google/wiki40b huggingface dataset:
Karnaubavaha

Karnaubavaha on karnaubapalmun lehdistä tuotettua luontaista vahaa. Vahaa käytetään yleisesti elintarvikkeiden valmistukseen ja hedelmien pintakäsittelyyn. Puhtaassa muodossaan kellertävä vaha on kovaa ja haurasta ja esiintyy yleensä lastuina.

Alkuperä

Karnaubavahaa tuottaa brasilialainen karnaubapalmu (Copernicia cerifera) lehtiensä suojaksi. Vaha koostuu suuresta joukosta orgaanisia yhdisteitä, joista pääosa on estereitä.

Ominaisuudet

Karnaubavahan väri vaihtelee haalean keltaisesta vaalean ruskeaan. Kiinteässä muodossa vaha on kovaa ja haurasta. Sen happoluku on 2-7, esteriluku 71-93 ja saippuoitumisluku 78-95. Karnaubavaha ei liukene veteen. Se liukenee kuitenkin eettereihin ja osittaisesti kuumaan etanoliin.

Käyttötarkoituksia

Karnaubavahaa käytetään monenlaisten makeisten, suolaisten välipalatuotteiden ja ravintolisäkapseleiden pinnoitukseen sekä hedelmien pintakäsittelyyn. Lisäksi vahaa käytetään raaka-aineena kosmetiikassa ja monenlaisissa pakkauksissa, pinnoitteissa ja musteissa. Elintarvikkeen lisäaineena karnaubavahan E-koodi on E903.
Rotuaari

Rotuaari on Oulun ydinkeskustan kävelykatu. Kirkkokadun osa välillä Saaristonkatu–Pakkahuoneenkatu muutettiin kävelykaduksi kesällä 1987. Kadun nimestä järjestetyn nimikilpailun voitti Matti Kessin nimiehdotus Rotuaari. Rotuaari on vanha oululainen murresana ranskan kielen jalkakäytävää (trottoir) tarkoittavasta sanasta. Kävelykatuideaa oli kokeiltu Kirkkokadulla aiemminkin, syksyllä 1967, jolloin kadun nimenä oli Viisristi, mutta kauppiaiden vastustuksen vuoksi kokeilua ei tuolloin jatkettu.
Rotuaarin kivipallo on tunnettu muuallakin kuin Oulussa. Rotuaarin pallona yleisesti tunnettu teos on Seppo Valjuksen suunnittelema keskusaukion kaivohuoneveistos. 
Aiemmin Rotuaari tunnettiin useilla eri nimillä. Nimitys Lihatiski katosi, kun tästä alun perin Saaristonkadun ja Pakkahuoneenkadun välillä kulkevasta Kirkkokadun osasta lanseerattiin kävelykatu. 
Nykyään Rotuaariin kuuluu myös osa Kauppurienkadusta. Tällä hetkellä Rotuaaria ollaan laajentamassa Isokadulle.
Vähä Lehmojärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,5 metriä mpy.
Timo Esko

Klaus Timo Tapani Esko (s. 18. toukokuuta 1952 Tampere) on suomalainen juristi. Esko oli korkeimman oikeuden presidentti 1. tammikuuta 2016 - 31. elokuuta 2019.Hän toimi Turun hovioikeuden presidenttinä 1. marraskuuta 2012 – 31. joulukuuta 2015. Esko oli vuosina 2006–2012 korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos ja sitä ennen asianajajana 1994–2006. 
Esko valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971, oikeustieteen kandidaatiksi 1974 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1978. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1986 Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli eri tehtävissä Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1974–1987, viimeiseksi vt. professorina. Vuosina 1987–1992 Esko toimi Helsingin yliopistossa hallintojohtajana.
Vuosina 1992–1995 Esko oli konsultoiva lakimies, vuodesta 1994 asianajaja ja vuodesta 1996 asianajotoimiston osakas. Asianajovuosinaan Esko oli Suomen Asianajajaliiton julkaiseman oikeustieteellisen julkaisun Defensor Legisin päätoimittaja.
Suomurosella

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 28 cm ja paino 85–100 g. Sen höyhenpuku on selästä keltaisen ja mustan kirjava, päälaki on musta, poski valkoinen, rinta keltainen, alapuoli ja yläperä keltaiset, siivet ja pyrstö tummanvioleti, sekä alaperä punainen. Nokka on vaaleanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat suunnilleen samanväriset. Nuori lintu on haileamman värinen ja sillä voi olla punaista rinnassa.

Esiintyminen

Suomurosella elää Australian pohjoisosassa, lännessä Kimberleystä Queenslandin rajoille idässä. Heinrich Kuhl kuvaili lajin holotyypin Arnhem Baysta Australian Pohjoisterritoriosta. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, venustus ja hilli. Populaation koko on noin 50 000 yksilöä.

Elinympäristö

Suomurosellat elävät puustoisilla savanneillaa jokivarsilla, rannikon metsissä ja joskus mangrovessa.

Lisääntyminen

Pesä on puun kolossa tai onkalossa, usein virran rannalla. Naaras munii kahdesta neljään munaa, joita se hautoo kolmisen viikkoa. Poikaset jättävät pesän viisiviikkoisina ja pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä useita viikkoja. Aikuisen puvun nuori lintu saa vuoden ikäisenä.

Ravinto

Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, marjoista, hedelmistä ja kukista.
Martín Montoya

Barcelona

Montoya aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa seurassa CF Gavàssa, josta hän siirtyi FC Barcelonan juniorikouluun, La Masiaan 9-vuotiaana. Hän nousi seuran B-joukkueeseen vuonna 2009.
Kaudella 2009–2010 Montoya pelasi Barcelona B:n riveissä 22 ottelua Segunda División B:ssä, josta joukkue nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin. Helmikuussa 2011 hän debytoi Barcelonan edustusjoukkueessa tultuaan vaihdosta sisään Adrianon tilalle viideksi viimeiseksi minuutiksi otteluun RCD Mallorcaa vastaan.
Maaliskuun 2011 lopussa Montoya yhdistettiin siirtohuhuissa Valenciaan. Huhtikuussa hän oli ensimmäistä kertaa Barcelonan avauskokoonpanossa vierastappiossa Real Sociedadia vastaan. Hän loukkaantui ottelussa ja oli sivussa loppukauden.
Montoya solmi Barcelonan kanssa keväällä 2014 neljän vuoden jatkosopimuksen.
Elokuussa 2016 Montoyan sopimus purettiin pelaajan ja Barcelonan yhteisellä päätöksellä.

Valencia

Montoya liittyi Valenciaan 1. elokuuta 2016 neljän vuoden sopimuksella.

Maajoukkueura

Montoya on pelannut useita otteluita Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän oli mukana voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2008, alle 19-vuotiaiden EM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 21-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2011. Ensimmäisen kutsunsa Espanjan A-maajoukkueeseen hän sai elokuussa 2011.
Äänekosken sellutehdas

Äänekosken sellutehdas oli Metsä Fibren (entisen Metsä-Botnian) Äänekoskella, Keski-Suomessa toimiva sellutehdas, jonka toiminta lopetettiin vuonna 2017, kun Äänekosken biotuotetehdas valmistui. Vuonna 1985 perustettu sellutehdas tuotti havu- ja lehtipuusellua pääasiassa omistaja-asiakkaille, mutta myös markkinaselluksi. Merkittävä osa tehtaan tuotannosta toimitettiin kotimaiseen jatkojalostukseen, mutta osa tuotannosta toimitetaan myös ulkomaille.
Tehtaalla työskenteli loppuvaiheessa yli 170 ihmistä, ja se on yksi Äänekosken suurimmista työllistäjistä. Tehtaanjohtajana toimi vuosina 2009–2015 Camilla Wikström.
Tehdas tuotti loppuaikoinaan 530 000 tonnia ECF-valkaistua sellua vuodessa. Se oli erikoistunut tuottamaan sellua kartongin, pehmo- ja erikoispaperin valmistukseen. Vuonna 2008 tehtaalla investoitiin uuteen, metanolipohjaiseen valkaisuprosessimuutokseen, jonka ansiosta tehtaan ympäristöpäästöt vähenivät.
Sellutehdas oli osa tehdasintegraattia, johon kuului sellutehtaan lisäksi ja Metsä Boardin kartonkitehdas sekä Cp Kelcon ja Specialty Mineralsin tuotantolaitokset sekä M-Realin paperitehdas, joka lopetettiin 2012. Integraattiin kuului myös Äänevoima, joka tuotti energiaa sellutehtaan jätteenä syntyvästä puunkuoriaineksesta.
Vuonna 2013 Metsä Fibren emoyhtiö osuuskunta Metsäliitto ilmoitti aloittavansa investointisuunnitelman uuden biotuotetehtaan rakentamisesta. Metsä Fibre teki siitä 21. syyskuuta 2015 rakentamispäätöksen. Biotuotetehdas aloitti tuotannon syksyllä 2017. Uusi tehdas rakennettiin samalle alueelle Äänekosken sellutehtaan kanssa.
Äänekosken sellutehtaan purkaminen aloitettiin marraskuun alkupuolella 2017. Purkamisen oli määrä olla valmis viimeistään maaliskuussa 2019.
Errol Brown

Lester Errol Brown (12. marraskuuta 1943 Kingston – 6. toukokuuta 2015 Bahama) oli jamaikalaissyntyinen muusikko, joka asui pääasiassa Britanniassa. Hän oli Hot Chocolate -yhtyeen perustaja. Yhtyeen tunnettuja kappaleita olivat ”You Sexy Thing”, ”Love is Life” ja ”So You Win Again”. Yhtye hajosi 1986, minkä jälkeen Brown yritti soolouraa huonolla menestyksellä. Hän sairasti maksasyöpää ja kuoli Bahamalla, missä hän asui.
Silva Lillrank

Silva Lillrank on suomalainen ääninäyttelijä ja laulaja, joka on ääninäytellyt ohjelmassa "Maikki ja pelottava Pontso 2". Hän kuului Fork-yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon, jossa hänen taiteilijanimensä oli Ms. Diamond Evergreen.
Aki Salmela

Aki Salmela (s. 1976 Vantaa) on helsinkiläinen runoilija ja suomentaja. Salmelan esikoiskokoelma Sanomattomia lehtiä ilmestyi vuonna 2004 ja sai Kalevi Jäntin palkinnon. Runokokoelmalla Tyhjyyden ympärillä (2008) Salmela voitti Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnon.
Salmelan runoja ja käännöksiä on julkaistu myös Tuli&savussa, Parnassossa ja Nuoressa Voimassa (suomennoksia muun muassa runoilijoilta James Tate, Charles Simic, John Ashbery, Russell Edson, Paul Celan, Aloysius Bertrand, Kenneth Koch, Gertrude Stein ja Frank O'Hara).
Salmela on opiskellut muun muassa Kriittisessä korkeakoulussa ja Helsingin yliopiston avoimessa yliopistossa.
Salmelan vapaamittainen Giacomo Leopardi -suomennos "Aasialaisen paimentolaisen öinen laulu" (Salmelan teoksessa: Eläimen varjo) saa Silvia Hosseinilta kiittävän arvion: "Upea suomennos – – teksti soi kauniisti".
Quintus Mucius Scaevola (vuoden 174 eaa. konsuli)

Quintus Mucius Scaevola (Scaevola tarkoittaa vasenkätistä) oli roomalainen poliitikko. Hänen isänsä, joka oli myös nimeltään Quintus Mucius Scaevola, toimi preettorina vuonna 215 eaa.
Scaevola valittiin preettoriksi vuonna 179 eaa., jolloin hänestä tuli myös Sisilian kuvernööri. Vuonna 174 eaa. hänet valittiin konsuliksi ja 171 eaa. tribuuniksi, jolloin hän palveli lankonsa Publius Licinius Crassuksen alaisena Makedoniassa kolmannen makedonialaissodan aikana.
Hänen poikansa oli Quintus Mucius Scaevola Augur, vuoden 117 eaa. konsuli.
Rakkaustarina

Jatko-osa

Elokuva sai heikkona pidetyn jatko-osan Oliverin tarina (1979).
Lucas Auer

Lucas Auer (s. 11. syyskuuta 1994 St. Johann in Tirol) on itävaltalainen moottoriurheilija. Hän on entisen F1-kuljettaja Gerhard Bergerin sisarenpoika.

Ura

Auer aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2010 Auer sijoittui toiseksi Saksan Junior Kart mestaruussarjassa. Vuonna 2011 Auer voitti JK Racing Asia Series-sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Auer sijoittui toiseksi Saksan F3-sarjassa. Hän kilpaili myös Toyota Racing Series ja Formula 3 Euroseries-sarjoissa samana vuonna. Vuonna 2013 Auer kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa, missä hän voitti yhden kilpailun ja sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2014 Auer jatkoi Euroopan F3 -sarjassa. Hän saavutti kolme voittoa, yhden paalupaikan ja kaksi nopeinta kierrosta sijoittuen jälleen sarjan neljänneksi. Vuonna 2015 Auer siirtyi kilpailemaan DTM-sarjaan.
Ludwig Börne

Karl Ludwig Börne (s. Loeb Baruch, 6. toukokuuta 1786 Frankfurt am Main – 12. helmikuuta 1837 Pariisi) oli saksanjuutalainen poliittinen kirjailija ja satiirikko. Hän kuului Nuori Saksa -liikkeeseen.
Grand Ole Opry

Grand Ole Opry on yhdysvaltalainen countrymusiikkiohjelma, jota lähettää Nashvillessä, Tennesseessä sijaitseva WSM-radioasema. Ohjelman ensimmäinen lähetys tapahtui 5. lokakuuta 1925 ja se on maansa pitkäikäisin radio-ohjelma.
Vuosien varrella lähes kaikki merkittävimmät yhdysvaltalaiset countrymuusikot ovat esiintyneet Grand Ole Opryssa. Heistä mainittakoon muun muassa Hank Williams, Dolly Parton, Garth Brooks, Roy Acuff, Loretta Lynn, Johnny Cash ja Willie Nelson. Myös Elvis Presley on esiintynyt ohjelmassa vuonna 1954.
Grand Ole Opry on päässyt Radio Hall of Fameen, sekä NAB Hall of Fameen. Se on myös voittanut Peabody -palkinnon.
Lauran huone

Elokuvan idea

Elokuva kertoo Silvennoisen perheestä, jossa kauhistellaan normaaleja asioita, muun muassa sitä että äiti (Kristiina Halkola) värjää hiuksensa tummiksi, tai että isä (Paavo Piskonen) kasvattaa parran. Perheen vanhimman tyttären Lauran (Mari Rantasila) poikaystävä Transu (Ilkka Merivaara) on nimensä veroinen. Hän meikkaa yhdessä Lauran kanssa ja pyytää saada Lauran vaatteita lainaksi. Äiti ajaa päänsä kaljuksi, ja vastapainoksi sille isä taas kasvattaa pitkän tukan. Perheen nuorin tytär Skinny (Liisa Kuoppamäki) kärsii anoreksiasta.

Televisioesitykset ja julkaisut

Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1988, 1990, 1996, 2002 ja 2003. Yle on julkaissut elokuvan VHS-kasettina.

Vastaanotto

Lauran huone sai ristiriitaiset, osin jopa teilaavat arvostelut. Se kuitenkin palkittiin Risto Jarva -palkinnolla Tampereen elokuvajuhlilla sekä Jussi-kunniakirjalla.
Ruotsin–Norjan sota (1814)

Tausta

Tammikuussa 1814 kirjoitetussa Kielin sopimuksessa Tanska-Norjan kuninkaan Frederik VI:n täytyi luovuttaa Norja Ruotsille. Tämä johtui siitä, että Ranska, jonka liittolainen Tanska-Norja oli, kärsi tappion Napoleonin sodissa. Norja ei hyväksynyt sopimusta ja 26. heinäkuuta Ruotsi hyökkäsi Norjaan.

Sota

Väkivaltaisuudet alkoivat 26. heinäkuuta Ruotsin laivaston hyökäyksellä Hvalerissa. Norjan armeija evakuoitiin ja alukset onnistuivat pakenemaan, mutta ne eivät enää taistelleet sodassa. Ruotsin armeijan tärkein hyökkäys rajan yli tapahtui Haldenissa. Ruotsin armeija ohitti ja piiritti Fredrikstenin linnoituksen ja etenivät pohjoiseen samalla, kun 6 000 sotilasta nousi maihin Kråkrøyssa Fredrikstadin lähellä. 
Norjan armeija onnistui pysäyttämään Ruotsin hyökkäyksen Lierissä 2. elokuuta ja toisen kerran Matrandissa 5. elokuuta. 3. elokuuta kuningas Kristian VIII saapui rintamalle ja hänet suostuteltiin vaihtamaan taktiikkaansa ja käyttämään Rakkestadiin sijoitetut joukot vastahyökkäykseen ruotsalaisia vastaan. Käsky vastahyökkäykseen annettiin 5. elokuuta, mutta peruutettiin muuteman tunnin jälkeen. Norjalaiset joukot perääntyivät Glomma-joen yli Langnesissa. Viimeinen suuri taistelu käytiin 9. elokuuta sillanpäässä Langnesissa, jossa ruotsalaiset joukot ajettiin pois. Ruotsi pääsi kuitenkin voitolle Kjølbergin sillan taistelussa 14. elokuuta. Taistelun jälkeen Ruotsilla oli  tyhjä tie Norjan pääkaupunkiin Kristianiaan. 
Vaikka Norja oli voittanut Langnesissa, kummallekkin osapuolille oli selvää, että Norja tulisi häviämään. Norja suostui neuvottelemaan Ruotsin kanssa, koska sota oli vaikeuttanut sen raha-asioita. Kummatkin osapuolet olivat kiinnostuneita lopettamaan sodan pikaisesti. 
Normaalille norjalaiselle sotilaalle sota näytti huonosti valmistellulta ja huonosti taistellulta. Norjan häviöstä syytettiin Kristian VIII:tä ja kenraali Frederik von Haxthausenia, joista  jälkimmäistä syytettiin maanpetoksesta.
Jodi Albert

Jodi Albert (s. 22. heinäkuuta 1983) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi vuosina 2002–2004 Hollyoaks-sarjassa Debbie Deanin roolissa. Hän aloitti uransa jo varhain – kymmenvuotiaana hän esiintyi Kurjat-näytelmässä Lontoon Palace Theatressa. Musikaalisella urallaan hän oli jäsenenä Girl Thing -yhtyeessä, joka vuonna 2000 nousi Top 10 -listalle hitillään "Last One Standing".
Vuonna 2005 Albert voitti seksikkäimmän naisen British Soap Awardin. Hän myös oli FHM-lehden sadan seksikkäimmän naisen listalla vuosina 2003, 2004 ja 2005. 
Jodi Albert meni toukokuussa 2009 naimisiin Westlife-yhtyeen jäsenen Kian Eganin kanssa.
Kirsti von Boehm

Kirsti Sofia von Boehm, (o.s. Sihtola; 11. helmikuuta 1921 Ruokolahti – 11. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija.
Kirsti von Boehmin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Jalo Sihtola ja musiikinopettaja Ester Andersin. Hän oli naimisissa vuodesta 1943 taidemaalari Tuomas von Boehmin kanssa. Heidän lapsiaan ovat taidemaalarit Eero von Boehm ja Juhani von Boehm sekä arkkitehti Aarne von Boehm (s. 1947). 
Kirsti von Boehm työskenteli pianonsoiton opettajana Espoon musiikkiopistossa ja Sibelius-akatemiassa.
Heta Hyttinen

Heta Maria Hyttinen (s. 31. toukokuuta 1975 Imatra) on suomalainen toimittaja ja juontaja.
Hyttinen aloitti uransa jo 11-vuotiaana Yleisradion Yle TV2:n Kasmasiini-ohjelmassa. Sittemmin hän on toiminut televisiossa muun muassa Muuvi-gaalojen (Yle TV2) juontajana 1997–1999, Jyrki-ohjelman (MTV3) toimittajana, juontajana ja toimituspäällikkönä 1999–2000, Lööpin takana -ohjelman (MTV3) toimittajana ja juontajana sekä Demoklubi-yhtyekisan (Yle TV2) toimittajana ja juontajana. Vuonna 2009 Hyttinen toimi Yleisradion Musiikki-tv:n juontajana. Hän on juontanut myös erilaisissa tapahtumissa vuodesta 1999 lähtien, muun muassa Sauna Open Air, Tuska, Ruisrock, Ankkarock, Himos Festival, Rockperry, Rantarock ja Finnish Metal Expo.
Hyttinen on toiminut myös kirjoittavana vapaana toimittajana muun muassa Aamulehdessä, Iltalehdessä sekä eri aikakauslehdissä. Hän siirtyi vuoden 2009 alussa Pop Median kustantaman Rytmi-lehden päätoimittajaksi. Kylähullut-yhtye on tehnyt Heta Hyttisen taskuparkki -nimisen kappaleen.
Hyttisen ja Sami Sarkkisen The 69 Eyes -yhtyeestä tekemä dokumentti Bat Habits – The Life and Times of The 69 Eyes nähtiin Tampereen elokuvafestivaalilla vuonna 2003 ja se julkaistiin osana yhtyeen Goth ’n’ Roll -DVD-kokoelmaa vuonna 2008.
Paul Thuneberg

Paul Alexander Thuneberg (22. syyskuuta 1865 Viipuri – 11. tammikuuta 1923 Viipuri) oli suomalainen lääketieteen lisensiaatti, filosofian maisteri, tilanomistaja ja kansallisen edistyspuolueen kansanedustaja.
Thunebergin vanhemmat olivat apteekkari Karl Gustav Achates Thuneberg ja Anna Elisabeth Berg. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1886 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1888, filosofian maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1891 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1894. Thuneberg oli Helsingin yliopistossa fysiologian professorin apulaisena 1890–1894, Kuopion kaupungin vt. kaupunginlääkärinä 1893, Lappeenrannan vt. kaupunginlääkärinä ja vt. työvankilan lääkärinä 1893–1894 sekä koleralääkärinä Terijoella 1894. Hän toimi sittemmin yksityislääkärinä Viipurissa ja oli yleisen terveydenhoidon opettajana Viipurin merikoulussa vuodesta 1897 alkaen. Thuneberg omisti myös maatilan Viipurin maalaiskunnassa. Thuneberg oli kansallisen edistyspuolueen kansanedustajana 1919–1922 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen ja Köyhän ystävät -yhdistyksen puheenjohtaja. Hän avioitui vuonna 1896 Käthe von Köppenin kanssa. Perheen pojasta Erik Thunebergista (s. 1897) tuli isänsä tavoin lääkäri.
Petri Hulkko

Petri Jussi Mikael Hulkko (s. 26. syyskuuta 1961 Juuka) on suomalainen kenraaliluutnantti. Hulkko on toiminut maavoimien komentajana 1. elokuuta 2017 lähtien. Tätä ennen hän työskenteli Maavoimien esikunnassa eri tehtävissä, viimeksi esikuntapäällikkönä vuoden 2017 alusta. Hulkon edeltäjä maavoimien komentajana oli kenraaliluutnantti Seppo Toivonen.
Juukassa syntynyt Hulkko valmistui Kadettikoulusta vuonna 1984. Hän on toiminut muun muassa Utin jääkärirykmentin komentajana vuosina 2004–2008 ja puolustusministerin sotilasneuvonantajana vuosina 2008–2011, ja siirtyi Maavoimien esikuntaan 2011. Hulkko ylennettiin prikaatinkenraaliksi vuonna 2012, kenraalimajuriksi vuonna 2016 ja kenraaliluutnantiksi vuonna 2018.
Petri Hulkon tytär Ida Hulkko on maajoukkuetason uimari. Petri Hulkko ja rockmuusikko Antti Hulkko ovat serkuksia.
Sairaalaslangi

Sairaalaslangi on lääkärien, hoitajien ja muiden terveydenhuoltoalalla työskentelevien jargonia eli ammattislangia. Sairaalaslangi perustuu pitkälti lääketieteessä kansainvälisesti käytettävään peruslatinaan, mutta osa termeistä on täysin keinotekoisia. Slangin käytöllä pyritään nopeuttamaan viestintää ja toisinaan mahdollistamaan hoidon kannalta oleellisten mutta potilaan kannalta kiusallisten asioiden maininta ilman, että ulkopuoliset ymmärtävät, mistä puhutaan.
Viktor Dankl von Krasnik

Viktor Dankl von Krasnik (18. syyskuuta 1854 Udine, Lombardia-Venetia – 8. tammikuuta 1941 Innsbruck) oli itävaltalainen kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Danklin isä oli armeijan kapteeni. Dankl kävi 1869–1870 St. Pöltenin kadettikoulua ja sen jälkeen Wiener Neustadtin Maria Teresian sotilasakatemiaa, josta valmistuttuaan hänet määrättiin 1874 luutnantiksi kolmanteen rakuunarykmenttiin. Opiskeltuaan vielä Wienin sotakoulussa hänet siirrettiin 1880 pääesikuntaan. Vuonna 1899 Dankl ylennettiin everstiksi ja nimitettiin pääesikunnan keskustoimiston päälliköksi. Hän eteni 1903 kenraalimajuriksi ja prikaatinkomentajaksi, 1907 sotamarsalkkaluutnantiksi ja divisioonankomentajaksi sekä 1912 ratsuväenkenraaliksi ja 14:nnen armeijakunnan komentajaksi. Maailmansodan syttyessä 1914 Dankl nimitettiin komentamaan ensimmäistä armeijaa, joka muodosti Itävalta-Unkarin armeijan vasemman siiven. Dankl saavutti itävaltalaisten ensimmäisen voiton koko sodassa lyödessään Venäjän neljännen armeijan Kraśnikin taistelussa pohjoisessa Galitsiassa 23.–25. elokuuta 1914. Pian venäläisten hyökkäys itävaltalaisten oikeaa siipeä vastaan pakotti kuitenkin Itävalta-Unkarin joukot perääntymään takaisin omalle puolelleen rajaa. Sama toistui itävaltalaisten toisessa etenemisyrityksessä lokakuussa 1914.
Italian sodanjulistuksen jälkeen Dankl siirrettiin toukokuussa 1915 vastaamaan Tirolin puolustuksesta. Joukkojensa alivoimaisuudesta huolimatta hän onnistui aluksi torjumaan italialaisten toistuvat hyökkäykset. Maaliskuussa 1916 hänet nimitettiin yhdennentoista armeijan komentajaksi. Arkkiherttua Eugenin alaisuudessa hän tosiasiallisesti johti toukokuussa käynnistettyä hyökkäystä italialaisten asemia vastaan Trentinojoella, ja hän eteni armeijoineen Rovereton eteläpuolelle. Itävaltalaiset kärsivät kuitenkin lopulta tappion, josta esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf syytti Danklia. Dankl jätti tämän seurauksena eronpyyntönsä ja vetäytyi palveluksesta kesäkuussa 1916.
Krasnikissa sodan alussa saavutetun voiton ansiosta Danklille myönnettiin elokuussa 1917 Maria Teresian ritarikunnan komentajaristi. Hänestä tuli kyseisen ritarikunnan kansleri Conrad von Hötzendorfin kuoltua vuonna 1925. Vuonna 1917 Dankl myös korotettiin vapaaherraksi ja nimitettiin symboliseen kunniavirkaan henkikaartin ylipäälliköksi, jona hän toimi seuraavaan vuoteen asti. Vuonna 1918 hänet korotettiin kreiviksi nimellä Dankl von Krasnik.
Palantir Technologies

Palantir Technologies on Peter Thielin perustama yritys, joka on erikoistunut big dataan ja tiedonlouhintaan. Yrityksen tuotteiden avulla voi analysoida reaalimaailmasta syntynyttä dataa. Yrityksen toimitusjohtaja on Alex Karp. Yritys on suunnittelut listautumisantia vuodelle 2019 ja yrityksen arvoksi on arvioitu jopa 41 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Vergína (kunnallisyksikkö)

Nykyinen kylä

Nykyinen asutus paikalla on myöhempää perua. Vergínan kylä perustettiin vuonna 1922, kun kaksi pientä maalaiskylää Koútles (Κούτλες) ja Bármpes (Mπάρπες) yhdistettiin. Aiemmin alueen maat olivat turkkilaisten omistuksessa. Lausannen sopimuksen ja turkkilaisten häädön jälkeen maat jaettiin pitkälti paikallisille asukkaille ja muille kreikkalaisille, jotka muuttivat alueelle Bulgariasta ja Anatoliasta.
Kylän tärkein nähtävyys ovat Makedonian kuningashaudat, tärkeimpänä Filippos II:n hauta, sekä hautojen yhteydessä toimiva museo, jossa on hautakammioista löydettyjä esineitä. Niihin kuuluu muun muassa Verginan auringolla koristeltu Filippoksen larnaks. Kylän lähellä on myös antiikin Aigain raunioita, mukaan lukien kuninkaallisen palatsin sekä teatterin rauniot. Nähtävyyksiin kuuluu myös uusi niin kutsuttu Aigain monikeskinen museo (Polykentrikó Mouseío Aigón), joka pyrkii esittelemään arkeologisia löytöjä uusin tavoin.
Vergína oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Véroian kuntaan yhdessä Apóstolos Pávloksen, Dovráksen ja Makedonídan kanssa.
Samuelin Poloneesi

Samuelin Poloneesi on kansanmusiikkitapahtuma, joka kiertää vuosittain eri paikkakunnilla. 
Se on Suomen Kansanmusiikkiliiton vuosittainen päätapahtuma ja talvikauden suurin kansanmusiikkitapahtuma Suomessa.  
Samuelin Poloneesiin osallistuu sekä alan harrastajia että ammattilaisia. Ohjelmisto pyritään rakentamaan mahdollisimman monipuoliseksi. Järjestävällä paikkakunnalla konsertteja pidetään kouluissa, päiväkodeissa, kauppakeskuksissa, sairaaloissa, pubeissa ja konserttisaleissa.
Tapahtuma on järjestetty vuodesta 1972 alkaen, kymmenenä ensimmäisenä vuonna Finlandia-talossa. Helsingissä se järjestetään edelleen noin joka kolmas vuosi.