google/wiki40b huggingface dataset:
Linnoitus (Viipuri)

Linnoitus oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se käsitti keskiajalla rakennetun Viipurin kaupunginmuurin sisäpuolelle jääneen alueen, joka sijaitsi kaupunginniemellä Salakkalahden ja Viipurinlahden välissä sekä muutamia muurin itäpuolisia kortteleita. Myös Viipurin linnan laskettiin kuuluvan Linnoituksen kaupunginosaan. 1860-luvulla tapahtuneen kaupunginmuurin purkamisen jälkeen Linnoitus rajoittui pohjoisessa Salakkalahden ja idässä Pantsarlahden kaupunginosiin.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Linnoituksessa oli 4 519 asukasta, joista 3 551 oli suomenkielisiä, 544 ruotsinkielisiä ja 424 muunkielisiä.

Vanha kaupunki

Linnoituksen kaupunginosan alueesta puhutaan nykyisin myös Viipurin vanhana kaupunkina. Alueen rakennuskanta on pääosin peräisin Suomen itsenäisyyttä edeltävältä ajalta ja vanhimmat jopa keskiajalta. Linnoituksen pääkadut kulkevat luoteesta kaakkoon, ja niihin risteää kapeita poikkikatuja. Vielä ennen Neuvostoliiton aikaa kaduilla oli vanhat keskiajalta periytyvät nimet, joita olivat esimerkiksi keskiajalla toimineisiin luostareihin viitanneet Mustain- ja Harmaidenveljestenkadut. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Viipurin painopisteen siirryttyä uusiin itäisiin kaupunginosiin Linnoituksen alue alkoi jäädä lähinnä asuin- ja virastokaupunginosaksi. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Linnoitukseen valmistui merkittäviä julkisia rakennuksia, kuten Alvar Aallon suunnittelema kaupunginkirjasto ja Uno Ullbergin piirtämä taidemuseo.
Useat alueen rakennukset ovat viime vuosikymmenten aikana päässeet rapistumaan erittäin huonoon kuntoon ja niitä on jopa romahtanut. Lisäksi kaupunginosaa uhkaa rakennuskeinottelu, vaikka Viipuri on julistettu yhdeksi Venäjän neljästäkymmenestäyhdestä historiallisesta kaupungista. Linnoituksen alueelle on viime vuosina rakennettu vanhaan rakennuskantaan täysin sopimattomia uudisrakennuksia.
Jani Hiltunen

Ura

Hiltunen on Panttereiden kasvatti, ja hän debytoi seuran riveissä SM-sarjassa kaudella 1996–1997. Vuodet 1997–1999 hän pelasi pääsarjaa Pussihukkien joukkueessa. Vuodet 1999–2001 Hiltunen vietti Middle Tennessee Staten joukkueessa, jossa hän pelasi yliopistokoripalloa. Ainoastaan kahden kauden jälkeen hän palasi Suomeen, jossa hän jatkoi pelaamista Salon Vilppaassa.
Hiltunen siirtyi itävaltalaiseen Oberwart Gunnersiin kaudeksi 2002–2003, mutta hänet vapautettiin kauden puolivälissä joukkueen huonon menestyksen johdosta. Tämän myötä hän palasi Suomeen, jossa hän jatkoi pelaamista Kouvoissa. Hiltunen edusti seuraa vuoteen 2006 asti, jonka jälkeen hän jatkoi uraansa toisella sarjatasolla Salon Vilppaan joukkueessa. Hän lopetti uransa kesken kauden 2006–2007.
Israelin filharmoninen orkesteri

Israelin filharmoninen orkesteri (hepr. ‏התזמורת הפילהרמונית הישראלית‎) on Israelissa toimiva sinfoniaorkesteri. Puolanjuutalainen viulisti Bronisław Huberman perusti sen vuonna 1936; alun perin Palestiinan sinfoniaorkesterina tunnettu kokoonpano debytoi Tel Avivissa tuon vuoden joulukuun 26. päivänä.
Orkesterin musiikillinen johtaja on kapellimestari Zubin Mehta. Aiemmin orkesteria on johtanut muiden muassa Leonard Bernstein.
Timothy Bottoms

Timothy Bottoms (s. 30. elokuuta 1951 Santa Barbara, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten nuoruudenaikaisista pääosistaan elokuvissa Sotilaspoika (Dalton Trumbo 1971), Viimeinen elokuva (Peter Bogdanovich 1971) ja Arvosanametsästys (James Bridges 1973).
Bottoms syntyi kuvanveistäjä James Bottomsin poikana Kalifornian Santa Barbarassa. Hän on näyttelijöiden Joseph Bottoms (s. 1954) ja Sam Bottoms (1955–2008) isoveli.
Bottoms on 1990–2000-luvuilla tullut tunnetuksi presidentti George W. Bushin esittämisestä sekä parodisissa että vakavissa rooleissa.
Féng Shān Shān

Féng Shān Shān (kiin. 冯珊珊, s. 5. elokuuta 1989 Kanton) on kiinalainen golfammattilainen ja olympiamitalisti. Féng voitti olympiapronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.  Huhtikuuhun 2019 mennessä hänellä oli 9 LPGA-tourin voittoa ja yksi major-tourin voitto.
Leopold Hasner von Artha

Leopold Hasner von Artha (15. maaliskuuta 1818 Praha – 5. kesäkuuta 1891 Bad Ischl) oli itävaltalainen poliitikko, joka toimi Itävallan opetusministerinä vuosina 1867–1870 ja pääministerinä lyhyen aikaa vuonna 1870.
Lakia ja filosofiaa opiskellut Hasner tuli vallankumousvuonna 1848 Prager Zeitung -nimisen Prahassa ilmestyneen virallisen lehden toimittajaksi. Hän herätti pian liberaaleilla mielipiteillään sekä valtakunnan keskitettyä hallintoa kannattamalla Itävallan hallituksen huomion. Opetusministeri Leo von Thun und Hohenstein järjesti hänet vuonna 1849 oikeusfilosofian professoriksi Prahan yliopistoon. Hän oli myös kansantalouden professori vuodesta 1851 Prahassa ja vuodesta 1865 Wienin yliopistossa. Hasner valittiin 1861 edustajaksi ensin Böömin maapäiville ja sitten Itävallan parlamenttiin eli valtakunnanneuvostoon (reichsrat), jonka alahuoneen puhemieheksi hänet valittiin 1863. Neljä vuotta myöhemmin hänestä tuli ylähuoneen elinikäinen jäsen ja opetusministeri Karl von Auerspergin hallitukseen. Hasnerin ministerikaudella Itävallassa otettiin käyttöön kahdeksanvuotinen oppivelvollisuus ja perusopetus muutettiin luonteeltaan ei-uskonnolliseksi ja otettiin valtion valvontaan. Hasner toimi pääministerinä 1. helmikuuta – 5. huhtikuuta 1870, mutta hänen lyhytikäinen hallituksensa kompastui kansallisuusryhmien välisiin jatkuviin ristiriitoihin. Hän jatkoi myöhemmin vaikuttajana ylähuoneessa.
Harvey Cox

Harvey Cox (syntynyt 19. toukokuuta, 1929, Malvern) on yhdysvaltalainen teologi. Hän näkee maallistumisen peruuttamattomana, vapauttavana muutoksena. Hän kannattaa kaupungistumista ja uskoo, että maallistumisen tuloksena syntyy maailmankaupunki, teknopolis. Hän työskenteli professorina Harvard Divinity Schoolissa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2009.
Antiprisma

Uniformiset antiprismat

Antiprismaa sanotaan uniformiseksi, jos sen kaikki tahkot ovat säännöllisiä monikulmioita. Jos sen pohjat ovat säännöllisiä n'-kulmioita, muina tahkoina sillä on 2n tasasivuista kolmiota.  Uniformiset antiprismat muodostavat äärettömän sarjan uniformisia monitahokkaita, samoin kuin uniformiset särmiötkin. 
Tapauksessa n = 2 vastaava särmiö on surkastunut, mutta antiprismaksi saadaan erikoistapauksena, kaksikulmaisena antiprismana, säännöllinen tetraedri. Tapauksessa n = 3 saadaan kolmikulmaiseksi antiprismaksi säännöllinen oktaedri.

Antiprismojen duaalikappaleet

Antiprismojen duaalikappaleita ovat trapetsoedrit. Niitä tutki tiettävästi ensimmäisenä Johannes Kepler, joka myös antoi niille nimen, joskin on mahdollista, että jo Arkhimedes tunsi ne sillä niiden kärjet toteuttavat samat ehdot kuin Arkhimedeen kappaleet.

Symmetria

Sellaisen suoran n-kulmaisen antiprisman symmetriaryhmä, jonka pohja on säännöllinen monikulmio ja sivutahkoina tasakylkiset kolmiot, on Dₙd kertalukua 4n.  Poikkeuksena ovat tetraedri, jolla on laajempi symmetriaryhmä Td kertalukua 24, johon sisältyy aliryhminä kolme versiota ryhmästä D2d, skä oktaedri, jonka symmetriaryhmä on Oₕ kertalukua 48, joak sisältää aliryhminää kolme versiota ryhmästä D3d.
Peilaus pisteen suhteen eli inversio kuuluu symmetriaryhmään, jos ja vain jos n on pariton.
Anriprisman rotaatioryhmä on Dₙ kertalukua 2n. Poikkeuksena ovat tetraedri, jolla on laajempi rotaatioryhmä T kertalukua 12 sisältäen aliryhminään kolme versiota ryhmästä D₂, sekä oktaedri, jolla on laajempi rotaatioryhmä O kertalukua 24 sisältäen aliryhminään neljä versiota ryhmästä D₃.

Antiprima arkkitehtuurissa

One World Trade Center New Yorkissa on pitkänomainen neliöpohjaisen antiprisman muotoinen pilvenpiirtäjä.
Valaansuomu

Valaansuomu tai seepiansuomu on seepia-mustekalojen sisäinen tukiranka, selkäkilpi, joka vastaa anatomisesti muiden nilviäisten kuten kotiloiden ja simpukoiden ulkoista kuorta. Pääasiassa aragoniitti-kalkkia oleva, rakenteeltaan huokoinen mutta kova valaansuomu on valkoinen, pitkän soikea, reunoistaan ohut ja keskeltä paksumpi. Seepiat käyttävät kaasulokerorakenteista suomuaan kelluvuutensa ja uintisyvyytensä säätelyyn.
Näitä "valaskalan suomuja” voi löytää valtamerten rannoille ajautuneina. Noin kahdeksan senttimetrin pituisia suomuja myydään nykyisin kalsiumin lähteeksi lemmikkieläimille kuten häkkilinnuille, kilpikonnille ja akaattikotiloille. Virallinen kauppanimi on os sepiae ('valaansuomu'), linnuille, mutta lemmikkieläinkaupat myyvät niitä myös seepiansuomu-nimellä.
Aiemmin valaansuomuja on käytetty teollisesti jauhamalla niistä kiillotuspulveria, jota on käytetty muun muassa hammastahnan ja antasidien ainesosana. Niistä on myös kaiverrettu kultaseppien valumuotteja.
Fred Ward

Freddie Joe "Fred" Ward (s. 30. joulukuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Pako Alcatrazista (1979), Raivoisa ajojahti (1981), Henry ja June (1990), Viimeiseen pisaraan (2002) ja Exit Speed (2008). 
Osittain cherokeetaustainen Ward syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän opiskeli näyttelemistä Yhdysvalloissa ja Italiassa. 
Ward voitti vuonna 1994 jaetun Golden Globen elokuvasta Short Cuts – oikopolkuja (1993).
Ruotsilan kartano

Ruotsilan kartano on Sastamalan Kiikassa sijaitseva kartano, joka syntyi vuonna 1641, kun kenraalimajuri Christoffer Burmeister yhdisti kaksi Tyrvään pitäjän Ruotsilan kylässä olevaa taloa yhdeksi säteriratsutilaksi. Kartano sijaitsee Kokemäenjoen rannalla noin kilometri Kiikan kirkonkylästä Sastamalaan päin. Sen maiden pinta-ala oli suurimmillaan 1900-luvun alussa noin 3 000 hehtaaria.

Historia

Ruotsilan kylän kaksi taloa olivat 1600-luvun alkupuolella osa Fabian von Wrangelin (k. 1621) lesken Anna Tuven Tyrväällä omistamasta 38 talon läänityksestä. Hänen kuoltuaan 1641 ne siirrettiin taistelukentillä kunnostautuneelle kenraalimajuri Christoffer Burmeisterille, joka osti molempien talojen sukuoikeudet ja muodosti niistä läänitysten keskuspaikan. Burmeisterin kaikki kolme poikaa kaatuivat sodissa, jonka vuoksi läänitykset siirtyivät Burmeisterin tyttärelle Gertrudille ja hänen miehelleen ratsumestari Didrik Johan von Rigemanille. Pariskunta muutti Virosta Suomeen vuonna 1660 ottamaan läänitykset vastaan ja asettuivat vakituisesti Ruotsilaan. Heidän saapumisensa seurauksena Kiikka irrotettiin Tyrväästä omaksi kappeliseurakunnakseen vuonna 1662. Tämän jälkeen kartano periytyi Burmeisterin jälkeläisille niin, että sen saivat aina haltuunsa tytär ja vävy. Vuosina 1818–1827 se oli vuokralla Kokemäenkartanon omistaneeseen Knorringin sukuun kuuluneelle Georg Reinhold von Knorringille. Tämän jälkeen omistajaksi tuli Burmeisterin miespuolinen jälkeläinen Gustaf Henrik Wirzén ja seuraavaksi 1834 hänen veljensä Jakob Johan Wirzén. Veljekset tunnettiin ankarina ja vihattuina kartanonherroina, joiden syyskuussa 1836 käynnistämä torpparihäätö sai aikaan seitsemän pitäjän alueelle ulottuneen torpparikapinan. Jakob Johan Wirzén myi kartanon lopulta vuonna 1844 kruununvouti Petter August Rydmanille ja näin Christoffer Burmeisterin jälkeläisten aika Ruotsilan kartanon omistajina päättyi.
Kartanon nykyinen uusklassistinen päärakennus on rakennettu vuonna 1925 ja se on arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema. Edellinen päärakennus tuhoutui vuonna 1918 hieman ennen sisällissodan käynnistymistä niin sanotun Ruotsilan kahakan aikana. Vuodesta 1934 lähtien kartanon omistanut Karl August Rydman tunnettiin 1950–1960-luvuilla yhtenä Suomen merkittävimmistä ravihevosten kasvattajista. Ruotsilassa on syntynyt myös muun muassa pappi ja runoilija Jakob Zidén, jonka vanhemmat isännöivät kartanoa 1760–1770-luvuilla.
Kansallinen liitto (Tšad)

Kansallinen liitto (ransk. Union nationale) on tšadilainen puolue. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue voitti yhden edustajapaikan.
Yksinäinen susi McQuade

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo elokuvan tarjoavan suhteellisen hyvää spagettiwesternmäistä toimintaa ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
(I Can’t Get No) Satisfaction

Kappaleen synty ja työstö

Kitaristi Keith Richards keksi kappaleen kuuluisan riffin Yhdysvaltain-kiertueella herättyään keskellä yötä hotellihuoneessaan. Richards tarttui Gibson Firebirdiinsä, ja nauhoitti inspiraationsa jatkaen sitten uniaan. Aamulla hän ei enää muistanut asiaa, ja kasetti oli lähellä joutua pesukoneeseen, mutta lopulta Richards muisti äänityksen juuri kun hän oli ryhtymässä nauhoittamaan sen päälle muuta. 
Richards ja solisti Mick Jagger kuitenkin aluksi inhosivat kappaletta, ja olisivat halunneet siihen puhallinsektion. Myöskään Brian Jones ei pitänyt kappaleesta, koska se ei edustanut yhtyeelle ominaista rhythm and blues -tyyliä, ja Christopher Sandfordin kirjoittaman Keith Richards – Satisfaction -kirjan mukaan hänellä oli tapana soittaa konserteissa ”Satisfactionin” aikana Kippari-Kalle -tv-sarjan teemaa. Tämä tosin ei johtunut siitä, että Jones ei pitänyt kappaleesta vaan siitä että äänentoiston vaatimattomuuden vuoksi nuoren yleisön huuto ja kiljunta peittivät kaiken alleen ja Jonesin reaktio tilanteeseen oli sisäpiirihuumoria. Manageri ja tuottaja Andrew Loog Oldhamin järjestämässä yhtyeen sisäisessä äänestyksessä seuraavasta singlestä Jones myös äänesti Wattsin ja Wymanin lisäksi ”Satisfactionin” julkaisun puolesta, kun taas Jagger ja Richards äänestivät sitä vastaan. 
Kappaleen kitarasoundi syntyi, kun Keith Richards käytti keikkamuusikko Ian Stewartin ehdotuksesta Maestro FZ-1 -fuzzpedaalia. Richards luuli, että kappaleen lopulliseksi versioksi jäänyt levytys olisi vain hahmotelma, josta yhtye myöhemmin äänittäisi paremman version. Decca Records kuitenkin julkaisi kappaleen sellaisenaan yhtyeen ollessa Amerikan-kiertueella.

Arvostus

Rolling Stone -lehti valitsi kappaleen vuonna 2004 maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi listallaan The 500 Greatest Songs of All Time. Kappale oli sijalla yksi VH1:n teettämällä listalla The Greatest Rock and Roll Songs of All Time. Arvostuksen syyksi on esitetty suosittu kitarariffi, Charlie Wattsin tehokas rumpukomppi ja Bill Wymanin elastinen bassokitarakuvio. 
Cover-versioita kappaleesta löytyy laidasta laitaan aina teinipoppari Britney Spearsin  julkaisusta vuodelta 2000 Otis Reddingin soul-versioon (1965). Myös muun muassa Aretha Franklin sekä Jonathan King (salanimellä Bubblerock) ovat levyttäneet kappaleen.
Vihreä piste

Vihreä piste (saks. Der Grüne Punkt) on melko laajalti Euroopassa käytetty ympäristömerkki, joka kuvaa tuotteen pakkaajan kuuluvan maansa hyötykäyttöjärjestelmään. Suomessa PYR-merkki on korvannut Vihreä piste -merkin.

Historia

Vihreä piste oli alun perin saksalaisen Duales System Deutschland GmbH:n (DSD) merkki, joka esiteltiin vuonna 1991 Saksan lainsäädäntöuudistuksen yhteydessä.
Lukkarijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Iso-Airin valuma-alueeseen (67.978) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,8 metriä mpy.
Lee Ching-yuen

Lee Ching-yuen, translitteroitu myös Li Tšungjun oli vuonna 1933 kuollut kiinalainen, jonka tunnettu legenda väittää olleen syntynyt vuonna 1677. Tämä merkitsisi, että hän olisi ollut kuollessaan 256-vuotias. Tätä erään uutistoimiston välittämää tietoa on toisaalta kuitenkin pidetty "herkkäuskoisuuden huippuna".
Lee Ching-yuen oli taolainen. Kyseisessä uskonnossa ja filosofiassa on esiintynyt runsaasti muitakin pitkäikäisyyteen liittyviä myyttejä.
Ching-yuen oli elämänsä aikana lukuisia kertoja naimisissa. Hänen väitetään olleen koko 256-vuotisen elämänsä ajan fyysisesti terve ja seksuaalisesti vireissä.
Lee Ching-yuen jätti jälkeensä ohjeistuksen äärimmäisen pitkäikäisyyden saavuttamiseksi. Hän suositti muun muassa kasvisvoittoista ruokavaliota, äärimmäisten tunteiden välttämistä ja elinikää pidentäviä lääkerohtoja.
Cameron Wake

Ura

Collegen jälkeen Wake ei tullut varatuksi vuoden 2005 varaustilaisuudessa. Hän liittyi huhtikuussa 2005 New York Giantsiin, mutta Wake vapautettiin joukkueesta kesäkuussa 2005.

BC Lions

Wake solmi toukokuussa 2007 vapaana pelaajana sopimuksen CFL:llä pelaavan BC Lionsin kanssa. Hänet vaihdettiin tukimiehen pelipaikalta ulommaksi linjamieheksi, joka auttoi Waken pelaamista. Hänet valittiin CFL:n avausviikolla viikon puolustajaksi kerättyään seitsemän taklausta ja kolme säkitystä ottelussa Toronto Argonautseja vastaan. Kauden päätyttyä Wake keräsi yhteensä 72 taklausta ja 16 säkitystä tulokaskaudellaan. Hänestä tuli kauden päätteeksi CFL historian ensimmäinen pelaaja, joka valittiin kauden tulokkaaksi ja kauden parhaaksi puolustajaksi yhden kauden aikana.
Toisella kaudellaan 2008, Wake johti CFL:n säkitystilastoa 23:lla ja nimettiin kauden päätteeksi kauden 2008 erinomaiseksi puolustajaksi.

Miami Dolphins

Kauden 2008 jälkeen Wake sai useilta NFL seuroilta tarjouksia, kuten St. Louis Ramsilta, New Orleans Saintsilta, Buffalo Billsilta ja Minnesota Vikingsilta. Wake valitsi Miami Dolphinsin, jonka kanssa hän allekirjoitti nelivuotisen sopimuksen 18. tammikuuta 2009.
Wake pelasi avauskaudellaan 16 ottelua, mutta oli avauksessa vain kerran Billsiä vastaan. Hän keräsi kauden aikana 23 taklausta ja 5.5 säkitystä. Toisella kaudella Wake pelasi kaikki 16 ottelua avauksessa ja rikkoi tulokaskautensa tilastot. Hän keräsi yhteensä 57 taklausta ja 14 säkitystä. Myös kolmannella kaudellaan 2011, Wake pelasi suurimman osan otteluista avauskokoonpanossa. Hän pelasi kaikkiaan 14 ottelua avauksessa ja oli mukana kaikissa 16 ottelussa. Wake keräsi yhteensä 42 taklausta ja 8.5 säkitystä.
Toukokuussa 2012 Wake allekirjoitti nelivuotisen jatkosopimuksen Dolphinsin kanssa. Hän pelasi toisen kerran urallaan NFL:llä kauden kaikki 16 ottelua avauksessa. Hän keräsi yhteensä 53 taklausta ja 15 säkitystä, joka oli hänen uransa ennätys. Kausi 2013 ei sujunut yhtä hyvin. Wake pelasi kaikkiaan 15 ottelua ja kaikki avauksessa, mutta saavutti vain 37 taklausta ja 8.5 säkitystä, joka oli hänen uransa heikoin suoritus edellisiin kausiin nähden.
Myöskään kaudella 2014 Wake ei yltänyt parempiin tuloksiin. Hän oli jälleen mukana kaikissa 16 ottelussa ja avauksessa, mutta keräsi 38 taklausta. Sen sijaan säkityksiä Wake keräsi 11.5, joka oli hänen NFL uran kolmanneksi paras suoritus.
Kaudella 2015 Wake kärsi akillesvamman lokakuussa ottelussa New England Patriotsia vastaan, jonka vuoksi hän oli loppukauden poissa. Wake ehti pelata seitsemän ottelua, joista hän oli kaikissa avauksessa. Hän keräsi tuossa ajassa seitsemän taklausta ja seitsemän säkitystä. Wake paransi otteitaan seuraavalla kaudella ja hänet valittiin sarjan 100 parhaan pelaajan joukkoon keväällä 2017.
Wake teki kahden vuoden jatkosopimuksen Dolphinsin kanssa helmikuussa 2018.
Keväällä 2019 Wake siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Tennessee Titansiin.
Pekka Saarelainen

Petter "Pekka" Saarelainen (18. elokuuta 1868 Pielisjärvi – 16. toukokuuta 1933 Pielisjärvi) oli maanviljelijä, herastuomari sekä Suomalaisen puolueen ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Saarelaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Petter Saarelainen ja Eva Ryynänen. Hän työskenteli maanviljelijänä Pielisjärvellä, toimi 12 vuotta lautamiehenä, oli Pielisjärven Kolin osuuskassan, jyvästön ja kirjaston hoitajana sekä aliupseerikoulun jälkeen Kuopion tarkk'ampujapataljoonassa osaston päällikkönä 1890–1893. Hän solmi avioliiton Kaisa Koposen kanssa 1893.
Saarelainen nousi Suomalaisen puolueen eduskuntaryhmään Walter Andersinin tilalle ajanjaksoksi 26. lokakuuta 1909 – 28. helmikuuta 1910. Maalaisliiton eduskuntaryhmään hän kuului 2. helmikuuta 1914 – 4. syyskuuta 1922 ja 1. toukokuuta 1924 – 20. lokakuuta 1930. Jokaisella kerralla hänet valittiin eduskuntaan Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän kuului eduskunnassa laki- ja talousvaliokuntaan, sotilasasiainvaliokuntaan sekä suureen valiokuntaan.
Saarelainen kuului Pielisjärven kunnallislautakuntaan ja kunnanvaltuustoon, Maalaisliiton Kuopion läänin itäisen piirin piiritoimikuntaan sekä Pohjois-Karjalan hevosjalostusliiton johtokuntaan. Pitkästä lautamiesurastaan hän sai herastuomarin arvonimen.
Acehin aluejako

Acehin alue jakautuu 17 piiriin (kabupaten) ja neljään kaupunkiin (kota). Acehilla on Indonesiassa ensimmäisen luokan erityishallintoalueen (daerah istimewa tingkat 1.) asema vuodesta 1961 alkaen.
Käytännössä alueen itsehallinnon laajuus on riippunut Acehin itsenäisyysliikkeen ja Jakartan hallituksen välisestä neuvottelutilanteesta. Useat alueet pyrkivät vuonna 2002 laajentamaan autonomiaansa, mutta käytännössä erimielisyydet sen toimeenpanosta johtivat siihen, että Indonesian hallitus julisti alueelle sotatilan vuonna 2003. Määräys lievennettiin poikkeustilaksi vuonna 2004. Osapuolten välille solmittiin 15. elokuuta 2005 rauhansopimus Helsinki MOU, jonka mukaan indonesialaiset joukot poistuivat Acehista. Joulukuussa 2009 Acehissa pidettiin vapaat vaalit.

Kaupungit (kota)

Suurin kaupunki ja samalla erityishallintoalueen pääkaupunki on Banda Aceh, joka sijaitsee Sumatran saaren pohjoiskärjessä. Muut hallinnollisesti kaupungin asemassa olevat merkittävät keskukset ovat Langsa, Lhokseumawe ja Sabang.
19. Banda Aceh (1171), aikaisemmin nimeltään Kutaradja

20. Langsa (1173)

21. Lhoksumawe (1174), aikaisemmin osa Aceh Utaraa

22. Sabang (1172)

23. Subulussalam
(suluissa oleva numero viittaa joulukuun 2004 viralliseen tilastoluokitusnumeroon)
Eisenstadt

Historia

Paikalla on arkeologisten tutkimusten perusteella ollut asutusta jo Hallstatt-kaudella kolmisen tuhatta vuotta sitten. Sen jälkeen siellä on ollut kelttiläistä ja roomalaista asutusta. Kansainvaelluksen aikana saapui germaaniheimoja ja hunneja. Baijerilainen asutus lienee syntynyt vuoden 800 vaiheilla.
Kaupungin nimi Castrum ferrum mainitaan ensi kerran 1118. Unkarinkielinen nimitys Kismarton (Pyhä Martti) mainitaan vuonna 1264. Oikeus kaupankäyntiin on Eisenstadtille annettu vuonna 1388. Itävallan arkkiherttua Albert VI valtasi kaupungin 1445, ja se pysyi Habsburgien hallitsijasuvulla parisataa vuotta. Ottomaanit valtasivat kaupunkiin 1529–1532 pyrkiessään Wieniin. 
Esterházyt ryhtyivät hallitsemaan Eisenstadtia vuonna 1648. Heidän aikanaan oli vilkasta rakennustoimintaa, joten kaupunkikuva muuttui melkoisesti. Napoleon Bonaparten ranskalaiset joukot valloittivat kaupungin 1809. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Burgenlandin maakunnan asemasta oli kiistaa, mutta alue jäi Itävaltaan eikä tullut osaksi Unkaria. Toisen maailmansodan aikana kaupunkia pommitettiin. Se oli Puna-armeijan hallussa 1945 - 1955.