google/wiki40b huggingface dataset:
Töyhtöhelmikana

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan töyhtöhelmikana voi kasvaa 50–54 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään se on rinnastaan, vatsastaan, selästään ja siivistään musta tihein valkoisin pistein. Päälaella on mustista höyhenistä muodostunut töyhtö, muuten pää on höyhenistä paljas. G. p. pucherani -nimialalajin pään nahka on täysin punainen, muilla alalajeilla punaista väriä on päässä vähemmän ja pää on pääasiassa sinertävän harmaa. Alalajeilla G. p. barbata ja G. p. verreauxi on niskassa mustia höyheniä. Töyhtöhelmikana koiraat ja -naaraat eivät eroa toisistaan ulkonäkönsä perusteella. Nuoret töyhtöhelmikanat ovat väritykseltään ruskeampia ruskein raidon ja pilkuin.

Elinympäristö ja elintavat

Töyhtöhelmikanoja tavataan laajalta alueelta Saharan eteläpuoleisesta Afrikasta. Sen elinympäristöä ovat metsien reunat, ainavihannat metsät ja jokivarsien tiheiköt. Töyhtöhelmikanaa tavataan aina 3 000 metrin korkeuteen saakka. Usein töyhtöhelmikanat liikkuvat pareittain tai pieninä tai suurina ryhminä. Lajin pesimäkausi kestää lokakuulta helmikuulle.
Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se hyväksyttiin käyttöön vuonna 1953. Muiden Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen lippujen tapaan se perustui Neuvostoliiton lippuun. Lipussa oli punaisella pohjalla sosialismin sirppi ja vasara -tunnus sekä viisisakarainen tähti. Lipun alalaidassa oli kapea vihreä raita ja sen päällä vaaleansininen raita. Virallisesti näiden selitettiin kuvaavan Karjalan vehreitä metsiä ja niittyjä sekä maan vesistöjä.
Tätä ennen neuvostotasavallassa oli ollut käytössä punalippu, jonka vasemmassa yläreunassa oli sirppi ja vasara sekä niiden alla latinalaisin kirjaimin Karjalais-Suomalainen SNT ja tämän alapuolella kyrillisin kirjaimin teksti Карело-Финская ССР.
Kiuruvesi-lehti

Kiuruvesi-lehti on 1953 perustettu sanomalehti, joka ilmestyy Kiuruvedellä. Kiuruvesi-lehti on Sanomalehtien Liiton jäsen. Lehti on 1-päiväinen ja ilmestyy keskiviikkoisin. Lehti painetaan Eurotabloid-formaatissa, eli se on kooltaan 315 x 430 mm. Kiuruvesi-lehteä julkaisee Kiuruvesi Lehti Oy. Lehti painetaan Kisapaino Oy:ssä Kiuruvedellä.
Jatkuva funktio

Jatkuvuus on funktioon liittyvä  topologinen peruskäsite. Intuitiivisesti funktio on jatkuva, jos sen arvot eivät muutu äkillisesti minkään pisteen ympäristössä. Tällaisen funktion kuvaaja on silloin yhtenäinen eikä katkea missään kohdassa. On kuitenkin tapauksia, jossa funktio on jatkuva vaikka kuvaajan ulkonäkö on poikkeava. Jatkuvuuden tarkempi määrittäminen vaatiikin matemaattisempia käsitteitä. Funktion jatkuvuus voidaan määritellä usealla eri tavalla, riippuen siitä miten yleisellä tasolla funktioita halutaan tarkastella.

Nk. εδ-määritelmä

Intuitiivisesti funktion  jatkuvuus tietyssä pisteessä  tarkoittaa sitä, että  on lähellä arvoa  aina, kun piste  on lähellä pistettä . Tähän intuitioon perustuu nk. jatkuvuuden -määritelmä (kreikk. ''epsilon'' ja ''delta''), joka on seuraava:
Olkoon  väli,  ja . Funktio  on jatkuva pisteessä , jos kaikilla  on olemassa  siten, että
,
kun  ja .
Luku  riippuu tapauskohtaisesti joko :sta, :stä, :sta tai kaikista näistä. Luku  ei saa riippua funktiosta tai pisteestä, sillä määritelmän ehdon tulee täyttyä kaikilla  (siis erityisesti hyvin pienillä :n arvoilla). Käytännössä -määritelmä tarkoittaa sitä, että :n pienuudesta huolimatta jatkuvan funktion  kuvaaja jää aina suorien  ja  väliin pisteen  lähellä.

Jatkuvuus toispuoleisten raja-arvojen avulla

Funktio  on jatkuva pisteessä , jos ja vain jos sen raja-arvo tässä pisteessä on olemassa ja on yhtä suuri funktion arvon kanssa tässä kohdassa. Jotta raja-arvo olisi olemassa pisteessä ,  on vasemman- ja oikeanpuoleisten raja-arvojen oltava yhtä suuret tässä pisteessä:
.
Funktio on jatkuva, jos se on jatkuva jokaisessa määrittelyjoukkonsa pisteessä, eli siinä ei ole epäjatkuvuuskohtia. Funktion jatkuvuus on välttämätön, mutta ei riittävä ehto funktion derivoituvuudelle. Toisin sanoen derivoituva funktio on aina jatkuva, mutta jatkuva funktio ei ole aina derivoituva.

Jatkuvuus metrisissä avaruuksissa

Olkoot  ja  metrisiä avaruuksia. Funktio 
on jatkuva pisteessä   (metriikoiden  ja  suhteen), jos jokaista positiivilukua  kohti on olemassa positiiviluku  siten, että  aina kun . Muodollisesti ilmaistuna funktio  on jatkuva pisteessä , jos
Funktio on jatkuva, jos se on jatkuva jokaisessa joukon  pisteessä. Kun tarkastellaan joukkoja  ja   topologisina avaruuksina, joissa topologiat ovat metriikoiden  ja  indusoimia, niin yllä esitetyt määritelmät yhtyvät.

Jatkuvuus topologisissa avaruuksissa

Funktio , missä  ja  ovat topologisia avaruuksia, on jatkuva pisteessä , jos ja vain jos jokaista pisteen  ympäristöä  kohti on olemassa pisteen  ympäristö  siten, että . Funktio  on jatkuva funktio, jos se on jatkuva jokaisessa avaruuden  pisteessä. Yhtäpitävästi, funktio  on jatkuva, jos ja vain jos jokaisen  avoimen joukon  alkukuva  on avoin avaruudessa .
Joey Yung

Joey Yung (perinteisillä merkeillä: 容祖兒; yksinkertaistetuilla merkeillä 容祖儿; kantoniksi: Yung Cho-Yee; pinyin: Róng Zǔ'ér, s. 16. kesäkuuta 1980 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen poplaulaja, joka on voittanut useita kilpailuita ja palkintoja: vuonna 2005 hän sai Hongkongin suosikkiartisti-palkinnon MTV Asia Awards -gaalassa.
Joey Yung on levyttänyt 12 EP:tä ja viisi albumia. 
Hän on esiintynyt myös monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Hyvää syntymäpäivää (Sigin kappale)

Hyvää syntymäpäivää on yksi Sigin tunnetuimmista kappaleista, jonka yhtye julkaisi Purppura-levyllään.
Kappaleen sanoittaja ja laulaja oli alun perin Matti Inkinen. Inkinen pyöritti myöhemmin syntymäpäiväpalvelua, jossa sai soittaa Inkisen numeroon, jolloin Inkinen lauloi kappaletta puhelimeen. Soittoja tähän numeroon ehti kertyä tuhansia.

Sijoitus listoilla

Kappale nousi Suomen hittilistalla sijalle 13 tammikuussa 1986, ja pysyi listoilla pari kuukautta. Suomen vanhojen singelistojen mukaan kappale sijoittui lokakuussa vuonna 1985 viikolla 43 sijalle 29 ja nousi viikolla 44 sijalle 22. Sama vuoden marraskuussa viikolla 45 se oli sijalla 23, viikolla 46 sijalla 18, viikolla 47 sijalla 14, viikolla 48 sijalla 15. Joulukuussa 1985 viikolla 49 se oli sijalla 15, seuraavalla viikolla sijalla 22, viikolla 51 sijalla 19 ja viikolla 52 sijalla 22. Tammikuussa 1986 viikolla 1 sija oli 22, viikolla 2 sija 26, viikolla 3 sija 29.
Toisen tiedon mukaan kappale olisi korkeimmillaan ollut myyntilistan sijalla 14. Rumba-lehden listalla kappale sai noin 500 pistettä.

Kertosäe

»
Hyvää syntymäpäivää sinulle rakkain.

hyvää syntymäpäivää toivotan.

Hyvää syntymäpäivää sinulle rakkain.

ja paljon onnea vaan.

» 
(”Hyvää syntympäivää” kertosäe)
Rölli – hirmuisia kertomuksia

Juoni

Roskanheittäjät yrittävät vallata Röllimetsän Pahan valtakunnan Ylipapin (Rolf Labbart) johdolla. Röllimetsää uhkaa myös lelutehtailija Seesteinen (Risto Kaskilahti), joka haluaa tehdä metsään suuren huvittelukeskuksen. Roskanheittäjillä on oma jumalansa, "Suuri Roska", jonka suuhun kaadetaan paljon roskaa, kunnes se sitten myöhemmin oksentaa uudelle roskanheittäjälle puvun. 
Kaikki metsän asukkaat ovat lumoissaan uusista roskaksi tarkoitetuista tavaroista, joita heille lahjoitellaan. Ainoa, joka huomaa metsää uhkaavan tuhon, on Maahiskeiju (Sari Mällinen). Hän saa vakuutettua Röllin (Allu Tuppurainen) metsään tunkeutujien aiheuttamista ongelmista, ja yhdessä Rölli ja Maahiskeiju ryhtyvät pelastamaan metsää. 
Kun Roskanheittäjien päämaja tuhoutuu ja muut roskanheittäjät juoksevat pakoon, Rölli ja Maahiskeiju juoksevat myös sieltä pois. He menevät saman puun luo, joka alussa sanoi auttavansa Rölliä. Puun takana vakoileekin Pahan valtakunnan ylipappi, joka yrittää tappaa isolla veitsellä Röllin ja Maahiskeijun, mutta puu kaatuu hänen päälleen. Lopuksi Rölli ja Maahiskeiju kävelevät metsässä iloisesti laulaen.

Soundtrack

Julkaisija - Musiikki-Laiho Oy, 1991. Kaikki sävelet ja sanat Allu Tuppurainen. Sovitukset, äänitys ja miksaus Kari Hillo/ML-studio.
Javi Soleil

Javi Soleil eli Javi (oik. Francisco Javier Álvarez Colinet, s. 30. huhtikuuta 1983, Sevilla, Andalusia, Espanja) on espanjalainen laulaja, joka kuuluu D'NASH-yhtyeeseen. Hän on myös tehnyt yhden julkaisemattoman sooloalbumin, nimeltään Destino, vuonna 2005.
USS Columbia (SSN-771)

Palveluskäyttö

Alus sijoitettiin käyttönotettaessa Pearl Harboriin Havaijille.
Linnulaht

Maantietoa

Järvi sijaitsee kilometrin päässä Kuressaaren taajaman reunasta, ja Kuressaaren raja seuraa järven itärantaa. Järven pinta-ala on 69 ha tai 75 ha (hehtaaria), ja se on 250 metriä pitkä ja 650 metriä leveä. Saaria on vain yksi, ja sen pinta-ala on 0,17 ha. Järvestä laskee Kalaaugu jõgi, joka on 500 metriä pitkä ja laskee Suurlahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,8 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu: sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 2 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00035 km³ (kuutiokilometriä) eli 350 000 m³ . Järven rantaviivan pituudeksi on ilmoitettu 8,1 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv). Mereltä tunkeutuu Suurjärven kautta suolaista merivettä korkean veden aikana, joten vesi on lievästi suolaista.
Järvelle tehtiin vasta 2007 ensimmäinen eliöstön tilaa kartoittava tutkimus osana laajempaa 20 Viron rannikkojärven kartoitusta.

Luontoarvot

Linnulaht on huomattava lintujärvi. Sen vesi on matala, ja se on kuroutunut erilleen merestä noin 1000 vuotta sitten. Rannoilla ja osin avoveden keskellä on ruovikkoa ja pohjasta kasvavia kelluvalehtisiä vesikasveja. Yleisin kala on ruutana, mutta yleisiä ovat myös hauki, ahven, kiiski ja kymmenpiikki.
Takida

Takida on vuonna 1999 Ruotsin Ångessa perustettu rock-yhtye. Nimi "Takida" on peräisin Hopeanuoli-manga-sarjakuvan hahmosta Gohei Takeda.

Historia

Yhtye julkaisi ensimmäisen demo-CD:nsä, Old vuonna 2000. Levytyksen jälkeen Fredrik Holm jätti yhtyeen ajanpuutteen vuoksi, ja hänen tilalleen tuli Niklas Källström. Samana vuonna liittyi yhtyeeseen Roger Olsson, ja sen jälkeen yhtye julkaisi seuraavan levynsä T2. Vuonna 2001 yhtye levytti uudistuneella kokoonpanollaan ensimmäisen EP:nsä Takidan.
Vuonna 2002 Roger Olsson jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen tuli Mattias Larsson. Samalla Fredrik Pålsson siirtyi pääbasistiksi, jotta Robert Pettersson voisi keskittyä pelkästään laulamiseen. Lukuisten muutosten jälkeen yhtye julkaisi vuonna 2003 toisen EP:n Gohein ja vuonna 2004 kolmannen julkaisunsa Thornsin. Thornsin julkaisun jälkeen Niklas Källström jätti yhtyeen, ja tilalle tuli Kristoffer Söderström.
Yhtye solmi levytyssopimuksen Ninetone Recordsin kanssa vuonna 2005, ja seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen ensimmäinen albumi ...Make You Breathe. Sen julkaisi Suomessa Elements Music 28. maaliskuuta 2007.
Vaarallinen matka

Vaarallinen matka (ruots. Den farliga resan) on Tove Janssonin kirjoittama ja kuvittama muumiaiheinen kuvakirja vuodelta 1977. Sen on suomentanut Panu Pekkanen. Vuonna 2018 ilmestyneen uuden suomennoksen on tehnyt Alice Martin. Kyseessä on Janssonin toiseksi viimeinen muumikirja. Sen kaikki alkuperäiset kuvitukset on tallennettu Tampereen taidemuseon Muumilaaksoon.

Juoni

Kirjassa esiintyvät Sanna ja muumitarinoista tutut hahmot, kuten Hemuli, Nipsu ja Surku. He seikkailevat myrskyssä ja omituisessa maailmassa, ja heidän matkansa muuttuu vaaralliseksi. Sanna näkee maailman iloisissa väreissä, koska hän on saanut uudet silmälasit. Lopulta he saapuvat kuumailmapallolla Muumilaaksoon, jossa on juhlat. Myös Mörkö esiintyy yhdessä kirjan kuvassa myrskyn keskellä, mutta tästä ei mainita tekstissä.

Tarina muualla

Taidegraafikko Tuulikki Pietilä on tehnyt vuonna 1988 kolme kolmiulotteista muumikuvaelmaa, jotka perustuvat kirjan tapahtumiin. Teokset ovat nimeltään Sanna kohtaa eksyneet, Vaarat uhkaavat ja Tuu-tikin pelastava ilmapallo. Kuvaelmat kuuluvat Tampereella sijaitsevan Muumilaakso-museon kokoelmaan.
Vuonna 2014 Arabia valmisti Toven juhla -nimistä astiasarjaa, jonka kuvitus pohjautuu Vaarallinen matka -kirjaan. Sarjaan kuuluu muki ja kolme erikokoista säilytyspurkkia. Astioissa on kuvattu muumien puutarhajuhlia. Joka kuudennen mukin sisäpuolella on kuvituksena silmälasit, jotka Arabian tiedotteen mukaan ”saattavat johdattaa löytäjänsä hurjaan seikkailuun”. Toven juhla -sarjan on kuvittanut taiteilija Tove Slotte, ja sillä juhlistettiin Tove Janssonin 100-vuotisjuhlavuotta.
Rakkauden jälkeen (elokuva)

Juoni

Kolmekymppinen kirjailija Lola Winter (Isabelle Huppert) on Pariisissa asuva itsenäinen nainen, joka pyörittää ja rakastaa kahta miestä, Davidia (Bernard Giraudeau) ja Tomia (Hippolyte Girardot). Miehet ovat molemmat naimisissa ja heillä on lapsia. Kun miehet ja Lola joutuvat päätöksenteon eteen, Lolan miellyttävästä elämästä tulee vähemmän miellyttävä.

Tuotanto

Rakkauden jälkeen -elokuvan kuvaukset alkoivat 23. syyskuuta 1991 ja päättyivät 31. joulukuuta 1991. Elokuva kuvattiin Pariisissa Ranskassa ja Pompeissa Italiassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Alexandre Films, Canal+, Prodève ja TF1 Films Production.

Julkaisu

Rakkauden jälkeen sai ensi-iltansa Ranskassa 15. huhtikuuta 1992 ja oli Union Générale Cinématographiquen (UGC) teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 542 174 katsojaa. Elokuva esitettiin vuoden 1992 Toronton elokuvajuhlilla.
Rakkauden jälkeen julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 27. heinäkuuta 1999 ja Ranskassa 14. huhtikuuta 2004.
Sladeniaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat ainavihantia puita, joilla on tavallisesti sahalaitaiset ja korvakkeettomat lehdet. Kukinto on lehtihankainen viuhko, jossa on pieniä, alle puolisenttisiä kukkia. Heteitä niissä on 10-15, ja niiden ponnet avautuvat kärjestään. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kolmesta tai viidestä emilehdestä, joissa kussakin on vähintään kaksi siemenaihetta kärki- tai aksiletyyppisessä istukassa. Vartalo on lyhyt, mutta suhteellisen pitkäliuskainen. Hedelmä on rakokota tai lohkohedelmämäinen.

Levinneisyys ja luokittelu

Heimon kaksi sukua kasvaa erillisillä alueilla. Sladenia on kaakkoisaasialainen, Ficalhoa itäafrikkalainen.
Heimo on aiemmin yhdistetty usein teekasveihin (Theaceae). Läheisin sukulaisheimo on Pentaphylacaceae.
Riina Hyytiä

Riina Hyytiä (s. 1969 Helsinki) on tuotantoyhtiö Dionysos Filmsin toimitusjohtaja, elokuva- ja tv-tuottaja sekä ohjaaja. Vuonna 2004 Hyytiästä tuli ensimmäinen elokuvantekijänä Taideteollisesta korkeakoulusta tohtoriksi väitellyt henkilö. Väitöskirjassa Ennen kuin kamera käy - Ideasta kuvauksiin, tekijät kertovat tutkittiin käsikirjoittajan, ohjaajan ja tuottajan välistä yhteistyötä.
Hyytiän tuottamia televisiosarjoja ovat olleet esimerkiksi Firma, Jopet Show, ja Itse valtiaat. Viimeksi mainitussa hän on toiminut myös ohjaajana alusta lähtien. Lisäksi sarjan pohjalta tehty pitkä elokuva Keisarin salaisuus on Hyytiän ohjaama ja tuottama.
Helsinki-filmin tuottajana Hyytiä on ollut mukana tekemässä elokuvia Hymypoika, Tyttö sinä olet tähti ja Ganes, jonka aiheena on rockyhtye Hurriganes.
Hyytiä perusti 2008 ohjaaja-käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaan kanssa tuotantoyhtiö Dionysos Films Oy:n.
Dionysos Films Oy:ssä Hyytiä on tuottanut elokuvat Toinen jalka haudasta (2009), 21 tapaa pilata avioliitto (2013) ja Viikossa aikuiseksi (2015) sekä televisiosarjan Klikkaa mua (2011, 2014).
Hyytiä on toiminut vuodesta 2014 Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2015 Suomen elokuvatuottajien keskusliiton puheenjohtajana.
Itäfriisi

Muinaisitäfriisi ja sen hiipuminen

Muinaisitäfriisiä puhuttiin Itä-Friisiassa, hollantilaisen Lauwers-joen ja saksalaisen Weser-joen välissä. Itä-Friisiaan kuului myös kaksi pientä aluetta Weserin itärannalla, Wursten ja Würden. Muinaisitäfriisin voi jakaa kahteen murteeseen: Weserin friisi idässä ja Emsin friisi lännessä. Vuodesta 1500 eteenpäin muinaisitäfriisiä sivuuttivat ympäröivät alasaksan murteet, ja nykyään itäfriisi on lähes kuollut.
1600-luvun puoliväliin mennessä Emsin friisi oli lähes täysin kadonnut. Weserissä friisi ei selvinnyt paljon kauempaa, ja oli vuoteen 1700 mennessä suurelta osin kuollut. Wurstenissa sitä puhuttiin kuitenkin ainakin vielä vuonna 1723. Pisimpään se selvisi Wangeroogen saarella, jossa viimeinen Weserin friisin puhuja kuoli vuonna 1953. Nykyään muinaisitäfriisiä ei puhuta enää Itä-Friisian historiallisten rajojen sisällä, mutta suuri osa sen asukkaista pitää itseään yhä friiseinä, ja he kutsuvat alasaksan murrettaan nimellä "Freesk". Friisiläinen perusta on yhä huomattavissa tässä murteessa vahvasta saksalaistamisesta huolimatta.

Saterlandinfriisi

Viimeinen elävä muoto muinaisitäfriisistä on Elmsin friisin murre, jota puhutaan Saterlandin alueella entisessä Oldenburgin vapaavaltiossa, varsinaisen Itä-Friisian eteläpuolella. Saterland, jonne friisien on ajateltu tulleen Itä-Friisiasta 1000-luvulla, oli pitkään kulkukelvottomien nummien ympäröimä. Kieli selvisi vuosisatoja tämän ja sen vuoksi, että saterlandinfriisi oli alueen asukkaille aina alasaksaa paremmassa asemassa.
Toisena tärkeänä tekijänä Saterlandista tuli kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen osa Münsterin ruhtinashiippakuntaa. Tämän seurauksena se päätyi katolisen kirkon vallan alle, ja se erotettiin sosiaalisesti protestanttisesta Itä-Friisiasta noin vuodesta 1630 lähtien. Katolisen lain mukaan ei-katolisen puolison tuli kääntyä katolilaisuuteen, joten saterlandilaisten ja itäfriisialaisten väliset yhteydet ja avioliitot kävivät harvoiksi.

Puhujat

Nykypäivän itäfriisin puhujien määrän arviot vaihtelevat. Saterlandinfriisiä puhuu noin 2 250 henkeä Saterlandin 10 000 asukkaasta; noin 2 000 puhuu sitä hyvin (joista hieman alle puolet on äidinkielisiä puhujia). Suurin osa äidinkielisistä puhujista kuuluvat vanhempaan sukupolveen, joten itäfriisi on vakavasti uhanalainen kieli. Se ei kuitenkaan välttämättä ole enää kuoleva, sillä useiden raporttien mukaan puhujien lukumäärä on kasvussa nuoremman sukupolven joukossa, ja jotkut kasvattavat lapsensa itäfriisinkielisiksi.
Hugo Lilius

Henkilöhistoria

Liliuksen vanhemmat olivat rovasti Carl Efraim Lilius ja tämän toinen vaimo Mathilda Helena von Knorring. Lilius oli kahdesti avioliitossa, ensin Karin Maria Munck af Fulkilan (s. 1863) ja sitten Hilma Eva Augusta Björksténin kanssa. Metsänhoitaja, liikemies Karl Henning Lilius (s. 1887) oli Liliuksen poika ensimmäisestä avioliitosta. Hänen veljellään toimitusjohtaja (IX) Rolf Hugo Liliuksella (s. 1895) oli ensimmäisestä avioliitostaan Edith Susanna Tossavaisen kanssa poika Kaj Rainer Lilius (s. 1933), joka on ollut Teknillisen korkeakoulun materiaalin valmistustekniikan professori. Toisesta avioliitosta syntynyt poika Olavi (1914–2000) otti sukunimen Linnus ja toimi muun muassa kääntäjänä, kirjailijana ja elokuvakäsikirjoittajana.

Ammattiura

Lilius pääsi ylioppilaaksi 1878, suoritti oikeustutkinnon 1882 ja sai varatuomarin arvon 1884. Lilius oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1889–1891, ylimääräisenä viskaalina 1891–1892 ja notaarina 1892–1897. Hän oli Halikon tuomiokunnan tuomarina 1897–1899, Turun hovioikeuden asessorina 1899–1902 sekä Heinolan tuomiokunnan tuomarina 1902-1905. Lilius toimi senaatin lainvalmistelukunnan jäsenenä 1901–1905 sekä senaatin talousosaston jäsenenä ja siviilitoimituskunnan päällikkönä 1905–1908 Mechelinin senaatissa. Vuosina 1908–1917 Lilius toimi asianajajana. Suomen itsenäistyttyä hän oli liikepankin pääjohtajana 1917–1922, eduskunnan oikeusasiamiehenä 1923–1925 sekä 1930–1931 ja Turun hovioikeuden presidenttinä 1925–1930.

Toiminta poliitikkona

Lilius oli mukana säätyvaltiopäivillä porvarissäädyn jäsenenä ja puhemiehenä 1904–1905.  Hän oli nuorsuomalaisten kansanedustajana 1910–1911 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Lilius oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1912–1914 ja 1916–1917.
Niemistenkylä

Niemistenkylä on yksi Joutsan kulmakunnista. Sijainti on Joutsan eteläpuolella Niemistenkyläntien varrella. Alue liitettiin Hartolasta Joutsaan 1991 ja se paikalliset kutsuvat sitä nimellä Pussinpohja. Paikka on mainittu Heikki Peuraniemen kirjassa Pölliäisiä pussinpohjalta.
TwentyOne

TwentyOne Media Oy. on media-alan perheyritys, joka tarjoaa kotimaista luovaa osaamista monella eri osa-alueella. Toiminta käynnistyi alun perin vuonna 2013, jolloin “21 Productions” -nimellä julkaistiin pitkälti musiikkivideoita. Vuonna 2017 brändi päivittyi, ja nimi vaihtui samalla. Vuosien aikana TwentyOnen portfolio on kasvanut lähes 100:lla yksittäisellä musiikkivideolla, joiden lisäksi katalogista löytyy nykyisin myös entistä laajemmin videotuotantoa - kuten mainos- ja rekryvideoita.
​
Videot ovat tavoittaneet suoratoistopalveluissa yhteensä jo useita miljoonia katseluja.
​
Tarjontaan kuuluu myös äänipalvelut - kuten yksittäisten kappaleiden tai albumien miksaaminen ja masterointi, sekä myös mainosmusiikki.
​
TwentyOne Records on tuotantoyhtiön alla toimiva itsenäinen levy-yhtiö. Se tuottaa ja julkaisee urbaania musiikkia vailla genrerajoja, sekä pitää sisällään määrätietoisia ja luovia tulevaisuuden lupauksia. Levy-yhtiön artisteihin kuuluvat Anselmi, Blaka, MAGIA, Kalme sekä Victor Nordis.
Kotisivu: www.twentyone.fi
Instagram: @twentyone.fi
Miitta Sorvali

Varhainen elämä

Sorvali syntyi Kiteen pappilaan Martti ja Airi Nortian seitsemänneksi tyttäreksi. Keskikoulun jälkeen hän vietti vuoden au pairina Yhdysvalloissa. Siellä hän opiskeli muun muassa keramiikkaa ja draamaa, ja Suomeen palattuaan meni lukiolaisena mukaan Ylioppilasteatteriin. Teatterikorkeakouluun hän pääsi ensi yrittämällä ja jätti lukion kesken.

Ura

Sorvali valmistui näyttelijäksi 1978 ja toimi freelance-vuosien ja lyhyiden kiinnitysten jälkeen kymmenen vuotta Helsingin Kaupunginteatterissa 1997–2006. Sen jälkeen hän on työskennellyt taas freelancerinä ja oli mukana muun muassa UIT:n kesän 2007 revyyssä Da Lintsi -koodi ja Komediateatteri Arenan esityksessä Kaikki äitini, kaikki tyttäreni 2013.

Yksityiselämä

Sorvali on ollut vuodesta 1978 naimisissa näyttelijä Kari Sorvalin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Hän on Nightwish-yhtyeen kosketinsoittajan Tuomas Holopaisen täti.
Onneli ja Anneli

Juoni

Ekaluokkalaiset Onneli (Aava Merikanto) ja Anneli (Lilja Lehto) löytävät kadulta kirjekuoren, joka on täynnä rahaa. Rahoilla he ostavat salaperäiseltä rouva Ruusupuulta (Eija Ahvo) talon, joka on kuin kahdelle pikkutytölle tehty. Talossaan he viettävät yhdessä unelmiensa kesää, ja tutustuvat samalla uusiin ystäviin, kuten uusiin naapureihinsa Tingelstiinaan (Elina Knihtilä) ja Tangelstiinaan (Kiti Kokkonen).

Vastaanotto

Marraskuussa 2014 lasten raati palkitsi Onnelin ja Annelin parhaana pitkänä elokuvana Chicagon kansainvälisillä lastenelokuvafestivaaleilla. Pukusuunnittelija Auli Turtiainen sai elokuvasta parhaan pukusuunnittelun Jussin vuonna 2014.