google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Marjamäki

Ura

Pelaajana Marjamäki edusti Tampereen Kooveeta ja Ilvestä. Hän lopetti pelaajauransa ollessaan 17-vuotias. Hän aloitti valmentamisen pian peliuransa päättymisen jälkeen. Hän valmensi Tampereen Ilveksen B- ja C -ikäluokan juniorijoukkueita vuosina 1999–2002, jonka jälkeen hän siirtyi Espoo Bluesiin. Hän valmensi Bluesin C-, B- ja A -ikäluokan juniorijoukkueita, ja saavutti Jääkiekon A-nuorten SM-liigassa Bluesin päävalmentajana SM-pronssia vuonna 2006 ja -hopeaa vuonna 2007. Kaudeksi 2007–2008 hän nousi Bluesin SM-liigajoukkueen valmennustiimiin, ja saavutti apuvalmentajana toimiessaan kaksi SM-hopeaa. 
Vuosina 2011–2013 hän toimi Bluesin päävalmentajana. Vuoden 2012 keväällä Marjamäestä tuli SM-liigan historian ensimmäinen päävalmentaja, jonka joukkue pystyi nousemaan ottelusarjan 0–3-tilanteesta neljällä peräkkäisellä otteluvoitolla jatkopaikkaan voitoin 4–3. Marjamäki erotettiin tehtävästään vuoden 2013 alussa, jonka jälkeen hän siirtyi kahden vuoden sopimuksella Oulun Kärppien päävalmentajaksi. Hän valmensi seuran jääkiekon Suomen mestaruuteen vuosina 2014 ja 2015. Marjamäki palkittiin SM-liigakauden 2014–2015 lopussa parhaan valmentajan Kalevi Numminen -palkinnolla. 
Elokuussa 2015 Suomen jääkiekkoliitto ilmoitti, että Marjamäki seuraa Kari Jalosta A-maajoukkueen päävalmentajana kaudesta 2016–2017 alkaen. Marjamäki valmensi Suomea kaikkiaan neljissä arvokisoissa, ja hänen valmentajakautensa päättyi keväällä 2018. Marjamäki oli ensimmäinen Suomen päävalmentaja yli 30 vuoteen, joka ei saavuttanut arvokisamitalia – edellinen oli ollut Suomea vuosina 1986–1987 valmentanut Rauno Korpi.
Marraskuussa 2017 Marjamäki solmi 2+2-vuotisen sopimuksen KHL-seura Jokereiden kanssa. Hänen työpestinsä Jokereiden päävalmentajana alkaa 1. kesäkuuta 2018.
Heinäkuussa 2019 julkistettiin, että Marjamäen ja Jokereiden sopimuksen 2 optiovuotta käytetään ja näin Marjamäki jatkaa Jokereiden päävalmentajana kevääseen 2022 saakka.

Muuta

Koulutukseltaan Marjamäki on liikunnanohjaaja, ja hän on suorittanut valmentajan erikoisammattitutkinnon. Marjamäen vaimo Sari Marjamäki (o.s. Fisk) on myös entinen jääkiekkoilija.
Iljinskin piiri

Iljinskin piiri (ven. Ильи́нский райо́н, Iljinski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 3 069 neliökilometriä. Asukkaita on 20 300 henkeä (vuonna 2009).
Iljinskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Jusvan, idässä Dobrjankan, etelässä Krasnokamskin ja Nytvan sekä lännessä Karagain piireihin. Pinta-alasta 52 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, hiekka ja sora, savi ja turve. Piirin itäpuolella sijaitsee Kaman muodostama Kaman tekojärvi.
Piiriin kuuluu Tšormozin kaupunki sekä 6 maalaiskuntaa: Filatovo, Iljinski, Ivanovskoje, Poser, Sretenskoje ja Vasiljevskoje. Hallinnollinen keskus on Iljinskin taajama. Asutuskeskuksia on yhteensä 177.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 95,3 % venäläisiä ja 1,7 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestön osuus on 51,5 %.
Piirin kautta kulkee Permin ja Tšermozin välinen maantie. Pääelinkeino on perinteisesti maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa ja öljyn porausta.
Piirissä toimii maatalousammattikoulu, kaksi lasten taidekoulua, kirjastolaitos, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä kaksi kotiseutumuseota. Paikallislehtenä ilmestyy Znamja (”Lippu”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Iljinskin, Sretenskojen, Tšermozin ja Vasiljevskojen kirkot, entisen Tšermozin metallitehtaan ja Iljinskin vanhat rakennukset.
Malala Yousafzai

Yousafzain ampumistapaus

9. lokakuuta 2012 aseistettu Taliban-mies avasi tulen Yousafzaita kohti tämän ollessa koulumatkalla. Yousafzai loukkaantui vakavasti päähän ja niskaan osuneista luodeista, mutta selvisi hyökkäyksestä. Malalaa ammuttiin, koska hän puhui Talibania vastaan ja muun muassa koulujen avaamisen puolesta. Malala oli raportoinut medialle paikallisesta tilanteesta.
Myös kaksi Yousafzain koulutoveria loukkaantui vakavasti luodeista. Yousafzai vietiin hoitoon Britanniaan, jonne hän jäi asumaan ja käymään koulua. Malalan toinen puoli kasvoista on halvaantunut ampumisen takia. Talibanin tiedottaja Ihsanullah Ihsan kertoi tiedotusvälineille Talibanin olevan iskun takana.
Alainen Leväjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162 metriä mpy.
Kylätontti

Kylätontti on keskiajalta peräisin oleva kylärakenne, jossa on useita asuintaloja ja muita rakennuksia lähekkäin samassa ryhmässä. Ne voivat olla nykyisin asuttuja tai autioituneita. Kylät olivat alun perin asumakyliä, jotka muodostivat myöhemmin perustan lainsäädännölle.
Kylätontteja voi löytää vanhojen karttojen ja kyläluetteloiden avulla. Ne ovat arvokkaita muinaisjäänteiden ja -jäännösten löytöpaikkoja, joissa voi olla useita kerrostumia eri aikakausilta.
Kylätontti sijaitsee usein paikassa, jota ei voitu viljellä ja sellaisen voi nykyisin erottaa maastossa erottuvana kumpareena.
Sarkajaon aikana talot olivat tiiviissä ryhmässä kylätontilla ja yhteiset viljelymaat sijaitsivat etäämmällä.
Säännösteltyjä kylätontteja oli Suomessa vain Hämeenlinnan ympäristössä ja siitä Satakuntaan suuntautuvalla alueella. Säännöstelyllä kylätontilla kylän maat oli sarkajaossa jaettu talon varallisuuden mukaan, joka taas toimi verotuksen perustana.
Kylätontilla sijainnut kylä oli joko ryhmä-, rivi,- tai raittikylä. Talojen pihat olivat ahtaita ja niissä oli umpipihoja. Rakennusten väleihin muodostui kapeita kujia.
Kylätontilla asuneet ihmiset muodostivat tiiviin yhteisön ja olivat sukua keskenään.
Kylätontilla sijainnut kylä tavallisesti hajosi isojaossa, jolloin talot siirrettiin omien viljelyksien keskelle kylän laidoille.
Crash Love

Tausta ja äänitys

Decemberunderground-kiertueen jälkeen AFI vietti 2 vuotta kirjoittaen ja äänittäen uutta albumia, samalla jäsenet myös työstivät sivuprojektejaan. Basisti Hunter aloitti Hunter Revengen ja kokosi entisen bändinsä The Forcen. Davey Havok ja Jade Puget taasen äänittivät ja esiintyivät electropop-bändissä Blaqk Audio. Havok myös perusti muotimerkin ja Puget remixasi ja tuotti kappaleita toisille artisteille.

Julkaisu

Albumin ensimmäinen singlen Medicate tuli ostettavaksi iTunesista 25. elokuuta ja pääsi radioon 1. syyskuuta. Se oli myös soitettava kappale Guitar Hero 5-pelissä. Deluxe-edition ja digitaaliset versiot albumista sisälsivät b-puolia ja demo-kappaleita. Albumi pääsi sijalle 12 Billboard 200-listalla ja myi 52 000 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla.
USS Essex (LHD-2)

Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 20. maaliskuuta 1989 ja alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1991. Alus otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1992.

Palvelus

Alus on palveluksessa 2012 San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.
Fritz Hartjenstein

Fritz Hartjenstein (3. heinäkuuta 1905 Peine, Saksan keisarikunta - 20. lokakuuta 1954 Pariisi, Ranska) oli saksalainen SS-eversti, joka toimi Birkenaun ja Natzweiler-Struthofin keskitysleirien komentajana. Hän kuoli vankilassa odotellessaan kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa.

Sotilasura

Hartjenstein siirtyi vuonna 1938 vapaaehtoisesti Wehrmachtista SS-Totenkopfverbändeen. Hän toimi tämän jälkeen jonkun aikaa Sachsenhausenin keskitysleirin vartiojoukon komentajana.
Hartjensteinista tuli 1940 Theodor Eicken SS-divisioona Totenkopfin upseeri ja palveli rintamalla vuoteen 1942. Hänet vapautettiin rintamavastuista epäpätevyyten takia ja siirrettiin Auschwitzin, jossa hän palveli vartijoiden erillisosaston komentajana.
Auschwitzin hallinnollisten uudistusten jälkeen Birkenaun ja Monowitzin leirit erotettiin siitä marraskuussa 1943. Hartjenstein toimi Birkenaun ensimmäisenä komentajana maaliskuuhun 1944 asti. Maaliskuusta 1944 tammikuulle 1945 hän komensi Natzweiler-Struthofin keskitysleiriä. Sieltä hänet siirrettiin vielä Flossenbürgin keskitysleirin komentajaksi.

Tuomio

Brittiläinen sotatuomioistuin, joka kokoontui Wuppertalissa tuomitsi hänet 1. kesäkuuta 1946 elinkautiseen neljän vastarintamiehen teloituksesta. Myöhemmin hänet tuomittiin ammuttavaksi kuoliaaksi sotavangin hirttämisestä. Hänet siirrettiin Ranskaan, jossa hänet tuomittiin Natzweilerin julmuuksista kuolemaan. Hartjenstein kuoli sydänkohtaukseen 1954 tuomion täytäntöönpanoa odotellessaan.
Kromihappo

Ominaisuudet

Kooltaan ja tetraedriseltä geometrialtaan kromihappo muistuttaa rikkihappoa. Molemmissa myös keskusatomin hapetusluku on +6. Vaikka kromihappo onkin suhteellisen vahva on se huomattavasti rikkihappoa heikompi, sitä ei ole myöskään pystytty eristämään ja se pelkistyy hyvin helposti. Vedessä se deprotonoituu kromaatti-ioniksi ja vety-ioniksi ja protonoimaton muoto on vallitseva vain hyvin happamissa olosuhteissa. Typpihappo- ja perkloorihappoliuoksissa on havaittu myös muoto HCrO₄⁻.

Käyttö

Kromihappo on voimakas hapetin, minkä vuoksi sitä käytetään laboratorioissa lasitavaroiden puhdistamiseen. Ongelmana on kuitenkin kuusiarvoisen kromin myrkyllisyys ja karsinogeenisuus.
Kromihappo kykenee hapettamaan monia orgaanisia yhdisteitä. Sillä voidaan hapettaa primaariset alkoholit aldehydeiksi ja usein myös edelleen karboksyylihapoiksi, sekundääriset alkoholit ketoneiksi. Lisäksi se voi hapettaa myös alkeenejä ja aromaattisia hiilivetyjä. Yhdisteen alkoholienhapetusmekanismin arvellaan sisältävän kromaattiesterin, joka hajoaa kahden elektroninsiirron seurauksena, jolloin myös yksi hiilen ja vedyn välinen sidos katkeaa ja hiilen ja hapen välille syntyy kaksoissidos.
Kromihaposta voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä esimerkiksi suolahapon ja kromihapon välisessä reaktiossa muodostuu kromyylikloridia.
HMS Devonshire (D02)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1978 ja se upposi maalilaivana 17. heinäkuuta 1984.
Andy Griffith

Andrew Samuel ”Andy” Griffith (1. kesäkuuta 1926 Mount Airy, Pohjois-Carolina – 3. heinäkuuta 2012 Roanoke Island, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja.

Elämä ja ura

Griffith valmistui University of North Carolina-Chapel Hillistä musiikkilinjalta vuonna 1949.
USA:ssa Griffith muistetaan parhaiten sheriffi Andy Taylorin roolista suositussa 1960-luvun televisiosarjassa The Andy Griffith Show. Sarjaa ei esitetty Suomessa. Maailmanlaajuisesti hänet tunnetaan parhaiten pääroolista televisiosarjassa Matlock vuosilta 1986–1995.
The Andy Griffith Show oli Yhdysvalloissa suosittu televisiosarja, jonka päähenkilöihin katsojat saattoivat helposti samaistua. Sarjan tapahtumat sijoittuivat pieneen kuvitteelliseen Mayberryn kaupunkiin, jossa sheriffinä toimi Griffithin esittämä Andy Taylor. Sarjan muut henkilöt olivat Opie Taylor (Ron Howard), Bee-täti (Frances Bavier), apulaissheriffi Barney Fife (Don Knotts), sekä kaupunkilaiset Gomer Pyle (Jim Nabors) ja Goober Pyle (George Lindsey).
Griffith aloitti uransa stand-up-koomikkona, ja hänen ensimmäinen läpimurtonsa elävän yleisön edessä tapahtui ohjelman What It Was, Was Football nauhoituksissa. Tarina kertoi maalaispojasta joka oli ensimmäistä kertaa elämässään jalkapallo-ottelussa. Myöhemmin samana vuonna Griffith äänitti tarinan ”Number One Street”, joka kertoi maalaisperheestä matkalla Floridaan valtatietä 1 pitkin.
Vuonna 1954 Griffith esiintyi Broadwayllä näytelmässä No Time for Sergeants, joka kertoi maalaispojasta ilmavoimissa. Näytelmästä tehtiin elokuva 1959, mistä syntyi inspiraatio Gomer Pylen hahmoon.
Vuonna 1957 Griffith näytteli elokuvassa Kasvot väkijoukossa, jälleen kerran maalaispoikana ja viihdyttäjänä mutta samalla myös kauhua herättävänä psykopaattisena poliitikkona. Elokuvassa Griffith näyttäytyi ensi kertaa menestyksekkäästi draamaroolissa.
Sen jälkeen, kun Andy Griffith Show lopetettiin vuonna 1968 Griffith esiintyi useissa sarjoissa, joista ei tullut yhtä suosittuja (muun muassa The Headmaster 1970, The New Andy Griffith Show 1971 ja Salvage I 1979). Hän näytteli myös useissa elokuvissa kuten Strangers in 7A (1972), Winter Kill (1974) ja Pray for the Wildcats (1974).
Vuonna 1981 Griffith pääsi ehdolle Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan tv-elokuvassa Murder in Texas ja sai vuonna 1983 lisää arvostusta roolistaan murhanhimoisena roistona tv-elokuvassa Murder in Coweta County. Griffith näytteli Matlockia vuosina 1986–1995 ja vieraili vuonna 1997 sarjassa Diagnoosi: Murha. Hän esiintyi myös pienessä roolissa elokuvassa Spy Hard – lupa läikyttää vuonna 1996.
Griffith kuoli sairaalassa saatuaan vuorokautta aikaisemmin sydänkohtauksen kotonaan Roanoke Islandilla, Pohjois-Carolinassa.
Kans’an Popeda

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Costello Hautamäki ja sanoittanut Pate Mustajärvi, ellei toisin mainittu.
Juho Lautasalo

Johannes (Juho) Lautasalo (aik. Åkerbacka, Hietaniemi ja Pihlaja, 28. huhtikuuta 1862 Karvia – 21. helmikuuta 1940 Ikaalinen) oli pienviljelijä ja kansanedustaja. Lautasalo toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1908–1914 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Satakunnasta.
Lautasalo työskenteli renkinä Kauhajoella, Karviassa ja Honkajoella vuoteen 1885, kunnes sai solmittua torpan vuokrasopimuksen Ikaalisissa. Nimenvaihdosten perusteella hän viljeli useammassa eri paikassa. Torpparivapautuksen myötä hänestä tuli pienviljelijä. Tilaansa hän hoiti kuolemaansa saakka.
Lautasalo vangittiin poliittisista syistä 1918 ja hänet pidettiin vangittuna vuoteen 1923.
Kunnallispolitiikassa Lautasalo oli Ikaalisten kunnanvaltuuston jäsen.
Itä–Länsi-ottelu

Itä–Länsi-ottelu on perinteinen pesäpallon arvo-ottelu, joka pelataan vuosittain Suomen itä- ja länsipuoliskon seurojen parhaista pelaajista koottujen joukkueiden kesken. Ensimmäinen Itä–Länsi-ottelu pelattiin vuonna 1932, ja ensimmäinen naisten Itä–Länsi vuonna 1961. Tapahtumaa ei järjestetty sotavuosina 1941, 1942 ja 1944. Nykyisin pelataan viisi eri Itä–Länsi-ottelua: miesten ja naisten otteluiden lisäksi A- ja B-poikien sekä B-tyttöjen Itä–Länsi.
Miehissä Itä johtaa Länttä lukemin 38–36 vuoden 2018 ottelun jälkeen. 10 peliä on päättynyt tasan. Naisissa Länsi johtaa Itää lukemin 29–25. Kolmesti on pelattu tasan.

Miehet

¹ Suomen suurkisojen ottelu.

Naiset

² Etelä-Pohjoinen -ottelu

Naiset

Aikoinaan myös Suomensarjassa pelattiin Itä–Länsi-otteluita.
Backstrom

Juoni

Sarjan alkaessa komisario Everett Backstrom (Rainn Wilson) on ollut kuusi vuotta hyllytettynä liikennepoliisissa, kun hänet kutsutaan takaisin rikospoliisiin. Backstrom on luonteeltaan epäsosiaallinen. Hän sovinisti, rasisti, epäsiisti ja juoppo. Backstromilla on kuitenkin ainutlaatuinen taito asettua toisen ihmisen asemaan. Tämän taidon avulla hän ratkoo rikoksia Portlandissa.
Tema

Tema on kaupunki Ghanassa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla ja pääkaupunki Accrasta itään. Se oli alun perin pieni kalastajakylä, mutta alkoi kasvaa vuoden 1961 jälkeen, jolloin sinne rakennettiin suuri satama. Kaupungissa on myös öljynjalostamo. Temasta on rauta- ja valtatieyhteydet pääkaupunkiin.
Vuonna 2010 Temassa oli noin 140 000 asukasta.
Tema on osa Suur-Accran aluetta.
Teetä kahdelle

Teetä kahdelle (engl. Tea for Two) on David Butlerin ohjaama elokuvamusikaali vuodelta 1950. Elokuva perustuu Otto Harbachin, Irving Caesarin ja Vincent Youmansin Broadway-musikaaliin No, No, Nanette. Pääosia esittävät Doris Day ja Gordon MacRae.
Riski

Riski taloustieteessä

Taloudellinen riski merkitsee esimerkiksi sijoituksesta saatavan palautuksen odottamatonta vaihtelua tai volatiliteettia. Menestyvä liiketoiminta perustuu riskienhallinnalle, (laskelmoitujen riskien ottamiselle), jonka keinoja on esimerkiksi vakuutus.

Jäännösriski

Jäännösriski on jäljellejäävä riski, jota ei voida tai haluta poistaa. Sitä voidaan myös kutsua hyväksytyksi riskiksi tai riskiksi, joka ollaan valmiita ottamaan.
Arkikielessä jäännösriski on sama asia kuin riski. Ottamalla riski hyväksytään se ajatus, että päätöksestä voi seurata jokin negatiivinen seuraus.
Tieteellisessä tai ammatillisessa merkityksessä alkuperäistä riskiä pienennetään riskienhallinnan menetelmillä, kunnes jäljellä oleva riski on niin pieni, että se voidaan hyväksyä. Todellisessa maailmassa riskiä ei koskaan pystytä täysin poistamaan, mutta jäännösriski voi olla lähes olematon.
Ernst Heinkel

Nuoruus

Heinkel syntyi Grunbachissa, Württembergissä. Hän innostui lentokoneista käydessään Saksan ensimmäisessä kansainvälisessä ilmailunäyttelyssä (International Aviation Exhibition eli ILA), joka pidettiin Frankfurt am Mainissa vuonna 1909.
Heinkel opiskeli koneinsinööriksi vuodesta 1907 alkaen Stuttgartissa. Hän rakensi oman lentokoneensa vuonna 1910, jolla joutui onnettomuuteen vuonna 1911. Hän keskeytti yliopisto-opintonsa ja pestautui Albatros-lentokonetehtaalle vuonna 1913. Siellä Heinkel nousi pian pääsuunnittelijaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi myös Hansa-Brandenburg-tehtaassa ja suunnitteli muun muassa Suomen ilmavoimissa käytetyn W.33 (eli I.V.L. A.22 Hansa) -koneen.

Toiminta Weimarin tasavallassa

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Heinkel toimi päällysmiehenä autokorjaamossa. Vuonna 1920 hän pääsi Caspar-lentokonetehtaalle, jossa hän suunnitteli sukellusveneiden torjuntaan sopivan lentokoneen. 
1. joulukuuta 1922 hän perusti Warnemündeen Heinkel Flugzeugwerke -yhtiön, jossa hän suunnitteli tusinoittain lentokoneita 1920-luvulla. Asiakkaina oli muun muassa Neuvostoliitto, jolla oli vaikeuksia ostaa lentokoneita muista maista. Versailles’n rauha kielsi Saksaa valmistamasta lentokoneita, mutta kauppa Neuvostoliittoon ei ollut julkista eikä siten valvonnan kohteena. Saksan pyrkimys kiertää rauhansopimusta valmistamalla lentokoneita Ruotsissa, Alankomaissa ja niin edelleen oli laaja-alainen operaatio.

Suihkukoneen kehittäjä

1930-luvulla Heinkel kehitti muun muassa He 112 -hävittäjälentokoneen, joka kilpaili Messerschmitt Bf 109:n kanssa siitä, kumpi oli maailman nopein lentokone ja kummasta tulisi uudelleenperustetun Luftwaffen päähävittäjäkone. Muistelmissaan Heinkel väittää Messerschmittin voittaneen muun muassa nopeusennätyksen poliittisilla suhteilla eikä todellisella lentosuorituksella. He 112 -konetta valmistettiin lopulta vain 98 kappaletta, joista Espanjan ilmavoimille toimitettiin 15, Japanin ilmavoimille 30, Unkarin ilmavoimille kolme ja Romanian ilmavoimille 24 kappaletta. Yleinen kirjallisuudessa jälkikäteen esitetty mielipide on, että He 112 oli huono hävittäjä. Konetta tarjottiin myös Suomen ilmavoimille, mutta sitä pidettiin liian kalliina Fokker D.XXI:een verrattuna.
Heinkel kehitti Heinkel He 178 -suihkukoneen vuoden 1939 syksyyn mennessä. Natsi-Saksan johto oli kuitenkin asettanut Heinkelin tehtaan vain pommikoneiden valmistajaksi. Niistä Heinkel He 111 oli kuuluisin.

Uusi alku 1950-luvulla

Sodan jälkeen Heinkel rakensi aluksi moottoreita, sitten skoottereita ja kääpiöautoja (Heinkel Kabine). Hän suunnitteli Egyptissä suihkumoottoreita ja hävittäjäkoneita. 
1950-luvun puolivälissä hän palasi Saksaan suunnittelemaan lentokoneita. Hän lähti yhteistyöhön Willy Messerschmittin perustaen vuonna 1956 Flugzeugunion Süd eli Entwicklungsring Süd-yhteenliittymän.
Ernst Heinkel kuoli 30. tammikuuta 1958.
Sheridanin piirikunta (Wyoming)

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 91,6 prosenttia on valkoisia ja 4,21 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 99,1 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on  42,1 vuotta.
Niko Malinen

Ura

Malinen on HoNsUn kasvatti, mutta hän pelasi ensimmäistä kertaa I-divisioonaa BC Jyväskylän paidassa kaudella 2006–2007. Hän edusti samaan aikaan junioritasolla HoNsUa, jonka paidassa hän voitti A-poikien SM-sarjan pistetilaston kaudella 2008–2009 (23,5 pistettä ottelua kohden). Malinen edusti BC Jyväskylää vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen hän siirtyi pääsarjatasolle Korihaihin. Ensimmäisellä Korisliiga-kaudellaan hän teki 3,7 pistettä sekä otti 1,3 levypalloa ottelua kohden.
Kanake

Kanake (muinaiskreikaksi Κανάκη) oli kreikkalaisessa mytologiassa Aioloksen ja Enareten tytär.
Kanake sai Poseidonin kanssa lapset, joiden nimet olivat Aloeus, Epopeus, Hopeleus, Nireus ja Triopas. Hän kuitenkin rakastui omaan veljeensä Makareukseen ja antautui suhteeseen tämän kanssa. Hänen tunnustettua asian isälleen Aiolokselle, isä lähetti tyttärelleen miekan, jolla Kanake surmasi itsensä. Syntyneen lapsen Aiolos viskasi koirille.
Gallia Belgica

Gallia Belgica oli Rooman provinssi.
Keisari Augustus huomasi, että  monista kansoista koostuvan Gallian hallinto oli hankalaa, joten hän erotti siitä vuonna 22 eaa. Gallia Narbonensis-nimisen osan senaatin haltuun, ja jakoi loput kolmeen osaan. Gallia Belgica oli näistä osista pohjoisin, ja se ulottui Seineltä Reinille ja etelässä Saoneen. Sen asukkaissa oli sekä kelttejä että germaaneja. Provinssin hallinto oli Reimsissä, mutta tärkeitä virkamiehiä asettui myös Trieriin. 
Keisari Domitianuksen  valtakaudella isoja alueita Reinin ympäriltä erotettiin omiksi provinsseikseen Germania Inferior ja Germania Superior. Diocletianuksen aikana loput jaettiin edelleen kahtia Belgica Primaksi ja Belgica Secundaksi. Frankit valtasivat alueen 400-luvulla.
Gustaf Johan Gyllenstierna

Gustaf Johan Gyllenstierna (24. kesäkuuta 1709 – 4. huhtikuuta 1764) oli vapauden ajan suomalainen virkamies, Ruotsin kansliapresidentin sihteeri vuodesta 1738. Hän toimi voimakkaasti aikansa puolue-elämässä myssypuolueen hyväksi. Vastapuoli, hattupuolue epäili, että valtiopäivien salaisen valiokunnan tiedot vuotavat ulkomaiden tietoon. Venäjän lähetystön eteen järjestettiin eversti Lagercrantzin johtamat vartiomiehet, jotka pidättivät Gyllenstiernan helmikuussa 1741. Tutkimukset osoittivat hänen saaneen venäläiseltä ministeri Mihail Bestužev-Rjuminilta rahaa salaisista tiedoista. Hän sai teosta kuolemantuomion, joka muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Tutkimuksissa asiaan liitettiin kolme muutakin suomalaista, entinen virkamies Johan Arckenholtz, kielenkääntäjä Johan Mathesius ja Göran Helsingius. Heidän syyllisyydestään ei kutenkaan saatu näyttöä. Gyllenstierna vapautui 1743, mutta karkotettiin maasta. Hän toimi tämän jälkeen Venäjän palveluksessa Liivinmaalla.
George Edwards

George Edwards (3. huhtikuuta 1694 Stratford, Essex – 23. heinäkuuta 1773 Plaistow, Essex) oli englantilainen luonnontieteilijä ja lintutieteilijä, jota kutsutaan brittiläisen ornitologian isäksi.
Nuorena Edwards työskenteli kaupallisella alalla Lontoossa 1709–1716, mutta havaitsi olevansa väärällä alalla. Hän matkusteli laajalti Euroopan mantereella opiskellen luonnonhistoriaa ja saavutti jonkin verran mainetta eläinaiheisilla, eritoten lintuaiheisilla maalauksillaan. Ranskassa hän vaelsi irtolaiseksi tekeytyneenä ja Norjassa hänet pidätettiin epäiltynä vakoilusta. Vuonna 1733 hänet nimitettiin Lontoon Kuninkaallisen lääketieteellisen oppilaitoksen (Royal College of Physicians) kirjastonhoitajaksi Sir Hans Sloanen suosittelemana. Hän työskenteli laitoksessa 27 vuotta ja toimi myös rakennuksen hoitajana ja selvitysmiehenä. 1760 hän erosi virasta mutta palveli laitosta edelleen ajoittain vapaaehtoisena.
1743 hän julkaisi ensimmäisen osan teoksestaan History of Birds, jonka neljäs osa ilmestyi 1751. Kolme täydennysosaa, nimeltään Gleanings of Natural History, ilmestyivät 1758, 1760 ja 1764. Kahdessa osassa esitellään yli 600 luonnonhistoriallista ennen kuvailematonta kohdetta. Samoin hän lisäsi hakemiston sekä englanniksi että ranskaksi, jota Carl von Linné myöhemmin täydensi kaksiosaisilla tieteellisillä nimillä. Linné ja Edwards olivat kirjeenvaihdossa keskenään.
Noin vuonna 1764 Edwards vetäytyi Plaistowiin, jossa hän sittemmin kuoli. Hän kirjoitti myös teokset Essays of Natural History (1770) ja Elements of Fossilogy (1776).