google/wiki40b huggingface dataset:
Roland Juno-106

Roland Juno-106 on Rolandin valmistama syntetisaattori. Se tuli markkinoille vuonna 1984 ja oli yksi ensimmäisistä MIDI-tuella varustetuista syntetisaattoreista. Sen äänilähteenä toimivat digitaalisesti ohjatut oskillaattorit eli DCO:t (engl. digitally controlled oscillator).

Äänisynteesi

Roland Juno-106:n äänisynteesi on melko yksinkertainen. Ääntä tuottava komponentti on kuusiääninen digitaalisesti ohjattu oskillaattori, jolla voidaan tuottaa sahalaita- ja neliö/pulssi-aaltomuotoja. Juno-106:a kutsutaankin ns. hybridisyntetisaattoriksi, koska siinä yhdistyy digitaali- ja analogitekniikkaa; äänisignaali on toteutettu analogisesti, mutta analogisia oskillaattoreita ohjataan digitaalisesti (DCO - Digitally controlled oscillator). −24 dB:n suodatin (filter) on sen sijaan toteutettu täysin analogisesti, koska se on jänniteohjattu (VCF - Voltage controlled filter). Suodattimessa on säätömahdollisuus leikkaustaajuudelle sekä resonanssille, jonka sanotaan olevan pitkälti Juno-106:n omalaatuisen soundin takana. Suodattimen läpi kulkenut aaltomuoto käytetään vielä nelivaiheisen ADSR-vaipan (engl. envelope, vaiheet attack, decay, sustain, release) läpi, jonka jälkeen ääni on valmis toistettavaksi. Ääntä voidaan vielä moduloida yksinkertaisella kolmioaaltomuotoa tuottavalla LFO:lla eli matalataajuusoskillaattorilla (engl. low frequency oscillator).

Muut ominaisuudet

Juno-106:ssa on sisäänrakennettu chorus-efekti, jossa on kaksi eri voimakkuusvalintaa. Siinä on 128 tallennuspaikkaa käyttäjän ohjelmoimia ääniä varten. Juno-106 oli ensimmäisiä syntetisaattoreita, joissa oli MIDI-tuki, joka on analogisissa syntetisaattoreissa erittäin harvinainen ominaisuus. Kaikki sen toiminnot voivat lähettää ja vastaanottaa MIDI SysEx-komentoja, joten sitä voidaan kontrolloida täydellisesti tietokoneella tai erillisellä sekvensserillä, ja sitä voidaan käyttää koskettimistona muiden laitteiden ohjaamiseen. Laitteessa on myös polyfoninen portamento-toiminto.
Juno-106 on hyvin tunnettu soitin elektronisen musiikin tekijöiden keskuudessa.
Anton Caselius

Klas Anton Caselius (11. helmikuuta 1865 Pori – 15. heinäkuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja sosialidemokraatti, joka varsinaiselta ammatiltaan oli maalari. Vuosina 1906–1907 hän työskenteli Arbetaren-sanomalehden päätoimittajana.

Elämä

Klas Anton Caselius syntyi Porissa Turusta kotoisin olleen maalarimestari Karl Johan Caseliuksen ja Josefina Juholan kuusilapsiseen perheeseen. Hänen veljensä Otto Johannes Caselius (1867–1938) oli lääninrovasti, joka toimi Turun lääninvankilan saarnaajana sekä kirkkoherrana usealla paikkakunnalla Länsi-Suomessa.
Caselius vaikutti myöhemmin Helsingissä. Hän oli mukana ruotsinkielisessä Finlands Svenska Arbetarförbundissa ja Helsingin ruotsalaisessa työväenyhdistyksessä, jonka edustajana Caselius valittiin vuoden 1905 suurlakon aikana Helsingin lakkokomiteaan. Lisäksi hän toimi Helsingin kaupungin luottamustehtävissä. Vuonna 1908 Caselius valittiin SDP:n puoluetoimikuntaan.

Syyte majesteettirikoksesta

Heinäkuussa 1907 Caselius sai Arbetaren-lehdessä julkaistun kirjoituksen johdosta syytteen majesteettirikoksesta. Turun hovioikeuden kanneviskaali Gustaf Arvid Schybergson syytti häntä keisari Nikolai II:n kohdistuneesta häväistyskirjoituksesta, jossa tätä muun muassa kutsuttiin valehtelijaksi ja väitettiin keisarin palkanneen mustia sotnioita salamurhaajiksi. Hovioikeus kuitenkin vapautti Caseliuksen syytteestä ja katsoi että kirjoituksesta oli vastuussa lehden toimitussihteerin tehtäviä hoitanut Karl Emil Primus-Nyman. Hänet tuomittiin seitsemän kuukauden vankeusrangaistukseen, joka oli ensimmäinen majesteettirikoksesta suomalaiselle toimittajalle langetettu vankilatuomio.
Caselius oli jo aikaisemmin marraskuussa 1906 saanut Helsingin raastuvanoikeutta loukanneesta kirjoituksesta kahden ja puolen kuukauden vankeustuomion, joka kuitenkin myöhemmin muutettiin 200 markan sakoksi. Artikkeli oli käsitellyt K. G. K. Nymania vastaan dynamiittivarkaudesta nostettua syytettä. Samassa yhteydessä hän oli vastaajana myös jutussa, jossa ylioppilas Josef Wolontis tuomittiin sakkoihin Helsingin poliisimestarin Karl Emil Bergin kunnianloukkauksesta.

Kuolema

Sisällissodan aikana Caselius toimi Suomen kansanvaltuuskunnan raha-asiain toimikunnassa. Hänet vangittiin Helsingin valtauksen jälkeen ja toimitettiin Suomenlinnan vankileirille, jossa Caselius kuoli nälkään heinäkuussa 1918. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan vanhaan osaan.
Quirino Cristiani

Quirino Cristiani (2. heinäkuuta 1896 Italia – 2. elokuuta 1984 Argentiina) oli argentiinalainen elokuvatuottaja ja animaatioiden tekijä. Cristiani muutta Italiasta Argentiinaan 1900. Hän teki maailman ensimmäisen pitkän piirrosfilmin (El Apóstol, 1917), joskin kunnia usein erheellisesti annetaan Walt Disneyn pitkälle piirroselokuvalle Lumikki ja 7 kääpiötä. Hän teki myös ensimmäisen pitkän piirretyn äänielokuvan, joka oli Peludópolis, 1931.
Isonokkosperhonen

Koko ja ulkonäkö

Isonokkosperhonen on kookas oranssinpunainen perhonen, jonka siipien tumma kuviointi muistuttaa monia läheistä sukua olevia lajeja. Siiven etureunan tummien täplien välit ovat aivan etureunan keltaista väriä lukuun ottamatta punaiset. Tummia täpliä on myös etusiiven keskiosassa. Takasiipi on reunusta ja etureunan tummaa täplää lukuun ottamatta oranssinpunainen. Sekä etu- että takasiipien ulkoreunat ovat mustat, mutta takasiiven reunuksessa on myös sinisiä täpliä. Keskeisenä tuntomerkkinä perhosen jalkojen karvoitus on kellertävänvalkoista. Siipiväli 57–71 mm.
Erityisen samannäköinen laji on kirsikkaperhonen (Nymphalis polychloros) sekä huomattavasti pienempi ja sävyltään punaisempi nokkosperhonen (Nymphalis urticae).

Levinneisyys ja lentoaika

Isonokkosperhosen levinneisyys on eurooppalaisittain itäinen. Levinneisyysalue ulottuu Kaakkois-Euroopasta Aasian keskiosien kautta Kiinaan, Japaniin ja Kamtšatkalle. Pohjois-Euroopassa lajia tavataan vain satunnaisena vaeltajana.
Suomessa laji on hyvin harvinainen vaeltaja, jota on tavattu pitkin etelärannikkoa, pääasiassa kaakkoisosissa. Kesällä 2012 perhosta tavattiin kuitenkin erittäin runsaasti Etelä- ja Keski-Suomessa, etenkin etelärannikon tuntumassa. Erillisiä havaintoja rekistöröitiin Luonnontieteellisen keskusmuseon tietokantaan tuolloin yli 300 ja ne koskivat yli 800 perhosyksilöä.
Laji lentää yhtenä sukupolvena heinäkuusta syyskuuhun sekä uudestaan talvehtimisen jälkeen keväällä. Suomen havainnot on tehty enimmäkseen loppukesästä.

Elinympäristö ja elintavat

Isonokkosperhonen elää valoisassa metsämaastossa, puutarhoissa sekä pihapiireissä, joissa kasvaa pajuja. Laji talvehtii aikuisena.

Ravintokasvi

Isonokkosperhosen toukan ravintokasveja ovat pajut (Salix), joskus myös muut lehtipuut.
Rod Brind’Amour

St. Louis Blues

Brind’Amour varattiin NHL:ään St. Louis Bluesin riveihin keväällä 1988 NHL:n Entry Draftissa. Hän oli Bluesin ensimmäisen kierroksen varaus ja koko liiga yhdeksäs. Tuolloin hän pelasi Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. 
Brind’Amour liittyi Bluesin riveihin kevään 1989 pudotuspeleissä pelaten viisi ottelua ja onnistuen kahdesti maalinteossa. Seuraavana syksynä alkoi Brind’Amourin ensimmäinen kausi Bluesin riveissä. Tulokaskaudellaan hän teki 61 pistettä. Seuraavalla kaudella hän ei pelannut odotusten mukaisesti, vaan joutui tyytymään 49 pisteeseen. Blues ei halunnut pitää Brind’Amouria joukkueessaan ja kauppasi hänet vain kahden kokonaisen kauden jälkeen Philadelphia Flyersin riveihin.

Philadelphia Flyers

Brind’Amour nousi aivan uudelle tasolle Philadelphia Flyersin riveissä. Hänestä tuli yksi joukkueensa suosituimmista ja parhaista pelaajista. Hänet tunnettiin paitsi loistavana puolustavana hyökkääjänä ja hyvänä aloittajana, myös työteliäänä joukkuepelaajana. Hän saikin Philadelphiassa usein vastuulleen kapteenin tehtävät, kun Eric Lindros oli poissa kokoonpanosta.
Kaudella 1993–94 Brind’Amour teki 97 tehopistettä, joka on edelleen hänen yhden kauden ennätyksensä.

Carolina Hurricanes

Kaudella 1999–2000 pitkäaikainen Flyers-tähti joutui vaihtamaan seuraa. Hänet kaupattiin Carolina Hurricanesin riveihin. Loukkaantumisista kärsinyt Brind’Amour pelasi Hurricanes-paidassa ailahtelevasti. Ensimmäisillä kausillaan hän ei loistanut eikä pisteitäkään syntynyt totuttuun tahtiin. Alkoi näyttää siltä, että hän olisi muun muassa loukkaantumisten vuoksi menettänyt parhaiden vuosiensa kyvyt. 
Työsulkukauden aikana Brind’Amour kuntoutti itsensä ehkä parempaan kuntoon kuin koskaan aiemmin urallaan. Kaudeksi 2005–06 hänet nostettiin joukkueensa kapteeniksi Ron Francisin lopetettua uransa. Brind’Amour oli taas yksi joukkueensa tärkeimmistä pelaajista keräten runkosarjassa 78 pelissä 70 pistettä. Pudotuspeleissä kapteeni näytti usein mallia tehden 25 ottelussa 18 pistettä. Brind’Amour kapteeninaan joukkue voitti Stanley Cupin ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Keväällä Brind’Amour sai ensimmäistä kertaa urallaan koko NHL:n laajuisesti tunnustusta: hänet palkittiin Selke Trophylla vuoden parhaana puolustavana hyökkääjänä. Kaudella 2006–07 Brind’Amour teki vielä enemmän pisteitä (78 pelissä 82 pistettä) ja sai saman palkinnon jo toisena keväänä peräkkäin.
Moldovan puolalaiset

Puolalaisten historian Moldovassa voidaan ajoittaa alkaneen 1300–1500-luvuilla, jolloin kauppareitti yhdisti Moldovan ruhtinaskunnan Puolaan. Myöhemmin alue oli lyhyesti Puolan kuningaskunnan vasallina. Näihin aikoihin Moldovassa ei ollut merkittäviä puolalaisia siirtokuntia. Näitä alkoi muodostua 1700-luvulla kun puolalaisia alkoi muuttamaan poliittisista ja taloudellisista syistä Bessarabiaan, joka oli osa nykyajan Moldovaa. Näihin kuului karanneita maaorjia, Stanisław Leszczyńskin tappion kärsineitä joukkoja ja Kościuszkon kapinan hävinneitä kapinallisia. Puolan jaot myös toivat puolalaisia Moldovaan.
Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennassa Moldavian sosialistisessa neuvostotasavallassa asui 4 739 puolalaista. Moldovan vuoden 2004 väestönlaskennassa puolalaisia oli 2 383 . Jälkimmäinen luku ei sisällä Transnistrian lukuja ja saman vuoden Transnistrian väestönlaskennan mukaan sen väkiluvusta 2 % oli puolalaisia (eli noin 1 100).
Jotkut puolalaisaktivistien ja -diplomaattien julkaisut kertovat puolalaisia olevan jopa yli 20 000. Lukumäärä ylittää huomattavasti väestölaskennassa itsensä puolalaiseksi ilmoittaneiden määrän. Jotkut laskevat lukuihinsa henkilöt, joilla on puolalaisia esi-isiä, jotkut olettavat katolilaisten (ortodoksimaassa) olevan todennäköisesti puolalaissukuisia ja tämä voi sisältää myös esimerkiksi ukrainalaisia, joilla on puolalaisia sukujuuria.
Venäjän ja Neuvostoliiton Puolan kulttuurin vastaisen suhtautumisen vuoksi vain pieni osa Moldovan puolalaisista puhuu nykyään puolaa. 
16.–17. toukokuuta 1995 järjestettiin kansainvälinen konferenssi aiheenaan puolalaiset Moldovassa. Ennen konferenssia ilmestyi kirja Polacy w Mołdowie mówią o sobie, joka oli kokoelma neuvostoaikana Moldovassa asuneiden tai yhä Moldovassa asuvien puolalaisien muistelmia. Konferenssin materiaali julkaistiin nimellä Polacy w Mołdawii.
Saana Anttila

Saana Anttila (s. 10. helmikuuta 1982) ( nykyään Kallio) on Suomen Neito 2005. Anttila valittiin myös Miss Model of the Worldiksi 2003, ja hän oli samana vuonna Miss Suomi -kilpailun finaalissa sisarensa Jenni Anttilan kanssa.
Syksyllä 2006 Saana Anttila aloitti opinnot Poliisikoulussa. Hän on työskennellyt nuorempana konstaapelina Espoossa ja on nykyään rikostutkijana. Hänellä on kolme lasta.
Tarhaharlekiini

Levinneisyys

Tarhaharlekiinia tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Sitä on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota vielä olevan vaarassa.
Ängelholm

Urheilu

Ängelholmista on kotoisin jääkiekkoseura Rögle BK.
Suurnan Pojat

Historia

Seura nimettiin virolaisen, Suomen koripallon alkuvuosien vaikuttajahahmo Alois Suurnan mukaan, ja siinä pelasi muun muassa Leppävaaran Pyrinnön kasvatteja. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 1940 Suurnan Pojat saavutti täyshelsinkiläisessä sarjassa SM-hopeaa Eiran Kisa-Veikkojen jälkeen hävittyään seitsemästä pelaamastaan ottelusta vain yhden. Seuraavalla kaudella joukkue sijoittui neljällä voitolla, kahdella tasapelillä ja yhdellä tappiolla SM-pronssille hopeaa saavuttaneen Kisa-Veikojen ja mestaruuden vieneen Kadettikoulun jälkeen.
Silvermane

Häkki

Silvermane oli Maggian toinen johtaja Häkki nimisessä vankilassa jonka sijaintia ei edes presidentti tiennyt. Silvermane nähdään kun Wolverine ja Peto kävelevät sellien ohi. Maggia oli Häkin johtava ryhmä jonka toista puolta johti Nuijapää.

Voimat ja varusteet

Silvermanella ei ollut alun perin yliluonnollisia voimia; hän oli hyvin harjoitellut ja voimakas mies kun hän nyrkkiensä avulla raivasi tiensä Maggian johtoon. 
Hän kuitenkin vanheni ja lopulta sai käsiinsä salaperäisen savitaulun, jota oli turhaan yritetty tulkita. Hänen vangikseen sieppaamansa tohtori Curtis Connors havaitsi merkkien olevan biokemian symboleja ja onnistui luomaan niiden avulla nuoruusjuoman; Silvermane joi sen ja nuortui. Tosin hän palautui vauvaksi asti, mutta juoman vaikutuksen loppuessa hän vanheni lähes entiselleen; tosin hän oli nyt huomattavan paljon terveempi kuin aloittaessaan.
Silvermanen (suom. Hopeaharja) nimi tuli siitä että hänen hiuksensa olivat jo lapsuudesta asti hopeanväriset.
Myöhemmin Silvermane vammautui lähes kuolettavasti eräässä taistelussa; hänen henkilääkärinsä siirsi hänen tärkeimmät elimensä ja päänsä robottikehoon; tarkoitus oli että etsittäisiin sopiva "luovuttaja" ja siirto tehtäisiin tämän kehoon. Robottikeho antaisi siis vain aikaa tähän - mutta Silvermane pitikin yllättäen tästä mekaanisesta kehostaan niin paljon, että siirtoa ei sitten tehtykään. Tässä hahmossaan hän pystyi nostamaan parikymmentä tonnia ja oli lähes haavoittumaton.
Myöhemmin hän haavoittui pahasti menettäen henkisen kapasiteettinsa; hänestä tuli mekaaninen zombi. Taistelussa Kingpiniä vastaan Tikari palautti hänen mielensä voimaiskunsa avulla.
O (kana)

Alkuperä

Hiragana お ja katakana オ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 於.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « o ».
Gene Pitney

Gene Francis Alan Pitney (17. helmikuuta 1940 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat – 5. huhtikuuta 2006 Cardiff, Wales) oli yhdysvaltalainen poplaulaja ja lauluntekijä. 
Pitney aloitti uransa 1960-luvulla kirjoittamalla muille kappaleita. Muun muassa The Crystalsin ”He’s A Rebel”, Roy Orbisonin ”Today’s Teardrops”, Bobby Veen ”Rubber Ball” ja Ricky Nelsonin ”Hello Mary Lou” ovat hänen kirjoittamiaan. Hän aloitti Burt Bacharachin ja Hal Davidin kanssa yhteistyön, jonka tuloksena olivat hänen omat ensimmäiset hittinsä: vuoden 1961 ”(I Wanna) Love My Life Away” ja ”Town Without Pity”. Jälkimmäinen sai Golden Globe -palkinnon parhaana elokuvasävelmänä ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. 
Pitney julkaisi useita hittisinglejä 1960-luvun alkupuolella, mutta brittiyhtyeiden invaasio Amerikkaan heikensi hänen suosiotaan. Sen sijaan hän rakensi menestyksellisen uran Britanniassa ja muualla Euroopassa. Vuonna 1967 hän levytti Something’s Gotten Hold of My Heartin, josta tuli iso hitti Englannissa, muttei noussut listoille Yhdysvalloissa. Vuoden 1989 duetto Something’s Gotten Hold of My Heart -kappaleesta, yhdessä Marc Almondin kanssa, nousi listaykköseksi Isossa-Britanniassa. Kappale on levytetty suomeksi nimillä Sydämeni osuman sai ja Sydän syrjällään.
Pitney valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2002.
Vuonna 2006 Pitneyn kiertuemanageri löysi Gene Pitneyn kuolleena hotellihuoneestaan Hilton Cardiffissa, Walesissa. Pitney kuoli kesken Ison-Britannian-kiertueensa.
Rodriguezinkaija

Koko ja ulkonäkö

Rodriguezinkaijan pituus oli noin 40 cm. Sen höyhenpuvun pääväri oli vaalean turkoosi, jossa oli harmahtava vivahde. Naamassa oli musta kaareva juova. Koiraan ylänokka oli punainen, alanokka musta, naaraan nokka oli kokonaan musta. Iiris oli keltainen ja koivet harmaat.

Esiintyminen

Rodriguezinkaija eli Mauritiuksen saaristossa Rodriguesin saarella. Se oli yleinen ja kesy vuosina 1691–1693, jolloin ranskalainen François Leguat asui saarella. Sen lihan sanottiin olevan hyvän makuista. Lajista on säilynyt vain kaksi museoyksilöä, joista viimeisen ampui herra Vandorous 14. elokuuta 1875. Molemmat yksilöt, naaras ja koiras, ovat Cambridgen yliopiston museossa. Sen jälkeen lajista on vain epävarmoja havaintoja ja sen uskotaan kuolleen sukupuuttoon. Katoamisen syynä olivat todennäköisesti metsästys ja elinympäristön hävitys.

Elinympäristö

Rodriguezinkaijat elivät metsissä.

Ravinto

Rodriguezinkaijat söivät ainakin erään oliivipuuta muistuttavan puun pähkinöitä.
Matalamaa

Matalamaa on Kokkolan eteläosassa sijaitseva kaupunginosa. Pohjavesialueella sijaitsevassa kaupunginosassa on pienasutusta. Alueella sijaitsee myös eläinten hautausmaa. Matalamaassa oli aiemmin koulu, joka lakkautettiin. Yksityishenkilön omistuksessa ollut koulurakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 2008.
Víctor Jara

Elämä

Víctor Jara syntyi Manuel Jaran ja Amanda Martínezin köyhään maalaisperheeseen Santiagon eteläpuolella. Isä oli väkivaltainen ja jätti perheen, kun Víctor oli vasta lapsi. Äiti Amanda oli kansanlaulaja, joka soitti kitaraa ja lauloi muun muassa häissä ja hautajaisissa. Perhe muutti Santiagon slummiin, mutta Víctorin ollessa nuori, hänen äitinsä kuoli. Jara aikoi opiskella papiksi, mutta luopui ajatuksesta parin vuoden kuluttua. Hän kävi vielä armeijan ennen kuin palasi Santiagoon opiskellakseen näyttelijäksi ja sittemmin teatteriohjaajaksi.
Chileläinen kansanperinne kiinnosti Jaraa suuresti, ja sillä oli suuri vaikutus hänen taiteelliseen tuotantoonsa. Vähitellen laulaminen, laulujen tekeminen ja poliittinen toiminta nousivat Jaran uralla teatterin edelle. Jara tuki vasemmistolaista Unidad Popular -puoluetta ja sen ehdokasta Salvador Allendea Chilen presidentinvaaleissa vuonna 1970. Hän otti osaa kampanjointiin pitämällä konsertteja, ja hänen laulujensa aiheet muuttuivat myös yhä enemmän poliittisiksi.

Kuolema

Salvador Allenden presidenttikausi päättyi vuoden 1973 sotilasvallankaappaukseen. Víctor Jara pidätettiin vallankaappauksen ensimmäisinä päivinä. Hänet vietiin muiden vankien tavoin Estadio Chile -stadionille, missä hän alkoi soittaa kitaraa ja laulaa. Vartijat käskivät häntä lopettamaan, mutta hän kieltäytyi. Häntä piestiin toistuvasti ja hänen kätensä murrettiin. Eräiden lähteiden mukaan hänen kätensä leikattiin irti, mutta tämä ei pidä paikkansa. Kuitenkin hän jatkoi laulamista kunnes häntä ammuttiin 44 kertaa. Hänen vaimonsa, englantilaissyntyinen tanssija Joan Jara pakeni maasta ja onnistui kuljettamaan mukanaan miehensä julkaisemattomia nauhoituksia.  Vuonna 2003 stadionille annettiin uusi nimi Estadio Víctor Jara. 
Jaran kuoleman tutkinta aloitettiin uudestaan vuonna 2009. Joulukuussa 2012 julkistetun tiedon mukaan tapahtumasta on pidätetty kahdeksan Pinochetin aikaista sotilasta.
Yhdysvalloissa oikeuden valamiehistö totesi vuonna 2016 Chilen armeijan entisen upseerin Pedro Pablo Barrientos Núñezin syylliseksi Jaran murhaan. Hänet määrättiin korvaamaan Jaran omaisille 25 miljoonaa euroa. Barrentos pakeni Chilestä Yhdystvaltoihin vuonna 1989 Pinochetin valtakauden päättyessä. Chilessä Barrentosia vastaan on nostettu rikossyytteitä, ja Chile on vaatinut Barrientosin luovuttamista Yhdysvalloista.
Heinäkuussa 2018 chileläinen tuomioistuin tuomitsi yhdeksän entistä Chilen armeijan upseeria osallisuudesta ja avunannosta murhaan. Kahdeksan heistä sai 15 vuoden vankeusrangaistuksiin osallisuudesta Jaran murhaan ja lisäksi he saivat kolme vuotta sieppauksesta. Yhdeksäs tuomituista upseereista sai avunannosta murhaan viisi vuotta vankeutta.
Cornelius

Pyhä Cornelius (k. 253) oli paavi 6. maaliskuuta 251 – 253 välisenä aikana, kun Rooman keisari Deciuksen vainot hellittivät tilapäisesti. Corneliuksen valinta ei ollut kiistaton; hän oli itse sitä mieltä, että piispat voivat myöntää armahduksen myös vakavista synneistä, kuten murhasta ja aviorikoksesta, kun taas vastustajien mielestä vakavia syntejä armahdetaan vasta viimeisellä tuomiolla.
Kotkajärvi (järvi Hämeenlinnassa)

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 287 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 120,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on 13 saarta, joista vain yhdellä on rakennuksia. Suurimpia saaria ovat 200 ja 130 metriä pitkät Selkäsaaret, 170 metriä pitkä ja hyvin kapea Lorttisaari, 90 metriä pitkä ja asuttu Pukkisaari ja 130 metriä pitkä Ulajansaari. Muita nimettyjä saaria ovat Keinusaari, Jauhosaari, Mäntysaari ja Amalinkivi. Siihen laskee noin 20 useimmiten lyhyttä suo- tai metsäojaa, joista huomattavimmat ovat Mertaniemeen laskeva Lata-ahonsuon kuivatusvesien johto-oja, Perälammin laskuoja, Ulajanlammin ja Teerisuon kuivatusvesien yhteinen laskuoja. Järven laskuoja lähtee järven luoteispäästä Isosuon rannasta ja se putoaa 6 metriä ennen Muulinjärveä. Järvi on 2,7 kilometriä pitkä, 2,6 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 17,7 kilometriä. Rannoista on vain pienet osuudet soistunutta metsää. Rannoille on rakennettu yli 130 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdysteiltä 13671 ja 13669.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvellä sijaitsi kolme taloa ja torppa. Kotkajärvellä oli kaksi taloa ja niemessä sijaitsi Niemis-Kotka. Muulinjärvessä oli silloin vielä avovettä ja sen tulo-ojassa sijaitsi kaksi myllyä.
Suhoi

Nykyinen tuotanto

Nykyisin Venäjän ilmavoimat käyttää Suhoi-tyyppejä  Su-27, Su-30, Su-24, Su-25, Su-24M ja laivasto Su-33 ja Su-25-malleja lentotukialus Admiral Kuznetsovilla. Suhoi-koneita on viety myös Intiaan, Kiinaan, Puolaan, Pohjois-Koreaan, Vietnamiin, arabimaihin, Malesiaan ja moniin pienempiin sosialistisesti suuntautuneihin maihin ja maihin, joissa länsihävittäjissä yleisesti käytetyt israelilaiset komponentit ovat kauppasaarrossa. Jo 1980-luvulla Neuvostoliitto myi mm. Intiaan uudempia Suhoi-hävittäjiä kuin mitä sen omat ilmavoimat saivat käyttöön. Su-26, Su-29 ja Su-31 ovat suosittuja taitolentokoneita.
Suhoi joutui 4. elokuuta 2006 Yhdysvaltain julistamaan kauppasaartoon kuuden muun yrityksen kanssa Venäjän myytyä Iranille ilmatorjuntaohjuksia. Tämä vaikutti etenkin siviilihankkeisiin (Superjet 100). Kauppasaarto purettiin 19. marraskuuta 2006.
Suhoin uusi 60–95-paikkaisten matkustajakoneiden sarja on nimeltään Suhoi Superjet 100.
Umpurinjärvi

Maantiede

Soikean muotoisen järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järveä ympäröi avosuo, jonka halkaisija yhdessä järven kanssa on 400 metriä. Suon reunaa kiertää suo-oja, joka laskee 3,6 kilometriä pitkänä Umpurinojana ja joka yhtyy Sirppujokeen Sorinniitulla. Suon ylittää korkeajännitelinja.

Historia

Vuonna 1837 talollinen Johan Abraham Uskartano ja kumppanit anoivat lupaa laskea "Umberjärven" vedenpintaa. Laskulupa saatiin seuraavana vuonna. Kun järven nykypintaa vertaa peruskarttoihin, ei vuoden 1968 jälkeen ole tapahtunut muuta kuin että suota kiertävä oja kaivettiin järven ympärille vuosien 1968 ja 1984 välissä.