google/wiki40b huggingface dataset:
Literaturnaja gazeta

Literaturnaja gazeta (ven. Литерату́рная газе́та, ”Kirjallisuuslehti”) on Moskovassa Venäjällä ilmestyvä kaunokirjallinen ja yhteiskuntapoliittinen sanomalehti.
Lehti on perustettu huhtikuussa 1929. Aluksi se toimi eri kirjallisuusryhmien yhteisenä äänenkannattajana, mutta vuonna 1930 määräävän aseman sai Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistys RAPP. Vuodesta 1934 lehti oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen äänenkannattaja. Vuosina 1942–1944 sen tilalla ilmestyi kirjailijaliiton sekä Neuvostoliiton kansankomisaarien neuvoston taide- ja elokuvakomiteoiden yhteinen lehti Literatura i iskusstvo (”Kirjallisuus ja taide”). Päätoimittajina työskentelivät Aleksandr Fadejev, Aleksei Surkov (1944–1946), Vladimir Jermilov (1946–1950), Konstantin Simonov (1950–1953), Boris Rjurikov (1953–1955), Vsevolod Kotšetov (1955–1959), Sergei Smirnov (1959–1960), Valeri Kosolapov (1960–1962) ja Aleksandr Tšakovski (1962–1989). 1960–1980-luvuilla Literaturnaja gazeta oli erityisesti sivistyneistön suosima lehti, jossa julkaistiin myös neuvostoyhteiskuntaa kriittisesti käsitteleviä kirjoituksia. Vuonna 1973 sen painosmäärä oli 1,5 miljoonaa, 1980-luvun alussa 3 miljoonaa ja vuosikymmenen lopussa jo yli 6 miljoonaa.
Nykyään Literaturnaja gazeta ilmestyy kerran viikossa A2-kokoisena ja 16-sivuisena. Lehden painosmäärä on 136 000 kappaletta. Päätoimittajana työskentelee vuodesta 2001 lähtien Juri Poljakov. Lehti tunnetaan konservatiivisten ja kansallismielisten ainesten äänitorvena.
Venäjällä on ilmestynyt myös kaksi muuta Literaturnaja gazeta -nimistä lehteä. Pietarissa vuosina 1830–1831 julkaistun kirjallisuuslehden toimittamiseen osallistuivat Aleksandr Puškin ja Pjotr Vjazemski. Toinen samanniminen lehti ilmestyi Pietarissa vuosina 1840–1849.
Mantelitumake

Mantelitumakkeet (corpus amygdaloideum) ovat kaksi mantelinmuotoista ryhmää neuroneita, jotka sijaitsevat aivojen ohimolohkossa. Ne ovat osa limbistä järjestelmää ja niiden pääasiallisiksi toiminnoiksi on tutkimuksissa havaittu tunnereaktioiden (pelko, ahdistus, aggressio ...) muistaminen ja prosessointi. Mantelitumakkeiden on sanottu olevan ns. aivojen tunnetietokone. Ihmiset, joilla on suuri mantelitumake, osaavat tehdä muita osuvampia päätelmiä muiden ihmisten luotettavuudesta heidän ilmeidensä perusteella ja he solmivat lisäksi muita enemmän sosiaalisia suhteita. Erään tutkimuksen mukaan epäitsekkäillä ihmisillä on tavallista suurempi mantelitumake ja toisen tutkimuksen mukaan mantelitumakkeen tavallista suurempi koko viittaisi ihmisen luovuuteen.
Seppele

Seppele on rengasmainen koriste-esine, jossa voi olla koristeena esimerkiksi kukkia, lehtiä ja oksia.
From the Vaults (Tom Jonesin albumi)

From The Vaults on Tom Jonesin albumi joka sisältää ennenjulkaisemattomia kappaleita 1980-luvun alkupuolelta. Albumi julkaistiin 28. huhtikuuta 1998.
Kastanjaposkikerttuli

Levinneisyys

Kastanjaposkikerttulia tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Sen populaatio on hyvin suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kiersten Warren

Kiersten Warren (s. 4. marraskuuta 1965 Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa 13 ja risat, Sietämätöntä julmuutta, Jumalaiset JaJasiskot ja Independence day – Maailmojen sota. Näyttelijä Misti Traya on Warrenin tytär.
Ruoholahden Sanomat

Ruoholahden Sanomat on Helsingin Länsisataman Jätkäsaaressa ja  Ruoholahdessa ilmestyvä paikallislehti, joka jaetaan ilmaiseksi kerran kuukaudessa kotitalouksiin Jätkäsaaressa, Ruoholahdessa,  Lauttasaaressa, osassa Etu-Töölöä, kantakaupunginniemen länsiosissa sekä Lehti- ja Kuusisaaressa. Lehden painosmäärä on 21 000 kappaletta. 
Ruoholahden Sanomat on uskonnollisesti ja poliittisesti riippumaton lehti. Lehti noudattaa Julkisen sanan neuvoston linjauksia julkaisupolitiikassaan. 
Lehden päätoimittaja on Rauno Hietanen. Ruoholahden Sanomia julkaisee riippumaton helsinkiläinen kustannusyhtiö Sanatakomo Oy.
Vuorihallitus

Vuorihallitus oli vuosina 1858–1884 toiminut suomalainen valtion keskusvirasto, joka vastasi kaivosteollisuudesta.

Historia

Ruotsin vallan aikana vuorilaitoksen hoito oli kuulunut vuorikollegiolle. Sen tehtävät siirtyivät autonomisessa Suomessa hallituskonseljin eli myöhemmän senaatin valtiovaraintoimituskunnalle, jonka alaisuuteen perustettiin vuorimestarin virka jo vuonna 1809. Vuorilaitoksen menosäännöllä 3.10.1821 perustettiin vuori-intendentin konttori, jota johti yli-intendentti. Varsinainen vuorihallitus perustettiin uudella ohjesäännöllä 10.2.1858. Kaksi vuotta aiemmin oli lakkautettu vanhat vuorioikeudet ja vuorikäräjät, kun niiden tehtävät siirrettiin kihlakunnanoikeuksille. Vuorihallituksen johtaja eli vuori-intendentti oli myös manufaktuurijohtokunnan jäsen.
Vuoden 1885 alusta vuorihallituksen ja manufaktuurijohtokunnan tehtävät siirtyivät uudelle teollisuushallitukselle.
Varkaantaipaleen kanava

Varkaantaipaleen kanava on avokanava, joka sijaitsee Etelä-Savossa Ristiinassa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä. Pääosin kallioon louhittu 416 metriä pitkä kanava rakennettiin vuosina 1874-1877 Saimaan ja Mikkelin välisen väylän parannustöiden yhteydessä, ja se otettiin käyttöön syksyllä 1877. Kanavan leveys pohjasta on 8,9 metriä ja syvyys 1,9 metriä. Kanavan alikulkukorkeus on 8 metriä, joten sitä voivat käyttää vain moottoriveneet. Kanavan yli kulkee maantiesilta.
Väylä valmistui lopullisesti 1919, niin että laivaväylä Mikkelistä alkaen oli koko matkaltaan seitsemän jalan syvyinen.
Eivind Bolle

Eivind Bolle (13. lokakuuta 1923 Hol, Nordland – 10. kesäkuuta 2012) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1973–1985 oltuaan sitä ennen varasijalla vuodesta 1969. Hänet valittiin Nordlandin vaalipiiristä. Bolle toimi lisäksi maansa kalastusministerinä kolmessa perättäisessä hallituksessa vuosina 1973–1981. Hän työskenteli itse kalastajana vuosina 1938–1974.
Piitahna

Piitahna tai lämpötahna on elektroniikassa ja tietotekniikassa käytettävä termistä kontaktia parantava aine.
Yleisimmin käytetty aine on silikonipolymeeriä.
Piitahnaa käytetään esimerkiksi tietokoneen mikroprosessorin ja sen jäähdytysrivan välissä tasoittamaan metallista valmistetun rivan epätasaisuudet, toisin sanoen parantamaan mikroprosessorin ja jäähdytysrivan välistä lämmönjohtokykyä. Myös muiden runsaasti lämpöä tuottavien puolijohdekomponenttien kuten tehotransistorien ja jänniteregulaattorien kanssa käytetään piitahnaa. Piitahnasta on kehitetty myös vaativampaan käyttöön soveltuvia aineita, joissa pii on korvattu metallilla, kuten hopealla, tai keraamisilla yhdisteillä.
Mattensprunganlage

W90-Schanze

W90-Schanze (K90 HS98) rakennettiin vuonna 1995 lähinnä vuoden 1999 hiihdon MM-kilpailuja varten. Ainoa miesten maailmancupin kilpailu siinä järjestettiin 11. tammikuuta 1998. Vuoden 1999 normaalimäen maailmanmestaruuden voitti Kazuyoshi Funaki, japanilaisten ottaessa kolmoisvoiton. W90-Schanzessa on järjestetty enimmäkseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja.
Gallo

Historia

Gallo kuuluu oïl-kieliin, jotka ilmestyivät Ranskaan 500-luvulla. Gallo erkani muista kielistä lähinnä säilyttämällä muita oïl-kieliä vanhempia piirteitä. Galloa puhuttiin alkujaan Marche de Neustriessa, joka vastaa Bretagnen ja Normandian rajamaita, ja Le Mansissa Mainessa, josta se levisi Bretagnen länsiosiin. Gallo kärsi aikaisista yhteyksistään ranskan kieleen, mutta se säilyi kuitenkin pitkään elinvoimaisena kielenä. Ranskan vallankumouksen jälkeen sen asema alkoi heiketä hallinnon ajaessa ranskaa koko kansan kieleksi pienten alueellisten kielten kustannuksella.

Asema

Rennesin kaupungin yhdellä metroasemalla kyltit ovat sekä ranskaksi että galloksi, mutta muuten kieli ei juuri näy samalla tavalla kuin bretoni. Nykyisin galloa opetetaan seitsemässä korkeakoulussa ja seitsemässä valtion lukiossa. Yksityiset koulut eivät tarjoa gallon kielen opetusta. Vuodesta 1982 gallon on voinut suorittaa toisena kielenä yliopistoissa. Gallon on valtio tunnustanut alueelliseksi vähemmistökieleksi vuodesta 2008. Useat ranskalaiset pitävät gallon kieltä kuitenkin vain surkeasti puhuttuna ranskana. Itä-Bretagnen Pays Gallon alueella yhtyeet, kuten Tri Yann, ovat alkaneet laulaa galloksi (tosin Bretagnessa kiinnostuksen herättäminen ja kielien elvytys arkikielinä keskitetään bretonin kieleen).
Uusi Huomen

Uusi Huomen oli vuosina 1938–1944 toimut Isänmaallisen kansaliikkeen naisjärjestö, joka julkaisi samannimistä naisille suunnattua poliittista aikakauslehteä. Järjestön puheenjohtajana ja lehden päätoimittajana toimi IKL:n näkyvin naispoliitikko ja puolueen ainut naiskansanedustaja Hilja Riipinen. Monet järjestössä toimineet ja lehteen artikkeleita laatineet henkilöt olivat IKL:n miesjäsenten sukulaisia. Useat Uudessa Huomenessa toimineet naiset olivat aktiivisesti mukana myös Naisten Akateemisen Karjala-seuran ja Lotta Svärdin toiminnassa. IKL:n historiaa tutkinut tohtori Mikko Uola on todennut Uusi Huomen -järjestön toiminnan keskittyneen lähinnä lehden julkaisuun.
Uusi Huomen -lehti oli järjestön jäsenten laatima ja siinä käsiteltiin yhteiskunnallisia asioita erityisesti naisten kannalta. Lehdessä palstatilaa saivat erityisesti maanpuolustukseen liittyneet kysymykset, naisten osallistuminen politiikkaan, äiteys sekä IKL:n yleinen poliittinen asia, kuten kommunismin vastustaminen ja sisällissodan saavutusten muistelu. Uusi Huomen -lehti kohtasi loppunsa vuonna 1944 muiden isänmaalliseen kansaliikkeen yhteydessä olleiden lehtien kanssa Neuvostoliiton painostuksen seurauksena.
Kotoa ja kaukaa

Kotoa ja kaukaa – kansan kirjallinen kuvalehti oli vuosina 1925–1926 ilmestynyt aikakauslehti. Se ilmestyi kerran viikossa sosiaalidemokraattisen Kustannus Oy Kansanvallan julkaisemana. Se painettiin Työväen kirjapaino Oy:ssä Helsingissä. Lehden näytenumero ilmestyi joulukuussa 1924 ja seuraavina kahtena vuonna julkaistiin viikoittain 20–30-sivuinen kuvalehti.  Sivuja oli ensimmäisenä vuonna 1 136 ja toisena vuonna 1 050. Lehden päätoimittajana toimi aluksi kansanedustaja Pekka Lönngren ja vuoden 1926 alusta kansanedustaja Heikki Välisalmi.
Leonardo (jalkapalloilija, 1969)

Ura pelaajana

Leonardo aloitti uransa vuonna 1987 Clube de Regatas do Flamengossa 17-vuotiaana. Vuonna 1990 hän voitti Brasilian mestaruuden ja siirtyi sen jälkeen São Paulo Futebol Clubeen. São Paulo FC:ssä tuli myös Brasilian-mestaruus vuonna 1991 ja Leonardo siirtyi Espanjan Primera Divisióniin Valencian joukkueeseen. Kahden kauden jälkeen Leonardo palasi jälleen São Paulo FC:hen lyhyeksi ajaksi. Vuosina 1994–1996 Leonardo pelasi Japanissa Kashima Antlersin joukkueessa ja siirtyi sitten Eurooppaan Paris Saint-Germain FC:n joukkueeseen kaudeksi 1996–1997. PSG:stä Leonardo siirtyi AC Milaniin ja viihtyi siellä neljä kautta. AC Milanissa hän voitti Scudetton vuonna 1999. AC Milanin jälkeen Leonardo kiersi vielä pelaamassa entisissä seuroissaan, São Paulo FC, Flamengo ja vielä takaisin AC Milaniin, mutta loukkaantumisten vuoksi hänelle kertyi yhteensä kahden vuoden ajalta vain 21 ottelua ja hän lopetti uransa vuonna 2003.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Leonardo pelasi 60 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän osallistui vuoden 1994 ja vuoden 1998 MM-kisoihin voittaen maailmanmestaruuden ensimmäisissä ja hopeaa jälkimmäisissä kisoissa. Etelä-Amerikan mestaruuden Leonardo voitti vuonna 1997. Vuoden 1994 MM-kisojen toisen kierroksen ottelun aikana Leonardo löi kyynärpäällä yhdysvaltalaista Tab Ramosia päähän ja oli pelikiellossa turnauksen loppuun asti. Neljän ottelun pelikielto oli silloin MM-kisojen historian toiseksi pisin. Leonardo pyysi myöhemmin anteeksi ja sanoi, että lyönti ei ollut tahallinen.
Leonardo toimi kommentaattorina BBC:lle vuoden 2006 MM-kisojen aikana. Myöhemmin samana vuonna hän vieraili BBC:n Match of the Day 2 -ohjelmassa.

Ura valmentajana

Kesäkuussa 2009 hänestä tuli italialaisseura AC Milanin päävalmentaja.  Leonardon debyyttikausi Milanissa ei ollut suurmenestys, sillä seura putosi jo varhain Serie A:n mestaruuskamppailussa, eikä menestystä tullut Mestarien liigassakaan. Kauden jälkeen Milan ja Leonardo purkivat odotetusti sopimuksensa. 
Heinäkuussa 2010 Leonardo kertoi olevansa kiinnostunut Brasilian maajoukkueen päävalmentajan tehtävistä. 
24. joulukuuta 2010 hän siirtyi toisen milanolaisseura Internazionalen päävalmentajaksi, korvaten tehtävässä potkut saaneen Rafael Benítezin. Leonardon johdolla Inter sijoittui lopulta Serie A:ssa hopealle. Valmennusuransa ensimmäisen pokaalin hän saavutti, kun Inter voitti US Città di Palermon Italian cupin loppuottelussa. Kauden jälkeen Leonardo jätti yllättäen Interin ja siirtyi Paris Saint-Germainin urheilutoimenjohtajaksi.  Leonardo jätti tehtävänsä PSG:n urheilutoimenjohtajana elokuussa 2013 saatuaan kauden mittaisen toimitsijakiellon tönäistyään erotuomaria.
Syyskuussa 2017 Leonardo palasi valmennustehtäviin turkkilaisen Antalyasporin päävalmentajana. Leonardo jätti tehtävänsä kuitenkin jo joulukuussa 2017.
Elokuussa 2018 Leonardo palasi AC Milaniin, kun hänestä tuli seuran urheilutoimenjohtaja. Brasilialainen toimi tehtävässä kauden 2018/19, kunnes jätti seuran.
Kesäkuussa 2019 Leonardo palasi Paris Saint-Germainin urheilutoimenjohtajaksi.
Havukantojäärä

Levinneisyys

Laji on yleinen koko Suomessa.

Elintavat

Kuoriaista tavataan yleensä havupuilta. Lajin toukat elävät kaarnan alla. Havukantojäärän toukat voi sekoittaa vahingollisten tukkijäärien (Monochamus) toukkiin.
EMLYON Business School

EMLYON Business School on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Pariisissa, Lyonissa, Saint-Étiennessa, Casablancassa, ja Shanghaissa. EM Lyon perustettiin Ranskassa vuonna 1872 ja on yksi vanhimmista kauppakorkeakouluissa maailmassa.
Vuonna 2014 EM Lyon oli neljästoista Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla. Korkeakoulun Master in Management tutkinto rankattiin 30 Financial Timesin maailmanlaajuisessa vertailussa vuonna 2015. EM Lyon Executive MBA ohjelma löytyy globaalin vertailun sijalta 68.
EM Lyon on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB). Koulun merkittäviin alumneihin lukeutuvat muun muassa Jean-Pascal Tricoire (CEO Schneider Electric), Stéphane Bern (Ranskalainen journalisti), ja Gwendal Peizerat (ranskalainen taitoluistelija).
Häpyrako

Häpyrako, rima pudendi, on isojen häpyhuulien väliin jäävä rako ja osa naisen sukupuolielimiä. Häpyrako on erogeeninen alue, ja siitä on yhteys virtsaputkeen ja emättimeen.
Pallo (geometria)

Topologia

Suljettu pallo (x-keskinen ja r-säteinen) on joukko
, 
 ja .
Avoin pallo (x-keskinen ja r-säteinen) on joukko
, 
 ja .
Ip Man (elokuva)

Tuotanto

Elokuva sai alkunsa vuonna 1998, kun Jefrey Lau ja Corey Yuen keskustelivat ideasta tehdä elokuva Bruce Leen opettajasta. Suunnitellun elokuvan tuottamisesta vastannut studio kuitenkin lopetti toimintansa eivätkä suunnitelmat edenneet pidemmälle. Tuottaja Raymond Wong päätti toteuttaa oman version elokuvasta ja lähetti ryhmän Foshaniin tutkimaan Ipin elämän vaiheita. Elokuva kuvattiin Shanghaissa ja se sai ensi-iltansa Pekingissä 10. joulukuuta 2008. Elokuva tuotti yli 21 miljoonaa dollaria huolimatta siitä, ettei se päässyt levitykseen Pohjois-Amerikassa eikä suuressa osassa Eurooppaa.
Philippe Mora

Philippe Mora (s. 1949 Ranska) on Yhdysvalloissa uran luonut b-elokuvien ohjaaja. Mora aloitti uransa ohjaamalla lyhytelokuvia Euroopassa, joista Golden Globe -ehdokkaaksi päässyt dokumentti Vippaa mulle viitonen (1975) on kaikkein tunnetuin. Ensimmäisen näytelmäelokuvansa Mora ohjasi vuonna 1976 Australiassa. Hullu koira -westernin pääosassa näytteli Easy Rider -tähti Dennis Hopper, joka sai roolistaan Australian filmi-instituutin ehdokkuuden parhaasta miespääosasta. Mora sai ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Vuonna 1982 Mora ohjasi ensimmäisen Hollywood-elokuvansa, jonka levittäjäksi ryhtyi Metro-Goldwyn-Mayer. Elokuva keräsi peräti 8 miljoonan dollarin lipputulot, minkä ansiosta Morasta tuli uusi merkittävä nimi b-elokuvien maailmassa. Seuraavassa elokuvassaan The Return of Captain Invicible (1983) hän pääsi ohjaamaan Christopher Leetä, joka oli tähtenä myöhemminkin Moran elokuvissa. Filmi tuotettiin Australiassa.
Howling-kauhuelokuvan ensimmäiset kaksi jatko-osaa ovat Moran ohjaamia. Howling II: Stirba – Werewolf Bithch (1985) löytyy The Internet Movie Databasen 100 huonoimman elokuvan listalta, kuten myös sarjan kolmas osa. Howling II -elokuvan ohella Communion (1989) on hänen suosituimpia ohjaustöitään. Christopher Walkenin näyttelijäntyö scifielokuvassa sai reilusti paremmat arvostelut kuin Moran ohjaus.
Vähä Myllyjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy.
Meksikon Grand Prix 1970

Meksikon Grand Prix 1970 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajetiin 25. lokakuuta 1970 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Jacky Ickx, jolle voitto oli kauden kolmas. Seuraava Meksikon Grand Prix ajettiin vasta kaudella 1986.
Rantapallo.fi

Kohdeoppaat, artikkelit ja matkailualan uutiset

Rantapallon matka-artikkelit ja kohdeoppaat antavat tietoa eri matkakohteista ja vinkkejä matkan suunnitteluun. Sivustolla julkaistaan myös matkailuaiheisia artikkeleja sekä kokemuksia matkakohteista eri puolilta maailmaa.

Hakupalvelut

Rantapallo.fi-sivuston äkkilähtöhaun avulla voi vertailla hintoja ja etsiä matkatoimistojen matkatarjouksia. Äkkilähtöjen lisäksi Rantapallossa voi vertailla myös esimerkiksi vuokra-autoja sekä lento ja hotelli -paketteja. Rantapallo ei ole matkatoimisto, vaan varausvaiheessa käyttäjä siirtyy hintavertailusta matkatoimiston tai lentoyhtiön sivuille.

Matkablogit

Kuka vain voi perustaa matkailuaiheisen blogin Rantapalloon. Yhteensä Rantapallo.fi:ssä on yli sata aktiivista matkablogia.
Kausikaktukset

Tuntomerkit

Kausikaktukset ovat päällyskasveja, jotka kasvavat puiden oksilla (epifyytit) tai kivillä ja kallioilla (litofyytit). Kasvutavaltaan ne ovat pensasmaisia, hyvin haarovia, aluksi pystyjä, myöhemmin lamoavia ja usein riippuvia. Varsien nivelet ovat enintään viiden senttimetrin pituisia, lieriömäisiä, siivellisiä, kulmikkaita tai litteitä sekä kasvavat yksittäin tai ryhminä edellisen nivelen päässä olevasta areolista. Areolit ovat enimmäkseen pieniä ja niissä on pehmeän harjasmaisia piikkejä tai ne puuttuvat. Kukat kehittyvät varren kärkeen, kukkivat päivällä ja ovat säteittäisiä, kellomaisia ja väriltään keltaisia, vaaleanpunaisia tai punaisia. Pohjusmalja on lyhyt. Hedelmä on pieni, pyöreä ja paljas, siemenet ruskeita tai mustia.

Levinneisyys

Kausikaktukset ovat kotoisin Brasilian kaakkoisosista.
Lauri Kutilainen

Lauri Laurinpoika Kutilainen (21. toukokuuta 1895 Kaukola – 3. huhtikuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työmies Lauri Kutilainen ja Anna livonen. Tämä kansakoulun ja sen jatkokurssin käynyt Kaukolalainen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 17. joulukuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan.
Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, jossa hän kaatui hyökätessään sairaalan luona olevilta hiekkakuopilta kohti Tampereen rautatieasemaa. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Kaukolassa. Hänet on haudattu Kaukolan sankarihautaan.
Katriina Tavi

Katriina Tavi (s. 1993, Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli pääosaa eli Heinähattua Kaisa Rastimon vuonna 2002 ohjaamassa elokuvassa Heinähattu ja Vilttitossu. Tavi oli 8-vuotias näytellessään elokuvassa.
Tavi valittiin Heinähatun rooliin neljä kuukautta kestäneiden koekuvausten jälkeen viidensadan tytön joukosta. Ohjaaja Kaisa Rastimon mukaan Tavin vahvuus oli siinä millä intensiteetillä hän oli läsnä kohtauksissa.
MTV3:n elokuvakriitikko Minna Karilan mukaan Tavi on sielukas ja läsnä oleva lapsinäyttelijä, joka tekee roolihahmostaan henkevän, hauskan ja suruineen sydäntäsärkevän. Kalevan kriitikko Anssi Juntto piti Tavia aivan mainiona ja Helsingin Sanomien Helena Ylänen näki Tavin ja Vilttitossun esittäjä Tilda Kiianlehdon suorastaan syntyneen filmitähdiksi.
Vuonna 2005 katsojaennätykset Suomessa rikkonut elokuva markkinoitiin Japaniin ja Tavi vieraili Tokiossa kertomassa lehdistölle elokuvasta ja kokemuksistaan sen teossa.
Tavi näytteli Kotikadussa Linda Maasalmea.
Tulitikkuja lainaamassa

Juoni

Antti Ihalainen lähtee naapuriin runsaan kahdeksan kilometrin päähän lainaamaan tulitikkuja. 
Sattumoisin vastaan tulee Jussi Vatanen uudella hevosellaan. Hän pyytää Antin kyytiin, sillä hänellä on asiaa tälle: hän oli tulossa pyytämään Anttia puhemiehekseen oltuaan jo vuoden päivät leskenä. Antti suostuu Jussin pyyntöön ilomielin ja lähtee siltä seisomalta hankkimaan ystävälleen vaimoa. 
Toivottu tyttö suostuu kosintaan ja niin ryhdytään hommaamaan kihloja. Antti, jolta tulitikkujen lainaaminen on jo autuaasti unohtunut, lähtee mukaan. Matkalla miehet juhlistavat onnistunutta kosiomatkaa innostumalla juomaan, vaikka ovat olleet jo vuosia juomatta. 
Tuloksena on väärinkäsitysten suma: he huutavat juovuspäissään erinäisille kylänmiehille olevansa matkalla Amerikkaan. Tästä kuultuaan jo nuorena Ihalaisen vaimoon Anna-Liisaan ihastunut räätäli Kenonen päättää kosia hylätyksi luulemaansa Anna-Liisaa. Samaan aikaan Vatanen ja Ihalainen ovat humalapäissään joutuneet putkaan. 
Heidän siellä ollessaan sana Ihalaisen Amerikkaan lähdöstä tavoittaa jo Anna-Liisankin, joka luonnollisesti kauhistuu. 
Ihalaisen ja Vatasen pääsevät putkasta ja he törmäävät karkuun päässeeseen porsaaseen, jonka sieppaavat itselleen. Miesten onni kääntyy lopullisesti, kun vanha tuttu ja myös leskeksi joutunut Kaisa Karhutar sattuu miesten kohdalle.
Antin myötävaikutuksella Jussi alkaa järjestää uusia naimakauppoja nuoruudenrakastettunsa kanssa. 
Ne kuitenkin keskeytyvät, kun miehet muistavat unohtaneensa Vatasen hevosen kadulle. Sitä etsiessään he löytävät itsensä nopeasti jälleen putkasta, koska ottavat luvatta käyttöönsä toisen hevosen kärryineen. Kaverukset pääsevät kuitenkin lopulta taas kotikonnuille, jossa Ihalaisella luonnollisesti on enemmän selvitettävää kuin uuden vaimonsa kanssa matkaavalla Vatasella.
Proteus-oireyhtymä

Proteus-oireyhtymä eli Wiedemannin oireyhtymä on erittäin harvinainen tauti, jonka tunnusomaisia piirteitä ovat kasvaimen tapaiset muodostumat, kudoksen mosaiikkimaiset ylikasvualueet muun muassa päässä, luissa ja ihossa. Taudissa ovat yleisiä myös rasvapaukamat, paksut luomet ja verisuonikasvaimet. Taudin syitä ei edelleenkään tiedetä, eikä siihen ole olemassa hoitoa. Taudin oireiston kuvasi kokonaisuudessaan ensimmäisenä Hans-Rudolf Wiedemann ja hänen tutkijakollegansa vuonna 1983. Taudin esiintymistiheyden arvioidaan olevan elävänä syntyvillä lapsilla 1/100 000.
Tiedemiehet ovat tutkineet proteus-oireyhtymästä kärsivien geenimuutoksia, tutkijat ovat selvittäneet geenimutaation osuutta taudin syntyyn. Yhdysvaltalaisen National Genome Research -instituutin tutkijat löysivät sairastuneissa kudoksissa mutaation geenissä AKT1.
Pilkkanimen elefanttimies saanut Joseph Merrick on kuuluisin Proteus-oireyhtymästä kärsinyt ihminen. Proteus-oireyhtymä on saanut nimensä Kreikan mytologiassa esiintyvältä, muotoaan muuttavalta, Proteus-hahmolta.