google/wiki40b huggingface dataset:
Korvamato

Korvamato tarkoittaa musiikkikappaletta tai sävelmää, joka toistuu mielessä vastoin tahtoa, pakonomaisesti ja jota on vaikeaa lakata ajattelemasta. Sana on käännöslaina, ja sen alkuperä on saksan kielessä, jossa käytetään nimitystä Ohrwurm. Suomessa ilmiö tunnetaan yleisemmin nimellä musiikin soiminen päässä.
Virallisesti ilmiö on tahdosta riippumatonta musiikin kuuntelua.

Ilmiö

Ilmiön tieteellinen tutkimus on alkutekijöissään, eikä siitä ole julkaistu paljonkaan tieteellisiä artikkeleita. Kognitiivisen psykologian näkökulmasta ilmiö liittyy ihmisen muistijärjestelmän toimintaan. Musiikkikatkelman toistuminen muistuttaa laajemmin tutkittua musiikinkuvittelua, jossa musiikillisten mielikuvien oletetaan muistuttavan monin tavoin normaalia havaintoa. Tästä näkökulmasta suurin arvoitus on minkä takia mato iskee, toisin sanoen melodian toistuminen ylipäänsä alkaa.
Dynaamisen psykologian piirissä ilmiötä on käsitellyt mm. psykoanalyytikko Theodor Reik. Hänen mukaansa musiikki edustaa tiedostumattomia psykologisia tekijöitä, ja hän korostaa yksilöllistä tutkimusta, koska musiikkiin liittyvät merkitykset ovat henkilökohtaisia.
Cincinnatin yliopistossa korvamato-ilmiötä tutkivan professori James Kellarisin mukaan korvamadoksi päätyvän musiikin tyypillisimpiä piirteitä ovat hyväntuulinen melodia sekä mukaansatempaavan ja ärsyttävän välillä liikkuva paljon itseään toistava sanoitus. Kellarisin mukaan tyypillisiä korvamatoja ovat esimerkiksi Village Peoplen ”YMCA”, Los del Rio -yhtyeen ”Macarena” ja Baha Men -yhtyeen ”Who let the dogs out”. Tutkimusten mukaan korvamadoista kärsivät eniten ihmiset, jotka kuuntelevat usein musiikkia, ja joilla on neuroottisia tapoja, kuten esimerkiksi kynien pureskelu ja sormilla näpyttely. Lääkitys, jolla hoidetaan pakko-oireista häiriötä ja ahdistuneisuutta, helpottaa myös musiikin pakonomaista toistumista.
Lassi Liikkasen, joka on tutkinut ilmiötä ja työskentelee Tietotekniikan tutkimuslaitos HIIT:ssä, mukaan altistus on ehkä tärkeämpi tekijä kuin musiikilliset elementit: päässä alkavat pyöriä laulut, joita on viime aikoina kuullut. Musiikkiesitys voi tulla mieleen asoosiaatioketjun kautta; esimerkiksi jos joku suunnittelee Tallinnan-matkaa, hänen päässään saattaa alkaa soida Juice Leskisen Eesti (On My Mind). Liikkasen arvion mukaan musiikki soi päivittäin päässä lähes 60 prosentilla ja viikoittain 90 prosentilla suomalaisista. 
Korvamadoista irti pääsemiseen ei ole tehokkaita tapoja. Jos sen yrittää korvata toisella kappaleella, useimmiten tuloksena on vain toinen korvamato. Pahimmillaan korvamato saattaa jopa lähes uhata mielenterveyttä. Neuropsykiatri Oliver Sacks kertoo Musicophilia-teoksessa ystävästään, jolla soi päässä Pulmuset-televisiosarjan tunnussävelmä Love and Marriage koko ajan, kymmenen päivää aamusta iltaan. Lopulta laulu haihtui uhrin mielestä, mutta se palasi, kun hän kertoi Sacksille asiasta. Tällä kertaa piina kesti kuitenkin vain muutaman tunnin.
Vaikka korvamadot yleensä ovat musiikkikappaleita, on sanaa käytetty laajemmassakin merkityksessä kuvaamaan esimerkiksi myös sanoja, jotka äänteellisen asunsa ansiosta jäävät musiikkikappaleen tavoin mieleen toistumaan.
Turlough O’Carolan

Turlough O'Carolan (iiriläisittäin Toirdhealbhach Ó Cearbhalláin; 1670–25. maaliskuuta 1738) oli irlantilainen kiertelevä harpisti, laulaja ja säveltäjä. Häntä on toisinaan kuvailtu "Irlannin viimeiseksi bardiksi". O'Carolan ehti eläessään kirjoittaa satoja lauluja, joita irlantilaiset ja kelttiläiset muusikot esittivät yleisesti vielä yli 260 vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
O'Carolan syntyi Meathin kreivikunnassa, mutta muutti 14-vuotiaana Roscommoniin. Hän sairasti isorokon, joka aiheutti tulevan muusikon täydellisen sokeutumisen 18-vuotiaana. Hän alkoi opetella harpunsoittoa ja kierteli loppuikänsä Irlannissa esittämässä kirjoittamiaan lauluja. 
O'Carolan kuoli suojelijansa Máire MacDermott Roen kotona vuonna 1738. Hänen musiikissaan oli sekä kansanmusiikin että länsimaisen taidemusiikin vaikutteita. O'Carolanin musiikkia alettiin julkaista vasta hänen kuoltuaan, noin vuonna 1742 Dublinissa. Nykyään hänen kokoelmiaan säilytetään mm. Irlannin kansalliskirjastossa. Vielä viime aikoina O'Carolanin kappaleita ovat esittäneet esimerkiksi The Dubliners, Planxty ja The Chieftains.
Pitkäjärvi (Sastamala)

Maantiede

Järven pinta-ala on 25,3 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee vain pari tulo-ojaa, joista Kiimajärvenoja tuo Kiimajärven ja Pikku Kiimajärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla Kauppilahdessa, josta saa alkuunsa 2,5 kilometriä pitkä Pitkäjärvenoja. Se laske Myllyojan nimellä Kotojärveen, joka yhtyy vuorostaa Ekojoen uomaan.
Järven rantaviiva on 3,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven länsiosassa on rannalla suota ja vesiheinikkoa. Järvellä on yksi saari, jonne johtaa silta.

Historia

Talollinen Wille Sorva haki vuonna 1896 lupaa kuivattaa Pitkäjärvi ja lupa myönnettiin samana vuonna. Kuitenkin Sorva haki vielä uudelleen samaa lupaa vuonna 1898, joka myönnettiin taas samana vuonna.
Humber

Humber on Englannin itärannikolla sijaitseva estuaari, jonka pituus on lähes 60 kilometriä ja valuma-alue noin 24 000 neliökilometriä. Se saa vetensä Trent- ja Ousejoista, jotka laskevat sen perukkaan Faxfleetin kylän lähistöllä. Estuaari on yläjuoksullaan noin 1,5 kilometriä leveä, mutta levenee vähitellen, kunnes laskee Pohjanmereen noin yhdeksän kilometrin levyisenä. Humber virtaa pääosin alavien maiden halki ja sen rannoilla sijaitsee useita merkittäviä satamakaupunkeja, kuten Hull, ja Iso-Britannian suurin kauppasatama Grimsbyn ja Imminghamin satama.
Kari Tarkiainen

Kari Valtteri Tarkiainen (s. 14. kesäkuuta 1938 Helsinki) on suomalainen historioitsija ja virkamies, filosofian tohtori 1974. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 2010. 
Tarkiainen on tehnyt uraa arkistolaitoksissa Ruotsissa ja Suomessa. Vuodesta 1971 hän toimi pitkään Ruotsin valtionarkistossa, jossa hän oli ensimmäinen arkistonhoitaja (förste arkivarie) 1978–1982 ja 1984–1992 sekä arkistoneuvos (arkivråd) 1992–1996. Hän oli Nordiska museetin arkistopäällikkö 1982–1984. Hän työskenteli uransa päätteeksi Suomen arkistolaitoksen pääjohtajana ja valtionarkistonhoitajana 1996–2003.
Tarkiainen on keskiajan ja varhaisen uuden ajan asiantuntija, joka on kirjoittanut yleisesityksiä kulttuuri- ja sosiaalihistorian alalta sekä elämäkertoja. Hän kuuluu historiantutkijana Eino Jutikkalan (Helsinki) ja Sten Carlssonin (Uppsala) koulukuntiin. Hän on tutkinut Venäjä-kuvaa Ruotsissa väitöskirjassa Vår Gamble Arffiende Ryssen (1974) ja kiteyttänyt havaintonsa tästä aiheesta teokseen Moskoviten (2017), kirjoittanut elämäkerrat Mikael Agricolasta (1985, Viljo Tarkiaisen käsikirjoituksen pohjalta) ja Magnus Jacob Alopaeuksesta (1985). Hänen merkittävimpiä töitään ovat laaja historiateos Finnarnas historia i Sverige 1–2 (1990–1993), joka valaisee suomalaisten panosta Ruotsin yhteiskuntaan keskiajalta toisen maailmansodan aikaan. Toinen suuri teos on monografia Sveriges Österland. Från forntiden till Gustav Vasa (2008, suomeksi Ruotsin Itämaa 2010), joka käsittelee Ruotsin merkitystä Suomelle, sen keskeisiä kysymyksiä Suomen historiassa, muuttoliikettä, hallinnon kehitystä, suomen ja ruotsin kielten välisiä suhteita. Viron Ruotsin-ajan historiasta hän on kirjoittanut teoksen Provinsen bortom havet (2013) yhdessä puolisonsa Ülle Tarkiaisen kanssa.
Tarkiainen on myös ollut kiinnostunut kaunokirjallisuudesta, mikä näkyy muun muassa teoksesta Paavo Haavikko, modernisternas furste (1997), muistelmakirjasta Särjetty sinetti (2000), esseekokoelmasta Januksen kahdet kasvot (2003) sekä byrokratiasatiirista Varjojen valtakunta (2008).
Kari Tarkiaisen isoisä oli kirjallisuudentutkija Viljo Tarkiainen ja isoäiti oli kirjailija Maria Jotuni, joista molemmista hän on kirjoittanut elämäkerran. Hänen setänsä oli valtiotieteilijä Tuttu Tarkiainen ja veljensä runoilija Lauri Tarkiainen.
Xiaomi Redmi S2

Muotoilu

Xiaomi Redmi S2 -älypuhelimessa on 6-tuumainen näyttö HD 2:1-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 32 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 12 Megapikseliä ja toinen on 5 Megapikseliä. Etukameran tarkkuus on puolestaan 16 Megapikseliä, jonka lisäksi siinä on LED-salama.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lassi Urpilainen

Lassi Urpilainen eli Urpilan ukko oli suomalainen 1700-luvun alussa Kinnulassa Urpilan talossa elänyt voimamies ja karhunkaataja. Kansanperinteessä Urpilainen esiintyy myös noitana ja jättiläisenä. Hän oli kuitenkin oikea henkilö joka asiakirjain mukaan toimi 1707 käräjillä lautamiehenä.
Kansantarinoiden mukaan Urpilainen karkotti isonvihan aikana venäläispartion Kangaskylän Karkausmäellä. Partio oli ottanut vangiksi Pösölän talossa asuneen Lassi Urpilaisen veljen Yrjön jota oli sitten kidutettu rahojen ja tavaroiden löytämiseksi. Kun Lassi Urpilainen oli saanut tiedon asiasta hän tuli apuun mutta venäläiset ehtivät tätä ennen lähteä pakoon. Viikatteella ja karhukeihäällä aseistautunut Urpilainen ajoi heitä takaa aina Karkumäelle asti mutta venäläiset olivat siihen mennessä jo päässeet Lestijärven puolelle.
Lassi Urpilainen kunnostautui myös karhunkaatajana sillä hänen kerrotaan kaataneen 36 karhua elämänsä aikana.
Lassi Urpilaisen muistopatsas sijaitsee Kangaskylän koulun tienhaaran lähellä neljä kilometriä Kinnulasta Lestijärvelle päin. Patsas pystytettiin 1961 ja sen suunnitteli metsäteknikko Mikko Nykänen.
Jennifer Connelly

Varhainen elämä

Connelly syntyi New Yorkissa vuonna 1970 ja varttui enimmäkseen Brooklyn Heightsin naapurustossa Brooklynissa. Hän on perimältään isänsä puolelta osittain irlantilainen ja osittain norjalainen ja äitinsä puolelta aškenasijuutalainen.

Ura

Connelly aloitti uransa mallina kymmenenvuotiaana ja esiintyi sekä lehti- että televisiomainoksissa. Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai vuonna 1984 ilmestyneestä elokuvasta Suuri gangsterisota, jossa hän esitti nuorta Deborahia. Vuonna 1986 hän esitti pääosaroolia Jim Hensonin ohjaamassa fantasiaelokuvassa Labyrintti, joka oli pitkään, 2000-luvulle saakka, hänen tunnetuin roolinsa. Näyttelemisen ja mallintöiden ohella hän julkaisi 1980-luvulla Japanissa japaniksi lauletun musiikkisinglen nimeltä ”Monologue of Love”. 
Connelly piti 1980-luvun lopulla pienen tauon näyttelemisestä, mutta jatkoi uraansa 1990-luvulla, jonka aikana hän esiintyi yhdeksässä teatterielokuvassa ja yhdessä televisioelokuvassa. Vuonna 1992 hän esiintyi Jason Priestleyn kanssa Roy Orbisonin musiikkivideossa ”I Drove All Night”. 2000-luvun alussa Connelly esiintyi muun muassa Darren Aronofskyn ohjaamassa elokuvassa Unelmien sielunmessu, jossa esitti huumeriippuvaista Marionia, ja Ron Howardin ohjaamassa elokuvassa Kaunis mieli, jossa esitti Aliciaa, John Forbes Nashin puolisoa. Hän sai suorituksestaan Unelmien sielunmessussa, jonka on mainittu olevan hänen aikuisiän läpimurtoroolinsa, muun muassa Independent Spirit Award -ehdokkuuden ja suorituksestaan Kauniissa mielessä hänet palkittiin muun muassa parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella ja BAFTA-palkinnolla.   
Connellyn 2000-luvun muita elokuvatöitä olivat muun muassa samannimiseen sarjakuvaan perustuva Hulk (2003), jossa hän esittää Bruce Bannerin rakkauden kohdetta Betty Rossia, Andre Dubus III:n romaaniin House of Sand and Fog perustuva Hiekan ja sumun talo (2003), kauhuelokuva/trilleri Tumma vesi, uusintaversio vuonna 2002 tehdystä japanilaiselokuvasta Honogurai mizu no soko kara, sekä Blood Diamond – veritimantti (2006), jossa hän esittää toimittaja Maddy Bowenia.

Yksityiselämä

Connelly opiskeli vuodesta 1988 alkaen englantia Yalen yliopistossa, josta hän siirtyi kaksi vuotta myöhemmin opiskelemaan draamaa Stanfordin yliopistoon. Hän ei lopulta valmistunut opinnoistaan kummastakaan yliopistosta. 
Connelly on ollut vuodesta 2003 naimisissa englantilaisen näyttelijän Paul Bettanyn kanssa. He tapasivat toisensa Kauniin mielen kuvauksissa. Parilla on kaksi yhteistä lasta: 5. elokuuta 2003 syntynyt poika Stellan (nimetty Stellan Skarsgårdin mukaan) ja tytär Agnes Lark, joka syntyi 31. toukokuuta 2011. Connellylla on myös vuonna 1997 syntynyt poika suhteestaan valokuvaaja David Duganin kanssa. Ennen Dugania Connelly oli 1990-luvun alkupuolella kihloissa näyttelijä Billy Campbellin kanssa, joka näytteli hänen kanssaan elokuvassa Rocketeer (1991).
Kiinteäfaasiuutto

Periaate

Kiinteäfaasiuutossa stationäärifaasi on kiinteä ja liikkuva faasi nestemäinen. Kun valitaan sopiva liuotin ja täytemateriaali, saadaan tutkittava yhdiste pidättymään stationäärifaasiin ja matriisin aineet kulkeutumaan kolonnin läpi pidättymättä. Vaihtamalla tämän jälkeen eluenttia ja/tai eluentin pH:ta, saadaan tutkittava(t) yhdiste(et) eluoitumaan ulos kolonnista.

Käänteisfaasi

Käänteisfaasiuuttoa käytetään yleisesti uuttamaan hydrofobisia tai poolittomia orgaanisia analyyttejä vesiliuoksista. Hiilivetyketjut sekä analyytissä että stationäärifaasissa vetävät toisiaan puoleensa van der waalsin voimien ansiosta. Käänteisfaasiuutot ovat suhteellisen epäspesifisiä.

Normaalifaasi

Normaalifaasiuuttoa käytetään yleensä uuttamaan polaarisia analyyttejä poolittomista orgaanisista liuottimista. Erottumismekanismi perustuu vetysitoutumiseen, dipoli-dipoli- sekä π-π-vuorovaikutuksiin polaarisen analyytin ja polaarisen stationaarifaasin välillä. Normaalifaasiuutosta voidaan saada erittäin spesifinen tasapainotusliuoksen ja näytteessä käytetyn liuottimen polaarisuuden huolellisella optimoinnilla.

Ioninvaihto

Ioninvaihtomekanismia käytetään uuttamaan varautuneet analyytit vesiliuoksista tai orgaanisista näytteistä, joilla on alhainen ionivahvuus. Varautunut stationäärifaasi pidättää analyyttejä, joilla on vastakkaismerkkinen varaus. Ioninvaihtomekanismi perustuu spesifiseen, korkeaenergiaiseen kulombiseen vuorovaikutukseen stationäärifaasin ja analyytin välillä. Vain näytteet, joilla on sopiva varaus, pidättyvät kolonniin, joten useimmat matriisissa olevat epäpuhtaudet huuhtoutuvat pois näytteen lataus- ja pesuvaiheissa. Tästä syystä kationinvaihto SPE:a käytetään yleisesti uuttamaan emäksisiä yhdisteitä monimutkaisista biologisista näytteistä. Analyytit eluoidaan tyypillisesti suoloilla, puskureilla ja/tai vahvoilla hapoilla, joilla on suuri ionivahvuus.
Aleksanteri I (Bulgaria)

Alexander von Battenberg (5. huhtikuuta 1857 Verona, Italia – 17. marraskuuta 1893 Graz, Itävalta-Unkari) oli modernin Bulgarian ensimmäinen ruhtinas (Aleksanteri I) vuosina 1879–1886.

Elämäkerta

Alexander von Battenberg oli syntyjään saksalainen, Hessenin prinssi Alexanderin poika, joka isänsä morganaattisen avioliiton vuoksi peri Battenbergin ruhtinaan arvon. Hän oli myös Venäjän tsaari Aleksanteri II:n sukulaispoika ja suosikki, ja palveli Venäjän armeijassa Turkkia vastaan käydyssä sodassa vuosina 1877–1878. Yksi sodan seurauksia oli Bulgarian itsenäistyminen.
Berliinin kongressissa tehdyn päätöksen mukaisesti Alexanderista tehtiin Bulgarian hallitsija. Tărnovossa kokoontunut perustuslakia säätävä kansalliskokous valitsi hänet ruhtinaaksi 29. huhtikuuta 1879. Hänen valtakauttaan leimasi Venäjän jatkuva vaikutus Bulgarian sisäisiin asioihin. Turnovon kokous oli hyväksynyt myös huomattavan liberaalin perustuslain, jota ruhtinas Aleksanteri ei hyväksynyt. Hän hajotti kansalliskokouksen 1880 ja peruutti seuraavana vuonna perustuslain hankkien itselleen rajoittamattoman vallan sekä syrjäytti venäläisten tuella liberaalin ministerineuvoston johtajan Dragan Tsankovin. Tsaari Aleksanteri II:n murhan (1881) jälkeen Venäjän politiikka muuttui konservatiivisempaan suuntaan, mikä vaikutti myös Bulgariaan. Uusi perustuslakia säätävä kokous teki Turnovon perustuslakiin ruhtinaan toiveiden mukaisia muutoksia, joilla parlamentin valtaa rajoitettiin. Aleksanterin suhteet Venäjään olivat kuitenkin heikenneet tsaarin vaihduttua, joten lisätäkseen tukeaan hän hyväksyi vuonna 1883 perustuslain palauttamisen ennalleen sekä liberaalien ja konservatiivien välisen yhteistyön käynnistämisen.
Venäjän ja Bulgarian suhteet heikkenivät nopeasti. Bulgarian liitettyä Itä-Rumelian itseensä syyskuussa 1885 Venäjä vaati Aleksanterin eroa ja veti upseerinsa pois Bulgarian armeijasta. Kaksi kuukautta myöhemmin Serbia julisti sodan Bulgarialle. Aleksanteri johti itse Bulgarian joukkoja ja serbialaiset lyötiin nopeasti. Itävallan painostuksesta Bulgarian oli kuitenkin hyväksyttävä status quon säilyttänyt rauhansopimus. Venäjä kieltäytyi edelleen tunnustamasta Itä-Rumelian kuulumista Bulgarialle niin kauan kuin ruhtinas Aleksanteri oli vallassa. Lopulta Venäjän tukemat bulgarialaisupseerit tekivät vallankaappauksen ja pakottivat hänet eroamaan 21. elokuuta 1886. Poistuttuaan jo kerran pakotettuna maasta hän palasi vielä vaatimaan asemaansa takaisin, mutta jäätyään vaille Venäjän tukea luopui lopullisesti kruunusta 7. syyskuuta 1886.
Battenberg palveli myöhemmin kenraalina Itävallan armeijassa ja sai Hartenaun kreivin arvon.
Kunashiri (1940)

Palvelus

Alus luokiteltiin saattuehävittäjäksi 1. heinäkuuta 1942 ja se poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Alus aloitti 1. joulukuuta kotiutuvien sotilaiden kuljetuksen takaisin Japaniin. Se haaksirikkoutui Omaezakissa 4. kesäkuuta 1946. Hylky romutettiin elokuusta 1946 - heinäkuuhun 1947.
Kyosho

Kyosho Corporation on japanilainen, vuonna 1963 perustettu, pienoismallien ja radio-ohjattavien pienoismallien valmistaja. Kyosho valmistaa pienoismalleja ja radio-ohjattavia pienoismalleja muun muassa autoista, helikoptereista, junista, lentokoneista, laivoista ja veneistä.
Puppet (albumi)

Sisältö

Puppettilla oltiin luovuttu lähes kokonaan emotyyppisestä sunntauksesta. Yhtye oli siirtynyt paljon elektronisempaan ja raskassointisempaan ilmaisuun. Kappaleiden sanoitus oli edelleen hyvin yksiselitteistä ja kertoi lähes yksinomaan naisista- ja naisongelmista. Itsetuhoisuus sanoista oli laantunut huomattavasti ja suorasukaisuus on siirretty vertauskuvallisuuteen. Yhtye on albumilla lyyrisesti rauhoittunut, mutta musiikillisesti raskaus on noussut huomattavasti. Musiikillisesti albumi olisi verrattavissa esimerkiksi HIMin, Deadstar Assemblyn tai Billy Idolin kanssa.
C. R. Rao

Calyampudi Radhakrishna Rao (s. 10. syyskuuta 1920) on intialainen tilastotieteilijä ja Pennsylvania State Universityn emeritusprofessori.
Rao syntyi Hadagalissa Karnatakan osavaltiossa, Intiassa. Hän valmistui Andhran sekä Kalkutan yliopistoista ja myöhemmin Cambridgen yliopiston King's Collegesta.
C. R. Rao on antanut nimensä Cramér-Raon alarajalle ja Rao-Blackwellin teoreemalle. Hän on useiden akatemioiden jäsen ja vuoden 2002 National Medal of Science -palkittu.
Polski owczarek nizinny

Historia

PONin esi-isä tuli paimentolaisheimojen kanssa Kaspianmeren alueelta Puolan alankomaille 1200-luvulla. 1500-luvulla kerrotaan eri yhteyksissä puolalaisesta keskikokoisesta paimenkoirasta.
Polski owczarek nizinny esiintyi näyttelyssä ensimmäisen kerran 1920-luvulla, minkä jälkeen varsinainen jalostustyö alkoi. 1940-luvulla eläinlääkäri ja kirurgi tri Danuta Hryniewicz jatkoi jalostusta, jolloin hän löysi ensimmäisten kennelien jälkeläisiä.
FCI hyväksyi PONin uutena rotuna 1950-luvulla.
PON lähti maailmalle 1960-luvulla, jolloin rodun edustajia vietiin mm. Saksaan, Hollantiin, Belgiaan ja Ranskaan. 1980-luvulla rotu tuotiin mm. Englantiin, Tanskaan, Norjaan ja Ruotsiin. Suomessa ensimmäinen PON-pentue syntyi vuonna 1989. Suomen PON-kerho - Finska PON-klubben ry perustettiin vuonna 1990.

Luonne

Polski owczarek nizinny on eloisa koira, joka kuitenkin on hermorakenteeltaan rauhallinen ja tasapainoinen. Se on valpas, aktiivinen, älykäs ja tarkkaavainen. Sillä on erinomainen muisti ja hyvät oppimisominaisuudet ja rotumääritelmän mukaan koiraa onkin helppo kouluttaa. PON on hieman varautunut vieraiden ihmisten suhteen, mutta tämä on luonteenomaista paimenkoiralle. Samalla se on kuitenkin myös ympäristöstään kiinnostunut ja utelias.

Käyttötarkoitus

Pon on energinen karvapallo, humoristinen älykkö, vauhdikas agilitykoira, temperamenttinen tokoilija, näyttävä näyttelykoira ja rento lenkkikaveri.
Polski owczarek nizinny on vanha puolalainen rotu, ja sen esi-isä tuli paimentolaisheimojen kanssa Puolan alankomaille jo 1200-luvulla. PONia on alun perin käytetty paimenkoirana ja siihen tehtävään sen ketterä ja tarkkaavainen olemus sopiikin erinomaisesti. Vaihtoehtoisesti PONin kanssa voi harrastaa vaikka tokoa, agilityä tai vaikka rauniota. Lisäksi PON sai syyskuussa 1999 PK-oikeudet.
Byron Dorgan

Byron Leslie Dorgan (s. 14. toukokuuta 1942 Dickinson, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen North Dakota Democratic-NPL Party -poliitikko ja entinen Yhdysvaltain senaatin jäsen Pohjois-Dakotasta. Hän otti paikan ensimmäistä kertaa 15. joulukuuta 1992 ja tuli sen jälkeen valituksi uudelleen vuosina 1998 ja 2004. Hän ei pyrkinyt neljännelle kaudelle vuonna 2010 ja jätti senaatin 3. tammikuuta 2011. 
Dorgan istui vuosina 1981–1992 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Hän on valmistunut Pohjois-Dakotan yliopistosta ja Denverin yliopistosta. 
Dorganilla on aviopuoliso Kimberly "Kim" o.s. Olson. Pari sai neljä lasta: Scottin, Brendonin, Haleyn ja Shellyn.
Michael Winner

Robert Michael Winner (30. lokakuuta 1935 – 21. tammikuuta 2013) oli brittiläinen toimintaelokuvien ohjaaja ja tuottaja. Myöhemmin hän siirtyi ohjaajantehtävistä tiettävästi kulinaristikriitikoksi. Hän kuoli 77-vuotiaana 21. tammikuuta 2013 pitkällisen sairauden tuomien maksaongelmien seurauksena.
Winner teki lukuisia elokuvia Charles Bronsonin kanssa, muun muassa tunnetun toimintaelokuvan Väkivallan vihollinen vuonna 1974. Hän myös ohjasi vuonna 1978 uudestaan klassisen Raymond Chandlerin teokseen pohjautuvan Syvä uni -elokuvan, jossa Philip Marlowena nähtiin Robert Mitchum. Muita Winnerin ohjaamia elokuvia ovat muun muassa Skorpioni vuodelta 1973, pääosissa Burt Lancaster ja Alain Delon, ja Mestaritappaja vuodelta 1972, jossa pääosissa ovat Charles Bronson, Jan-Michael Vincent, Keenan Wynn ja Jill Ireland. Winner oli mukana Fifth Gearissa eräässä jaksossa, jossa he koeajoivat uuden Bentley Azzuren.
Vincent Lübeck

Vincent Lübeck nuorempi (syyskuu? 1654, Paddingbüttel, Dorum, Land Wursten – 9. helmikuuta 1740, Hampuri) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja musiikinopettaja.
Musiikillisen koulutuksensa hän sai ainakin isältään Vincent Lübeck vanhemmalta, joka toimi urkurina Flensburgissa. Lübeckin samanniminen isä toimi urkurina Flensburgin Mariankirkossa, mutta kuoli poikansa syntymävuonna. Isän seuraajasta, Caspar Förckelrathsta (k. 1683), tuli nuoren Vincentin urkuopettaja ja myös isäpuoli.
Vuonna 1675 Vincent Lübeck nuorempi sai paikan urkurina Stadesta, jossa toimi vuoteen 1702 asti; hänen työvälineenään oli Arp Schnitgerin vuonna 1679 rakentamat urut. Lübeckin seuraavana työpaikkana oli kuolemaan asti Hampurin Nikolauksenkirkko, jossa hänellä oli sielläkin käytössään Schnitgerin rakentama soitin. Suureen maineeseensa nähden Lübeckiltä on tallella vain vähän sävellyksiä, ja niistäkin osaa pidetään hänen samannimisen poikansa tekeminä.