Johan Amnell

Elämä

Johan Amnell syntyi Kalajoella 20. maaliskuuta 1692. Hänen isänsä oli pitäjänsuutari nimeltä Matti ja äitinsä tämän vaimo Dordi Jaakontytär. Ei ole tiedossa, miten käsityöläisen pojalla oli varaa lähteä opiskelemaan. Hänen käyttöön ottamansa sukunimi Amnell viittaa hänen kotiseutuunsa ja sen jokeen, sillä amnis merkitsee latinaksi jokea. Amnellin äiti ilmeisesti seurasi poikaansa ainakin tämän viimeiseen seurakuntaan Tammelaan, sillä hänen mainitaan tulleen haudatuksi siellä 7. syyskuuta 1735. Isä on ilmeisesti kuollut jo vuonna 1710.
Amnell aloitti opintonsa Turun akatemiassa vuonna 1711, Suuren Pohjan sodan aikana. Pohjalaisen osakunnan matrikkelissa hänestä käytetään lisämäärettä Calajokiensis. Hän on mahdollisesti joutunut pakenemaan Ruotsin puolelle Isovihan aikana. Joka tapauksessa hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1. marraskuuta 1722. Samana vuonna hänestä tuli Turun ruotsalaisen seurakunnan kappalainen. 5. toukokuuta 1733 hänestä tuli kirkkoherra vauraaseen Tammelan pitäjään. Vuodesta 1736 alkaen hän toimi samalla myös lääninrovastina.

Poliittinen ura

Kirkollisen työnsä lisäksi Amnell teki merkittävän poliittisen uran, ollen sillä saralla suomalaisista merkittävimpiä vapaudenajalla. Hän toimi valtiopäivillä Turun hiippakunnan alaosan papiston edustajana vuosina 1734, 1738-1739, 1740-1743 sekä 1743-1743. Poliittisesti hän lukeutui myssypuolueeseen ja otti kantaa sen mukaisesti. Hän oli kolmilla eri valtiopäivillä jäsenenä merkittävässä salaisessa valiokunnassa. Vuonna 1738 hän kuului maan puolustusta ja turvallisuutta käsitelleeseen deputaatioon. Tämä antoi hallitukselle valtuutuksen aloittaa olosuhteiden salliessa hyökkäyssota Venäjää vastaan, Amnellin ollessa deputaation ainoa suunnitelmaa vastustava jäsen. Vuonna 1741 salaisen valiokunnan tehtyä päätöksen aloittaa sota myöntyi Amnell päätökseen todeten kuitenkin pelkäänsä, että sota sujuisi huonosti ja juuri Suomi joutuisi kärsijäksi.
Amnellin valtiopäiväura ei kuitenkaan keskittynyt pelkästään sotilaallisiin kysymyksiin. Vuosien 1738-1739 valtiopäivien aikana hän tuki Pohjanmaan maaherran Klas Frölichin ehdotusta ulkomaankaupan sallimisesta maakunnan kaupungeille. Lisäksi hän antoi lämpimän kannatuksensa Hämeen talonpoikien vaatimuksille siitä, että suomenkielisillä seuduilla toimivien virkamiesten pitäisi osata suomea. Hattujen sodan jälkeen hän puolusti voimakkaasti valtiopäivillä sitä, että Suomelle myönnettäisiin mahdollisimman pitkä verovapaus. Amnellia onkin luonnehdittu maltilliseksi poliitikoksi, joka pyrki pitämään huolen erityisesti suomalaisten oikeuksista. Häntä ei valittu enää vuoden 1743 jälkeen valtiopäiville, mutta tämän on arveltu johtuneen siitä, että hän oli ollut niillä mukana harvinaisen monta kertaa.
Amnell kuoli Tammelassa 5. huhtikuuta 1772.

Perhe

Amnell avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1725 Margareta Elisabet Arctopolitanuksen kanssa. Tämän isä oli Lohjan kirkkoherran Grels Arctopolitanus. Ensimmäisen vaimon kuoltua vuonna 1735 Amnell avioitui uudelleen vuonna 1738 Anna Maria Chierhornin kanssa, avioliiton ollessa molemmille elämänsä toinen. Annan kuoltua vuonna 1750 avioitui Amnell vielä kolmannen kerran, Eva Elisabet Borgströmin kanssa vuonna 1751. Tämä eli kauemmin kuin miehensä, vuoteen 1784. Amnellin tytär, Margareta Elisabet Amnell, avioitui Turun akatemian lainopin professorin ja rehtorin Olof Pryssin kanssa.