google/wiki40b huggingface dataset:
Babajurtin piiri

Babajurtin piiri (ven. Бабаю́ртовский райо́н, Babajurtovski raion, kumykiksi Бабаюрт район, Babajurt raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3420 neliökilometriä. Asukkaita on 44 500 henkeä (vuonna 2009).
Babajurtin piiri sijaitsee Dagestanin pohjoisosan tasankoalueella. Pohjoisessa se rajoittuu Kizljarin piiriiin, idässä Kaspianmereen, etelässä Kumtorkalan, Kiziljurtin ja Hasavjurtin piireihin sekä lännessä Tšetšenian tasavaltaan. Piirin alueella virtaa Terek-joki.
Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Adil-Jangijurt, Babajurt, Gemetjube, Germentšik, Hamamatjurt, Hasanai, Ljuksemburg, Lvovskaja, Mužukai, Novaja Kosa, Novokare, Tamazatjube, Tatajurt, Turšunai ja Utsmijurt. Hallinnollinen keskus on Babajurtin kylä, josta on 110 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan.
Asukkaista 44,5 % on kumykkeja, 18,2 % nogaita, 18,0 % avaareja, 6,9 % tšetšeenejä, 6,7 % dargeja ja 1,1 % venäläisiä.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Lisäksi on mylly- ja rakennustarviketeollisuutta.
Piirissä toimii 25 yleissivistävää koulua ja ammattikoulu. Paikallislehtenä ilmestyy venäjän- ja kumykinkielinen Babajurtovskije vesti (”Babajurtin sanomat”).
Torsten Wasastjerna

Torsten Gideon Wasastjerna (17. joulukuuta 1863 Helsinki – 1. heinäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Wasastjerna tunnetaan parhaiten hänen vuoden 1890 vaiheilla maalaamistaan impressionistisista maisemamaalauksista mutta hän maalasi myöhemmin myös fantasia-aiheita ja symbolistisia maalauksia. 
Wasastjerna opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1879–1885 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1883–1885 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1885. Ulkomailla Wasastjerna opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa 1885–1888 sekä Pariisissa. 
Wasastjerna kirjoitti myös runoja ja näytelmän.
Hänen vanhempansa olivat lakitieteen kandidaatti, apukamreeri Edvin Gideon Wasastjerna ja Rudolfina Charlotta Barck.
HMS Hindostan (1841)

Valmistus

Alus tilattiin 21. syyskuuta 1819 Plymouthin telakalta. Sen köli laskettiin elokuussa 1828, ja se laskettiin vesille 2. elokuuta 1841. Se valmistui syyskuussa, jolloin se sijoitettiin reserviin. Aluksen valmistuskustannukset olivat 56 717 puntaa sisältäen varustamisen. Valmistukseen käytettiin Malabarin Bombaysta kuljettamia teak-kaaria. Lisäksi aluksen valmistuksessa käytettiin vuonna 1833 peruutetun fregatti HMS Tigrisin valmistukseen varattua puutavaraa.
Aluksen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan tykkiä ja kaksi 68 naulan karronadia. Ylemmällä tykkikannella oli 32 kappaletta 24 naulan tykkejä, joiden lisäksi puolikannella oli neljä 12 naulan tykkiä ja kymmenen 32 naulan karronadia. Keulakannella oli kaksi 12 naulan tykkiä ja kaksi 32 naulan karronadia.

Palvelus

Alus liitettiin 15. toukokuuta 1865 koululaivana HMS Britanniaan Dartmouthissa, minne se saapui vuoden lopulla. Aluksen perä kiinnitettiin tukevasti HMS Britannian keulaan, ja alusten väliin rakennettiin katettu kulkutie. Alus oli edelleen kadettien koululaivana Dartmouthissa vuonna 1884. Se oli lämmittäjien koululaivana Portsmouthissa, ja se nimettiin 12. lokakuuta 1905 HMS Fisgard III:ksi.
Aluksen nimeksi palautettiin elokuussa 1820 HMS Hindostan, ja se myytiin 10. toukokuuta 1821 J. B. Garnham  & Sonsille.
Taj Mahal (muusikko)

Henry Saint Clair Fredericks (s. 17. toukokuuta 1942 Harlem, New York), paremmin tunnettu taiteilijanimellään Taj Mahal, on yhdysvaltalainen bluesmuusikko. Hän julkaisi arvostetuimmat levynsä 1960-luvun lopulla.
Taj Mahalin ensimmäinen sooloalbumi  Taj Mahal ilmestyi vuonna 1968 ja sen saaman menestyksen myötä vielä samana vuonna albumi The Natch’l Blues. Seuraavana vuonna julkaistu tupla-albumi Giant Step/De Ole Folks At Home vakiinnutti Yhdysvalloissa lopullisesti Taj Mahalin paikan bluesmuusikkona.
Taj Mahalin musiikki on sekoitusta monista eri lähteistä: bluesista, reggaesta, gospelista ja bluegrassistä sekä cajunien, havaijilaisten, afrikkalaisten ja karibialaisten musiikkiperinteestä. Taj Mahal soittaa useita eri soittimia.
Taj Mahal on voittanut kaksi Grammy-palkintoa. Hänelle myönnettiin Parhaan nykyaikaisen blues-albumin Grammy vuonna 1997 albumista Señor Blues ja vuonna 2000 albumista Shoutin’ In Key.
Riivatut talot

Riivatut talot (engl. Most Haunted) oli brittiläinen televisiosarja. Sarjassa brittiläiset meediot ja joskus myös sarjan vieraat tutkivat paranormaaleja ilmiöitä eri taloissa. Vieraillut talot sijaitsevat Britanniassa, mutta sarjaa kuvattiin myös Yhdysvalloissa muun muassa Queen Mary -aluksella sekä Irlannissa ja Alankomaissa. Sarjaa juonsi Yvette Fielding. Sarja päättyi heinäkuussa 2010, jolloin sarjaa oli tehty kahdeksan vuotta.

Tiimi

Juontaja Yvette Fieldingin kanssa ohjelmissa esiintyviä henkilöitä olivat tohtori Ciarán O'Keeffe, Derek Acorah, David Wells, Richard Felix, Stuart Torevell ja Catherine Howe. Tiimi vaihteli joka jaksossa, ja Fielding oli ainoa vakiohahmo. Myös jaksojen mukaan vaihtuvia vieraita tavattiin.
Tohtori Ciarán O'Keeffe oli ennen erästä jaksoa jutellut Acorahin kuullen, että talossa on saattanut asua eteläafrikkalainen henkilö nimeltään "Kreed Kafer". Jaksossa Acorah paljasti itsensä saamalla "henkioppaaltaan" nimen Kreed Kafer, joka osoittautui O'Keeffen keksimäksi nimeksi. "Kreed Kafer" on anagrammi sanoista "Derek faker" eli "Derek teeskentelijä". Näin Ciarán O'Keeffe todisti Acorahin meediotaitojen olevan huijausta, ja hänet erotettiin sarjasta 2005. Derek Acorah sanoi Celebs Sunday -lehdelle vuonna 2009 olevansa järkyttynyt ohjelman tilasta ja sanoi myös, ettei häntä koskaan ollut pyydetty tekemään mitään, kaikki oli aitoa.
Virgilio Barco Vargas

Varhainen elämä

Barco syntyi Cúcutassa, Norte de Santanderin departementissa. Hän aloitti opintonsa Kolumbian yliopistossa ja jatkoi niitä Yhdysvalloissa Massachusetts Institute of Technologyssa, josta hän valmistui vuonna 1943. Hän tuli politiikkaan vuonna 1943 kaupunginvaltuuston jäsenenä. Barco valittiin kongressin alahuoneeseen, mutta hän lähti maanpakoon 1940-luvun lopulla välttääkseen polittiista väkivaltaa. Hän asui Yhdysvalloissa, missä syntyi myös hänen tyttärensä, Carolina Barco Isakson (josta tuli myös myöhemmin poliitikko) oli syntynyt.

Poliittinen ura

Barco palasi Kolumbiaan vuonna 1954 osalistuakseen  rauhanprosessiin, jonka tuloksena  liberaalit ja konservatiivit muoodostivat Kansalisen rintaman, joka kesti kaksi vuosikymmentä. Hän pääsi kongressin ylhuoneeseen vuonna 1958, mutta lähti suurlähettilääksi Britanniaan vuonna 1961, ja palasi Kolumbiaan vuonna 1962. Hän palveli toista kauttaan senaatissa vuoteen 1966, kun hänet valittiin pormestariksi Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa. Hän toimi tässä tehtävässä, kunnes 1969, kun hän tuli maailmanpankin johtajaksi vuoteen 1974 asti. Sitten hän toimi suurlähettiläänä yhdysvalloissa vuodesta 1977 vuoteen 1980 asti.

Presidenttikausi

Barco valittiin Kolumbian presidentiksi  58 prosentilla äänistä vuonna 1986. Vaalivoitto oli Kolumbian historian suurin. Hän tuki köyhyyden vastaisia ohjelmia, uudisti vuoropuhelua vasemmistosissien kanssa ja taisteli huumekauppiaita vastaan. Tämön takia hänestä tuli suosittu kansainvälisessä yhteisössä, ja aluksi myös kotimaassaan. Vuonna 1989 75% kansasta kannatti häntä. Myöhemmin hänestä tuli vähemmän suosittu Kolumbiassa, koska huumekauppiaiden väkivalta lisääntyi, kun hän alkoi toimia heitä vastaan. Hänen talouspolitiikkansa huononsi maan tilannetta aluksi. Kahden vuoden kuluttua valinnastaan Barco käynnisti ohjelman, joka avaisi Kolumbian markkinat maailmalle. 
Barcoa ei valittu toiselle kaudelle.

Presidenttikauden jälkeen

Presidenttikautensa päätyttyä vuonna 1990 Barco toimi jälleen suurlähettiläänä Britanniassa  vuoteen 1992 asti.
Barcolta löydettiin syöpä ja hän kuoli 20. toukokuuta 1997 Bogotássa, kun hän oli 75-vuotias.
Avainkirjoahven

Koko ja ulkonäkö

Avainkirjoahven on pieni, kellanruskea ja hieman munanmuotoinen kala. Sillä on kyljissä pieni musta piste, joka joillakin yksilöillä on laajentunut lyhyeksi viiruksi. Kun kala on hermostunut, se muuttuu väritykseltään laikukkaaksi ja painautuu kiviä tai kasveja vasten naamioidakseen itsensä. Koiraat erottaa naaraista niiden selkäevän takaosan ja peräevän pidentyneistä ruodoista. Se voi kasvaa luonnossa korkeintaan noin 7,1 senttimetrin mittaiseksi, mutta saattaa akvaariossa yltää jopa 10 senttimetrin mittaan.

Alkuperä

Avainkirjoahven on kotoperäinen Orinoco-joessa Guyanan ja Ranskan Guyanan alueilla trooppisessa Etelä-Amerikassa.

Käyttäytyminen

Laji on rauhallinen ja ujo, eikä sitä tulisi pitää yhdessä aggressiivisten lajien kanssa. Se on myös vaikea saada lisääntymään muihin Aequidens-suvun lajeihin verrattuna.
Auvo Niiniketo

Auvo Niiniketo (s. 1954) on suomalainen kamppailulajien opettaja ja turvallisuuskouluttaja. Hänet tunnetaan parhaiten hokutoryu ju-jutsu -tyylisuunnan perustajana. Hänellä on tyylisuunnan korkein mahdollinen vyöarvo, 10. danin musta vyö ja sōken arvonimi Hokutoryussa sekä 6. danin musta vyö potkunyrkkeilyssä, 5. danin musta vyö Isshin-ryū karatessa.
Niiniketo on harjoitellut kamppailutaitoja pienestä pitäen. Aluksi hän aloitti nyrkkeilyn Helsingin Voimailijoissa jo kahdeksan vuoden ikäisenä. Nyrkkeilyssä hän saavutti nuorten Suomen mestaruuden 75-kiloisissa vuonna 1972 sekä yleisen sarjan SM-pronssia vuonna 1974. Nyrkkeilyuransa jälkeen Niiniketo ryhtyi harjoittelemaan karatea, missä hän vuonna 1979 voitti raskaassa sarjassa SM-kultaa. Vuonna 1980 Niiniketo toi Suomeen potkunyrkkeilyn ja aloitti lajissa kurssi- sekä maajoukkuetoiminnan.
Jujutsuun Niiniketo tutustui nyrkkeilymatkalla Ruotsissa, missä myös harjoitteli lajia siniseen vyöhön saakka. Vuonna 1977 hän aloitti ensimmäisen jujutsu-kurssin Helsingissä. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai ensimmäisen mustan vyön eli danin Richard Morrisilta ja Robert Clarkilta. 4. marraskuuta 2007 Hokutoryun 30-vuotisjuhlaleirillä Turussa Morris myönsi hänelle 9. danin sekä sōke-arvonimen. Vuonna 2014 maaliskuussa Niinikedon 60-vuotisjuhlaleirin budo-gaalassa Helsingissä hänelle myönnettiin 10. danin musta vyö Hokutoryu Jujutsussa ja 6 danin musta vyö potkunyrkkeilyssä.
Auvo Niinikedolle myönnettiin liikuntaneuvoksen arvonimi 8.toukokuuta 2015.
Table for One

Vastaanotto

Lammaszinen Sörn Sörnsen ylisti laulaja OP:n persoonallista lauluääntä sekä artikulaatiota, pitäen albumia siihenastisista vuoden 2006 julkaisuista parhaimpana. Metalragen arvio oli pääosin positiivinen, vaikkakin albumin alkoholiorientoituneet sanoitukset alkavat ennen pitkää ärsyttää.
Samsung Galaxy

Samsung Galaxy on korealaisen Samsung Electronicsin tuoteperhe, joka sisältää pääasiassa erilaisia Android-pohjaisia älypuhelimia, "phablet"-laitteita ja taulutietokoneita. Ensimmäinen Galaxy-tuotemerkin alla myyty laite oli vuonna 2009 julkaistu Samsung Galaxy.
Anna Takanen

Anna Takanen (s. 1968 Ruotsi) on ruotsinsuomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän työskenteli vuodesta 2006 Göteborgin kaupunginteatterissa. Vuonna 2015 hänet valittiin Tukholman kaupunginteatterin taiteelliseksi johtajaksi toimitusjohtaja Benny Fredrikssonin rinnalle. Hän on näytellyt aiemmin sen Unga Klara -teatterissa.
Takasen isä tuli nelivuotiaana sotalapseksi Ruotsiin. Takanen on viettänyt kesiä Suomessa. Hänen serkkunsa on suomalainen toimittaja, kirjailija ja entinen poliitikko Päivi Storgård.
Elias Katz

Urheilu-ura

Katz aloitti urheilu-uransa pelaamalla Turun Makkabé-seurassa jalkapalloa. Hän muutti Helsinkiin 1922 ja liittyi juoksijana helsinkiläiseen Stjärnan-seuraan. Tampereen Pyynikillä kesäkuussa 1922 3 000 metrin estejuoksun ensimmäisessä SM-kilpailussa 21-vuotias Katz oli neljäs Paavo Nurmen, Nestori Järvelän ja Väinö Sipilän jälkeen.
Pariisin olympialaisissa 1924 Elias Katz voitti kultaa 3 000 metrin joukkuejuoksussa yhdessä Paavo Nurmen ja Ville Ritolan kanssa. Nurmi voitti juoksun, Ritola sijoittui toiseksi ja Katz viidenneksi, joten Suomi voitti joukkuekilpailun ylivoimaisesti. Ritola voitti kisoissa myös 3000 metrin estejuoksun olympiaennätyksellä Katzin voittaessa hopeaa. Katz oli parantanut ennätystä alkuerissä (9.43,8). Hopea tuli vaikka Katz ehti viimeisellä kierroksella kaatuakin.
Katz oli mukana kahdesti maailmanennätystä parantaneessa 4 × 1 500 metrin viestijoukkueessa: heinäkuussa 1926 juostiin aika 16.26,2 ja myöhemmin samana vuonna 16.11,4. Jalkavaivat estivät Katzin osallistumisen vuoden 1928 olympialaisiin.
1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Katz asui Saksassa, josta muutti Palestiinaan 1933. Hänet valittiin Israelin yleisurheilun olympiajoukkueen valmentajaksi tavoitteena vuoden 1948 Lontoon kisat. Israel ei kuitenkaan päässyt kisoihin eikä myöskään Katz. Hän sai surmansa Israelin itsenäistymiseen liittyneiden levottomuuksien puhjettua jouluna 1947 Gazan brittiläisessä varuskunnassa arabisissien ampumana.
Karađorđević

Karađorđević on serbialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Serbian ruhtinas- ja kuningaskuntaa sekä sittemmin Jugoslaviaa vuosina 1842–1858 ja 1903–1945.
Suku polveutuu kapinajohtaja Karađorđesta. Ensimmäinen sukuun kuulunut hallitsija oli tämän poika Aleksanteri Karađorđević, joka toimi Serbian ruhtinaana 1842–1858. Hänen jälkeensä valta siirtyi lähes puoleksi vuosisadaksi takaisin kilpailevalle Obrenovićin suvulle. Karađorđevićit palasivat valtaan kuninkaina vuonna 1903, jonka jälkeen hallitsijoina toimivat Pietari I (1903–1921), Aleksanteri I (1921–1934) ja Pietari II (1934–1945). Serbian kuningaskunnan seuraajaksi syntyi 1918 Serbien, Kroaattien ja Sloveenien kuningaskunta, jonka nimi muutettiin 1929 Jugoslaviaksi. Monarkia lakkautettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. Suku oli vuodesta 1941 alkaen pitkään maanpaossa.
Pietari II:n poika, kruununprinssi Aleksandar Karađorđević palasi Serbiaan vuonna 2001 ja sai takaisin suuren osan suvun entisestä maa- ja muusta omaisuudesta. Hän asuu nykyään entisessä kuninkaallisessa palatsissa Belgradissa.
Tench-luokka

Suunnittelu

Alusluokka oli lähes täydellinen kopio edeltäneistä Gato- ja Balao-luokista, mutta se oli vankemmin rakennettu ja alusten sisätilojen jakoa oli parannettu. Siten alusluokan uppouma kasvoi noin 35-40 tonnia.
Noora Pesola

Noora Johanna Pesola (s. 8. maaliskuuta 1987 Lahti) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti urallaan Lahden Ahkeraa ja häntä valmensi vuoteen 2007 Helgi Lamp, vuosina 2007–2013 Jarkko Salminen ja vuosina 2013–2015 Janne Lahtinen.
Pesola sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailussa Pekingissä 2006 tuloksella 617 cm. Hän kuului samoissa kilpailuissa lisäksi Suomen joukkueeseen, joka putosi alkuerissä 4 × 100 metrin viestissä. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta.
Pesola on voittanut ulkoratojen Suomen-mestaruuden Tampereella 2008 ennätyksellään 646 cm ja Espoossa 2009 tuloksella 623 cm. Hopeaa hän sai Turussa 2011 ja pronssia Kajaanissa 2010. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän kuului 4 × 100 metrin voittajajoukkueeseen Turussa 2007 ja Pedersöressä 2010 ja sai pronssia 2005. Sisäratojen SM-kilpailuissa Pesola on voittanut kultaa Rovaniemellä 2007 tuloksella 610 cm, Joensuussa 2008 tuloksella 616 cm, Vaasassa 2009 tuloksella 617 cm ja Turussa 2010 tuloksella 614 cm. Helsingissä 2011 hän sai hopeaa ja Tampereella 2012 ja Jyväskylässä 2013 pronssia. Halliennätyksensä 627 cm hän hyppäsi Anconassa ja Jyväskylässä vuonna 2008.
Pesola lopetti uransa kauden 2015 jälkeen ja keskittyi työhönsä fysioterapeuttina.
Savonlinnan lyseon lukio

Historiaa

Vuonna 1639 Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahe perusti Savonlinnaan pedagogion eli Savonlinnan ensimmäisen koulun, joka toimi vuosina 1639–1788. Suomenkielinen reaalilyseo aloitti toimintansa Savonlinnassa 1884. Savonlinna Lyseon lukio juhli 125-juhlavuottaan vuonna 2009.
Alianza Popular Revolucionaria Americana

Alianza Popular Revolucionaria Americana on Víctor Raúl Haya de la Torren vuonna 1924 Méxicossa perustama puolue. APRA on Perun vanhin ja samalla se on yksi Latinalaisen Amerikan vanhimmista puolueista. Suuntaukseltaan se on sosiaalidemokraattinen ja sosialistisen internationaalin jäsen. Siitä käytetään myös APRA-lyhenteestä tulevaa nimeä Partido Aprista (Peruano) ja kannattajista apristas.
APRAn perustajat olivat opiskelijoita, perulaiset paossa Augusto B. Leguíaa.
APRAn periaatteet julkaistiin joulukuussa 1926 "The Labour Monthly" -lehdessä artikkelissa What’s the A.P.R.A.. Kantava voima oli jenkki-imperialismin vastustus ja Latinalaisen Amerikan yhtenäisyys. Taloudellisiin tavoitteisiin kuului maan ja teollisuuden kansallistaminen ja Panaman kanavan ottaminen kansainväliseen valvontaan ja solidaarisuus kaikkia kansoja ja riistettyjä luokkia kohtaan. APRA järjestyi varsinaisesti vuoden 1927 Brysselin anti-imperialistisessa konferenssissa ja Perun Partido Aprista Peruano perustettiin 20.9.1930.
1950-luvulla puolue siirtyi oikealle ja otti anti-kommunistisen linjan. Sen valtaannousun estivät kuitenkin viimeistään sotilaat. APRA on tyypillisesti massapuolue ja kansanyliopistoliike ja siihen liittyvä edullisen ruoan ja terveyspalvelujen järjestäminen kuuluu edelleen sen toimintomuotoihin.
Alan García uudisti APRAa 1980-luvulla sosiaalidemokraattiseksi, ja se nousi hänen johdollaan valtaan ensimmäisen kerran 1985. Garcían kausi oli taloudellinen katastrofi inflaation kiihtyessä tuhansiin prosentteihin vuodessa. Garcían tullessa valituksi uudelleen 2006 häntä nimitettiin jopa keskusta-oikeistolaiseksi.
Uskonto Saksassa

Saksan merkittävimmät uskonnolliset yhteisöt ovat katolinen kirkko sekä protestanttinen Saksan evankelinen kirkko. Saksassa toimii myös useita muita uskonnollisia yhteisöjä, ja esimerkiksi islamin kannatus on ollut kasvussa. Uskonnottomuus on yleistä erityisesti entisen Itä-Saksan alueella.
1950-luvulla nykyisen Saksan alueella protestantteja oli 59 % väestöstä, katolilaisia oli 37 prosenttia ja uskonnollisiin yhdyskuntiin kuulumattomia oli alle 4 %. Vuonna 1949 perustetussa ja 1990 Länsi-Saksan kanssa jälleen yhdistyneessä Itä-Saksassa tuettiin valtioateismia. Tämä johti ajan kuluessa aiemmin protestanttisen alueen muuttumiseen enemmistöltään uskonnottomaksi. Edelleen on nähtävissä uskonnottomien suurempi osuus väestöstä Itä-Saksassa verrattuna Länsi-Saksaan.
Vuonna 2010 katolisia, protestantteja ja uskonnottomia oli kutakin noin 30 % väestöstä. 60 vuoden aikana protestanttien suhteellinen osuus oli siis puolittunut ja katolisten määrä vähentynyt seitsemän prosenttiyksikköä, samalla kun uskonnollisiin yhdyskuntiin kuulumattomien määrä oli noussut huomattavasti.
Vuoden 2019 alussa Pew Research Center teki selvityksen, jossa tiedusteltiin täysi-ikäisten saksalaisten uskonnollista vakaumusta. Tämä ei välttämättä pidä yhtä sen kanssa, mihin uskonnolliseen yhdyskuntaan henkilö kuuluu. 33% vastaajista kertoi saaneensa protestanttisen kasvatuksen ja vakaumukseltaan protestantteja oli 28 %. Katolisen kasvatuksen saaneita oli 45 % ja katolilaisia 43 %.

Protestanttisuus

Saksan evankelinen kirkko (EKD) on maan suurin protestanttinen kirkko. Sen jäsenmäärä on kuitenkin ollut laskussa. Vuoden 2017 lopussa sillä oli 21 535 858 jäsentä. Edellisen vuoden aikana sen jäsenmäärä oli laskenut yli 386 000 hengellä, 1,760 %. Tätä selitettiin väestöpohjan muutoksella sekä sillä, että vuoden aikana kuoli noin 350 000 EKD:n jäsentä.
EKD:n lisäksi Saksassa on muitakin protestanttisia yhteisöjä. Yksi näistä on luterilainen vapaakirkko nimeltään Itsenäinen evankelis-luterilainen kirkko (SELK). Se on EKD:tä huomattavasti pienempi, mutta toisin kuin EKD:n sen jäsenmäärä on ollut kasvussa. Vuoden 2016 lopussa sillä oli 33 474 jäsentä, missä oli kasvua edellisvuoteen 283 henkeä eli 0,850 %. Merkittävä asiaa selittävä tekijä on kirkon aktiivinen maahanmuuttajatyö, jonka myötä esimerkiksi Berliinin Steglitzin kaupunginosassa toimiva Pyhän kolminaisuuden seurakunta kasvoi 477 hengellä vuoden 2016 aikana.
Delphi

Delphi on Borlandin tekemä Object Pascal -kieleen perustuva graafinen ohjelmankehitysympäristö ja ohjelmointikieli. Delphi mahdollisti julkaisuvuonnaan 1995 ensimmäisenä visuaalisen Windows-lomakkeiden editoinnin yhdistettynä olio-ohjelmointiin.
Linux-ympäristöön Delphistä on tehty oma versionsa, joka tunnetaan nimellä Kylix. Kylixin mukana tulee myös C++-kääntäjä Delphi-kääntäjän lisäksi.
Delphiä vastaava C++-kielinen graafinen ohjelmointiympäristö on C++ Builder.
Delphi 2006:ssa on samaan pakettiin yhdistetty Delphi, C# Builder sekä C++ Builder.
Delphi on Embarcaderon omistuksessa ja edennyt versioon XE8 asti. Delphillä pystyy tuottamaan samalla lähdekoodipohjalla sovelluksia Windows-, Mac- OS X-, IOS ja Android-alustoille.
Lotte Lenya

Lotte Lenya (oik. Karoline Wilhelmine Charlotte Blamauer, 18. lokakuuta 1898 Wien – 27. marraskuuta 1981 New York) oli itävaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hänet muistetaan ehkä parhaiten miehensä Kurt Weillin laulujen esittäjänä. Populaarikulttuurissa hänet muistetaan myös Rosa Klebbin roolista James Bond -elokuvassa Salainen agentti 007 Istanbulissa vuonna 1963.
1914 Lenya muutti opiskelemaan Zürichiin, Sveitsiin ja otti ensimmäisessä teatterityössään itselleen nimen Lotte Lenja. Vuonna 1921 hän lähti työnhakuun Berliiniin.
Vuonna 1922 hänen tuleva miehensä, Kurt Weill, näki hänet pyrkimässä näytelmään Zaubernacht. Lenya näytteli Jennyn osan ensimmäisessä Kolmen pennin oopperan esityksessä 1928 ja siitä tuli hänen läpimurtoroolinsa. Seuraavina vuosina hän esiintyi ahkerasti elokuvissa ja näyttämöllä erikoisesti Brecht-Weill-rooleissa. Hän teki myös useita levytyksiä Weillin lauluista.
Kansallissosialismin nousun myötä Lenya muutti pois Saksasta. Maaliskuussa 1933 hän lensi Pariisiin, jossa lauloi pääroolin Brecht-Weillin Seitsemässä kuolemansynnissä. 1935 Lenya muutti USA:han.
Toisen maailmansodan aikana Lenya esiintyi runsaasti näyttämöllä, levytyksissä ja radiossa. Vuonna 1945 hän kuitenkin lopetti näyttämöesiintymiset eikä jatkanut niitä ennen kuin miehensä kuoleman jälkeen. Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä Barefoot in Athens ja meni naimisiin amerikkalaisen tuottajan George Davisin kanssa. Lenya esiintyi 50-luvulla maineikkaassa 'Three Penny Opera':n englanninkielisessä läpimurtonäytöksessä New Yorkissa; esitykset jatkuivat useiden vuosien ajan rikkoen kaikki siihenastiset yleisöennätykset. Lenya oli perustamassa 'The Kurt Weill Foundation for Music'-säätiötä, http://www.kwf.org/, joka on omistettu Weill:n musiikkiperinnön vaalimiseen ja järjestää vuosittain mm. 'Lenya Competition'-nimisen solistikilpailun nuorille lupauksille.
Lenya sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta sivuosasta 1961. Hänen roolinsa elokuvassa Salainen agentti 007 Istanbulissa toi hänelle lisää kuuluisuutta.
Lotte Lenya kuoli syöpään New Yorkissa 1981 83-vuotiaana. Hänet on haudattu Weillin viereen Haverstrawiin, New Yorkiin.
Sinettä

Sinettä on 830 asukkaan kylä Rovaniemellä. Kylä sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Rovaniemen keskustasta Ounasjoen varressa.
Sinetän läpi kulkee kantatie 79 Rovaniemeltä Kittilän ja Levin kautta Muonioon. Kantatie 83 Pelloon kääntyy Sinetän kylän kohdalta.
Diane English

Diane English (s. 18. toukokuuta 1948 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten luomastaan tilannekomediasarja Murphy Brownista, josta hän voitti kolme Emmy-palkintoa vuonna 1989.
Vuonna 2007 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa, Naiset.
Kuusikko ja kuoleman varjot

Juoni

Helsinki-Vantaan lentokentän lähestöllä asuvat viisi hyvin erilaista lasta ja Renny-koira joutuvat videontekokurssilla samaan työryhmään. He tallentavat kamerallaan vahingossa oudon tapahtuman, ja poliisikin kiinnostuu heidän videostaan.