google/wiki40b huggingface dataset:
Muinainen makedonia

Suhde kreikan kieleen ja murteisiin

Makedonialaiset käyttivät makedonian kieltä jo kauen ennen kuin Makedonian valtakunnasta tuli suuri tekijä alueen politiikassa. Tutkijat ovat olleet erimielisiä makedonian suhteesta kreikan kieleen. Erään näkemyksen mukaan makedonia oli erillinen kieli, joka oli sukua illyrialaisten ja traakialaisten kielille. Toisen näkemyksen mukaan makedonia oli kuitenkin yksi luoteiskreikkalaisista murteista eli doorilaisista murteista termin laajassa merkityksessä. Muun muassa niin kutsutun Pellan kiroustaulun kieli sekä monien Makedoniasta löydettyjen varhaisten piirtokirjoitusten kieli on doorilaista kreikkaa. Myös Makedoniassa käytetty nimistö vaikuttaa olleen kreikkalaista.
Makedonian murteessa saattoi kuitenkin olla illyrialaisia ja traakialaisia vaikutteita. Ateenalaisille ja muille kreikkalaisille makedonian murre oli ilmeisesti vain rajallisesti ymmärrettävissä, ja sitä kuvattiin ”barbaariseksi”. Makedoniaa kirjoitettiin kreikkalaisella kirjaimistolla.
Filippos II teki klassisella kaudella 300-luvulla eaa. attikalaisesta kreikasta Makedonian valtakunnan virallisen kielen. Makedonian valloitusten kautta tämä muoto levisi laajalle alueelle ja oli keskeisenä osatekijänä hellenistisellä kaudella kehittyneessä koinee-kreikassa.
Hurrikaani Isabel

Hurrikaani Isabel oli yhdeksäs nimetty trooppinen myrsky vuoden 2003 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden tuhoisin trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimpaan eli 5. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Karibialla, Yhdysvaltojen itäosassa sekä Kanadassa. Eniten tuhoja tuli Virginian osavaltiossa, jossa kymmenen ihmistä kuoli myrskyn suoriin ja 22 epäsuoriin vaikutuksiin. Kaikkiaan kuolonuhreja oli 50.
Hoax

Hoax on huijausviesti, jossa vastaanottajaa pyydetään levittämään viestiä mahdollisimman laajalle. Hoax on tavallisesti sähköpostiviesti, tekstiviesti tai jonkinlainen ketjukirje, jossa valheellisesti esitetään väittämiä esimerkiksi treffihuumeista, kuolemansairaista lapsista tai ilmaisen matkapuhelimen saamisesta. Hoax koostuu tavallisesti viestistä, jossa houkutellaan vastaanottaja tekemään kirjeestä kopioita ja lähettämään ne yhdelle tai useammalle vastaanottajalle. Hoaxit eivät itsessään ole viruksia tai haittaohjelmia, mutta ne kuormittavat turhaan sähköpostiohjelmia. Ainoa tapa estää hoaxien eli huijausviestien leviäminen on poistaa viesti, eikä lähettää sitä eteenpäin.
Kansainvälisesti yleisemmässä merkityksessä hoax tarkoittaa huijaavaa viestiä, jonka tavoite on saada vastaanottaja uskomaan todeksi asia, jonka viestin lähettäjä tietää olevan valhetta.

Sokal Hoax

Sokal Hoax -nimellä kutsutaan tekijänsä mukaan fyysikko Alan Sokalin Social Text -tiedelehteen lähettämää ja lehden vuonna 1996 julkaisemaa artikkelia "Transgressing the Boundaries: Towards a Transformative Hermeneutics of Quantum Gravity", jonka tekijä julkaisemisen jälkeen itse paljasti olevan luonnontieteellisten käsitteiden asiantuntematonta lainailua demonstroiva huijaus.
Etelä-Eurooppa

Etelä-Eurooppa on Euroopan eteläinen osa-alue. Yhdistyneiden kansakuntien tilastoinnissa siihen kuuluvat Portugali, Espanja, Gibraltar, Andorra, Italia, San Marino, Vatikaanivaltio, Malta, Slovenia, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Montenegro, Serbia, Albania, Pohjois-Makedonia ja Kreikka.
Northwestern University School of Music

Northwestern University School of Music, vuodesta 2008 Henry and Leigh Bienen School of Music on yhdysvaltalainen musiikkialan oppilaitos, hallinnollisesti yksi Northwestern-yliopiston tiedekunnista.
Se on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista tutkintoon tähtäävistä musikkialan oppilaitoksista. Koulun juuret ovat vuonna 1873 perustetussa konservatoriossa, joka perustettiin kahden naisten collegen yhdistyessä. Nykyisin sillä on 135 henkeä henkilökuntaa ja noin 600 opiskelijaa.
Koulu on tarjonnut vuosikymmenien ajan mahdollisuuksia suorittaa kaksoistutkinto, jossa musiikin lisäksi valmistutaan maisteriksi luonnontieteiden, tekniikan, kulttuurin tai markkinoinnin alalta.
Vuodesta 2004 alkaen koulu on myöntänyt joka toinen vuosi Nemmers-palkinnon (Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition) ansioituneelle säveltäjälle.
Aarno Vehviläinen

Aarno Johannes Vehviläinen (s. 15. elokuuta 1944 Parikkala) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Vehviläinen syntyi agrologi Vilho Vehviläisen ja Vieno Hämäläisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 oli diplomikosmetologi Aila Alice Kymäläinen (k. 2010). Toimittaja ja juontaja Kimmo Vehviläinen on heidän poikansa. 
Vehviläinen tuli ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1963, Kadettikoulusta hän valmistui 1967 ja Sotakorkeakoulusta 1977. Vehviläinen toimi opetusupseerina Pohjan prikaatissa 1967 ja sitten Reserviupseerikoulussa opetuspseerina 1967–1972 ja komppanianpäällikkönä 1972–1975. Turun sotilaspiirin esikunnassa hän oli toimistoupseeri ja -päällikkö 1975–1981 ja Länsi-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkö 1981–1983. Pataljoonaupseerina Suomen YK-valvontajoukossa Vehviläinen toimi 1983–1984, opetusupseerina Taistelukoulussa 1984–1987, pataljoonankomentajana Savon Prikaatissa 1987–1989, uudelleen Taistelukoulussa esiupseerikurssien johtajana vuodesta 1989 ja YK:n suomalaisen valvontajoukon komentajana Libanonissa vuodesta 1992. Vehviläinen toimi komentajana Jääkäriprikaatissa  vuodesta 1993 ja uudelleen Libanonissa UNIFIL:in apulaiskomentajana (DFC) vuosina 1996-97. Hänet nimitettiin Itäisen maanpuolustusalueen esikunnan päälliköksi vuonna 1997. Maanpuolutuskorkeakoulun rehtori Vehviläisestä tuli keväällä  2001, Seppo Tanskasen jälkeen.
Vehviläinen ylennettiin vänrikiksi 1964, luutnantiksi 1967, yliluutnantiksi 1970, kapteeniksi 1973, majuriksi 1979, everstiluutnantiksi 1987, everstiksi 1993 ja prikaatikenraaliksi 1998. Kenraalimajuri Vehviläisestä tuli vuonna 2001.
Beetalaktaamit

Beetalaktaamit ovat antibiootteja, joiden rakenteessa on beetalaktaamirengas. Beetalaktaameihin kuuluvat penisilliinijohdannaiset, kefalosporiinit, monobaktaamit, karbapeneemit ja beetalaktamaasin estäjät.
Beetalaktaamit estävät gram-positiivisten bakteerien soluseinään tarvittavan peptidoglykaanisäikeitten ristiinsitomista.
Jotkut bakteerit tuottavat beetalaktamaasi- tai penisillinaasi-entsyymiä, joka pilkkoo beetalaktaamirenkaan. Beetalaktaamiantibiootit eivät tehoa näihin bakteereihin.
Viron kommunistinen puolue (NKP)

Viron kommunistinen puolue (NKP) (venäjän kielellä Kommunistitšeskaja Partija Estonii), epävirallisesti myös "Yöpuolue" (viroksi Ööpartei) oli 1990–1991 toiminut Viron puolue, joka syntyi alkuperäisen Viron kommunistisen puolueen (EKP) hajottua kahtia maaliskuussa 1990.
Puolue perustettiin EKP:n 20. edustajakokouksen viimeisenä päivänä, 25. maaliskuuta 1990. Sysäyksen erolle antoi EKP:n pääsihteerin Vaino Väljäksen johdolla kokouksessa suurella ääntenenemmistöllä tehdyt päätökset Viron kommunistipuolueen irrottautumisesta Neuvostoliiton kommunistipuolueesta ja itsenäisyyteen tähtäävän ohjelman hyväksymisestä.
Tämän seurauksena NKP-yhteyttä kannattaneet venäläisaktivistit marssivat kokouksesta ja perustivat seuraavan yön aikana oman Moskovalle uskollisen Viron kommunistipuolueen. Tästä puolue sai virolaisten keskuudessa pilkkanimen Yöpuolue, Ööpartei. Puolueen 123 perustajajäsenen joukossa oli Inter-liikkeen johtohahmoja, mm. Jevgeni Kogan, Tallinnan Meren piirin puoluejohtaja Aleksandr Gusev sekä Tallinnan puoluekomitean toinen sihteeri Pavel Panfilov. Valitsemansa uuden keskuskomitean ensimmäiseksi sihteeriksi valittiin Aleksandr Gusev. Vahvinta kannatusta puolueella oli Viron venäläisalueilla eli Tallinnassa, Kohtla-Järvellä, Sillamäessä ja Narvassa.
Syksyllä 1990 Neuvostoliitto-myönteinen Viron kommunistipuolue piti 21. edustajakokouksensa ja valitsi ensimmäiseksi sihteerikseen etnisesti virolaistaustaisen Lembit Annusin.
Elokuun 1991 Neuvostoliiton vallankaappaustapahtumien ja sitä seuranneen Viron itsenäistymisen yhteydessä Viron hallitus kielsi puolueen toiminnan syyskuun alussa.
Giovanni Battista Tiepolo

Giovanni Battista Tiepolo tunnettiin myös nimellä Gianbattista tai Giambattista Tiepolo (5. maaliskuuta 1696 Venetsia – 27. maaliskuuta 1770 Madrid) oli venetsialainen taidemaalari, joka kuului rokokooajan merkittävimpiin.
Tiepolo oli Gregorio Lazzarinin oppilas, mutta hänen merkittävimmät vaikuttajansa olivat kuitenkin Sebastiano Ricci ja Giovanni Battista Piazzetta. Tiepolo sai valmiiksi ensimmäisen suuren työnsä, Iisakin uhraus 19-vuotiaana. Vuonna 1717 hän jätti Lazzarinin työhuoneen ja hänet otettiin Fraglian maalarikiltaan.
Suurimman maineensa Tiepolo saavutti Würzburgin linnan freskoilla, jotka hän teki yhdessä poikiensa Domenicon ja Lorenzon avustuksella. Portaikon freskon pinta-ala on peräti 677 m².
Moniammatillinen oppiminen

Moniammatillisen oppimisen tutkimus

Moniammatillista oppimista on vielä tutkittu Suomessa melko vähän. Oppimisen mittaaminen onkin vaikeaa, koska hiljaista tietoa, jota siirretään oppimistilanteessa, on hyvin vaikeaa mitata. Usein oppijatkaan eivät ymmärrä siinä hetkessä, kuinka paljon he ovat oppineet. Oppimistuloksena saattaa olla koko näkökulman muutos osista kokonaisuuteen, vaikka kurssitetut toteaisivat vain, että kivaa oli. Lisäksi perinteisiä ammattirajoja ylittävää yhteistyötä on Suomessa kovin vähän siihen nähden, mikä olisi potentiaali. Tärkeänä poikkeuksena tässä ovat terveyskeskusten ja sairaaloiden sisällä toimivat moniammatilliset tiimit. Eri terveydenhuollon yksiköiden yhteistyö on vielä valitettavan vähäistä. Syitä tähän tilanteeseen haetaan muun muassa kiireestä ja resurssipulasta.

Moniammatillisen oppimisen hyödyt

Moniammatillisesta oppimisesta hyötyy potilas tai asiakas, kun saa kokonaisvaltaista ja asiantuntevaa neuvontaa sekä tulee kohdatuksi inhimillisellä tasolla. Lisäksi terveydenhuollon ammattilaiset hyötyvät, kun tietoa jaetaan spontaanisti eri ammattilaisten kesken. Hyöty voi olla myös konkreettisen yhteistyöverkoston luominen eri organisaatioiden rajojen yli.

Moniammatillisen oppimistilaisuuden järjestäminen

Moniammatillisessa oppimisessa on hyvä käyttää uusimpia oppimisteorioita hyväksi. Konstruktivistisen ongelmalähtöisen oppimisen avulla on saavutettu hyviä tuloksia. Lisäksi moniammatillista oppimista voidaan lähestyä kriittisen pedagogiikan näkökulmasta, koska tavoitteena on vallitsevan järjestelmän kyseenalaistaminen ja ammatillisten rajojen rikkominen.
Andrej Kudrna

Seuraura

Kudrna pelasi suurimman osan junioriurastaan HC Slovan Bratislavassa. WHL-joukkue Vancouver Giants varasi hänet 58. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2008. Kudrna siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Kesken kauden 2009–2010, syyskuussa 2009 Giants kauppasi hänet Red Deer Rebelsiin vaihdossa Cass Mappiniin. Kudrna oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 30+24=54. Spartak Moskova varasi hänet 91. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010. Kaudella 2010–2011 Kudrna oli Rebelsin toiseksi paras pistemies Ryan Nugent-Hopkinsin jälkeen tehoilla 29+53=82.
Kaudeksi 2011–2012 Kudrna palasi kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa HC Slovan Bratislavaan, jonka Extraliga-joukkueeseen hän siirtyi. Kudrnan tulokaskausi toi siellä 37 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11, seitsemässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen ja seitsemässä European Trophyn ottelussa tehot 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden. Kudrna vahvisti myös seuran A-nuoria, joiden varakapteenina hän toimi.
Kaudeksi 2012–2013 Slovan siirtyi pelaamaan Extraligasta KHL:ään. Kudrna pelasi siellä kauden aikana 13 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Extraligaa lainalla HK 36 Skalican vahvuudessa. Kudrna oli 16 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Tibor Kutálekin ja Marcel Holovicin kanssa. Hän pelasi siellä kauden loppuun. Kaudella 2013–2014 Kudrna pelasi yhden KHL-ottelun, mutta hänen loppukautensa eteni taas Skalicassa. Kaudella 2014–2015 Kudrna pelasi Slovanissa 21 KHL-ottelua tehopistein 1+2=3. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Extraligan HC Banská Bystricassa, jonka paras pistemies Kudrna oli pudotuspeleissä Petr Kafkan kanssa tehoilla 6+7=13. Hän eteni Banská Bystrican kanssa liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Košice otteluvoitoin 4–2.
Kudrna siirtyi kaudeksi 2015–2016 Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan. Hän voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Kudrna eteni Spartan kanssa Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin kotonaan ruotsalainen Frölunda HC jatkoajalla lukemin 4–3.

Maajoukkueura

Kudrna edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Kudrna on pelannut 38 A-maaottelua tehopistein 13+4=17.
Kudrna pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hänet valittiin Saksaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Kudrna pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011.
HMS Culloden (1747)

Valmistus

Alus tilattiin 31. joulukuuta 1744 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Hollond. Sen köli laskettiin 23. toukokuuta 1745 ja alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1747. Alus valmistui 1. lokakuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat varustettuna 34 372 puntaa yksitoista shillinkiä ja viisi pennyä.

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1747 päällikkönään Francis Geary. Se liittyi seuraavana vuonna Warrenin laivasto-osastoon. Alus siirrettiin 22. marraskuuta 1748 tekemällä päätöksellä vartiolaivaksi, jolloin sen miehistössä oli vain 140 miestä. Vuonna 1749 aluksen päällikkönä oli Arthur Scott ja vuosina 1750-1752 Cotton Dent. Se oli Chathamissa vartiolaivana vuoteen 1751, jolloin se siirrettiin Sheernessiin. Alus poistettiin palveluksesta Chathamissa marraskuussa 1752.
Alus myytiin 29. kesäkuuta 1770.
Yli-Lauroselan talomuseo

Yli-Lauroselan talomuseo on Ilmajoen kirkonkylässä sijaitseva pohjalaistalo ja sen pihapiiri. Yli-Laurosela entistettiin 1970-luvulla Museoviraston johdolla eteläpohjalaista talonpoikaista rakennusperinnettä vaalivaksi ja esitteleväksi museoksi, joka avattiin yleisölle vuonna 1978. Museoviraston määrärahasupistusten vuoksi museon aukiolo on ollut 2010-luvulla vaakalaudalla, mutta sitä on onnistuttu pitämään auki kesäisin Ilmajoen kunnan myötävaikutuksella. 2010-luvun loppupuolella talomuseossa on järjestetty pakohuonepelitoimintaa.
Vuonna 1848 valmistunut Yli-Lauroselan tilan päärakennus on esimerkki vauraasta eteläpohjalaisesta 1800-luvun talonpoikaistalosta. Kaksikerroksisessa rakennuksessa yhtyvät pohjalainen rakennusperinne ja empiretyylistä omaksutut piirteet. Päärakennus on sisustettu ilmentämään 1900-luvun alkupuolta. Päärakennuksen lisäksi pihapiiriin kuuluu yhdeksän talousrakennusta: luttirati, paja, vellisauna, puuliiveri, ajo- ja tarvekaluvaja, hyysit eli ulkokäymälät, talli ja navetta.
Yli-Lauroselan pihapiiri kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Historiaa

Yli-Lauroselan tila on syntynyt, kun ainakin 1600-luvulta periytyvä Lauroselan kantatila jakaantui kahtia Ala- ja Yli-Lauroselaksi. Yli-Lauroselan noin 350 hehtaarin maaomaisuus jakaantui 1900-luvun alussa seitsemään eri lohkoon. Noin 400 metrin levyinen kotipalsta alkoi Kyrönjoesta ja jatkui noin 12 kilometrin pituisena sarkana, joka käsitti pihapiirin lisäksi peltoa ja metsää. Viisi niittyä ja metsäpalsta sijaitsivat 8–16 kilometrin etäisyydellä talosta, osa niityistä Alajoen viljelylakeudella.
Yli-Lauroselaa isännöivät viimeksi sisarukset Frans (1882–1962) ja Eliina (1876–1953) Yli-Laurosela. Vuonna 1971 valtio osti Yli-Lauroselan Fransin ja Eliinan perikunnalta, ja tila luovutettiin Museoviraston hallintaan.
Museovirasto entisti Yli-Lauroselan rakennukset vuosina 1972–1977. Päärakennus konservoitiin 1900-luvun alun asuun, sisustettiin Ilmajoelta löytynein esinein ja varustettiin keskuslämmityksellä. Piharakennuksia jouduttiin kengittämään ja niiden kattoja uusimaan. 2000-luvulla rakennusten vajoamista on pyritty estämään salaojin sekä nosto- ja tukitoimenpitein.
Gallium

Käyttö

Galliumia käytetään integroiduissa piireissä ja optoelektroniikassa (laserdiodit ja ledit) sekä peileissä, puolijohteissa, korkean lämpötilan lämpömittareissa ja indiumin ja tinan kanssa ns. Galinstan-lejeerinkinä kuumemittareissa elohopean korvikkeena.
Galliumille löydettiin vuonna 1998 uusi käyttötarkoitus. Erästä sen yhdistettä käytetään lääkkeenä malariaan, jos tavanomaiset lääkkeet eivät tehoa vastustuskykyiseen malariakantaan.
Erästä galliumyhdistettä käytetään pahanlaatuisten kasvainten levinneisyyden varmentamiseen.
Seksuaalioikeudet

Seksuaalioikeudet ovat kansainvälisten seksuaaliterveys- ja perhesuunnittelujärjestöjen tekemä laajennus ihmisoikeuksiin. Seksuaalioikeuksilla pyritään suojelemaan yksilön seksuaalista itsemääräämisoikeutta, koskemattomuutta sekä hyvinvointia.  Niissä käsitellään edellä mainittujen perusoikeuksien lisäksi oikeuksia seksuaaliseen nautintoon, lisääntymiseen, intiimeihin ihmissuhteisiin, seksuaaliterveuspalveluihin, tutkittuun tietoon sekä seksuaalikasvatukseen. 
Seksuaalioikeuksia koskevia julistuksia on kaksi: Seksuaaliterveyden maailmanjärjestön (World Association for Sexual Health, WAS) ja Kansainvälisen perhesuunnittelujärjestöjen liiton (International Planned Parenthood Federation, IPPF). Niiden lisäksi seksuaalioikeuksia käsitellään kansainvälisten ihmisoikeusjuristien kokoamassa Yogyakartan periaatteissa sekä muiden toimijoiden kuten The Institute for Advanced Study of Human Sexuality:n julkilausumassa.

Historiaa

Seksuaalioikeuksien määritteleminen alkoi toden teolla 1990-luvulla. Tuolloin perhesuunnittelun ja sukupuolitautien hoidon ohella alettiin kiinnittää laajempaa huomiota seksuaaliterveyden kysymyksiin. Kairossa 1994 pidetty YK:n väestö- ja kehityskonferenssi oli käännekohta, kun 180 valtiota hyväksyi siellä tavoitteen, jonka mukaan seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvää tietoa ja palveluita sekä luotettavia ehkäisyvälineitä tuli olla jokaisen ihmisen ulottuvilla vuoteen 2015 mennessä. Keskeisenä tavoitteena oli äitiys- ja imeväiskuolleisuuden alentaminen, hiv-tartuntojen ennalta ehkäisy sekä naisten ja tyttöjen aseman parantaminen. 
Keskustelu laajeni vähitellen koskemaan myös seksuaalioikeuksia. Niiden keskeinen sisältö on, että jokaisella yksilöllä tai parilla on oikeus tietoisesti ja vastuullisesti päättää omaan elämäänsä liittyvistä asioista, kuten läheisen ihmissuhteen solmimisesta, avioitumisesta, lasten hankkimisesta ja ehkäisyn käytöstä.

Tilanne Suomessa

Keskeisinä tavoitteina seksuaalioikeuksien edistämisessä 2000-luvulla on nähty hoidosta riippuvaisten ihmisten seksuaalioikeuksien toteutuminen (esim. pitkäaikaissairaat, vammaiset, vanhukset, mielenterveyden ongelmista kärsivät), seksuaalivähemmistöjen sekä vaihtoehtoryhmien seksuaalioikeuksien toteutuminen (esim. homoseksuaalit, sadomasokistit, polyamorian kannattajat) sekä nuorten seksuaalioikeuksien parantuminen. 
Sexpo-säätiö on ottanut seksuaalioikeuksien edistämisen 2010-luvun tavoitteekseen. Tavoite näkyy mm. koulutuspäivien aiheissa, kannanotoissa ja vuonna 2011 käynnistyneessä EHJÄ-hankkeessa, joka pyrkii vähentämään poikien ympärileikkauksia.
Pyhityssaari

Pyhityssaari (Святой) on Laatokan Valamon sivuluostari eli skiitta.
Saari on Valamon saariston kaukaisin ja eräs jylhimpiä; saareen pääsee avoveden aikana vain tyynellä säällä. Ensimmäinen siellä kilvoitellut oli pyhittäjä Aleksanteri Syväriläinen, jonka erakkoluola oli jäljellä saaressa vielä ennen sotia  Saareen rakennettiin igumeni Damaskinin aikana kirkko ja asuntola; sinne asettui muutamia skeemamunkkeja. Munkit viljelivät maata ja olivat pitkälti omavaraisia.
Pyhityssaari oli ankarimman mahdollisen kilvoittelun paikka ja sinne pääseminen koettiin suurena etuoikeutena; harva ulkopuolinen pääsi saarelle ennen sotavuosia. Viestinviejätkään eivät astuneet laituria pitemmälle. Kun luostarista tehtiin kuvateosta, valokuvaajat pääsivät tiettävästi ainoan kerran myös Pyhityssaareen. 
1930-luvulla, kun saaressa asui enää yksi valvojamunkki, turisteja alettiin päästää valitusti saareen. Kenraali Mannerheim oli eräs heistä: hän kävi saaressa 5. elokuuta 1934; hän polvistui erakon majassa ikonin edessä, pyysi erakkoa rukoilemaan kanssaan ja pyysi lähtiessään tältä siunauksen.
Maaliskuussa 1940 pappismunkit isä Pietari (Pauli Jouhki) ja isä Paavali kävivät Pyhityssaaressa keräämässä talteen evakuointikelpoiset ikonit, pienimmät kirkonkellot sekä ehtoollisvälineet, pyhäinjäännökset alttaripöydästä ja antiminssit. Tämä olikin viimeinen Suomen ajan käynti tuossa salaperäisessä paikassa.
Sotavuosien jälkeen, kun Valamo jäi venäläisille, Pyhityssaaren ylle laskeutui vuosikymmenien ajaksi täydellinen hiljaisuus.  Vasta neuvostovallan päättymisen jälkeen Pyhityssaareen on taas päästy; kirkko todettiin säilyneeksi ihmeen hyvin ja kunnostuskelpoiseksi.
Moldova Turkvision laulukilpailussa

2016

Moldova oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Polina Stefoglo kappaleella "Yallah Yallah!".

2017

Moldova osallistuu ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka pidetään Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi on valittu laulaja Polina Stefoglo kappaleella "Yallah Yallah!".
Martin Kove

Martin Kove (s. 6. maaliskuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt niin televisiosarjoissa kuin elokuvissakin.

Elokuvaesiintymiset

Koven parhaiten tunnetut roolit ovat kaiketi vuoden 1980 esiintyminen sarjassa Cagney & Lacey etsivä Victor Isbeckinä ja esiintyminen vuoden 1984 elokuvassa Karate Kid, jossa hän oli Cobra Kai Sensei John Kreese. Kove uusi roolinsa Kreesenä vuoden 1986 elokuvassa Karate Kid II... kertomus jatkuu ja vuoden 1989 elokuvassa Karate Kid 3. Kove harjoitteli karatea mustaa vyötä tavoitellen. Vuonna 1985 Kove esitti helikopterilentäjää elokuvassa Rambo – taistelija 2.

Televisioesiintymiset

Kove esiintyi George Bakerina televisiosarjassa Code R vuonna 1977. Toisia näyttelijöitä olivat muun muassa James Houghton ja Joan Freeman.
Kove esiintyi myös Hard Time on Planet Earthissa ja vieraili myös joissain tv-sarjoissa, joihin kuuluivat muun muassa Gunsmoke, Kojak, The Incredible Hulk, Herkules, San Franciscon syke ja Black Scorpion. Vuonna 2007 Kove esiintyi No More Kingsin Sweep The Leg -videossa parodioimassa Karate Kid -hahmoaan Kreeseä. Kove oli vieraileva esiintyjä myös ohjelmassa Kung Fu, The Legend Continues esittäen Shadow Assassinia ensimmäisen kauden kolmannessa jaksossa 3. helmikuuta 1993. Hän esitti samaa hahmoa myös toisen kauden 23. jaksossa 26. tammikuuta 1994.

Yksityiselämä

Kove syntyi Brooklynissa New York Cityssä ja sai juutalaisen kasvatuksen. Hän on ollut Vivienne Koven kanssa naimisissa vuodesta 1981. Vuonna 1990 parille syntyi kaksoset, poika Jesse ja tytär Rachel.
Alen Halilović

Seurajoukkueura

Halilovićin kasvattajaseura on Dinamo Zagreb. 27. syyskuuta 2012 hän teki debyyttinsä Kroatian pääsarjassa, jolloin hänestä tuli sarjan kaikkien aikojen nuorin  pelaaja. Edellinen ennätyksen haltija oli Halilovićin ystävä Mateo Kovačić. Marraskuussa 2012 Halilović teki debyyttinsä Mestareiden liigassa Paris Saint-Germainia vastaan, ollen näin kaikkien aikojen toiseksi nuorin liigassa pelannut pelaaja, sekä nuorin Dinamo Zagrebin joukkueessa Mestareiden liigassa pelannut. Tämänkin ennätyksen edellinen haltija oli Kovačić.
Keväällä 2014 Halilović solmi viiden vuoden sopimuksen Barcelonan kanssa. Siirtosummaksi ilmoitettiin 2,2 miljoonaa euroa, jota kuitenkin nostetaan Halilovićin noustessa Barcelonan ykkösmiehistöön. Hän aloitti seuran kakkosjoukkueessa Barcelona B:ssä.
Kaudeksi 2015-2016 Halilović siirtyi lainalle Primera Divisiónin Sporting Gijóniin.

Nuorten maajoukkue

Halilović edusti Kroatiaa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa 2013 Arabiemiraateissa. Lohko C:ssä pelannut Kroatia karsiutui jo alkulohkossa. Halilović teki turnauksessa yhden maalin.

A-maajoukkue

Halilović debytoi Kroatian jalkapallomaajoukkueessa 10. kesäkuuta 2013 Portugalia vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa yhdeksän ottelua tekemättä yhtään maalia.