google/wiki40b huggingface dataset:
Tatu ja Patu

Tatu ja Patu ovat Aino Havukaisen ja Sami Toivosen yhdessä kirjoittaman ja kuvittaman lastenkirjasarjan päähenkilöt. Tatu ja Patu ovat kotoisin Outolasta, jossa asiat tehdään hieman toisin kuin tavallisesti.
Alun perin hahmot olivat mukana samojen tekijöiden Veera-kirjoissa, kunnes niistä alettiin tehdä omia kirjoja. Suosituimpia Tatu ja Patu -kirjoja ovat muiden muassa Tatun ja Patun Suomi ja Tatu ja Patu päiväkodissa. Kirjasarjan käännösoikeudet on myyty 21 maahan.
Tatu ja Patu -kirjoihin pohjautuvia näytelmäsovituksia on esitetty muun muassa Linnateatterissa, Teatteri Hevosenkengässä ja Ahaa Teatterissa. 19. lokakuuta 2016 sai ensi-iltansa elokuva Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu!, jonka on käsikirjoittanut Aino Havukainen.

Sukupuoliroolit

Havukaisen ja Toivosen mukaan Tatu ja Patu ovat poikia siksi, että tekijät halusivat alun perin varoa määrittelemästä hahmojaan liian tarkasti ja uskoivat, että pojat ovat jollakin tavalla neutraaleja toimijoita. Tekijöiden mukaan sukupuoli on hahmoille kuitenkin tarpeeton määre, sillä Tatu ja Patu ovat pikemminkin ”käveleviä uteliaisuuksia” kuin maskuliinisia tai feminiinisiä ihmisiä.
Tatun ja Patun paras kaveri Veera oli aluksi stereotyyppinen tyttö, joka tiesi, ohjasi ja neuvoi, ja piti huolta pöhköistä pojista, mutta tämä alkoi vaikuttaa kuluneelta, ja nykyään Veeran rooli on aktiivisempi ja laajempi, mikä näkyy erityisesti Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu! -elokuvassa.

Palkinnot

Aino Havukainen ja Sami Toivonen voittivat vuoden 2007 Finlandia Junior -palkinnon kirjalla Tatun ja Patun Suomi. Teosta myytiin sen ilmestymisvuonna noin 100 000 kappaletta.
Vuonna 2010 Tatu ja Patu -kirjasarja sai Suomen tietokirjailijat ry:n 8 000 euron arvoisen Tietopöllö-palkinnon.
Gunnar Korhonen

Gunnar Aleksander Korhonen (22. huhtikuuta 1918 Viipuri – 9. kesäkuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja ministeri. Hän oli Finnairin pääjohtaja vuosina 1960–1987, sosiaali- ja terveysministeri (1970), II sosiaali- ja terveysministeri (1971–1972) sekä kauppa- teollisuusministeri (1971–1972). 
Sodan jälkeisinä vuosina ministeri Korhonen toimi eri tehtävissä kansanhuoltoministeriössä, sosiaaliministeriössä ja kauppa- ja teollisuusministeriössä. Finnairin, silloisen Aero O/Y:n, pääjohtajaksi Gunnar Korhonen tuli kauppa- ja teollisuusministeriön ylijohtajan paikalta 1960.
Tää ilta

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo on kuvattu 2. elokuuta 2011 Tampereen Hämeenkadulla sekä Hämeenpuistossa. Video julkaistiin YouTubessa vain pari viikkoa kuvausten jälkeen. Yhtye suunnitteli ja ohjasi videon itse ja heillä oli ainoastaan kuvaaja mukana videon teossa.
Suomen Senioripuolue

Historia

SSP perustettiin 1990-luvun alussa, kun Suomen Eläkeläisten Puolue hajosi riitoihin. Uuden puolueen puuhamiehiä olivat SEP:stä erotetut Olavi Kaartinen ja Paavo Sirkiä. Kiistan seurauksena SEP:stä erosi myös muita jäseniä. SEP:n johdon mielestä kaksikko oli vahingoittanut puoluetta ”toiminnallisesti ja taloudellisesti”. Erimielisyydet koskivat muun muassa vaaliliittoja. Enemmistö kannatti yhteistyötä kristillisten kanssa, mutta Kaartinen puhui SMP:n puolesta. Sirkiä kritisoi SEP:tä myös riidanhaluisesta puolueohjelmasta sekä suurituloisten puolustamisesta. Puolueiden välit olivat hyvin kireät 1990-luvun alussa, ja kiistoja puitiin niin julkisuudessa kuin oikeudessakin. Vuosikymmenen lopussa välit paranivat ja puolueet näkivät yhdistymisen mahdolliseksi.
Puolueen poliitikoista tunnetuin oli entinen Hämeenlinnan kaupunginjohtaja ja sosiaalidemokraattien kansanedustaja Leo Kohtala, joka siirtyi sitoutumattomana EKA:n riveihin kunnallisvaalien 1992 alla. Kohtala oli vaaleissa koko kaupungin ääniharava.
Senioripuolue poistettiin puoluerekisteristä huhtikuun 2011 eduskuntavaalien jälkeen. Yhdistyksen jäsenrekisteriin kuului tuolloin noin 500 henkilöä, joista 100 oli maksanut jäsenmaksunsa samana vuonna. Kesäkuun puoluekokouksessa valittiin Anja Koivistoisen johtama uusi hallitus, kun vanha johto luopui tehtävistään. Seniorit päättivät pyrkiä takaisin rekisteriin. Helmikuussa 2012 puoluehallitus päätti aloittaa korttikampanjan välittömästi. Toukokuun kokouksessa puoluehallitus pohti yhteistyötä muiden pienpuolueiden kanssa, mutta päätti jatkaa toistaiseksi itsenäisenä. 7. kesäkuuta 2012 puoluehallitus päätti senioreiden liittymisestä Itsenäisyyspuolueen jäsenyhdistykseksi. Yhdistymisen tavoitteeksi asetettiin läpimurto tulevissa valtiollisissa vaaleissa. Suomen Senioripuolue erosi kuitenkin Itsenäisyyspuolueesta kesällä 2013, koska eläkeläisten asioita ei saatu riittävästi esille Itsenäisyyspuolueessa.

Organisaatio

SSP:llä oli vaalipiiritasolla organisoituja paikallisosastoja (piirijärjestöjä) suurimmassa osassa vaalipiireistä. Vaalitoimisto sijaitsi Tampereella.
Jaakko Rintanen

Jaakko Eliel Rintanen (18. lokakuuta 1900 Ylistaro – 14. heinäkuuta 1971 Vaasa) oli suomalainen ampuja. Hän osallistui pistooliammunnassa kaksiin olympialaisiin ja voitti kaksi maailmanmestaruutta joukkuekilpailuissa. Seuratasolla hän edusti Vaasan Ampujia.
Rintanen sijoittui Berliinin olympialaisissa 1936 kuvioammunnassa 13:nneksi ja vapaapistooliammunnassa 15:nneksi. Lontoon olympialaisissa 1948 hän oli olympiapistoolikilpailussa 29:s. Vuoden 1937 MM-kilpailuissa hän voitti kultaa kaksintaisteluammunnan joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa vapaapistoolin joukkuekilpailussa. Vuoden 1947 MM-kilpailuissa hän voitti maailmanmestaruuden isopistoolin joukkuekilpailussa.
Rintanen toimi Suomen Ampujainliiton johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1950–1971. Hän oli Vaasan Ampujien puheenjohtaja vuosina 1939–1970. Hän oli Vaasan Palloseuran perustajajäsen sekä vuosina 1945–1948 puheenjohtaja. Hänen poikansa Mauno Rintanen oli maajoukkuejalkapalloilija ja Suomen Squashliiton puheenjohtaja.
Rintanen sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Hän toimi Oy Rahkola Ab:n toimitusjohtajana vuodesta 1929 ja sen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1945 sekä V. A. Hietikko Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1945. Rintanen oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1948–1960 ja kaupunginhallituksessa hän oli vuosina 1948–1957.
Hike

Hike tai Heka oli muinaisen Egyptin mytologiassa jumalten maagisten ominaisuuksien henkilöitymä. On oletettu, että Hike olisi ollut alkujumala Atumin poika, ja Hike yhdistettiin erityisesti Atumin luoviin elimiin – sydämeen ja kieleen. Toisaalta Hike mainittiin myös Khnumin ja Menhitin poikana. Hikellä oli temppelit Onissa ja lähellä Memfisiä. Muinaisen Egyptin lääkärit kutsuivat mielelellään itseään Hiken papeiksi, toisin sanoen he tahtoivat herättää jumalan voimat hoitaessaan potilaitaan.
Qāf

Qāf (arab. قاف‎, qāf, pers. ‏قاف‎, qâf) on arabialaisen kirjaimiston 21. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ق ja se vastaa heprealaista kirjainta qof (ק). Suomeksi qāf korvataan usein k-kirjaimella arabiaperäisissä sanoissa kuten Koraani (arab. القرآن al-Qur’ān), Kairo (arab. القاهرة‎ al-Qāhirah) ja Irak (arab. العراق al-ʿIrāq).
Standardiarabiassa qāf-kirjaimen ääntämys on soinniton uvulaarinen klusiili [q]. Ääntöasu vaihtelee alueittain ja esimerkiksi egyptinarabiassa qāf voidaan ääntää glottaaliklusiilina [ʔ] ja marokonarabiassa soinnillisena velaarisena klusiilina [g]. Persiassa qāfin ilmaisema uvulaarinen klusiili voidaan ääntää joko soinnittomana [q] tai soinnillisena [ɢ].
Qāfin kirjoitusasu riippuu siitä, missä kohdassa sanaa kirjain esiintyy. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, jotka on pakko kirjoittaa erilleen seuraavasta kirjaimesta, qāf kirjoitetaan قـ (esim. قو qū). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä qāfin kirjoitusasu on ـقـ (esim. نقو nqū), ja sanan lopussa edeltävään kirjaimeen liitettynä se kirjoitetaan ـق (esim. نق nq).
Äärimmäistä kulttuuria

Äärimmäistä kulttuuria: Extreme-minuuksien historiaa dadaismista Hunter S. Thompsoniin on Tampereen yliopiston sosiaalipsykologian dosentti Atte Oksasen kirja taiteen järkyttävästä ja rajoja rikkovasta avantgarde-liikkeistä. Kirjan julkaisi Johnny Kniga vuonna 2009.
Oksanen toteaa, että jotta rajojen rikkomisessa olisi mitään mieltä, niissä ei tule olla kyse pelkästä tuhoamisesta, vaan myös uuden rakentamisesta. Esimerkiksi rock-kulttuurissa aitouden ja uskottavuuden tavoittelu on johtanut itsetuhoisuuteen. Oksanen päättää kirjansa toteamalla, että rajojen rikkominen on nykyisin ajautunut umpikujaan.

Vastaanotto

Savon sanomien arvostelija Juha Mäkinen ehdotti yhdeksi mahdolliseksi tieksi pois umpikujasta filosofi Eero Ojasen esittämää ajatusta. Ojanen on ehdottanut taiteen suuntautumista takaisin kauneuteen – ”se voisi olla tässä ajassa hyvinkin radikaali teko”.
Juoppohullun päiväkirja

Juoppohullun päiväkirja on Juha Vuorisen kirjoittama kirjasarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1998. Sarjassa seurataan Juha Berg -nimisen miehen sekä hänen ystäviensä viinanhuuruista elämää ja heidän kommelluksiaan. 
Aluksi Juoppohullun päiväkirja julkaistiin vain netissä, mutta suosion myötä se julkaistiin myös kirjaversiona Vuorisen oman Diktaattori-kustantamon kautta. Tuupovaaran tuijottaja -novellikokoelmassa olevasta Juoppojen joulu -tarinasta Ylen Radioteatteri teki kuunnelman ja ensimmäisestä osasta on tehty myös teatteriversioita. Elokuvaversio kuvattiin keväällä 2012, ja ensi-iltansa se sai 28. joulukuuta 2012. 
Sarjaa on käännetty muun muassa ruotsiksi (Dilledagboken, 2003), norjaksi (En finsk fyllefants dagbok, 2004) ja viroksi (Joomahullu Päevaraamat, 2004).Juoppohullun päiväkirjan saksankielinen versio (Göttlich versumpft: Aus dem Tagebuch eines Saufkopfs, 2014) julkaistiin Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Vuonna 2017 julkaistun englanninkielisen versio on nimeltään Totally Smashed!, ja koko Juoppiksen sarjan nimi on The Hangover Diaries. 
Kirjan sivuhahmoista Kristian on saanut oman spin-off-sarjan, jossa seurataan Kristianin nuoruutta ja kasvamista nuoreksi mieheksi. Sarjassa on ilmestynyt kolme osaa, Kristianin nuoruusvuodet (2004), Kristianin teinivuodet (2007) ja Kristian siviilipalvelusmiehenä (2008).
Haloperidoli

Sivuvaikutukset

Haloperidolin on tutkimuksessa todettu kutistavan aivojen aivojuoviota lääkkeen vaikutuksen kestoaikana. Aivojuovio säätelee liikkumista, minkä vuoksi lääkkeen sivuvaikutuksiin kuuluu liikkeiden kömpelöityminen ja muita motorisia vaikeuksia.
Joissain lähteissä esitetään paradoksaalisesti haloperidolin auttavan, niin kutsuttuihin EPS-oireisiin ja dyskinesioihin. Yleensä neuroleptien aiheuttamiin, Parkinsonin taudin tyylisiin oireisiin käytetään antikolinergeja, kuten biperideenia, joskus mahdollisesti orfenadriinia, lihasrelaksantteja ja muita lääkkeitä.
Antipsykoottisten lääkkeiden tavoin myös haloperidolin pitkäaikaisen käytön on todettu johtavan kognitiivisten kykyjen heikkenemiseen ja aivovaurioihin.
Haloperidolin käyttö saattaa myös häiritä ihmisen vuorokausirytmiä.
Haarajärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,2 metriä mpy.
Jacob Pavlovich Adler

Jacob Pavlovich Adler (12. helmikuuta 1855 Venäjän keisarikunta – 1. huhtikuuta 1926 Yhdysvallat) oli näyttelijä, joka esiintyi jiddišinkielisessä teatterissa.

Elämä ja ura

Adler syntyi Odessassa Venäjän keisarikunnassa (nykyisen Ukrainan alueella) juutalaiseen perheeseen. Hän aloitti uransa odessalaisessa jiddiš-teatterissa, jonka toiminta kuitenkin kiellettiin Venäjällä vuonna 1883, minkä jälkeen hän muutti Englantiin. Saatuan mainetta teatterialalla Lontoossa hän siirtyi Yhdysvaltoihin vuonna 1887. Hän palasi pian Eurooppaan ja asettui taas New Yorkiin vuonna 1889. Kirjailija Jacob Gordinin toimiessa näytelmiensä pääkäsikirjoittana Adler johti omaa teatteriaan, josta tuli New Yorkin kunnioitetuimpia jiddiš-teattereita. 
Adler kuoli vuonna 1926.

Perhe

Adler oli kolmesti naimisissa: Sonyan, Dinahin ja Saran kanssa, jotka kaikki olivat myös näyttelijöitä. 
Monista Adlerin lapsista tuli myös näyttelijöitä, joista tunnetuin oli Stella Adler. Hänen siskontyttärensä Francine Larrimore oli myös näyttelijä. Adler oli näyttelijä-teatteriohjaaja Jerry Adlerin isosetä.
Ketogeneesi

Ketogeneesi on maksan ja munuaisten soluissa tapahtuva prosessi, jossa asetyylikoentsyymi-A:n asetyyliryhmistä muodostetaan asetoasetaattia. Asetoasetaatti hapetetaan entsymaattisesti edelleen betahydroksibutyraatiksi, mutta se voi myös hajota spontaanisti asetoniksi ja hiilidioksidiksi. Näitä ketogeneesin lopputuotteita kutsutaan ketoaineiksi.
Ketoaineita muodostuu tavallisesti glukoneogeneesin yhteydessä. Rasvahappojen β-hapettamisessa syntyvää asetyylikoentsyymi-A:ta ei voida glukoneogeneesin käynnissä ollessa hapettaa normaalisti mitokondrioissa, vaan ylimääräisestä asetyylikoentsyymi-A:sta muodostetaan 3-hydroksi-3-metyyligultaryyli-koentsyymi-A-syntaasin katalysoimana 3-hydroksi-3-metyyliglutaryyli-koentsyymi-A:ta (HMG-KoA) ja edelleen mitokondriossa 3-hydroksi-3-metyyligultaryyli-koentsyymi-A-lyaasin (HMG-KoA-lyaasi, HL) katalysoimassa reaktiossa ketoaineita.
HMG-KoA on myös mevalonihapon esiaste, siitä muodostetaan kolestrolia ja muita lipidejä.
HMG-KoA:ta  muodostuu myös leusiinin kataboliatuotteena.

Patologia

HMG-KoA-lyaasin puute johtaa vaikeaan aivojen kehityshäiriöön. Oireena on 3-metyyliglutakoni- ja 3-metyyliglutaarihappovirtsaisuus.
Tomáš Vaclík

Seurajoukkueura

Toukokuussa 2014 Vaclík siiryi nelivuotisella sopimuksella sveitsiläisseura Baseliin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 19. heinäkuuta 2014 Aarauta vastaan.
9. heinäkuuta 2018 hän teki sopimuksen espanjalaisseura Sevillan kanssa.
Finlandia Junior -palkinto

Finlandia Junior -palkinto on Suomen Kirjasäätiön jakama, vuonna 1997 perustettu kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään ansiokkaalle suomalaiselle lasten- tai nuortenkirjalle. Palkinnon arvo on 30 000 euroa.
Palkinto jaetaan Kirjasäätiön hallituksen vuosittain asettaman kolmijäsenisen valintalautakunnan ehdotusten pohjalta. Lautakunta nimeää kolmesta kuuteen ehdokasta palkinnonsaajaksi ja valitsee palkinnon jakavan henkilön.
Vuonna 2016 palkinto jaetaan ensimmäisen kerran nimellä lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinto.
Off-White

Off-White on yhdysvaltalaisen vaatesuunnittelija Virgil Ablohin luoma vaatemerkki. Se perustettiin Italiassa vuonna 2012 nimellä "PYREX VISION". Sillä on 24 vaatekauppaa ympäri maailmaa eri brändien alaisuudessa.
Off-White on suunnitellut tuotteita myös Niken, Levin, Jimmy Choon, Ikean ja Évianin kanssa.
Sampsa Aaltio

Sampsa Eino Urmas Aaltio (21. huhtikuuta 1927 Lempäälä – 8. huhtikuuta 2013 Lempäälä) oli suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1979–1987 Hämeen pohjoisesta vaalipiiristä. Presidentin valitsijamiehenä Aaltio oli 1978, 1982 ja 1988. Myös hänen isänsä Eino Aaltio oli kansanedustaja.

Ura

Varsinaiselta ammatiltaan Aaltio on maanviljelijä ja koulutukseltaan agronomi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1945 Töölön Yhteiskoulusta ja valmistui agronomiksi 1952 Helsingin yliopistosta. Elämäntyönsä hän teki maanviljelijänä Lempäälän Sotavallan kartanossa 1948–1993. Heti isännäksi tultuaan Aaltio lopetti Sotavallan karjatalouden ja alkoi erikoistua viljanviljelyyn. Sotavallan maiden lisäksi hän viljeli 1970-luvulla vuokraamiaan Valkeakoskella sijaitsevien Lotilan ja Voipaalan kartanoiden, sekä Lempäälän Kuljun kartanon peltoja. Aaltio olikin silloin yksi Suomen huomattavimmista viljanviljelijöistä.
Aaltio oli myös dendrologi, joka perusti Sotavallan kartanon maille oman arboretumin. Hän kuului myös Dendrologian seuran hallitukseen vuosina 1985–1986.
Lempäälän kunnanvaltuuston jäsen Aaltio oli vuodesta 1965 alkaen yli 30 vuotta, puheenjohtajana 1977–1978 ja 1987–1988 sekä varapuheenjohtajana 1979–1980. Kokoomuksen maataloussihteerinä hän toimi 1970–1974 ja kansanedustajana kaksi kautta 1979–1987.
Nuorena Sampsa Aaltio tuli tunnetuksi kilpauimarina. Hän voitti 100 metrin selkäuinnin Suomen mestaruuden vuonna 1950 ajalla 1.14,8. Hän voitti samana vuonna myös SM-kultaa 3 × 100 metrin sekaviestissä. Sotilasarvoltaan Aaltio oli majuri.
Kim Dong-wan

Kim Dong-wan (kor. 김동완; s. 21. marraskuuta 1979) on eteläkorealainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi Shinhwa-poikabändin jäsenenä vuodesta 1998. Ensimmäinen sooloalbumi, Kimdongwan Is, ilmestyi vuonna 2007. Kim on suorittanut myös useamman roolin näyttelijänä.
Aias (Oileuksen poika)

Aias (m.kreik. Αἴας, lat. Aiax tai Ajax), Oileuksen poika, oli kreikkalaisessa mytologiassa Lokriin kuningas ja Akhilleuksen jälkeen Troijan sodan sankareiden nopein juoksija. Ryöstettyään temppelistä Kassandran Aias joutui Athenen vihan kohteeksi ja hänen laivansa haaksirikkoutui kotimatkalla. Hän pelastautui kalliolle, jossa hän ilkkui ja kirosi jumalia. Kostona tästä Poseidon lähetti maanjäristyksen, joka halkaisi kallion. Aias putosi mereen ja hukkui.
Ralph Erskine

Ralph Erskine (24. helmikuuta 1914–16. maaliskuuta 2005) oli brittiläissyntyinen arkkitehti, joka eli suurimman osan elämästään Ruotsissa.
Erskine vietti lapsuutensa Mill Hillissä,  Lontoon pohjoisosassa. Hänen vanhempansa olivat Fabian Societyn sosialisteja. Isä oli skotlantilainen presbyteeri, mutta Ralph lähetettiin silti kveekarien kouluun. Vaikka Erskine oli leimallisesti itsenäinen ihminen, hän noudatti kasvuvuosinaan omaksumiaan periaatteita koko elämänsä ajan. 
Erskine opiskeli arkkitehtuuria Lontoossa, ja työskenteli valmistuttuaan Welwynin puutarhakaupunkia suunnitelleessa projektissa. Ennen toista maailmansotaa hän muutti Ruotsiin. Erskine halusi oppia lisää ruotsalaisen muotoilun ja arkkitehtuurin funktionalismista. Häntä houkutti myös ruotsalaisen yhteiskunnan ajattelutapa, ja arkkitehtuurin, muotoilun ja sosiaalisen vastuunkantamisen läheinen yhteys.
Erskine työskenteli useiden innovatiivisten laajojen hankkeiden parissa sekä Ruotsissa että Englannissa. Hän suunnitteli rakennuksia Tukholman ja Cambridgen yliopistoille. Yksi tunnetuimmista töistä on Bykerin muuri, 620 asunnon kerrostaloryhmä Newcastle upon Tynessä, jonka Erskine suunnitteli 1973-1978.
Suomessa Erskine muistetaan 1980-luvulla rakennetun Helsingin Malminkartanon keskustakorttelin suunnittelijana.
Limenia

Historia

Limenian historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki on ollut olemassa ainakin roomalaisella kaudella. Strabon mainitsee kaupungin, mutta sijoittaa sen ilmeisesti virheellisesti saaren sisäosiin etelään Soloista. Kaupunki mainitaan paikkana, jonka kautta evankelista Markus poistui saarelta ja jossa tämä vihki Auksibioksen Soloin piispaksi vuonna 52 jaa. Kaupungin paikalla on tehty joitakin kaivauksia vuonna 1889.

Rakennukset ja löydökset

Limenian paikalta on tehty vähäisiä löytöjä pääasiassa roomalaiselta kaudelta. Läheltä rantaa on löydetty pyhäkön jäänteet. Sen veistos- ja muut esinelöydöt ajoittuvat arkaaiselta hellenistiselle kaudelle. Kaupungin nimestä ja sen historian tunnetuista yksityiskohdista päätellen siellä oli satama.
Fabián Canobbio

Seurajoukkueura

Canobbio aloitti ammattilaisuransa uruguaylaisesta Progresosta vuonna 1997. Pelattuaan kolme kautta joukkueessa hän siirtyi Uruguayn suurseura Peñaroliin. Siellä hän pelasi seuraavat kaksi kautta, jonka aikana kertyi 73 ottelussa 26 maalia. Joukkue voitti myös kaudella 2003 pääsarjamestaruuden.
Vuonna 2003 hän siirtyi Rafael Benítezin valmentamaan Valenciaan, jossa hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähälle. Hän teki kauden aikana yhden maalin kotiottelussa Celta Vigoa vastaan.
Kaudeksi 2004–2005 Canobbio siirtyi juuri pääsarjasta pudonneeseen Celta Vigoon vuoden lainasopimuksella. Celtalla oli mahdollisuus osto-optioon kauden jälkeen. Hän oli joukkueensa paras maalintekijä 12 osumallaan yhdessä Jandron kanssa. Celta käytti osto-optionsa Canobbioon ja niin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen.
Kolmen seuraavan kauden aikana Celtassa Canobbio oli joukkueen tärkeimpiä hyökkäyspään pelaajia. Viimeisellä Celta-kaudellaan 2007–2008 hän teki seitsemän maalia. Joukkue ei kuitenkaan onnistunut nousemaan takaisin maan pääsarjaan ja niin hänet vapautettiin sopimuksestaan heinäkuussa 2008. Myöhemmin samana kesänä hän siirtyi pääsarjaseura Valladolidiin.
Marraskuussa 2008 hän ratkaisi maaleillaan pelit Sevillaa sekä Real Madridia vastaan.

Maajoukkueura

Canobbio teki ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa 7. lokakuuta 2001 vuoden 2002 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan. Hänet valittiin mukaan kokoonpanoon vuoden 2007 Copa Américaan, jossa hän pelasi kaksi ottelua.
Dnipropetrovskin raivohullut

Dnipropetrovskin raivohullut (ukr: Дніпропетровські маніяки, ven: Днепропетровские Маньяки) on tiedotusvälineiden käyttämä nimitys murhaajista, jotka syyllistyivät veritekoihin Dnepropetrovskissa Ukrainassa kesäkuussa ja heinäkuussa 2007. Tapahtuma sai ylimääräistä julkisuutta, koska tappajat videoivat osan murhista ja videot vuotivat internetiin.
Kaksi 19-vuotiasta paikallista miestä, Viktor Sajenko (ukr: Віктор Саєнко, ven: Виктор Саенко) ja Igor Suprunjuk (ukr: Ігор Супрунюк, ven: Игорь Супрунюк), pidätettiin ja heitä syytettiin 21 murhasta. Kolmas tekijä Oleksandr Hanža (ukr: Олександр Ганжа, ven: Александр Ганжа) oli syytettynä kahdesta aseellisesta ryöstöstä, jotka tapahtuivat ennen murhia. Helmikuussa 2009 kaikki kolme syytettyä tuomittiin rangaistuksiin. Suprunjuk ja Sajenko tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta Hanža sai yhdeksän vuotta vankeutta. Suprunjukin ja Sajenkon lakimiehet hakivat tuomioon muutosta, mutta Ukrainan korkein oikeus hylkäsi hakemuksen marraskuussa 2009.
Villi kortti

Villi kortti mahdollistaa kilpailijan osallistumisen kilpailuun, johon pääsemiseen vaadittavaa karsintakilpailua tai -rajaa hänen ei ole tarvinnut muiden ansioiden tai näyttöjensä vuoksi selvittää.

Yleisurheilu

Eräissä suurissa yleisurheilun tapahtumissa, kuten Timanttiliigassa, urheilijat tulevat mukaan osakilpailuihin järjestäjien kutsumina. Juoksulajeihin kutsutaan villillä kortilla urheilijoita yleensä toimimaan kirittäjinä.

Moottoriurheilu

Moottoriurheilussa villiä korttia käytetään varsinkin MotoGP:ssä ja jonkin verran myös rallissa. Yksityiskuljettajan ja villin kortin kuljettajan välinen ero on se, että kaikki yksityiskuljettajat kilpailevat joko yksityistiimissä tai itse omistamallaan kulkuvälineellä, kun taas villin kortin kuljettajat voivat kilpailla myös tehdastalleissa.

Muut urheilulajit

Myös joissakin muissa urheilukilpailuissa, kuten koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa ja jääkiekon mestarien liigassa käytetään villiä korttia.

Laulukilpailut

Lisäksi Idols- ja The Voice of Finland -ohjelmaformaateissa on käytetty villiä korttia. The Voice of Finlandissa on käytetty villiä korttia Ääni ratkaisee -vaiheessa, kun kilpailijat/laulajat valittiin Radio Aalto -kanavalla.
Hougang

Hougang (kiin. 后港, tamiliksi ஹவ்காங்) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Koillisella suuralueella Keski-Singaporessa. Hougang rajautuu etelässä Geylangiin ja Toa Payohiin, idässä Bedokiin ja Paya Lebariin, pohjoisessa Sengkangiin ja lännessä Serangooniin. Nimi tulee hokkienin kielen joen takana tarkoittavasta sanasta hougang. Ennen brittien saapumista, alueella oli paljon kiinalaisia maahanmuuttajia. Brittien saavuttua 1920-luvulla alueelle perustettiin sairaala. Nykyään Hougang on merkittävä asuinalue. Hougangissa on vielä jäljellä alkuperäinen kylä, jossa tuotetaan oma sähkö generaattorien avulla eikä tuoda virallisista voimalaitoksista. Houngangissa on kaksi suurta kauppakeskusta Hougang Mall ja Heartland Mall. Alueelle on myös keskittynyt erilaisia järjestöjä, joista suuri osa on uskonnollisia järjestöjä tai uskonnollisten ryhmien sponsoroimia. Defu Lanessa on pieni teollisuusalue Defu Industrial Park, joka on keskittynyt muun muassa jään ja autoissa käytettävien kalusteiden valmistamiseen.
Hougang asukasluku oli vuoden 2010 väestölaskennassa 216 697 ja vuoden 2015 ennusteessa 222 310. Alueen pinta-ala on 13,93 km².