningin ja Tobias Lindbergin sekä toisen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Samassa kaupassa Senatorsiin siirtyi Dion Phaneuf, Casey Bailey, Matt Frattin, Ryan Rupert sekä Cody Donaghey.
Ann-Mari Grönvik

Ann-Mari Grönvik, o. s. Nordman (26. maaliskuuta 1896 Helsinki – 31. tammikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Ellen Almark ja Eric Moreton.
Grönvikin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Johan Alfred Nordman (1848–1942) ja Sigrid Anna Helena de la Chapelle (1862–1948). Hän oli naimisissa päätoimittaja Axel Adolf Emil Grönvikin (1897–1992) kanssa.
Keef Hartley

Keith "Keef" Hartley (8. maaliskuuta 1944 Preston – 26. marraskuuta 2011 Preston) oli brittiläinen rumpali.
Keef Hartleyn muusikon ura alkoi Rory Storm And The Hurricanes -yhtyeessä, kun hän korvasi Beatleseihin siirtyneen Ringo Starrin. Yhtyeen hajottua Hartley pestattiin The Artwoodsin rumpaliksi. Yhtyeessä soitti myös myöhemmin Deep Purplen johtajana tunnettu Jon Lord. Hartley soitti yhtyeen ainoalla albumilla Art Gallery (1966). Hartley palkattiin John Mayall & the Bluesbreakers -yhtyeeseen, jossa hän soitti ainakin kahdella albumilla, Crusade ja Diary Of A Band.
Hartley perusti nimeään kantavan yhtyeen Keef Hartley Band, ja yhtyeen ensimmäinen albumi Halfbreed ilmestyi 1969. Samana vuonna he esiintyivät Woodstockin festivaaleilla. Yhtye julkaisi tämän jälkeen vielä viisi albumia, kunnes hajosi vuonna 1972. Yhtyeen musiikki oli progressiivista jazzrockia. 1971 Hartley esiintyi Little Big Band -nimisen kokoonpanon kanssa, joka teki yhden albumin Little Big Band. 1973 Hartley levytti sooloalbumin Lancashire Hustler. 1974 Hartley perusti yhtyeen Dog Soldier, joka julkaisi yhden albumin, Dog Soldier (1975). Tämän jälkeen Hartley teki töitä musiikkialalla, kunnes jäi eläkkeelle ja muutti takaisin sukunsa pariin Prestoniin. Vuonna 2007 häneltä julkaistiin haamukirjailijan kirjoittama muistelmateos Halfbreed (A Rock and Roll Journey That Happened Against All The Odds).
Keef Hartley oli intiaanifani ja perehtyi tarkoin intiaanikulttuuriin. Hän esiintyi usein pohjoisamerikkalaiseen intiaaniasuun pukeutuneena, joskus täysissä soturin juhlatamineissa ja sotamaalauksessa.
Digitaalinen fysiikka

Digitaalinen fysiikka on fysiikassa ja kosmologiassa sarja teoreettisia näkökantoja, jotka pohjatuvat siihen olettamukseen, että universumi on pohjimmiltaan kuvailtavissa informaatiolla ja on siksi laskettavissa.
Mahajana

Oppi

Mahajana-buddhalaisuuden oppi koostuu enimmiltään Mahajana-sutrista ja Āgama-kirjoituksista. Mahajanan harjoittajat mieltävät koulukuntansa ajatukset syvällisempinä Buddhan Dharman selityksinä kuin Mahajanaa aikaisemmin perustetut suuntaukset.
Barbãr

Barbãr on Lefebvren panimon belgialainen olutmerkki. Se on kahdeksan tilavuusprosenttia alkoholia sisältävä hunajaisen ja maltaisen makuinen ale. Sitä myydään 0,33 litran pulloissa ja 15 litran tynnyreissä.
FS Persée (M649)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 8. heinäkuuta 2009.
Ricimer

Ricimer (noin 405 – 18. elokuuta 472) oli Länsi-Rooman todellinen hallitsija 400-luvulla.
Ricimer oli areiolainen ja hänen äitinsä oli visigoottien kuninkaan tytär. Hän vietti nuoruutensa Valentinianus III:n hovissa ja kunnostautui palvellessaan Aëtiusta. Valentinianuksen kuoltua Petronius Maximus kaappasi vallan, mutta hän kuoli vandaalien hyökätessä Roomaan vuonna 455. Tämän jälkeen Avitus julistautui keisariksi ja nimitti Ricimerin Länsi-Rooman korkeimpaan sotilasvirkaan magister militumiksi. Vuonna 456 Ricimer kukisti vandaalit niin merellä kun maalla. Samana vuonna Ricimer kapinoi Majorianuksen kanssa Avitusta vastaan ja Ricimerin avulla Majorianuksesta tuli Länsi-Rooman keisari. Majorianus osoittautuikin kuitenkin odotettua paremmaksi keisariksi. Mutta kun Majorianus kärsi tappion vandaaleja vastaan Espanjassa vuonna 461 sai Ricimer armeijan kapinoimaan häntä vastaan. Ricimer pakotti Majorianuksen eroamaan ja antoi myös lopulta murhata hänet. Ricimer julisti nyt Libius Severuksen keisariksi. Severus oli täysin Ricimerin vallassa, mutta hän kuoli vuonna 465.
Länsi-Roomassa ei ollut tämän jälkeen keisaria 18 kuukauteen. Lopulta Itä-Rooman keisari Leo I lähetti Anthemiuksen Länteen keisariksi. Saadakseen sovinnon aikaiseksi Ricimer nai Anthemiuksen tyttären.
Yhteistyö jatkui muutaman vuoden ajan. Mutta lopulta Ricimer kapinoi Anthemiusta vastaan ja perusti oman tukikohtansa Milanoon. Vuonna 472 hän hyökkäsi ja valtasi Rooman. Hän antoi teloittaa Anthemiuksen ja julisti Olybriuksen keisariksi. Ricimer kuoli kuitenkin vain pari kuukautta tämän jälkeen. Hänen veljenpoikansa Gundobad peri hänen asemansa.
Tänään olet täällä

Juoni

Ibizalla asuva joukko suomalaisia kokoontuu taiteilija Nitan järjestämiseen juhliin. Nitan poikaystävä Heka lähtee Suomeen hakemaan perintöään. Miestään Ibizalla odottava Sole saa kuulla että hänne miehensä on kuollut auto-onnettomuudessa. Ruotsalainen Lena ja suomalainen Kari seurustelevat ja matkustavat laivalla Marokkoon. Elokuvan lopussa Sole on palannut Helsinkiin. Lena ja Kari ovat eronneet ja Lena palannut Tukholmaan. Hän odottaa Karin lasta ja aikoo tehdä abortin Helsingissä. Helsingissä hän kuitenkin muuttaa mielensä ja jää lopussa leikkimään puistossa Solen lasten kanssa.