google/wiki40b huggingface dataset:
Johan Kahl

Johan Kahl (25. kesäkuuta 1721 Visby – 6. syyskuuta 1746 Sandhamn) oli ruotsalainen kirjuri ja virsirunoilija.
Johan Kahl oli visbyläisen kauppiaan ja raatimiehen poika. Hän toimi kirjurina kuninkaan revisiovirastossa Tukholmassa. Hän hukkui jo 25-vuotiaana myrskyssä Sandhamnin edustalla. Kuitenkin hän ehti hän kirjoittaa noin 50 virttä, jotka julkaistiin herrnhutilaisten laulukirjassa  Zions Sånger . Kahl oli Anders Odheliuksen ja Lars T. Nybergin ohella merkittävimmät kokoelman virsirunoilijat. Tämä kokoelma, joka ilmestyi Johan Ch. Holmbergin julkaisemana 1743, ilmestyi suomeksi 1790 Jalasjärven kappalaisen, myöhemmin Taivassalon kirkkoherran Elias Laguksen toimittamana  ja on pohjana nykyiselle Siionin virret -kirjalle.
Vain yksi Kahlin virsi on olut Ruotsin kirkon virsikirjoissa vuosilta 1819 ja 1937: ”Älskar barnet modersfamnen”. Se oli suomeksi ns. Luulajan virsikirjassa numero 558, ”Työmies kaipaa kotihinsa, Lapsi äidin helmahan”, William Snellin 1967 tekemänä suomennoksena. Virsi ei ole nykyisessä Ruotsin kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa (Den svenska psalmboken 1986), eikä sitä tunneta suomalaisessa virsiperinteessä. 
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kuusi Kahlin virttä. Suomenkielisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa, sen lisäosassa, jossa on virsiä Suomen ev. lut. kirkon virsikirjasta, on yksi Kahlin virsi, ”Nyt ylös sieluni”, virsi 749. Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa virsi on numerolla 585 ”Upp, du min själ och sjung!”. Sen tekstin on kääntänyt ruotsiksi Mikael Nyberg 1903 ja 1908 suomenkielisen virren mukaan. Virsi on käännetty myös englanniksi suomenkielisestä tekstistä (”Arise, my soul, stretch forth to things eternal”)
Laidunpoimulehti

Ulkonäkö ja koko

Laidunpoimulehti voi kasvaa 40 cm korkeaksi. Sen karvoja ja lehtivarsia peittävät suorina törröttävät karvat. Lehtivarret ovat ruskehtavat, lehdet sinivihreät. Piparkakkureunaisissa lehdissä on 15–19 hammaspykälää.

Levinneisyys

Laidunpoimulehteä tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Skandinavian eteläosissa suunnilleen Vaasan korkeudelle asti, paikoin pohjoisempanakin.

Elinympäristö

Laidunpoimulehti kasvaa nimensä mukaisesti laitumilla, sekä niityillä ja muualla kulttuuriympäristössä.
Pitkänokkakakadu

Koko ja ulkonäkö

Pitkänokkakakadun pituus on noin 48 senttimetriä ja paino 400–500 grammaa. Sen höyhenpuku on alapuolelta ja päästä tummanruskea ja yläpuolelta musta. Koiraan reunimmaisissa pyrstösulissa on kirkkaanpunaiset raidat, naaraalla ne ovat keltaisen ja mustan kirjavat. Monilla naarailla on keltaista myös pään sivuilla ja kaulassa. Nokka on harmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta, mutta keltaista on vähemmän, ja joillakin nuorilla koirailla saattaa olla punaista pyrstössä.

Esiintyminen

Pitkänokkakakadu elää Australian lounaiskolkassa Perthin, Albanyn ja Margaret Riverin välillä. Lajin kokonaispopulaatio on noin 10 000–15 000 yksilöä, mutta tästä vain noin 10 prosenttia muodostaa pesimäkannan. Pitkänokkakakadu on sangen riippuvainen järeistä, halkaisijaltaan  yli 1,5-metrisistä marripuista (Eucalyptus calophylla). Sen elinympäristössä on tehty erittäin laajoja hakkuita ja vuosina 1976–1998 kaadettiin hakkeeksi ja sahatavaraksi noin yhdeksän miljoonaa kuutiometriä marria. Laji onkin vähentynyt huomattavasti.
Pitkänokkakakadu luettiin aikaisemmin mustakakadun alalajiksi. Se on usein myös määritetty väärin lyhytnokkakakaduksi.

Elinympäristö

Pitkänokkakakadut elävät tuoreissa eukalyptusmetsissä, eritoten siellä missä kasvaa E. calophylla, E. diversicolor ja E. marginata -puita.

Lisääntyminen

Pitkänokkakakadun pesäpuu on tavallisesti aukealla sijaitseva suuri yksinäinen marri. Naaras munii yhden, joskus kaksi, munaa puunkoloon tehtyyn pesään. Naaras hautoo munaa noin neljä viikkoa. Koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta. Poikanen lähtee pesästä noin 11 viikon ikäisenä ja on emoistaan riippuvainen vielä usean kuukauden ajan.

Ravinto

Pitkänokkakakadut syövät pääasiassa mäntyjen siemeniä. Ne aterioivat myös muilla siemenillä ja puutarhoissa muun muassa omenan ja päärynän sekä muidenkin viljelypuiden siemenillä ja hedelmillä. Lisäksi ne juovat marrin kukkien mettä ja, etenkin pesimäkauden aikana, syövät hyönteisten toukkia.
Rizal (provinssi)

Rizal on Filippiinien Calabarzonin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Antipolo. Sen naapureita ovat pohjoisessa Bulacan, idässä Quezon, etelässä Laguna ja lännessä Metro Manila. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 2 484 840.
Kari Rosenberg

Ura

Rosenberg oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi jo 15-vuotiaana ensimmäiset I-divisioonaottelunsa kaudella 1983–1984, jolloin Rosenberg torjui kolmessa ottelussa. Kaudella 1984–1985 hän torjui 14 ottelussa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Turun Palloseuran A-nuoriin. Rosenberg pelasi kaudella 1986–1987 kolme ottelua TPS:n SM-liigajoukkueessa. Hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi kaudella 1987–1988.
Kaudeksi 1988–1989 Rosenberg siirtyi Ässien maalinsuulle. Hän pelasi kauden aikana 21 ottelua, mutta jäi niukasti kakkosmaalivahdiksi Antti Eskeliselle, joka torjui 29 ottelussa. Ässien kausi päättyi putoamiseen I-divisioonaan keväällä 1989. Rosenberg oli kaudella 1989–1990 Ässien ykkösmaalivahti ja hän torjui kauden aikana kaksi nollapeliä. Hänet valittiin I-divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Keväällä 1990 Ässät nousivat takaisin SM-liigaan. Rosenberg toimi kauden 1990–1991 Ässien ykkösmaalivahtina, mutta hän putosi kakkosmaalivahdiksi kaudella 1991–1992, kun Kari Takko palasi NHL-reissultaan Ässien ykkösmaalivahdiksi. Rosenberg aloitti kauden 1992–1993 I-divisioonassa toimien Kalajoen Junkkareiden ykkösmaalivahtina. Hän kuitenkin palasi kesken kauden Ässien kakkosmaalivahdiksi.
Rosenberg pelasi vuodet 1993–1996 HPK:ssa. Hän pelasi lähinnä joukkueen ykkösmaalivahtina ja kaudella 1993–1994 Rosenberg torjui kaikissa pukemissaan 40 ottelussaan. Hänen kahdella ensimmäisellä kaudellaan HPK ei noussut pudotuspeleihin ja Rosenbergin kolmannella kaudella 1995–1996 Mika Pietilä nousi hänen ohitseen joukkueen ykkösmaalivahdiksi. HPK tuli keväällä 1996 neljänneksi hävitessään pronssiottelussa Rauman Lukolle 2-1. Rosenberg sai torjua kahdessa playoff-ottelussa. Vuodet 1996–1998 hän torjui ESC Moskitos Essenin riveissä, Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa. Rosenberg palasi kaudeksi 1998–1999 HPK:hon, jossa hän toimi kakkosmaalivahtina Pasi Nurmiselle. Rosenberg kuitenkin palasi loppukaudesta Saksaan ja siirtyi torjumaan DEL-joukkue Berlin Capitalsiin. Hänen ammattilaisuransa päättyi kevääseen 1999.
Ammattilaisuransa jälkeen Rosenberg siirtyi kaudeksi 1999–2000 III-divisioonajoukkue Someron Pallon maalinsuulle. Hän torjui joukkueen II-divisioonaan keväällä 2000. Rosenberg on sittemmin pelannut vielä maalivahtina ja kuulunut joukkueen valmennustiimiin.
Abaetetuban roomalaiskatolinen hiippakunta

Historia

25. marraskuuta 1961 muodostettiin Abaeté do Tocantinsin alueprelatuuri erottamalla se Belém do Parán arkkihiippakunnasta. 4. elokuuta 1981 alueprelatuuri korotettiin Abaetetuban hiippakunnaksi.
Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 16 seurakuntaa, joissa oli yhteensä 365 775 jäsentä. Nämä muodostivat 60,6% hiippakunnan alueen väestöstä.
Scutellosaurus

Koko ja ulkonäkö

Scutellosauruksen pituus oli noin 1,2 metriä, korkeus lonkan kohdalta noin 0,5 metriä ja paino noin 10 kilogrammaa. Sen kaulaa ja selkää peittivät sadat luulevyt, joista jotkut olivat litteitä, kun taas toiset olivat kuoppaisia. Luulevyt tarjosivat joustavan, mutta kovan panssarin, joka suojasi saalistajien hampailta ja kynsiltä. Panssarin ja linnunlantioisen lonkan perusteella Scutellosaurus tunnistetaan yhtenä ensimmäisistä panssaridinosauruksista. Ajan kuluessa alkukantaisista panssaridinosauruksista, kuten Scutellosauruksesta kehittyi jättiläismäisiä panssaridinosauruksia, kuten Stegosaurus ja Ankylosaurus.
Scutellosaurus saattoi liikkua ensisijaisesti kahdella jalalla, vaikka sillä oli tarpeeksi kehittyneet eturaajat, jotta se olisi pystynyt olemaan neljällä jalalla esimerkiksi syömistä varten. Kahdella jalalla liikkuminen oli epätyypillistä panssaridinosauruksille. Scutellosauruksella oli pitkä häntä.

Fossiililöydöt

Scutellosauruksesta on löydetty ainakin kahden yksilön jäänteitä. Näitä jäänteitä on löydetty Arizonan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Scutellosaurus löydettiin Kayentan muodostelmasta, josta on löydetty myös kaksi erityisen huomioitua dinosaurussukua: Megapnosaurus ja Dilophosaurus. Molemmat olivat mahdollisia Scutellosauruksen saalistajia.
Louise André

Louise André (syntymänimeltään Jeanne Baril; 26. helmikuuta 1913 St-Tite – ?) oli kanadalainen sopraano ja pedagogi. Häntä opettivat Alfred Lamoureux, Rodolphe Plamondon ja Claude Champagne. Hän sai musiikin tohtorin arvon Montrealin yliopistosta vuonna 1957. Hänen väitöskirjansa oli L'éducation de l'artiste chanteur. Hän opiskeli myös Italiassa Roberto Lupin johdolla. Myöhemmin hänen omia oppilaitaan olivat muiden muassa Claire Grenon-Masella, Christine Harvey, Marie Laferrière, Nicole Lorange, Gloria Richard, Roland Richard ja Sylvia Saurette. Hän toimi vuosina 1984–1987 Québecin musiikkiakatemian johdossa. Hänelle myönnettiin Kanadan musiikkineuvoston mitali vuonna 1985 ja Calixa-Lavalléen musiikkipalkinto vuonna 1991.
Kelly Chen

Kelly Chen (kiin. 陳慧琳; s. 13. syyskuuta 1972 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen näyttelijä ja laulaja. Hän aloitti musiikillisen uransa kantopopin laulajana. Hän on sittemmin laulanut muillakin kielillä kuin kantoninkiinaksi ja saavuttanut siten huomattavaa suosiota paitsi Kiinassa, myös muun muassa Japanissa.
Ensimmäinen Kelly Chenin lukuisista elokuvarooleista tuli vuonna 1995. Näyttelijä-laulaja on valmistunut New Yorkin Parsons The New School for Designista.
Mattias Gregersson (Lillie)

Elämä

Mattias Gregerssonin isä oli Gregers Matsson (Lillie). Mattias oli valtaneuvos ja Västmanlannin ja Dalarnan laamanni vuosina 1478–1488. Hänet nimettiin Strängnäsin piispaksi vuonna 1501. Hän työskenteli myös valtionhoitaja Sten Sture nuoremman kanslerina vuodesta 1513 kuolemaansa 1520 asti.
Piispa Mattias Gregersson osallistui Uppsalan arkkipiisa Jakob Ulfssonin kanssa piispa Hemmingin autuaaksijulistamisjuhlaan Turussa vuonna 1514. Hän oli myös mukana, kun Hemmingin käsivarren reliikki sijoitettiin Tukholman kaupunginkirkkoon 12. heinäkuuta samana vuonna. Piispa Mattias oli yksi Almarestäketin piispanlinnan purkamismääräyksen allekirjoittajista 23. marraskuuta 1517. Hän oli myös ensimmäinen, joka mestattiin Tukholman verilöylyssä vuonna 1520.
Georg Michael Telemann

Georg Michael Telemann (latv. Georgs Mihaels Tēlemanis) (20. huhtikuuta 1748 Plön – 4. maaliskuuta 1831 Riika) oli saksalais-latvialainen kirkkomuusikko ja säveltäjä. Georg Michaelin jäätyä isättömäksi vuonna 1755 isoisä Georg Philipp Telemann otti hänet kasvatettavakseen ja antoi hänelle musiikillisen koulutuksen. Isoisän kuoltua kesäkuussa 1767 Georg Michael Telemann hoiti tämän kanttorinvirkaa Hampurissa, kunnes virkaan valittu Carl Philipp Emanuel Bach saapui kaupunkiin maaliskuussa 1768. Vuonna 1770 Telemann aloitti teologian opinnot Kielin yliopistossa, mutta jätti ne kesken ja toimi sittemmin opettajana Hampurissa, kunnes sai kiinnityksen Riikaan kanttoriksi ja sikäläisen katedraalikoulun opettajaksi.
Vuosina 1776–1827 Telemann esitti Riiassa isoisänsä passioita ja muita kirkollisia laulusävellyksiä, joiden käsikirjoitukset kuuluivat hänen kotikirjastoonsa. Näitä esityksiä varten hän sovitti teoksia lisäten välisoittoja ja lyhentäen evankelistan osuuksia ja miedontaen librettojen värikkäimpiä ilmaisua. Telemannin oma sävellystuotanto on isoisänsä vastaavaan verrattuna huomattavan vähäinen. Tyylillisestikin se on pelkistetympää, osin Telemannilla käytettävissä olleen riikalaisesittäjistön pienuuden takia, osin aikakauden aiempaa yksinkertaisempiin keinovaroihin nojautuvalla kauneudentavoittelullaan.
Telemannin tuotanto koostuu yhtäältä kantaateista (muiden muassa Hamburg! Deutschlands Pflegerin C. P. E. Bachin virkaanastujaisiin), anthemeista (kymmenen kappaletta Königsbergissä ja Leipzigissa vuonna 1785 julkaistussa Beytrag zur Kirchenmusik -kokoelmassa), koraalisovituksista (Rigisches Choralbuch, 1800; Sammlung alter und neuer Choral-Melodien für das seit dem Jahr 1810 in die evangelisch-lutherischen und reformirten Kirchen in Riga und in Livland eingeführte Neue Gesangbuch, Riga: bei Julius Conrad Daniel Müller, 1812) ja muista laulusävellyksistä, toisaalta urkusävellyksistä ja koraalipohjaisista orkesteriteoksista.
Musta Hevonen (ravintola)

Musta Hevonen oli vuosina 1963–2013 toiminut ravintola Helsingin Etelä-Haagassa. Nimi oli peräisin Ruskeasuon hevostalleilta, jossa ravintoloitsijapariskunta Uno ja Helmi Backlund olivat aiemmin pitäneet ravintolaa.
Musta Hevonen oli tunnettu saaristolaispöydästään, jossa on muun muassa silakkaherkkuja, joita on useampaa lajia. Lisäksi tarjolla oli silliä ja saaristolaisleipää.
Asiakaskuntaan kuului liikemiehiä, taiteilijoita, lähiseudun asukkaita sekä lähistöllä sijaitsevan Talin keilahallin ja golfkentän asiakkaita.
Ravintola lopetti toimintansa 31. joulukuuta 2013, ja sen nettisivujen mukaan paikalle tulee kiinalainen ravintola.
Dihydropyraani

Ominaisuudet

Dihydropyraani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Dihydropyraani voidaan pelkistää vedyttämällä tetrahydropyraaniksi.
Nils Bäckström

Ura

Bäckström on Danderyds SK:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Hammarby IF:ssä kevääseen 2003 asti, jonka jälkeen Bäckström siirtyi Stocksunds IF:ään. Detroit Red Wings varasi Bäckströmin yhdeksännellä kierroksella 209. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Hän oli edellisellä kaudella 2003–2004 pelannut Stocksundin J18-joukkueessa. Bäckström siirtyi kaudeksi 2004–2005 Djurgårdens IF:n J20-junioreihin. Hän pelasi kaudella 2005–2006 myös yhden ottelun Elitserienissä.
Vuodet 2006–2010 Bäckström kävi Alaska-Anchoragen yliopistoa. Hänet valittiin kausina 2008–2009 ja 2009–2010 WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Keväällä 2010 Bäckström pelasi myös yhteensä viiden ottelun verran ECHL-joukkue Alaska Acesissa. Kesällä 2009 Bäckström kävi NHL-joukkue Washington Capitalsin harjoitusleirillä. Joukkueessa pelaava Nicklas Bäckström ei ole sukua hänelle.
Bäckström teki elokuussa 2010 kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kanssa. Hän sai syyskuussa 2010 vuoden mittaisen sopimuksen. Bäckström kärsi lokakuussa 2010 olkapäävammasta, joka lyhensi hänen runkosarjansa 48 ottelun mittaiseksi. Bäckström teki pelaamissaan otteluissa tehot 4+2=6. Joulukuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kahden Ilveksessä vietetyn kauden jälkeen Bäckström teki huhtikuussa 2012 vuoden mittaisen sopimuksen Timrå IK:n kanssa. Kesken kauden 2012–2013, tammikuun 2013 lopulla hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi AIK IF:ään. Yhteensä ensimmäinen kokonainen Elitserien-kausi toi Bäckströmille 53 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä.
Kohtu

Kohtu (lat. uterus) on nisäkäsnaaraiden lantio-ontelossa sijaitseva lihasontelo, jossa sikiö kehittyy hedelmöittyneestä munasolusta elinkelpoiseksi yksilöksi. Sikiölle kehittyy kohdun seinään istukka, jonka kautta sikiö saa ravintoa ja happea kantavana olevalta naaraalta.

Ihmisellä

Naisen kohtu on päärynän muotoinen elin virtsarakon ja peräsuolen välissä. Kohtu muodostuu kahdesta osasta, jotka ovat: Paksumpi yläosa eli kohdunrunko sekä kapeampi alaosa eli kohdunkaula.
Kohdunkaula työntyy emättimen alueelle kohdun napukkana. Kohtu on yhteydessä munanjohtimiin. Molemmin puolin kohdun sivuilla sijaitsevat luumun kokoiset munasarjat. Ne erittävät naissukupuolihormoneja ja niissä muodostuvat munasolut, jotka kulkeutuvat munanjohtimien kautta kohtuun.
Kohdun seinämä muodostuu kolmesta kerroksesta: Sisimpänä on kohdun limakalvo, keskellä on kohtulihas ja uloimpana on vatsakalvo.
Kohdun limakalvo tarjoaa ympäristön alkion kiinnittymiselle ja kehittymiselle naisen murrosiästä vaihdevuosi-ikään. Kohdun limakalvo paksunee kuukautiskierron ensimmäisellä puoliskolla. Munasarjojen tuottamien hormonien vaikutuksesta limakalvoon muodostuu erittäviä rauhasia ovulaation jälkeen. Mikäli hedelmöitystä ei tapahdu tai alkio ei kiinnity, kohdun limakalvo poistuu elimistöstä emättimen kautta kuukautisvuotona ja kehittyy hitaasti uudelleen seuraavan kierron aikana.
Kohtu painaa normaalitilassa noin 100 grammaa ja raskauden lopussa sen paino on 1 000–2 000 grammaa. Kohdun seinämä ohenee koko raskauden ajan, ja se voi olla loppuraskaudesta osittain vain paperin ohutta. Kohdun kasvua seurataan raskausaikana vatsan päältä mitattavalla SF-mitalla.

Kohdunulkoinen raskaus

Raskaus voi olla myös kohdunulkoinen. Tällöin munasolu on yleisimmin kiinnittynyt munanjohtimeen, eikä voi kehittyä normaalisti sikiöksi. Kuitenkin tunnetaan erittäin harvinaisia tapauksia, joissa sikiö on kasvanut täysin normaalisti kohdun ulkopuolella. Suomessa tällaista on tiettävästi sattunut vain kerran. Tällaisessa tapauksessa synnytys tapahtuu sektiolla.
Kankaanpää (Säkylä)

Kankaanpää on kyläkeskus ja taajama Säkylässä entisen Köyliön kunnan alueella. Kankaanpäässä sijaitsee Kuninkaanlähde joka on saanut nimensä Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n ansiosta. Kankaanpää valittiin vuonna 2003 sekä Satakunnan vuoden kyläksi että koko Suomen Vuoden kyläksi. Kankaanpää on yksi ainoimpia Köyliönjärven rannalla sijaitsevia paikkoja jossa on kunnon hiekkaranta.
Sekaannusten välttämiseksi Kankaanpään kaupungin kanssa Köyliön Kankaanpään postitoimipaikan nimeksi vahvistettiin Kakkuri.

Palvelut

Kankaanpäässä sijaitsee enää vain muutamia palveluita joihin lukeutuu mm. Lallin koulu ja Vanhainkoti. Kankaanpäässä on sijainnut mm. keväällä 2009 ovensa sulkenut Tarmon lähikauppa sekä samassa kiinteistössä sijainnut OPn Osuuspankki. Kankaanpäässä sijaitsee myös vanha Köyliön Meijeri, joka ei ole ollut bisneskäytössä moniin vuosiin, mutta toukokuussa 2013 säkyläläinen Maarit Markkula osti sen ja aikoo kunnossapitää sitä sen historiallisen arvon takia.

Kulkuyhteydet

Kankaanpäähän on hyvät tieyhteydet, sillä sen läpi menee Säkylästä alkunsa saava ja Vuorenmaalle päättyvä Yhdystie 2044. Samoin sieltä saa alkunsa Valtatie 12:lle menevä Yhdystie 2131.
Srinivasa Ramanujan

Srinivasa Aaiyangar Ramanujan (tamiliksi ஸ்ரீநிவாச ராமானுஜன்) (22. joulukuuta 1887 Erode – 26. huhtikuuta 1920 Madras [nyk. Chennai]) oli intialainen matemaatikko.
Ramanujan julkaisi lukuisia kirjoituksia intialaisissa matemaattisissa julkaisuissa ja yritti sitten saada eurooppalaiset matemaatikot kiinnostumaan työstään. G. H. Hardylle vuonna 1913 lähetetty kirje sisälsi lukuisia lauseita ilman todistusta. Hardy oli ensin epäilevällä kannalla mutta kutsui sitten Ramanujanin Englantiin. Hardy huomasikin nopeasti Ramanujanin kyvyt. Lukua 1729 kutsutaan heidän mukaansa Hardyn–Ramanujanin luvuksi. Luku on tunnettu kaskusta, jonka mukaan Hardy tuli tapaamaan Ramanujania sairaalaan. Hardy kertoi tulleensa taksilla numero 1729. Hardy sanoi sen olevan varsin tylsä luku, mutta Ramanujan osasi heti kertoa, että luku on pienin kokonaisluku, joka on esitettävissä kahden positiivisen kuution summana kahdella eri tavalla. Hardy kertoo tästä esseessään Matemaatikon apologia (1940). 
Ramanujan työskenteli lähinnä analyyttisen lukuteorian ja analyysin parissa, ja hänet tunnetaan lukuisista vakioita ja alkulukuja koskevista kaavoistaan. Hän esitti monia kaavoja ilman muodollista todistusta, ja todistukset löydettiin vasta myöhemmin.
The Man Who Knew Infinity on vuonna 2016 julkaistu elokuva, joka kertoo Ramanujanin tarinan ja se perustuu Robert Kanigelin samannimiseen kirjaan. Ramanujania esittää elokuvassa brittiläinen näyttelijä Dev Patel.
Vuoden henkilö

Vuoden henkilö (ennen vuotta 2000 vuoden mies) on yhdysvaltalaisen Time-aikakauslehden vuosittain valitsema henkilö, jolla on ollut suurin vaikutus vuoden tapahtumiin. Palkinnon saaja ei kuitenkaan välttämättä ole yksi henkilö tai edes henkilö.
Lehti on ajoittain herättänyt hämmästystä valinnoillaan, kuten Adolf Hitler tai Josif Stalin. Valinta ei kuitenkaan ole arvonimi tai tunnustus vaan suurimman vaikutuksen vuoden aikana aikaan saanut henkilö. Time kuitenkin luopui periaatteestaan vuonna 2001, jolloin vuoden henkilöksi valittiin New Yorkin pormestari Rudolph Giuliani eikä Osama bin Ladenia. Myös sitä, että 2010 vuoden henkilöksi valittiin Facebookin perustaja Mark Zuckerberg, eikä WikiLeaksin Julian Assangea, joka sai nettiäänestyksessä 20 kertaa enemmän ääniä, arveltiin myönnytykseksi Yhdysvaltain hallinnolle ja yleisölle, koska yhdysvaltalaisista 2/3 kannattaa Assangen tuomitsemista.
Albert Einstein valittiin vuoden 1999 viimeisessä numerossa vuosisadan henkilöksi.
Kimmo (lehti)

Nuorten lehti Kimmo ilmestyi kerran kuukaudessa 1945–1952 (kaksoisnumeroiden takia 8 numeroa vuodessa). Sitä julkaisi Lehtiyhtymä. Se sisälsi seikkailukertomuksia, humoristisia juttuja ja tehtäviä. Päätoimittajia olivat muun muassa Lasse Marttinen ja Armand Lohikoski.
Kimmossa oli myös paljon sarjakuvia. Lehden nimikkoterrieri Kimmo seikkaili aina pääkirjoitussivulla sarjakuvan muodossa, piirtäjänä Martti Viitala, jolta ilmestyi lehdessä myös jatkuvajuoninen sarjakuva ”Vaaroja päin”.
Myös Ami Hauhio kuvitti lehteä ja piirsi siihen sarjakuvia.
Vuorikollegio

Vuorikollegio (ruots. bergskollegium) oli vuosina 1630–1857 toiminut Ruotsin kaivannaisteollisuuden keskusvirasto. Sen perusti Kustaa II Aadolf nimellä vuorivirasto (bergsamt), joka oli käytössä vuoteen 1644. Kaivosteollisuus oli 1600-luvulla valtioille tärkeä toimiala, sillä merkantilismin opin mukaan valtion varallisuus muodostui metalleista, erityisesti jalometalleista.
Vuorivirasto muutettiin kollegioksi vuonna 1637. Vuodesta 1651 lähtien vuorikollegion puheenjohtajaa nimitettiin presidentiksi ja sen jäseniä vuodesta 1713 vuorineuvoksiksi. Ruotsissa kollegion tehtävät siirrettiin vuoden 1858 alusta kauppakollegiolle.
Suomessa alan hallintoa hoiti Suomen vuorimestarin konttori, joka toimi 1638–1821 ja oli Ruotsin vallan ajan vuorikollegion alainen. Vuorikollegion sijaan Suomessa perustettiin 1822 vuori-intendentin konttori, josta 1858 tuli vuorihallitus. Vuonna 1885 vuorihallinto liitettiin teollisuushallituksen tehtäviin ja edelleen vuonna 1926 kauppa- ja teollisuusministeriön tehtäviin.
Babylonialainen kalenteri

Babylonialainen kalenteri oli lunisolaarinen kalenteri, jonka vuodet koostuivat 12 kuukaudesta. Näistä jokainen alkoi, kun uudenkuun sirppi voitiin ensimmäisen kerran havaita läntisellä horisontilla auringonlaskun aikaan. Lisämerkintäkuukausi lisättiin asetuksella. 
Kalenteri perustuu sumerilaiseen (Ur III) edeltäjään, joka säilyi Shulgin Umman kalenterissa (noin 21. vuosisadalla eaa.).
Hevonen (elokuva)

Hevonen (Equus) on Sidney Lumetin vuonna 1977 ohjaama draamaelokuva. Se perustuu Peter Shafferin näytelmään, ja Shaffer kirjoitti myös elokuvan käsikirjoituksen. Sen pääosassa on Richard Burton.

Juoni

Psykiatri Martin Dysart alkaa tutkia kuuden hevosen vahingoittamista Hampshiressä Englannissa. Hevoset sokaistiin puhkomalla niiden silmät metallipiikillä. Tekoon syyllisenä pidetään 17-vuotiasta tallipoikaa Alan Strangia, joka on itsepäisen mutta sisäisesti aran Frank Strangin ja hänen herraskaisen ja uskonnollisen vaimonsa Doran ainoa lapsi. Dysartin kaivautuessa syvälle pojan ajatusmaailmaan, hän samalla huomaa olevansa kasvotusten omien demoniensa kanssa. Alan Strang on luonut oman uskontonsa, johon liittyvät hevoset ja ylin jumaluus, "Equus".