google/wiki40b huggingface dataset:
Uhra-Beata Simberg-Ehrström

Uhra-Beata Simberg-Ehrström (2. joulukuuta 1914 Helsinki – 27. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän oli modernin ryijyn uudistaja ja väriryijyn mestari.
Uhra-Beata Simberg-Ehrström aloitti opintonsa 17-vuotiaana. Hän opiskeli ensin Taideteollisuuskeskuskoulun keramiikkaosastolla vuosina 1931–1932 sekä 1935–1936. Hän siirtyi opiskelemaan tekstiiliosastolle vuosiksi 1932–1935.
Simberg-Ehrströmin tuotantoon kuului ryijyjä ja käyttötekstiilejä. Hän oli vuodesta 1937 Suomen Käsityön Ystävien mallisuunnittelija, ja sen aikaisista ryijyistä on tunnetuin hänen suunnittelemansa Metsä, joka oli esillä Montrealin maailmannäyttelyssä vuonna 1967 ja herätti siellä huomiota. Ryijy on sijoitettuna Helsingin kaupungin juhlahuoneistoon. Hän suunnitteli Tampereen tuomiokirkkoon kirkkotekstiilisarjan (alttarivaate, kalkkiliina ja kirjaliina), joka hankittiin sinne 1974. Sarja oli vaatimaton, jottei se veisi huomiota Hugo Simbergin taiteelta.
Simberg-Ehrström sai Pro Finlandia -mitalin 1967, ja hänet palkittiin neljässä perättäisessä Milanon triennaalissa vuosina 1951, 1954, 1957 ja 1960. Simberg-Ehrström oli laajalti tunnettu poikkeuksellisen tarkasta värinäöstään sekä ryijyjensä värimaailman ainutlaatuisuudesta, mutta hänen töitään on kuitenkin ollut harvoin esillä. Simberg-Ehrströmin teoksiin yksinomaan keskittynyt näyttely oli vuonna 1980 pidetty muistonäyttely Taiteilijan Taideteollisuusmuseossa. Vuonna 2016 Simberg-Ehrströmin yksityisnäyttely oli esillä galleria Elverketissä Tammisaaressa sekä Pohjanmaan museossa Vaasassa.
Simberg-Ehrströmin isä oli taiteilija Hugo Simberg. Heidän töidensä yhteisnäyttely järjestettiin 2005 Tampereella Taiderakennus 1:ssä eli Kuusvooninkisessa.
Patalanlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,2 metriä mpy.
Slovakian lippu

Slovakian lippu on yksi Slovakian tasavallassa käytetyistä kansallistunnuksista vaakunan ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin 1. syyskuuta 1992.
Lippu on horisontaalinen trikolori väreiltään (ylhäältä alas) valkoinen-sininen-punainen. Väreillä ei ole virallisesti erityistä merkitystä. Lipun keskellä, vasemmalla reunassa on Slovakian vaakuna. Ilman vaakunaa lippu olisi identtinen Venäjän lipun kanssa.
Alfred Redl

Alfred Redl (14. maaliskuuta 1864 Lemberg, Galitsia, Itävalta-Unkari − 25. toukokuuta 1913 Wien, Itävalta) oli Itävalta-Unkarin tiedustelupalvelujohtaja. Hän uudisti merkittävästi maansa tiedustelutoimintaa, mutta osoittautui lopulta itse kaksoisagentiksi. Paljastuttuaan hän teki itsemurhan.

Nuoruus

Alfred Redl syntyi Galitsiassa (nyky-Ukrainassa) yhdeksänneksi köyhän rautatievirkailijan neljästätoista lapsesta. Kielellisesti lahjakas Redl valmistui paikallisesta kadettikoulusta vuonna 1882. Armeijan palvelukseen hän oli siirtynyt jo edellisena vuonna. Vuonna 1889 hänet määrättiin Venäjän armeijan sotilaalliseksi tarkkailijaksi.

Ura tiedustelupalvelussa

Älykäs ja määrätietoinen Redl eteni urallaan vauhdilla. Vuosisadan vaihteessa 36-vuotias Redl siirtyi töihin maansa vastavakoiluun, jossa hän operatiivisena päällikkönä vastasi vakoilijoiden värväämisestä, koulutuksesta ja heidän asemoinneista. Vuosina 1905−1906 Redl sai useita kunniamerkkejä.
Vuonna 1907 Redl nimitettiin armeijan tiedustelupalvelun (Evidenzbureau) päälliköksi. Tässä toimessa hän uudisti merkittävästi maansa tiedustelutoimintaa, ottaen käyttöön useita tuohon aikaan poikkeuksellisia toimintatapoja, kuten keskusteluiden nauhoittamisen, salakuvauksen, systemaattisen arkistoinnin, kirjevakoilu ja salakuuntelun, epäiltyjen varjostuksen, "kolmannen asteen kuulustelut" sekä sormenjälkitutkimukset.
Venäläiset saivat selville Redlin elämäntyylistä kaksi asiaa, joita he käyttivät hänen kiristykseen: Redlin pröystäilevä elämäntyyli oli ajanut hänet suuriin velkoihin. Redlillä oli kuitenkin vielä tätäkin suurempi salaisuus. Hän oli homoseksuaali − tieto, joka tuon ajan Itävalta-Unkarissa olisi päättänyt hänen uransa välittömästi.

Redl populaarikulttuurissa

Redlin elämästä on tehty vuonna 1985 elokuva Eversti Redl (sloveeniksi Redl ezredes, ohjaus István Szabó). Se perustuu englantilaisen John Osbornen näytelmään A Patriot for Me (1965). Elokuvassa Redliä näyttelee Klaus Maria Brandauer.
Paulo Londra

Paulo Ezequiel Londra Farías eli Paulo Londra (12. huhtikuuta 1998 Córdoba, Argentiina) on argentiinalainen rap-artisti, laulaja-lauluntekijä ja muusikko.

Elämäkerta

Paulo Londran musiikkiura alkoi tammikuussa 2017 hänen julkaistessaan ensimmäisen singlensä "Relax", joka muutaman kuukauden kuluttua nousi vuoden argentiinalaiseksi hittiksi.
Vuonna 2019 muusikko Ed Sheeran teki yhteistyössä Paulo Londran kanssa kappaleen ​​"Nothing on you", joka julkaistiin huhtikuussa Sheeranin uudella albumilla No.6 Collaborations Project.
Lapin sotilassoittokunta

Lapin sotilassoittokunta (LAPSSK) on yksi Suomen puolustusvoimien sotilassoittokunnista. Rovaniemellä sijaitseva Lapin sotilassoittokunta on pohjoisen Suomen ainoa ja EU:n pohjoisin ammattipuhallinorkesteri. 
Soittokunnan päällikkökapellimestarina toimii musiikkimajuri Jaakko Nurila. Soittokunnan kapellimestari on musiikkikapteeni Tero Haikala. Soittokunnan soittavassa kokoonpanossa palvelee 30 ammattimuusikkoa.
Lapin sotilassoittokunnan kunniamarssi on Sibeliuksen säveltämä Jääkärimarssi.
Post Tower

Post Tower on postmoderni pilvenpiirtäjä Bonnin kaupungissa, Saksan Nordrhein-Westfalenissa. Sinne on sijoitettu Deutsche Postin pääkonttori. 162,5 metrin korkeudellaan pilvenpiirtäjä on Bonnin korkein rakennus ja Nordrhein-Westfalenin osavaltion korkein virastorakennus. Post Tower rakennettiin vuosina 2000–2002. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Murphy/Jahn Architects. 41-kerroksisen pilvenpiirtäjän rakennustyöt maksoivat noin 78 miljoonaa euroa.
Night Time

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Killing Joke, ellei toisin mainittu.
Pankakoski

Pankakoski on yksi Lieksan kaupungin kaupunginosista. Vuoteen 1973 saakka Pankakoski kuului Pielisjärven kuntaan, kunnes tämä ja Lieksan kauppala yhtyivät nykyiseksi Lieksan kaupungiksi. Pankakoski sijaitsee noin kuusi kilometriä Lieksan keskustasta itään Hattuvaaran tien varressa.
Pankakoskella sijaitsee Pankakosken kartonkitehdas, joka on Lieksan suurimpia työnantajia.
Tehtaan omistaa Pankaboard Oy. Tehdas tuottaa erikoiskartonkeja. Henkilökuntaa on noin 200. Tehdas kuului vuoteen 2006 Stora Ensolle. Tehtaalle kulkeva Pankakosken rata erkanee Joensuu-Kontiomäki-radalta Lieksan keskustan eteläpuolella Sokojoella. 12. päivänä maaliskuuta vuonna 1912 käynnistyi Pankakoskeen rakennettu vesivoimalaitos, josta johdettiin sähköt myös Lieksan Rantalassa sijaitsevalle Gutzeitin sahalle.  
Pankakosken alueista mainittakoon varsinainen Pankakoski ja Hangaspuro. Pankakoskella on muun muassa oma kirkko ja oli Lieksan kaupunginkirjaston sivukirjasto (sulkeutui 2012 lopulla).
Pankakoski oli aikoinaan Suomen mahtavimpia koskia, putousta 11,8 metriä. Jo Kalevalassa, Väinämöisen ja Joukahaisen kilpalaulannassa, mainitaan yhtenä maan kolmesta kovasta koskesta Kaatrakoski, joka perimätiedon mukaan tarkoittaa Pankakoskea.
Kuuluisin Pielisjärvellä syntynyt henkilö on säveltäjä ja pianisti Heino Kaski, joka sävelsi muun muassa Pankakoski-pianopreludin, yhden merkittävimmistä suomalaisista pianosävellyksistä.Heino Kasken sisar Hilja Kaski toimi opettajana Pielisjärvellä yli 40 vuotta, josta suurimman ajan (1927 - 1946) Pankakosken koululla. Juuri Pankakoskella vieraillessaan Kaski sai aiheen tämän nimiseen pianokappaleeseen (Pankakoski op.48 n:1). Heino Kasken koti oli Lamminkylässä Pokronlammen rannalla, josta hän lähti opintielle, ensin Joensuun, sitten Sortavalan lyseoon.
Decimatio

Decimatio (lat., kymmenesosan poistaminen; joskus suomeksi desimointi tai desimaatio) oli muinaisen Rooman armeijasta peräisin oleva joukkorangaistusmenetelmä. Menetelmää sovellettiin kohorttiin kerrallaan. Rangaistava kohortti jaettiin kymmenen miehen ryhmiin. Ryhmästä valittiin arvalla yksi, joka muiden ryhmän jäsenten piti tämän jälkeen teloittaa. Rangaistuksen kohteeksi saattoi joutua niin rivimies, upseeri kuin kohortin päällikkökin.
Rangaistusmenetelmä oli hyvin pelottava, mutta koska se harvensi miesvahvuutta liikaa, sitä ei käytetty kovinkaan usein. Ensimmäinen merkintä decimation käytöstä on vuodelta 471 eaa. Rooman tasavallan sotiessa volskeja vastaan. Viimeisen kerran decimatiota on käytetty Suetoniuksen mukaan keisari Augustuksen aikakaudella 17 eaa. Decimatio johti usein siihen, että koko joukko-osasto piti lopulta hajottaa kokonaan, ja tästä syystä se korvattiin erilaisilla häpeärangaistuksilla, kuten pakottamalla rangaistavat nukkumaan linnoitetun leirin ulkopuolella tai syömään seisaaltaan koko palveluskautensa loppuajan.
Keisari Maurikioksen Strategikon varoittaa decimatiosta ja muista mielivaltaisista rangaistuksista, sanoen niiden olevan enemmän vahingoksi kuin hyödyksi armeijan moraalille, sillä ne tuhoavat täysin joukkojen luottamuksen johtajiinsa.

Muissa kulttuureissa

Vastaavanlaisia käytäntöjä on sovellettu muissa kulttuureissa, kuitenkin lähinnä vangiksi jääneisiin vihollisiin. Toinen Samuelin kirja kertoo seuraavaa: "Hän voitti myös mooabilaiset ja mittasi heitä nuoralla, pantuaan heidät makaamaan maahan: aina kaksi nuoranpituutta hän mittasi surmattavaksi ja yhden nuoranpituuden henkiin jätettäväksi." (2 Sam. 8:2)
Suomen sisällissodassa käytettiin myös eräänlaista decimatiota, kun jossain tapauksissa vangiksi saadut punaisten osastot käskettiin riviin, josta joka kymmenes komennettiin ammuttavaksi. Keinoa käytettiin ainakin Varkauden taistelun jälkeen. Tämä tapaus tunnetaan nimellä Huruslahden arpajaiset.
Joissain yhdysvaltalaisissa yrityksissä, kuten General Electricissä, käytetty liikkeenjohdollinen rank and yank-menetelmä, jossa huonoin kymmenys työntekijöistä erotetaan, muistuttaa jossain määrin decimatiota, mutta se ei ole kollektiivinen rangaistus, vaan sen ajatuksena on siirtää kyseisessä yrityksessä hyödyttömimmät työntekijät muualle.
Blessthefall

Historia

Blessthefallin alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat kitaristit Mike Firsby ja Miles Bergsma sekä rumpali Matt Traynor, laulaja Craig Mabbitt ja basisti Jared Warth. Kitaristi Eric Lambert liittyi yhtyeeseen vuonna 2005 korvaamaan Bergsman, joka lähti opiskelemaan Berklee College of Musiciin Bostoniin. Yhtye julkaisi kolmiraitaisen EP:n vuoden 2005 puolivälissä.
Blessthefallin esikoisalbumi His Last Walk julkaistiin 10. huhtikuuta 2007. Albumia on myyty yli 65 000 kappaletta. Yhtyeen ensimmäisen Euroopan-kiertueen aikana loppuvuodesta 2007 laulaja Craig Mabbitt päätti lähteä yhtyeestä. Syyskuussa 2008 Mabbittin seuraajaksi julkistettiin aiemmin Take The Crown -yhtyeessä laulanut Beau Bokan.
Toukokuussa 2009 Blessthefall teki levytyssopimuksen Fearless Recordsin kanssa, ja Witnessiksi nimetty toinen albumi ilmestyi saman vuoden lokakuussa. Sitä seurasivat Awakening lokakuussa 2011 ja Hollow Bodies elokuussa 2013.
Kauniaisten laskettelurinne

Kauniaisten laskettelurinne, tunnetaan myös nimellä Granin mäki (ruots. Granibacken), on laskettelurinne Kauniaisten kaupungissa. 
Laskettelurinne on Suomen vanhin laskettelurinne, jonka laskettelutoiminta aloitettiin 14. tammikuuta 1934. Mäki on 48 metriä korkea. Ensimmäinen hiihtohissi otettiin käyttöön vuonna 1951 ja se oli silloin Suomen toinen hiihtohissi. Nykyinen kapulahissi on otettu käyttöön vuonna 2006. 
Fjällskidarklubben-37-seura järjesti pujottelun suomenmestaruuskisat Granibackenissa 18. tammikuuta 1943. Grankulla IFK aloitti laskettelutoiminnan 1946. 
Grankulla IFK:n lasketteluosasto, GrIFK Alpine, vastaa laskettelurinteen toiminnasta kun taas Kauniaisten kaupunki omistaa rinteen. Lasketteluseura on Suomen suurin noin 1 000 jäsenellä ja hiihtokouluun osallistuu noin 900 4–12-vuotiasta oppilasta. GrIFK Alpine on ollut Suomen paras lasketteluseura vuosina 2000–2008. Marcus Sandell on seuran tunnetuin alppihiihtäjä.
Purjo

Purjo ruoanlaitossa

Purjo on maultaan muita sipuleita miedompi, ja siinä on vain vähän rikkiyhdisteitä. Purjoa voi käyttää kokonaisuudessan ruoanvalmistukseen. Purjo sopii keittoihin, pataruokiin ja liemiin makua antamaan. Sitä voi myös käyttää samaan tapaan kuin ruohosipulia raakana muun muassa salaateissa sitä on käytetty raakana.
Purjoa käytetään paljon liemissä, keitoissa ja piiraissa. Klassisia reseptejä ovat muun muassa ranskalainen purjo-perunasosekeitto eli vichysoisse, italialainen purjokeitto eli crema di porri, perinteinen purjopata ja kreikkalainen marinoitu purjo.
Jouni Arolainen

Ura

Arolainen ajoi vuosina 2006 ja 2007 SM-sarjaa N-ryhmän Mitsubishi Lancer Evolutionilla vaatimattomalla menestyksellä. Kaudelle 2008 N-ryhmäläinen Mitsubishi vaihtui 2002-malliseen Ford Focukseen, jolla Arolainen voitti kansallisen Riihimäkirallin.  Ennen Arolaista autolla oli kilpaillut Jukka Hiltunen ja se oli vanha Carlos Sainzin ja Markko Märtinin MM-sarjassa ajama auto. Kauden aikana Arolainen pääsi viidestä yrityksestä vain kahdesti rallin maaliin parhaana sijoituksena Keski-Uusimaa Rallin 16. sija. Kauden kahteen viimeiseen SM-ralliin auto vaihtui tuoreempaan, 2005-malliseen WRC Fokukseen.
Kaudella 2009 Arolainen ei osallistunut SM-sarjaan mutta ajoi sen sijaan Suomen ja Norjan MM-ralleissa sekä edellisen vuoden tapaan kansainvälisen rallin Thaimaassa, josta kotiintuomisina oli voitto - kuten ensimmäiselläkin kerralla 2008. Thaimaan kansainvälisen rallin ovat aikaisemmin suomalaista voittaneet vain Jussi Välimäki ja Tommi Mäkinen.  Kaudella 2010 Arolainen osallistui Suomen ja Ruotsin MM-ralleihin, ajoi kotimaassa kolmanneksi kansallisessa Hankirallissa sekä osallistui N-ryhmän Mitsubishilla Whangarei-ralliin Uudessa Seelannissa. 
Arolaisen kartanlukijoina ovat toimineet mm. Tapio Suominen, Risto Pietiläinen, sekä entiset ralliautoilijat Jouko Puhakka ja Toni Gardemaister.
Semur-en-Auxois

Maantiede

Kaupunki sijaitsee Côte-d’Orin läntisessä osassa ja lähes Burgundin alueen keskustassa. Kaupunki on perustettu vaaleanpunaista graniittia olevalle tasanteelle ja kaupunki sijaitsee suurimmassa neljästä laaksomuodostelmasta, jotka muodostavat Auxois’n maantieteellisen alueen.

Historia

Alue on ikivanha asuinpaikka, paikallisen tarinan mukaan Semurin perusti kreikkalainen puolijumala Herakles paluumatkallaan Espanjasta.
Vuodelta 606 on ensimmäinen kirjallinen asiakirja kaupungista, kun Flavigny-sur-Ozerainin apottiluostari perustettiin ja tällöin Semurin nimi oli ”sene muro”, ja nämä vanhat muurit symboloivat hyvin kaupungin puolustuksellista luonnetta.
Kaupunki kehittyi vuosisatojen myötä ja aina siihen vaiheeseen saakka, että Burgundin herttua Robert II antoi sille vapaakaupungin oikeudet. Kuitenkin kaupunki menetti kaikki laajennuksensa 1300-luvun puolivälissä kun käytiin satavuotisen sodan ensimmäisiä vaiheita. Samalla päätettiin vahvistaa kaupungin luonnollisia linnoitusrakenteita tornein varustetulla ympärysmuurilla ja huomattavan suurella vartiotornilla, joka on suorassa yhteydessä sekä kaupunkiin että linnaan.
Aikakaudelle tyypillistä oli myös vilkas uskonnollinen elämä, jota harjoitettiin kahdessa seurakunnassa ja luostareissa, joiden kasvu ei aikakaudella keskeytynyt. Semur alueensa linnoituksena pysyi uskollisena Burgundin herttuoille ja jopa uhmasi kuninkaan valtaa 1400-luvulla, kun Satavuotinen sota oli entistä enemmän saanut sisällissodan piirteitä. Tästä asenteesta kaupunki sai maksaa kalliin hinnan, kun vuonna 1478 Ranskan kuninkaan Ludvig XI:n joukot valloittivat kaupungin.
Vuonna 1589 Semur koki viimeisen piirityksensä. Tämä tapahtui Katolisen liigan sodan aikana. Tällöin marsalkka de Tavennes valloitti kaupungin. Kuningas Henrik IV antoi määräyksen purkaa linnoitusrakenteet käskykirjeellään vuonna 1602. Kaupunki menetti näin puolustuksellisen luonteensa ja siitä tuli Auxois’n voutikunnan pääkaupunki.
Montiniaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat pensaita, puita tai joissakin tapauksissa liaaneja, ja ovat usein pippurintuoksuisia. Varren nivelissä on lehtihankaisia karvatupsuja. Kukinto on viuhkomainen, joskus emikukat ovat yksittäin varsipäätteisesti. Kukat ovat yksineuvoisia ja pieniä, teriö on erilehtinen ja kukassa on mesiäinen. Hedekukat ovat 3-5-lukuisia ja hetiö on erilehtinen, hedekukassa on myös vähäpätöinen emiön jäänne eli pistillodi. Emikukat ovat 4-lukuisia ja niissä on tavallisesti joutoheteitä, sikiäin on kehänalainen, istukat turvonneita, vartalo lyhyt ja tukeva, luotissa on kaksi isoa liuskaa, jotka peittävät vielä hedelmänkin yläosaa; joskus vartalo on haaroittunut. Yhdessä emilehdessä on 1-12 siemenaihetta. Hedelmä on kota, jonka siemenet ovat siivellisiä, tai hedelmä on avautumaton tai kaksisiemeninen luumarja.

Levinneisyys

Heimon lajit kasvavat Afrikassa ja Madagaskarissa.

Luokittelu

Montiniaceae koostuu kolmesta suvusta (Kaliphora, Grevea ja Montinia) ja viidestä lajista. Aiemmin niiden paikkaa kasvisystematiikassa on etsitty jostain rikkokasvien (lahko Saxifragales) läheisyydestä.
Knokke-Heist

Knokke-Heist [ˌknɔkəˈɦɛi̯st] on Belgian Länsi-Flanderin provinssissa, Pohjanmeren rannalla sijaitseva kunta. Siihen kuuluvat taajamat nimeltä Heist-aan-Zee, Knokke, Duinbergen, Ramskapelle ja Westkapelle. Vuoden 2006 kunnassa oli 34 063 asukasta. Knokke-Heist on tunnettu ja vauras rantalomakohde monine hotelleineen.
Knokken kasinolla on vuosikymmeniä järjestetty viihdemusiikkifestivaalia eri nimillä. Nykyinen festivaali on vuodesta 1986 heinäkuussa järjestetty Kneistival, jota edelsi vuosina 1959–1973 järjestetty Knokken laulufestivaali ja 1980-luvun alkupuolen ajan järjestetty Knokke Cup, jossa Suomikin sai menestystä.
Exilion Capital

Exilion Capital Oy on suomalaisten instituutioiden omistama kiinteistösijoitusten hallinnointiin erikoistunut yhtiö. Yhtiö hallinnoi pääkaupunkiseudun toimitilakohteisiin sijoittavaa Exilion Real Estate 1 kommandiittiyhtiötä. Yhtiön omistavat Eläke-Fennia, Keva, Etera ja LähiTapiola eläkeyhtiö. Toimitusjohtaja on Ari Talja.
Akasiatöpösieppo

Levinneisyys

Akasiatöpösieppoa tavataan Afrikan etelä ja itäosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tero Kinnunen

Tero Kinnunen (s. 1. kesäkuuta 1973 Kitee) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Nightwish-yhtyeen tuottajana ja roudarina. Kinnunen soittaa kitaraa sekä bassoa ja on kuulunut Demon, Metoyer sekä Bitch Driven -yhtyeisiin. Kinnunen tunnetaan myös nimillä Tero Cavemann ja Mr. TeeCee. Kinnunen tuotti kappaleen Eyes That Never Lie, jolla valkovenäläinen laulaja Pjotr Jelfimov edusti kotimaataan vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa.
Reggie Leach

Reginald Joseph Leach (s. 23. huhtikuuta 1950 Riverton, Manitoba, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä vuodesta 1970 vuoteen 1983.
Laitahyökkääjä Leach varattiin kolmantena pelaajana Boston Bruinsiin vuoden 1970 NHL-varaustilaisuudessa. Hän pelasi 934 NHL-ottelua ja teki niissä  381 maalia ja antoi 285 syöttöä, yhteensä 666 tehopistettä. Parhaalla kaudellaan 1975–1976 hän teki henkilökohtaiset ennätyksensä kokonaismaalimäärässä (61), pisteissä (91), voittomaaleissa (11), ja voitti plus–miinus-tilaston lukemalla +73. 
Hän on niitä harvoja pelaajia, ja ainoa kenttäpelaaja, jotka ovat voittaneet Conn Smythe Trophyn pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, vaikka ovatkin pelanneet Stanley Cupin finaalien häviävässä joukkueessa. Tämä tapahtui, kun Philadelphia Flyers joutui tunnustamaan Montreal Canadiensin paremmakseen 1976. Leach voitti palkinnon tehtyään NHL-ennätyksen playoff-maalien määrässä (19), jota ennätystä vasta Jari Kurri sivusi.
Philadelphiassa Leach pelasi Bobby Clarken ketjussa ja voitti Stanley Cupin vuosina 1974 ja 1975.
Leach on yksi viidestä pelaajasta, jotka ovat tehneet  viisi maalia yhdessä NHL:n play off -ottelussa. Muut neljä ovat Maurice Richard, Darryl Sittler, Newsy Lalonde ja Mario Lemieux.
Reijo Siltala

Kaupunginjohtajana

Siltala aloitti kaupunginjohtajana 2014 ja siirtyi Perlacon Oy:n palvelukseen elokuussa 2018. Hänen siirtymisensä syyksi on arveltu johtamansa Kokemäen kaupungin talouden tasapainon saavuttamista ja vanhojen alijäämien kattamisen onnistumista vuosina 2015-2017.   Hänen edeltäjänsä oli Markus Ojakoski ja seuraajansa Nina Kivi. 
Kokemäen kaupunginvaltuusto valitsi Siltalan yksimielisesti kaupunginjohtajaksi 2014. Ennen kaupunginjohtajaksi valitsemista Siltala oli hallintojohtajan virassa Köyliön kunnassa.
Kauhajoen kaupunginhallitus esitti suostumuksensa antanutta Siltalaa Kauhajoen kaupunginjohtajan virkaan elokuussa 2017, mutta kaupunginvaltuuston päätöksellä valituksi tuli keskustalainen  Isojoen kunnanjohtaja Linda Leinonen.

Tutkijana

Kunta-alan tehtäviä edelsivät Siltalan työt Turun yliopiston tutkijana Suomen työ- ja elinkeinoministeriön ja Suomen Akatemian tutkimushankkeissa. Siltalan tärkeimpien julkaisujen aiheina ovat olleet innovatiivisuus, innovaatiot ja yhteistoiminnallinen oppiminen. Hänen tutkimustensa tulokset ovat todentaneet esimerkiksi, että yhteistoiminnallisen oppimisen viisiportainen jaottelu luo käyttökelpoisen tavan analysoida innovaatioyrityksen oppimista ja menestynyttä liiketoimintaa. Myöhemmin Siltala on tutkinut muun muassa kuntien johtoryhmien työskentelyä.
Siltalan väitöstutkimuksen tulosten perusteella innovatiivisuus on monipuolista oppimista edellyttävää luovuutta, jolla on prosessiin tai tapahtumaan liittyviä positiivisia vaikutuksia käytännössä. Menestyksekkäissä innovaatioyrityksissä yhteistoiminnalliseen oppimiseen on pikemminkin ajauduttu kuin suoranaisesti pyritty. Yhteistoiminnallisen oppimisen voi katsoa olevan innovaatioyritykselle luonteenomaista.
Toisaalta Siltalan väitöskirjan tulokset osoittavat, että opettajan innovatiivisuus on yhteydessä erityisesti uudistushenkisyyteen ja uudistuksiin. Innovatiivisuus edellyttää monipuolista oppimista yksilöiltä ja yhteisöiltä. Tärkeää on opettajan jatkuva pyrkimys opetusmenetelmien uudistamiseen ja työ- ja opetustapojen yhdistelemiseen. Perusedellytyksenä on pedagoginen ammattitaito ja kekseliäisyys jokapäiväisessä työssä.

Muu tausta

Siltala on Satakylät ry:n hallituksen pitkäaikainen jäsen. Muusikkotaustainen Siltala oli mukana kaupunginjohtajana toimiessaankin useissa eri orkesterikokoonpanoissa esimerkiksi Huittisten kaupunginjohtaja Jyrki Peltomaan kanssa. Siltalalla on tutkinto klassisesta laulusta ja hän soittaa useita instrumentteja.  Siltala on ollut Mensan jäsen.
Paulus Roiha

Ura

Roiha on FC Hongan kasvatteja. Hän pelasi vuosina 1999–2001 Helsingin Jalkapalloklubissa. Todellinen läpimurtokausi Roihalla oli kausi 2001, jolloin hän voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden 22 maalilla. Tämän jälkeen hän siirtyi Alankomaihin FC Utrechtin joukkueeseen. Siellä ura ei kuitenkaan auennut toivottuun malliin ja hänet lainattiinkin FC Zwolleen. Vuonna 2004 Roiha siirtyi Belgiaan Cercle Bruggen joukkueeseen. Helmikuussa 2006 ilmoitettiin Roihan siirtyvän Alankomaiden pääsarjan ADO Den Haagin joukkueeseen.
Loukkaantuminen pilasi Roihan uran Haagissa ja kesäkuussa 2007 hän siirtyi Unkarin pääsarjaseura Újpestiin. Edelleen loukkaantumisista kärsineen Roihan sopimus budapestiläisten kanssa purettiin alkuvuodesta 2008, jonka jälkeen hän sopi HJK:n kanssa kaksivuotisesta pestistä. HJK:ssakaan Roihan ura ei sujunut ilman loukkaantumisia. Kaudella 2009 hän pystyi pelaamaan HJK:ssa vain viisi ottelua. Roiha siirtyi kaudeksi 2010 Allsvenskanin Åtvidabergs FF -joukkueeseen. Kaudella 2011 Roiha pelasi kuopiolaisen KuPS:in riveissä. Kauden jälkeen hän päätti lopettaa uransa.
Suomen maajoukkueessa Roiha debytoi vuonna 2001 Ruotsia vastaan pelatussa hallimaaottelussa.