google/wiki40b huggingface dataset:
The Game Plan

Juoni

The Game Plan on tarina amerikkalaisen jalkapallon pelinrakentaja Joe Kingmanista (Johnson), joka on bostonilaisen joukkueensa kanssa mestaruusjahdissa. Naimaton Kingman elää todellista unelmaelämää, sillä hän on rikas, kuuluisa ja usein myös lukuisten juhlien keskipiste. Tämä unelma muuttaa kuitenkin muotoaan, sillä hän saa tietää olevansa kahdeksanvuotiaan Peyton-tytön (Madison Pettis) isä.
Uransa tärkeimmällä hetkellä Kingmanin täytyy keksiä, miten hän pystyy sovittamaan yhteen juhlat, harjoitukset, deittailun, tyttären balettitunnit ja iltasadut. Yhtä vaikeaa tilanne on myös Joen agenttina toimivalle Stellalle (Kyra Sedgwick), sillä hänen kovan bisneskuorensa alta on turha etsiä äidillisiä vaistoja.
”Uudelle isälle” sattuvista hauskoista kömmähdyksistä huolimatta Joe huomaa, että elämässä on muutankin kuin raha ja tuhannet ihailijat – yksi pieni ja erityisen tärkeä ihailija riittää.
Jenny Lehtinen

Jenny Lehtinen (s. 28. huhtikuuta 1978 Espoo) on suomalainen radiotoimittaja ja mediapersoona. Lehtinen juonsi YleX-radiokanavan iltapäivälähetyksiä vuosina 2004–2012. Hän aloitti työt YleX:llä vuonna 2004, jolloin hän teki Kromosomi X -ohjelmaa yhdessä Marja Hintikan kanssa. Myöhemmin Lehtinen siirtyi YleX Iltapäivä -ohjelmaan, jota hän juonsi yhdessä Aino Töllisen ja Juuso ”Mäkkäri” Mäkilähteen kanssa. Tammikuussa 2012 hän siirtyi ohjelman tuottajaksi. Kesällä 2013 Lehtisellä oli nimeään kantava iltapäiväohjelma Yle Puheella, jossa käsiteltiin perinteisten kuolemansyntien roolia nyky-yhteiskunnassa.
Syksystä 2015 lähtien hän on esiintynyt Marja Hintikka Live -ohjelman vakiokommentaattorina. Vuonna 2016 hän alkoi pitää elämäntapamuutokseen pyrkivää Jenny ja läskimyytinmurtajat -nettiprojektia, jota esitettiin myös radiossa. Vuoden 2017 alussa Lehtinen aloitti Ylellä vuoden mittaisen verkkokonaisuuden: armolliseen ja pysyvään elämänmuutokseen tähtäävän Vaakakapina -projektin. Vielä samana vuonna aihe laajeni omaksi tv-ohjelmakseen. Omalla nimellään kulkevaa Jenny+-ohjelmaa Lehtinen juontaa yhdessä ystävänsä Saara Sarvaksen kanssa. Viikoittaisen hyvinvointiin keskittyvän ohjelman ohjelman kolmas kausi alkaa syksyllä 2018 Yle Areenassa ja TV2:lla.
Aloha from Hell

Aloha from Hell oli saksalainen poprockia soittava yhtye, joka perustettiin vuonna 2006. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Vivin lisäksi Feli (rummut), Max (basso), sekä kitaristeina toimivat Moo ja Andy.
Bändin ensimmäinen albumi "No More Days To Waste" julkaistiin Saksassa tammikuussa 2009. Saksassa albumista on noussut jo kaksi hittikappaletta, "Walk Away" ja "Don't Gimme That". Suomessa albumi julkaistiin toukokuussa 2009.    
Yhtye hajosi vuonna 2010.
On and On

Listasijoitukset

"On and On" -single julkaistiin Ruotsissa digitaalisesti ja radioasemilla 11. elokuuta, ja samalla viikolla sen listasijoitus oli 47. Kuusi viikkoa myöhemmin se oli sijalla 8. mikä oli singlen korkein listasijoitus. "On and On" -singleä ei julkaistu Ruotsissa koskaan fyysisenä singlenä, vain digitaalisena. Siitä huolimatta singleä myytiin 10 000 kappaletta.

Musiikkivideo

Sen jälkeen kun single julkaistiin Ruotsissa vuonna 2008, siitä on kuvattu kolme musiikkivideota. Kyseinen musiikkivideo on MSN Videon eniten katsottu video ikinä.
Kongskilde Juko

Historia

Perustajansa, teollisuusneuvos Lauri Junnilan mukaan nimetty L. Junnilan Konepaja perustettiin alun perin Saloon huhtikuussa 1949. Pajan tuotanto siirrettiin kuitenkin Mynämäelle jo vuonna 1952. Junnilan perhe myi Jukon osakekannan Hankkijalle vuonna 1981. Hankkija investoi merkittävästi yrityksen tuotantoon. Hankkijan seuraajan, Novera-Yhtymän, vuonna 1992 tapahtuneen konkurssin jälkeen Jukon osti tanskalainen perheyritys Cormall Agro Holding. Vuonna 1997 Jukosta tuli tanskalaisen Kongskilde Industries A/S:n tytäryhtiö. Yrityksen konepajatoiminta lakkautettiin maailmanlaajuisen taloudellisen taantuman seurauksena keväällä 2010 ja sen tuotanto siirrettiin konsernin Ruotsin ja Puolan tehtaille. Suomeen jäi vain Kongskilden myyntiyhtiö, jonka palveluksessa toimii seitsemän henkiöä. Nykyään Jukon tuotteita Suomessa kuitenkin valmistaa vielä Mynämäellä Jukon entisissä toimitiloissa toimiva osuuskunta Ratas ja Ruuvi.

Tuotanto

Jukon päätuotteita olivat sen tuotannon loppuvaiheessa Juko- ja Kongskilde-tuotemerkeillä valmistetut kivenkeruukoneet, kylvölannoittimet ja suorakylvökoneet. Yritys tuotti myös juurikas- ja perunakoneita. Yrityksen liikevaihdosta noin puolet tuli kotimaasta ja puolet ulkomailta. Vuonna 2009 Jukon palveluksessa oli noin 70 työntekijää ja vuonna 2010 enää noin 60, mutta 1980-luvun alun suurimman tuotannon vuosina yrityksessä oli jopa lähes 300 työntekijää. Juko oli myös Mynämäen suurin yksityinen työnantaja. Tehtaan lakkautuksen myötä suorakylvökoneet valmistetaan nykyään Ruotsin Överumissa ja kivenkeruukoneet Puolassa.
Chris Thomas

Chris Thomas (s. 13. tammikuuta, 1947), on englantilainen musiikkituottaja. Hän on työskennellyt muun muassa seuraavien artistien kanssa: The Beatles, Pink Floyd, Roxy Music, Badfinger, Elton John, Paul McCartney, Pulp, The Pretenders, The Sex Pistols ja INXS.

Ura

Chris Thomas syntyi Perivalessa, Middlesexissä ja asuu nykyään Lontoossa. Lapsena hän harjoitteli viulun ja pianon soittoa. Bassoa Thomas alkoi soittaa Lontoossa pop-bändeissä.
Greenwich (Lontoon kaupunkipiiri)

Hallinto

Hallinnollisesti Greenwichin kaupunkipiiriin kuuluvat Greenwich Westin ja Peninsulan alueet. Se muodostettiin vuonna 1965 yhdistämällä aikaisempi Greenwichin kaupunkipiiri ja se osa aikaisemmasta Woolwichin kaupunkipiiristä, joka oli Thamesin eteläpuolella. Yhdessä Blackheathin Westcomben, Charltonin, Glundonin, Woolwichin ja Woolwich Commonin kanssa se valitsee yhden edustajan Britannian parlamenttiin.
Darren W. Woods

Darren W. Woods (s. 1964 tai 1965 Wichita, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Exxon Mobilin toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana 1. tammikuuta 2017 lähtien. Hänet nimitettiin kyseiseen tehtävään sen jälkeen, kun hänen edeltäjästään, Rex Tillersonista, tuli Yhdysvaltain ulkoministeri Donald Trumpin hallitukseen. Exxon Mobilille vuodesta 1992 työskennellyt Woods on aikaisemmin toiminut muun muassa Exxon Mobil Chemical Companyn varatoimitusjohtajana vuodesta 2005, Exxon Mobilin varatoimitusjohtajana vuodesta 2012 ja vanhempana varatoimitusjohtajana vuodesta 2014.
Anita Wikman

Anita Inga-Britt Wikman (s. 22. lokakuuta 1938 Uusikaarlepyy) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija. 
Wikman valmistui 1962 apuhoitajaksi ja hän työskenteli vanhustenhoitajana vuoteen 1980 saakka jolloin hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Wikman julkaisi ensimmäisen kirjansa, runokokoelman De blå bergen vuonna 1974. Hänen pääteoksensa on romaanitrilogia Kråkvals (1987), Kråkögat (1991) ja Vingklippt (1996) joka kertoo suutariperheessä 1930- ja 1940-luvulla Uudessakaarlepyyssä kasvavan tytön elämästä.
Slovakian presidentti

Viran historia

Presidentin virka perustettiin Slovakian perustuslailla 1. tammikuuta 1993, kun Slovakia pysyvästi erosi Tšekkoslovakiasta ja itsenäistyi. Virka oli avoin 2. maaliskuuta 1993 asti, jolloin maan ensimmäinen presidentti Michal Kováč valittiin Slovakian tasavallan kansallisen neuvoston toimesta. Vuonna 1998 kansallinen neuvosto oli kykenemätön valitsemaan maalle uutta presidenttiä, jolloin presidentin virka oli avoin puolen vuoden ajan. Presidentin velvollisuuksia ja valtaa käyttivät maan pääministeri ja kansallisen neuvoston puhemies yhdessä. Asian ratkaisemiseksi perustuslakia muutettiin, jonka seurauksena presidentti alettiin valita vaaleilla.
Nykyinen presidentti on Andrej Kiska, joka astui virkaan 15. kesäkuuta 2014.

Rooli ja valtaoikeudet

Presidentillä on hyvin rajattu rooli ja virka onkin lähinnä seremoniallinen. Slovakian perustuslain mukaan presidentti on maansa korkein edustaja niin Slovakiassa kuin ulkomailla, ja hän on myös maan armeijan ylipäällikkö. Hänen perustuslaillisiin oikeuksiin kuuluu pääministerin, kolmen perustuslakituomioistuimen jäsenen ja kolmen tuomarineuvoston jäsenen nimittäminen. Presidentti voi käyttää veto-oikeutta lakeihin pois lukien perustuslakeihin, joka voidaan kumota kansallisen neuvoston jäsenten äänten enemmistöllä. 
Hänen perustuslaillisia tehtäviään on lakien allekirjoittaminen, ministerien nimittäminen pääministerin ehdotuksestä ja henkilöiden nimittäminen moniin muihin virkoihin: kenraaleiksi, professoreiksi, tuomareiksi, syyttäjiksi jne. Presidentti voi myöntää armahduksen oikeusministerin esityksestä.
Saint Anthonyn putous

Saint Anthonyn putous oli Mississippi-joen ainoa merkittävä luonnollinen vesiputous. Luonnollinen putous on nyt korvattu betonisella padolla ja sulkujen sarjalla, joka mahdollistaa joella kulkemisen putouskohdan yli.
Putouksen tuottama vesivoima oli tärkeä tekijä Minneapolisin kaupungin kehityksessä 1800-luvulla. Vuosina 1880–1930 Minneapolis mainosti olevansa "maailman viljamyllyjen pääkaupunki".
Ennen eurooppalaisten tuloa paikalliset asukkaat pitivät Saint Anthonyn putousta melko pyhänä paikkana. Euroopassa putouksesta kuultiin 1680, kun belgialainen Louis Hennepin kirjoitti siitä matkakuvauksessaan.
Vuonna 1848 Franklin Steele patosi osan putousten itäosasta ja perusti vesivoimalla toimivan sahan. Minneapolisin kasvaessa putouksiin lisättiin patoja ja vesivoimalaitteita. Padot kavensivat uomaa ja pahensivat eroosiota. 1869 tapahtui suuri maanvyöry, ja putousten niskalta lohkesi isoja lohkareita. Insinöörit suosittelivat murtumakohdan korjaamista ja vahvistamista keinotekoisella padolla, joka valmistui 1884. Vuosina 1930–1963 rakennettiin kanavien, sulkujen ja patojen sarja, joiden avulla laivat voivat ohittaa putouskohdan.
Illnau-Effretikon

Historiaa

Kunnan nimi oli vuoteen 1973 Illnau, mutta Effretikonin väkiluvun voimakkaan kasvun takia kaupungin nimeksi tuli vuonna 1974 Illnau-Effretikon. Kyborgin kunta liitettiin Illnau-Effretikoniin vuonna 2016.

Sijainti

Illnau-Effretikon sijaitsee Kemptjoen varrella kumpuilevassa Mittellandissa toistakymmentä kilometriä Zürichistä koilliseen ja viitisen kilometriä Winterthurista etelään. Kaupungin keskus on Effretikon.

Liikenne

Moottoritie A1 ja SBB:n rautatie Zürichistä Winterthuriin kulkevat Effretikonin kautta. Lisäksi Effretikonista johtaa rata Illnaun kylän kautta Wetzikoniin. Illnau-Effretikon kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich) ja SBB:n S3-, S7-, S8-, S19- ja S24-junat pysähtyvät Effretikonissa.
Rochefort (Charente-Maritime)

Histora

Jean-Baptiste Colbert valitsi Rochefortin 1665 Ranskan laivaston turva-, puolustus- ja tarvikkeiden täydennyspaikaksi. Arsenal de Rochefort oli tukikohta ja telakka vuoteen 1926, jolloin se suljettiin.
Seitsenvuotisen sodan aikana Rochefort joutui syyskuussa 1757 Englannin ankaran hyökkäyksen kohteeksi . 
Telakan lisäksi Rochefortissa oli vuodesta 1766 tiukasti valvottu rangaistussiirtola jossa vankeja käytettiin työvoimana. Rangaistussiirtolat olivat tavallisia sotasatamissa ja tukikohdissa, kuten Toulonissa ja Brestissä, sillä niissä oli tarjolla ilmaista työvoimaa. Ranskan vallankumouksen aikana jakobiinien kaudella (1790–95) siellä sijoitettiin vankilalaivoihin 800 roomalaiskatolista pappia ja muita kirkon työntekijöitä, jotka kieltäytyivät vannomasta papiston siviiliperustuslain paavin vastaista valaa. Monet kuolivat epäinhimillisissä oloissa.
Napoleon Bonaparte antaitui Rochefortin rannikolla Île-d'Aix'n saarella, jossa hän oli viettänyt useita päiviä aikoessaan paeta Yhdysvaltoihin,  kapteeni Frederick Lewis Maitlandille HMS Bellerophonilla 17. heinäkuuta 1815, ja siihen päättyi "satapäiväinen keisarikunta".
Rochefort on erinomainen esimerkki 1600-luvun "ville nouvellesta", joka tarkoittaa, että sen suunnittelu ja rakennukset perustuivat säädökseen. The reason for building Rochefortin rakentamisen syy oli suurelta osin se, että hallitsija ei voinut luottaa kapinallisiin protestantteihin La Rochelleihin, jotka kardnaali Richelieu joutui piirittämään muutama vuosikymmen aikaisemmin. 1900-luvulla Rochefort oli lähinnä varuskuntakaupunki. Terveyslähteensä ansiosta kaupunki oli ollut matkailukaupunki, ja matkailusta tuli tärkeä elinkeino 1990-luvulla.
Dyynivaappio

Ulkonäkö ja koko

Dyynivaappion korkeus on noin 0,5–1,5 metriä. Se on tiheä, haaroittuva pensas jolla on vahvat sojottavat varret. Lehdet ovat ryppäissä, meheviä, soikeita ja lieriömäisiä. Ne ovat väriltään harmaanvihreitä, noin 1 cm pitkiä. Pieniä keltaisia kukkia kasvaa maaliskuusta–huhtikuuhun, tiheästi, lehtihangoista ja niiden terälehdet ovat tiheäkarvaisia.

Levinneisyys, kasvupaikka ja elinympäristö

Dyynivaappio on endeeminen laji Makaronesiassa, jossa sitä esiintyy Kanariansaarilla, Kap Verde ja Marokon rannikoilla hiekkadyyneillä jonne se muodostaa tyynymäisiä kasvustoja.
Ohotsk

Historia

Vuonna 1647 perustettu Ohotsk on ensimmäinen venäläisten perustama asutuskeskus Venäjän kaukoidässä.
Pikku-Orava

Pikku-Orava on EMI:n markkinointihahmo, jonka nimissä on julkaistu neljä albumia. Pikku-Oravan albumit sisältävät toisten artistien kappaleita, joita on muutettu niin, että lauluääni on muuttunut ”oravamaiseksi”. Ensimmäinen albumi, Uusi seedee! julkaistiin 27. syyskuuta 2006 ja se nousi listaykköseksi. Seuraava albumi, Kesä seedee julkaistiin 23. toukokuuta 2007.
Viitajärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Iso-Korpijärven valuma-alueeseen (35.488) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,8 metriä mpy.
The Poseidon Adventure (vuoden 2005 elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo luksusristeilyaluksesta nimeltä S/S Poseidon, joka on matkalla Etelä-Afrikasta Sydneyyn mukanaan 136 000 matkustajaa. Laivalle tulee lisäksi rikollisjoukko, joka tuo lastina oluttynnyreitä, jotka ovatkin tyhjiä. Agentti Mike Rogo (Adam Baldwin) seuraa Poseidonilla tapahtuvia asioita ja rikollisjoukkoa siltä varalta, ettei satu mitään ikäviä tilanteita. Lopuksi rikolliset räjäyttävät laivaan ison reiän, josta tulvii vettä laivaan, minkä seurauksena Poseidon hiljalleen uppoaa mereen.
Petsie

Palvelu

Käyttäjät voivat lisätä palveluun kuvia ja videokuvaa omista lemmikeistään, pitää yksinkertaista blogia ja kommentoida toisten käyttäjien lemmikkejä sekä käyttää palvelun keskustelupalstaa. Palvelussa on lisäksi kadonneet & löytyneet -sivu, osto- ja myyntipalsta sekä palvelu, jonka kautta eri eläinten kasvattajat voivat ilmoittaa syntyneistä poikueista tai pentueista. Eläinaiheisten tapahtumien järjestäjillä on mahdollisuus ilmoittaa tapahtumista palvelun tapahtumakalenterissa. Uusimpana palveluna sivustolle lisättiin 5. maaliskuuta 2010 oma verkkokauppa.

Käyttäjät

Kuka tahansa yli 13-vuotias voi luoda profiilin palveluun. Oman profiilin luonnin jälkeen palveluun voi lisätä omia lemmikkejä. Suomenkielisen palvelun käyttäjistä 13–17-vuotiaita on 45,8 %, 18–25-vuotiaita 39,1 % ja yli 25-vuotiaita 15,1 %. Naisten osuus palvelussa on 87,4 % ja miesten 12,6 %. Käyttäjät ovat lisänneet palveluun yli 81 000 lemmikkiä, joista 34,3 % on koiria, 19,3 % kissoja ja 15,7 % jyrsijöitä. Jäljelle jäävä 30,7 % muodostuu muun muassa hevosista, lemmikkilinnuista, kaneista ja terraarioeläimistä.
Wilf Paiement

Ura

Kansas City Scouts varasi Paiementin vuoden 1974 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, toisella varausvuorolla. Hän pelasi Kansas Cityssä kaksi kautta ennen kuin joukkue muutti Denveriin ja otti uudeksi nimekseen Colorado Rockies.
Paiement hyökkäsi 25. lokakuuta 1978 Detroit Red Wingsin pelaajan Dennis Polonichin kimppuun jäällä. Polonich provosoi Paiementia verbaalisesti ottelussa ja Paiement iski Polonichia poikittaisella mailalla kasvoihin. Iskun seurauksena Polonich joutui leikkauttamaan nenänsä ja hän sai vakavan aivotärähdyksen. Ottelurangaistuksen lisäksi Paiementille langetettiin siihen aikaan NHL:n historian pisin pelikielto – 15 ottelua. Polonich vei asian vuonna 1982 oikeuteen ja hänelle määrättiin maksettavaksi 850 000 yhdysvaltojen dollaria.
Paiement toimi Rockiesin kapteenina kaudet 1977-79.
29. joulukuuta 1979 Colorado Rockies myi Paiementin yhdessä Pat Hickeyn kanssa Toronto Maple Leafsiin, josta seura sai vaihdossa Lanny McDonaldiin ja Joel Quennevilleen. Paiement pelasi Torontossa seuraavat neljä kautta ennen kuin hänet myytiin Quebec Nordiquesiin vaihdossa Miroslav Fryčeriin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 1982 NHL:n varaustilaisuudessa.
Viiden Quebecissä pelatun kauden jälkeen Paiement kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Steve Patrickiin. Paiement pelasi Rangersissa kuitenkin yhteensä vain kahdeksan ottelua. 6. lokakuuta Buffalo Sabres teki sopimuksen tuolloin ilman sopimusta olleen Paiementin kanssa. Hän pelasi yhden kauden Buffalossa ja kauden 1987-88 sekä Pittsburgh Penguinsissa että IHL:n Muskegon Lumberjacksissa ennen kuin lopetti uransa.
Paiement edusti Kanadan maajoukkuetta vuoden 1977 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Kanada palasi turnauksessa MM-tasolle seitsemän vuoden poissaolon jälkeen.
Oskar Potiorek

Oskar Potiorek (20. marraskuuta 1853 Bleiberg, Kärnten – 17. joulukuuta 1933 Klagenfurt) oli itävaltalainen kenraali, joka toimi vuosina 1911–1914 Bosnia-Hertsegovinan sotilaskuvernöörinä ja johti ensimmäisen maailmansodan alussa epäonnistunutta hyökkäystä Serbiaa vastaan. Potiorek isännöi 28. kesäkuuta 1914 Itävalta-Unkarin arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhaan päättynyttä vierailua Sarajevossa.
Potiorek aloitti sotilasuransa luutnanttina vuonna 1871 ja palveli vuodesta 1877 pääesikunnassa. Hänet ylennettiin 1892 everstiksi, 1898 kenraalimajuriksi ja 1908 feldzeugmeisteriksi sekä nimitettiin 1902 yleisesikunnan päällikön sijaiseksi, 1907 kolmannen armeijakunnan komentajaksi, 1910 joukkojen ylitarkastajaksi Sarajevoon sekä 1911 Bosnia-Hertsegovinan hallinnon johtajaksi.
Potiorek muistettanee parhaiten epäonnistuneesta tehtävästään taata arkkiherttua Frans Ferdinandin turvallisuus tämän vieraillessa Sarajevossa kesäkuussa 1914. Salainen Musta käsi -järjestö oli lähettänyt kaupunkiin seitsemän jäsentään, joiden oli määrä murhata Frans Ferdinand tämän kulkiessa kaupungin läpi. Arkkiherttuan saapuessa kaupunkiin 28. kesäkuuta Potiorek haki hänet rautatieasemalta ja matkusti samassa autossa. Ensimmäisen epäonnistuneen attentaatin jälkeen – Nedeljko Čabrinovićin heitettyä autoa käsikranaatilla – Potiorek määräsi ajoreittiä muutettavaksi arkkiherttuan matkustaessa kaupungintalolta sairaalaan, mutta käsky ei välittynyt autonkuljettajalle. Auton ollessa kääntymässä Frans Joosefin kadulle paikalla ollut Gavrilo Princip onnistui hyödyntämään tilaisuuden ja ampui kuolettavasti Frans Ferdinandia ja tämän vaimoa herttuatar Sophieta.
Maailmansodan sytyttyä pian arkkiherttuan murhan jälkeen Potiorek määrättiin johtamaan hyökkäystä Serbiaan ja hän sai komentoonsa viidennen ja kuudennen armeijan. Hyökkäys epäonnistui ja Serbia voitti Jadarin, Drinan ja Kolubaran taistelut pakottaen Itävalta-Unkarin joukot vetäytymään alueeltaan. Potiorek korvattiin 22. joulukuussa 1914 komentajana arkkiherttua Eugenilla ja siirrettiin eläkkeelle.
Dachaun keskitysleiri

Dachaun keskitysleiri oli natsi-Saksan keskitysleiri lähellä Dachaun kaupunkia (pohjoiseen Münchenistä) eteläisessä Saksassa.
Dachaun keskitysleiri oli ensimmäinen laatuaan. Leiri rakennettiin käytöstä poistuneeseen ruutitehtaaseen ja valmistui 21. maaliskuuta 1933. Yhdessä Auschwitzin kanssa Dachaun keskitysleiri on noussut tunnetuimpien keskitysleirien joukkoon.
Dachaun keskitysleirille vangittiin yhteensä yli 200 000 miesvankia, joiden joukossa oli muun muassa juutalaisia, natsien vastustajia, homoseksuaaleja, Jehovan todistajia ja kommunisteja. Vuodesta 1941 lähtien Dachau toimi myös tuhoamisleirinä, ja siellä tiedetään murhatun noin 30 000 vankia.
Yhdysvaltain VII armeijakunnan 42. ja 45. jalkaväkidivisioona vapauttivat Dachaun keskitysleirin vangit 29. huhtikuuta 1945. Samana päivänä yhdysvaltalaiset ampuivat Dachaussa yli sata SS-miestä, osan vangit pahoinpitelivät kuoliaiksi, osa vietiin vankilan muuria vasten ja ammuttiin konekivääreillä. Teloitetut eivät kuitenkaan olleet leirin vakituisia SS-vartijoita, jotka olivat paenneet, vaan muutamaa päivää aikaisemmin itärintamalta leiriä vahtimaan siirrettyjen SS-joukkojen jäseniä.
Laiva

Laivan koon ilmoittaminen

Laivan koko määritellään yleensä ensisijaisesti sen kyvyllä kuljettaa lastia, joko painona tai tilavuutena.
Laivan tilavuus eli vetoisuus ilmaistaan joko laivan kokonaisvetoisuutena eli bruttovetoisuutena (GT) tai lastitilojen vetoisuutena eli nettovetoisuutena (NT).
Vetoisuuden mittayksikkönä käytettiin vuoteen 1994 asti rekisteritonnia. Nykyisten mittaussääntöjen mukaan brutto- ja nettovetoisuudet ovat yksiköttömiä, logaritmisesti laskettuja lukuja.
Laivan kantavuus on aluksen lastin, polttoaineen, varusteiden ja henkilöiden suurin sallittu paino. Painon yksikkönä käytetään tonnia, ja sen lyhenteenä on dwt tai joskus myös tdw (engl. deadweight tons, ”kuollut paino”).
Laivan uppouma on aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimäärän paino tonneina ilmaistuna. Etenkin sota-alusten koko ilmoitetaan käyttämällä uppoumaa. Mikäli kauppa-aluksille ilmoitetaan uppouma, on se silloin lastimerkkiin lastatun aluksen uppouma suolavedessä (1,025 t/m³).
Lästi on historiallinen tilavuus- ja painomitta, jota käytettiin myös ennen laivojen koon ilmaisemiseen.
Navigaation kannalta myös laivan ulkomitoilla, kuten suurimmalla pituudella (L.O.A.), leveydellä, korkeudella, syväyksellä ja vesilinjan pituudella, on merkitystä.

Max-kokoluokat

Panamax-tyyppiseksi kutsutaan laivaa, joka on kooltaan sellainen, että se mahtuu kulkemaan Panaman kanavan suluista. Myös muilla vesireiteillä on vastaavia alusten kokorajoituksista johdettuja luokkia, kuten Suezin kanavan Suezmax ja Saimaan kanavan Saimax.

Laivatyypit

Laivat voidaan luokitella käyttövoimansa perusteella esimerkiksi höyrylaivaksi, purjealukseksi ja soutualukseksi eli kaleeriksi.
Käyttötarkoituksensa mukaan laivat luokitellaan matkustaja-, kuivalasti-, säiliö- ja erikoisaluksiksi.
Vaasan ammattiopisto

Vaasan ammattiopisto- Vasa yrkesintitut (VAO) on Vaasassa sijaitseva toisen asteen ammatillinen oppilaitos. Ammattiopistolla on kaksi toimipistettä: Hansa-kampus Ruuti­kellarin­tie 2–4:ssa ja Sampo-kampus Sepän­kylän­tie 16:ssa.
Vaasan ammatti­opiston laaja koulutus­tarjonta koostuu tekniikan, liike­talouden ja viestinnän sekä hoiva- ja palvelu­alojen ammatillisista perus­tutkinnoista. Oppilaitos on virallisesti kaksi­kielinen (suomi/ ruotsi), mutta koulutusta järjestetään myös englannin kielellä.
Oppilaitos on aloittanut toimintansa 1.8.2000, kun Vaasan liike­talous- ja hotelli-instituutti, Vaasan ammatti­oppi­laitos ja Vaasan sosiaali- ja terveys­alan oppi­laitos yhdistyivät. Oppi­laitoksen yllä­pitäjä on Vaasan kaupunki. Oppilaitoksen rehtorina toimii VTM Åsa Stenbacka.
Vaasan ammattiopistossa opiskelee n. 2000 nuorta, jotka haluavat toteuttaa itseään käytännön ammateissa. Opiskelijoiden – tulevaisuuden ammattilaisten – lisäksi oppi­laitos palvelee alueen elin­keino­elämää. Läheinen yhteis­työ työ­elämän ja alueen muiden oppi­laitosten kanssa varmistavat koulutuksen korkean tason sekä asian­mukaiset tilat ja laitteet todellisten työ­elämä­taitojen hankkimiseen.
Vaasan ammattiopisto järjesti TaitajaMästare-ammattitaitokilpailut vuonna 2009. Vaasan ammattiopiston opiskelijat osallistuvat vuosittain aktiivisesti ammattitaitokilpailuihin.
Ammattiin opiskelevien kulttuurikilpailut, SAKUstars 2014, Vaasan ammattiopisto järjesti huhtikuussa 2014.
Oppilaitoksen yhteydessä toimii opetusravintola Silveria (Ruutikellarintie 4). Ruutikellarintie 2:ssa on liikuntahalli, jossa monet vaasalaiset sisäpalloiluseurat kuten esim. Woodcutters pelaavat ottelunsa.

Vaasan ammattiopiston opiskelijamäärä 2014

Tekniikan koulutusyksikkö 1225, palvelut-koulutusyksikkö 638, yhteensä 1863.