google/wiki40b huggingface dataset:
Bryce Salvador

Ura

Salvador pelasi ennen ammattilaisuraansa viisi kautta juniorisarja WHL:n Lethbridge Hurricanesissa. Keväällä 1997, viimeisen juniorikautensa päätteeksi, hän oli voittamassa WHL:n mestaruutta. Tampa Bay Lightning varasi Salvadorin kuudennella kierroksella numerolla 138 NHL:n varaustilaisuudessa 1994. Hän jäi kuitenkin ilman sopimusta Lightningin kanssa. Salvador aloitti ammattilaisuransa syksyllä 1997 St. Louis Bluesin silloisessa farmijoukkueessa Worcester IceCatsissä AHL:ssä. NHL:ssä hän aloitti kaudella 2000–2001. 
Salvador edusti St. Louis Bluesia helmikuuhun 2008 asti, jolloin hänet kaupattiin New Jersey Devilsiin vaihdossa hyökkääjä Cam Jansseniin. Heinäkuun 1. päivänä 2008 hän allekirjoitti Devilsin kanssa jatkosopimuksen, joka kesti neljä vuotta ja oli arvoltaan 11,6 miljoonaa dollaria.
Salvador valittiin New Jersey Devilsin kapteeniksi kaudelle 2012–2013. Hän on kymmenes kapteeni Devilsin seurahistoriassa ja kolmas tummaihoinen kapteeni NHL:ssä Dirk Grahamin ja Jarome Iginlan jälkeen.
Emmanuelle Arsan

Emmanuelle Arsan eli Marayat Rollet-Andriane (syntynyt nimellä Marayat Bibidh 1932 Bangkok, Thaimaa – kuollut 12. kesäkuuta 2005 Chantelouve, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, joka tuli kuuluisaksi julkaistuaan vuonna 1957 kohutun eroottisen romaanin nimeltä Emmanuelle. Romaanista tehtiin useita jatko-osia poikinut menestyselokuva Emmanuelle, joka sai ensi-iltansa vuonna 1974.
Arsan avioitui 16-vuotiaana ranskalaisen Unesco-diplomaatin Louis-Jacques Rollet-Andrianen kanssa, jota pidetään Emmanuelle-romaanin todellisena kirjoittajana.
Caca (mytologia)

Cáca oli roomalainen tulen jumalatar ja tulen jumala Cácusin sisar. Tarinoiden mukaan he asuivat Rooman Palatinus-kukkulalla.  Joidenkin tarinoiden mukaan Caca paljasti Herkulekselle sen paikan, johon Cacus oli piilottanut Herkulekselta varastamansa karjan. Tästä Caca olisi saanut ikuisiksi ajoiksi jumalattaren aseman. Hänen pyhäkössään paloi ikuinen tuli, kuten kotilieden jumalattaren Vestan temppelissä.
Aineia

Maantiede

Livius kuvaa Aineian sijainneen Pydnaa vastapäätä ja noin 15 roomalaisen mailin päässä Thessalonikesta. Se sijoitetaan pienelle kukkulalle niemen, jonka nykyinen nimi on Megálo Karampournoú (Karabournoú), etelärannikolle Thermainlahden (nyk. Thermaïkóslahti) rannikolle. Niemi muodostaa Khalkidiken (nyk. Chalkidikí) niemimaan luoteisimman pään.

Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajana pidettiin Aineiasta, josta paikka myös sai nimensä. Kaupungin paikka on ollut asuttu viimeistään varhaisella rautakaudella noin 1000–800 eaa. Historiallisella ajalla Aineias oli mahdollisesti Korintista tulleiden asuttajien perustama siirtokunta. Se löi hopearahaa jo 500-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Aineatēs (Αἰνεάτης).
Herodotos mainitsee Aineian. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Myöhemmin alue tuli osaksi Makedonian valtakuntaa. Aineia oli olemassa vielä hellenistisen kauden lopulla Makedonian roomalaisia vastaan käymien sotien aikaan, mutta suurin osa sen väestöstä oli ilmeisesti siirretty Thessalonikeen sen perustamisen 316/315 eaa. jälkeen.

Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalla on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia. Aineian oletetaan olleen Thessalonikessa myöhemmin sijainneen marmorisen, arkaaisella kaudella noin 500 eaa. rakennetun temppelin alkuperäinen sijaintipaikka, joskin temppeli on yhdistetty myös Thermeen. Dionysios Halikarnassoslaisen mukaan Aineiassa oli Afroditelle omistettu temppeli.
Olga Palei

Vallankumous ja sen jälkeinen aika

Venäjän vallankumouksen yhteydessä Olgan ja Pavelin poika Vladimir Palei pidätettiin ja vietiin ensin Kiroviin ja myöhemmin Jekaterinburgiin ja Alapajevskiin, jossa hänet teloitettiin heinäkuussa 1918 useiden muiden tsaariperheen sukulaisten kanssa.
Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš pidätettiin Pietarissa elokuussa 1918, ja tammikuussa 1919 hänet vietiin Pietari-Paavalin linnoitukseen ja ammuttiin yhdessä serkkujensa Dimitri Konstantinovitš Romanovin, Georgi Mihailovitš Romanovin ja Nikolai Mihailovitš Romanovin kanssa. Hänet haudattiin joukkohautaan eikä ruumista koskaan löydetty.
Olga Valerianovna Palei itse sekä hänen tyttärensä Irina ja Natalia pakenivat Venäjältä vuonna 1920 Suomeen. Olga kuoli Pariisissa yhdeksän vuotta Venäjältä lähdön jälkeen.
Samtökin '78

Samtökin '78 on islantilainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien puolesta kamppaileva järjestö, joka on perustettu vuonna 1978. Yhdistyksen kotipaikka on Reykjavik.
Ralf Parve

Ralf Parve (25. kesäkuuta 1919 Rakvere – 29. huhtikuuta 2011) oli virolainen kirjailija ja runoilija. Hän kirjoitti puolen tusinaa runokokoelmaa, lastenkirjoja ja näytelmiä. Häneltä ilmestyi myös artikkelikokoelmia, muistelmat ja yhdessä puolison Lilli Prometin kanssa kirjoitettuja matkakertomuksia.
Ensimmäiset epäkypsinä pidetyt runonsa Ralf Parve kirjoitti rintamasotilaana. Sodan jälkeen hänen runoutensa teemoja olivat kansainvälisyys, rauhantyö ja vallankumoustyön menneisyys. Hänen runonsa olivat kaavamaisen julistavia ja ajankohtaansa sidottuja. Hänen lastenrunoteoksensa saivat suosiota monina käännöksinä eri puolilla Neuvostoliittoa.
NRP Comandante Hermenegildo Capelo (F481)

Valmistus

Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1966. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1968.
Kiertäjänikama

Kiertäjänikama eli kiertonikama eli aksis (lat. axis, kreik. epistrofeus) on pitkälle erikoistunut toinen kaulanikama. Sen solmun jatkeena on hammas (lat. dens axis), joka on tappina kiertäjänikaman ja kannattajanikaman (atlas) välisessä tappinivelessä. Se niveltyy atlakseen kraniaaliselta puoleltaan myös parillisella nivelpinnalla (facies articularis superior). Kannattajanikaman ja kiertäjänikaman väliin muodostuu kannattaja-kiertonikamanivel, jolla on tärkeä tehtävä pään kiertoliikkeessä.
Kaudaaliselta puoleltaan kiertäjänikama kiinnittyy kolmanteen kaulanikamaan. Näiden nikamien välillä on välilevy, kiertäjänikaman ja kannattajanikaman välissä sellaista ei ole.
Saatana (vuoden 1912 elokuva)

Juoni

Elokuva sisältää neljä kertomusta. Niistä ensimmäinen perustuu John Miltonin runoelmaan Kadotettu paratiisi ja toinen Friedrich Gottlieb Klopstockin runoelmaan Messias.
Ensimmäisessä tarinassa Saatana kapinoi Jumalaa vastaan, viettelee käärmeenä ensimmäiset ihmiset ja kylvää heidän joukkoonsa väkivallan ja vallanhimon siemenet. Toisessa kertomuksessa Saatana koettelee Jeesusta ja yrittää estää hänen ylösnousemuksensa.
Elokuvan toisen osan ensimmäisessä kertomuksessa keskiaikaisen luostarin alkemisti keksii Saatanan avulla absintiksi kutsutun juoman, joka koituu munkkiveljien ja koko ihmiskunnan tuhoksi. Viimeisessä ja kestoltaan pisimmässä tarinassa Saatana auttaa terästehtaan omistajaa viettelemään tehtaan työläisen Furion rakastetun Marian. Saatanan yllyttämät työläiset nousevat kapinaan, Furio murhaa teollisuusmiehen ja räjäyttää lopuksi itsensä, Marian ja häntä pidättämään tulleet poliisit. Savuavilla raunioilla seisova Saatana sytyttää savukkeen ja pui irvistäen nyrkkiään kohti taivasta.

Tuotanto, vastaanotto ja merkitys

Saatana oli yksi torinolaisen Ambrosio Filmin suurtuotannoista. Sen käsikirjoituksen on laatinut runoilija Guido Volante. Ohjaajaksi mainitaan eräissä lähteissä Luigi Maggin ohella myös Arturo Ambrosio.
Elokuvaa levitettiin aluksi kahdessa osassa, joista toinen sai ensi-iltansa tammikuussa 1913. Mahdollisia sensuuriongelmia peläten yhtiö pyrki esittämään sen yhteiskunnallisena moraalitarinana, jonka tarkoituksena on vedota katsojien omaantuntoon. Yhdysvalloissa elokuvaa näytettiin ilman toista kertomusta.
Saatana oli suuri menestys sekä Italiassa että ulkomailla. Kriitikot ylistivät sen vaikuttavaa teemaa, Mario Bonnardin vahvaa näyttelijänsuoritusta sekä taidokasta lavastusta ja kuvausta. Ranskalaisen elokuvahistorioitsijan Georges Sadoulin mukaan elokuvan käsikirjoitus kärsii naivista kirkonvastaisuudesta ja demagogisesta politikoinnista, mutta sen ansiona on kokonaan uudenlaisen kerrontatavan luominen. Saatanan on nähty vaikuttaneen D. W. Griffithin Suvaitsemattomuuteen (1916) sekä eräisiin Thomas H. Incen, Maurice Tourneurin ja Carl Theodor Dreyerin elokuviin. Sitä voidaan pitää myös myöhemmän episodielokuvan edeltäjänä. Elokuvasta on säilynyt vain kahdeksan minuutin katkelma.
Saatanaa esitettiin Suomessa keväällä 1914. Lehtimainosten mukaan kyseessä oli ”kinematografin suurin ihmetyö”, ”kallein filmi joka tähän saakka on ilmestynyt”. Elokuva sai kiittäviä arvosteluja lehdistössä ja se oli Hufvudstadsbladetin mukaan myös suuri yleisömenestys.
Folquet de Marseille

Folquet de Marseille (1155–1231) oli ranskalainen trubaduuri. Hän syntyi ja vietti varhaisimmat vuotensa Marseillessa. Folquet de Marseille oli vuodesta 1205 kuolemaansa saakka Toulousen piispa. Häneltä on säilynyt yhdeksäntoista runoa, joista kolmeentoista myös musiikki.
John Howe

Ura Tolkien-kuvittajana

John Howen tunnetuimmat työt ovat kuvituksia J. R. R. Tolkienin kirjoihin. Hän on sanonut laatineensa piirroksia Tolkienin tarinoista jo kauan ennen uraansa kuvittajana, ja maininnut varhaiseksi innoituksekseen Hildebrandtin veljesten kuvittamat Tolkien-kalenterit.
Howe itse on kuvittanut paitsi Tolkienin teosten kansia, myös lukuisia kalentereita, julisteita ja karttoja. Yksi hänen merkittävimmistä töistään oli osallistuminen Brian Sibleyn Keski-Maan kartat -teoksen kuvitukseen, johon kuului neljän suuren karttajulisteen piirtäminen ja koristelu. Yhdessä Alan Leen kanssa Howe oli keskeisin lavastussuunnittelija Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -filmatisoinneissa. Howen harrastuksenaan keräämä tuntemus keskiaikaisista aseista ja haarniskoista oli suureksi avuksi elokuvien suunnittelutyössä.

Muut teokset

Tolkienin teosten lisäksi Howe on tehnyt kuvituksia myös muun muassa Robin Hobbin, G. R. R. Martinin, Guy Gavriel Kayn, Charles de Lintin ja Robert Holdstockin tarinoihin sekä Beowulfiin. Howe osallistui myös Narnian tarinat: Velho ja Leijona -elokuvan lavastussuunnitteluun. Hänen omia teoksiaan ovat Cathédrale, Myth and Magic sekä John Howe Fantasy Art Workshop. Lisäksi hän on uudelleenkertonut ja kuvittanut tarinat Rip Van Winkle sekä The Knight with the Lion, The Story of Yvain.
Harri Virta

Harri Virta on Kaarinan kaupunginjohtaja. Hänet valittiin kaupunginjohtajan virkaan vuonna 2007, jolloin Kaarinan kaupunginvaltuusto äänesti hänet voittoon äänin 25-18.
Toisena ehdokkana oli Päivi Mikkola.
Virta toimi aiemmin Porin satamajohtajana.
Hän on sitoutumaton.
Martti Miettinen (sotilas)

Martti Juho Miettinen (14. lokakuuta 1903 Muuruvesi – 3. toukokuuta 1976 Espoo) oli suomalainen sotilas, kenraaliluutnantti ja Mannerheim-ristin ritari.

Sotia edeltänyt aika

Miettinen kävi reserviupseerikurssi 6:n 1923-1924 ja jatkoi sen jälkeen kadettikurssi 7:llä 1924-1926. Hän työskenteli rannikkotykistössä nuorempana upseerina 1926-1929 ja patterinpäällikkönä 1929-1931. Samalla hän edelleen kouluttautui rannikkotykistön ampumakurssilla, viestikurssilla ja tiedustelu-upseerikurssilla. Vuosina 1931-1935 hän työskenteli toimistoupseerina MPE:ssä ja yleisesikunnan ulkomaanosastolla 1935-1936. Suomen Moskovan sotilasasiamiehen apulaisena Miettinen toimi 1936-1937 ja palasi taas yleisesikunnan ulkomaanostolle 1937-1938. Samalla hän kävi Taistelukoulun kapteenikurssin 1937-1938. Tämän jälkeen hän toimi linnakkeenpäällikkönä ja toimistoupseerina Rannikkotykistörykmentti 2:ssa 1938-1939.

Talvi- ja jatkosota

Talvisodassa Miettinen toimi Saarenpään linnakkeen komentajana ja Vilajoen lohkon komentajana. Välirauhan aikana hän johti Merisotakoulun kadettiosastoa.
Jatkosodassa Miettinen oli alkuvaiheessa Rannikkopataljoona 2:n komentaja. Hänen johdollaan pataljoona valtasi Virolahden saaret, joihin kuului myös Pukkion linnake. Tämän jälkeen everstiluutnantti Miettinen toimi Rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä ja oli suunnittelemassa Suursaaren valtausta. Itse hyökkäyksessä hän komensi saaren itäpuolelle hyökännyttä taisteluosastoa. Valtauksen jälkeen hänet nimettiin Rannikkotykistörykmentti 12:n komentajaksi. Tässä tehtävässä hän johti Tytärsaaren valtauksen ja toimi Suursaaren komentajana. Mannerheim-risti everstiluutnantti Miettiselle myönnettiin hänen johdettuaan Suursaaren puolustusta saksalaisten 14.–15. syyskuuta 1944 suorittaman valtausyrityksen aikana. Nimityspäivä oli 2. lokakuuta 1944 ja ristin järjestysnumero 152.

Sotien jälkeen

Jatkosodan jälkeen Miettinen toimi rannikkolaivaston komentajan apulaisena 1944-1946 ja opetti Merisotakoulussa 1947. Merivoimien esikunnassa hän oli osastopäällikkönä 1947-1948. Suomen sotilasasiamiehenä Moskovassa hän palveli 1948-1952. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1952-1955. Rannikkotykistörykmentti 2:ta Miettinen komensi 1955-1956. Meripuolustuksen tarkastajana pääesikunnassa hän työskenteli 1956-1960. Uudenmaan sotilasläänin komentajana hän oli 1960-1963. Tykistön tarkastajana Miettinen toimi uransa päätteeksi vuonna 1963.
Miettinen toimi muun muassa Sotaylioikeuden jäsenenä asekätkentäjutussa vuosina 1947–1948.

Ylennykset

Reservivänrikki 19.11.1924, vänrikki 19.5.1926, luutnantti 12.5.1928, kapteeni 27.1.1933, majuri 11.5.1940, everstiluutnantti 4.7.1942, eversti 13.2.1948, kenraalimajuri 8.2.1956, kenraaliluutnantti 3.5.1963.

Perhe

Martti Miettisen puoliso vuodesta 1936 oli Marina Sventorzetski, ministeri Reinhold Sventon tytär.  Heidän tyttärestään Irmeli Maria Tallilasta (s. 1937) tuli lääkäri.
Sivusuhde

Sivusuhde on siiven kärkivälin ja jänteen välinen suhdeluku, joka saadaan kärkivälin neliön ja siipipinta-alan osamääränä. Mitasta käytetään paikoitellen lyhennettä AR, joka tulee termin englanninkielisestä vastineesta aspect ratio. Ylhäältä nähtynä suorakulmaisen siiven tapauksessa sivusuhde saadaan kärkivälin ja jänteen osamääränä.
Lentokoneen indusoitu vastus on kääntäen verranollinen siiven sivusuhteeseen. Suuremman sivusuhteen siivellä on matalampi vastus ja hieman suurempi noste verrattuna vastaavankokoiseen matalamman sivusuhteen siipeen. Ilmiötä hyödynnetään esimerkiksi purjelentokoneissa, joissa käytettyjen siipien sivusuhde on tyypillisesti erittäin korkea. Lentokoneen liitosuorituskykyä mittaava liitoluku on hyvin riippuvainen koneen nostovoiman ja vastuksen suhteesta (L/D).
Zdzisław Beksiński

Zdzisław Beksiński (24. helmikuuta 1929 – 22. helmikuuta 2005) oli puolalainen taidemaalari ja valokuvaaja. Hänen kuuluisimpia töitään ovat surrealistiset, lohduttomat post-apokalyptiset visiot, joita hän maalasi "fantastisella kaudellaan" 1970-luvulta 1980-luvun loppupuolelle.
Ennen muuttoaan Varsovaan vuonna 1977 Beksiński poltti kasan maalauksia takapihallaan, koska ne olivat hänen mielestään liian henkilökohtaisia tai koska hän ei ollut niihin tyytyväinen. 1990-luvun alkupuolella hän maalasi enimmäkseen surrealistisia muotokuvia ja ristejä. Myöhemmin 90-luvulla hän löysi digitaalisen kuvankäsittelyn ja keskittyi siihen kuolemaansa saakka. Kaikki Beksińskin maalaukset ovat nimettömiä.
Beksińskin vaimo Zofia kuoli 1998 ja hänen poikansa Tomasz teki itsemurhan jouluaattona 1999. Beksiński itse puukotettiin kuoliaaksi hieman ennen syntymäpäiväänsä vuonna 2005. Murhasta pidätettiin hänen pitkäaikaisen assistenttinsa, teini-ikäinen poika kavereineen, ja syynä oli ilmeisesti se, ettei Beksiński ollut antanut heille lainaksi rahaa.
Vaskjalan tekojärvi

Maantietoa

Patojärvi on muodostettu patoamalla Pirita jõen uoma. Tekojärven pinta-ala on 31 ha ja se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järviallas on kaksiosainen. Pohjoisosan vedenpinta on alempana kuin eteläosan vedenpinta. Yläaltaasta otetaan vettä Vaskjala–Ülemiste kanaliin ja vastaava määrä vettä tuodaan Kaunissaaren tekojärvestä muutama kilometri yläjuoksulle Pirita jõgeen Jägala-Pirita kanalia myöten. Järven valuma-alueen laajuus on 637,7 km².
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000730 km³ eli 0,73 miljoonaa m³. Saaria on kahdeksan, joiden yhteinen pinta-ala on 1,4 ha. Järven rantaviivan pituus on 10,0 kilometriä, josta pohjoisrannat ovat asuinaluetta ja etelärannat metsä- tai niittymaata. Asuinalue on Vaskjala, joka kuuluu Jürin pienoiskauppalaan.
Russarö

Russarö on saari Hangon edustalla. Saari on Suomen puolustusvoimien käytössä, mutta avattiin kesällä 2009 rajoitetusti yleisölle. Se on laajuudeltaan noin 80 hehtaaria. Saari on alun perin kuulunut nyt jo lakkautettuun Hangon Rannikkopatteristoon.

Majakka

Saarella sijaitsee 1863 valmistunut viisikerroksinen kivimajakka, jota kutsutaan nimellä Hangon silmä.
Saarella sijaitsee myös Ilmatieteen laitoksen havaintoasema.

Russarön nimestä

Aikaisempia muotoja ovat olleet Rusor, Rossaar (1644) ja Russor (1723). Heikki Ojansuun mukaan nimi on ollut alkujaan Ruuhisaari. Ivar Westman on esittänyt toisena vaihtoehtona, että alkuosan "Russar" alta kuultaa nimi Ruotsinsaari, mitä puoltaisivat varhaiset asiakirjamerkinnät. Loppuosa -ö on vain suhteellisen myöhäinen ruotsalainen lisä samoin kuin vertauskohtana pidettävässä Jussarö-nimessä, jonka lähtömuodon oletetaan olevan Juutinsaari.
Nykvarnin kunta

Historia

Arkeologiset löydöt todistavat, että alue on ollut asuttu noin 5 000 vuotta eli yhtä kauan kuin ympäröivät kunnat Mälaren-järven rannoilla. Kivikautisten hautojen lisäksi Nykvarnissa on myös kiinnostava riimukivi. Se sijaitsee Turingen kirkossa, jonka historia ulottuu noin vuoteen 1100. Riimukivessä on verrattain pitkä kaiverrusteksti.
Nuorempi nähtävyys on Taxingen linna, jonka Bo Jonsson Grip rakennutti 1300-luvun tienoilla. Linnan nykyinen empire-tyylinen julkisivu on peräisin vuodelta 1813. Monet kuuluisat henkilöt ovat vuosisatojen kuluessa vierailleet tai oleskelleet linnassa, esimerkiksi Carl Michael Bellman 1700-luvulla ja August Strindberg 1800-luvulla.

Kuntajaon kehitys

Nykvarnin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 1999 erottamalla se Södertäljen kunnasta. Alue muodostuu vanhoista Taxingen ja Turingen pitäjistä, jotka perustettiin vuoden 1862 kuntauudistuksessa Selebon ja Öknebon kihlakuntiin. Turinge säilyi omana kuntana vuosina 1952–1970, mutta Taxinge oli nuo vuodet osa Mariefredin kaupunkia Södermanlandin läänissä. Vuosina 1971–1998 kumpikin pitäjä oli osa Södertäljeä.

Vaakuna

Taxingen seurakunta kuului jonkin aikaa Mariefredin kaupunkiin, jolla oli oma vaakuna.
Adrian Neritani

Adrian Neritani (s. 26. lokakuuta 1967, Lushnjë) on Albanian YK-suurlähettiläs. Hän korvasi Lublin Diljan tässä virassa 2006.
Neritani opiskeli politiikkaa ja lakia Tiranan yliopistossa. Hän opiskeli myös Maltan yliopistossa ja John Marshall Law Schoolissa, Chicagossa. Hän on New York State Bar Associationin jäsen.
Neritani aloitti vuonna 1989 luennoinnin Luigi Gurakuqi -yliopistolla Shkodërissa. Diplomaattisen uransa hän aloitti 1991. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Otto Wrede

Otto Albert Wrede af Elimä (2. syyskuuta 1851 Anjala – 15. helmikuuta 1936) oli suomalainen maatalousmies ja senaattori.
Wreden vanhemmat olivat kuvernööri, vapaaherra Carl Gustaf Fabian Wrede ja Margaretha Sofia Eleonora Glansenstjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 ja toimi Elimäellä sijainneiden Moision ja Vilikkalan kartanoiden hoitajana 1881–1907. Wrede oli Hjeltin senaatin jäsen ja maanviljelystoimituskunnan päällikkö 1909.
Wrede osallistui säätyvaltiopäiville ritariston ja aatelin jäsenenä 1882–1906. Hän oli pankkivaltuusmiehenä 1905–1907, kirkolliskokouksen jäsenenä 1908 ja Elimäen kuntakokouksen puheenjohtajana 1878–1903. Wrede oli myös Pellervo-seuran johtokunnan jäsen 1904–1917 sekä Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtaja 1907–1911.
Otto Wrede oli naimisissa vuosina 1874–1932 Johanna Margaretha Julie (Charlotte) Wrede af Elimän kanssa.
Maamme (sanomalehti)

Maamme oli Tampereella vuosina 1889–1890 ilmestynyt sanomalehti.
Kansakoulunopettaja Johannes Walveen toimittama Maamme oli tarkoitettu Tampereen valtalehtien kristillis-siveelliseksi ja konservatiiviseksi vaihtoehdoksi. Lehti ei pärjännyt kaupungin kovassa kilpailussa, ja vuoden 1890 lopussa Tampereen Uutisten julkaisuyhtiö osti ja lopetti sen.
Maamme ilmestyi kolmesti viikossa kahden tuhannen kappaleen painoksena. Sen jatkoksi Walve alkoi julkaista harvemmin ilmestynyttä Maamme Viikkosanomaa.
Teknologföreningen

Teknologföreningen on Aalto-yliopiston ainoa julkisoikeudellinen osakunta. Se perustettiin vuonna 1872 Helsingin teknillisen reaalikoulun opiskelijoiden järjestöksi. Nykyisen Teknologföreningenin ja entisen Teknillisen Korkeakoulun Ylioppilaskunnan asema ruotsin- ja suomenkielisten opiskelijoiden henkisinä koteina syntyivät monien, tuskallistenkin vaiheiden kautta. Osakunta toimii vuonna 1966 valmistuneessa Urdsgjallar-nimisessä rakennuksessa Espoon Otaniemessä.
Peilaus

Peilaus on matematiikassa avaruuden muunnos, missä on annettu piste ja joko peilaus­suora tai -piste, tai kolmi­ulotteisessa avaruudessa peilaustaso. Euklidisessa geometriassa peilaukset pisteen, suoran tai tason suhteen ovat yhtenevyys­kuvauksia. 
Jos peilaus suoritetaan pisteen suhteen, annetun kuvion jokaisen pisteen p kuva saadaan pisteestä lähdetään peili­pisteen suuntaan ja kuljetaan kaksin­kertainen matka suhteessa p:n ja peilipisteen etäisyyteen. Tasossa peilaus pisteen suhteen merkitsee samaa kuin sen kierto eli rotaatio 180 astetta peilaus­­pisteen ympäri.
Peilaus suoran suhteen tarkoittaa, että suoralle piirretään kunkin annetun pisteen kautta kulkeva normaali. Annettu peilipiste löytyy suoran peilaus­suoran toiselta puolelta yhtä kaukaa normaalista kuin mitä alkuperäinen piste oli. Tasokuvio muuttuu tällöin peilikuvakseen, jossa vasen ja oikea ovat vaihtuneet. Sitä vastoin kolmi­ulotteisessa avaruudessa ei näin tapahdu, vaan sama tulos saadaan 180 asteen rotaatiolla peilaus­suoran ympäri.
Kolmi­ulotteisessa avaruudessa peilaus tason suhteen tarkoittaa, että tasolle piirretään kunkin annetun pisteen kautta kulkeva normaali. Annettu peili­piste löytyy suoran peilaus­tason toiselta puolelta yhtä kaukaa normaalista kuin mitä alku­peräinen piste oli.
Kilju

Kilju on kotitekoisesti pääosin vedestä, sokerista ja hiivasta valmistettu alkoholijuoma.

Kiljun valmistaminen

Kilju valmistetaan yleensä muovisangossa, jonka tilavuus vaihtelee yleisimmin viiden ja 30 litran välillä. Toinen yleinen käyntiastia on 1,5–2 litran virvoitusjuomapullo, joka läpinäkyvyysominaisuutensa ansiosta antaa hyvän kuvan kiljun käymistilasta.  Aikaisemmin maaseudulla kiljua on käytetty muurahaiskeossa kesäaikaan, sillä muurahaiskeon lämpötilan uskottiin olevan hyvä kiljussa tapahtuvalle alkoholikäymiselle. Kilju voidaan maustaa erilaisilla mehuilla tai esansseilla. Kiljun valmistaminen oli Suomessa laitonta vuoden 2017 loppuun asti, ellei siihen käymisvaiheessa lisätty riittävästi marjoja, hedelmiä tai viljatuotteita, mikä lakiteknisesti tekee tuotteesta viiniä tai olutta. Kokonaisuudessaan, ja kiljun valmistamisen laillisuuden osalta, alkoholilaki astui voimaan 1.3.2018. Alkuperäinen kielto kiljun valmistamisesta oli ollut voimassa vuodesta 1932.
Arktisten alueiden alkuperäisasukkaat ovat perinteisesti tehneet alkoholia villikäymisen avulla. Hiivan tilalla käytetään jäätyneitä marjoja. Sulamisprosessin yhteydessä villihiiva alkaa käyttämään marjojen sokeria alkoholiksi.
Alex Lee

Alex Lee (s. 16. maaliskuuta 1970 Bristol, Englanti) on englantilainen muusikko. Hän soitti Suedessa pianoa ja kitaraa sekä toimi taustalaulajana. Sueden hajottua Lee ei liittynyt Brett Andersonin ja Bernand Butlerin kokoamaan uuteen The Tears -yhtyeeseen. Hän on soittanut myös yhtyeissä The Blue Aeroplanes, Strangelove, Placebo ja Goldfrapp.
Spesialisti (elokuva)

Juoni

May Munroe (Stone) haluaa kostaa mafialle isänsä kuoleman ja pyytää avuksi räjähdysaine-ekspertti Ray Quickia (Stallone). Yhdessä he taistelevat Miamin alamaailmaa vastaan.
Maanpuolustuskoulutus

Historiaa

Suojeluskuntajärjestö aloitti Suomen maanpuolustuskoulutuksen vapaaehtoistoimintana vuoden 1918 tapahtumien jälkeen, kun katsottiin yleisesti, että sotilaskunnon ylläpitäminen olisi maanpuolustukselle hyväksi. Talvisodan noin 350 000 suomalaissotilaasta noin kolmasosa oli hankkinut sotilaskoulutusta myös suojeluskunnassa. Suojeluskuntajärjestö lakkautettiin Moskovan välirauhansopimuksen perusteella ja Suomessa kiellettiin järjestäytyminen sotilaallisilla perusteilla. Myös suojeluskuntien naistoiminnasta vastannut Lotta Svärd -järjestö lakkautettiin.