google/wiki40b huggingface dataset:
Jarmo Kalm

Jarmo Kalm (s. 1945) on suomalainen tietoliikenneinsinööri. Hän on maailman ensimmäisen GSM-verkon ja Radiolinja Oy:n perustaja.

Ura

Kalm aloitti työuransa 1960-luvun lopulla silloisessa Posti- ja lennätinlaitoksen laboratorioinsinöörinä. Hän siirtyi 1972 Helsingin Puhelinyhdistykseen, nykyiseen Elisaan, datansiirtoinsinööriksi.
Kalm jäi eläkkeelle Elisan varatoimitusjohtajan tehtävästä 1. tammikuuta 2004.
Yö kuuluu rakkaudelle

Juoni

Jeanne Tournier (Moreau) elää aviomiehensä Henrin (Alain Cuny) ja pienen tyttärensä kanssa kartanossa lähellä Dijonia. Hänen etäinen aviomiehensä on kiireinen sanomalehtikustantaja, ja puolisot nukkuvat eri huoneissa. Jeanne pakenee usein arkeaan Pariisiin, jossa voi viettää aikaa trendikkään ystävättärensä Maggyn (Judith Magre) ja hevospooloa pelaavan Raoulin (José Luis de Vilallonga) kanssa, joka on myös Jeannen rakastaja.
Jeannen jatkuvat puheet Maggystä ja Raoulista saavat aviomies Henryn ehdottamaan, että Jeanne kutsuisi heidät vieraiksi kartanoonsa. Illallispäivänä Jeannen auto rikkoutuu ja hän saa kyydin kotiin itseään nuoremmalta Bernardilta (Jean-Marc Bory). Heidän saapuessaan Maggy ja Raoul ovat jo saapuneet kartanoon. Esittäytyessä selviää, että arkeologi Bernard on Henrin liiketuttavan poika, ja hänetkin kutsutaan illalliselle. Jeanne ja Bernard viettävät salaa kiihkeän yön, ja aamulla Jeanne lähtee kaikkien yllätykseksi Bernardin matkaan kohti uutta elämää.

Oikeustapaus Yhdysvalloissa

Elokuvaa käsiteltiin Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa tapauksessa Jacobellis v. Ohio, koska ohiolaisen elokuvateatterin johtaja oli saanut tuomion elokuvan esittämisestä. Nico Jacobellis sai sakkotuomion sillä perusteella, että elokuva oli säädytön (engl. obscene) ja vahingollinen lapsille. Korkein oikeus kumosi tuomion, sillä se päätti, ettei elokuva ole säädytön, ja täten sen esittäminen on perustuslain mukaan sallittua. Tuomari Potter Stewart kirjoitti kuuluisan lausuntonsa, jossa hän sanoi, että perustuslaki rajoittaa vain hardcore pornon esittämistä, eikä hän aikonut eikä ehkä osaisikaan ymmärrettävästi kuvailla kyseistä materiaalia, ”mutta”, hän jatkoi, ”tunnistan sen kun näen sen, ja elokuva jota tämä tapaus käsittelee, ei ole sitä." (But I know it when I see it, and the motion picture involved in this case is not that.)
Essi Hellstén

Essi Hellstén (s. 11. kesäkuuta 1990 Uusikaupunki) kruunattiin Suomen Neidoksi 2. syyskuuta 2007. Hellstén asettui ehdolle kunnallisvaaleissa 2008. Hän oli Kokoomuksen ehdokkaana Uudessakaupungissa, ja sai 29 ääntä yltäen näin 61. sijalle ja varavaltuutetuksi. Hellstén osallistui Suomen Huippumalli haussa -ohjelmaan vuonna 2009. Vuonna 2010 hän oli mukana Miss Suomi -kilpailun finaalissa, mutta ei yltänyt kärkikolmikkoon.
Sukkulamadot

Sukkulamadot ihmisten ja eläinten loisina

Ihmisen suolistossa voivat loisia muun muassa piiskamadot (Trichuris) sekä kaivosmato, kihomato, suolinkaiset ja trikiini. 
Trooppisia lajeja ovat mm. imusuonistossa elävä filariamato, joka aiheuttaa norsutautia, ja guineanmato (Dracunculis medinensis), joka loisii raajoissa. Silmämadot (Loa) elävät sarveiskalvossa, ja Onchocera-lajit aiheuttavat jokisokeutta. Myös kotieläimillä on runsaasti sukkulamatoloisia sekä suolistossa että keuhkoissa. Keuhkomadot vaivaavat etenkin lampaita, mutta myös nautaeläimiä ja jäniksiä. Märehtijöiden ja hevosen vaarallisimpia loisia ovat limakalvomadot (Strongylus), jotka elävät paksu- ja umpisuolessa. Kasveja haittaavat mm. ankeroiset.
Kimmo Ojaniemi

Kimmo Ojaniemi (s. 7. heinäkuuta 1957) on suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja valokuvaaja.

Henkilöhistoria

Ojaniemi opiskeli Turun piirustuskoulussa 1983–1987. Ensimmäisen kerran hänen teoksiaan nähtiin kuitenkin  näyttelyssä jo vuonna 1973. Hän on pitänyt kymmeniä yksityisnäyttelyitä ja osallistunut yli sataan yhteisnäyttelyyn enimmäkseen Suomessa mutta myös ulkomailla. Teoksia on lukuisissa museoiden, liikelaitosten ja yksityisten keräilijöiden kokoelmissa. Ojaniemi on saanut useita valtion ja säätiöiden jakamia apurahoja ja valtionpalkinnon 1992.  

Taiteellinen tuotanto

Kiinnostus mytologioihin ja historiantuntemus näkyvät teoksissa. Erityisenä kiinnostuksen kohteena on ollut maapallo ja Gaia, Äiti Maa. Ojaniemi on tehnyt myös ympäristötaideteoksia, joilla hän on halunnut kohdistaa huomion ihmisen ja luonnon välisten suhteiden tarkasteluun. Näistä hyvä esimerkki on Turussa Myllytunnelissa Gaian Silmä –taideteos, siinä kallion seinämään asetettu sininen silmä tarkkailee tunnelia pitkin ajavia autoja ja muita kulkijoita.  
Valtaosa Ojaniemen tuotannosta on kolmiulotteista: koneveistoksia, puuveistoksia, installaatioita, rakennelmia ja reliefejä. Kaksiulotteisuus on myös ollut koko ajan läsnä maalauksissa, piirustuksissa ja viime aikoina yhä enemmän myös valokuvissa.
Jenni Anttila

Jenni Anttila on suomalainen missi ja juontaja. 
Hän voitti Miss Yyteri -kilpailun vuonna 2001 ja oli Miss Suomi -finalisti vuosina 2001 ja 2003. Anttila voitti myös Suomen Mrs. Globe -kilpailun 2005 ja sijoittui Yhdysvalloissa järjestetyssä Mrs. Globe -finaalissa kolmanneksi. Myöhemmin Anttila on tehnyt muun muassa juontokeikkoja ja mallin töitä. Hän on ollut naimisissa jääkiekkoilija Pasi Nielikäisen kanssa. Anttila näytteli vuonna 2001 Kotikadussa.
Jennin toinen sisko Saana oli myös Miss Suomi finaalissa 2003. Anttilat ovat missihistorian ainoat siskokset samaan aikaan finaalissa ja molemmat sijoittuivat kuuden parhaan joukkoon. Nykyään Saana työskentelee poliisina.
Jennillä on kaksi lasta, poika ja tyttö, ja hän työskentelee Vantaan poliisilaitoksella.
Ryūhōmaru

Ryūhōmaru (jap. 隆邦丸) (entinen Daijumaru) oli keisarillisen Japanin laivaston keskeneräiseksi jäänyt Shimanemaru-luokan lentokoneidenkuljetusalus toisessa maailmansodassa.

Valmistus

Alus tilattiin tyypin 1TL tankkerina Kawasakin telakalta Kōbesta nimellä Daijumaru (jap. 大邱丸). Sen köli laskettiin 18. joulukuuta 1944. Aluksen rakennustyöt keskeytettiin helmikuussa 1945, ja sen muutostyöt lentokoneidenkuljetusalukseksi peruutettiin maaliskuussa. Aluksen rakentamista jatkettiin sodan jälkeen.
Työt aloitettiin 19. lokakuuta vuonna 1949, ja alus myytiin Iino Lines K.K. -yhtiölle, joka muutti aluksen tankkeriksi. Alus romutettiin Yokosukassa toukokuussa 1964.
Sata Lasta

Sata Lasta oli suomalainen rockyhtye, joka teki yhden pitkäsoiton CBS-levymerkille . Yhtye voitti Rock SM -kilpailun vuonna 1986.
Kaivosonnettomuus

Kaivosonnettomuus on kaivoksessa tapahtunut onnettomuus, jossa ihmishenkiä on vaarassa tai ihmisiä saa surmansa. Onnettomuuksien syyt ovat yleensä suunnittelematon maa- ja kivimassojen romahdus tai kaasujen räjähtäminen (esimerkiksi metaani), jota yleensä seuraa romahdus. Vuosittain kuolee tuhansia kaivostyöläisiä erilaisissa kaivosonnettomuuksissa, suurin osa näistä tapahtuu kehitysmaissa hiili- ja timanttikaivoksissa huonon työturvallisuuden takia.
Tapio Kyöstilä

Tapio Urho Juhani Kyöstilä (1. kesäkuuta 1939 Helsinki – 19. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän oli Finntrion jäsen ja Yleisradiossa TV1:n äänisuunnittelija.
Kyöstilä oli Finntrion perustajajäsen ja ainoa joka oli mukana koko sen olemassaolon ajan. Hän lauloi tenoria ja soitti ja laulamisen lisäksi ideoi esiintymisasuja ja järjesteli keikkoja ja sponsoreita. Kun Vesa Nuotio ja Hannu Karlsson lähtivät yhtyeestä vuonna 1979, Finntrion luultiin olevan päätöksessä, mutta Kyöstilä kokosi sen uudelleen uusin jäsenin ja yhtye teki neljä albumia ja esiintyikin.
Caran d’Ache

Caran d'Ache (Emmanuel Poiré, 6. marraskuuta 1858, Moskova – 25. helmikuuta 1909, Pariisi) oli ranskalainen pilapiirtäjä ja kuvittaja. Taiteilijanimi Caran d'Ache tulee venäjänkielisestä sanasta Карандаш eli lyijykynä.
Moskovassa syntynyt Poiré opiskeli synnyinkaupungissaan, mutta muutti Pariisiin, jossa hänestä tuli suosittu aikakauslehtien kuvittaja. Hän kuului ensimmäisiin, jotka tekivät sanomalehtistrippejä, muutamasta kuvasta muodostuvia sarjakuvakertomuksia. Hänen tyyliinsä vaikuttivat voimakkaasti saksalaiset piirtäjät Wilhelm Busch ja Adolf Oberländer.
Seitsemäs manner

Tarina

Tapahtumat sijoittuvat suunnilleen 1980-luvun lopun Itävaltaan. Kertomus jakautuu kolmeen jaksoon. Itävaltalainen keskiluokkainen perhe tuhoaa omaisuutensa ja tappaa lopuksi itsensä. Perheeseen kuuluvat isä George, äiti Anna – nimien muunnelmat esiintyvät monissa Haneken elokuvissa – ja heidän tyttärensä Eva. Keskiluokkaisen ydinperheen elämä kulkee arjen rutiineissa, eivätkä päivät eroa toisistaan. Epätoivoisessa yrityksessään saada vanhemmilta huomiota ja rakkautta tytär Anna teeskentelee sokeutuvansa. Tyttären tilanne ja arjen apeus, jotka kuvastavat parikunnan onnetonta avioliittoa, saavat maljan vuotamaan yli, ja he myyvät autonsa, irtisanoutuvat työpaikoistaan ja päättävät päästä eroon ahdistavasta elämästä tappamalla itsensä.

Elokuvasta

Elokuvan ensiesitys oli 20. toukokuuta 1989 Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa. Elokuvan tempo on rauhallinen, vuorosanoja on vähän, ja enimmäkseen elokuva koostuu pitkistä pysähtyneistä kuvista ja tarkkailevista otoista, jotka ovat ominaisia useimmille Haneken elokuville. Elokuva on leikattu samalla tavalla kuin 71 katkelmaa, siten että leikkaukset ovat äkillisiä ja jokaisen kohtauksen välissä on lyhyt tauko. Käsikirjoitus oli aluksi tarkoitettu televisiolle, jolle hän oli aiemmin työskennellyt, mutta mikään kanava ei ollut kiinnostunut siitä, joten Haneke päätti tehdä siitä pitkän elokuvan. Elokuvan aihe perustuu lehtiuutiseen.
KNM Uredd (S305)

Palvelus

Maaliskuussa 1991 alus oli mukana telakointionnettomuudessa ja sen komentokeskuksessa syttyi tulipalo helmikuussa 1992.
Ruissalon kylpylä

Ruissalon kylpylä on Turun edustalla sijaitsevassa Ruissalon saaressa toimiva kylpylähotelli. Kylpylän yhteydessä toimii myös kuntoutuskeskus.
Hotellia operoi Sunborn Hotels -ketju, johon kuuluvat myös Naantalin Kylpylä sekä Hotel Saga Excelsior Düsseldorfissa. Sunborn Hotels -ketju on osa kansainvälistä Sunborn Group -konsernia, jonka pääliiketoiminta-alueita ovat hotelli- ja vapaa-aika, terveys- ja hyvinvointipalvelut, laivanrakennustoiminta, maahantuonti ja myynti sekä kiinteistönkehitys- ja omistus. Konsernin omistavat yrittäjäpariskunta Ritva ja Pekka Niemi.

Historia

Ruissalon Kylpylän alueelle valmistui arkkitehtitoimisto Lukander & Vahteran suunnittelema ja Matkaravinto Oy:n rakennuttama hotellirakennus vuonna 1971. Tuolloin rakennuksessa oli 80 hotellihuonetta. Hotellirakennusta laajennettiin 50 huoneella vuonna 1975, ja kylpylätoiminta alkoi vuonna 1977. Kylpyläkiinteistöä saneerattiin ja laajennettiin vuosina 1995 ja 1996, ja vuonna 2003 kylpylään valmistui sviittejä sekä kokous- ja ryhmätiloja sisältänyt lisärakennus.

Hotelli

Kylpylässä on 171 huonetta, joista 43 on uusia minisviittejä uudisrakennuksessa. Kaikissa huoneissa on televisio, sisäinen informaatiokanava, puhelin, suihku/kylpyamme ja WC. Useimmista huoneista on merinäköala.
Kylpylässä on kaksi ravintolaa, kylpyläkahvila ja baari. Allasosastolla on kolme allasta ja ympärivuotinen pääsy uimaan mereen. Hotellin edustalla toimii Ruissalo Marina -niminen satapaikkainen vierasvenesatama.

Kuntoutus

Kylpylällä on yli 20 vuoden kokemus työperäisten sairauksien ja työikäisten varhaiskuntoutuksesta. Sotainvalidien ja rintamaveteraanien kuntoutusta on tehty yli 30 vuoden ajan. Kylpylässä hoidetaan tuki- ja liikuntaelinten vammoja ja sairauksia sekä kroonisia kiputiloja
Kimbrit

Kimbrit (latinaksi Cimbri) olivat germaaniheimo. He olivat Plinius vanhemman mukaan kotoisin Luoteis-Jyllannista. Kimbrit lähtivät asuinsijoiltaan noin vuonna 120 eaa., ja liikkuivat yhdessä ambronien ja teutonien kanssa Elben vartta etelään. Heihin liittyi myös muita heimoja. Kimbrit ottivat aluksi yhteen Tonavan alueen kelttiläisten kansojen kanssa, ja sen jälkeen he saapuivat vuonna 113 eaa Noricumiin, jossa löivät Papirius Carbon johtamat roomalaiset joukot. Kimbrit ylittivät Reinin ja voittivat toisen roomalaisen sotajoukon vuonna 109 eaa. Etelä-Galliassa. Vuonna 105 eaa he löivät vielä kaksi roomalaisten sotajoukkoa. Senaatin oli silloin kutsuttava Gaius Marius apuun Pohjois-Afrikasta. Marius voitti ensin vuonna 102 eaa Pohjois-Italiaan pyrkineet teutonit Aquae Sextiaen taistelussa. Sitten hän voitti kimbrit Vercellaen taistelussa vuonna 101 eaa. Kimbrien heimo tuhottiin lähes täydellisesti ja he hävisivät tämän jälkeen historiasta.
Kimbrit aiheuttivat Roomalle monia nöyryyttäviä tappioita. Heidän taistelutavoistaan kerrotaan muun muassa, että heillä oli tapana kytkeä ensimmäisissä rivistöissä miehet ketjuilla yhteen. Se rajoitti osaltaan muiden liikkumista, mutta piti kaatuneet mukana rintamassa.
Olympolaiset jumalat

Olympolaiset jumalat (m.kreik. Δωδεκάθεον, "Kaksitoista jumalaa") ovat kreikkalaisen mytologian pääjumaluudet. Olympolaisia jumalia mainitaan eri taruissa yhteensä 14, muttei koskaan kerrallaan enempää kuin 12. He saivat maan hallintaansa voitettuaan Zeuksen johdolla titaanit, jumalten aiemman sukupolven, titaanien ja olympolaisten taistelussa.
Olympolaisten jumalien nimitys tulee Olympos-vuoresta, jossa jumalten ajateltiin asuvan. Olympolaisten jumalien lisäksi antiikin kreikkalaiseen uskontoon kuului lukuisia muita jumalia. Olympolaiset jumalat muodostavat yhdessä näiden muiden jumalhahmojen kanssa kreikkalaisen pantheonin.

Nykyisin

Olympolaisten jumalien kunnioittaminen perinteisin tai nykyaikaisin menoin on osa nykykreikkalaista hellenististä uskontoa, jolla on parisen tuhatta aktiivista harjoittajaa.
William Hope Hodgson

William Hope Hodgson (15. marraskuuta 1877 – huhtikuu 1918) oli englantilainen kirjailija. Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu esseitä, novelleja ja romaaneja. Nykyisin hänet muistetaan erityisesti romaaneistaan, joissa yhdistyvät kauhun, fantasian ja tieteiskirjallisuuden piirteet.
Valtiokalenteri

Valtiokalenteri on useimmissa valtioissa julkaistava vuosittainen käsikirja. Siinä on kalenteriosa ja erilaisia hallinnon kannalta tärkeitä henkilöluetteloita ja luetteloita virastoista ja laitoksista.
Vanhin valtiokalenteri on Ranskassa vuodesta 1650 ilmestynyt Etat de la France. Sitä täydellisempi on vuodesta 1679 ilmestynyt Almanach Royal. 
Ruotsissa valtiokalenterin edeltäjä oli A. J. von Henelin yksityisesti julkaisema kalenteri Anno 1729 florerande Sverige, jonka hän julkaisi myös vuodelle 1735. Virallisen leiman saaneen valtiokalenterin on toimittanut alusta alkaen vuodesta 1738 Ruotsin tiedeakatemia, ja se on ilmestynyt eri nimillä, nykyisin Sveriges Statskalender. Tästä alkaa myös vuodesta 1811 julkaistun Suomen Valtiokalenterin historia. Julkaisuoikeus siirtyi Ruotsin tiedeakatemialta vuonna 1809 Turun akatemialle.
Adventures of Lolo

Juoni

Eden on rakkauden ja rauhan maa, jonka pimeyden kuningas Egger aikoo tuhota. Tuhon estääkseen Edenin kuningas lähettää prinsessa Lalan ja Gentrylandin prinssi Lolon etsimään apua. Matkallaan Lala ja Lolo kuitenkin kohtaavat Eggerin, joka nappaa Lalan. Pelastaakseen Edenin ja Lalan prinssi Lolo lähtee pimeyden kuningas Eggerin linnaan, jota tämän johtamat hirviöt vartioivat. Vaikka Lolo ei ole kovin voimakas tai ketterä, hänellä on kuitenkin rohkeutta ja paljon kärsivällisyyttä. Linnassa häntä odottaa loputon määrä sokkeloita.

Pelaaminen

Peli koostuu 50 erilaisesta huoneesta, joissa on kehystettyjä sydämiä, arkku ja hirviöitä. Pelaajan täytyy ohjata Loloa ja kerätä kaikki sydämet, jotta arkku aukeaa. Arkussa on aina jalokivi, jonka ottamalla saa viholliset katoamaan ja seuraavaan huoneeseen johtavan oven aukeamaan tai portaat ilmestymään. Jokaisesta sydämestä saa myös yhden taika-ammuksen, jolla hirviön voi taikoa munan sisään – hirviö kuitenkin pääsee pois munasta tietyn ajan kuluttua. Huoneissa saattaa olla myös erikoissydämiä, joista saa kaksi taika-ammusta. Sydämiä ei voi liikuttaa, mutta Lolo voi suojautua hirviöiden mahdollisilta hyökkäyksiltä seisomalla sydämien takana. Huoneissa on myös puita, kiviä ja kukkapenkkejä, jotka voivat myös suojata Loloa sydänten tavoin. Huoneissa oleva hiekka tekee kävelystä hitaampaa. Jokia voi ylittää työntämällä niihin munia, joiden päältä kävellä. Laavan yli pääsee vain erityisen sillan avulla. Silta tosin palaa vähitellen pois kuumuuden vuoksi.
Suojautuakseen hirviöiltä ja edetäkseen huoneissa pelaaja voi liikuttaa smaragdikuutioita. Smaragdikuutioilla voi myös rajoittaa hirviöiden liikkumista. Huoneissa saattaa olla myös nuolia, joiden päältä ei normaalisti voi kulkea vastakkaiseen suuntaan, mutta jotka voi ylittää kuitenkin sivulta. Työntämällä smaragdikuutioita tai munia voi nuolen ylittää vastakkaiseenkin suuntaan. Lisäksi nuolet on mahdollista kääntää erityisen voiman avulla. Nuolet eivät vaikuta hirviöiden liikkumiseen.

Vastaanotto

Mikrobitti antoi arvostelussaan pelille 78 pistettä sadasta.
Ligue Nationale de Basketball 2008–2009

Ligue Nationale de Basketballin kausi 2008–2009 oli sarjan 22. kausi. Mestarina kauteen lähti SLUC Nancy. Runkosarja alkoi 4. lokakuuta 2008 ja päättyi 13. toukokuuta 2009. Kauden voitti ASVEL Lyon-Villeurbanne.

Tulokset

Runkosarjan voitti Lyon-Villeurbanne. Sarjan päätteeksi Besançon ja Pau Lacq Orthez putosivat Pro B:hen.
Pikkusirppitimali

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan pikkusirppitimali on 19–20 cm. Selästään ja siivistään lintu on väriltään oliivinruskea ja niska on punaruskea. Lajin päälaki on ruskea tai harmaa ja mustassa päässä on myös selkeä valkoinen silmäkulmajuova. Pikkusirppitimalin melko kookas nokka on alaspäin kaartunut ja alaosastaan keltainen. Pikkusirppitimalin rinta ja vatsa ovat väritykseltään valkoiset ja rinnassa on mustia pystyjuovia. Kyljet ovat kastanjanruskeat. Koiras- ja naarassirppitimalit eivät eroa toisistaan ulkonäön perusteella. Laji muistuttaa ulkonäöltään intiansirppitimalia (Pomatorhinus horsfieldii), mutta on sitä pienikokoisempi ja vaaleampi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Pikkusirppitimalia tavataan alueelta, joka ulottuu Intiasta Kaakkois-Aasiaan ja edelleen pohjoiseen päin Kiinaan. Linnun elinympäristöä ovat vuorten juurien tiheiden metsien aluskasvillisuus, alppiruusupensaikot, sekä saniaistiheiköt. Pikkusirppitimalin elinympäristöt sijaitsevat 1 400–2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat

Pikkusirppitimalit viettävät piileskelevää elämää tiheiköissä. Ne liikkuvat yleensä pareittain, mutta voivat liittyä muiden timalilajien kanssa sekaparviksi. Linnun ravinto koostuu pääasiassa selkärangattomista eläimistä.
Pikkusirppitimalin pesimäkausi kestää toukokuulta kesäkuulle. Pesä on kupolimainen ja rakennetaan pensaikkoon lähelle maata ruohoista, sammalista ja muista kasvimateriaaleista. Naaras munii kolmesta viiteen väriltään valkeahkoa munaa.
Anapsidit

Kilpikonnat

Ennen kilpikonnat sijoitettiin perinteisesti anapsideihin, jolloin ne olivat ainoita nykyisin eläviä anapsideja. Nykyään sukulaissuhde kilpikonnien sekä kivihiilikauden ja permikauden anapsidien välillä on kuitenkin yhä epävarma. Useimmat paleontologit uskovat nykyisin, että kilpikonnat polveutuvat diapsideista, jotka menettivät ohimoaukkonsa. Diapsideissa kilpikonnat luetaan nykyisin yleensä Pantestudines-kladiin, ja ne saattavat olla läheisintä sukua joko arkosaureille (Archosauromorpha tai Archelosauria) tai lepidosaureille (Ankylopoda).
Sabinianus (usurpaattori)

Sabinianus (200-luku jaa.) oli roomalaisen African provinssin maaherra ja prokonsuli, joka julistautui Rooman keisariksi Karthagossa vuonna 240 Gordianus III:n hallituskaudella. Hän oli toiminut konsulina vuonna 225 mutta tuntemattomat tapahtumat Gordianus III:n aikana saivat hänet tyytymättömäksi. Sabinianus ei kuitenkaan saavuttanut juurikaan kannatusta ja vallankaappaus epäonnistui naapuriprovinssin Mauretanian käskynhaltijan Faltonius Restitutianuksen väliintulon ansiosta.
Wendla Salokas

Wendla Matilda Salokas (o.s. Ivaska, 1. kesäkuuta 1889 Viipuri – 22. marraskuuta 1969 Lahti) oli suomalainen teologi ja opettaja, joka tunnetaan ensimmäisenä teologisen loppututkinnon suorittaneena suomalaisena naisena.

Elämä

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Viipurin Vanhasta Yhteiskoulusta Wendla Salokas aloitti teologian opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1909 ja suoritti erotutkinnon joulukuussa 1913. Sukupuolensa vuoksi hän tarvitsi vielä erivapauden opintojensa suorittamiseen. Salokas olisi alun perin halunnut sielunhoitajaksi Hämeenlinnan naisvankilaan, mutta kun sopivaa vakanssia ei ollut, hän aloitti opettajana Terijoen yhteiskoulussa 1914. Kun Terijoki sodan jälkeen luovutettiin Neuvostoliitolle Salokas muutti Lahteen, jossa myös Terijoen yhteiskoulu jatkoi toimintaansa nimellä Kannaksen yhteislyseo. Hän toimi koulussa eri aineiden opettajana eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1962 saakka.
Salokas vaikutti aktiivisesti kunnalliselämässä ja yhdistystoiminnassa molemmilla paikkakunnilla. Hän oli mukana muun muassa sotilaskotitoiminnassa. Jatkosodan aikana Salokas kiersi miehitetyssä Itä-Karjalassa sotilaskotien tarkastajana, ja piti myös myös kenttähartauksia. Vihreän sotilaskotisisaren pukunsa ansiosta hän sai lempinimen ”vihreä piispa”. Salokas ei kuitenkaan koskaan anonut pappisvihkimystä.

Perhe

Salokkaan vanhemmat olivat koneenhoitaja Karl Johan Ivaska ja Ida Maria Jordan. Hänen puolisonsa oli Terijoen yhteiskoulun rehtori Martti Salokas (1888–1967), jonka kanssa Salokas avioitui vuonna 1917. Pariskunnan tytär Irja syntyi 1918.
Ramesh Sippy

Yksityiselämä

Ramesh Sippyn isä oli elokuvatuottaja G. P. Sippy. Sippyllä on ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta: elokuvaohjaaja Rohan Sippy, Sonia Sippy ja Sheena Sippy, joka on naimisissa Shashi Kapoorin pojan Kunal Kapoorin kanssa. Sippy on ollut naimisissa näyttelijä Kiran Junejan kanssa vuodesta 1990.
Kaakamojoki

Kaakamojoki tai Kaakamajoki on Kaakamojoen vesistön laskujoki, joka laskee Perämereen Tornion kaupungin itäosassa. Kaakamojoki kuuluu Kemijoen vesienhoitoalueeseen.
1958 Miles

Uudelleenjulkaisut

Vuonna 2007 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassa Original Album Classics 5xCD (Columbia 88697160382CD3). Albumin nimenä on 58 Sessions Feat. Stella by Starlight eli '58 Sessions. Albumille on lisätty konsertissa äänitetyt kappaleet "My Funny Valentine" (kesto 10:13) ja "Oleo" (10:48). Näistä jälkimmäinen on vauhdikas. Lisäksi "Little Melonaen" tilalla on nopeatempoinen konserttitallenne "Straight, No Chaser". Kappaleen "Fran-Dance" nimi on muodossa "Fran Dance".