google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Cornwall (1902)

Palvelus

Alus ajoi karille 6. elokuuta 1911 Pinnacle Rockiin Nova Scotian rannikolla avustaessaan karille ajanutta HMCS Niobea. Alukset nostettiin ja palautettiin palvelukseen.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus lähetettiin Länsi-Afrikan rannikolle etsimään ja kiinniottamaan Saksan keisarikunnan kauppalaivoja. Se siirrettiin Falklandin saarille liittyen vara-amiraali Doveton Sturdeen alueella olleeseen laivasto-osastoon, johon kuuluivat taisteluristeilijät HMS Inflexible ja HMS Invincible, ironclad taistelulaiva HMS Canopus sekä kaksi panssariristeilijää, kolme kevyttä risteilijää sekä apuristeilijä eli aseistettu kauppalaiva. Osasto kohtasi 8. joulukuuta Saksan keisarikunnan Itä-Aasian laivueen, joka oli aiemmin Coronelin taistelussa tuhonnut brittiläisen laivasto-osaston. Saksalaiseen laivueeseen kuuluivat panssariristeilijät SMS Scharnhorst ja SMS Gneisenau sekä kevyet risteilijät SMS Nürnberg, SMS Leipzig ja SMS Dresden. Seuranneessa taistelussa saksalaisosasto tuhotui lukuun ottamatta pakoonpäässyttä SMS Dresdeniä. HMS Cornwall osallistui SMS Leipzigin upottamiseen.
Taistelun jälkeen HMS Cornwall palasi Länsi-Afrikan rannikolle, josta se siirrettiin kesäkuussa 1915 Dardanelleille. Lokakuussa 1916 alus lähetettiin Itä-Intian ja Kiinan laivastoasemalle suojaamaan ympärysvaltojen kauppamerenkulkua kaappareilta. Alus palasi huollettavaksi Britteinsaarille 1917. Sodan lopun alus suojasi Kanadan ja Britteinsaarten välisiä saattueita.
Alus poistettiin palveluksesta alkuvuodesta 1919 ja se myytiin romutettavaksi 7. heinäkuuta 1920.
Michael Oliver

Muuta

Oliverin isä Clive Oliver on myös entinen jalkapalloerotuomari.
Kirby

Kirby (jap. カービィ) on yksi Nintendo-pelien suosituimmista hahmoista. Se on vaaleanpunainen, pyöreä ja pallomainen hahmo, joka pystyy imemään sisäänsä melkein mitä tahansa. Kirbyn on kehittänyt HAL Laboratory. Pelisarjan lisäksi Kirby on esiintynyt sekä Hoshi no Kirby -animessa että mangasarjoissa.

Historia

Kirby aloitti uransa vuonna 1992, jolloin Kirby's Dream Land julkaistiin Nintendon Game Boy -käsikonsolille. Peli oli perinteistä 2D-tasohyppelyä, ja siitä tuli hyvin suosittu uusien ideoidensa ja hyvän pelattavuutensa ansiosta. 1990-luvun aikana Nintendo julkaisi vielä yhdeksän muuta Kirby-peliä.

Kyvyt

Imemiskykynsä avulla Kirby on alusta asti pystynyt lentämään täyttämällä itsensä ilmalla. Kirbyn tavallisin kyky on kuitenkin vihollisten, tavaroiden ja ruo'an imeminen. Ensimmäisessä pelissään Kirby vain muutti sisään imetyt viholliset tähdiksi, joilla pystyi pommittamaan muita vihollisia, mutta Kirby's Adventure -pelistä lähtien on Kirby pystynyt nielaisemaan imemänsä viholliset ja ottamaan niiden erityiskyvyt käyttöönsä.

Nykypäivä

Vuonna 2015 julkaistiin Wii U -konsolille Kirby-seikkailu Kirby and the Rainbow Paintbrush, ja Nintendo on aloittanut Kirby-fanituotteiden valmistamisen Japanissa. Eurooppaan fanituotteet todennäköisesti eivät tule, mutta jo uusi peli kertoo Kirbyn yhä vahvasta suosiosta. Fanituotteiden kohtalo kuitenkin ratkennee ehkä tulevaisuudessa, sillä niille löytyy kuitenkin toisinaan vankkaa kysyntää.
Annika Grahn

Annika Grahn (s. 7. helmikuuta 1983 Espoo) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja markkinointijohtaja. Grahn työskenteli Aller-julkaisujen palveluksessa vuosina 2001–2007 ja on sen jälkeen toiminut vapaana kirjoittajana, teatterialan markkinointi- ja tiedotustehtävissä sekä myyntijohtajana. Toimittajana Grahn on keskittynyt teatteritaiteen lehtijuttuihin ja kriitikkona toimimiseen. Hän on kirjoittanut näyttelijä Tuija Piepposen elämäkerran. Grahn toimii myös kolumnistina Kirkkonummen Sanomissa. Syksyllä 2009 Finepress julkaisi Grahnin kirjoittaman lastenkirjan Siili ja taikakorut, joka käsittelee avioerolapsen elämää. Teos on käännetty myös ruotsiksi nimellä Kotte Igelkott och de förtrollade smyckena. Grahn on myös ohjannut teatterineuvos Tapani Pertun musiikillisen DVD-julkaisun Oon sun mies (Poptori 2010). Syksyllä 2014 julkaistiin kaksi Grahnin uutuuskirjaa, jotka käsittelevät suomalaisen teatterin suurmiehiä; Esko Roinetta ja Tapani Perttua. Keväästä 2015 lähtien Grahn on työskennellyt Suomen Komediateatterin markkinointijohtajana.
Höytiäisen hyppyrimäki

Historia

Hyppyrimäen sijoituspaikaksi Kontiolahdella oli kaksi vaihtoehtoa: Lehmonharju ja Lykynlampi. Hyppyrimäen suunnitteli rovaniemeläinen diplomi-insinööri Suune Sirola. Sirolan mielestä Lehmonharju olisi ollut teknisesti parempi ratkaisu, sillä Lykynlammen heikkoutena oli rinteen avautuminen eteläiseen ilmansuuntaan. Tästä johtuva rinteen alttius sulamiselle sekä hyppääjien häikäistymisen vaara eivät kuitenkaan painaneet riittävästi, kun toisaalta Lykynlampi oli yleisöystävällisempi vaihtoehto. Myöhemmin myös Lehmonharjulle rakennettiin hyppyrimäki.
Sirola arvioi suunnittelmansa Höytiäisen hyppyrimäen mäkiennätyksen asettuvan 55 metrin paikkeille. Höytiäisen hyppyrimäki valmistui marraskuussa 1938, ja se oli joensuulaisten arvion mukaan Suomen kolmanneksi suurin hyppyrimäki. Höytiäisen hyppyrimäki oli Suomen Hiihtoliiton ja Kansainvälinen hiihtoliiton hyväksymä. Sotavuosina hyppyrimäkeä käytettiin ilmavalvonnan tähystyspaikkana.
Höytiäisen hyppyrimäen jälleenrakentamistyöt aloitettiin vuonna 1960 vanhan mäen purkamisella, ja uusi hyppyrimäki valmistui vuonna 1964. Hyppyrimäessä oli puinen torni, alastulorinne oli luonnonmukainen päättyen Lykynlampeen. Hyppyrimäkeä käytettiin 1980-luvun loppupuolelle asti. Höytiäisen hyppyrimäki purettiin räjäyttämällä vuonna 1993. Alastulorinteen portaat ovat säilyneet, ja niitä käyttävät urheilijat kuntoharjoitteluun.

Nimen historia

Hyppyrimäki ei ole Höytiäisen rannalla, mutta lähellä Höytiäisen kanavaa. Mäki kuului Höytiäisen Urheiluseuralle. Nykyisin Lykynlammen ulkoilukeskuksena tunnetun alueen hiihtomaja, joka oli hyppyrimäen vastarannalla, oli ennen nimeltään Höytiäisen hiihtomaja. Kontiolahden kunnan alueella oleva Lykynlampi on Joensuun kaupungin ylläpitämä ulkoilualue.
Hollolan keskiaikatapahtuma

Hollolan keskiaikatapahtuma on Hollolan kirkonkylässä parillisina vuosina järjestettävä keskiaikatapahtuma, jonka teemat vaihtelevat. Sen järjestää Hollolan keskiaikaseura Medium Aevum Hollolense ry.
Vuoden 2014 tapahtuma on järjestyksessään kymmenes. Se järjestetään 25.–27.7.2014.
Nasser Drid

Ura

Drid pelasi lähes koko ammattilaisuransa Algeriassa edustaen muun muassa USM Bel-Abbèsia ja MC Orania, jossa hän voitti Algerian mestaruuden kaudella 1987-1988. Lisäksi Drid oli häviävänä osapuolena vuoden 1989 Afrikan Mestarien liigassa, kun Oran hävisi loppuottelussa Raja Casablancalle.
Hän pelasi myös yksissä MM-kisoissa vuonna 1986, jossa Algeria jäi alkulohkoon.
Parras

Parras on kylä Tyrnävän kunnassa. Se sijaitsee noin viiden kilometrin päästä Kirkonkylältä pohjoiseen. Alue rajoittuu lännessä Limingan kuntaan ja siellä sijaitsevaan Kedonperän kylään, pohjoisessa Jokisiltaan, lännessä Ängeslevään ja etelässä Leppiojaan.
Partaalle on tieyhteys Limingan Haaransillalta, Leppiojalta sekä yhdystieltä 8240. Kylän halki virtaa Tyrnävänjoki.
Alueella on perunanviljelyä.
Wade Boggs

Wade Anthony Boggs (s. 15. kesäkuuta 1958 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Boston Red Soxissa vuosina 1982–1992, New York Yankeessa vuosina 1993-1997 ja Tampa Bay Raysia vuosina 1998-1999 ja päätti uransa 41-vuotiaana. Boggs tunnettiin oudoista tavoistaan: hän söi paistettua kanaa ennen pelejä ja kirjoitti hepreaksi pelikentän hiekkaan sanan chai. Häntä kutsuttiinkin Chicken Maniksi. Boggs vieraili myös Simpsonit-televisiosarjan softball-teemaisessa jaksossa "Homer at the Bat", jossa esitti itseään.
Leena Gardemeister

Leena Gardemeister on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen suurlähettiläs Tunisian Tunisissa 1. syyskuuta 2017 lähtien. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1999. 
Gardemeister on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta. Hän työskentelee ennen Tunisiin siirtymistä suurlähettilään sijaisena Lontoossa, jossa hän on työskennellyt elokuusta 2013 lähtien. Hän on työskennellyt Suomen pysyvässä edustustossa Euroopan unionissa, erityisedustustossa Natossa sekä suurlähetystössä Kuala Lumpurissa.
Kotimaassa ulkoinisteriössä Gardemeister on toiminut vientivalvontayksikön päällikkönä sekä myös poliittisella ja kehityspoliittisella osastoilla.
Ikoinniemen Haukkavuoren kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Ikoinniemi sijaitsee noin 7 kilometriä kaakkoon Savonlinnan tuomiokirkosta. Siellä kohoaa jyrkkänä Haukkavuori, jonka juurella on pieni Sorvalampi. Se oli muinoin kapea salmi Saimaan vesistössä aikana, jolloin sen vedenpinta oli nykyistä paljon korkeammalla. Nykyään lampi on 19 metrin päässä kallioseinämältä, jota erottaa lammesta metsäinen rantakaistale. Maalaukset sijaitsevat 3,8 metrin korkeudella maan pinnasta.
Maalauskallio sijaitsee 700 metrin päässä läheisestä Ikoinniemen linnavuoresta.

Maalaus

Korkealla 3,8 metrin korkeudella erottuu kaksi katkelmallista ihmishamoa, jotka on maalattu allekkain. Ylimmän tikku-ukon pituus on 40 senttimetriä ja alempi on saman kokoinen, mutta ei niin selvä. Niiden ympärillä näkyy punaväriä 1,7×0,6 metrin alalla.
Chiburi (1943)

Palvelus

Alus upposi 12. tammikuuta 1945 ilmahyökkäyksessä Saigonissa ja se poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta.
Interstadiaali

Syy

Jotkin suuret interstadiaalit, kuten Brörup ja Odderade, johtuivat Auringon suorasta säteilyvaikutuksesta. Monien interstadiaalien syynä pidetään jäätiköiden ja merivirtojen vuorovaikutusta. Jääkauden kylmässä stadiaalivaiheessa Pohjois-Eurooppaan kosteutta ja lämpöä kuljettava Golf-virta ei kulje pohjoiseen, ja termohaliinikierto on joko heikkoa tai pysähdyksissä. Silloin merivirta painuu alas keskisille leveysasteille, eikä painu alas synnyttämään uutta Pohjois-Atlantin syvävettä.
Jääkauden kylmässä vaiheessa ympärivuotisen merijään raja on linjalla Labradorin niemimaa–Islanti–Irlanti. Meren polaaririntama on linjalla Newfoundland–Espanja. Normaalia etelämpänä olevien jäisten, kylmien merialueiden kautta eivät matalapaineet yleensä kulje, vaan etelämpää Välimeren tienoilta.
Pysähdys kestää noin tuhat vuotta, sitten termohaliinikierto normalisoituu. Kun termohaliinikierto palautuu normaaliksi, se alkaa kuljettaa lämpöä pitkälle Norjan rannikolle. Ympärivuotinen merijää sulaa noin 75 leveyspiirin eteläpuolelta, myös Grönlannin ja Kanadan arktisten saarten välistä pohjoisosia lukuun ottamatta. Meren polaaririntama heilahtaa oven tavoin linjalla Newfoundland–Islanti–Keski-Norjan rannikko. Grönlannin ja Kanadan ja Grönlannin ja Norjan välissä olevat kylmän syväveden tuottopisteet alkavat taas toimia.

Lämpötilan kehitys Bölling-Alleröd-interstadiaalina ja kylmänä dryaskautena

Interstadiaali alkoi nopeana lämpötilan nousuna, joka viileni hitaammin kylmäksi stadiaaliksi. Britanniassa on tutkittu lämpötilan kehitystä koppakuoriaislajien avulla. Hyönteislajistot riippuvat herkästi lämpötilasta. Lämpötila nousi Yorkshiressä dramaattisesti noin 13 000 vuotta  sitten heinäkuussa 12–14 °C ja 19–21 °C tammikuussa, kesämaksimiin 20 °C ja talviminimiin 5 °C. Jyrkän nousun alussa huomataan ensin nopea 5 °C nousu, nopea 2,5 °C lasku ja sitten ensin nopea, sitten hieman hitaampi 15 °C nousu. Lämpötila laski tämän jälkeen noin 5 °C/1 000 vaihdellen jopa 2,5 °C. Lämpötila kääntyi uudelleen jyrkkään nousuun noin 10 100 vuotta sitten.
Sulli

Lapsuus

Choi Jinri syntyi 29. maaliskuuta 1994 Busanissa Korean tasavallassa. Hänen syntymänimensä tarkoittaa koreaksi "totuutta". Choin äiti laittoi tyttärensä jo aikaisin näyttelijäkouluun. Choi kävi Jungbun alakoulua Busanissa, Soul Cheongdamin alakoulua ja Cheongdamin yläkoulua.

Ura

Alakoulun neljännellä luokalla Choi koe-esiintyi SM Entertainmentille, ja hänestä tuli levy-yhtiön harjoittelija. 2005 Choi teki esikoisroolinsa Ballad of Seodong draamasarjassa. Ennen Choin näyttelijädebyyttiä hänen esiintymisnimensä vaihdettiin Sulliksi, sillä hänen nimensä oli liian "uskonnollinen". Choi esiintyi muun muassa seuraavissa elokuvissa ja draamasarjoissa: Vacation (2006), Punch Lady (2007), The Flower Girl is Here (2007) ja Babo (2008).
Choi debytoi 5. syyskuuta 2009 SM Entertainmentin tyttöyhtyeessä F(x).
Elokuussa 2012 Choi sai pääroolin To the Beautiful You -draamasarjasta, joka perustui kuuluisaan japanilaiseen mangasarjaan. Choi näytteli Gu Jaeheeta ja leikkasi rooliansa varten 60 cm hiuksistaan. Hän voitti Uuden näyttelijän palkinnon SBS Drama Awardseissa roolinsa ansioista. 
Vuonna 2013 Choi toimi Etude House -kosmetiikkabrändin kasvokuvana yhdessä yhtyekaverinsa Krystal Jungin kanssa.
Elokuussa 2014 Choi näytteli The Pirates -sarjassa yhdessä Son Yejinin ja Kim Namgilin kanssa. Lisäksi hän näytteli sarjassa Fashion King (2014) ja elokuvassa Real (2017), jossa hänellä oli päärooli.
29. kesäkuuta 2019 Choi debytoi sooloartistina, ja julkaisi singlen "Goblin".

Kuolema

Choi löytyi kotoaan Seongnamissa kuolleena 14. lokakuuta 2019 kello 15.20 Korean aikaa. Choin löysi hänen managerinsa, joka kertoi soittaneensa edellisenä päivänä Choille, mutta Choi ei ollut vastannut puheluun. Poliisi lähti tutkimaan tapausta epäiltynä itsemurhana, sillä tapaus ei täyttänyt tapon merkkejä. Choin päiväkirjasta löytyi tämän kirjoittama katkelma, mutta poliisi vahvisti ettei se ollut itsemurhakirje. Viranomaiset ilmoittivat myöhemmin kuolintavaksi hirttäytymisenChoin hautajaiset pidettiin perhepiirissä.
Choin tiedettiin kärsineen vaikeasta masennuksesta. Media yhdisti hänen kuolemansa pitkään jatkuneeseen nettikiusaamiseen. Korean kansalaiset alkoivat vaatia tapahtuneen jälkeen kovempia rangaistuksia nettikiusaamiselle.
Hiirihaukat

Koko ja ulkonäkö

Hiirihaukat ovat suurehkoja, pitkä-, pyöreä- ja leveäsiipisiä lintuja, joilla on pyöreä ja leveä pyrstö, vankka ruumiinrakenne ja enimmäkseen tumma höyhenpuku. Jalat ovat melko lyhytvarpaiset, mutta hyvin tehokkaat saalistamiseen. Siipiväli vaihtelee metristä vähän yli puoleentoista metriin. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Suvun edustajien koko vaihtelee 200 grammaa painavista koiraspuolisista soreahiirihaukoista yli kaksi kiloa painaviin mongolianhiirihaukkanaaraisiin.

Levinneisyys

Hiirihaukkoja tavataan viidellä mantereella sekä useilla valtamerisaarilla, mutta Australiasta ne puuttuvat. Euroopassa tavataan kolmea lajia, joiden kaikkien levinneisyys ulottuu myös muille mantereille. Piekana ja sitä etelämpänä elävä hiirihaukka kuuluvat myös Suomen pesimälinnustoon. Arohiirihaukka pesii Euroopassa vain Balkanin niemimaalla.

Elintavat

Hiirihaukat ovat enimmäkseen savannien ja muiden aukeiden alueiden petolintuja. Useimmat lajit elävätkin trooppisten seutujen avoimilla mailla. Niitä tavataan myös metsissä.
Hiirihaukat ovat liitolentäjiä, jotka kaartelevat vaivattomasti heikossakin tuulessa tai nousevissa ilmanpyörteissä. Ne ovat helposti havaittavia ja kuuluvat parhaiten tunnettuihin haukkalajeihin, sillä niillä on tapana liidellä laiskasti ympyrää ilmassa ja oleilla näkyvällä tähystyspaikalla. Hiirihaukat saalistavat yleensä tähystyspaikaltaan ja pudottautuvat sieltä nappaamaan saaliin.
Siemennestekeräset

Siemennestekeräset ovat varpuslintukoiraan siemennestevarasto. Parilliset siemennestekeräset sijaitsevat kloaakkipullistuman sisällä kloaakin eli yhteissuolen molemmin puolin.
Varpuslinnun kivekset sijoittuvat ruumiinonteloon, ja niistä johtaa siemenjohtimet siemennestekeräsiin, jotka ovat muodoltaan sykkyräiset. Keräsistä siemenneste purkautuu kloaakkiin ja parittelussa naaraan kloaakin kautta sen emättimeen. Kivekset tuottavat siittiöitä vain lintukoiraan ollessa lisääntymisvireessä. Hyvin monet höyhenpuvultaan samannäköiset ja mitoiltaan samankokoiset varpuslintukoiraat ja -naaraat voidaan lisääntymiskaudella erottaa toisistaan kloaakkipullistumasta. Joillakin lajeilla, kuten rautiaisella, kloaakkipullistuma on poikkeuksellisen huomattava. Tutkimuksissa on todettu, että lajeilla, joiden naaraat harrastavat aktiivisesti syrjähyppyjä, kuten rautiaisella, tai ovat moniavioisia, koiraiden siementuotanto on runsaampaa, ja ne parittelevat useammin kuin lajit, jotka ovat pariuskollisempia, kuten punatulkut.
Etruskien taide

Etruskien taide on Keski-Italiassa nykyisen Toscanan alueella asuneiden etruskien luomaa taidetta 800-luvulta 100-luvulle eaa. Erityisesti tunnetaan etruskien terrakotta- ja pronssiveistokset ja seinämaalaukset. Musiikista ja tanssista on epäsuoria todisteita, esimerkiksi esiintyjien kuvia seinämaalauksissa. Arkkitehtuurista on jäänyt todisteita etruskien hautamonumentteihin.
Etruskit koristelivat hautakammioidensa seinät maalauksilla. Sama traditio jatkui vuosisadasta toiseen, mikä antaa tutkijoille mahdollisuuden seurata taiteen kehittymistä. 600-luvun alussa taide on geometrista, juuri samaan aikaan kuin Kreikassa vallitsi geometrinen kausi. 500-luvun Tarquinian freskoissa kuvataan joonialaiseen tyyliin uskonnollisia menoja, symposioneja, urheilijoita, tanssijoita, muusikoita, mutta myös kalastajia ja linnustajia. Kuvanveistokin saa 600-luvun puolivälissä selvästi vaikutteita Kreikasta, sillä silloin alkaa suurikokoisten keramiikkaveistosten tekeminen entisen kivipatsastyylin sijaan.
Etruskihaudoista on löydetty tuhansia ruukkuja, jotka muistuttavat samanaikaista kreikkalaista ruukkukoristelua. Aikaisempi tutkimus piti ruukkuja kokonaan etruskien tekeminä, mutta tarkka tyylianalyysi on paljastanut, että niistä suuri osa on kreikkalaista tuontitavaraa. Tässäkin siis Kreikasta otettiin virikkeitä. Etruskit kuvasivat kuitenkin kohteitaan paljon elävämmin ja kuvissa tulee esille elämänilo ja nautinto monissa muodoissaan, vaikka on kyse haudoista.
Etruskit olivat kuuluja käsityötaidoistaan. Se ilmeni keramiikassa, jalokivien hionnassa, metalliesineiden valmistuksessa ja nahkatyössä. Niinpä maalauksiin kuvatuille ihmishahmoille on kuvattu taidokkaasti tehdyt kengät.
Etruskit rakensivat kaupunkeihinsa suuria temppeleitä 600-500-lukujen vaihteesta alkaen. Temppelit kehittyivät ylhäisön asuinrakennusten tyylisisksi. Temppelissä oli korkea jalusta (podium) ja sen oli oltava näköalapaikalla, koska temppelissä tarkkailtiin tähtitaivasta. Temppelin etuosa oli pylväshalli ja takaosassa suljettu tila. Temppelin harjalle sijoitettiin ihmis- tai eläinhahmoisia veistoksia. Kaupunkeihin tehtiin myös viemäreitä, kanavia, kastelulaitteita, tunneleita ja kallionleikkauksia, joista osa on nykyäänkin käytössä.
Etruskitaiteen klassinen kausi on 500-300-luvuilla eaa. samaan aikaan kuin Kreikassakin. Metalliesineiden tuotanto Etruriassa oli runsasta. Niitä on löydetty varsinkin Vulcin kaupungista, jossa oli pronssinvalmistuksen keskus. Monet pronssiesineet kuvaavat ihmisiä luonnollisessa koossa. Tältä ajalta on myös tunnetuin etruskien pronssiveistos, joka nykyisin tunnetaan nimellä Capitolinuksen susi. Teoksessa ovat tulevat Rooman perustajat Romulus ja Remus sekä heitä imettävä naarassusi. Alkuperäisessä veistoksessa ei ole ollut kuin susi, ja ihmishahmot on lisätty siihen myöhemmin, todennäköisesti roomalaisaikana.
Hennu Kjisik

Tunnustukset

Kjisik ja Harris saivat vuonna 2016 Suomen arkkitehtiliiton jakaman Otto-Iivari Meurman -palkinnon. Palkintoperusteluissa heidän kerrottiin tehneen pitkäjänteistä työtä kaupunkisuunnittelun hyväksi. Vuonna 2018 Kjisikille ja Harrisille myönnettiin arkkitehtuurin valtionpalkinto.
Veniamin Kaverin

Veniamin Aleksandrovitš Kaverin (ven. Вениами́н Алекса́ндрович Каве́рин, oikea sukunimi Zilber, Зи́льбер; 19. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1902 Pihkova – 2. toukokuuta 1989 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Veniamin Kaverin syntyi sotilasmuusikon perheeseen. Hän opiskeli Pihkovan kymnaasissa, suoritti keskikoulun loppuun Moskovassa ja pääsi vuonna 1919 Moskovan yliopiston historiallis-kielitieteelliseen tiedekuntaan. Vuonna 1920 Kaverin muutti Pietariin, jossa hän jatkoi opintojaan Pietarin yliopiston filosofisessa tiedekunnassa sekä Itämaisten kielten instituutin arabian kielen osastossa.
Kaverinin kertomus Odinnadtsataja aksioma (”Yhdestoista aksiooma”, 1920) herätti Maksim Gorkin huomion. Suuri merkitys kirjailijan kehitykselle oli vuonna 1921 syntyneellä Serapion-veljien kirjallisuusryhmällä, jossa hän tutustui Lev Luntsiin. Kaverinin ensimmäinen julkaisu Hronika goroda Leiptsig (”Leipzigin kaupungin kronikka”) ilmestyi Serapionin veljeksien almanakassa vuonna 1922. Samana vuonna hän meni naimisiin ystävänsä Juri Tynjanovin sisaren kanssa.
Kirjailijan ensimmäinen novellikokoelma Mastera i podmasterja (”Mestareita ja heidän apulaisiaan”) ilmestyi vuonna 1923. Alkuvaiheen muotokokeiluja seurasi tyyliltään perinteisempi rikoskertomus Konets hazy (”Koplan loppu”, 1925). 1920-luvulla Kaverin harjoitti myös jatko-opintoja ja julkaisi vuonna 1929 väitöskirjan Osip Senkovskin elämästä. Filologian opintoihin liittyy hänen ensimmäinen romaaninsa, 1920-luvun kirjallisuuselämää kuvaava Skandalist, ili Vetšera na Vasiljevskom ostrove (”Skandalisti eli Iltoja Vasilinsaarella”, 1928). Ajan kulttuurielämä on taustana myös pienoisromaanissa Tšernovik tšeloveka (”Ihmisen luonnos”, 1929) sekä romaaneissa Hudožnik neizvesten (”Tuntematon taiteilija”, 1931) ja ”Toive täyttyy” (Ispolnenije želani, 1936). Kaverinin tunnetuin teos on seikkailuromaani ”Kaksi kapteenia” (Dva kapitana, 1936–1944), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1946.
Stalinin kuoltua Kaverin tuli tunnetuksi Neuvostoliiton kulttuurielämän vapauttamista vaatineena liberaalina. Hän oli yksi Literaturnaja Moskva -almanakan (1956) perustajista, teki tunnetuksi Serapionin veljeksien perintöä sekä puolusti Aleksandr Solženitsynia ja muita vainottuja kirjailijoita.
Kaverinin romaanit Otkrytaja kniga (”Avoin kirja”, 1946–1954, lopullinen versio 1980) ja Dvoinoi portret (”Kaksoismuotokuva”, 1963–1964) liittyvät neuvostoajan tiedemaailman dramaattisiin kohtaloihin. Neuvostoliiton kulttuurielämää kuvaa romaani Pered zerkalom (”Peilin ääressä”, 1972) sekä lukuisat muistelmateokset. Sotavuosista kertovat romaanit Nauka rasstavanija (”Eroamisen taito”, 1982) ja Nad potajennoi strokoi (”Salatun rivin äärellä”, 1988). 1970–1980-luvuilla Kaverin kirjoitti myös lasten- ja nuortenkirjoja.
Chevrolet HHR

Yleistä

Mallinimi HHR tulee sanoista Heritage High Roof. Pohjalevy on Delta-pohjalevy, sama jota käytetään muun muassa Chevrolet Cobaltissa, Pontiac G5:ssä ja Saturn IONissa. Auton muotoilu on saanut inspiraationsa vuoden 1949 Chevrolet Suburbanista. Auton muotoilija on ollut Bryan Nesbitt, joka oli ennen töissä Chrysler-yhtiössä ja pääsuunnittelija PT Cruiserille. Nesbitt palkattiin GM:n suunnittelijaksi, jossa hän toimi Chevroletin Yhdysvaltain mallien pääsuunnittelijana.
Auto on tila-auto tyyppinen 5-hengen farmarimalli, jossa on muunneltavat sisätilat jossa on n.1,78 kuutiometrin kokoinen tavaratila, mm. jokaisen mallin apukuskin penkin saa tasaiseksi lattiaksi. Autoa valmistettiin myös umpikylkimallisena mutta 4-ovisena, jolloin siihen sai valinnaisena kaukosäätimesta auki pomppaavat takaovet.
Mallistossa oli viisi eri tasoa jotka vain vähän vaihtelivat tuotannon aikana; LS, LT, 2LT, Special Edition ja SS-malli joka tuli mallivuodelle 2008.
Auton tuotanto tapahtui vuoden 2011 loppuun saakka Meksikossa, Ramos Arizpessa. Aluksi malli oli vain Pohjois-Amerikan markkinoilla, mutta vuonna 2007 se tuli saataville myös Euroopassa ja Japanissa. Autoa ei tuotu koskaan Suomeen koska silloinen Suomen lainsäädäntö olisi vaatinut kaikkien auton lasien ja valaisimien vaihtamista E-merkinnällä varustettuihin. Autoa vietiin paljon mm. Saksaan ja Ruotsiin, jossa kansallinen poikkeusmerkintä oli mahdollista tehdä.
Suorituskykyisen SS-version valmistus alkoi joulukuussa 2007. Mallissa käytettiin samaa 2-litraista, 260 hevosvoimaista, turboahdettua Ecotec-moottoria, jota on käytetty jo Pontiac Solstice GXP:ssä ja Saturn Sky Red Line:ssä. Moottori oli käytössä myös Fisker Karma-sähköauton voimanlähteenä.
TAC-2

TAC-2 (Totally Accurate Controller MK2) on Suncom Technologiesin valmistama Atari 2600-yhteensopiva peliohjain, jota käytettiin yleisesti Commodore C64, Amiga ja Atari ST -tietokoneiden kanssa. Ohjainmalleja on kaksi, musta ja valkoinen, joista jälkimmäinen on hieman harvinaisempi keräilykappale. TAC-2 pärjäsi aina hyvin tietokonelehtien tekemissä vertailuissa ja tuli tunnetuksi kansan keskuudessa kestävyydestään.

Trivia

Pelit-lehden jutussa Commodore 64:sta sanottiin, että jos TAC-2:en heittää seinään, seinään saattoi jäädä jälki, TAC-2:een ei.