St1:n historia

St1-konserni on pa­ris­sa vuosikymme­nes­sä kas­va­nut Mika Ant­to­sen joh­dol­la lähes tyhjäs­tä Poh­jois­mai­den suurim­pien polttoaineenjakelijoiden ja -jalos­ta­jien jouk­koon. Yhtiö toimii kolmella liiketoiminta-alueella: sillä on Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa polttoaineen jakeluasemaverkostot St1- ja Shell-liikemerkeillä, yksityis- ja yritysasiakkaille se myy polttonesteitä. Kolmas liiketoiminta-alue liittyy uusiutuvaan energiaan: biopolttoaineisiin, tuulisähköön, geotermiseen lämmöntuotantoon ja maalämpöjärjestelmiin.
St1 Nordic Oy on pohjoismainen energiakonserni, joka on keskittynyt polttonesteiden markkinointiin, öljynjalostukseen sekä uusiutuvan energian ratkaisuihin kuten jätepohjaisiin edistyneisiin etanolipolttonesteisiin ja teolliseen tuulivoimaan. Vuonna 2018 konsernilla oli yhteensä 1 400 St1- ja Shell-huoltoasemaa Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. St1:n pääkonttori on Helsingissä ja se työllisti vuonna 2019 noin 770 henkilöä. Konserni tutkii ja kehittää taloudellisesti kannattavia ja ympäristön kannalta kestäviä energiaratkaisuja.

Greenergy (1996–2000)

Englantilaisomisteinen Greenergy aloitti toimintansa Suomessa alkuvuonna 1996, kun Ilkka Kokko perusti Suomeen Greenergy Baltic Oy:n kahden faksilaitteen ja yhden tankkiauton voimin. Greenergyllä oli toimintaa Englannin ja Suomen lisäksi Hollannissa, Saksassa ja Sveitsissä. Suomessa toiminta oli muita maita itsenäisempää, sillä yrityksen osake-enemmistö oli toimivan johdon hallussa. Neste-taustainen Kokko sai partnerikseen melko alkuvaiheessa Nesteen tuotetradingjohtajan Mika Anttosen ja yritys sai lempinimen Nesteen käenpoika.
Syksyllä 1998 Greenergy Baltic myi polttoaineita jo yli sadalle huoltamolle. Liikevaihtoa kansainvälisen ketjuun kuulunut yhtiö sai 1998 noin 1,2 miljardia markkaa, työntekijöitä sillä oli 13 ja markkinaosuus noin 3 prosenttia. Yhtiön tärkeimmät asiakkaat olivat Station 1 -ketju ja S-ryhmä. Heinäkuussa 1998 yrityksen Venäjän liiketoiminnot myytiin amerikkalaiselle Enronille, jolloin syntyi Enron Finland Energy Oy. Myyntihinnan arvioitiin olevan useita kymmeniä miljoonia markkoja. Kokko luopui osuudestaan Greenergy Balticissa ja siirtyi Enron Finlandin toimitusjohtajaksi Anttosen siirtyessä hänen vanhalle paikalleen. Greenergy osti bensiinit ja talvipolttoöljyn Statoililta, dieselit omalta poolilta ja kesäpolttoöljyn Enronin kautta Venäjältä. Liikevaihdosta puolet tuli kotimaan kaupasta, puolet pienikatteisesta ulkomaanviennistä. Greenergy kokosi yhteen suuria eriä ja vei niitä lähinnä Atlantin yli. ”Kun Luoteis-Euroopassa oli liikaa öljyä, hintataso laskee niin alas, että sitä on kannattavaa viedä”, totesi Anttonen syksyllä 1998.

Station 1 Oy (1997–2000)

Myös englantilaisomisteinen Station 1 Oy aloitti toimintansa Suomessa vuonna 1997. Se halusi silloin perustaa bensa-asemien jakeluverkoston eteläiseen Suomeen, Vaasa–Joensuu-linjan eteläpuolelle. Yhtiön toimitusjohtaja Hannu Lydmanilla oli tausta SEO-verkostosta. Lydmanin mukaan Station 1 sijoittui bensiinin hintakilpailussa ”halpaan päähän”. Kaikki tuotteensa se osti Greenergy Baltic Oy:lta, jolla oli maahantuontivarastot Kotkassa ja Haminassa. Syksyllä 1998 asemia oli 57, vuonna 2000 105 ja vuonna 2001 jo 140.

2000–2004

Vuonna 2000 Greenergy Baltic Oy muutti nimensä Greeniksi ja hankki itselleen suurimman asiakkaansa tuotemerkin St1. ”Niin me sitten ostettiin koko firma”, totesi Anttonen. Greenin omisti kolme yksityishenkilöä, joista osake-enemmistö oli Anttosella.
Vuonna 2003 Greenistä tuli kolmas osakas S-ryhmän pöytälaatikkoyhtiö NEOT:iin samalla kun Anttosesta tuli sen toimitusjohtaja. Greenillä oli 230 asemallaan Anttosen arvion mukaan 16 %:n markkinaosuus tukkukaupassa ja 10 %:n osuus vähittäiskaupasta.
Vuonna 2004 St1 avasi ensimmäiset huoltoasemat Ruotsiin ja samana vuonna yhtiö osti Suomessa toimineet Ysi5-asemat kolmelta bensiinikauppiaalta.

St1 Finland 2005–2009

Vuonna 2005 Station 1 Finland Oy vaihtoi nimensä St1 Finland Oy:ksi.
St1 aloitti sähkön myynnin kotitalouksille vuonna 2005, jolloin siitä tuli ensimmäinen suomalainen yhtiö, joka myi sähköä, vaikkei sillä ollut omaa energiantuotantoa tai jakelua. St1 tavoitteli kymmenen prosentin markkinaosuutta. Yhtiö hankki sähkön suoraan pohjoismaisesta Nord Pool-sähköpörssistä. Se myi sekä kiinteähintaista sähköä että pörssisähköä. Kuluttajille sähköä myytiin samalla hinnalla kuin millä energiayhtiöt sen ostivat Nord Poolista, oman osuutensa St1 sai kuukausittaisesta palvelumaksusta. Paikalliset jakeluverkkoyhtiöt huolehtivat sähkön siirtämisestä, mittarien lukemisesta ja korjaustöistä. 
St1:n vihreällä sähköllä oli Ekoenergia-merkki. Ekoenergia-merkityn sähkön yhtiö osti Ekosähkö Oy:ltä.
Keväällä 2006 perustettiin yhteisyritys VTT:n kanssa, St1 Biofuels Oy.
Joulukuussa 2006 julkistettiin kauppa, jossa SOK osti Exxon Mobilin polttoaineliiketoiminnat Suomessa. St1 oli ollut liian pieni kumppani Exxonille, joten kauppakumppaniksi löytyi SOK, jonka kanssa oli välikätenä toimimisesta oli sovittu ja luvattu, että se sai ostaa yksittäisiä Esson asemia ABC-ketjuunsa. Viikko kaupan jälkeen  SOK ilmoittikin myyvänsä suurimman osan Esson Suomen huoltamoverkostosta St1-ketjulle. Kauppaa varten perustettiin uusi yritys, St1 Holding Oy, jolle siirtyi 140 Esso-huoltoasemaa ja Esson liiketoiminnat (lentopolttonesteet, teollisuus- ja tukkumyynti, nestekaasun valmistus & markkinointi ja D-pisteet). SOK piti itse 44 Esso-huoltoasemaa.
St1 avasi ensimmäisen etanolitehtaansa vuonna 2007. Valmistukseen käytetään kotitalouksien biojätteitä ja teollisuuden ylijäämiä (esim. taikinajäämät leipomoista, kaupan jätteet kuten vanhentunut leipä, olut- ja makeistuotannon jätteet, elintarviketeollisuuden sokeri- ja tärkkelyspitoiset jätteet), joista tehtyä bioetanolia käytetään polttonesteiden biokomponenttina. Yhtiön käyttämällä Etanolix-teknologialla tehdyn etanolin fossiiliset elinkaaripäästöt ovat hyvin pienet. Etanolista valmistetaan flexifuel-autoihin tarkoitettua RE85-korkeaseosetanoli-polttoainetta, mutta siitä saadaan myös biokomponentti bensiiniin.  
Keväällä 2009 St1 osti 198 Ruotsissa ja Norjassa sijaitsevaa kylmäasemaa StatoilHydrolta.

2010–2013

»Bensiinilitrassa oli 1990-luvulla katetta 20 senttiä litralta. Viime vuosina kate on ollut 5 senttiä litralta.» 
(St1-ketjun tj. Kim Wiio kesällä 2010 )
Syksyllä 2010 St1:n taustayhtiö Keele Oy osti Shellin Ruotsin ja Suomen huoltamoliiketoiminnan 460 miljoonalla eurolla . Kauppaan kuului 340 huoltoasemaa Ruotsissa ja 225 Suomessa, raskaan kaluston polttoaineverkostot molemmissa maissa, sekä Shellin Göteborgissa sijaitseva jalostamo. Huoltamot saivat jatkaa toimintaansa lisenssillä korkeintaan 5 vuotta  Shell-brändin alla. St1:n pääomistaja Mika Anttosen näkemyksen mukaan huoltoasemia oli Suomessa liikaa ja Shell-kauppa tarjosi hänellä mahdollisuuden poistaa alan ylikapasiteettia. Ostajana oli Anttosen kokonaan omistama Keele, eikä St1, koska hänen mukaansa ”kaupan rahoitusta oli vaikea sovittaa yhteen St1:n nykyisten rahoittajien kanssa”. Anttosen mukaan pan­kki vaati lainan vakuudeksi hänen asuntoaan, eikä hän halunnut siihen suostua. Lai­na­ra­ha tu­likin sitten ko­ko­naisuudessaan myy­jäl­tä eli Shel­lil­tä. Kauppa tehtiin perusliiketoiminnan kannattavuuden parantamiseksi, sen jälkeen St1:n ja Shellin yhteenlaskettu osuus Suomen polttoainemarkkinoista oli noin 28 prosenttia. Suurempana tavoitteena St1:llä on olla tulevaisuudessa maailman johtava jäte-etanolin laiteteknologian toimittaja.
Marraskuussa 2010 kerrottiin, että St1 aikoo laajentaa etanolia 85 prosenttia sisältävän RE85-bensiinin myynnin pääkaupunkiseudulta koko maahan. Yritys uskoi RE85-polttoainetta käyttämään kykenevien flexifuel -moottoreiden yleistyvän nopeasti.
Vuonna 2010 St1 toi 60 Shell-asemalle palvelutankkauksen, jossa palvelumestarit tarkistavat ja täyttävät tankkauksen yhteydessä myös jokapäiväiseen autoiluun liittyvät tarpeet, kuten pesunesteet ja öljyt. 
Tammikuussa 2012 St1-jakeluasemia oli Suomessa noin 600 kappaletta ja St1:n markkinaosuus Suomessa oli bensiinissä runsaat 22 % ja dieselissä noin 19 %. Konsernin liikevaihto oli 1,6 miljardia euroa ja sen palveluksessa oli 175 henkilöä.
Shell kehittää bensiinituotteita yhteistyössä Ferrarin kanssa. Vuonna 2012 St1 toi Suomen Shell-asemille myyntiin Shell V-Power Nitro+ bensiinin. Siinä käytettiin Friction Modification -teknologiaa, joka on vähentää kitkaa männän ja sylinterin seinämän välissä muodostamalla siihen suojaavan kalvon. Kun moottorissa on vähemmän kitkaa, se toimii tehokkaammin. 
Kesäkuussa 2013 St1 toi markkinoille kaksi uutta dieselpolttoainetta: S1 Diesel plussan ja St1 Diesel Maxin. Diesel plus oli suunniteltu henkilöautoille ja korkean setaanilukunsa ansiosta se paransi auton moottorin vääntö- ja kiihtyvyysominaisuuksia. Raskaalle kalustolle tarkoitettu Diesel Max taas sisälsi lisäaineita, jotka pitivät moottorin suuttimet ja palotilat puhtaina karstasta. 
Vuonna 2013 St1 Nordic -konsernilla oli kattava polttoaineen jakeluverkosto Suomessa (534 asemaa), Ruotsissa (277 asemaa) ja Norjassa Oslon talousalueella (39 asemaa). St1-asemia on 626 ja Shell-asemia 224, yhteensä 850. Asemastrategiaan kuuluu vahva verkosto, johon kuuluu niin automaatti- ja palveluasemia kuin raskaan kaluston pisteitäkin. Yhtiö tarjoaa kortteja yksityis- ja yrityskäyttöön. Asemista kolmannes oli yrittäjävetoisia palveluasemia ja loput automaattiasemia . 
Vuoteen 2013 mennessä Shellin huoltamoliiketoiminnan hankinnan jälkeiset toimenpiteet oli saatu tehtyä, kaupasta syntyneet synergiat oli hyödynnetty ja toiminnan volyymit olivat saavuttaneet riittävän korkean tason. Tilikauden tulos nousi ennätykselliseen 33 miljoonaan euroon, jossa kasvua oli 54 prosenttia edelliseen vuoteen nähden.
Vuonna 2013 liikevaihdosta 67 % tuli Suomesta, 27 % Ruotsista ja 6 % Norjasta (Oslon alueella). Suomessa St1 on markkinakolmonen niin bensiinin, dieselin, kevyenpolttoöljyn kuin raskaanpolttoöljynkin myynnissä.

2014–2015

Vuoden 2014 aikana St1 Nordic -konserniin yhdistettiin St1 Group -konsernin 273 Shell-asemaa Ruotsista, jolloin koko asemaverkosto toimi samassa konsernissa.  
Joulukuussa 2014 St1 Nordic Oy kertoi, että se ostaa osakkeet Shellin Norjan markkinointiyhtiö Smart Fuel AS:lta, joka harjoittaa huoltoasematoimintaa ja suoramyyntikauppaa maassa omistamansa terminaaliverkoston kautta. Norjan markkinoilla St1:llä on myös pitkäaikainen Shell-tavaramerkkiin liittyvä lisenssisopimus, joka sallii nykyisen palvelusisällön säilyttämisen asiakkaille. 
vuonna 2014 St1 tuotti etanolia viidessä tehtaassa: Lahdessa, Vantaalla, Haminassa, Jokioisissa ja Hämeenlinnassa.  
Kesäkuussa 2014 uutisoitiin, että metsäteollisuusjätti UPM alkaa myydä Lappeenrannan biojalostamossa tuotettavaa uusiutuvaa dieseliä, UPM BioVernoa, North European Oil Traden kautta mm. St1- ja Shell-huoltamoille.  Bio­die­sel­lai­tos aloitti toimintansa tammikuussa 2015. Lai­tos tuot­taa vuo­des­sa 100 000 ton­nia uu­siu­tu­vaa polt­toai­net­ta. 
Marraskuussa 2014 uutisoitiin, että St1 Deep Heat aloittaa yhteistyön Fortumin kanssa. St1 aikoo rakentaa Espooseen Suomen ensimmäisen geotermisellä energialla toimivan teollisen mittakaavan lämpölaitoksen. Otaniemeen tulevasta tuotantolaitoksesta vastaa St1 Deep Heat. Mika Anttonen uskoo, että menetelmällä on mahdollista tuottaa merkittäviä määriä energiaa teollisessa mittakaavassa kansainvälisestikin. Hankkeella halutaan vähentää kaukolämmön aiheuttamia päästöjä Espoon alueella, sillä geoterminen lämpö on päästötöntä energiaa.
Kesällä 2015 St1 Biofuels toimitti North European Bio Tech -yritykselle (NEB) etanolin tuotantolaitoksen Göteborgin Ruotsiin. Etanolix®-laitoksessa tehdään bioetanolia muun muassa lähialueen leipomoteollisuuden jätteistä. Laitoksen tuotantokapasiteetti, noin 5 miljoonaa litraa etanolia vuodessa vuokrattiin North European Oil Trade-yritykselle (NEOT).
Omistusosuus Avifuels Oy:stä myytiin sen toiselle omistajalle Air BP Norway AS:lle vuonna 2015.
Vuoden 2015 lopussa St1 Nordicilla oli kaikkiaan 1 443 St1- ja Shell-asemaa, joista osa on automaatti- ja palveluasemia ja osa raskaan kaluston tankkauspisteitä.

2016–

Norjan kilpailuviranomainen määräsi Smart Fuels AS:n hankinnan jälkeen, että St1 Nordicin on luovuttava omistamastaan St1-brändätystä asemaverkostosta Norjassa (St1 Norge AS). Kesäkuussa 2016 St1 oli myymässä 39 miehittämättömän aseman verkoston Blue Energy Holding AS:lle, mutta kilpailuviranomainen ei hyväksynyt ostajaa, sillä ostaja ei ollut sen mielestä taloudellisesti riittävän vahva ja riippumaton myyjästä kilpaillakseen tehokkaasti polttoainemarkkinoilla. St1 Nordic Oy jatkoi ostajan etsimistä.
Vuonna 2016 St1-ryhmään kuului kaksi konsernia, St1 Nordic ja St1 Group. 31.12.2017 St1 Group Oy fuusioitiin St1 Nordic Oy:öön.
Alkuvuonna 2017 St1 ja thaimaalainen Ubon Bio Ethanol solmivat aiesopimuksen, jonka tavoitteena on pilotoida jätepohjaisen bioetanolin valmistusta Thaimaassa, joka on edelläkävijä uusiutuvan energian käytössä. Pilotin jälkeen yhtiöt perustavat mahdollisesti yhteisyrityksen etanolintuotantoon. Tuotannossa käytetään kassava- eli maniokkijätettä, jota syntyy Thaimaan suurimmilla tärkkelystehtailla huomattavia määriä. Jäte on käytännössä kuitumassaa, josta on hankala erottaa siihen sitoutunatta tärkkelystä. St1 uskoo selvittävänsä haasteet käyttämänsä Cellunolix-teknologian avulla ja toivoo avaavansa Thaimaassa jopa 20 Etanolix-tehdasta, joissa voisi tuottaa vuosittain yhteensä 400 miljoonaa litraa etanolia.
Vuonna 2017 yhtiön liikevaihdosta 52% tuli Ruotsista, 26% Norjasta ja 22% Suomesta. Konsernin liikevoitto oli 263 miljoonaa euroa ja sijoitetun pääoman tuottoprosentti 30.
Kesällä 2017 St1 Biofuels Oy muutti nimekseen St1 Renewable Energy. Se valmistaa, kehittää ja myy biopolttoaineita. 
Loppuvuonna 2017 St1 Group sulautui sisarkonserniinsa St1 Nordiciin.
Keväällä 2018 kerrottiin, että St1 ja Ruotsin suurimpiin metsäyhtiöihin kuuluva SCA alkavat kehittää laajamittaista mäntyöljypohjaista polttoainetuotantoa St1:n jalostamolla Göteborgissa. Tarkoitus on valmistaa vuosittain noin 100 000 tonnia mäntyöljystä valmistettua uusiutuvaa polttonestettä. Uuden laitoksen arvioidaan maksavan noin 50 miljoonaa euroa ja sen toiminta alkanee vuonna 2021. Mäntyöljy saadaan SCA:n tehtailta Östrandista, Obbolasta ja Munksundista saatavan havusellun tuotannon sivutuotteena. Kumppanuuden avulla St1 varmistaa uusiutuvan polttoaineen tuotannossa tarvittavan raaka-aineen saannin voidakseen vastata pohjoismaiden kunnianhimoisiin ilmastotavoitteisiin vuoteen 2030 mennessä.
Kesäkuussa 2018 St1 Nordicin uutena toimitusjohtajana aloitti Henrikki Talvitie. Hän oli vuosina 2007-2018 toimitusjohtajana SOK:n ja St1:n yhteisyrityksessä, öljynhankintayhtiö North European Oil Tradessa. Hänen edeltäjänsä Kim Wiio siirtyi hallituksen jäseneksi. Vuoden lopussa St1 Deep Heat ja St1 Renewable Energy fuusioituivat St1-yhtiöön ja St1 osti norjalaisen Statoil Fuel & Retail Marine -yhtiön.
Tammikuussa 2019 St1 alkoi testata Marokossa eri puulajien selviämistä autiomaassa yhteistyössä marokkolaisen yliopiston Université Mohammed VI Polytechniquen kanssa. Kolmivuotisessa pilottihankkeessa kivikkoiseen hiekkaan istutetaan 16 000 tainta, lajeina muun muassa johanneksenleipäpuu, eukalyptus, akaasia ja pistaasi. Neljän hehtaarin koemetsät sijaitsevat Marokon keskiosassa Ben Gueririn alueella. Tavoitteena on muun muassa selvittää, miten istutuksille saadaan ravinteita ja vettä esimerkiksi maanalaisella tippakastelujärjestelmällä. St1 toivoo, että hiilen sitominen metsityksen avulla olisi yrityksille yksi hyväksyttävä keino päästöjen kompensointiin. Polttoaineiden korvaaminen biopolttoaineilla ei ole realistista, sillä sen tuottamiseen ei ole tarpeeksi raaka-aineita.
Keväällä 2019 St1 Groupin osakkeita tuli myyntiin Privanetin ylläpitämällä listaamattomien yritysten markkinapaikalla. Myyntiin tuli pitkäaikaisen toimitusjohtajan ja silloisen St1:n hallituksen jäsenen Kim Wiion aiemmin omstamat osakkeet.