Jo Nesbø

Nuoruus ja uran alkuvaiheet

Nesbø syntyi Oslossa, mutta muutti jo nuorena Moldeen, missä pelasi jalkapalloa Molde FK:ssa 1970-luvun lopulla. Hän debytoi Norjan pääsarjassa 17-vuotiaana. Nesbø joutui lopettamaan jalkapallouransa 18-vuotiaana polvivamman vuoksi. Hän kävi Pohjois-Norjassa kolmen vuoden asepalveluksen, jonka ohella hän suoritti loppuun kesken jääneen lukion. Nesbø opiskeli taloustiedettä Norjan kauppakorkeakoulussa Bergenissä ja valmistui vuonna 1986. Opiskeluaikanaan hän soitti kitaraa yhtyeessä De Tusen Hjem.
Valmistumisensa jälkeen Nesbø muutti Osloon ja aloitti työt liike-elämässä. Hän jatkoi työnsä ohella kappaleiden kirjoittamista ja perusti vuonna 1990 popyhtyeen Di Derre, jossa hän toimi laulajana ja lauluntekijänä. Yhtyeessä soitti myös hänen pikkuveljensä Knut. Vuonna 1993 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa. Yhtyeen toinen albumi Jenter & Sånn (1994) myi yli 190 000 kappaletta ollen Norjan parhaiten myydyimpiä albumeita vuosiin. Musiikin ohella Nesbø jatkoi työskentelyä pörssimeklarina ja opiskeli talousanalyytikoksi. Hän siirtyi työskentelemään Norjan suurimmassa meklariyrityksessä DnB Marketsissa mutta jatkoi myös musiikintekoa ja päätti vuoden työskentelyn jälkeen pitää puolen vuoden sapattivapaan. Virkavapaansa jälkeen Nesbø irtisanoutui työstään omistautuakseen kirjoittamiselle.

Harry Hole -sarja ja muut rikosromaanit

Nesbø vietti puolen vuoden virkavapaansa Australiassa. Matkan aikana hän kirjoitti esikoisromaaninsa Lepakkomies (1997), jossa rikostutkija Harry Hole ensimmäistä kertaa esiintyy. Teos sai Norjassa vuoden parhaan rikosromaanin Riverton-palkinnon ja sille myönnettiin myös vuoden parhaan pohjoismaisen rikosromaanin Lasiavain-palkinto.
Toisen Harry Hole -romaaninsa Torakat (1998) Nesbø kirjoitti Bangkokissa, jonne myös teos sijoittuu. Sarjan kolmas osa Punarinta (2000) sijoittuu Norjaan. Kirjan ilmestymisvuonna Nesbølle myönnettiin teoksesta Norjan kirjakauppiaiden Bokhandlerprisen-palkinto. Se äänestettiin myöhemmin myös Norjan kaikkien aikojen parhaaksi rikosromaaniksi Norjan yleisradioyhtiö NRK:n äänestyksessä. Vuonna 2002 ilmestyi neljäs Harry Hole -romaani Suruton, joka sai Mads Wiel Nygaard -palkinnon ja oli Yhdysvalloissa ehdolla Edgar-palkinnon saajaksi. Viides teos Veritimantit (2003) muodostaa yhdessä kahden aiemman teoksen kanssa Oslo-trilogian.
Sarjan kuudennessa teoksessa Pelastaja (2005) taustatarina käsittelee Vukovarin piiritystä. Vuonna 2007 ilmestyi seitsemäs osa, Lumiukko, joka palkittiin jälleen Norjan kirjakauppiaiden palkinnolla. Teos pääsi myöhemmin myös The New York Timesin bestseller-listalle. Siitä on tekeillä myös elokuva, jonka on määrä saada ensi-iltansa syksllä 2017. Sarjan kahdeksas osa, Panssarisydän, ilmestyi vuonna 2009 ja menestyi Norjan lisäksi hyvin myös ulkomailla. Vuonna 2011 ilmestyi teossarjan yhdeksäs osa, Aave, ja vuonna 2013 sarjan toistaiseksi viimeisin osa, Poliisi. Sarjan 11:s osa Jano ilmestyi 2017.
Nesbø on kirjoittanut myös yksittäisiä rikosromaaneita. Vuonna 2008 ilmestyi teos Kukkulan kuningas, joka kertoo kykyjenetsijä ja taidevaras Roger Brownista. Kirjasta on tehty myös elokuva Headhunters (2011). Vuonna 2014 ilmestyi teos Isänsä poika ja vuonna 2015 kaksiosainen Verta lumella.

Muu tuotanto

Vuonna 1999 Nesbø julkaisi Espen Søbyen kanssa matkakirjan Stemmer fra Balkan. Atten dager i mai sodan repimältä Balkanilta. Nesbøltä ilmestyi novellikokoelma Karusellmusikk vuonna 2001, ja hän julkaisi samana vuonna myös samannimisen sooloalbumin.
Nesbø on kirjoittanut myös lastenkirjoja. Niistä ensimmäinen on vuonna 2007 julkaistu Tohtori Proktorin pierupulveri, jonka jälkeen on ilmestynyt kolme muutakin Tohtori Proktor -kirjaa.
Nesbø on ideoinut norjalaisen televisiosarjan Miehitetty, joka esitettiin Norjassa syksyllä 2015. Kyseessä oli kaikkien aikojen kallein norjalainen tv-sarja. Suomessa sarjan esitti MTV3.