google/wiki40b huggingface dataset:
Geoffrey Lewis

Geoffrey Lewis (31. heinäkuuta 1935 San Diego, Kalifornia – 7. huhtikuuta 2015 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Hän näytteli Clint Eastwoodin elokuvissa Ruoska (1973), Rajut kaverit (1974), Mies San Fernandosta (1978), Bronco Billy (1980), Lällärit lakoon (1980), Pink Cadillac (1989) ja Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (1997). Muita elokuvia ovat muun muassa Salem's Lot – kauhujen kaupunki (1979), Ennen keskiyötä (1983), Tango & Cash (1989), Kasvoton mies (1994) ja Blueberry (2004).
Lewis vieraili myös lukuisissa suosituissa televisiosarjoissa, kuten Bonanza, Cannon, Pieni talo preerialla (jakso ”The Younger Brothers”, suom. ”Isoveli”), Magnum, Ihmemies MacGyver (jakso ”Silent World”, suom. ”Äänetön maailma”), Murhasta tuli totta, Matlock, Criminal Minds – FBI-tutkijat ja House.
Uskonnoltaan Lewis oli skientologi. Hän oli näyttelijä Juliette Lewisin isä. Näyttelijä Ethan Suplee on naimisissa Brandy Lewisin kanssa, joka on Geoffrey Lewisin tytär.
Simon Després

Ura

Després pelasi vuodet 2007–2011 QMJHL:n Saint John Sea Dogsissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi NHL-seura Pittsburgh Penguinsiin, mutta pelasi suurimman osan ensimmäisestä sopimuskaudestaan AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa.
Under the Dome

Juoni

Sarja sijoittuu Chester’s Millin pikkukaupunkiin, jonka asukkaat huomaavat joutuneensa eristyksiin suuren näkymättömän kuvun ilmestyttyä paikkakunnan ympärille. Kylän asukkaat yrittävät päätellä mikä kupu on samalla kun sen toisella puolella Yhdysvaltain armeija miettii samaa. Käy ilmi että kuvulla on kuin "oma tahto" joka määrää kaupunkilaisten elämää.

Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivustolle kootuista kriitikkojen ensimmäisen kauden arvioista 81 % oli myönteisiä. Toisen kauden arvioista myönteisiä oli 57 %. Metacritic-sivustolla sarjan ensimmäisen kauden keskiarvo oli 71/100 ja toisen 52/100 pistettä.
Suojatie

Suojatie on jalankulkijoille ja joskus myös pyöräilijöille varattu ajoradan, pyörätien tai raitiotien ylittämiseen tarkoitettu ja liikenne­merkein tai tie­merkinnöin osoitettu kohta. Useimmissa maissa suojatiet merkitään noin askeleen välein sijaitsevilla katuun maalatuilla leveillä valkoisilla raidoilla. 
Pyörätietä, joka jatkuu ajoradan yli, sanotaan pyörätien jatkeeksi. Pyöräilijä saa ylittää pyörätien jatkeen ajamalla, mutta hän voi olla väistämisvelvollinen ajoradalla ajaviin nähden. Jos pyörätie ei jatku tien ylityksen jälkeen, kyseessä on suojatie, ja pyöräilijän tulee käyttää risteyksessä ajorataa eikä suojatietä.

Suojatiet Suomessa

Tieliikennelaki määrää ajoneuvon kuljettajan antamaan esteettömän kulun jalankulkijalle, joka on suojatiellä tai astumassa sille. Ajoneuvon kuljettajan tulee väistää suojatietä ylittävää pyöräilijää tai mopoilijaa silloin, kun hänelle on liikennemerkillä osoitettu väistämisvelvollisuus, tai hän on kääntymässä suojatien yli. Pyörän päältä noussut pyöräilijä on jalankulkija, jolloin häntä pitää väistää samalla tavoin kuin jalankulkijaa. 
Suojatietä lähestyvän ajoneuvon kuljettajan on sovitettava nopeutensa siten, että hän pystyy tarvittaessa pysäyttämään ajoneuvonsa ennen suojatietä. Laki kieltää ajoneuvon pysäköimisen ja pysäyttämisen 5 metrin matkalla ennen suojatietä. Jos suojatien eteen on pysäköity tai pysäytetty ajoneuvo, joka peittää näkyvyyden suojatielle, ei sitä saa ohittaa pysähtymättä, ellei väliin jää suojakoroketta tai toista vapaata eli tyhjää ajokaistaa. Jalankulkijan on ylitettävä ajorata suojatietä kulkien, jos se on lähellä. Muuten ajorata on ylitettävä kohtisuoraan ja yleensä risteyksen vierestä. Suojatielle tai muuten ajoradalle astuvan jalankulkijan on noudatettava sitä varovaisuutta, jota lähestyvän ajoneuvon etäisyys ja nopeus edellyttävät. Hänen on ylitettävä ajorata tarpeettomasti viivyttelemättä.
EuroTest 2008 -suojatietutkimuksen mukaan suojateiden turvallisuuteen vaikuttaa rakenteellinen kaupunkisuunnittelu, paikallinen liikennekulttuuri ja hyvin lähellä suojatietä pysäköitynä olevat ajoneuvot. Helsingissä suurin osa risteyksistä ansaitsi hyvän arvosanan päivänäkyvyydestä. Yöllinen näkyvyys Helsingissä sen sijaan oli selvästi huonompi: vain puolet suojateistä sai hyvän arvosanan.

Onnettomuustilastoja

Vuoden 2009 tilastokatsauksen mukaan edellisten viiden vuoden aikana oli kuollut keskimäärin 50 ja loukkaantunut 611 jalankulkijaa vuodessa, joista suojatiellä tapahtui 30 % kuolontapauksista ja 45 % loukkaantumisista. Pyöräilijöitä oli samalla aikajaksolla kuollut keskimäärin 28 ja loukkaantunut 951 vuodessa. Henkilövahingoista 70 % oli autoilijan ja pyöräilijän välisiä kolareita, ja erityinen riskialue oli kärkikolmiolla varustetut risteykset.
Jarkko Pyymäki

Ura

Pyymäki oppi pelaamaan Nokialla mutta voitti naapurikaupungin Tapparan riveissä C-nuorten mestaruuden 1998. Hän piti yhden "välivuoden" mutta palasi takaisin kirvesrintojen junioreihin ja oli voittamassa taas kultaa vuonna 2001, nyt A-nuorissa. Kaudella 2002–2003 oli A:ssa joukkueensa paras pistemies saldolla 12+17=29 33 ottelussa. Nousi Tapparan liigaryhmään kaudeksi 2003–2004 ja on pysynyt siinä nyt neljä kautta. Nelosketjulaisen tehokkain kausi oli 2004–2005, jolloin syntyi 36 ottelussa 3+2 pistettä ja kahdeksassa playoff-pelissäkin kaksi syöttöpinnaa. Kahdella ensimmäisellä liigakaudellaan haki välillä myös pelituntumaa Mestiksen Kiekko-Vantaan riveistä neljän ottelun verran kummallakin kaudella.
Hän pelasi kauteen 2009–2010 pääosassa Tapparassa, vaikka pelasi myös välissä yhden kauden SaiPassa. Kesällä 2010 hän solmi sopimuksen Mestiksen LeKin kanssa. Pyymäki palasi Tapparaan lokakuussa 2011, kun Tappara hankki hänet LeKistä korvaamaan loukkaantunutta Tuomas Vänttistä. Pyymäki pelasi loppukauden Tapparassa ja kauden jälkeen hän teki vuoden sopimuksen LeKin kanssa. 2014 Pyymäki palasi kotikaupunkiinsa pelaamaan Nokian Pyryssä Suomi-sarjaa. Hän toimiikin kaudella 2014–2015 ja edelleen 2015–2016 joukkueen kapteenina
Silvana De Mari

Silvana De Mari (s. 1953) on italialainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan kirurgi, mutta toimii nykyisin psykiatrina.
Leppävaaran uimahalli

Leppävaaran uimahalli on uimahalli Espoon Leppävaarassa. Uimahalli valmistui vuonna 1969, ja sen oli suunnitellut professori Osmo Lappo.
Uimahallia laajennettiin alkaen vuodesta 2013 ja laajennustyöt valmistuivat tammikuussa 2016. Laajennuksen mukana uimahalliin tuli lisäksi kahvila, kesäisin toimiva maauimala, hieroja ja kuntosali.
Uimahallin iso allas on 25 metriä pitkä ja siinä on 8 rataa. Lisäksi uimahallissa on hyppyallas, terapia-allas, kaksi poreallasta, kylmävesiallas ja kahluuallas.
Maauimalan iso allas on 50 metriä pitkä ja siinä on 10 rataa. Maauimalassa on myös monitoimiallas, kahluuallas, vesiliukumäki, kaksi rantalentopallokenttää, katukoripallokenttä ja leikkialue.
Uimahallilla ja maauimalalla on eri puku- ja pesutilat. Uimaveden puhdistamisessa käytetään otsonipuhdistusmenetelmää.
Popmundo

Popmundon pelaaminen

Popmundon pelaaminen on erittäin helppoa. Kun olet kirjautunut sisään, voit luoda oman artistin ja alkaa kirjoittaa sille kappaleita. Esiintymisen järjestäminen ei maksa mitään, jos esiintyminen ei ole kilpailu. Jos peliä halutaan pelata tosissaan, pitää opiskella erilaisia taitoja ennen kappaleiden kirjoittamista ja esiintymistä. Se vie aikaa, mutta hahmosi opiskelee silloinkin, kun et ole paikalla. Myös kappaleiden harjoittelu on hyväksi, sillä jos et tiedä miten soittaa kappaleitasi, esiintymisesi ei ole vakuuttava.
Popmundon pelaaminen on täysin ilmaista, mutta on olemassa myös VIP vaihtoehto. VIP-jäsenyys maksaa yhdeksän dollaria kolmen kuukauden ajanjaksolta ja vuodelta 25 dollaria. VIP-jäsenillä on peliin liittyviä etuja, mutta yrityksen perustaminen poistettiin VIP-paketista. Nykyään yrityksen voi perustaa ostamalla yhtiölisenssin. Yhtiölisenssin ostaminen maksaa 25 dollaria vuodessa. Peruspelin pelaaminen tulee kuitenkin aina olemaan ilmaista.
Jos pelin haluaa lopettaa, Popmundo-hahmo kuolee automaattisesti kahden kuukauden kuluessa, jos et ole kirjautunut sisään sinä aikana. On myös mahdollista tappaa hahmo myrkyllä. Jos olet unohtanut salasanasi ja kirjoitat sen viisi kertaa väärin, tilisi lukkiutuu 24 tunniksi.

Kokoonpanot

Popmundon tärkein osa on soittaminen. Jokainen pelaaja voi joko luoda oman kokoonpanon eli bändin, tai liittyä muiden pelaajien yhtyeisiin. Jokainen bändi valitsee itselleen oman musiikkigenren (Mm. Hip hop, rock, ja punk). Tämän jälkeen bändi voi alkaa harjoittelemaan yhdessä tai hankkia itselleen konsertin. Kokoonpano saa konsertin lipunmyynnistä tietyn summan rahaa, jonka yhtyeen johtaja (Ensisijaisesti sen perustaja) voi jakaa jäsenille, tai rahat voi käyttää myös ostamalla kiertuebussin, tai esimerkiksi lavavarusteita, joidenka ansioista konserteista tulee laadukkaampia ja parempia.
Pasmajärvi (järvi Kolarissa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 840 hehtaaria eli 8,4 neliökilometriä. Se on 6,1 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Järvenselän aukeutta rajoittavat pitkät länsirannan Tirronniemi ja itärannan Honkaniemi. Honkaniemen kainaloihin jäävät Housulahti ja Leveälahti. Luoteisrannassa on pieni Isolahti ja järven kaakkoispäässä sijaitsee Alaisenpäänlahti. Järvelle näkyviä korkeita mäkiä on pohjoisessa sijaitseva Vuorkavaara, jonka kohoaa 65 metriä vedenpintaa korkeammalle, ja Hunnuvaara, jonka järvenpuoleinen sivu nousee sitäkin korkeammalle. Tirronniemen eteläpuolella oleva Petäjäniemi on harjujakson pää, joka alkaa pohjoisempana Pasmajoen mutkasta. Harjujakson sivulla sijaitsee Palokoskenrova.
Järvessä on laskettu olevan viisi saarta, jotka ovat kaikki yli aarin kokoisia, mutta eivät ylitä hehtaaria. Niiden yhteispinta-ala on noin yksi hehtaaria, mikä on noin 0,2 % järven kokonaispinta-alasta. Niitä ovat Vaarasaari, Kuussaari ja Pajusaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 13 miljoonaa kuutiometriä eli 0,013 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys on 4,0 metriä. Syvin kohta sijaitsee Tirronniemen edustalla Kuussaaresta pohjoiseen.
Järven rantaviivan pituus on 23 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on noin yksi kilometri. Rannoilla on muutama kiinteistö haja-asutusta ja noin 30 vapaa-ajan asuntoa. Järven eterantaan ulottuu Pasmajärven kylä. Sen kautta kulkee järven sivua seuraava yhdystie 19702 ja pohjoisesta sen ohittava yhdystie 9361.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Naamijoen valuma-alueen (67.8) Pasmajoen valuma-alueella (67.86), jonka Pasmajärven alue (67.862) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 164,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Nuottajoen valuma-alueen (67.866) laskujoesta Nuottajoesta, joka laskee kaakkoisrantaan, ja Siikajoen valuma-alueen (67.867) laskujoesta Siikajoesta, joka laskee Isolahteen järven länsirantaan. Siikajoen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Iso Pahajärvi (3 ha) ja Pikku Pahajärvi (2 ha), jotka laskevat Pahajärvenojaa myöten, Iso Haukijärvi (2 ha) Haukirovan pohjoispuolella, sekä Säynäjärvi (1 ha) laskujoen alajuoksulla. Nuottajoen valuma-alueella sijaitsevat Nuottajärvi (14 ha) ja Nuottalompolo (6 ha). Pasmajärven alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Vuorkajärvi (6 ha), joka laskee Koivuvuomalta Vuorkajokea pitkin Iso Housuniemeltä järven itärantaan, Tirrojärvi (3 ha), joka sijaitsee länsirannalla Tirronniemellä, ja Verijärvi (1 ha), joka laskee Petäjäniemen eteläpuolelle Petäjälahteen.
Järven laskujoki Pasmajoki lähtee järven pohjoispäästä ja juoksee ensin laskien ensin Vaattojärveen (233 ha), jatkaen sitten Vaattojokena Sieppijärveen (92 ha), josta se jatkaa Naamijokena Naamijoelle, missä se yhtyy Tornionjokeen.
Wadouba

Maantiede

Wadouban kunnan pinta-ala on 720 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Bandiagaran piirin Ségué Irén, kaakossa Sanghanin, lounaassa Sorolyn ja luoteessa Kendién kuntiin.
Pinnanmuodostusta leimaavat kalliorinteet ja laaksot. Kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Asutus

Kuntaan kuuluu 48 kylää ja 16 pikkukylää. Niistä suurin on 2 100 asukkaan Mene Mene. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat myös Tenne, Gongo ja Tabitongo. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kani Gogounan kautta kulkee Bandiagaran ja Douentzan välinen paikallistie. Muiden kylien liikenneyhteydet ovat heikot. Liikennevälineitä ovat kuorma-autot, moottoripyörät ja polkupyörät.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja fonio. Niiden ohella viljellään maapapua, hibiskusta, seesamia, lehmänpapua ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi tuotetaan puutavaraa ja hiiltä sekä harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kylissä pidetään viidet viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 16 alakoulua, kolme yläkoulua, viisi lukutaitoluokkaa, yhdeksän koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja 16 koraanikoulua. Terveyspalveluihin kuuluvat Kani Gogounan heikkotasoinen terveyskeskus ja kolme sairastupaa. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja, vesiposteja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat joukko kauppoja, hirssimylly ja kahdeksan viljavarastoa.

Matkailu

Mahdollisina matkailukohteina mainitaan Gongon, Bolmon, Tabitongon, Irelibolo Moryn ja Gondon kylät. Majoitusta tarjoaa Kani Gogounaan rakennettu kunnan vierastalo.
Anna Orlova-Tšesmenskaja

Anna Aleksejevna Orlova-Tšesmenskaja (ven. А́нна Алексе́евна Орло́ва-Чесме́нская; 13. toukokuuta (J: 2. toukokuuta) 1785 Moskova – 17. lokakuuta (J: 5. lokakuuta) 1848 Jurjevin luostari, Novgorodin kuvernementti) oli venäläinen kartanonomistaja, hyväntekijä ja hovineiti. Hän oli prinsessa Jevdokia Lopuhinan ja kreivi Aleksei Orlov-Tšesmenskin tytär ja peri Laatokan Karjalassa Vanhan Suomen alueella sijainneen valtavan kartanokompleksin isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1807. Hän jatkoi isänsä liiketoimintaa alueella ja perusti muun muassa Pyhän Annan ruukin Suojärvelle vuonna 1809. Hän vastusti maaorjuutta ja oli myös tunnettu vahvasta uskonnollisuudestaan ja aikalaisensa alkoivat kutsua häntä pyhäksi.
Heimo Salonen

Heimo Salonen oli suomalainen jännityskirjailija.
Salonen julkaisi 1930-luvun alussa kolme salapoliisikertomusta.
Interleukiini

Interleukiinit ovat proteiineja ja peptidejä, jotka auttavat valkosoluja kommunikoimaan. Ne ovat sytokiinien alalaji. Interleukiineja tuottavat monet elimistön solut, pääasiassa kuitenkin auttaja-T-solut, monosyytit, makrofagit ja endoteelisolut. Interleukiinit edistävät T- ja B-solujen lisääntymistä sekä ovat tärkeä osa immuunivasteessa. Ne edistävät tulehdusreaktiota ja aiheuttavat suurina määrinä kuumeen.
Tunkan piiri

Tunkan piiri (ven. Тункинский район, Tunkinski raion, burjaatiksi Түнхэнэй аймаг, Tünhenei aimag) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 11 792 neliökilometriä. Asukkaita on 22 800 henkeä (vuonna 2009).
Tunkan piiri sijaitsee Burjatian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittu Okan piiriin, idässä Irkutskin alueeseen, etelässä Zakamenskin piiriin ja lännessä Mongoliaan. Maantieteellisesti piirin alue käsittää Sajanvuorten itäosassa sijaitsevan Tunkan laakson, joka yhdistää Baikalin ja Mongoliaan kuuluvan Hövsgöl-järven. Laakson läpi virtaa Angaran sivujoki Irkut.
Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Aršan, Dalahai, Galbai, Harbjaty, Hoito-Gol, Hužiry, Kyren, Mondy, Toltoi, Tory, Tunka, Turan, Žemtšug ja Zun-Murino. Hallinnollinen keskus on Kyrenin kylä, josta on 490 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 35.
Asukkaista 61,4 % on burjaatteja, 37,0 % venäläisiä ja 1,0 % sojootteja.
Piirin alueella sijaitsee vuonna 1991 perustettu Tunkan kansallispuisto. Tärkeimpiä tulonlähteitä on matkailu. Seudulla toimii Aršanin kylpylä sekä pienempiä kivennäisvesiparantoloita- ja lähteitä. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvun alussa perustettu Kyrenin buddhalaisluostari, perinteisiä kulttipaikkoja ja ortodoksisten lähetyssaarnaajien rakentamia kirkkoja.
Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu Kyrenissä, musiikkikoulu Tunkassa sekä Hoitogolin kansatieteellinen museo ja Žemtšugin kotiseutumuseo. Piirissä toimii kansanteatteri sekä burjaattilaisia ja venäläisiä kansanperinneyhtyeitä.
Paikallislehtenä ilmestyy Sajany (”Sajanvuoret”) ja sen burjaatinkielinen liite Mundarga.
Antti Tykinvalaja

Antti Tykinvalaja (Antti Kallenpoika) on Mika Waltarin luoma kuvitteellinen hahmo historiallisessa romaanissa Mikael Karvajalka ja sen jatko-osassa Mikael Hakim. Hän tulee tarinaan mukaan Mikael Karvajalan ensimmäisen kirjan luvussa yhdeksän vuonna 1517. Rouva Pirjo ottaa hänet suojiinsa, kuten Mikaelin aiemmin. Pojista tulee näin ollen kasvinveljekset. Waltari kuvaa Antin rotevaksi, hidasjärkiseksi, harmaasilmäiseksi maalaispojaksi, päätään Mikael Karvajalkaa pidemmäksi. Hän on köyhistä oloista Laitilan pitäjästä ja on tullut Turkuun sepän oppiin. Antin "isolla ja emolla ei ole muuta rikkautta kuin lapset". Valtavien voimiensa takia Antti joutuu moniin hankaluuksiin, mutta toisaalta ne pelastavat hänet ja Mikaelin monesta kiperästä tilanteesta. Luonteeltaan hän on säyseä, mutta alkoholia juotuaan saattaa muuttua aggressiiviseksi. Hänestä tulee tarinan edetessä valiosoturi ja taitava tykinvalaja.
Antti seuraa Mikaelia tämän retkillä ympäri Eurooppaa ja Välimeren aluetta, mutta poistuu välillä tarinasta palatakseen Mikaelin seuraan yllättävissä käänteissä. Kuvaillusta älyllisestä heikkolahjaisuudestaan huolimatta Antti oppii useita kieliä ja tekee väliin teräviäkin huomioita. Hän kyseenalaistaa Mikaelin ratkaisuja ja ihmettelee tämän monimutkaisia ajatuksia. Mikael huomaa jo tutustuessaan Anttiin, että tällä on ovela tyhmäksi heittäytymisen taito. Mikaelin mielestä Antti ei tule toimeen pahassa maailmassa ilman häntä, mutta käytännössä tilanne on usein päinvastoin. Mikael Hakimissa Antti saa arabialaisen nimen Antar. Hän joutuu kamppailemaan myös mielenterveys- ja alkoholiongelmien kanssa. Uskonnollisissa asioissa Antin maanläheinen suhtautuminen korostuu jyrkkänä vastakohtana Mikaelin syvääluotaaville pohdiskeluille.
Esimerkki Antin runsassanaisesta puheenparresta: "Kuuntelen aina mielihyvin hurskaita opetuksiasi, rakas veljeni Mikael, mutta miten on pääsi laita ja pysytkö jaloillasi, sillä rosvolaiset voivat palata enkä tahtoisi tappaa ketään. Olipa kova onni, että sait tärskyn päähäsi juuri opin porttien edessä, sillä pää on sinulle arin kohta, kun taas minulle poloiselle pää on tuskin muuta varten tarkoitettu kuin voidakseni niistää nenäni."
Tomas (elokuva)

Tarina

Tarina kertoo koulukotimaailmasta ja varhaisteinistä Tomaksesta, joka vanhempien erotessa jää alkoholisoituneen isän luokse. Hän sortuu näpistelyyn ja joutuu koulukotiin, jossa ovat vallalla väkivallan lait.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva saa ylitsevuotavaa kiitosta: "parasta [nuortenelokuvaa] mitä meille on koskaan tehty" mutta myös kritiikkiä piinaavasta tunnelmastaan.
Erään myöhemmän kriitikon mielestä kurjuutta tarjoava tarina lähenee paikoin sosiaalipornoa, mutta kritiikissä kiitetään kuitenkin Niemen henkilöohjausta ja Arttu Kapulaisen hienoa roolisuoritusta, josta hänet palkittiin tulokas-Jussilla. Elokuva on rankkanakin kuvaus toivosta, siitä kuinka koskaan ei ole liian myöhäistä kääntää suuntaa.
Coca-Cola Zero Sugar

Coca-Cola Zero Sugar on sokeriton versio Coca-Colasta, joka on makeutettu aspartaamilla ja asesulfaami K:lla.
Venezuela kielsi Coca-Cola Zeron myynnin kesäkuussa 2009. Syynä olivat tarkempaa määrittelyä vaille jääneet terveydenhuollolliset syyt.

Coca-Cola Zero Suomessa

Suomeen tuote tuli myyntiin vuonna 2006. Coca-Cola Zeron valmistus päättyi lokakuussa 2016, ja juoman korvasi uusi Coca-Cola Zero Sugar -virvoitusjuoma.
Valkomaksaruoho

Ulkonäkö ja koko

Valkomaksaruoho (Sedum album) on monivuotinen maksaruoholaji. Se kasvaa 7–18 cm korkeaksi. Lehdet ovat liereitä, meheviä ja tavallisesti punavärisiä. Viuhkokukinto on melko tiheä ja sarjamainen. Teriö on valkoinen tai joskus vaaleanpunainen. Kukkii heinä-elokuussa.

Levinneisyys

Valkomaksaruohoa tavataan yleisesti Ahvenanmaalla, Etelä-Suomessa harvinaisena, pääasiassa rannikoilla. Harvinainen uustulokas muulla Suomessa.

Kasvupaikka ja elinympäristö

Valkomaksaruoho viihtyy emäksisellä, runsaskalkkisella alustalla. Valkomaksaruohoa käytetään melko paljon koristekasvina.
Suuhaara

Suuhaaroja muodostuu jokeen sen laskiessa mereen tai joskus järveen suistona. Suuhaaroja on myös sisämaassa esiintyvissä kuivan maan suistossa, kuten Okavangon suisto, jossa joki ei tavoita merta kuivuudesta johtuvan haihtumisen takia vaan muodostuu sisäinen valuma-alue. Suomessa ainakin Kokemäenjoen suistossa joen suuhaarojen paikallinen nimitys on juopa.

Kokemäenjoki

Kokemäenjoen suiston suurimpia suuhaaroja ovat Luotsinmäenjuopa, Raumanjuopa, Huvilajuopa, Lanajuopa, Hevosluodonjuopa, Isojuopa ja Kyläsaarenjuopa Porin edustalla. Kokemäenjoen vanhempia suistovaiheita edustavat muiden muassa Varvourinjuopa ja Kirkkojuopa Porin ja Ulvilan välillä.

Neva

Pietarissa Venäjällä Nevan suuhaaroista suurimmat ovat Suuri Neva, Pieni Neva, Suuri Nevka ja Pieni Nevka, ja pienempiin suuhaaroihin kuuluu muiden muassa Fontanka.
Chapultepec

Chapultepec, espanjaksi usein Bosque de Chapultepec (Chapultepecin metsä), on Méxicossa sijaitseva puisto. Se kuuluu maailman suurimpiin kaupunkipuistoihin ja toimii sekä virkistysalueena että kulttuurielämän keskuksena. Puistossa on mm. useita museoita, kaksi huvipuistoa, eläintarha ja vesialueita. Puiston historiallisesti merkittävin osa on kukkula, jolla sijaitsee nykyisin historiallisena museona toimiva Chapultepecin linna.

Puiston osat

Puisto koostuu kolmesta osasta, jotka on liitetty siihen eri aikoina. Vanhimmalla alueella sijaitsevat eläintarha, järvi vuokrattavine veneineen, puiston tunnetuimmat museot sekä Chapultepecin linna (Kansallinen historiallinen museo). Museoista huomattavin on Kansallinen antropologinen museo, jonka esikolumbiaanisen taiteen kokoelma on maailman suurin. Muita merkittäviä museoita ovat Modernin taiteen museo sekä Tamayo-museo, joka esittelee meksikolaisen maalarin Rufino Tamayon taidetta sekä kansainvälistä nykytaidetta.
Puiston toinen osa avattiin vuonna 1962. Siellä sijaitsee kaksi huvipuistoa, kaksi järveä, nykyinen presidentin virka-asunto Los Pinos, lasten museo Papalote, urheilupaikkoja, ravintoloita ja kahviloita. Siellä on myös hautausmaa, johon on haudattu useita presidenttejä sekä kuuluisia taiteilijoita, kuten maalari Diego Rivera ja sekä laulaja-näyttelijä Augustin Lara. 
Puiston kolmas osa on luonnontilaisin ja vähiten vierailtu. Kasvien ja eläinten lisäksi siellä on mm. arkkitehtuurikoulun toimipiste ja liikuntamahdollisuuksia. Tämä osa puistosta avattiin vuonna 1974.

Historia

Chapultepec on ollut kaikille avoin kaupunkipuisto vuodesta 1530. Juuret ulottuvat kuitenkin kauemmas: puisto sai nimensä tolteekeilta, jotka hallitsivat Meksikon laaksoa 900-luvulta 1100-luvulle. Chapultepec merkitsee tolteekkien puhumalla nahuatlin kielellä heinäsirkkakukkulaa. Tolteekkien jälkeen atsteekit pitivät paikkaa pyhänä ja tekivät siitä hallitsijoidensa viimeisen leposijan.
Espanjalaiset rakensivat Chapultepecin linnan 1700-luvulla. Linna ehti palvella mm. sotilasakatemiana sekä keisari Maksimilianin ja Meksikon presidenttien virka-asuntona ennen kuin siitä tehtiin museo vuonna 1940. 
Vuonna 1847 Chapultepec oli Meksikon ja Yhdysvaltojen välisen sodan taistelupaikka. Chapultepecin taistelusta muistuttaa puistossa marmorinen Los Niños Héroes -monumentti. Se on omistettu kuudelle teini-ikäiselle kadetille, joiden kerrotaan vetäytymiskäskystä piittaamatta puolustaneen maataan kuolemaan saakka.
HMS Postillion (J296)

Palvelus

Alus palautettiin Yhdysvaltain laivastolle vuonna 1946. Se myytiin 1947 Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Mahitis. Alus upposi maalilaivana vuonna 1984 Kreetalla.
Emmi Haapanen

Emmi (Emilia) Haapanen (27. syyskuuta 1866 Jalasjärvi – 18. helmikuuta 1947 Vaasa) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä -i-n ja Eia Mustamaa.