google/wiki40b huggingface dataset:
Etelä-Nigerian protektoraatti

Historia

Britannia oli sekaantunut Nigerian rannikkoon 1600-luvun orjakaupan ajoista. Brittiläiset kauppiaat toivat tavallisia valmistettuja tuotteita ja vaihtoivat ne sisämaan orjiin. Britit pitivät alueen olosuhteita liian ankarina ja tauteja vaarallisina. He eivät halunneet siirtyä sisämaahan eivätkä jättää laivojaan tai tehtaitaan. Rannikko tarjosi helpotusta helteestä ja vähensi tautien saamisen riskiä. Paikkaa kutsuttiinkin ”valkoisen miehen haudaksi”. Orjakaupan tarjoamien mahdollisuuksien ja tuottojen takia monet eurooppalaiset ottivat silti riskin vaikeissa olosuhteissa. 
1700-luvun loppua kohden brittiläiset yritykset olivat korvanneet melkein täysin muiden valtioiden yritykset Nigerian rannikolla. Tästä huolimatta eurooppalaisten pääkauppatavarana olivat silti orjat. Rannikon heimot olivat väkirikkaita ja voimakkaita. He hyötyivät myös orjakaupasta ja käyttivät resurssejaan sijoittaakseen parempiin eurooppalaisiin aseisiin. Britit pitivät tehtaansa ja linnakkeensa suurien jokien suilla, jotka laskivat Benininlahteen ja Bonnynlahteen.  
Kun Britannia kielsi orjakaupan 1800-luvun alussa, kauppatavaraksi tuli palmuöljy. Öljykaupasta tuli niin tärkeää, että aluetta alettiin kutsua nimellä Oil Rivers. Öljyä tarvittiin voiteluaineeksi uusille koneille teollisessa Euroopassa, ja siitä tehtiin myös saippuaa. 
Britannian kuninkaallinen laivasto kasvatti vaikutustaan alueella, sillä se yritti kukistaa vielä jatkuvan orjakaupan. Britannian orjuuden lakkauttaminen oli ollut yksipuolista, muut Euroopan valtiot jatkoivat sitä. Joet ja saaret tarjosivat orjakauppiaille erinomaisia piilopaikkoja. Kuninkaallinen laivasto miehitti läheisen Fernando Pon saaren tukikohdakseen. Espanja tosin vaati saarta takaisin vuonna 1855, ja siksi kuninkaallinen laivasto siirsi tukikohtansa Lagosin saarelle vuonna 1861. Kuudesosa laivastosta varattiin estämään orjakauppaa. 
Britit olivat olleet tyytyväisiä asuttaessaan vain rannikkoa ja joensuita. 1880-luvulla ranskalaiset näyttivät, että he halusivat lisätä vaikutustaan alueella. He olivat lähettäneet retkikuntia Länsi-Afrikasta ympäröimään Kultarannikon ja Sierra Leonen siirtomaita. Britit yrittivät estää saman tapahtumista myös Etelä-Nigerian tapauksessa. George Goldie oli liikemies, joka oli kiinnostunut alueesta. Hän käytti United African Company -kauppakomppaniaansa ostaakseen maata alueelta ja yhdistääkseen sen Britannian alueeseen. 
Myös saksalaisten saapuminen alueelle kannusti toimenpiteisiin. He olivat liittäneet Togomaan ja Kamerunin imperiumiinsa ja näyttivät, että he halusivat lisää alueita. Tässä vaiheessa Euroopan suurvallat pitivät Berliinin konferenssin selvittääkseen asian alueiden omistuksesta.
Otto von Bismarckia kiinnosti kolonialismi vain siksi, että se kasvattaisi hänen vaikutusvaltaansa Euroopassa. Britannian piti ilmaista haluavansa myös Pohjois- ja Etelä-Nigeria tai vaarantaa alueiden joutumista Ranskalle tai Saksalle.
Pohjois-Nigeria ja Etelä-Nigeria yhdistettiin vuonna 1914.
Aulis Nyqvist

Artto Aulis Nyqvist (s. 1941) on suomalainen valokuvaaja ja taidemaalari.
Erityisesti lehti- ja mainoskuvaajana tunnettu Nyqvist aloitti valokuvaharrastuksensa 1956 ja sai ammattioppinsa Matti A. Pitkäsen studiolla 1960–1965 ja perusti sitten kuuden muun valokuvaajan (C. G. Hagström, Olavi Kaskisuo, Timo Kirves, Kristian Runeberg ja Seppo Saves sekä Caj Bremer, jonka tilalle tuli pian Martti Brandt) kanssa Finnseven-osuuskunnan, joka toimi vuoteen 1969 saakka. Tällöin Nyqvist ryhtyi itsenäiseksi yrittäjäksi.
Metropolis 2000: Scenes from New York

Metropolis 2000: Scenes From New York on amerikkalaisen progressiivista metallirockia soittavan Dream Theater -yhtyeen vuonna 2001 julkaisema live-DVD.
Jyväskylän Ylioppilaslehti

Historia

Ylioppilaskunta julkaisi vappuna 1960 Tärsky-nimisen lehden, jonka myynnillä pyrittiin keräämään rahaa opiskelija-asuntolan rakentamiseen. Liikevaihtoveron välttämiseksi lehteä tuli julkaista ainakin kolme numeroa. Toisesta numerosta lähtien lehti ilmestyi nimellä Niitelmä. Lehti sai nykyisen nimensä kesäkuussa 1961. Uudella nimellä haluttiin lisätä lehden tunnettuutta.
Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun ylioppilaskunta julkaisi jo 1950-luvulla samannimistä julkaisua.
Kate Todd

Kate Todd (s. 12. joulukuuta 1987 Barrie, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta Radio Free Roscoe, jota tuotettiin vuosina 2003–2005. Hän esitti sarjassa Lily Randall nimistä tyttöä. Hän oli sarjassa ollessaan 15–16-vuotias. Hän osaa puhua englantia ja ranskaa sujuvasti.
Saintlucianlivertäjäkerttuli

Levinneisyys

Saintluciankerttulia tavataan kotoperäisenä Saint Lucialla. Lajin kannaksi arvioidaan yli 10 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laura Prepon

Tausta

Laura Prepon syntyi kuopukseksi lukio-opettaja Marjorielle (o.s. Coll) ja ortopedi Michael Preponille. Hänen äitinsä on irlantilaista ja isänsä venäjänjuutalaista syntyperää. Michael Prepon kuoli 49-vuotiaana sydänleikkauksen aikana vuonna 1993, Lauran ollessa 13-vuotias. Hänellä on neljä vanhempaa sisarusta. Prepon kävi koulua Watchung Hills Regional High Schoolissa ja opiskeli sen jälkeen Total Theatre Lab -teatterikoulussa.

Ura

Uransa alkuaikoina Prepon toimi mallina Brasiliassa, Milanossa ja Pariisissa. Mallinura ei tuntunut omalta Preponille, ja hän tiesi haluavansa näyttelijäksi. 
Vuonna 1998 Prepon sai Donna Pinciottin roolin komediasarjasta 70’s Show, joka teki hänestä kansainvälisesti tunnetun. Sarjaa jatkettiin kahdeksan kautta vuoteen 2006 asti. Lisäksi Prepon näytteli vuoden 2002 elokuvassa Slackers – pinnarit.
Prepon näytteli toista pääosaa vuoden 2006 elokuvassa Karla. 
Vuonna 2008 Prepon näytteli televisiosarjassa October Road. Hän oli yksi vakituisista näyttelijöistä ja sarjaa tehtiin kahden kauden verran. Sarja on esitetty kerran Suomessa. Vuonna 2009 Prepon vieraili kolmen jakson verran televisiosarjassa Ensisilmäyksellä Karenin roolissa.
Alkuvuonna 2011 Prepon teki vierailun sarjaan Castle, ja tähditti päähenkilönä sarjaa Vielä yhdet Chelsea? (Are you there, Chelsea?), joka perustui kirjailija Chelsea Handlerin kirjoittamaan kirjaan. NBC lopetti ohjelman toukokuussa 2012. Hän vieraili samana vuonna tv-sarjassa Miesten juttuja, jossa näytteli myös 70’s Show’sta tunnettu näyttelijä Danny Masterson. Prepon näytteli Alex Vausea Netflix-alkuperäissarjassa Orange Is the New Black sarjan alusta loppuun vuosina 2013-2019.

Yksityiselämä

Prepon kihlautui loppuvuodesta 2016 ja avioitui kesäkuussa 2018 näyttelijä Ben Fosterin kanssa. He saivat Ella-nimisen tyttölapsen elokuussa 2017. Prepon asuu perheineen New Yorkissa.
Atacameñot

Atacameñot oli intiaanikansa, joka asutti Atacaman autiomaan Andien puoleista osaa. Atacameñot puhuivat kunzaa.
Ensimmäiset ihmiset, jotka asuittivat Atacamaan, olivat nomadeja. Ne metsästivät alueen kamelieläimiä. Suurien eläinlaumojen ja alkeellisten maanviljelysmetodien ansiosta Atacaman ihmiset pystyivät olemaan osan vuodesta paikallaan. He joutuivat vaeltamaan vain kausittain.
Vuosien 2000–1000 eaa. välisenä atacameñot jättivät kokonaan nomadisen elämäntyylin. Tässä vaiheessa heidän taloutensa perustui pääasiassa laamojen kasvatukseen ja maissin viljelyyn. Vuosien 400 eaa.–100 jaa. atacameñot saavuttivat huippukautensa ja he elivät useissa keidaskaupungeissa.
Merikaapeli

Merikaapelit ovat merenpohjaan laskettuja kaapeleita, jolla välitetään tietoliikennettä tai sähköenergiaa. 
Vaativien olosuhteiden takia ne tulee rakentaa äärimmäisen vahvoiksi, ja pitkät välimatkat aiheuttavat myös teknisiä haasteita.

Tietoliikenne

Ensimmäiset merenalaiset tietoliikennekaapelit välittivät lennätinliikennettä. Sen jälkeiset kaapelit ovat välittäneet ensin puhelin- ja sittemmin dataliikennettä. Kaikki modernit kaapelit on tehty valokuidusta, ja ne välittävät sekä puhelin- että Internet-liikennettä.

Historia

Samuel Morse julkisti ja kokeili lyhyttä vedenalaista sähkötysjohtoa satama-altaassa vuonna 1842. Ensimmäiset tietoliikennekaapelit oli tehty kuparisäikeistä, ja niitä ympäröi vuonna 1847 kehitetty guttaperkka-niminen eristemateriaali. Menetelmää kokeiltiin ensimmäiseksi vuonna 1852, jolloin Englannin kanaaliin laskettiin Isoa-Britanniaa ja Ranskaa yhdistävä merikaapeli.
Vuonna 1855 alkoi hanke, jossa laskettiin ensimmäinen Atlantin alittava kaapeli. Tämä kaapeli ei kuitenkaan toiminut kauan ensimmäisten sähkeiden välittämisen jälkeen. Laskemiseen liittyi merkittävästi vaikeuksia, ja kaapeli rikkoutui huonon eristämisen takia kuukauden päästä sen käyttöönotosta. Tämän jälkeen merikaapeleita laskettiin muutamaan otteeseen, mutta nekin epäonnistuivat. Vuoden 1866 S/S Great Easternista laskettu kaapeli oli menestyksekkäämpi, ja se sai julkisuutta, kun edellisenä vuonna laskettu kaapeli onnistuttiin korjaamaan. Kaapeliyhteys on siitä lähtien ollut yhtäjaksoista.
Vuonna 1870 vedettiin merenalainen kaapeli Englannista Intiaan Bombayhin. Tyynenmeren alle laskettiin pitkiä kaapeleita 1902-1903 esim. Yhdysvalloista Guamiin.
Muovieristimien keksiminen mahdollisti merikaapeleiden tekemisen puheluja varten. Tällöin tarvittiin signaalin vahvistimia. Nämä saivat käyttöjännitteensä kaapeliin sisältyvästä virransyöttöjohdosta.
1950-luvulla asennettiin koaksiaalipareista tehtyjä merikaapeleita, jotka mahdollistivat suuren määrän analogisia puhelukanavia. Vuodesta 1988 lähtien on käytetty valokuitukaapeleita, joissa voidaan siirtää digitaalisesti ääntä, tietoa, televisiokuvaa jne. Siirtonopeudet ulottuvat 2,5 Gb/s asti, joka vastaa yli 30 000 puhelinkanavaa nopeudella 64 kb/s.
Merikaapelit ovat suurilla välimatkoilla ainoa kunnollinen vaihtoehto satelliittiyhteyksille, jotka kattavat vain osan tiedonsiirtotarpeesta. Niiden etu suuriin tietoliikennesatelliitteihin verrattuna on pienempi vikaantumistodennäköisyys. Toinen etu on selvästi pienempi signaalin kulkemisaika.
Peschici

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 900-luvulta peräisin oleva bysanttilainen linna. Paavi Gregorius IX joukot tuhosivat linnan, mutta Fredrik II rakennutti linnan uudelleen 1200-luvulla. Linna on nykyään entisöity, ja se on avoinna yleisölle.
Kunnan rannikolla on seitsemän toimivaa Trabucchia. Se on paalujen varaan rakennettu kalastuslaite, jossa köysistöjen avulla saadaan laskettua verkko mereen ja nostettua saalis ylös. Nämä perinteiset laitteet ovat tyypillisiä Garganon alueelle. Nykyään niiden yhteydessä on usein ravintola, josta saa juuri pyydettyä tuoretta kalaa.
Talacren rautatieasema

Historia

North Wales Coast Line Chesteristä Holyheadiin avattiin vuonna 1848. Pohjois-Walesin rannikosta tuli hiljalleen suosittu lomakohde Liverpoolin ja Manchesterin asukkaiden keskuudessa. London & North Western Railway halusi hyödyntää lomalaisten virtaa ja avasi 1. toukokuuta 1903 aseman radan varrelle Talacreen, jossa oli pitkä hiekkaranta.
Talacren aseman kohdalla linja oli neliraiteinen. Keskimmäisillä raiteilla kulkivat pikajunat ja ulommilla paikallisjunat, mutta Talacressa oli laiturit vain uloimmilla raiteilla. Asema sijaitsi ylikulkusillan länsipuolella, ja siellä oli vain yksinkertaiset katokset. Alun perin katokset saattoivat olla puiset, mutta myöhemmin ne korvattiin betonisilla. Talacressa pysähtyivät paikallisjunat sekä kesäisin lomalaisia kuljettavat junat.
Lomaliikenne alkoi 1960-luvulle tultaessa taantua. Talacren aseman liikennemäärät jäivät vähäisiksi, ja sitä ehdotettiinkin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Tavaraliikenne asemalla loppui 4. toukokuuta 1964 ja henkilöliikenne 14. helmikuuta 1966. Aseman yhteydessä ollut yksityinen sivuraide jäi vielä tämän jälkeen käyttöön, mutta sekin suljettiin myöhemmin.

Nykytila

Aseman laiturit sekä portaat länteen menevien junien laiturille ovat yhä paikoillaan. Aseman rakennukset on purettu, mutta laitureissa olevista levennyksistä näkee, missä rakennukset ovat olleet.
David Sloan Wilson

Koulutus

Wilson on suorittanut Bachelor of Arts -tutkinnon University of Rochesterissa vuonna 1971 ja Doctor of Philosophyn vuonna 1975 Michigan State Universityssa.

Yksityiselämä

Wilson on naimisissa ja hänella on kaksi lasta.
Alban Bushi

Alban Ali Bushi (s. 20. elokuuta 1973 Tirana, Albania) on albanialainen 180 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä kreikkalaista Levadiakosin joukkuetta. Bushin pelipaikka on hyökkääjä.
Bushi aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 synnyinkaupungissaan, SK Tiranan riveissä. Hän edusti tiranalaisjoukkuetta vuoteen 1997 asti, tosin hän pelasi välissä puolitoista vuotta FC 1899 Szegedissä Unkarissa ja vuoden Flamurtari Vlorassa kotimaassaan. Vuonna 1997 Bushi siirtyi Kreikkaan, ateenalaiseen Apolloniin, jossa hän pelasi puolisen vuotta. Vuonna 1998 albaanikärki muutti Bulgariaan, Litex Lovechin joukkueeseen. Bulgariassa vietettyjen puolentoista vuoden jälkeen Bushi siirtyi Turkkiin, jossa hän ehti edustaa Adanasporia, Istanbulsporia ja Trabzonsporia ennen siirtoaan nykyiseen joukkueeseensa vuoden 2005 kesällä.
Albanian maajoukkueessa Bushi on pelannut 59 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. Hän on maansa kaikkien aikojen neljänneksi eniten maaotteluita pelannut jalkapalloilija ja pitää hallussaan maajoukkueensa kaikkien aikojen maalipörssin kärkipaikkaa. Hän pelasi debyyttimaaottelunsa vuonna 1995.
Adelheid

Pyhä Adelheid (931 Burgundi – 16. joulukuuta 999 Selzin luostari, Elsass) oli Burgundin kuninkaan Rudolf II:n ja Berta Schwabenilaisen tytär. Hän toimi Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan sijaishallitsijana, kun keisarin virka oli hänen pojanpojallaan Otto III:lla.
Jo nuorena neitona Adelheid luvattiin Italian Lotharille puolisoksi, ja hänen täytettyään 16 vuotta pari vihittiin avioliittoon. Jo nuorena Adelheid oli esimerkillinen kristitty, joka piti huolta köyhistä ja oli auttavainen. Vuonna 950, vain kolmen avioliittovuoden jälkeen hänen miehensä myrkytettiin. Maakreivi Berengar II halusi nuoren lesken puolisoksi pojalleen Adalbertille saadakseen lesken hallitseman Italian kruunun haltuunsa. Adelheid ei kuitenkaan hyväksynyt naimatarjousta, minkä johdosta Berengar vangitsi Adelheidin säilyttäen häntä Gardan linnassaan. Adelheidin onnistui paeta vankeudesta Canossaan tyttärensä Emman kanssa, josta myöhemmin tuli Ranskan kuninkaan Lotharin puoliso. Adelheid pyysi apua Otto I:ltä, koska Berengar oli miehittänyt hänen lombardialais-italialaisen kuningaskuntansa. Otto I ja Adelheid avioituivat vuonna 951. He saivat neljä lasta, joista vanhin Mathilde johti abbedissana Quedlingen luostaria ja nuorimmasta Otosta tuli isänsä seuraaja.
Adelheid oli hyvin sivistynyt nainen, hän puhui neljää kieltä ja luki paljon. Hänellä oli paljon vaikutusvaltaa myös politiikassa, mikä jatkui Otto I:n kuoleman jälkeen Adelheidin ollessa poikansa, keisari Otto II:n tärkeimpiä neuvonantajia. Otto II:n lyhyeksi jääneen hallitusajan jälkeen valtaistuimelle nousi alaikäinen Otto III, jonka äiti, Bysantin prinsessa Theofano, piti yhdessä Adelheidin kanssa valtaa sijaishallitsijoina. Tärkeimpänä päämääränä leskikeisarinnoilla oli säilyttää kruunu suvussa. Tässä työssä heitä avusti Mainzin arkkipiispa Willigis.
Kun Otto III otti hallintovastuun harteilleen, Adelheid omistautui hyväntekeväisyyteen ja luostareiden perustamiseen. Lähellä Adelheidin sydäntä oli Clunyn luostarin uudistusliike ja sen tukeminen. Lopulta hän muutti Pohjois-Elsassiin perustamaansa Selzin luostariin, jossa hän kuoli vuonna 999. Paavi Urbanus II julisti Adelheidin pyhimykseksi vuonna 1097 ja hänen muistopäiväänsä vietetään joulukuun 16. päivänä.
Vítor Pereira

Valmentajaura

Pereira pelasi omalla pelaajaurallaan amatöörisarjoissa, jonka hän päätti 29-vuotiaana. Hän aloitti valmentamisen Padroensen ja Porton juniorijoukkueista, jonka jälkeen kaudella 2004–2005 hänelle avautui ensimmäinen päävalmentajan paikka Sanjoanensessa.
Vuonna 2007 Pereira palasi valmentamaan Porton junioreita, saatuaan potkut Sporting Espinhon päävalmentajan paikalta. Vuonna 2008 hän siirtyi jälleen päävalmentajaksi, kun hänet palkattiin Santa Claran peräsimeen.
Kesällä 2010 Pereirasta tuli Porton päävalmentajaksi nimetyn André Villas-Boasin apuvalmentaja. 21. kesäkuuta 2011 Pereirasta tuli Porton uusi päävalmentaja Villas-Boasin lähdettyä Chelseaan. Pereiran johdolla Porto jatkoi menestyskulkuaan Portugalin liigassa ja voitti viidennen mestaruutensa kuuden kauden aikana. Mestaruus varmistui kaksi kierrosta ennen liigan päättymistä.  Kaudella 2012–13 Pereira luotsasi Porton kolmanteen perättäiseen liigamestaruuteen. Kauden jälkeen hän jätti seuran ja siirtyi saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi.  Hän valmensi seuraa kauden 2013/14 tuloksena liigan kolmossija ja kaksi finaalipaikkaa cup-kilpailuissa.
Tammikuussa 2015 Pereirasta tuli Olympiakosin päävalmentaja.  Hän johdatti seuran historialliseen 42. liigamestaruuteen. 
Kesäkuussa 2015 Pereira siirtyi valmentamaan turkkilaista Fenerbahcea.  Pereira johdatti seuran kaudella 2015/16 kakkoseksi niin Turkin Superliigassa kuin Turkin cupissakin. Seura purki yllättäen Pereiran sopimuksen elokuussa 2016 juuri ennen liigakauden alkua.
Joulukuussa 2016 Pereira allekirjoitti 1,5-vuotisen sopimuksen saksalaisseura TSV 1860 Münchenin kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana tammikuussa 2017. Pereiran tullessa päävalmentajaksi TSV 1860 oli sarjassa sijalla 14 ja kamppaili putoamista vastaan. Joukkueen peliesitykset eivät portugalilaisen alaisuudessa parantuneet, vaan TSV luisui putoamisviivan alapuolelle ja joutui kauden päätteeksi sarjakarsintaan. Kaksiosaisessa karsinnassa TSV pelasi vieraissa 1–1 tasapelin SSV Jahn Regensburgia vastaan, mutta hävisi kotonaan 0–2. Näin TSV 1860 putosi kauden päätteeksi 3. Ligan pelattuaan kahdella korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti 23 vuotta.
Joulukuussa 2017 Pereira teki sopimuksen Kiinan Superliigan Shanghai SIPG:n kanssa. Pereira luotsasi Shanghai SIPG:n Kiinan Superliigan mestariksi ja joukkue katkaisi näin Guangzhou Evergranden seitsemän kauden mestaruusputken.
Neutrofiili

Neutrofiili (engl. neutrophil) on veressä esiintyvä valkosolu eli leukosyytti.
Neutrofiili on kooltaan 12–15 μm, mikä tekee siitä samankokoisen kuin basofiili ja eosinofiili ovat.
Neutrofiilit ovat leukosyyteistä yleisimmin esiintyviä, kaikista leukosyyteistä 40–75 % on neutrofiilejä. Neutrofiilien yleisyys veressä voidaan selittää niiden hyvällä liikkuvuudella ja kyvyllä tuhota hyvin kehoa uhkaavat mikrobit, erityisesti bakteerit. Neutrofiilien tuma on jakautunut yleensä 2–5 osaan. Tämän ominaisuuden takia neutrofiili on helppo erottaa muista leukosyyteistä. 
Makrofagit ovat yleensä ensimmäisenä puolustamassa kehoa jos jokin mikrobi uhkaa sitä, mutta jos makrofagit eivät onnistu tuhoamaan uhkaa ne lähettävät viestin lähimpään verisuoneen proteiinien avulla. Tällöin läheiset neutrofiilit saavat viestin siirtyä alueelle jossa mikrobit hyökkäävät. Neutrofiili ei osaa erottaa kehon omia soluja ja uhkaavia soluja toisistaan, joten sen huonona puolena on myös hyödyllisten solujen tuhoutuminen.
Jim Jones

James Warren ”Jim” Jones (13. toukokuuta 1931 – 18. tai 19. marraskuuta 1978) oli yhdysvaltalainen karismaattinen johtaja, joka perusti Kansan temppeli -nimisen, kommunismia ja uskonnollisuutta yhdistelleen lahkon. 
Lahko perustui ideologisesti monietnisyyteen (rotujen yhdessäoloon), syrjinnän vastaisuuteen ja kommunismiin. Käytännössä Jones kuitenkin hallitsi lahkoaan ankaran itsevaltiaan tavoin, ja lahkosta pois päässeet ovat kuvailleet lahkolaisten oloja orjuudeksi. Lahkolaisten tuli käyttää kaikki aikansa ja omaisuutensa lahkon hyväksi,  poistua lahkosta ei saanut. Poistumista aikovia uhkailtiin ja pahoinpideltiin, ja poistuneita vainottiin. 
Yli 900 lahkon jäsentä teki Jonesin johdolla 18. marraskuuta vuonna 1978 joukkoitsemurhan Guyanan viidakossa Jonestown-nimisessä eristäytyneessä maatalousyhteisössä.
Ruumiinavauksen jälkeen Jones tuhkattiin ja tuhkat siroteltiin mereen.
John Sherman

John Sherman (10. toukokuuta 1823 Lancaster, Ohio – 22. lokakuuta 1900 Washington, D.C.) edusti Ohion osavaltiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja senaatissa sekä toimi ulkoministerinä. Hänen veljensä William Tecumseh Sherman oli sisällissodassa ansioitunut kenraali.
Sherman valittiin republikaanipuolueen jäsenenä edustajainhuoneeseen Ohiosta vuonna 1854 ja senaattiin vuonna 1861, missä hän toimi maatalousvaliokunnan puheenjohtajana 1863–1867. Vuonna 1877 presidentti Rutherford B. Hayes nimitti hänet valtiovarainministerikseen. Ministerikautensa päätyttyä vuonna 1881 Sherman valittiin takaisin senaattiin. 
Politiikassa Sherman toimi aktiivisesti talousasioiden parissa. Hänen aloitteestaan säädettiin vuonna 1890 Sherman Antitrust Act, Yhdysvaltain ensimmäinen kilpailun suojeluun tarkoitettu laki sekä liittovaltion hopean ostamista koskenut Sherman Silver Purchase Act -laki. Lisäksi hänellä oli merkittävä rooli Yhdysvaltain kansallisen pankkijärjestelmän luomisessa ja Yhdysvaltain palauttamisessa takaisin kultakantaan.
Vuonna 1897 presidentti William McKinley nimitti hänet ulkoministeriksi. Sherman kuitenkin erosi virastaan jo vuoden päästä. Eroamisen taustalla olivat Shermanin vastustaman Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaminen ja Shermanin oman terveydentilan heikkeneminen. Hänen tilalleen nimitettiin myöhemmin William R. Dayn.
Big Joe Williams

Big Joe Williams (oik. Joseph Lee Williams, s. 16. lokakuuta 1903, Crawford, Mississippi – k. 17. joulukuuta 1982, Macon, Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, kitaristi ja laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnettiin persoonallisesta tyylistään soittaa yhdeksänkielistä kitaraansa sekä riidanhaluisesta persoonastaan. Hänen tunnetuin kappaleensa on vuonna 1935 ensilevytyksensä saanut "Baby, Please Don't Go", josta myöhemmin ovat omia versioitaan tehneet muun muassa Bob Dylan, AC/DC ja Aerosmith.

Elämä

Nuorena Williams alkoi kierrellä ympäri Yhdysvaltoja soittaen baareissa, kujilla ja työleireillä. 1920-luvun alussa hän työskenteli The Rabbit's Foot Company -minstrel showssa ja levytti Birmingham Jug Bandin mukana Okehille vuonna 1930.
Vuonna 1934 St. Louisissa Williams tapasi levytuottaja Lester Melrosen, jonka ansiosta hän levytti seuraavat kymmenen vuotta Bluebird Records -levymerkille. Hän levytti myös muiden bluesmuusikoiden kuten John Lee "Sonny Boy" Williamsonin, Robert Nighthawkin ja Peetie Wheatstrawin kanssa.
Williams pysyi arvostettuna bluesmuusikkona 1950- ja 1960-luvuilla levyttäen muun muassa Trumpet, Delmark, Prestige ja Vocalion -merkeille. Hän keikkaili myös Euroopassa ja Japanissa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa sekä tärkeimmillä amerikkalaisilla festivaaleilla.
Kiltti tyttö (elokuva)

Juoni

Justine Last (Jennifer Aniston) on töissä halpahallissa Retail Rodeossa ja on naimisissa kannabista polttavan miehen kanssa. Justine tapaa Thomas Wortherin (Jake Gyllenhaal), työntekijän samassa halpahallissa joka kutsuu itseään Holdeniksi, Holden Caulfieldin mukaan (hän on kertoja romaanissa Sieppari ruispellossa). Justinelle ja Thomasille muodostuu lopulta rakkaussuhde, joka melkein pilaa Justinen avioliiton ja maineen. Lopulta Justinen on päätettävä jatkaako entistä elämäänsä vai jättääkö sen taakseen.
Metsäkulman kappeli

Metsäkulman kappeli Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin kuuluva siunauskappeli Kotkassa Suulisniemen kaupunginosassa. Kappeli valmistui vuonna 1955 ja sen suunnitteli arkkitehti Elli Toikka. Kappelissa on 120 istumapaikkaa. Metsäkulman hautausmaa on otettu käyttöön vuonna 1925.
Rusovatsalehvi

Koko ja ulkonäkö

Rusovatsalehvi on kooltaan noin 19–21 cm. Rusovatsalehvikoiras on selästään ja päästään vihreä. Päässä on kurkusta silmiin ulottuva sinisenmusta alue. Nokasta lähtee kirkkaamman sininen alaspäin kaartuva juova. Vatsa on rusehtavan keltainen. Siiven reunat ovat violetinsiniset. Naaraalta puuttuu pään musta väri. Rusovatsalehvi on heimonsa ainoa laji, jonka vatsa on keltainen.

Elinympäristö

Rusovatsalehvin levinneisyys ulottuu Intiasta Kiinaan. Laji elää ikivihreissä vuoristometsissä aina 2 000 metrin korkeuteen.

Elintavat

Lajilla on tapana laulaa korkealla puissa erityisesti aikaisin aamulla ja illalla juuri ennen hämäränaikaa. Pesänsä laji rakentaa muiden lehvien tavoin korkealle puuhun. Ravintonaan laji käyttää hyönteisiä, hedelmiä ja kasvien mettä.