google/wiki40b huggingface dataset:
Hotel Chelsea

Hotel Chelsea on tunnettu taiteilijoiden, muusikoiden ja kirjailijoiden asuttama hotelli New Yorkissa. Se sijaitsee 23rd Streetillä Seventh ja Eight Avenuen välissä.
Hotelli ottaa vastaan uusia vieraita mutta on pääasiallisesti tunnettu pitkäaikaisista asukkaistaan, niin aikaisemmista kuin nykyisistä. Hotelli on aina toiminut taiteellisen ja boheemin toiminnan keskuksena, ja se sisältää myös paljon entisten asukkaittensa jälkeensä jättämiä taideteoksia. Chelsea kuuluu kulttuuriperinnöltään tärkeisiin rakennukseksi New Yorkissa.
Itse rakennus valmistui vuonna 1883 yksityisasuntolaksi, joka avasi ovensa vuonna 1884. Siihen aikaan Chelsea, kuten sen lähiympäristökin, oli aivan New Yorkin suositun teatterialueen sydämessä. Muutaman vuoden sisällä teatterit muuttivat kuitenkin muualle, ja asuntolan taloudelliset paineet alkoivat kasvaa. Rakennus myytiin uudelle omistajalle vuonna 1905 ja avattiin hotellina.
Chelseassa Sex Pistols -yhtyeen basisti Sid Viciousin epäillään puukottaneen tyttöystävänsä Nancy Spungenin.
Hotelli pantiin myyntiin lokakuussa vuonna 2010. Omistajiin kuuluva ja sitä 50 vuotta johtanut Stanley Brad oli vielä helmikuussa vuonna 2011 halukas ostamaan hotellin, mutta hän on sittemmin luopunut ajatuksesta. Heinäkuussa vuonna 2011 hotelli suljettiin korjaustöitä varten määrittelemättömäksi ajaksi.

Kirjailijat

Olemassaolonsa aikana Hotel Chelseassa on asunut tunnettua kirjailijoita ja runoilijoita, esimerkiksi Mark Twain, O. Henry, Dylan Thomas, Arthur C. Clarke, William S. Burroughs, Gregory Corso, Leonard Cohen, Arthur Miller, Quentin Crisp, Gore Vidal, Tennessee Williams, Allen Ginsberg, Brendan Behan, Robert Oppenheimer, Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir.

Näyttelijät ja elokuvaohjaajat

Hotellissa on ollut myös useiden elokuva-alan ihmisten koti, kuten Stanley Kubrickin, Miloš Formanin, Lillie Langtryn, Ethan Hawken, Dennis Hopperin, Uma Thurmanin ja Jane Fondan.

Muusikot

Hotellin historiaa ovat värittäneet myös monet siellä viihtyneet musiikki-ihmiset, kuten Patti Smith, Virgil Thomson, Dee Dee Ramone, Henri Chopin, John Cale, Édith Piaf, Bob Dylan, Janis Joplin, Jimi Hendrix, Sid Vicious, Jobriath, Rufus Wainwright sekä Anthony Kiedis. Vuoden 2003 huhtikuussa The Libertines -yhtyeen jäsenet Pete Doherty ja Carl Barât nauhoittivat Chelseassa alkuperäiset "Babyshambles" -sessiot.

Taidemaalarit

Hotellissa on myös esillä ja kokoelmissaan töitä useilta siellä asuneilta taiteilijoilta. Heidän joukossaan ovat muun muassa Brett Whiteley, Christo, Richard Bernstein, Robert Mapplethorpe, Frida Kahlo, Diego Rivera, Robert Crumb, Jasper Johns, Claes Oldenburg, Vali Myers ja Henri Cartier-Bresson.

Andy Warholin supertähdet

Chelsea yhdistetään usein myös Warholin supertähtiin. Heistä Chelseassa ovat asuneet ainakin Viva, Ultra Violet, Holly Woodlawn, Brigid Berlin, Andrea Feldman, Nico, Paul America, ja Edie Sedgwick, joka kerran melkein sytytti koko hotellin palamaan nukahdettuaan huoneessaan savuke kädessä.
Vinnie Paul

Rummut

Vinnie Paul tuli tunnetuksi persoonallisesta groovaavasta soittotyylistään, isokokoisista rummuistaan ja nopeista soittosarjoista bassorummuilla. Paul käytti Taman, Remon ja Pearlin rumpuja, sittemmin hän käytti Ddrumeja. Paul ei mikittänyt live-esiintymisissään tomeja, virveliä ja bassorumpuja, vaan hän käytti triggereitä jotka samplaavat äänet, jotka hän oli itse studiossa äänittänyt saadakseen mahdollisimman samankaltaiset äänet rumpuihin kuin levyllä. Symbaaleina hänellä oli Sabianeja.
Aixirivall

Aixirivall on kylä Andorrassa Sant Julià de Lòrian pitäjässä. Kylässä oli 1 000 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 356 metrin korkeudella merenpinnasta.

Ilmasto

Aixirivallissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 9 °C ja keskimääräinen sademäärä 980 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 17 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 59 millimetriä.
Albin Amelin

Albin Amelin (1902–1975) oli ruotsalainen ekspressionistinen taidemaalari. Hän oli erikoistunut suurkaupungin työläismiljööseen mutta teki lisäksi kukka- ja maisemamaalauksia. Hänen maalauksensa ovat usein kookkaita, värit hehkuvia. Amelinin tyyli oli ekspressionistinen, voimakas, hieman raskas. Loppuaikoinaan hän maalasi jonkin verran hillitymmällä tyylillä.
H. R. F. Keating

Henry Reymond Fitzwalter Keating (31. lokakuuta 1926 – 27. maaliskuuta 2011) oli brittiläinen rikoskirjailija. 
Keating teki toimittajantöitä Daily Telegraphiin ja The Timesiin, ja hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi vuonna 1959. Monissa teoksissa päähenkilönä on Intiassa asuva ja työskentelevä kuvitteellinen poliisi Ganesh Ghote.
Keating voitti Gold Dagger -palkinnon kahdesti: vuosina 1964 ja 1980 teoksillaan The Perfect Murder ja The Murder of the Maharaja. Hän julkaisi 1980-luvulla kirjoja myös pseudonyymillä Evelyn Hervey. Hän oli Royal Society of Literaturen jäsen.
Keatingin kaikki tuotanto ei ole rikoskirjallisuutta, vaan hän julkaisi myös oppaita; Writing Crime Fiction (1986) perehdyttää lukijan dekkarin kirjoittamisen saloihin. 
Keatingin teoksista on suomennettu Maharadjamurha (Jalava 1987).
Asia Argento

Biografia

Argento syntyi 20. syyskuuta 1975 Roomassa, Italiassa. Hänen isänsä on kuuluisa italialainen kauhuelokuvien ohjaaja Dario Argento, ja äiti näyttelijä Daria Nicolodi. Argenton virallinen etunimi on Aria, sillä Italian laki kielsi tuolloin maantieteelliset etunimet. Esiteininä Aria siirtyi käyttämään nimeä Asia. Hänellä on kaksi vanhempaa siskopuolta vanhempiensa aiemmista suhteista: Fiore Argento ja Anna Ceroli, joka kuoli moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1994 (Argenton ohjaama elokuva Scarlet Diva, vuodelta 2000, on omistettu Annalle). Argenton vanhemmat erosivat vuonna 1986.
Argento aloitti näyttelijäuransa isänsä elokuvissa, eikä suunnitellut jatkavansa uraa. Hän unelmoi kirjailijan ja ohjaajan urista. Eräs kimmoke Asian näyttelijän uralla oli hänen äitinsä Darian esiintyminen hänen isänsä Darion elokuvassa Pelkoa ei voi paeta (Tenebrae, 1982). Tuon elokuvan lopussa Daria kiljuu merkittävällä voimalla ja kohtauksen tunnelataus teki syvän vaikutuksen Asiaan ja (äitinsä mukaan) kohtauksella oli suuri merkitys Asian tulevaan uraan näyttelijänä. Myöhemmin Daria on paljastanut, että ei kohtauksessa oikeastaan näytellyt vaan päästi ulos omia tunteitaan elokuvan teon stressistä ja hänen vaikeammaksi käyvästä suhteestaan Darion kanssa.

Yksityiselämä

Argentolla on kaksi lasta, tytär Anna Lou (s. 2001) ja poika Nicola Giovanni (s. 2008). Anna Loun isä on Marco Castoldi, joka on italialaisen Bluevertigo-yhtyeen laulaja. Nicola Giovannin isä on Argenton silloinen aviomies, italialaisamerikkalainen ohjaaja Michele Civetta. Argento ja Civetta menivät naimisiin 27. elokuuta 2008, ja erosivat 2013.  
2017 Argenton uutisoitiin seurustelevan julkkiskokki Anthony Bourdainin kanssa. Suhde päättyi 8.6.2018 Bourdainin tehtyä itsemurhan.
American Music Awards

Erot muihin palkintoihin

Kun Grammy-palkinnot jaetaan viihdeteollisuuden henkilöiden antamien äänten perusteella, American Music Award jaetaan musiikin ostajien keskuudessa tehdyn äänestyksen perusteella, ja siten se myös edustaa kansan mielipidettä. American Music Awards -show’ssa jaetaan palkintoja myös myyntilukujen ja radiosoiton perusteella.
Billboard Music Awards on hyvin samankaltainen kuin American Music Award, sillä sekin jaetaan suosion perusteella.

Vuoden suosikkiartisti

Vuonna 1996 kehitettiin uusi American Music Award -palkinto, "Vuoden suosikkiartisti". Sen voitti ensimmäisenä Garth Brooks, joka piti lyhyen puheen sanoen, ettei ansainnut palkintoa vuotena jolloin ei ollut tehnyt mitään, ja jätti palkinnon korokkeelle. Myöhemmin "Vuoden suosikkiartisti" -palkintoa ei ole jaettu.
Vuonna 2004 American Music Awards -show’ssa oli uusi kategoria nimeltään "T-Mobile Text-In Award", joka muistutti "Vuoden suosikkiartisti" -palkintoa. Ensimmäisen "T-Mobile Text-In" -palkinnon voitti Kenny Chesney.

Juontajat

Ensimmäisen vuosikymmenen ajan American Music Awards -show’ta juonsi monta juontajaa, jokainen edustaen yhtä musiikkityyliä. Kuitenkin viime vuosina show’lla on ollut vain yksi juontaja. Vuonna 2009 American Music Awards -show’lla ei ollut ensimmäistä kertaa juontajaa, vaan se seurasi Grammy Awardsin esimerkkiä, antaen julkisuuden henkilöiden tehdä esittelyt.
Vicky Piria

Vittoria "Vicky" Piria (s. 11. marraskuuta 1993 Milano) on italialainen moottoriurheilija. Hänen isänsä on italialainen ja äitinsä brittiläinen.

Ura

Piria aloitti Karting-uransa vuonna 2003 ja kilpaili enimmäkseen italiassa suuren osan karting-urastaan. Vuonna 2009 Piria kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa kaksi kilpailua saavuttaen kahdeksan pistettä. Samana vuonna hän kilpaili Formula 2000 Light -sarjassa kahdeksan kilpailua sijoittuen sarjan 11:ksi. Hän kilpaili vielä Formula 2000 Light Winter Trophy -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2010 Piria ajoi Formula Abarth -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2011 hän jatkoi sarjassa sijoittuen Italian Formula Abarth -sarjassa loppupisteissä 15:ksi saavuttaen yhdeksän pistettä ja Euroopan Formula Abarth -sarjassa 18:ksi keräten kahdeksan pistettä.
Vuonna 2012 Piria kilpaili GP3-sarjassa italialaisessa Trident Racing -tallissa. Hänestä tuli näin ollen GP3-sarjan historian ensimmäinen naiskuljettaja. Hän ei saavuttanut pisteitä. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 12:s sija.
Tom Thomson

Thomas John "Tom" Thomson (5. elokuuta 1877 Claremont, Ontario – 8. heinäkuuta 1917 Algonquin Provincial Park, Ontario) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli Group of Seveniksi yhdistyneen taiteilijajoukon varhainen innoittaja. Luonto on keskeisessä osassa hänen taiteellisessa tuotannossaan, ja hänen merkittäviä maalauksiaan ovat The West Wind (1917) ja Jack Pine (1916–1917). Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa, mutta todennäköisesti tapaturmaisesti.
Ilkka Sinisalo

Suomi

Sinisalo pelasi Suomessa SM-liigassa kahdeksan kautta seuroinaan HIFK (1977–1981), HPK (1992–1993), Ilves (1993–1995) ja Kiekko-Espoo (1995–1996). Sinisalo voitti yhden Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuonna 1980, jolloin hän pelasi paljon Matti Hagmanin johtamassa ykköskentässä.
Kaikkiaan Sinisalo teki Suomen pääsarjassa pisteet 88+81 285 ottelussa runkosarjassa ja 13+13 39 ottelussa pudotuspeleissä. Lisäksi Sinisalo pelasi kaksi kautta I divisioonassa Pitäjänmäen Tarmossa ja Kärpissä.

NHL

NHL:ssä Sinisalo loi hyvän uran. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa yhdeksän kautta Philadelphia Flyersissa ja yhteensä kaksi kautta Minnesota North Starsissa ja Los Angeles Kingsissä. Hän ei ehtinyt pelata Minnesotassa koko kautta, sillä hänet kaupattiin kesken kauden Los Angelesiin. Sinisalo teki kahdesti yli 70 pistettä ja 582 NHL:n runkosarjaottelussaan hän teki yhteensä tehot 204+222. Pudotuspeleissä Sinisalo saavutti 21+11 pisteen verran tehoja 68 ottelussa. Hän pelasi kahdesti Stanley Cupin finaalissa.
Sinisalo teki NHL-uransa avausmaalin toisessa ottelussaan Flyersien paidassa harvinaisesti rangaistuslaukauksesta. Vastassa oli tuolloin Pittsburgh Penguins.

Maajoukkue

Sinisalo pelasi maajoukkuessa yhteensä 48 ottelua tehoilla 6+11.
Hän edusti Suomea kolme kertaa MM-kisoissa, muun muassa keväällä 1982 pelatussa kotiturnauksessa.
Kanada-cupissa Sinisalo oli vuonna 1981. Hän pelasi Suomen ykköskentässä Matti Hagmanin ja Jari Kurrin kanssa, mutta joukkue jäi viimeiseksi.

Pelaajauran jälkeen

Pelaajauran jälkeen Sinisalo toimi vuodet 1997–1999 Espoo Bluesin toimitusjohtajana. Vuonna 1994 hänestä tuli YLE:n Radio Suomen urheilukommentaattori jääkiekkoiluun. Sinisalo oli kommentaattorina mukana kymmenen vuoden ajan vuoteen 2003 kaikissa jääkiekkoilun arvokilpailuissa sekä kotimaan finaaliotteluissa. Sittemmin hän toimi Philadelphia Flyersin kykyjenetsijänä.
Hänen poikansa Tomas Sinisalo on pelannut myös jääkiekon SM-liigassa.
R-A-K-A-S

Työstö

Sanoittaja Chrisse Johansson oli alun perin tehnyt kappaleen tekstin suomennokseksi ”Ballerino”-nimiseen espanjalaiseen kappaleeseen. Johanssonin edustama levy-yhtiö Scandia-Musiikki kuitenkin menetti sen käännösoikeudet EMI:lle, jolloin kappaleen levytti Juha Vainion sanoittamalla tekstillä Marion nimellä ”Kylähäät”. Tapahtuneen vuoksi Johansson pyysi Jukka Kuoppamäkeä tekemään hieman samantyylisen sävellyksen, jossa hänen sanoitustaan voitaisiin käyttää. Kappaleen tuotti Johansson ja sovitti Olli Heikkilä. Valmiin kappaleen levytti vastentahtoisesti Tapani Kansa.

Julkaisu

Kappale ilmestyi vuonna 1976 Tapani Kansan singlellä, jonka A-puolella oli ”Melina”. Singlen julkaisi Scandia sarjanumerolla KS 964. Lisäksi ”R-A-K-A-S” julkaistiin vuonna 1977 Kansan Mistä rakkaus alkoi -albumin päätösraitana.
”R-A-K-A-S”-kappaleesta tuli Suomessa suuri hitti. Se nousi listalle marraskuussa 1976 ja ylsi tammikuussa 1977 listaykköseksi kaikkiaan 13 viikon ajaksi. Kappale pääsi kärkeen myös jukeboxien soitetuimpien levyjen listalla. Timo Pennasen Sisältää hitin -kirjan mukaan ”R-A-K-A-S” oli Suomessa vuoden 1977 neljänneksi suurin hitti. Ennen ”R-A-K-A-S”-kappaleen nousua listaykköseksi kärjessä oli ollut ”Kylähäät” kuuden viikon ajan.
Kappaleen muita levyttäjiä ovat olleet Jarmo Kalke (1976), Pertti Gröönroos (1977), Jörgen Petersen (1977) ja Arto Nuotio (1977). Tapani Kansa levytti kappaleesta uudet versiot vuosina 1982, 1991 ja 1992.
Benigno Aquino, Jr.

Benigno Simeon "Ninoy" Aquino, Jr. (27. marraskuuta 1932 – 21. elokuuta 1983) oli filippiiniläinen senaattori ja oppositiojohtaja Ferdinand Marcosin hallinnon aikana. Hänet murhattiin 21. elokuuta 1983 Manilan kansainvälisellä lentoasemalla (nykyään Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema) hänen palatessaan maanpaosta Yhdysvalloista.
Marcos tuomitsi tämän salamurhan ja sitä väitettiin armeijan salaliitoksi, mutta ketään ei tuomittu. Benigno Aquinon kuoleman jälkeen hänen vaimonsa Corazon Aquino liittyi politiikkaan ja sai opposition kannatuksen itsevaltaisesti hallitsevaa presidentti Ferdinand Marcosia vastaan. Corazon Aquinosta tuli lopulta maan presidentti Marcosin 20 vuoden hallinnon jälkeen.
Aquinon isä, Benigno Aquino vanhempi (1894–1947), oli myös ministeri, senaattori ja maan kansalliskokouksen puhemies. Aquino nuoremman poika Benigno Aquino III (s. 1960) valittiin vuoden 2010 vaaleissa maan presidentiksi.
J. V. Vakio

Jalmar Voldemar Vakio (vuoteen 1935 Hjalmar Woldemar Walldén; 23. syyskuuta 1897 Helsinki – 9. joulukuuta 1954) oli suomalainen yritysjohtaja, joka toimi vakuutusalalla ja 1927–1945 Yleisradion johdossa.
Vakion vanhemmat olivat mol. oik. kandidaatti, varatuomari Ewert Woldemar Walldén ja Elin Mathilda Bergström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1921 ja maisteriksi 1922. Vakio toimi Vakuutus Oy Varman kamreerina 1922–1927 ja hän oli myös Vakuutussanomain toimitussihteerinä 1923–1927 sekä Suomen vakuutusyhdistyksen sihteerinä 1926–1927.
Yleisradion korkein johtaja Vakio oli ensin toimitusjohtajana 1927–1944 ja sitten pääjohtajana 1944–1945. Vakio hoiti vuosina 1928–1933 myös ohjelmapäällikön tointa. Vuonna 1945 hän joutui kuitenkin jättämään paikkansa ns. ”yleisten syiden” vuoksi ja hän palasi vakuutusalalle.
Pääjohtajakautensa jälkeen Vakio palasi vakuutusalalle ja työskenteli Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton toimitusjohtajana 1945–1954 ja Suomen vakuutusyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1945 sekä Suomen palotariffiyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1946.
Archaeoraptor

Archaeoraptor oli fossiili, jonka uskottiin olevan linnun ja liskon välimuoto. Se kuitenkin paljastui väärennökseksi.

Tapahtumat

Marraskuussa 1999 National Geographic julkaisi uutisen
Liaoningin maakunnasta Kiinasta löytyneestä fossiilista, joka oli tulkittavissa liskon ja linnun välimuodoksi. Toimittaja Christopher Sloan kirjoitti, että löytö on "todellinen puuttuva lenkki monimutkaisessa ketjussa, joka yhdistää dinosaurukset lintuihin". Väitetty välimuoto sai nimekseen Archaeoraptor liaoningensis. Paljastui, että kiinalaiset fossiilinkerääjät olivat väärentäneet sen : ruumis oli Yanornis martini-fossiililta, ja häntä oli peräisin microraptor zhaoianus-fossiililta.
National Geographic sai moitteita uutisoinnista, koska vertaisarvioidut lehdet Nature ja Science olivat molemmat hylänneet Archaeoraptor-uutisen ja ilmoittaneet, että uutinen ei täyttänyt lehtien standardeja, koska oli syytä epäillä, että fossiilia oli käsitelty ja että se oli laittomasti salakuljetettu Utahin Monticellon dinosaurusmuseoon.
Suomen Kustannusyhdistys

Suomen Kustannusyhdistys r.y. (SKY) on vuonna 1858 perustettu suomalaisten kirjankustantajien yhteistyö- ja edunvalvontajärjestö. Yhdistys valvoo jäsentensä ammatillisia etuja ja edistää kustannustoimintaa, kirjallisuuden levitystä, lukemisharrastusta sekä sananvapautta.
Kustannusyhdistyksellä on jäsenenä noin sata kirjankustantajaa, jotka vastaavat 80 % Suomen kaupallisesti kustannetuista kirjanimikkeistä ja 75 % niiden myynnistä. Yhdistys tukee kustantajien toimintaa muun muassa erilaisten tapahtumien, kuten Helsingin kirjamessujen avulla. Lisäksi se kokoaa tilastotietoa kirja-alasta ja tukee tutkimustyötä.
Yhdistyksen vuonna 1983 opetusministeriön kanssa perustama Suomen Kirjasäätiö jakaa vuosittain Finlandia-, Tieto-Finlandia- ja Finlandia Junior -palkinnot.
Lokakuussa 1944 ja lokakuussa 1945 kustannusyhdistys lähetti kirjakaupoille kaksi kirjettä, joissa pyydettiin lopettamaan yhteensä 288 teoksen myynti. Myöhemmin näistä kirjoista on käytetty nimitystä kielletyt kirjat.
150-vuotisjuhlavuonaan 2008 kustannusyhdistys järjesti Hannu Taanilan juontamia kirjojen esittelytilaisuuksia G18:n juhlasalissa nimellä Taanilan sauna.
Ruotsin akatemian Suomi-palkinto

Ruotsin akatemian Suomi-palkinto (ruots. Svenska Akademiens Finlandspris) on Ruotsin akatemian vuodesta 1966 myöntämä tunnustus, joka annetaan vuosittain palkintona merkittävästä työstä Suomen ruotsinkielisessä kulttuurielämässä. Palkinnon suuruus oli vuonna 2012 100 000 kruunua.
Alkaline Trio

Historia

Yhtye aloitti uransa vuonna 1997 Chicagossa. Siihen kuuluivat alun perin Matt Skiba (laulaja-kitaristi), rumpali Glenn Porter sekä basisti Rob Doran. Basso vaihtoi nopeasti omistajaa, ja yhtyeen uusi jäsen oli nimeltään Dan Andriano. Hänestä saatiin myös yhtyeen toinen laulaja. Kokoonpano pysyi muuttumattomana aina vuoteen 2000 saakka, jolloin Glenn Porter vaihtoi maisemaa. Trio säilytti kuitenkin merkityksensä; rumpuja siirtyi soittamaan Mike Felumlee. Felumleekin päätti myöhemmin poistua, ja hänen paikkansa otti Derek Grant. Alkaline Trio päätyi siis nykyiseen kokoonpanoonsa vuonna 2003.
Strapping Young Lad

Historia

Strapping Young Lad alkoi Devin Townsendin sooloprojektina. Kun Townsend oli tehnyt työnsä loppuun Steve Vain Sex & Religionilla ja kyseistä albumia seuranneella kiertueella, hän kirjoitti rumpuja ja kitaroita lukuun ottamatta lähes kaikki soittimet SYL:n debyyttialbumille, Heavy as a Really Heavy Thing:lle.
Yhtyeeseen liittyi lisää jäseniä ja City-albumilla yhtye hankki itselleen nykyisen kokoonpanonsa. Kerrang! -lehti luokitteli albumin kaikkien aikojen raskaimpien albumeiden joukkoon.
Townsendin äänitettyä useita varsin menestyksekkäitä albumeita soolourallaan, SYL:iä nimitettiin hetken The Devin Townsend Bandiksi, joka soitti keikkaillessaan kappaleita niin SYL:ltä kuin myös Townsendin soolouralta.
Tämä asia muuttui SYL:n kolmannen julkaisun Strapping Young Ladin yhteydessä. Sittemmin SYL on soittanut omia kappaleitaan ja The Devin Townsend Band (lyh. DTB) omiaan, kun siihen liittyi uusia jäseniä ja muodostui eri yhtyeeksi. Tämä albumi oli myös ensimmäinen Strapping Young Ladin albumi Townsendin omalla levy-yhtiöllä, HevyDevy Recordsilla. Townsend perusti kyseisen yhtiön heti City-julkaisun jälkeen ja hän pyörittää yhtiötä vaimonsa Tracyn avustuksella.
SYL keikkaili runsaasti vuosina 2003–2004 Yhdysvalloissa, Euroopassa, Japanissa sekä Australiassa. Vuoden 2004 alussa Townsend kehotti faneja yhtyeen virallisella keskustelupalstalla tulemaan mukaan ilmaiselle SYL:n keikalle Vancouverin Commodoreen. Kyseinen keikka kuvattiin ja julkaistiin Strapping Young Ladin ensimmäisellä DVD:llä: For Those Aboot to Rock: Live at the Commodore.
Strapping Young Ladin neljäs albumi Alien vuoti Internetiin tammikuussa 2005. Virallisesti Alien julkaistiin 22. maaliskuuta 2005 ja albumi vastaanotettiin arvosteluissa eroavin mielipitein. Suurin osa kuitenkin piti Townsendin tavasta tuoda progressiivisia elementtejä extreme metalliin, jolla termillä yhtyettä on myös kuvailtu. SYL vietti huomattavan osan vuodesta 2005 Alien-kiertueella Pohjois-Amerikassa sekä Euroopassa.
Maaliskuussa 2006 yhtye siirtyi studioon nauhoittamaan viidettä albumiaan The New Black. Levy julkaistiin 11. heinäkuuta 2006, jonka jälkeen yhtye teki lyhyen kiertueen Euroopassa ja Yhdysvalloissa Ozzfestissä. Tämän jälkeen yhtyeen keulahahmo Townsend ilmoitti olevansa kyllästynyt yhtyeeseen ja lopettavansa yhtyeen toiminnan. Hän on kuitenkin tämän jälkeen ilmoittanut olevansa vielä epävarma yhtyeen tulevaisuudesta. The New Black valittiin Suomessa musiikkilehti Suen vuoden ulkomaiseksi albumiksi vuonna 2006.
Roy Sommer

Roy Sommer (s. 5. huhtikuuta 1957 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi sekä vasempana laitahyökkääjänä että keskushyökkääjänä.
1970- ja 1980-luvuille sijoittuneen aktiiviuransa aikana Sommer pelasi kymmenen kautta ammattilaisjääkiekkoa pääasiassa AHL-, CHL- ja IHL-liigoissa. Sommer voitti Calder Cupin vuonna 1984 edustaessaan AHL-joukkue Maine Marinersia. Kaudella 1985–1986 hän voitti Muskegon Lumberjacksin riveissä IHL:n mestaruuden eli Turner Cupin. NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi Sommerin vuoden 1977 varaustilaisuudessa, mutta koko urallaan Sommer pelasi ainoastaan kolme NHL-ottelua Edmonton Oilersissa kaudella 1980–1981. Hän teki maalin ensimmäisessä NHL-ottelussaan 28. tammikuuta 1981.
Sommer työskenteli San Jose Sharksin apulaisvalmentajana 1996–1998, kunnes siirtyi Sharksin American Hockey Leaguessa toimivan farmiseuran päävalmentajaksi. Sommerin valmentamia AHL-joukkueita ovat olleet Kentucky Thoroughblades (1998–2001), Cleveland Barons (2001–2006) sekä Worcester Sharks (2006–). Hän on johdattanut joukkueensa kolme kertaa divisioonamestaruuteen. Maaliskuussa 2014 Sommer valmensi 1257:nnen AHL-ottelunsa ja hänestä tuli näin eniten runkosarjaotteluita valmentanut henkilö AHL:n historiassa. Aiemmin ennätystä oli pitänyt hallussaan Frank Mathers.
Sommer on toiminut valmentajana myös rullakiekossa. Vuosina 1994–1996 hän valmensi San Jose Rhinos -rullakiekkojoukkuetta, joka voitti Roller Hockey International -liigan mestaruuden eli Murphy Cupin 1995. Lisäksi Sommer oli Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentaja IIHF:n järjestämissä rullakiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1996, 1997 ja 1998. Yhdysvaltain rullakiekkojoukkue voitti kultaa 1996 ja 1997 häviämättä yhtään ottelua ja saavutti hopeaa 1998.
Atte Harjanne

Koulutus ja ura

Harjanne valmistui diplomi-insinööriksi Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulusta vuonna 2012 pääaineenaan käyttäjäkeskeinen tietoliikenneteknologia.
 Harjanne toimii tutkijana Ilmatieteen laitoksen Sään ja ilmastonmuutoksen vaikutustutkimus-tulosyksikössä ja on tohtorikoulutettava Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa. Harjanteen tutkimusalaa on sää- ja ilmastoriskien hallinta ja ilmastotiedon hyödyntäminen.

Politiikka

Harjanne toimi opintojensa aikana Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan koulutuspoliittisena vastaavana 2010 ja edustajiston puheenjohtajana 2011. Hän liittyi vihreisiin toimiessaan Pekka Haaviston presidentinvaalikampanjassa vuonna 2012 ja tuli valituksi Helsingin kaupunginvaltuustoon vuonna 2017. Harjanne tunnetaan myönteisestä suhtautumisesta ydinvoimaan; hän on esittänyt ydinvoiman hyödyntämistä Helsingin kaukolämmön tuotannossa . Harjanne on ollut myös mukana selvittämässä Helsinkiin kohdistuvaa hybridivaikuttamista,  ja hän toimi vihreiden turvallisuuspoliittisen asiantuntijatyöryhmän jäsenenä kaudella 2016–2017. Hän on ollut Helsingin kaupungin liikelaitoksen johtokunnan jäsen sekä Helsingin seudun ympäristöpalvelut -kuntayhtymän varapuheenjohtaja vuodesta 2017. Harjanne valittiin eduskuntaan vuoden 2019 vaaleissa.