google/wiki40b huggingface dataset:
Pertti Järvinen

Henkilötiedot ja opinnot

Pertti Järvinen syntyi Tampereella keväällä 1940 talvisodan juuri päätyttyä. Hänen vanhempansa olivat puutarhurit Heikki ja Annikki Järvinen. Ylioppilaaksi Pertti Järvinen valmistui Tampereen klassillisesta  lyseosta vuonna 1958 ja sitten Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1963 ja filosofian lisensiaatiksi 1969. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Tampereen yliopistossa vuonna 1973. Järvisen tohtorityö "On a Routing Problem in a Graph with Two Types of Costs Associated with the Edges" oli tietojenkäsittelyopin ensimmäinen väitöskirja Suomessa.

Ammatillinen ja muu toiminta

Pertti Järvisen ensimmäinen työ ennen tutkijanuraa oli Ovako Oy:n matemaatikkona 1963–1967. Tampereen yliopistossa hän oli matemaatikko ja konepäällikkö  1967–1970 ja sen jälkeen tietojenkäsittelyopin vt. apulaisprofessori 1970–1973 sekä apulaisprofessori 1973–1974. Jyväskylän yliopiston professorina hän toimi 1974–1975. Tampereen yliopistoon takaisin palattuaan hän oli ensin apulaisprofessori ja vt. professori 1976–1985 ja vuodesta 1986 alkaen professori. Hänestä tuli eläkkeelle jäätyään yliopiston emeritusprofessori vuonna 2003.
Yliopistouransa aikana hän toimi dekaanina peräti seitsemään eri otteeseen, ensin taloudellis-hallinnollisessa tiedekunnassa kuuteen otteeseen ja vuodesta 2001 vuoteen 2003 informaatiotieteiden yksikön ensimmäisenä dekaanina. Hän toimi myös Tampereen teknillisen korkeakoulun ja Helsingin yliopiston dosenttina. Vuonna 1986 hän oli vierailevana tutkijana Yhdysvalloissa ja Skotlannissa. 
Järvinen on pitänyt vuosikymmenten ajan kuukausittain kokoontuvaa tohtoriseminaaria Tampereella, Porissa, Jyväskylässä ja Seinäjoella. Hänen ohjauksessaan ovat tohtoreiksi edenneet 34 henkilöä, muun muassa Marja Vehviläinen (1997) ja Hannakaisa Isomäki (2002).
Pertti Järvisen luottamustoimia ovat olleet muun muassa valtion luonnontieteellisen tiedekunnan jäsenyys kahteen otteeseen, IFIP:in (International Federation of Information Processing) teknisen komitean numero 9 (Computers and society) Suomen edustajuus, sihteerin tehtävät ja puheenjohtajuus 1996–1998. Professorit Pertti Järvinen, Pentti Kerola ja Eero Peltola käynnistivät vuonna 1978 IRIS (Information Systems Research in Scandinavia) -seminaarin tietojärjestelmätieteen alalla. Kyseessä on pisimpään yhtäjaksoisesti toiminut vuosittainen kansainvälinen tietojärjestelmätieteen konferenssisarja maailmassa.
Pertti Järvisen julkaisuista tunnetuimpia lienevät Pentti Kerolan kanssa 1975 laadittu oppikirja ”Systemointi I–II: Tietosysteemin rakentamisen ja käytön systeemiteoreettinen malli” sekä vaimonsa Annikki Järvisen kanssa kirjoitettu kirja ”Tutkimustyön metodeista”. Pertti Järvinen on tehnyt tutkimusmenetelmäkirjasta myös englanninkielisen version ”On Research Methods”, ja se on ollut useamman tietojenkäsittelytieteen opiskelijan gradu-tutkielman välttämätön lähdeteos.
Pertti Järvinen on reservin luutnantti vuodelta 1990.
O-Kloorianiliini

Ominaisuudet

o-Kloorianiliini on huoneenlämpötilassa kirkasta tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee heikosti veteen ja paremmin happoihin sekä orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. o-Kloorianiliini on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa veressä methemoglobiinin muodostumista, mikä voi ilmetä muun muassa ihon sinistymisenä.

Valmistus

Tyypillisin tapa valmistaa o-kloorianiliinia on o-kloorinitrobentseenin pelkistys vedyttämällä 50–100 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä prosessissa käytetään jalometalleja tai jalometallien sulfideja. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on kloorin ja aniliinin välinen reaktio 400 °C:n lämpötilassa aktiivihiilen katalysoimana.
o-Kloorianiliinia käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa keltaisia ja oransseja atsovärejä, hyönteismyrkkyjä, kumikemikaaleja, fungisideja ja lääkeaineita kuten ondansetronia. Sitä voidaan käyttää myös standardina kolorimetrisissä analyyseissä.
Morane-Saulnier MS 50C

Morane-Saulnier M.S.50C oli ranskalainen, Morane -veljesten ja Raymond Saulnierin 1920-luvulla kehittämä koulukone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1924. Yksitasoinen, puurakenteinen ja kankaalla verhoiltu kaksipaikkainen kone suunniteltiin koulutuskoneeksi ja matkailukoneeksi. Kone oli yksi viimeisistä, joissa oli pyörivä tähtimoottori, 130-hevosvoimainen Clerget 9B.

Käyttö Suomessa

Suomen Ilmavoimat hankki 1925 kuusi Moranen lentokonetta, jotka olivat koulutuskäytössä vuoteen 1932 asti. Keski-Suomen ilmailumuseossa on entisöitynä esillä konetyypin ainoa säilynyt yksilö.
Akrar

Akrar on kylä Färsaarilla. Se sijaitsee Suðuroyn saarella. Kylä perustettiin vuonna 1817. Vuoden 2013 alussa kylän väkiluku oli 21. Akrar on osa Sumban kuntaa.
Kenttätykistörykmentti 16 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 16:n eli KTR 16:n oli jatkosodan tykistöyksikkö, jonka perustivat välirauhan 11. prikaatin patteristo sekä Pohjois-Pohjanmaan sotilaslääni kesäkuussa 1941. Rykmentti liitettiin osaksi 3. divisioonaa.

Keskittäminen ja sodan alun tehtävä

II Patteriston varusmiesyksiköt siirtyivät liikekannallepanossa 4. patteri Tanankajärven maastoon Kuusamon kirkolta 5 kilometriä itään ja 6. patteri siirtyi Kurkijärven varuskunnasta jo 5. kesäkuuta Vanttajajärven pohjoispuolelle leiriytyen sinne ja suorittaen varustelutöitä. Kumpikin patteri siirtyi 27. kesäkuuta lähemmäs valtakunnan rajaa valmistautuen tulitoimintaan.
Amstel Gold Race 2013

Amstel Gold Race 2013 oli järjestyksessään 48. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 251,8 kilometrin reitillä Maastrichtista Valkenburgiin 14. huhtikuuta 2013.
Roman Kreuziger voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä seitsemän kilometriä ennen maalia.
Syklamaatti

Syklamaatti on keinotekoinen energiaton makeutusaine, jonka löysi vuonna 1937 Illinois'n yliopistossa opiskellut Michael Sveda. Sitä käytetään laajalti erilaisissa vähäkalorisissa tuotteissa, juomissa ja lääkevalmisteissa. Syklamaatti on 30–50 kertaa makeampaa kuin tavallinen sokeri.
Syklamaatti on syklaamihapon (C₆H₁₃NO₃S) ja sen natrium- ja kalsiumsuolojen natriumsyklamaatin (C₆H₁₂NNaO₃S(·2H₂O)) ja kalsiumsyklamaatin (C₁₂H₂₄CaN₂O₆S₂·2H₂O) yleisnimike. Syklamaatin elintarvikekäytön E-koodi on E 952.

Historiaa

Kuten monien muiden keinotekoisten makeuttajien, myös syklamaatin makeus löydettiin sattumalta. Michael Sveda työskenteli laboratoriossa kehittäen kuumetta estävää lääkettä. Hän laittoi savukkeen penkille ja kun hän laittoi sen suuhunsa, hän huomasi syklamaatin makean maun. Syklamaatin patentin hankki DuPont, mutta myytiin myöhemmin "Abbot Laboratories" -tutkimusyhtiölle, joka aloitti uuden vuoden 1950 lääkelain mukaiset tutkimukset. Syklamaattia aiottiin käyttää peittämään tiettyjen lääkkeiden kuten antibioottien kitkeryys. Yhdysvalloissa vuonna 1958 se todettiin turvalliseksi "GRAS"- merkinnällä "Generally recognized as safe". Syklamaattia myytiin tabletti- sekä nestemäisessä muodossa diabeetikoille vaihtoehtoisena pöytämakeuttajana.
Se on halvempaa kuin muut makeuttajat ja kestää kuumentamista.
Syklamaatin saannille on säädetty enimmäismäärärajoituksia ja joissain elintarvikkeissa sen käyttö on kokonaan kielletty.
Syklamaatti kiellettiin Yhdysvalloissa vuonna 1970, kun osa tutkimuksessa syklamaattia syöneistä rotista sairastui syöpään. Myöhemmissä tutkimuksissa kuitenkin todettiin ettei syklamaatti ole karsinogeeni, eikä epidemiologisissa tutkimuksissa ole löytynyt yhteyttä syklamaatin käytön ja syövän välillä ihmisissä. Syklamaatti on hyväksytty makeutusaine yli 50 maassa (EU-jäsenyyden myötä myös Suomessa) ja sitä pidetään yleisesti turvallisena. Yhdysvalloissa syklamaatin käyttö ruoassa on edelleen kielletty.
UFC 83

Tapahtumat

Kalib Starnes erotettiin UFC:sta huonon esityksen vuoksi, vaikkakin hän meni otteluun jalka murtuneena. Myös Travis Lutter erotettiin UFC:sta huonon esityksen ja toisen perättäisen tappion vuoksi.
Gorodovikovsk

Historia

Gorodovikovsk perustettiin vuonna 1872 ja sen alkuperäinen nimi oli Bašanta. Bašantasta tuli kaupunkityyppinen taajama vuonna 1938. Vuonna 1971 Bašantasta tuli kaupunki ja sen nimi muutettiin muotoon Gorodovikovsk.
Viljo Hämäläinen

Viljo Aarne Hämäläinen ent. Hassinen (käytti Saksassa peitenimeä Siemens), (9. kesäkuuta 1892 Ruskeala – 6. toukokuuta 1941) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Taavi Hassinen ja Gruscha Perenz. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Lisa Fagerholmin kanssa.

Opinnot

Hämäläinen kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin yhteiskoulusta vuonna 1913 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1914–1915. Taktiikan soveltamiskurssin hän suoritti Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925 ja kaasukurssin vuonna 1927 sekä suojeluskuntain komentajakurssin vuosina 1927–1928.

Jääkärikausi

Hämäläinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 10. heinäkuuta 1917 ja osallistui Polangenissa samana vuonna järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).

Sisällissodan jälkeinen aika

Hämäläinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 16. heinäkuuta 1918 Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Viipurin rykmentti. Hän toimi rykmentissä Suojärvelle sijoitetun 1. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 2. huhtikuuta 1919 vain liittyäkseen 12. kesäkuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän toimi 1. rykmentin 1. pataljoonan komentajana ja otti osaa Saarimäen valtaukseen. Hän muodosti Vitelessä kärsityn tappion jälkeen Tulemajärvellä 1. rykmentin jäännöksistä vahvistetun pataljoonan ja johdatti sen 2. rykmentin oikean sivustan suojaksi Veskelykseen ja osallistui Suojujoen rintamanosan puolustukseen Hyrsylän–Sotjärven rintamalohkon komentajana. Sotaretkeltä palattuaan hän astui takaisin armeijan palvelukseen 24. joulukuuta 1919 ja hänet sijoitettiin Viipurin rykmentin 1. komppanian päälliköksi. Armeijasta hän erosi toistamiseen 23. maaliskuuta 1921 ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. toukokuuta 1921 ja sijoitettiin Sortavalan suojeluskuntapiirin 1. sotilasohjaajaksi ja edelleen 1. maaliskuuta 1930 Viipurin suojeluskuntapiirin 1. sotilasohjaajaksi sekä 26. lokakuuta 1936 alkaen Yliesikunnan koulutusosaston päällikön apulaiseksi.
Vähä-Mäntynen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,5 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,3 metriä mpy.
Riippusilta

Riippusilta on siltatyyppi, jossa sillan kansirakenteet on ripustettu riippuköydestä, joka kulkee pylonilta toiselle. Köyden ja sillankannen väliset ripustusköydet ovat pystysuorat. Maailman pisimmät sillat ovat riippusiltoja. Riippusillan etuna on siltatyypeistä pisin jänneväli, joka voi nykyään olla lähes 2 000 metriä. Maailman pisin riippusilta ja samalla pisin silta on Akashi-Kaikyōn silta Koben lähellä Japanissa. Italiaan Sisilian ja manner-Italian välille on suunnitteilla Messinan salmen silta, jonka jänneväli tulisi olemaan jopa 3 000 metriä.
Riippusilta on yksi maailman vanhimmista siltatyypeistä. Vanhimmissa riippusilloissa köydet olivat liaani- tai hamppuköyttä. Ne korvatiin rautaisilla lattaraudasta tehdyillä ketjuilla ja myöhemmin vaijerilla.
Tempelhof-Schöneberg

Tempelhof-Schöneberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (saks. Bezirk), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus.
Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Tempelhof ja Schöneberg.
Vuoden 2016 kesäkuun lopussa Tempelhof-Schönebergin asukasluku oli 345 024. Sen pinta-ala on 53,1 neliökilometriä ja asukastiheys 6 499 as./km².
Alueen hallinto on sijoitettu Schönebergin raatihuoneeseen. Alueella sijaitsee myös Tempelhofin lentoasema.
Kolme sydäntä

Juoni

Kolme sydäntä kertoo Magrathin siskoksista – Lennystä (Diane Keaton), Megistä (Jessica Lange) ja Babesta (Sissy Spacek) – jotka kokoontuvat takaisin yhteen kotitaloonsa Mississippin Hazlehurstiin oltuaan kauan erossa toisistaan muistelemaan menneitä ja setvimään heidän yhteistä ongelmaansa – miessuhteitaan. Kolmekymppinen Lenny potee ikäkriisiä eikä hänellä ole koskaan ollut miestä ja onkin jäämässä vanhaksipiiaksi. Laulajana toimiva Meg palaa maitojunalla Hollywoodista jätettyään miehensä ja äkillisesti loppuneen uransa takia saatuaan hermoromahduksen. Kolmikon nuorimmainen, kuriton ja impulsiivinen Babe, on juuri ampunut petollisen aviomiehensä. Heidän jälleennäkemisensä saa aikaan paljon iloa, mutta myös paljon henkistä jännitettä.

Tuotanto

Alkuperäinen Broadway-tuotanto Crimes of the Heart avattiin John Golden Theaterissa New Yorkissa 4. helmikuuta vuonna 1981, ja sitä esitettiin yhteensä 535 esitystä. Näytelmä oli ehdokkaana parhaan näytelmän Tony-palkintoon vuonna 1982.
Kolme sydäntä kuvattiin kevätkesän aikaan Technicolor-elokuvausmenetelmällä monissa Pohjois-Carolinan osissa, kuten Wilmingtonissa, Winnabow’ssa, Caswell Beachilla ja Southportissa noin 20 miljoonan dollarin budjetilla. De Laurentiis Entertainment Group toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä.
Jessica Lange oli raskaana kuvauksien aikaan.

Julkaisu ja vastaanotto

Kolme sydäntä sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 12. joulukuuta vuonna 1986 246:ssa elokuvateatterissa. Elokuva tuotti 1 402 921 dollaria avausviikonloppunaan. Kolme sydäntä oli kaupallinen menestys tuottaen ainoastaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa noin 23 miljoonaa dollaria. Suomessa elokuva sai ensi-illan 9. lokakuuta vuonna 1987.
Kolme sydäntä sai positiivisia arvosteluja kriitikoiden keskuudessa. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla "tuore" 81 prosentin arvosana, joka perustuu kahteenkymmeneenyhteen arvosteluun, joista neljä ovat negatiivisia.

Muut julkaisut

Kolme sydäntä on julkaistu VHS:lle että DVD:lle. DVD-julkaisuja on julkaistu kolme kappaletta: Momentum Picturesin julkaisu vuodelta 2003, 20th Century Foxin julkaisu vuodelta 2004 ja Trinityn julkaisu vuodelta 2006.
Marja Rankkala

Vuokko Maria (Marja) Rankkala, sukunimi vuoteen 1936 Forsström (17. kesäkuuta 1918 Tuusula – 31. heinäkuuta 2002) oli suomalainen ohjaaja, dramaturgi ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä Aki Nyman.
Rankkala on kääntänyt englanniksi suomalaisia näytelmiä ja suomentanut näytelmiä muista kielistä. Lisäksi hän opetti Teatterikoulussa improvisointia ja mikrofonitekniikkaa keskimäärin 180 tuntia lukuvuodessa 1955–1963 ja oli 1956–1979 alkaen Yleisradiossa Radioteatterissa ohjaaja-dramaturgiksi kiinnitettynä. Hän tutustui Konstantin Stanislavskin teatteriteorioihin 1940-luvun lopulla. Rankkalan suurtyö oli Mika Waltarin romaanin Sinuhe egyptiläinen dramatisointi Radioteatterille 22-osaiseksi kuunnelmaksi, joka valmistui vuonna 1982. 
Rankkala kävi välirauhan aikana 1940–1941 Helsingissä Eino Salmelaisen teatterikoulua ja opiskeli kolmeen otteeseen Pariisissa.
Rankkala liittyi myös Kiilaan sotien jälkeen, ja hän toimi Kansan näyttämön jatkajaksi perustetun Suomen työväen teatterin näyttelijänä 1945–1951.
1970-luvun alussa Rankkala sanoitti muutaman laulun, kuten säveltäjä Esa Helasvuon kanssa yhteistyössä tehdyt ”Tuli mies” (es. Ritva Oksanen) ja ”Joka pojalla on siivet” (es. Vesa-Matti Loiri).
Oskari Jalava

Juha Oskar (Oskari) Jalava (e. Alm, e. Varpenniittu, 7. heinäkuuta 1876 Huittinen – 10. maaliskuuta 1950 Helsinki) oli peltiseppä ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Jalava toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1909, 1911–1914 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Työuransa Jalava aloitti paimenpoikana Huittisissa. Peltiseppänä hän toimi vuodesta 1896 alkaen Turussa siirtyen 1907 Helsinkiin.
Jalava joutui vankilaan poliittisista syistä vuonna 1918. Hän vapautui 1923, mutta joutui pian takaisin vankilaan.
Jalava oli Suomen metallityöväen liiton liittotoimikunnan ja osuusliike Elannon edustajiston jäsen.
Suomen työväen vasemmistoryhmää kannattanut Jalava valittiin Suomen sosialististen työväenyhdistysten keskuskomiteaan keväällä 1930.
Archzie

Arto Väinö Ensio Ojajärvi eli Archzie (s. 27. syyskuuta 1962) on suomalainen basisti, joka soittaa The 69 Eyes ja Musta Paraati -yhtyeissä. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet Syyskuu, Briard ja Fellow Reptiles.
Kullervo Leskinen

Kaarlo Veikko Kullervo Leskinen (15. syyskuuta 1908 Toholampi – 25. heinäkuuta 1989 Jyväskylä) oli suomalainen ampuja.
”Kurre” Leskinen oli mukana Lontoon olympialaisissa 1948 ja Helsingin olympialaisissa 1952. Lontoossa hän sijoittui vapaakiväärissä viidenneksi ja Helsingissä pienoiskiväärin makuukilpailussa seitsemänneksi ja asentokilpailussa kahdeksanneksi.
Leskinen oli mukana Ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa vuosien 1930–1952 välillä. Hän voitti kiväärilajeissa yhteensä 19 MM-kultaa, 21 MM-hopeaa ja 12 MM-pronssia. Hän on eniten ammunnan maailmanmestaruuksia voittanut suomalainen. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden hän voitti viidesti; vuonna 1930 vapaakiväärin makuukilpailussa, 1931 pienoiskiväärin polviasentokilpailussa, 1935 pienoiskiväärin pystykilpailussa, 1949 vapaakiväärin polviasentokilpailussa ja 1952 vapaakiväärin makuukilpailussa.
Kullervo Leskisen veli Viljo Leskinen oli myös ampuja.
GoPro

GoPro on yhdysvaltalainen urheilu- ja kypäräkameroiden valmistaja. Yrityksen perusti Nick Woodman oltuaan lainelautailemassa Australiassa vuonna 2002. Yritys myi ensimmäisen kameran vuonna 2004. 
GoPro-kameramalleja ovat GoPro Hero HD, GoPro Hero 2, GoPro Hero 3, GoPro Hero 3+, GoPro Hero 4, GoPro Hero 4 Session, GoPro Hero 5,  GoPro Hero 5 Session, GoPro Hero 6, GoPro Fusion, GoPro Hero Session, GoPro Hero+, Gopro Hero 7 White, Gopro Hero 7 Silver ja Gopro Hero 7 Black. Tallennus tehdään mikro-SD-kortille. Laite on tarkoitettu käytettäväksi sen omassa vesitiiviissä kotelossa, joskaan kotelo ei sovellu äänittämiseen, koska ääni vaimenee kotelon takia.

GoPro Hero 3+

Laitteeseen lisätty GoPro App -sovellus mahdollistaa sen käyttämisen mobiililaitteella, jolloin valikkojen käyttäminen on helpompaa kuin kameran oman näytön kautta. GoPro App toimii uusimmilla mobiilikäyttöjärjestelmillä. Hero mielletään videokameraksi, mutta se soveltuu myös valokuvaukseen. Valokuvia voi ottaa yksi kerrallaan tai jaksottaiskuvauksella, joka mahdollistaa Time Lapse -toiminnan eli ajastetun tallentamisen. Heron peruspakkauksessa on laaja valikoima kiinnikeitä, joilla kameran voi kiinnittää eri asentoihin tai erimuotoisiin alustoihin, esimerkiksi kuperalle pinnalle, kypärään, pienoishelikopteriin tai kamerajalustaan. Kamera voi kuvattaessa olla myös ylösalaisin, sillä kamerassa on kuvan kääntötoiminto. Laitteen akku on irrotettava, joten kuvaaja voi pitää vara-akkuja mukanaan.

GoPro Hero 4

Kameran mitat ovat 59 × 40 × 29 millimetriä (suojakoteloineen 67 × 71 × 39 mm) ja paino 89 grammaa (koteloineen 152 g). Laitteen ulkomuoto on pysynyt samana, joten vanhojen mallien kiinnikkeet sopivat uudempiinkin malleihin. Hero 4 tarjoaa mahdollisuuden videon 4K-tallennukseen. Lisäksi Superview-tilan avulla 4:3-kennon tuottama kuva voidaan puristaa 16:9-muotoon.
Sebaceous adenitis

Sebaceous adentis (SA) on koirien perinnöllinen autoimmuuni-ihosairaus. Sitä esiintyy monilla koiraroduilla. SA aiheuttaa talirauhasten tulehtumisen, mistä seuraa rauhasten surkastuminen ja karvanystyn kuoleminen. SA aiheuttaa karvanlähtöä, ihon paksuuntumista, jatkuvia ihotulehduksia ja suomumaista hilseilyä. Tyypillistä on myös tunkkainen haju. SA tauti voidaan sekoittaa ruoka-aineallergiaan, sillä oireisiin liittyy kutinaa tai ihon hilseilyä.
SA:ta esiintyy eristysesti japanin- ja amerikanakitoilla, isovillakoirilla sekä vizloilla.

Oireet ja eteneminen

SA:ssa elimistön oma puolustusmekanismin hyökkäys kohdistuu talirauhasiin ja karvatuppiin aiheuttaen näihin autoimmuunitulehduksen. Tulehduksen seurauksena talirauhanen surkastuu ja karvanysty kuolee. Sairauden edetessä koiran karvapeite tuhoutuu. Sairaus on periytyvä, eikä siihen ole parannuskeinoa. Taudin eteneminen on yksilöllistä.

Hoito

SA:han ei ole parantavaa hoitoa. Se ei ole kuolemaan johtava sairaus, vaan siitä kärsivä koira voi elää pitkänkin elämän.

Ennaltaehkäisy

Periytyvänä sairautena SA:ta voidaan ehkäistä välttämällä sitä periyttäneiden koirien ja niiden jälkeläisten käyttöä jalostuksessa. Kun SA:lle kehitetään luotettava DNA-testi, voidaan sairaus entistä paremmin jalostaa koirakannoista pois.
Saksalainen Göttingenin yliopisto kehittää DNA-testausmenetelmää SA:lle. Tässä pääosin Japanin kennelklubin (JKC) rahoittamassa tutkimuksessa on tähän mennessä selvinnyt, että SA on todennäköisesti kahden geenin ohjaama sairaus, joka periytyy resessiivisesti. Lisäksi koiranyksilön koko genomin uskotaan vaikuttavan sairastumiseen. Myös ympäristötekijöillä on vaikutusta: stressaava ympäristö sekä liikahygieeninen kasvuympäristö altistaa koiraa SA:lle.
Punolan kaivos

Punolan kaivos on Vampulassä toimiva Nordkalkin kalkkikivikaivos joka on avattu 1983. Nordkalkilla on Vampulassa Punolan kaivoksen lisäksi Matkusjoen kaivos ja kalkkikiven jauhatuslaitos. Punolan kaivoksesta louhitaan kalsiittia ja Matkusjoelta taas magnesiumpitoista kalkkikiveä. Malmi jauhetaan ja siitä erotetaan sivukivi Nordkalkin Punolaan vuonna 1983 perustamassa jauhatuslaitoksessa. Kalkki käytetään maanparannuskalkkina.
Punolan kaivoksen avolouhos on noin 80 metriä syvä ja sen pohjalle on aina kertyneenä vettä.
Väinö Mäkinen

Väinö Oskari (V.O.) Mäkinen (25. tammikuuta 1915 Hämeenlinna – 9. huhtikuuta 1983 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko. Mäkinen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1975 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Mäkinen oli Riihimäen kaupunginjohtaja vuosina 1962–1974. Mäkinen toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1968.
Mäkinen kirjoitti ylioppilaaksi 1935 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1942. Politiikan ulkopuolella Mäkinen toimi tie- ja vesirakennushallituksen lentokenttäosaston insinöörinä 1942–1945, Riihimäen kauppalaninsinöörinä 1945–1955, Riihimäen rakennusviraston johtajana 1955–1962 sekä yksityisenä rakennesuunnittelijana 1944–1955.
Huumausaineneuvottelukunta

Huumausaineneuvottelukunta oli sosiaali- ja terveysministeriön asettama neuvottelukunta, jonka tehtävänä oli määritellä uudelleen Suomen huumausainepolitiikka. Neuvottelukunta asetettiin 1968, ja se istui vuodesta 1969 vuoteen 1971 saakka.
Syynä komitean asettamiseen oli nuorten laajeneva huumeiden käyttö. Jopa 5%-23% nuorista oli paikkakunnasta riippuen ilmoittanut kokeilleensa huumeita 1970-luvun alun tutkimuksissa. Kannabis ja LSD lisäksi yhdistettiin nuorison kannattamiin protestiliikkeisiin. Toimittajat pyrkivät kiinnittämään huomion asiaan tekemällä artikkeleita siitä, miten helppoa huumeiden osto oli, ja miten heikosti poliisi valvoo asiaa. 
Tätä aikaisemmin Suomen huumausainepolitiikka perustui lähinnä terveydenhoitoon ja siihen liittyneisiin pakkokeinoihin.

Huumausainepoliittinen toimikunta

Vuonna 1996 Sosiaali- ja terveysministeriö asetti Huumausainepoliittisen toimikunnan, jonka tehtävänä oli laatia ehdotus kansalliseksi
huumausaineohjelmaksi. Toimikunnan puheenjohtajana toimi oikeusministeriön ylijohtaja K. J. Lång. Toimikunnan työn tuloksena synti Suomen huumausainestrategia 1997, joka laajuudeltaan ja perusteellisuudeltaan vastaa edeltänyttä komiteamietintöä (KM 1969). Tällä kertaa toimikunnan mietintöön ei sisältynyt konkreettisia ehdotuksia uudeksi lainsäädännöksi, vaan painopiste oli yleisemmällä strategiaohjelman tasolla. Vuoden 1997 huumausainestrategiaa on säännöllisin väliajoin täsmennetty ja yhteistyötä huumehaittojen ehkäisemiseksi on ohjattu valtioneuvoston periaatepäätöksillä.