google/wiki40b huggingface dataset:
Tšekin kieli

Kielioppi

Tšekki on synteettinen kieli, jonka sanat taipuvat hyvin monimuotoisesti. Nominit taipuvat seitsemässä sijamuodossa: nominatiivissa, genetiivissä, akkusatiivissa, datiivissa,  vokatiivissa, lokatiivissa ja instrumentaalissa sekä lisäksi yksikössä ja monikossa. Sukuja on kolme. Lisäksi maskuliinisukuisilla sanoilla on joissakin sijamuodoissa erillinen taivutus elollisille ja elottomille kohteille.
Verbit taipuvat kolmessa aikamuodossa – preesensissä, futuurissa ja preteritissä – sekä kolmessa tapaluokassa: indikatiivissa, imperatiivissa ja konditionaalissa. Lisäksi verbit taipuvat persoonan ja luvun mukaan. Verbeille on ominaista myös slaavilaisille kielille tyypillinen taipuminen aspektimuodoissa, joita on kaksi: Imperfektinen aspekti kuvaa päättymätöntä tai toistuvaa toimintaa, perfektinen taas loppuun asti suoritettua toimintaa.
Nominien ja verbien taipuminen tapahtuu sanan loppuun lisättävillä liitteillä; myös astevaihtelu on yleistä. Päätteitä on runsaasti ja ne ovat usein epäsäännöllisiä.
Sanajärjestys on suhteellisen vapaa, ja sitä käytetään suomen tavoin merkitsemään muun muassa eri näkökulmia: Češi udělali revoluci (Tšekit tekivät vallankumouksen), Revoluci udělali Češi (Vallankumouksen tekivät tšekit), Češi revoluci udělali (Tekivät tšekit vallankumouksen).

Vokaalit

Yleisesti ottaen tšekin vokaalit ääntyvät kuten suomessa. Oikeinkirjoituksesta pitää huomata, että nousevalla aksenttimerkillä ´ merkitään vokaalin pituutta, ei siis sanapainoa, joka on tšekissä aivan kuten suomessakin aina ensimmäisellä tavulla. Diftongit ääntyvät kuten ne kirjoitetaan. Lisäksi konsonantit r, l ja (harvoin) m voivat ääntyä vokaalin kaltaisena äänteenä; tämän takia tšekissä on paljon sanoja, jotka näyttäisivät muodostuvan pelkistä konsonanteista, vaikka ne sisältävätkin vokaalin kaltaisia äänteitä, niin sanottuja loisvokaaleja tai puolivokaaleja: esimerkiksi krk (kaula), blb (typerys) ja vlk (susi).

Konsonantit

Tšekin konsonantit voidaan jakaa niin sanottuihin pehmeisiin, neutraaleihin ja koviin konsonantteihin. Kovia konsonantteja ovat h, ch, k, g, r, d, t ja n, neutraaleja b, f, l, m, p, s, v ja z, sekä pehmeitä ž, š, č, ř, c, j, ď, ť ja ň, joista tosin vain ť, ď ja ň äännetään pehmeinä eli liudentuneina. Konsonantin kovuusaste vaikuttaa pieneen, mutta tärkeään oikeinkirjoitukselliseen ja sanojen taivutukseen liittyvään seikkaan: Kovien ja neutraalien konsonanttien jälkeinen [i]-äänne kirjoitetaan kirjaimella y, pehmeiden jälkeinen kirjaimella i. Kouluissa opetellaan kovat ja neutraalit konsonantit loruina ulkoa, ja muutenkin asian opettamiseen käytetään paljon aikaa. Aikuiset kielenkäyttäjät osaavatkin oikeinkirjoitusasian jo ”automaattisesti”, eivätkä tarvitse loruja avukseen.
Peltoturpiaali

Ulkonäkö

Peltoturpiaali on 21–25 cm pituinen. Peltoturpiaalikoiras on yksivärisen musta, mutta höyhenet voivat kiiltää myös sinisen ja vihreän sävyissä. Nuoret koiraat ovat ruskehtavan mustia eivätkä yhtä kiiltäviä kuin aikuiset koiraat. Koiraan silmän iiris on väriltään valkoinen, mikä erottaa sen korpiturpiaalista (Euphagus carolinus). Korpiturpiaalin pää on myös vihreämpi kuin peltoturpiaalilla, jolla se on hohteeltaan sinivioletimpi. Naaraslinnut ovat koiraita vaaleampia ja ruskeampia ja tummimmillaan siivistä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Peltoturpiaalien pesimäalue ulottuu Kanadassa ja Yhdysvalloissa Suurilta tasangoilta länteen ja etelään aina Meksikon pohjoisosiin asti. Laji talvehtii Yhdysvaltain eteläosissa ja Meksikossa, mutta osa linnuista jää pohjoisemmaksikin. Linnun elinympäristöä ovat avoimet ja puoliavoimet maastot kuten laidunmaat, joilla kasvaa myös pensaikkoa, soiden reunamat ja metsäpaloista aiheutuneet aukiot metsissä. Lisäksi peltoturpiaaleja tavataan myös puistoissa, puutarhoissa ja golfkentillä.

Elintavat

Peltoturpiaalit elävät pienissä ryhmissä. Talvisin niitä näkee yhdessä muiden turpiaalien kanssa sekaparvissa. Laji käyttää ravintonaan pääasiassa siemeniä, joita se etsii maasta. Lisäksi lintu syö myös hyönteisiä, joita se pyydystää ilmasta.
Peltoturpiaalit voivat pesiä pareittain tai löyhissä kolonioissa, joissa voi olla pareja muutamasta yli sataan. Kuppimainen kasvimateriaalista rakennettu pesä voi sijaita puussa, pensaikossa tai korkeassa ruohikossa. Naaras rakentaa pesän ja munii siihen kolmesta seitsemään vaalean harmahtavaa täplikästä munaa. Naaras hautoo munat yksin, mutta koiras ruokkii naaraan ja poikaset. Peltoturpiaaliparilla voi olla kaksi pesintää kauden aikana.
Narvi (saari)

Historia

Narvissa on ollut 1700-luvulta saakka ollut muurilla ympäröityjä asuinrakennuksia sekä kivestä muurattu 14 metriä korkea, valkoiseksi kalkittu tunnusmajakka. Vanha majakka korvattiin 28 metriä korkealla valurautaelementeistä rakennetulla majakalla 1867. Majakan valon kantama oli 16 meripeninkulmaa ja henkilökuntaan kuului majakkamestari ja neljä majakanvartijaa. Syysmyrskyt ja kelirikko saattoivat eristää Narvin täysin jopa kolmeksi kuukaudeksi.
Vuonna 1920 solmitun Tarton rauhansopimuksen mukaisesti Suomen tuli demilitarisoida saari. Talvisodan alettua 1939 saari tyhjennettiin ja majakka räjäytettiin. Vehkalahden kuntaan kuuluneet Narvin ja Somerin saaret sekä muutama pieni luoto olivat talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
Jatkosodan jälkeen Narviin rakennettiin uusi, 37 metriä korkea ristikkotornimajakka 1945.
Pyhäjärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,9 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Pälkäneveden ylittävän harjujakson länsipuolella Syrjäharjun rinteen juurella olevassa painaumassa. Tämän vuoksi sillä ei ole myöskään laskuojaa. Järvellä on kartan mukaan yksi luotomainen saari rannan tuntumassa. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat joko Syrjäharjun (vanha nimi Lemmettylänharju ) rinnettä tai vastarannalla olevaa suota tai avosuota. Suon takana sijaitsee Kukkolan peltoaukeaa. Järven länsirannan lähellä sijaitsee yksi vapaa-ajan asunto ja etelärannalla viisi kiinteän asumisen lisäksi. Järven pohjoispuolelta kulkee seututie 322.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Pälkäneveden alueeseen (35.714) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä mpy. Järveen ei näy kartassa johdettuja ojia eikä sillä vaikuta olevan laskuoja. Pellot viettävät kuitenkin järveen päin, joten sinne päätyy hieman pintavaluntaa.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa on järven etelärinteillä kaksi maatilaa, jonka peltoja sijaitsi etelärinteessä. Pellot on nykyään metsitettyjä ja siellä sijaitsee viisi vapaa-ajan asuntoa.
Pekka Peltokallio

Pekka Samuel Peltokallio (21. tammikuuta 1926 Ylistaro – 19. heinäkuuta 2017 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Henkilöhistoria

Peltokallion vanhemmat olivat rovasti Jussi Heikki Peltokallio ja Sylvi Elisabeth Heikinheimo ja puoliso vuodesta 1954 Kerttu Mirjami Kuronen. Peltokallio tuli ylioppilaaksi 1944 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1953. Uransa alkuvuosina hän työskenteli lääkärinä Etelä- ja Keski-Suomessa. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1969–1975 ja sen jälkeen kirurgian apulaisprofessori 1975–1993. Peltokallio tutki varsinkin urheilulääketiedettä ja urheilukirurgiaa. Hän toimi Suomen urheilulääkäriyhdistyksen puheenjohtajana 1969–1972 ja Suomen edustajana alan kansainvälisessä järjestössä International Federation of Sports Medicine (FIMS) 1962–1969.
Mission: Impossible – Rogue Nation

Juoni

IMF-virasto joutuu lähes myyttisen salamurhaajien ja käskystä tappavien konnien organisaation, Syndikaatin, uhan alle. IMF:n lakkauttamisen häämöttäessä agentti Ethan Hunt kokoaa tiiminsä sen tähän asti vaikeimpaan tehtävään – todistaa Syndikaatti-organisaation olemassaolo ja ajaa se alas keinolla millä hyvänsä.

Kriitikoiden arviot

Mission: Impossible – Rogue Nation on saanut hyvän vastaanoton kriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivustolla sillä on 7,6/10 arvosana perustuen 127 arvosteluun, joista 93% oli myönteisiä. Sivuston arvosteluista antamassa yhteenvedossa lukee: ”Mission: Impossible Rogue Nation jatkaa elokuvasarjan jännittävää uudelleen tulemista – ja osoittaa, että Tom Cruise on yhä toimintatähti vailla vertaa.” Metacritic-sivustolla sen arvosana on 75/100 perustuen 40 arvosteluun.

Tuotto

11. lokakuuta 2015 mennessä Mission: Impossible – Rogue Nation on tuottanut lipputuloja yhteensä 679,5 miljoonaa dollaria. Se tuotti ensi-iltaviikonloppunaan maailmanlaajuisesti 56 miljoonaa dollaria ja oli viikonlopun katsotuin elokuva.
Raimo Vahtera

Raimo Vahtera (s. 1942) on Turun Sanomien pitkäaikainen päätoimittaja. Vahtera toimi Turun Sanomien päätoimittajana vuodesta 1982 lähtien ja vuodesta 2006 lähtien vastaavana päätoimittajana, eläkkeelle jäädessään vuoteen 2007 saakka. Turun Sanomien päätoimittajan paikalta eläkkeelle jäätyään Vahtera on kirjoittanut useita kirjoja sekä kolumneja muun muassa Rannikkoseutuun.
Koulutukseltaan Vahtera on valtiotieteen maisteri.
Vahtera on kirjoittanut Turun murteella juttuja Turun Sanomiin sekä kirjoihin.
Toini Ojanperä

Toini Ojanperä (s. 22. heinäkuuta 1899 Viipuri) oli suomalainen lastenkirjailija.
Amiensin rauha

Amiensin rauha oli 27. maaliskuuta 1802 Amiensissa allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Napoleonin sotiin kuuluneen toisen liittokunnan sodan. Sopimuksen toisena osapuolena olivat Napoleonin johtama Ranska ja sen liittolaiset Espanja ja Batavian tasavalta (Hollanti), toisena osapuolena oli Iso-Britannia. Toisen päävihollisensa Itävallan kanssa Ranska oli solminut helmikuussa 1801 Lunévillen rauhan. Amiensin rauhansopimuksen jälkeen rauhantila kesti Euroopassa 14 kuukautta, minkä jälkeen Napoleon rikkoi rauhansopimuksen ja alkoi kolmannen liittokunnan sota.

Taustaa

Lunévillen rauha hajotti toisen liittokunnan vuonna 1801 ja Britannia jatkoi yksin sotaa Ranskaa vastaan. Britanniassa vaihtui hallitus vuoden 1801 alussa. Pääministeri William Pitt nuorempi joutui eroamaan katolisten asemaa Irlannissa koskeneen kiistan takia. Uusi pääministeri Henry Addington teki kiireesti rauhan, koska britit olivat väsyneitä sotaan ja kaupankäynti oli hankalaa. Britannialla oli kiistaton meriherruus, minkä vuoksi Britannian rauhanehdotus vuonna 1801 ja siitä seurannut Amiensin rauha yllättivät suuresti aikalaiset.

Rauhansopimuksen sisältö

Amiensin rauhanehdoissa Britannia lupautui palauttamaan useimmat sodan aikana valtaamansa Ranskan ja sen liittolaisten merentakaiset siirtomaa-alueet. Espanjalta vallattu Trinidadin saari Karibianmerellä sekä Hollannilta vallattu Ceylon Intian valtamerellä jäivät kuitenkin pysyvästi briteille. Britannia lupautui myös tyhjentämään eräät Välimeren tukikohtansa, palauttamaan kolmen kuukauden sisällä Egyptin osmanien valtakunnalle ja Maltan saaren Johanniittain ritarikunnalle sekä vetämään laivastonsa pois Välimereltä. Ranska sitoutui vastaavasti vetämään joukkonsa pois Napolista ja Kirkkovaltiosta Italiassa sekä tunnustamaan Joonianmeren saarista muodostetun Seitsemän saaren tasavallan. Ranska tunnusti uudelleen myös Portugalin itsenäisyyden, mutta sai pitää itsellään Portugalille aiemmin kuuluneen Portugalin Guinean. Sopimus takasi Portugalin ja osmanien valtakunnan alueellisen koskemattomuuden. Vaikka sekä Ranska että Britannia sitoutuivat vetämään joukkojaan pois Välimeren alueelta, Britannia sai edelleen pitää itsellään Gibraltarin ja kykeni siten valvomaan vastaisuudessakin pääsyä Atlantilta Välimerelle.
Joitain Britannian ja Ranskan välisiä ongelmallisia kiistakysymyksiä jätettiin sopimuksen ulkopuolelle. Näitä olivat esimerkiksi Belgian alueen, Savoijin ja Sveitsin kohtalo sekä kysymys kauppasuhteista Britannian ja Ranskan valvonnan alla olleiden Manner-Euroopan alueiden välillä.

Merkitys

Rauhassa Britannia luopui monista valtaamistaan alueista ja tunnusti Ranskan tytärtasavallat, mutta Ranska vetäytyi ainoastaan Keski- ja Etelä-Italiasta. Ranskan myötäily poikkesi suuresti Britannian perinteisestä tasapainopolitiikasta. Englantilaiset alkoivat yleisesti pitää rauhaa epäedullisena Britannialle vuoden 1802 aikana.
Lammasaaren laivaonnettomuus 2012

Lammasaaren laivaonnettomuus tapahtui 1. lokakuuta 2012, kun kaksi laivaa törmäsi Hongkongissa lähellä Lamman saarta. Toisessa laivassa oli paikallisen energiayhtiön työntekijöitä perheenjäsenineen, kun taas toinen alus oli vuoroliikenteessä ollut lautta. Onnettomuudessa sai surmansa 39 ihmistä. Kymmeniä ihmisiä loukkaantui, ja yli sata joutui sairaalaan hoidettavaksi. Kaikki kuolleet olivat energiayhtiön työntekijöitä kuljettaneesta aluksesta.
Onnettomuuden jälkeen seitsemän ihmistä pidätettiin epäiltyinä ihmishenkien vaarantamisesta. Onnettomuudessa osallisina olleet alukset olivat nimeltään Sea Smooth ja Lamma IV. Törmäyksestä ei nostettu syytteitä.
Onnettomuus oli tuhoisin merellä tapahtunut onnettomuus Hongkongissa sitten vuoden 1971 onnettomuuden, jossa kuoli 88 ihmistä.
Vuoristoveturit

Vuoristoveturit ovat eräitä Wilbert Awdryn Tuomas Veturi -sarjan hahmoista.

Kirjassa

Rev. W. Awdry kirjoitti vuonna 1964 kirjan Mountain Engines, jossa on neljä vuoristovetureista kertovaa tarinaa. Televisiosarjassa vuoristoveturit eivät koskaan esiintyneet.
Leningradin koodeksi

Leningradin koodeksi (Codex Leningradensis, Codex L), josta joskus käytetään myös nimeä Pietarin koodeksi (Codex Petropolitanus) on vuosien 1008-1010 aikana kopioitu käsikirjoitus heprealaisesta raamatusta. Käsikirjoitusta säilytetään Venäjän kansalliskirjastossa, joka suosii nimitystä Leningradin koodeksi. Kirjastossa käsikirjoitus on indeksoitu kokoelmiin sen edellisen omistajansa mukaan nimellä Firkovitsh B19 A.
Leningradin koodeksi on vanhin tunnettu kokonaisen heprealaisen raamatun sisältävä hepreankielinen käsikirjoitus. Aleppon koodeksi on lähes sata vuotta vanhempi, mutta se ei ole säilynyt kokonaisena. Leningradin koodeksia on käytetty pohjana nykyiselle viralliselle juutalaiselle raamatuntekstille ja myös lähes kaikki uudet englanninkieliset Vanhan Testamentin käännökset pohjautuvat tähän käsikirjoitukseen.

Historia

Käsikirjoituksen kirjoitusajankohta on merkitty koodeksiin usealla tavalla. Tekstin mukaan kirjoitusajankohta on perinteisen juutalaisen ajanlaskun mukaan vuonna 4770 ja islamilaisen ajanlaskun mukaan vuonna 399. Lisäksi kirjoitusajankohta määritetään muutamien historiallisten tapahtumien perusteella: 940 vuotta toisen temppelin tuhoutumisen jälkeen, 1319 vuotta kreikkalaisten vallan päättymisen jälkeen ja 1444 vuotta kuningas Joojakim:in maanpaon jälkeen. Nykytietämyksen mukaan annetut aikamääreet eivät täysin täsmää keskenään, mutta kaikki aikamääreet Joojakimin maanpakoa lukuun ottamatta kuitenkin sijoittuvat vuosille 1008-1010. Joojakimin maanpako tapahtui todennäköisesti jo 1607 vuotta ennen Leningradin koodeksin kirjoittamista. 163 vuoden virhe voi johtua joko koodeksin kirjurin laskuvirheestä tai nykytutkijoiden vääristä tekstitulkinnoista. 
Koodeksiin tehtyjen merkintöjen mukaan koodeksi on kirjoitettu Kairossa, Egyptissä. Koodeksilla oli vain yksi kirjuri, Samuel ben Jaakob, joka kirjoitti konsonantit, vokaalimerkinnät sekä masoreettiset kommentit. Merkintöjen mukaan kirjuri käytti lähteenään käsikirjoitusta, jonka oli kirjoittanut Aaron ben Asher. Erityisesti vokaalimerkkejä on korjailtu kirjoittamisen jälkeen huomattavan paljon. Todennäköisesti korjausten tarkoitus on ollut tehdä käsikirjoituksesta enemmän ben Asherin tekstityylisuunnan mukainen.
Vilja

Kevätvilja

Kevätviljan hyötyjä on se, että mahdollinen maanmuokkaus voidaan tehdä keväällä, jolloin maaneroosiota ei synny talvella, tai se on merkittävästi vähäisempää.
Haittapuoli on se, että kuivina alkukesinä kevätviljojen sato on huonompi kuin syysviljoilla.

Syysvilja

Syysviljan hyötyjä on se, että kuivina alkukesinä sato on parempi kuin kevätviljalla. Syysvilja almistuu nopeammin puitavaksi kuin kevätvilja, koska riittävä lämpösumma saadaan nopeammin kerrytettyä, koska pellon kuivumista ei tarvitse odottaa.
Haittapuolena on suurempi eroosio kevätviljoihin verrattuna, koska mahdollinen maanmuokkaus pitää tehdä syksyllä ja talvi tuottaa tappiota.

Vilja ravintona

Maailman nykyään kahdestatoista tärkeimmästä viljelyskasvista viisi on viljoja: vehnä, maissi, riisi, ohra ja durra. Nämä viisi viljalajia tuottavat yli puolet ihmiskunnan käytössä olevasta ravintoenergiasta.
Viljat voidaan jaotella kahteen ryhmään sen mukaan, mikä on niiden pääasiallinen käyttökohde. Osa viljoista käytetään suoraan ihmisravinnoksi, pääasiassa leipäviljaksi, osa puolestaan käytetään pääasiallisesti eläinten ruokintaan eli rehuviljaksi. Leipäviljoja ovat muun muassa vehnä ja ruis, kun taas maissia, ohraa ja kauraa käytetään enemmän rehuviljoina.
Maailmaa vuodesta 2008 lähtien ravistellut ruokakriisi on aiheutunut kasvi- ja erityisesti viljaperäisen ravinnon korvautumisesta eläinperäisellä ravinnolla, öljyn hinnan nousemisesta
ja viljelyä tukevien rahoitusten vähyydestä. Mikäli koko maailman viljasato käytettäisiin vain ihmisten ruokkimiseen, viljasato riittäisi koko ihmiskunnan ruokkimiseen mainiosti. Yli puolet maailman viljasadosta käytetään kuitenkin eläinten rehuksi. Tällöin sen hyötysuhde ihmisravintona putoaa esimerkiksi naudalla kymmenesosaan verrattuna siihen, että ihminen käyttäisi viljan ravinnokseen sellaisenaan.
Yhä useampi saa viljatuotteiden käytöstä vatsakipua, turvotusta ja ripulia ilman diagnosoitavissa olevaa keliakiaa. Columbian yliopistossa vuonna 2016 valmistuneen tutkimuksen mukaan gluteenia sisältävistä viljoista vatsaoireita sekä väsymyksen, päänsäryn ja muistihäiriöiden kaltaisia neurologisia oireita saavilta ei-keliaakikoilta löytyy tulehduksesta ja suolen epiteelisolujen vaurioitumisesta kertovia biomarkkereita. Tutkijat pitävät todennäköisenä, että merkkiaineiden lisääntyminen johtuu siitä, että verenkiertoon pääsee mikrobeja vaurioituneen suolen seinämän kautta. Sekä oireet että verenkierron biomarkkerit vähenivät huomattavasti kun he poistivat vehnää, ruista ja ohraa sisältävät tuotteet ruokavaliostaan puoleksi vuodeksi.

Vilja vientituotteena

Viljan kokonaissato Suomessa on noin 3,5–4 miljardia kiloa, josta normaalivuonna viedään maailmalle 400–600 miljoonaa kiloa. Suurin osa viennistä on kauraa, jota viedään muun muassa Yhdysvaltoihin hevosten rehuksi. Saudi-Arabiaan, Syyriaan ja Pohjois-Afrikkaan viedään ohraa rehukäyttöön.
Eksikkaattori

Eksikkaattori, myös eksikaattori, on paksulasinen, tasohioksella varustettu astia. Eksikkaattori on valmistettu niin, että sen alaosaan voidaan tukea joko posliininen tai muovinen teline, ja tämän telineen alle kaataa kuivausmassa.
Eksikkaattoreita käytetään usein kvantitatiivisissa töissä. Käyttökohteita on useita, mutta yleisimmin tarkoituksena on pitää haluttu yhdiste mahdollisimman kuivana. Kun esimerkiksi kuparisulfaattia hehkutetaan, se menettää kidevetensä. Jos kidevedetöntä kuparisulfaattia sisältävä upokas jätettäisiin huoneilmaan, imisi se ajan myötä itseensä kosteutta ja muuttuisi jälleen kidevedelliseen muotoonsa. Tämä voidaan estää eksikkaattorissa, jonka pohjalla oleva kuivausmassa imee itseensä kaiken tarkkaan suljetussa astiassa olevan kosteuden.
Hangaslammi (Tammela)

Maantiede

Järven pinta-ala on 9,5 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee Hangasmamminlaanilta eli suolta yhdeksän ojaa. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 1,5 kilometriä pitkä Hangaslamminoja.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on pohjoispuolelta suota ja eteläpuolelta  moreenipohjaista metsämaastoa. Rannat ovat rakentamattomia eikä järvelle johda teitä. Pohjoisesta saapuu järvelle pinen polku.

Kansallispuisto

Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, mutta mikään niistä ei poikkea järvellä.

Historia

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli "Hangaslampi".
Olivier Burri

Olivier Burri (s. 4. syyskuuta 1963) on sveitsiläinen ralliautoilija. Hän on voittanut Sveitsin rallisarjan mestaruuden vuosina 1991–1993 ja 1995. Hän on voittanut Valaisin rallikilpailun kuudesti vuosina 1993–1995, 2001, 2003 ja 2006 sekä Tessinin rallikilpailun vuonna 2002. Vuonna 2013 Burri saavutti uransa ensimmäiset WRC-pisteet ajamalla yhdeksänneksi Monte Carlo -rallissa.
Innocentius IV

Innocentius IV syntymänimeltään Sinibaldo de Fieschi (1180–1254) oli paavina 25. kesäkuuta 1243 – 7. joulukuuta 1254. Hän oli lähtöisin korkea-arvoisesta genovalaissuvusta, opiskeli Parmassa ja Bolognassa ja oli yksi oman aikansa parhaita kirkkojärjestyksen tuntijoita. Hänen edeltäjänsä Celestinus IV hallitsi vain kahdeksantoista päivää, joten Innocentius oli käytännössä Gregorius IX:n seuraaja.
Fredrik II ei vaikuttanut alistuvan paavin ehdottomaan ylivaltaan, joten Innocentius pakeni Roomasta 1244 Genovaan ja Lyoniin, ja palasi Roomaan vasta Fredrikin kuoltua 1253. Loppuelämänsä hän käytti siihen, että yritti kammeta Fredrikin poikaa Manfredia vallasta.
Innocentius IV:n bulla Ad extirpanda antoi inkvisitiolle luvan hankkia tunnustuksia kerettiläisiksi epäillyiltä kiduttamalla.
Edwin H. Colbert

Nuoruus ja opiskelu

Edwin Colbert syntyi 1905 Clarindassa Iowassa. Colbertin perhe muutti myöhemmin Missourin Maryvilleen. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon Nebraskan yliopistosta ja väitteli 1935 tohtoriksi Columbian yliopistosta.

Ura

Colbert aloitti 40-vuotisen uransa American Museum of Natural Historyssä. Hän toimi museon selkärankaisten osaston kuraattorina. Kuraattorina Colbert teki paljon tieteellistä tutkimusta, valmisteli fosiilinäyttelyitä ja järjesti näyttelyitä.
Colbert kirjoitti urallaan yli 20 kirjaa. Niistä ensimmäinen oli vuonna 1945 julkaistu The Dinosaur Book: The Ruling Reptiles and Their Relatives. Se oli suosittu ja lisäsi yleistä kiinnostusta dinosauruksia kohtaan. Suosion ansiosta kirjasta otettiin uusia painoksia parinkymmenen vuoden ajan.
Colbert johti vuonna 1947 New Mexicon Ghost Ranchin kaivauksia, joissa löydettiin toistakymmentä Coelophysis-dinosauruksen luurankoa. Vuonna 1969 Colbert oli mukana National Science Foundationin rahoittamalla Etelämantereen-tutkimusretkellä. Kaivauksissa löydettiin 220 miljoonaa vuotta vanha nisäkkäiden varhainen edeltäjä Lystrosaurus. Löytö vahvisti mannerliikuntoteorian kannatusta, sillä Lystrosaurus-fossiileja oli aiemmin löydetty meren takaa Etelä-Afrikasta eikä eläin ollut hyvä uimari.
Colbert jätti 1970 American Museum of Natural Historyn ja siirtyi Pohjois-Arizonan museon selkärankaispaleontologian kuraattoriksi. Uransa loppuvaiheilla hän kirjoitti muun muassa teoksen Colbert’s Evolution of the Vertebrates: A History of the Backboned Animals Through Time (2001), joka on noussut evoluutiobiologian ja paleontologian klassiseksi oppikirjaksi.
Vartiolaiva Tursas

Rakentaminen

Alus ostettiin 1939 Belgiasta, jolloin sen nimenä oli Baltic. Alus tuotiin 14. kesäkuuta 1939 Suomeen, minkä jälkeen se kunnostettiin ulkomerikalastustroolarista ulkovartiolaivaksi. Talvisodan puhjettua alus liitettiin Ahvenanmaan alueella toimineeseen Saattolaivueeseen. Tursas oli 13. tammikuuta 1940 suojaamassa sukellusveneen kohteeksi joutunutta saattuetta. Jäljittäessään Itämeren laivaston  Štš-324-sukellusvenettä saattaja Aura II upposi syvyyspommi rähjähdettyä sen kannalle, minkä jälkeen Tursas pelasti 15 uponneen aluksen miehistönjäsentä.
Tursas kuului jatkosodassa Saattajalaivueeseen, jonka mukana se suoritti sukellusveneentorjuntaa. Alus siirrettiin 1944 Rajavartiolaitokselle. Siihen asennettiin 1952 jääkeula ja se oli 1959 peruskorjattavana, jolloin siihen asennettiin jääperä, kansirakenteet uusittiin ja asennettiin uusi tehokkaampi 960 hevosvoiman moottori. Alus muutettiin 1974 tukialukseksi, jolloin se varustettiin merivartioasemaksi. Aluksen sijoituspaikkoina olivat Fagerholma, Korppoon ja Nauvon välisen salmen eteläpäässä ja myöhemmin Stormalön ranta Paraisten länsipuolella.
Tursas poistettiin käytöstä samannimisen ulkovartiolaivan valmistuttua.