google/wiki40b huggingface dataset:
Munuaisallas

Munuaisallas (lat. pelvis renalis) on munuaisen munuaispoukamassa sijaitseva osa, josta alkavat virtsanjohtimet. Munuaisaltaan tehtävänä on kerätä nefronien tuottama virtsa ja kuljettaa se edelleen virtsanjohtimiin. Naudalta munuaisallas puuttuu ja naudalla virtsa kulkee munuaisnystyistä munuaispikareihin, jotka laskevat virtsanjohtimiin. Hevosella munuaisaltaassa on limaa tuottavia soluja, joiden erite aiheuttaa sen, että hevosella on normaalistikin virtsassa proteiinia, kun taas muilla lajeilla proteiinin esiintyminen virtsassa on yleensä merkki sairaudesta.

Sairaudet

Munuaisaltaan tulehdusta kutsutaan pyelonefriitiksi, joka yleensä johtuu levinneestä virtsatietulehduksesta.
Munuaisaltaasta voi saada alkunsa myös syöpä (munuaisaltaan syöpä), joka tavallisimmin oireilee virtsanjohtimen syövän tavoin hematuriana ja kipuna selässä tai kyljessä.
Munuaisaltaan laajenemista kutsutaan vesimunuaiseksi eli hydronefroosiksi.
Nelivektori

Nelivektoreita fysiikan eri aloilla

Kuten jäljempänä mainitut esimerkit osoittavat, monet sellaiset suureet, joita ei-relativistisessa fysiikassa pidetään skalaareina, osoittautuvat suhteellisuusteoriassa jonkin nelivektorisuureen ajanluontoiseksi komponentiksi. Saman nelivektorin paikanluontoiset komponentit vastaavat ei-relativistisessa fysiikassa jotakin vektorisuuretta.

Sähkömagnetismi

Seuraavassa on joitakin esimerkkejä sähkömagnetismiin liittyvistä neli­vektoreista.
Maija-Riitta Tuomaala

Maija-Riitta Tuomaala (s. 1934) oli vuoden 1953 Miss Suomi. Valintansa aikaan hän oli 19-vuotias lahtelainen kampaaja. Tuomaala ei menestynyt Miss Maailma ja Miss Eurooppa -kisoissa, mutta mannekiinin töitä riitti missivuonna.
Tuomaala meni pian missivuoden jälkeen naimisiin Mauri Salon kanssa ja sai kaksi lasta. Tytär Päivi Salo osallistui Miss Suomi -kisoihin 1977, mutta ei sijoittunut kärkipäähän. Nykyisin Tuomaala asuu Porvoossa.
Eino Tepponen

Eino Tepponen (1932 Rautu – 1990-luvulla) oli suomalainen kuvittaja ja pilapiirtäjä.
Eino Tepposen perhe lähti sodan jaloista Karjalankannakselta evakkoon ja päätyi Helsinkiin. Tepponen kävi kansa- ja oppikoulun Kalliossa. Hän sai paikan lennättimen sähkösanomalähettinä ja toimi sitten Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton juoksupoikana. Seuraava työpaikka, Suomi-Filmin tekstaamo, antoi tulevalle uralle suunnan, vaikka Tepponen saikin sieltä potkut. Uusi työ löytyi Pauligin somistamosta.
Armeijasta kotiuduttuaan Tepponen pääsi harjoittelijaksi isoon mainostoimistoon ja työn ohella kävi Ateneumin iltakurssia yleisellä linjalla. Kun Mainosgraafikot ry perusti oman koulunsa, työnantaja lähetti Tepposen opiskelemaan lisää. Hän valmistui kurssinsa parhaana ja lähti seuraavaksi Kanadan Torontoon työskentelemään kahdessakin eri mainostoimistossa. Hän pyrki työhön mainosmaailman keskukseen New Yorkiin, mutta J. Walter Thompson -toimisto ei ollut Tepposesta kiinnostunut. Hän palasi Suomeen samaan mainostoimistoon, jossa sitten viihtyikin kaikkiaan 26 vuotta.
1970-luvun puolenvälin paikkeilla Tepponen jäi mainostyöstä palkattomalle varhaiseläkkeelle ja keskittyi tekemään kirjankansia. Hänen toiminnantäyteinen, realistinen kuvitustyylinsä tuli tunnetuksi etenkin jännitysromaanien kansista muun muassa Alistair MacLeanin teoksiin. Realismin ohella Eino Tepponen hallitsi myös karikatyyrin ja sai vuonna 1979 pilapiirtäjän paikan Apu-lehdestä.
Sid L’Mokhtar

Maantiede

Sid L’Mokhtar sijaitsee Chichaouan provinssissa Marrakech-Tensift-El Haouzin hallintoalueella. Pinta-alaa maalaiskunnalla on 300 neliökilometriä. Idässä maalaiskunta rajautuu Ahdilin maalaiskuntaan ja etelässä Ouled Moumnan maalaiskuntaan. Lännessä ja pohjoisessa Sid L’Mokhtar rajautuu Essaouiran provinssiin kuuluviin Oulad M’Rabetin, M’Ramerin, Mzilaten ja Sidi M’Hamed Ou Marzouqin maalaiskuntiin. Sid L’Mokhtarin keskusta, jota kutsutaan nimellä Sid L Mokhtar, on muodostunut souk-torialueen ympärille useista kaupunginosista, joita kutsutaan ranskaksi nimellä douars anciens. Keskustaa puolestaan ympäröivät lukuisat ”maalaiskaupunginosat” (ransk. douars ruraux), joille luonteenomaista on maatalous. Chichaouasta Essaouiraan kulkeva route régionale 207 -tie kulkee Sid L’Mokhtarin läpi itä–länsisuunnassa. Muuten maalaiskunnan tieverkko on huonosti kehittynyt.
Sid L’Mokhtarin maalaiskunnan ympäristöongelmia ovat esimerkiksi riittämätön jätehuolto ja puutteelliset saniteettitilat. Maalaiskunnan tuottamat kiinteät jätteet kuljetetaan neljän kilometrin päähän länteen Essaouiraan johtavan route régionale 207 -tien varteen. Tämä hankaloittaa Sid L’Mokhtarin keskustan kehittämistä, tuo hajuhaittoja ja uhkaa esimerkiksi pohjavettä.

Väestö ja elinkeinot

Sid L’Mokhtarin asukkaat kuuluvat muun muassa saharalaista alkuperää olevaan Oulad Bou Sbaa -heimoon, ja he ovat asuttaneet seutua 1000-luvulta lähtien. Muita alueen heimoja ovat Hmar, Chaidma ja Mtougua. Maalaiskunta on saanut nimensä šeikki Sidi Mokhtarin mukaan. Asukkaita Sid L’Mokhtarissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 19 188, joista viisi oli ulkomaalaista. Kotitalouksia oli 3 669. Maalaiskunnan keskuksessa Sid L Mokhtarissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 11 138 asukasta ja ympäröivällä maaseudulla puolestaan 8 050. Vuonna 1994 asukkaita oli 16 963 ja kotitalouksia 3 069. Keskuksessa asui tuolloin 9 846 asukasta.
Sid L’Mokhtarin asukkaiden pääelinkeinot ovat lampaiden ja nautojen kasvatus sekä maanviljely. Maalaiskunnan ongelmia ovat kuitenkin maatalouttakin vaikeuttavat kuivuuskaudet sekä työttömyys. Myös lukutaidottomuusaste on korkea, ja etenkin tytöt putoavat koulutuksesta. Syynä tähän on esimerkiksi se, että koulut sijaitsevat kaukana. Sid L'Mokhtarissa on yksi sairaala.
Galactuksen apulaiset

Galactuksen apulaiseksi kutsutaan Marvel-kustantamon sarjakuvauniversumissa seikkailevia olentoja, joille maailmojen syöjä Galactus on antanut minimaalisen osan omaa kosmista energiaansa. Apulaisten tehtävänä on ollut etsiä syötäviä planeettoja Galactukselle. Kautta aikojen Galactuksella on ollut kerrallaan vain yksi apuri ja kuuluisin näistä on eittämättä Hopeasurffari.
Apulaisen tehtävä on etsiä sopiva planeetta Galactuksen nälän tyydyttämiseksi, varoittaa sen mahdollisia asukkaita ja antaa näille hetki aikaa evakuoitua sekä auttaa isäntäänsä pystyttämään laitteet, joita Galactus tarvitsee planeetan energian keräämiseksi.

Apulaisen synty

Apurien syntyhistoriat ovat erilaisia. Nova esimerkiksi suostui apulaiseksi pelastaakseen maapallon Galactuksen nälältä. Morg ja Terrax taas olivat voiman- ja vallanhaluisia despootteja sekä murhamiehiä, jotka janosivat kosmisen voiman mukanaan tuomaa valtaa.

Apulaisten voimat ja varusteet

Jokainen apulainen saa hitusen Galactuksen mittaamatonta kosmista voimaa. Näin apulaisista tulee yli-inhimillisen voimakkaita, miltei haavoittumattomia kaikenlaisille iskuille, he saavat kyvyn manipuloida materiaa ja energiaa ja nopeuden kattaa suuriakin etäisyyksiä avaruudessa.
Koska apurit ovat välillisesti vastuussa miljardeista kuolonuhreista ja kansanmurhista, Galactus on yleensä poistanut syyllisyyden tunteet sanansaattajien emootioista. Tästä huolimatta useat Galactuksen apulaiset ovat kapinoineet herraansa vastaan.
Olli Ahonen

Seuraura

Ahonen oli Espoon Jääklubin kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Helsingin IFK:ssa, jossa Ahonen voitti B-nuorten SM-pronssia vuonna 1996. HIFK:n SM-liigajoukkueessa hän debytoi kaudella 1997–1998, jolloin Ahonen pelasi siellä 14 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua tehden kaksi osumaa. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1998–1999 Ahonen teki 48 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 1+1=2. 
Kaudeksi 2000–2001 Ahonen siirtyi JYPiin. Hän kärsi alkukauden selkävaivoista ja pelasi runkosarjan aikana vain 34 ottelua, mutta Ahonen osoittautui kuitenkin hyväksi kakkossentteriksi ja teki 12 tehopistettä. Hän onnistui samassa roolissa myös kaudella 2001–2002, joka jäi myöskin hieman rikkonaiseksi, kun Ahonen joutui vuoden 2002 alussa noin kuudeksi viikoksi sivuun leukamurtuman takia. Hänen teholukemansa +7 oli Jyri Marttisen ohella JYPin paras.
Ahonen jatkoi kaudella 2002–2003 uraansa Espoo Bluesissa, jonka kanssa hän teki 2+1-vuotisen sopimuksen huhtikuussa 2002. Toisella Blues-kaudellaan 2003–2004 Ahonen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+11=23. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Ahonen muodosti Bluesissa toimivan kakkosketjun Teemu Elomon ja Ladislav Kohnin kanssa. He lähtivät samalla koostumuksella kauteen 2004–2005, jolloin ketju ei kuitenkaan onnistunut samalla menestyksellä. Koko Blues kuitenkin pelasi heikon kauden ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle.
Kaudella 2005–2006 Ahonen putosi Bluesin sentterihierarkiassa ja teki vain seitsemän tehopistettä. Hän päätti pitää seuraavan kauden välivuotta olkapäävamman vuoksi,
Estang

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1900-luvun alussa rakennettu puinen härkätaisteluareena, joka on nykyään historiallinen monumentti.
Moez Ben Thabet

Ura

Ben Thabet pelasi pitkään Chokri El Ouaerin varamaalivahtina Espérancessa, jossa hän voitti muun muassa Tunisian liigamestaruuden. Oltuaan tyytymätön rooliinsa Ben Thabet päätti siirtyä kesäkuussa 2000 US Monastiriin, josta hän siirtyi myöhemmin CA Bizertiniin. Ben Thabet kävi tuolloin pelaamassa yhden kauden lainalla CS Hammam-Lifissa, kun joukkue hankki takaisin ykkösmaalivahdikseen Hassen Bejaouin. Bejaouin siirtyessä pois Bizertinista Ben Thabet palasi takaisin lainasopimuksensa päätyttyä ykkösmaalivahdin rooliin. Kauden päätteksi hän siirtyi kesällä 2007 EGS Gafsaan, jossa hän myös päätti uransa kauteen 2008-2009.
Pekka Paavola

Noppa-juttu

Paavola erosi Tampereen kaupunginjohtajan tehtävistä Noppa-jutun tutkimusten aikaan vuonna 1985. Oikeus katsoi Paavolan syyllistyneen muun muassa hyödyttämistarkoituksessa tehtyihin virkarikoksiin ja tuomitsi hänet 10 000 markan sakkoihin. 
Paavola siirtyi vuonna 1985 Lehtimiehet Oy:n toimitusjohtajaksi. Vuoden 1988 lopussa Lehtimiehet myytiin Yhtyneille Kuvalehdille ja Paavola siirtyi mainittuun lehtitaloon kustannusjohtajaksi. Vuodesta 1991 vuoteen 1996 Paavola työskenteli Urpo Lahtisen omaisuutta hallinnoineen Art Urpo Oy:n toimitusjohtajana, hän oli myös Urpo ja Maija Lahtisen säätiön asiamies. Vuonna 1996 Paavola jäi eläkkeelle.

Tampereen kunnallispolitiikassa

Erottuaan kaupunginjohtajan virasta Paavola oli muutaman vuoden sivussa kunnallispolitiikasta. Hän teki kuitenkin paluun vuoden 1992 vaaleissa, jolloin hänet valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon, Tampereen puolesta -nimiseltä ehdokaslistalta. SDP:stä hän oli eronnut samana vuonna. Tampereella Paavolalla on ollut tiettyä suosiota, koska häneen on yhdistetty kaupungin kasvu, hyvinvointi ja vaurastuminen, jopa tulevaisuus.
Kaupunginvaltuuston jäsen Paavola oli vuosina 1993–2002, ensin Tapun ja myöhemmin Tampereen sitoutumattomien ryhmässä. Hän toimi lisäksi Sitoutumattomien valtuustoryhmän puheenjohtajana. Vuonna 2002 Paavola erotettiin kaikista kunnallisista luottamustehtävistä törkeästä veropetoksesta tuomitun 10 kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen takia.
Vuoden 2004 vaaleissa jo 71-vuotias Paavola palasi jälleen valtuutetuksi. Vuoden 2006 ajan hän oli kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja. Hänet valittiin joulukuussa 2006 valtuuston puheenjohtajaksi vihreiden, sitoutumattomien, keskustan ja kristillisdemokraattien muodostaman ryhmä 20:n ja kokoomuksen tuella. Paavola toimi valtuuston puheenjohtajana vaalikauden, eli vuoden 2008 loppuun asti. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Paavola ei enää asettunut ehdolle.
Paavola oli entisen Hymy-lehden omistajan Urpo Lahtisen lesken Maija-Liisa Lahtisen mukana kuljettamassa 53 miljoonaa markkaa varoja Luxemburgiin. Paavola todisti myöhemmin asiasta oikeudessa ja Maija-Liisa Lahtinen sai kavallustuomionsa pitkälti tämän todistuksen vuoksi. Lahtisen aloitteesta valtakunnansyyttäjänvirasto määräsi poliisin tutkimaan, puhuiko Paavola totta oikeudessa. Joulukuussa 2009 Paavola tuomittiin neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen valehtelusta oikeudessa. Hän ei valittanut tuomiosta.

Muuta

Irwin Goodman teki vuonna 1984 Paavolasta kappaleen nimeltä ”Otetaan pienet Paavolat”, joka julkaistiin hänen Härmäläinen perusjuntti -albumillaan. Laulun sanoissa viitataan siihen tapaukseen, kun Pekka Paavola pakoili 1980-luvulla oikeutta, mikä sai aikanaan suurta julkisuutta eri medioissa.
Läpivirtauskiuas

Läpivirtauskiuas on puuta polttava jatkuvalämmitteinen saunan kiuas. Kiukaan rakenne poikkeaa perinteisestä tulipesän muotoilun ja koon sekä kivitilan läpi johdetun ilmankierron osalta. Rakenteen avulla päästään pienempiin pienhiukkaspäästöihin ja taloudellisempaan polttoon. Ilman virtaus kivitilan läpi nopeuttaa löylyhuoneen lämpenemistä ja voi parantaa ilman sekoittumista saunassa.
Kiukaan on kehittänyt lahtelainen Reijo Vierimaa, joka aloitti kiukaitten kehittelyn 1960-luvulla. Mallilla on useita patentteja.

Rakenne ja toimintaperiaate

Kiukaan tulipesä on kookas, jotta savukaasut palaisivat kiukaan sisällä eivätkä mahdollisesti leiskahtaisi palamaan vasta hormissa. Palokaasujen palaessa kiukaassa puun lämpöarvo saadaan tehokkaammin käyttöön, ja korkea palamislämpötila vähentää terveydelle vaarallisten pienhiukkasten määrää savukaasuissa.
Ilma otetaan tulipesään tulipesän molemmista päistä ja suuluukusta. Avaamalla tuhkapelti ulos aukeaa samalla tuhkapesän ensiöilman syöttökanava, joka ohjaa tulipesään ilmaa sen molemmista päistä tasaisemman palotapahtuman aikaan saamiseksi. Valmistajan mukaan esilämmennyt ilma parantaa palotapahtumaa. Suuluukun lasia ympäröivästä reunakanavasta ohjataan toisioilmaa suoraan paloprosessiin. Tämä pitää lasin nokeentumattomana, ja samalla kehyksen kautta kulkeva ilma esilämpenee parantaa paloprosessia ja jäähdyttää luukun rakenteita.
Läpivirtauskiukaan palotilan muodostavat korkea tulipesä ja sen sivuilla olevat läpivirtauskanavat. Korkea tulipesä mahdollistaa palokaasujen kertymisen tulipesään, ja vastavirtaperiaatteella toimivat savukanaviin kytketyt sivukanavat mahdollistavat palokaasujen sekoittumisen ja paloprosessin riittävän viipymän kiukaan sisällä. Kuumat palokaasut palavat kiukaan sisällä eivätkä esimerkiksi vasta hormissa, mikä rasittaa hormin rakenteita ja aiheuttaa lämmön hukkaa. Läpivirtauskiuas toteuttaa Suomen rakentamismääräyskokoelman vaatimuksen poistuvien palamiskaasujen alle 350 °C:n lämpötilasta.
Palotilan muotoilun lisäksi kiukaan erikoisuus on ilman läpivirtaus kiukaan alareunasta kuumien tulipesän ja sivukanavien seinämien välissä kivitilaan. Tällöin kiviin siirtyy johtumisen lisäksi lämpöä myös ilmavirrasta. Virtaus myös sekoittaa tavanomaista tehokkaammin löylyhuoneen ilmaa, mikä näkyy lämpötilojen tasoittumisena lattian ja katon rajan välillä. Kiuaskivet ladotaan siten, että kiukaan alta nousevalle ilmalle jää tilaa virrata kivien välistä saunatilaan.
Läpivirtauskiukaan ulkovaippaa jäähdyttävät pystysuuntaiset jäähdytyskanavat. Suomen pelastusalan keskusjärjestö SPEK onkin todennut, että kiuas parantaa paloturvallisuutta perinteiseen kiuastyyppiin verrattuna.
EDSAC

EDSAC (akronyymi sanoista Electronic Delay Storage Automatic Calculator) oli varhaisia tallennetun ohjelman tietokoneita. Se oli ensimmäinen toimiva Von Neumannin arkkitehtuurin mukainen laite. Sen kehitti Maurice Vincent Wilkesin johtama työryhmä Cambridgen yliopistossa Englannissa vuosina 1946–1949.
EDSAC sisälsi merkittävän ratkaisun käyttää elohopeaa sisältäviä säiliöitä tietokoneen muistin rakentamiseen. Wilkes rakennutti elohopeasäiliön koemallin ja asetti kellotaajuudeksi 500 kHz. Muistin kooksi valittiin 32 säiliötä. Syksyllä 1948 kaikki säiliöt alkoivat olla toimintakunnossa ja myös aritmeettinen yksikkö toimi. Toukokuussa 1949 EDSAC oli valmis.
Dutasteridi

Luokitus ja toimintatavat

Dutasteridi kuuluu 5-alfa-reduktaasia ehkäisevien lääkkeiden luokkaan, jotka estävät entsyymejä muuttamasta testosteronia dihydrotestosteroniksi. Myös lääkeaine nimeltä finasteridi kuuluu samaan ryhmään. Kliiniset tutkimukset ovat osoittaneet dutasteridin toimivan tehokkaammin kuin finasteridin, sillä se estää 5-alfa-reduktaasin molempia isoformi-tyyppejä, kun finasteridi ehkäisee vain yhtä.

Käyttötarkoitukset

Vaikka dutasteridi on virallisesti hyväksytty ainoastaan eturauhasen liikakasvun hoitoon, mikä onkin sen yleisin käyttö, sitä voidaan käyttää myös hoitomuotona miestyyppisessä hiustenlähdössä. Lääkkeen kehitellyt yhtiö suoritti hiustenlähdön hoitoon liittyviä FDA-testejä aina vuoteen 2002 asti, jolloin ne kuitenkin lopetettiin. Vaikka dutasteridia ei koskaan hyväksyttykään viralliseksi hiustenlähtölääkkeeksi, lääkäreillä on silti oikeus määrätä sitä myös tähän tarkoitukseen. Englanniksi tällaista käytäntöä nimitetään "off-label" -lääkemääräykseksi, mikä tarkoittaa, että lääkettä käytetään toiseen tarkoitukseen kuin mihin valmistaja on sen sertifioinut.
Syyt hiustenlähdön hoitoon liittyvien tutkimusten päättymiseksi eivät ole julkista tietoa. On kuitenkin spekuloitu, että Avodart ei olisi ollut tarpeeksi hyvä erottuakseen Propeciasta (finasteridi-valmiste), jonka myynnin väitetään olevan alhaisempaa kuin mitä lääkettä lanseeratessa odotettiin. Näin ollen dutasteridin tuotto-odotukset hiustenlähtölääkkeenä eivät olisi olleet tarpeeksi hyvät kattamaan tuotekehityksen ja markkinoinnin kustannuksia.
Internetin keskustelupalstoilla on myös liikkunut vahvistamattomia tietoja, joiden mukaan dutasteridin sivuvaikutukset, jotka ovat pääsääntöisesti samat kuin finasteridilla (erektiohäiriöt, gynekomastia) olisivat yleisempiä ja voimakkaampia kuin finasteridia käytettäessä. Myös migreenikohtauksia ja päänsärkyä on epävirallisesti kerrottu esiintyvän dutasteridin käyttäjien keskuudessa.
Pentti Kontula

Pentti Olavi Kontula (4. syyskuuta 1930 Lohja – 13. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.
"Pena" Kontula edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa. Hän voitti 71-kiloisten sarjan ensimmäisellä kierroksella romanialaisen Naescu Serbun tuomariäänin 3–0 mutta hävisi toisessa ottelussaan bulgarialaiselle Petar Spassofille äänin 0–3.
Seuratasolla Kontula edusti huippuvuosinaan Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä. Hän voitti Suomen mestaruuden 75 kilogramman sarjassa vuosina 1954 ja 1955 sekä saavutti 71-kiloisissa SM-hopeaa vuonna 1951 ja SM-pronssia vuonna 1952. Hän voitti TUL:n mestaruuden 71-kiloisissa vuosina 1953 ja 75-kiloisissa vuonna 1955.
Comprégnac

Comprégnac on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 215 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Comprégnacin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Comprégnacin kunnan Peyren kylä on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. Peyrestä on näköyhteys vuonna 2004 valmistuneeseen, 343 metriä korkeaan Millaun maasiltaan.
Länsi-Pakistan

Länsi-Pakistan oli laajalti käytetty ja vuodesta 1955 lähtien myös virallinen nimi läntiselle Pakistanille vuoteen 1971 saakka, jolloin maan siihenastinen itäosa eli Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshina. Poliittisesti vahvemman länsiosan muodostivat kolme hallintoprovinssia (Koillisrajan provinssi, Länsi-Punjab ja Sindh), Balochistan, useat ruhtinaskunnat kuten (Bahawalpur, Chitral, Dir, Hunza, Khairpur ja Swat), liittovaltion pääkaupunkialue Karachi sekä heimoalueet.
Itäosa muodosti yhden provinssin, Itä-Bengalin, joka käsitti aiemmin Assamiin kuuluneen Sylhetin. Näiden kahden osan epätasa-arvo ja maantieteellinen etäisyys saattoi olla syynä siihen, että ne eivät koskaan hyväksyneet uutta perustuslakia. Vähentääkseen eroja kahden alueen välillä hallitus päätti järjestää alueen uudelleen kahdeksi provinssiksi pääministeri Chaudhry Muhammad Alin johdolla 22. marraskuuta 1954.

Historia

Länsi-Pakistanin provinssi luotiin 14. lokakuuta 1955 yhdistämällä länsiosan provinssit, osavaltiot ja heimoalueet. Provinssi muodostui kahdestatoista osastosta ja provinssin pääkaupunki perustettiin Lahoreen. Itä-Bengalin provinssi nimettiin uudelleen Itä-Pakistaniksi, jonka pääkaupungiksi tuli Dhaka. Liittohallitus muutti vuonna 1959 Karachista Rawalpindiin.
Macy’s

Macy's on yhdysvaltalainen tavarataloketju, joka aloitti Massachusettsin Haverhillissa vuonna 1851. Sen tavaratalo New Yorkin Herald Squarella on Etelä-Koreassa sijaitsevan Shinsegae Centum Cityn (293 905 m²) jälkeen maailman toiseksi suurin: myyntipinta-alaa siinä on noin 200 000 m².
Macy's myy mm. vaatteita ja asusteita miehille, naisille, nuorisolle ja lapsille, kosmetiikkaa, koruja ja kelloja, jalkineita ja laukkuja, kodin tuotteita sekä vapaa-ajan tuotteita.
Vuonna 2013 Macy's oli Yhdysvaltain 14. suurin vähittäiskauppa liikevaihdolla mitattuna.
Huhtjärvi (Sysmä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Lintulanjoen valuma-alueeseen (14.229) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,3 metriä mpy.
Bond (yhtye)

Bond on neljän jousisoittajan yhtye, joka sekoittaa klassista musiikkia ja poppia. Yhtyeen levyjä on myyty yli 4 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Bond on tehnyt lukemattomia kansainvälisiä TV-esiintymisiä Britanniassa, Amerikassa ja Australiassa.
Yhtyeen muodostavat Tania Davis (viulu), Eos Chater (viulu), Elspeth Hanson (alttoviulu) ja Gay-Yee Westerhoff (sello). Yhtye on perustettu vuonna 2001. Sen alkuperäinen ykkösviulisti oli Haylie Ecker.
Rod Serling

Rodman Edward ”Rod” Serling (25. joulukuuta 1924 – 28. kesäkuuta 1975) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiokäsikirjoittaja, joka muistetaan muun muassa vuosina 1959–1964 pyörineen Hämärän rajamailla -sarjan luojana. 
Serling kasvoi juutalaisessa perheessä New Yorkin osavaltiossa ja valmistui Binghamton High Schoolista. Palvelu ja haavoittuminen toisessa maailmansodassa jätti Serlingiin pysyvät henkiset arvet, ja hänelle myönnettiin purppurasydän ja pronssitähti. 
Serling opiskeli kirjallisuutta Antioch Collegessa Ohiossa ja valmistui vuonna 1950. Hän oli vuodesta 1948 naimisissa puolisonsa Carolin kanssa; pari sai kaksi tytärtä. 
Serlingin muita televisioansioita olivat Requiem for a Heavyweight ja Night Gallery. Radiosta hänet muistetaan parhaiten sarjasta Zero Hour. Hän kuoli sydäntautiin kolmen vakavan kohtauksen jälkeen 50-vuotiaana. Hänellä on paikka Hollywood Walk of Famella.
Okobo

Okobot (jap. おこぼ, okobo) ovat puusta valmistetut korkeat sandaalit, joita maikot (geishaharjoittelijat) käyttävät. Okobot ovat hyvin korkeat, juhlavissa tilaisuuksissa korkeammat. Ne valmistetaan yleensä pajupuusta. Okobojen pohjat ovat yleensä maalamattomat, mutta kesäisin maikot käyttävät mustaksi lakattuja okoboja. Okobot pysyvät jaloissa hanao-remmein, joiden väri vaihtelee maikon etenemisen ja aseman mukaan. Vasta opiskelunsa aloittaneet maikot käyttävät punaisia hanaoita ja geishaksi siirtymistä lähellä olevat maikot keltaisia. 
Erityisesti Tokion seudulla okoboista käytetään nimityksiä "koppori" tai "pokkuri", mitkä viittaavat niistä kävellessä lähtevään kopinaan.