google/wiki40b huggingface dataset:
Mark Vuorinen

Mark Vuorinen on kanadalainen kuoronjohtaja. Hän syntyi Thunder Bayssa suomalaisen luterilaisen papin ja saskatchewanilaisen äidin poikana. Hän opiskeli muun muassa Toronton yliopistossa (2007–14), josta hän sai musiikin tohtorin arvonsa. Hän toimi johtavan varhaista musiikkia esittävän kokoonpanon, Toronton kamarikuoron musiikillisena johtajana heinäkuusta 2008 kesäkuuhun 2013.
Vuorinen on johtanut monien säveltäjien teosten kantaesityksiä ja Kanadan-ensiesityksiä. Näiden joukossa on ollut John Burgen, Timothy Corlisin, Robinson McClellanin, Tawnie Olsonin, Jonathon Doven ja James Whitbournin teoksia. Vuorinen on naimisissa Natasha Campbellin kanssa ja asuu Kitchenerissä, Ontariossa.
Yrjö Hjelt

Yrjö Hjelt (s. 1953) on suomalainen säveltäjä ja sovittaja. Hän on säveltänyt niin klassista konserttimusiikkia kuin viihde- ja rockmusiikkiakin. Hjelt on tehnyt myös tilaussävellyksiä, muun muassa elokuvamusiikkia mykkäelokuviin Yleisradiolle ja eri orkestereille, teattereille ja lastenmusiikkiproduktioihin. Hän on työskennellyt erityisesti Jukka-Pekka Sarasteen ja Sakari Oramon kanssa. Hänen musiikkinsa tunnetaan taitavasta orkestroinnista ja vivahteikkaasta äänen väreillä nautiskelusta. Hjelt on toiminut myös orkesterin- ja kuoronjohtajana. Hän johtu Esbo Kammarköriä vuosina 1985–1895 ja Tapiolan Viihdeorkesteria vuosina 1988–1995.
Hjelt on säveltänyt musiikin mykkäkauden elokuviin Mustalaishurmaaja (1929) ja Elämän maantiellä.
Five Nights at Freddy’s: The Twisted Ones

Synopsis

On kulunut vuosi Freddy Fazbear's Pizzan karmeista tapahtumista ja Charlie yrittää jatkaa elämässään eteenpäin sekä keskittyä opiskeluun. Vaikka hän on innoissaan tuoreesta alusta uudessa koulussaan, hänen uniaan vainoavat painajaiset neljästä kauhistuttavasta robottimaskotista ja Freddy Fazbear's Pizzan murhaajasta. Charlie luulee, että hän on jättänyt pahimman taakseen, kunnes useita ruumiita löytyy koulun läheltä, joiden vammat ovat pelottavan tutun oloisia. 
Ei aikaakaan, kun Charlie tuntee vetäytyvänsä takaisin hänen isänsä pelottavien luomusten maailmaan. Jokin kieroutunut ja verenhimoinen ajaa Charlieta takaa, ja jos se saa hänestä otteen, se ei päästä irti.
HMS Motala

Valmistus

Alus laskettiin vesille vuonna 1860 Motalan telakalta ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna 23. heinäkuuta. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 279 neliömetrin purjeet.

Palvelus

Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus poistettiin palveluksesta 18. helmikuuta 1888, minkä jälkeen se muutettiin hiiliproomuksi.
Prometheus Books

Prometheus Books on filosofi Paul Kurtzin vuonna 1969 perustama kirjankustantamo, joka sai nimensä kreikkalaisen mytologian titaani Prometheuksen mukaan.
Reino Nordin

Ura

Ensimmäisen roolinsa Nordin esitti elokuvassa Ursula, vuonna 1986. Hän on näytellyt päärooleja muun muassa elokuvissa Vuonna 85, Hymypoika ja Game Over.

Reino Nordin on tullut musiikkimaailmassa julkisuuteen kaksi albumia julkaisseen Reino & The Rhinos-yhtyeen keulakuvana ja solistina. Lisäksi hän on soittanut rumpuja ja muita lyömäsoittimia useissa yhtyeissä, kuten Jazzgangstersissa, Soul Captain Bandissä sekä Cool Sheiksissa. Nordin on myös toiminut Komposti Sound Systemin mikrofonimiehenä, Bongo Rhinona. Nordin on käyttänyt aiemmin myös taiteilijanimeä Juniori Reino. Marraskuussa 2014 hän julkaisi omalla nimellään sooloalbumin Bongo Rock.
Lisäksi Nordin on juontanut viikoittaista Työn alla -ohjelmaa Bassoradiossa.
Reino Nordin kiinnitettiin PME Recordsille syksyllä 2015, jonka myötä Nordinin artistibrändi koki huikean kohotuksen. Nordinin jokainen PME:n kautta julkaistu single on noussut suursuosioon, mistä kertovat lukuisat kulta- ja platinalevyt muun muassa kappaleista ”Antaudun”, ”Kato mua silmiin”, ”Momentumii” ja ”Kosketa”. Antaudun-albumin ohessa julkaistu ”Antaudun”-single nosti Reino Nordinin Suomen suosituimpien artistien tähtikaartiin, kun hittisingle soi pitkään radioiden soitetuimpana kappaleena sekä Spotifyn kärkisijoilla. Antaudun nousi Suomen Spotifyn striimatuimmaksi kappaleeksi viikon ajaksi. Kappale soi myös radioiden soitetuimpana peräti viisi viikkoa putkeen. ”Antaudun” oli vuoden 2017 striimatuin kotimainen kappale. Syksyllä Nordin julkaisi uuden singlen nimeltä ”Ihmeeni”.
Lähes 15-vuotisen musiikkiuransa jälkeen Reino Nordin ansaitsi osakseen ensimmäiset Emma-gaala-ehdokkuudet vuoden 2018 Emma-gaalassa. Ehdokkuudet tulivat kategorioista Vuoden miessolisti, Vuoden albumi (Antaudun), Vuoden pop, Vuoden biisi (”Antaudun”) sekä Vuoden artisti/yhtye yleisöäänestys.

Yksityiselämä

Reino Nordinin vanhemmat ovat kuvanveistäjä Antti Nordin ja lavastaja Metti Nordin. Hänen siskonsa Siiri Nordin on muusikko. Taiteilija Outi Heiskanen on Nordinin isoäiti. Reino Nordin on naimisissa arkkitehti Maria Nordinin kanssa, ja heillä on yhdessä Fidel- ja Luna-nimiset lapset. Kolmas lapsi Reina syntyi heinäkuussa 2018. Nordin on sanonut olevansa biseksuaali.
Anno Domini (minisarja)

Juoni

Anno Domini sijoittuu Jeesuksen kuoleman jälkeiseen aikaan, jossa seurataan Jeesuksen opetuslapsien elämiä ja seikkailuja. Minisarja seuraa myös keisareiden Tiberiuksen, Caligulan, Cladiuksen ja Neron hallitseman Rooman valtakunnan tapahtumia.
Patrick Schnetzer

Ura

Schnetzer on voittanut kolme MM-kultaa, vuosina 2011, 2013 ja 2014. Hänellä on myös yksi MM-hopea vuodelta 2012 ja yksi MM-pronssi vuodelta 2010. Mitaleista yksi kulta sekä hopea ja pronssi ovat tulleet Dietmar Schneiderin kanssa, loput Markus Bröllin kanssa. Maailmancupin kokonaiskilpailun Schnetzer on voittanut vuosina 2012, Schneiderin kanssa, ja 2014, Bröllin kanssa.
Schnetzer pitää esikuvinaan polkupyöräpallon 20-kertaisia maailmanmestareita, Pospíšilin veljeksiä.
Raitavesikobra

Ulkonäkö ja koko

Raitavesikobra kasvaa 1,4–2,7 metriä pitkäksi. Sen ruumiinrakenne on lieriömäinen, pää on lyhyt ja suomut ovat pehmeät. Käärmeen pääväri on punaruskea ja sillä on mustia raitoja. Raitavesikobran itäisellä N. a. stormsi -alalajilla on raitoja vain kaulassa.

Levinneisyys ja elinympäristö

Raitavesikobraa tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa. Sitä esiintyy metsissä, savanneilla, järvissä ja joissa.

Ravinto

Laji syö kaloja ja sammakkoeläimiä.
Kalervo Kumpulainen

Kalervo Johannes Kumpulainen (27. lokakuuta 1915 Tohmajärvi – 20. huhtikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen pappi ja näyttelijä. Hän esiintyi sotilaspastorin roolissa Edvin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas. Tämä oli hänen ainoa roolinsa valkokankaalla. Varsinaisena työnään Kumpulainen toimi Helsingissä Paavalin seurakunnan pappina.
Saint Kitts ja Nevisin lippu

Saint Kitts ja Nevisin lippu on Saint Kitts ja Nevisin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan lipuksi 19. syyskuuta 1983. Sen värit symboloivat saarten hedelmällisyyttä (vihreä), taistelua itsenäisyydestä ja orjuudesta vapautumiseksi (punainen), vuoden ympäri paistavaa aurinkoa (keltainen) ja ihmisten afrikkalaista perintöä (musta). Tähdet symboloivat toivoa ja vapautta kuten myös valtion kahta pääsaarta.
Pikku Kananen

Juoni

Pikku Kananen saa koko Tammelan kaupungin paniikin valtaan, kun hän varoittaa taivaan putoamisesta. Kaikki kuitenkin uskovat, että hänen päähänsä putosi vain tammenterho. Näin Pikku Kananen saa itselleen hullun maineen.
Vuoden kuluttua Pikku Kanasen toilailuista on tehty elokuva. Aiheuttamalla koulussa palohälytyksen Pikku Kanasen maine vain huononee. Hän ilmoittautuu pesäpallojoukkueeseen saadakseen mainetta pesistähtenä kuten isänsä. Aluksi kaikkien suosikki on Ringa Repo, joka ei oikein pidä Pikku Kanasesta. 
Mestaruusottelussa Pikku Kanasen lyönti kuitenkin ratkaisee. Kaikki näyttää olevan hyvin, kunnes Pikku Kanasen huoneeseen putoaa jälleen "pala taivasta". Pian ilmenee, että se onkin pala ufoalusta. 
Kun ufot pakenevat ilman, että kukaan näkee niitä, Pikku Kananen saa jälleen hullun maineen. Pian ufot palaavat hakemaan maahan jättämäänsä vauvaa. Pikku Kanasen onnistuu isänsä kanssa palauttaa ufovauva vanhemmilleen.
Taas vuoden kuluttua ilmestyy uusi Hollywood-elokuva, jossa Pikku Kananen kuvataan suureksi sankariksi.
Saint-germaininseisoja

Ulkonäkö

Kallo on hieman kaareva, otsapenger vain hieman korostunut. Silmät ovat melko suuret, avoimet ja kullankeltaiset. Korvat ovat riippuvat, eivät järin pitkät ja kärjistään pyöristyneet. Kuono on kallon kanssa samanpituinen ja joko suora tai hieman kyömy, kirsu tumman ruusunpunainen. Purenta on aina leikkaava. Kaula on hieman kaareutunut ja melko pitkä. Rintakehä on leveä, syvä ja pitkä, selkä vaakasuora. Vatsaviiva on hieman ylösvetäytynyt. Häntä on teräväkärkinen ja koiran työskennellessä asennoltaan vaakasuora. Karvapeite on lyhyt ja sileä. Väritys on valkoinen oranssein merkein, jossa korvat ovat mieluiten oranssit. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 56-62 cm ja narttujen 54-59 cm välillä; erityisen laadukkailla yksilöillä sallitaan 2 cm:n poikkeama suuntaan tai toiseen.

Luonne ja käyttätyminen

Rotu on sosiaalinen, omistajaansa kiintyvä, tasapainoinen ja helposti koulutettavissa, mikä tekee siitä myös hyvän perhekoiran. Sitä käytetään ennen kaikkea peltopyyn, fasaanin ja lehtokurpan metsästykseen. Se myös noutaa ammutun saaliin.

Alkuperä

Saint-germaininseisoja jalostettiin alun perin Picardiessa Compiègnen kuninkaallisissa kenneleissä 1830-luvulla, minkä jäljeen sitä kasvatettiin Saint-Germain-en-Layessä Pariisin esikaupunkialueella. Sen kantarodut olivat mannermaisia kanakoiria ja pointtereita. 1900-luvulla rotu oli hyvin suosittu, ja vuonna 1913 perustettiin ranskalainen rotujärjestö.
Joni Myllykoski

Uran alku

Myllykosken uran alkua edesauttoi asuminen Kivirannalla, joka on sählystä kuuluisa kaupunginosa Torniossa. Myllykoski on saanut oppinsa Tornion IHC:sta.   
Myllykoski torjui A- ja B-juniori-ikäisenä Kärppien joukkueessa. Oulussa hän pääsi myös haistelemaan liigatunnelmaa 15 ottelun verran vaihtoaitiosta toimien Kärppien luukkuvahtina.
Kaudelle 2004–2005 Myllykoski siirtyi KalPan joukkueeseen jossa hän torjui pääosin A-junioreissa, mutta pääsi myös yhden ottelun ajaksi luukkuvahdiksi Mestikseen.

Aika Mestiksessä ja tuntumaa liigajäille

Myllykoski pelasi hyvillä otteillaan itselleen sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi itsensä Hokin ykkösmaalivahdiksi pelaten vielä kauden 2006–2007, jolloin Hokki juhli Mestiksen mestaruutta. 
Kauden 2006–2007 aikana hän oli syksyllä yhden ottelun Kärppien luukkuvahtina, ja joulukuussa JYP:issä yhdeksän ottelun ajan. JYP hankki Myllykosken Sinuhe Wallinheimon korvaajaksi tämän loukkaannuttua, mutta mies jäi vähäiselle peliajalle Pekka Tuokkolan pitäessä torjuntavastuuta. Myllykoski pelasi JYPin paidassa kolmessa ottelussa torjuntaprosentin ollessa hyvä 93%.
Kaudeksi 2007–2008 Myllykoski suuntasi pohjoisesta etelään ja Mikkelin Jukureihin. Hyvin sujuneen Mestis-aikansa ansiosta hän pääsi kaudelle 2008–2009 takaisin SM-liigaan Lukon riveihin. Myllykoski sai kauden aikana pelata vain kahdessa ottelussa surkealla tilastolla: 63 minuuttia, 51 sekuntia maalilla, 6 päästettyä maalia ja torjuntaprosentti 76,92%. Kausi 2008–2009 ei Lukolle ollut loistelias: se joutui kauden päätteeksi play-out-otteluissa "jumbofinaaliin" Ässien kanssa.
Kaudelle 2009–2010 Myllykosken tie vei Tanskan liigassa pelanneeseen Herningin joukkueeseen.

Paluu Jyväskylään

Kaudelle 2010–2011 JYP tarvitsi uutta maalivahtia Sinuhe Wallinheimon lopetettua uransa. Tanskassa hyvin pelannut ja JYPissä aiemmin hienosti esiintynyt Myllykoski oli JYPille sopiva maalivahti ja niinpä joukkue teki Myllykosken kanssa kaksivuotisen sopimuksen. 
Uusi alku JYPissä oli hyvä: ensimmäisessä ottelussaan Myllykoski päästi kaksi maalia torjuen vain 15 kertaa, mutta jo seuraavassa ottelussa hän oli JYPin kantava voima päästäen vain yhden maalin. Tuokkolan oltua maalilla yhden ottelun, vastasi Myllykoski pelaten kaksi peräkkäistä nollapeliä. Myllykoski oli Tuokkolan kanssa pitämässä JYPin maalilla kautta aikain toiseksi pisintä nollaputkea (237 minuuttia 46 sekuntia päästämättä maaliakaan). Kauden 11 ensimmäisessä ottelussa Myllykoski piti maalinsa puhtaana kolme kertaa ja päästi vain 10 maalia, tarjoten näin Tuokkolalle hyvän vastuksen kilpailussa ykkösvahdin paikasta.
Kauden alku osoitti, että Myllykoski ei ole ollut niin huono kuin Lukossa pelatuiden otteluiden tilastot näyttävät. Itseluottamukselle vuosi Tanskassa oli tehnyt hyvää. Myös maalivahtivalmennus Jyväskylässä on huippuluokkaa ja JYPin puolustus liigan parhaimmistoa, joten Myllykosken potentiaali pääsee nyt oikeuksiinsa. Kauden alussa näyttää että Myllykoskesta JYP on saanut Wallinheimon veroisen kirittäjän ykkösmaalivahdiksi nostetulle Pekka Tuokkolalle.
Maurice Boitel

Maurice Boitel (31. heinäkuuta 1919 Tillières-sur-Avre, Ranska – 11. elokuuta 2007 Audresselles, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari. 
Helmikuussa 1958, suomalainen taidemaalari Christina Snellman, Johan Vilhelm Snellmanin tytär, toi Maurice Boitelin Cadaquésiin, Espanjaan. Cadaquésissa Boitel maalasi seitsemän seuraavaa kesää. Vuonna 1970 Boitel kutsuttiin ranskalaiselle Clemenceau-lentotukialukselle.
5D (Fifth Dimension)

Laulun synty ja työstö

McGuinn löysi kappaleen inspiraation Don Landisin filosofisesta kirjasta 1-2-3-4, More More More, joka käsitteli kysymyksiä havainnoinnista ja todellisuudesta. McGuinn teki aiheesta ihmettelyä ja voitonriemua käsittelevän laulun. 
»Se mistä kerron (laulussa), on koko universumi – viides ulottuvuus, joka on korkeus, leveys, syvyys, aika ja jokin muu. Mutta on ehdottomasti olemassa enemmän ulottuvuuksia kuin viisi. Se on ääretön. Viides ulottuvuus on tieteellisen tietämyksen kynnys. Katsohan, ihmisiä liikkuu elämän viidennessä ulottuvuudessa ja tutkijat ovat edelleen kahdella tai kolmella ulottuvuusasteella. Siinä on ristiriita. Suuri osa maailmastamme on hyvin materialistista ja tieteellistä. Se jättää huomiotta universumin kauneuden. Siitä kappaleessa on kyse. Ehkä se kertoo muutamille ihmisille, mistä elämässä on kyse. Urkuja soittaa siinä Van Dyke Parks. Kun hän tuli studioon, pyysin häntä ajattelemaan Bachia. Hän joka tapauksessa ajatteli Bachia jo valmiiksi.» 
(Roger McGuinn, kappaleen kirjoittaja)
Kappaleen sävellys muistutti suuresti Bob Dylanin musiikkia, minkä lisäksi urut olivat ensimmäistä kertaa yhtyeen uralla tärkeässä roolissa. ”5D (Fifth Dimension)” äänitettiin 25. toukokuuta 1966.

Julkaisu ja vastaanotto

”5D (Fifth Dimension)” ilmestyi Columbia Recordsin julkaisemana singlenä 13. kesäkuuta 1966. Sen julkaisemista on pidetty suurena riskinä, sillä edellissingle ”Eight Miles High” oli joutunut soittokieltoon, kun sen oltiin epäilty olevan ”huumelaulu”. Kyseisen kappaleen nimi kertoi korkealla käymisestä, mutta nyt lisäksi venytettiin muitakin ulottuvuuksia. Kappale nousi Billboard-listan sijalle 44. Britanniassa singlen julkaisi Columbian sijaan CBS Records. Se ei kuitenkaan menestynyt. Singlen B-puolella oli molemmissa painoksissa kappale ”Captain Soul”.
18. heinäkuuta 1966 ”5D (Fifth Dimension)” ilmestyi The Byrdsin kolmannen studioalbumin Fifth Dimension avausraitana.
Riksväg 99

Historia

Tornionjokilaakson reitti on eräitä Norrlannin vanhimpia kulkureittejä. Jo 1700-luvun puolessa välissä reitti oli ajokuntoinen kärrytie. 1880-luvulla tien pohjoinen päätepiste oli Svansteinissa, Svansteinin ja Kaaresuvannon välisen osuuden ollessa tietöntä erämaata lukuun ottamatta Ylitornion–Pajalan–Vittangin tietä.
Tie Haaparannasta Kaaresuvantoon sai tunnuksekseen länshuvudväg 400 vuonna 1951. Vuoden 1962 tienumerointiuudistuksen myötä osuudesta Haaparanta–Ylitornio tuli riksväg 99. Osuus Ylitornio–Kaaresuvanto säilytti vanhan numeronsa, ja sitä jatkettiin eri linjauksella Hedenäsetistä Sangin kylään eurooppatielle 4. Vuonna 1986 Sangin ja Hedenäsetin välinen osuus sai tunnuksen länsväg 398. Vuonna 2000 myös Övertorneån ja Kaaresuvannon välinen länshuvudsväg 400 otettiin osaksi riksväg 99:ä.
Polyynit

Polyynit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa vaihtelevat yksöis- ja kolmoissidokset . Yksinkertaisin polyyni on diasetyleeni, H−C≡C−C≡C−H.
Syanopolyyneissä polyynimolekyylin päässä oleva vety on korvautunut syanoryhmällä. Näitä syntyy erityisesti avaruudesta, josta niitä havaittiin 1970-luvulla.

Luonnon polyynit

Luonnossa esiintyy jopa satoja polyynejä, mutta useat niistä ovat melko pysymättömiä. Polyynejä esiintyy erityisesti kasveissa ja bakteereissa  ja useita käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin. Rasvahappo (kuvassa numero 1) eristettiin myrttikasvien heimoon kuuluvan Paramacrolobium caeruleum -kasvin kaarnasta. Kasvin lehtiä on käytetty Jaavassa ja Indonesiassa syövän hoitoon.
Tiarubiini B (2) on pigmentti. jota esiintyy tuoksukkilajin sormituoksukin (Ambrosia trifida) osissa. Tätä kasvia ovat Afrikan ja Kanadan alkuperäisasukkaat käyttäneet ihovaivojen hoitamiseen.
Pirunnuijaa (Oplopanax horridus) on käytetty Amerikassa erilaisten sairauksien hoitoon. Yksi kasvista eristetyistä polyyneistä on oplopandioliasetaatti(3). Dihydromatricariahappoa (4) saadaan eräästä sylkikuoriaislajista.
Polyynien synteesiä tutkitaan polyynien mahdollisen lääketieteellisen käytön vuoksi .

Avaruuden polyynit

Nobel-kemisti Harold Kroto arveli 1970-luvulla Sussexin yliopistossa, että hänen tutkimiaan syanopolyynejä voisi löytyä myös avaruudesta. Kroto yhdessä tähtitieteilijöitä onnistuivatkin löytämään avaruuden molekyylipilvestä spektrin, joka kuului viisihiiliselle syanopolyynille. Kroton mukaan on mahdollista, että nämä molekyylit syntyvät punaisissa jättiläisissä, joiden lämpötila on riittävän korkea ja joissa on myös riittävästä hiiltä, vetyä ja typpeä
Dexistes rikuzenius

Elinympäristö

Se on elintavoiltaan pohjakala ja elää 42–200 metrin syvyydessä. D. rikuzenius on merikala, kuten kampelat monesti ovat. Laji voi kasvaa parhaimmillaan 22 senttimetrin mittoihin.
Makeisteollisuus

Suomen makeisteollisuus

Suomen posti juhlisti makeisteollisuuden sataa vuotta postimerkillä, jossa esiintyivät Kiss-Kiss -karamellikääreestä tutut kissanpennut.
Flower-luokka (sluuppi)

Aubretia-luokan saattajasluupit

Kuudesta sluupista tehtiin tammikuussa 1916 lisätilaus, mutta samalla esitettiin toivomus alusten sukellusveneentorjuntakyvyn parantamisesta, joka saavutettaisiin kauppalaivoja muistuttavalla ulkomuodolla ja varustamalla ne tarvittavalla aseistuksella. Varhaisemmat Flower-luokkien alukset olivat osoittautuneet tehokkaiksi sukellusveneitä vastaan, mutta niiden sotalaivamainen ulkonäkö karkotti toisinaan sukellusveneen ennen yhteenottoa.
Toiset kuusi alusta tilattiin joulukuussa. Telakoille annettiin vapaat kädet tehdä muutoksia ulkonäköön, mutta alusten koon tuli pysyä samana kuin aiemmin valmistetuissa aluksissa. Tämän seurauksena osassa aluksissa majoituskapasiteetti ja sisätilat tulivat tehtävään sopimattomiksi, mutta sitä pidettiin kohtuullisena hintana siitä, että alukset kykenivät tehokkaammin tuhoamaan sukellusveneitä.

Anchusa-luokan saattajasluupit

Luokan alukset muistuttivat Aubretia-luokan aluksia ja ne samoin olivat ulkoisesti telakoiden vapaasti muokkaamia. Aluksista kuusi ensimmäistä tilattiin 6. tammikuuta 1917, kaksi seuraavaa 13. tammikuuta ja loput 21. helmikuuta. Alukset saatiin palvelukseen kesäkuusta 1917 kesäkuuhun 1918.
Kota

Kota on pieni perinteinen asumus tai virkistyskäyttöön tarkoitettu rakennus.

Kota asumuksena

Perinteinen kota on joko rakennettu riukujen varaan korvakodaksi tai keila- eli pirrikodaksi, ja katettu esimerkiksi nahalla, tuohilevyillä, kankaalla tai turpeella. Kota voi olla myös puista salvettu turve- eli multakota. Kodan keskellä on yleensä tulisija. Kota voi olla kupumainen tai telttamainen. Intiaanitelttoja ei kuitenkaan kutsuta kodiksi vaan teltoiksi tai tiipiiksi.
Suomalaiset siirtyivät jo esihistoriallisena aikana käyttämään pysyvämpiä rakennustyyppejä varsinaisina asumuksina, mutta kotaa käytettiin vielä pitkään pihapiirissä ruoanlaittoon tarkoitettuna tilana, keittokotana sekä tilapäisasumuksena metsästys- ja kalastusmatkoilla ja poropaimenien siirrettävänä asumuksena.
Sana kota on hyvin vanha asumusta tarkoittava sana, josta nykysuomen sana koti on johdettu ja sillä on vastineet kaikissa suomen lähisukukielissä ja useimmissa etäsukukielissä. Suomen kirjakielessä kota on esiintynyt Agricolan ajoista lähtien.

Kota virkistyskäytössä

Kotamaiset rakennukset ovat yleisiä virkistyskäytössä, yleensä taukopaikkana, jossa on tulisija tai grilli ja istuinpenkit. Tyypillinen kota on puurakenteinen monikulmainen rakennus, jossa tulisija on keskellä, penkit kiertävät seinänvieriä, jokaisella seinällä on ikkuna ja yhdellä ovi. Kota voidaan salvaa hirrestä tai tehdä lankuista ja laudoista. Kodassa on usein huopakatto, joskus tosin sekin on tehty laudoista. Perustuksena voi olla betonilaatta tai nurkkakivet. Kotia valmistetaan myös teollisesti.
Martti Siiriäinen

Martti Siiriäinen on suomalainen laulaja, joka vaikutti 1970-luvulla.
Laserharppu

Laserharppu on elektronisessa musiikissa käytettävä soitin. Sitä soitetaan siten, että siitä lähtevät säteet peitetään käsin, jolloin syntyy ääni. Tunnetuin laserharpun käyttäjä lienee ranskalainen Jean-Michel Jarre.
Quinton Howden

Varhaiset vuodet

Howden loukkaantui kuusivuotiaana pahasti polkupyöräonnettumuudessa, jossa hänen reisiluunsa murtui. Howden oli noin kaksi kuukautta liikuntakyvytön ja hänen täytyi käyttää tukisidettä. Lääkärit epäilivät, että hänestä ei tule urheilijaa. Howden kuitenkin kuntoutui nopeasti ja hän aloitti vuotta myöhemmin jääkiekon.

Ura

Howden pelasi Moose Jaw Warriorsissa kaudesta 2007–2008 lähtien WHL:ää. Joukkue varasi hänet ensimmäisenä pelaajana WHL Bantam Draftissa vuonna 2007. Howden pelasi vielä suurimman osan ensimmäisestä WHL-kaudestaan 2007–2008 Manitoban paikallisia juniorisarjoja ja otteluita WHL:ssä hänelle kertyi viisi. Kausi 2008–2009 oli Howdenin tulokaskausi WHL:ssä ja hän teki 62 ottelussa tehot 13+17=30. Kausi 2009–2010 oli hänelle läpimurto Howdenin tehdessä 65 runkosarjaottelussa tehot 28+37=65, joilla hän voitti Warriorsin sisäisen piste- ja syöttöpörssin.
Kesällä 2010 NHL-seura Florida Panthers varasi Howdenin 35. pelaajana. Kaudella 2010–2011 hän oli Warriorsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 40+39=79. Howden valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Huhtikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Panthersin kanssa.
Elinkeinoelämän tutkimuslaitos

Elinkeinoelämän Tutkimuslaitos (Etla tai ETLA) on talouden tutkimus- ja ennustelaitos, joka tekee kansantaloudellista, liiketaloudellista ja sosiaalipoliittista tutkimusta sekä taloudellisia ennusteita. Etlan edeltäjä Taloudellinen Tutkimuskeskus perustettiin 1. elokuuta 1946.
Etla on yksityinen voittoa tavoittelematon organisaatio. Sen toimintaa ylläpitää kannatusyhdistys, jonka jäseniä ovat Elinkeinoelämän keskusliitto ja Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton (TT) säätiö. Projektitutkimus- ja tietopalveluyksikkö Etlatieto Oy ja talousalan kirjankustantamo Taloustieto Oy ovat Etlan tytäryhtiöitä. Etlassa työskentelee noin 50 ihmistä. Etla tekee tiivistä yhteistyötä Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) kanssa jakaen samat toimitilat. Maaliskuusta 2019 lähtien Etlan toimitusjohtaja on ollut Aki Kangasharju. 
Etla julkaisee tutkimuksiaan kirjoina ja lyhyempinä raportteina. Talousennusteita Etla julkaisee kaksi kertaa vuodessa Suhdanne-lehdessään.
Helsingin Sanomien toimittajat Marko Junkkari ja Petri Sajari kirjoittivat, että vaikka Etlan rahoitus tulee elinkeinoelämältä, se tutkimusta vain tieteellisistä lähtökohdista. Etlalle on erittäin tärkeää olla uskottava ja tieteellisesti riippumaton. Maaliskuussa 2018 Metsäteollisuuden johtajat olivat suuttuneet siitä, että ETLAn tutkijat arvostelevat yritystukia tuomiten lähes kaikki tuet paitsi t&k-tukia. "Meidän näkemyksemme yritystuista perustuvat siihen, mitä tieteellisissä tutkimuksissa on havaittu", Etlan toimitusjohtaja kommentoi tapahtunutta.
Etlan vertailukohtia ovat Pellervon taloustutkimus (PTT), Palkansaajien tutkimuslaitos (PT) ja Elinkeinoelämän valtuuskunta (EVA).