google/wiki40b huggingface dataset:
Osborne-vaikutus

Osborne-vaikutus käytetään terminä tahattomasta tilanteesta, jossa yhtiön menestys tuhotaan kertomalla tulevasta tuotteesta liian aikaisin.
Termin synty liitetään Adam Osbornen pitämään lehdistötilaisuuteen.
Termi on yksinkertaistettu Osborne-yhtiön kohtaamista vaikeuksista, mutta termi on jäänyt käyttöön.
Samaa termiä voidaan käyttää Stephen Elopin vaikutuksesta Nokian johdossa.
Kotibaari

Kotibaari on alkoholijuomien tarjoiluun ja seurusteluun tarkoitettu varustus, jonka avulla drinkkejä, viinejä ja oluita voidaan tarjoilla kotioloissa ravintoloiden ja baarien tapaan. Kotibaari voi pienimmillään olla baarikaappi tai tarjoiluvaunu, jossa säilytetään alkoholipulloja, cocktail-sekoitusvälineitä ja laseja, ja sen yhteydessä ehkä pieni jääkaappi kylmiä juomia ja jääpaloja varten. Suurimmillaan kotibaari on pientä baarikeittiötä tai ravintolan baaritiskiä muistuttava wet bar vesipisteineen, kylmäkalusteineen, tarjoilutiskeineen ja baarijakkaroineen.
Kotibaarit olivat haluttuja varusteita 1960- ja 1970-lukujen pientalorakentamisessa uima-altaan ja avotakan tavoin. Kotibaareja sisustettiin etenkin ylemmän keskiluokan koteihin, joissa tapahtuva edustaminen ja vieraiden viihdyttäminen oli nykyistä yleisempää niukan ravintolatarjonnan takia. Huonekaluvalmistajat tarjosivat kuluttajille nahkapaneloinnilla verhoiltuja jalopuisia kotibaarikalusteita. Kotibaareja rakennettiin usein kellaritiloihin takkahuoneen yhteyteen tai sen vaihtoehdoksi. Oluttupamaista tyyliä luotiin vanhoista puutynnyreistä valmistetuilla huonekaluilla.
Keväällä 1973 Helsingin Sanomat esitteli matkailuyrittäjä Kalevi Keihäsen taloa Korpilinnaa Pohjois-Tapiolassa, jonka kotibaarisaliin mahtui noin 30 henkeä. Baari oli sisustettu Yrjö Kukkapuron futuristisilla Saturnus-muovikalusteilla nahkaverhoiluineen, ja seinää koristivat muun muassa olympiavoittaja Lasse Virenin piikkarit.
1990-luvulla kotibaariesittelyt alkoivat lehdissä vaihtua baarikalusteiden myynti-ilmoituksiksi kotibaarien mentyä pois muodista. 2010-luvulla kotibaarien kaltaiset tarjoilupisteet nousivat uuteen suosioon miesluolailmiön (engl. man cave) myötä. Kotibaarimaisia tarjoilupisteitä voi kodeissa olla nykyisin myös viiniharrastukseen liittyen tai ulkona grillikatoksen tai uima-altaan yhteydessä.
Carl-Eric Thors

Carl-Eric Thors (8. kesäkuuta 1920 Oravainen – 4. lokakuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1958–1960, ruotsin kielen professori Jyväskylän yliopistossa 1960–1962, Helsingin yliopiston pohjoismaisen filologian professori vuodesta 1963. Hän julkaisi tutkimuksia muinaisruotsin ja suomenruotsin nimitutkimuksesta.
Hänen tyttärensä on kansanedustaja Astrid Thors.
Wallander: Kosto

Juoni

Terrori-isku katkaisee sähköt koko Ystadista. Mohammed-pilapiirrosnäyttelyn järjestäjä murhataan. Epäilyt kohdistuvat islamisteihin. Rikosta saapuu selvittämään Ystadin poliisin avuksi kaksi turvallisuuspoliisin Säpon tutkijaa. Armeijan joukot kutsutaan auttamaan järjestyksenpidossa.
Keskelle kaaosta saapuu kaksi uutta poliisiharjoittelijaa, Isabelle (Nina Zanjani) ja Pontus (Sverrir Gudnason).

Arvostelut

Filmgoerin Lasse Lepola arvioi Koston siihenastisista parhaaksi Wallander-elokuvaksi, jossa uudistunut Wallander ”palaa melkoisella ryminällä”.  Myös muutama muu arvostelija piti elokuvasta, joskin sitä moitittiin hieman rutiinomaiseksi ja ajoittain kömpelöksi.
Karl Emanuel Jansson

Karl Emanuel Jansson (7. heinäkuuta 1846 Finström, Ahvenanmaa – 1. kesäkuuta 1874 Jomala, Ahvenanmaa) oli suomalainen taidemaalari. Häntä pidetään laatukuvamaalarina.
Jansson kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun Turussa vuosina 1860–1862. Hän jatkoi opintojaan Tukholman kuninkaallisessa taideakatemiassa vuodet 1862–1867. Matka-apurahan turvin Jansson matkusti monien muiden aikalaistensa tavoin Düsseldorfiin. Janssonin elämä ja taiteilijan ura jäi lyhyeksi, kun hän sairastui tuberkuloosiin ja kuoli muutaman vuoden sairastamisen jälkeen kesäkuussa 1874 vain 28 vuoden ikäisenä.
Tavukoodi

Tavukoodi on koodi, jolle joissakin ohjelmointikielissä tietokoneohjelman lähdekoodi on tapana kääntää joko käännöksen välivaiheena tai tavukooditulkilla suoritusta varten. Tavukoodi on konekoodia muistuttavaa, mutta abstraktimpaa, tiiviimpää ja koneriippumatonta. Tavukoodille voidaan myös tehdä helpommin turvallisuustarkastus ennen suorittamista.
Tavukoodissa yleensä operaatiokoodi on yhden tavun mittainen, mutta käskyn kokonaispituus voi vaihdella.
Tavukoodia voi käyttää välikoodina ohjelmointikielen kääntäjää toteutettaessa, jolloin riippuvuutta tietystä laitteistototeutuksesta saadaan vähennettyä.
Tavukoodiksi käännettyjä ohjelmia ajetaan tavukooditulkilla, jota kutsutaan usein virtuaalikoneeksi, koska se muistuttaa käyttäytymiseltään tietokonetta. Etuna on siirrettävyys, samaa tavukoodia voidaan ajaa monilla eri laitteistoilla. Sama etu on tulkattavilla komentosarjakielillä, mutta tavukoodi on yleensä vähemmän abstraktia, pienempää ja laitteistoläheisempää kuin komentosarjat. Tämä johtaa parempaan suoritusnopeuteen.
Java-kieli käännetään aina tavukoodiksi, ja syntyvää koodia ajaa Java-virtuaalikone. .NET-arkkitehtuuri kääntää ohjelmat aluksi matalan tason CIL-kieleksi (Common Intermediate Language), joka kääntyy tavukoodiksi. Syntynyttä tavukoodia suorittaa CLR (Common Language Runtime).
Tavukoodi on mahdollista kääntää suorituksen aikana konekoodiksi. Tekniikkaa nimitetään nimellä JIT (just-in-time compilation). Käännöksen tulos on mahdollista tallentaa seuraavia käyttökertoja varten.
Myös monet komentosarjakielet, mukaan lukien Perl, PHP ja Python käännetään aluksi tavukoodiksi, jota tavukooditulkki ajaa. Käännös tapahtuu täysin huomaamatta ohjelmaa käynnistettäessä. Käännetty tavukoodi voidaan myös tallentaa kiintolevylle uutta suorituskertaa varten.

Historiaa

Tavukoodi tarkoitti alun perin esimerkiksi BASIC-tulkissa ohjelman tiivistettyä tallennusmuotoa, jossa käskysanat korvattiin yksinkertaisesti numerolla (esimerkiksi "PRINT" → #05). Koska käskysanoja yleensä oli alle 256, yksi tavu riitti korvaamaan käskysanan. Tästä tuli nimitys tavukoodi. Usein näissä tallennusmuodoissa myös numerot korvattiin sisäisellä esitysmuodolla ja merkkijonot tallennettiin vain kerran. Tämä tavukoodi ei muuttanut ohjelman rakennetta mitenkään ja alkuperäinen esitysmuoto (mahdollisesti numeroiden tarkkaa esitysmuotoa lukuun ottamatta) oli palautettavissa täydellisesti tavukoodista.
Ensimmäinen yleisessä käytössä oleva virtuaaliselle pinotietokoneelle käännettävä välikieli oli USCD Pascal -järjestelmän p-koodi. Pitkään kaikki pinon käyttöön perustuvat välikieliratkaisut tunnettiin nimellä p-koodi vaikkei ne olleetkaan samanlaisia kuin alkuperäinen p-koodi.
Aikojen kuluessa (mahdollisesti ensiksi Java-ohjelmointikielessä) p-koodin tyyppistä välikieltä on alettu kutsua yksinkertaisesti tavukoodiksi ja tämä on korvannut vanhentuneen aiemman tavukoodin määritelmän.
Ville Vierikko

Ura

Vierikko on ohjannut, käsikirjoittanut ja editoinut lähinnä lyhyitä fiktioelokuvia ja dokumentteja. Vuonna 2015 hän ohjasi yhdessä Taku Kaskelan kanssa Nelosen komediallisen live-viihdeshow Triplan.
Teatterissa Vierikko on työskennellyt videosuunnittelijana ja näyttelijänä. Ryhmäteatterin tuotannossa Supernaiivi hän vastasi videosuunnittelusta ja näytteli supernaiivin isän roolin.
Yle TV2:n komediasarjassa Fakta homma Vierikko esitti 1980-luvulla Aulis ja Hannele Kaakon poikaa Pasia. Kymmenen vuotta myöhemmin hän näytteli teini-ikäistä Pasia. Vierikko esitti poikarooleja myös elokuvissa Fakta homma ja Kiljusen herrasväen uudet seikkailut.
CUPS

Historiaa

CUPS syntyi syksyllä 1993 vastaperustetun Easy Software Products (ESP) -nimisen ohjelmistoyrityksen 3D-mallinnusohjelmaprojektin sivutuotteena. Yksinkertaista tekstiä monimutkaisempien dokumenttien tulostaminen oli UNIX-järjestelmissä perinteisesti hoidettu Adobe PostScript -sivunkuvauskieltä käyttäen, mutta tämä lähestymistapa edellytti tulostimelta suoraa PostScript-tukea, jota ei kuluttajatason tulostimista löytynyt. 
Tuolloin GhostScript, suosittu ilmainen PostScript-tulkki, ei ollut vielä varteenotettava vaihtoehto, joten ESP:n ohjelmoijat päätyivät ohjelmoimaan omat tulostinajurinsa ja tulostusohjelmansa. Vuonna 1994 nämä ohjelmat julkaistiin SGI IRIX-käyttöjärjestelmälle erillisenä tuotteena nimeltä ESP Print. ESP Print ohitti nopeasti ESP:n mallinnusohjelman yhtiön suosituimpana tuotteena, ja vuonna 1995 yhtiö lopettikin mallinnusohjelmansa tuottamisen keskittyen ESP Printin kehittämiseen. Ohjelmisto portattiin myös HP-UX- ja Sun Solaris-käyttöjärjestelmille.
Kun ESP:ssä alettiin pohtia ESP Printin porttaamista Digital UNIX- ja Linux-käyttöjärjestelmille, törmättiin ohjelmistossa käytetyn LPD-protokollan (Line Printer Daemon) eri toteutusten välisiin epäyhteensopivuuksiin ja tiettyjen yleisessä käytössä olevien toteutusten teknisiin rajoituksiin, jotka lopulta johtivat LPD-protokollan korvaamiseen IPP-protokollalla. IPP-yhteensopiva ESP Print -ohjelmisto julkaistiin lokakuussa 1999 nimellä CUPS 1.0.
Salli Saari

Salli Sisko Saari (o.s. Kaukinen, s. 19. heinäkuuta 1944 Jämsä) on suomalainen psykologi. Hän on ollut perustamassa Suomen Punaisen Ristin kriisipsykologitoimintaa. Hän on Psykologian tieteellisen neuvottelukunnan jäsen.
Saari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1963 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän valmistui lisensiaatiksi 1979 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1981 Turun yliopistossa. Vuodesta 1984 Saari on ollut Helsingin yliopiston terveydenhuollon psykologian dosentti.
Vuodesta 1969 Saari työskenteli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön (YTHS) psykologina. Hän oli YTHS:n valtuuskunnan jäsen 1969–1971 ja hallituksen jäsen 1973–1975 sekä työsuojelutoimikunnan puheenjohtaja 1986–1989. Vuosina 1982–1985 Saari oli Suomen Akatemian nuorempi tutkija.
Saari veti SPR:n psykologien suuronnettomuuksien valmiusryhmää vuodesta 1993 ja on toiminut kriisi- ja katastrofipsykologian asiantuntija-, koulutus- ja työnohjaustehtävissä vuodesta 1994.
Vuonna 2007 Saari sai Suomen Mielenterveysseuran pro salutate mentis -mitalin. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin työympäristötyön erityisansiomitali. Vuonna 2009 Saarelle myönnettiin valtion tiedonjulkistamispalkinto.
Timo Saarniemi

Timo Saarniemi (27. heinäkuuta 1942 Turku – 14. kesäkuuta 2005 Paimio) oli turkulainen rock-kulttuurin tallentaja ja äidinkielen opettaja. Turun Port Arthurissa asunut valtiotieteen lisensiaatti ja filosofian maisteri Saarniemi tuli tunnetuksi erityisesti rock- ja pop-kulttuurin underground-piireistä koostamistaan persoonallisista, valokopioina levinneistä valokuvaraporteistaan sekä ahkerasta ja säännöllisestä yleisönosastokirjoittelustaan musiikkilehti Rumban palstoilla. Hän kirjoitti ahkerasti mielipidekirjoituksia myös Turun Sanomiin, Helsingin Sanomiin, Turkulaiseen ja Åbo Underrättelseriin ja hänen hallussaan uskotaan olevan mielipidekirjoitusten epävirallinen Suomen ennätys. Saarniemi esiintyi toisinaan myös nimimerkeillä, joista ainakin Tim Holmnäs ja Kaleva Saares toisinaan saattoivat jopa väitellä Timo Saarniemen kanssa käsiteltävästä teemasta.
Saarniemi julkaisi myös kaksi omakustannekirjaa. Ruotsinkielinen FST-televisiokanava esitti hänestä vuonna 1998 dokumentin Natten är ännu ung.
Saarniemi työskenteli vuodesta 1970 äidinkielen opettajana Kaitaan lukiossa, Espoossa. Hän muutti takaisin Turkuun vuonna 1984 ja siitä alkaen matkasi työpaikalleen Turusta ensimmäisellä aamujunalla ja palasi illansuussa -mikä tuolloin ei vielä ollut järin tavallista. Opetustyön ja rock-antropologian harrastamisen ohella hän myös jatkuvasti opiskeli sekä Turun että helsingin yliopistoissa ja saavutti vuosituhannen vaihteen tienoilla valtiotieteen lisensiaatin oppiarvon, jo 1970-luvun alussa suorittamansa filosofian maisterin lisäksi. Saarniemi oli myös mukana perustamassa Äidinkielen opetustieteen seuraa.
Elokuussa 2006 turkulainen levy-yhtiö Solina Records julkaisi Saarniemen muistosinglen: Mukavia turkulaisnuoria -nimisen projektin levyllä on kappaleet ”Timo Saarniemi” ja ”I'm A Cult Hero”. Singellä esiintyy joukko Timo Saarniemen valokuvareportaaseissa esiintyneitä muusikoita. Levyn tuotti Jori Sjöroos.
Amazonin metsäpalot 2019

Kansainvälinen huomio

Metsäpalot saivat 2019 maailmanlaajuista huomiota.
Media on syyttänyt niistä etenkin maan Brasialian presidentti Jair Bolsonaroa, jonka väitettiin kannustavan maatyöläisiä raivaamaan itselleen lisää maata sademetsästä, ja jonka mukaan suojelu haittaa maan taloudellista kehitystä.
Brasilian presidentti Jair Bolsonaro myönsi 22. elokuuta 2019, että maata tulen avulla raivanneet maanviljelijät saattavat olla syyllisiä. Myös monet asiantuntijat olivat antaneet aiemmin samanlaisen lausunnon.
Bolsonaro on kutsunut paloja "rikollisiksi" ja sanonut, ettei Brasilialla ole resursseja sammuttaa paloja alueella, joka on Eurooppaa isompi.
Ranskan presidentti Emmanuel Macron on kovistellut Brasiliaa ja uhannut estää Brasilian ja EU:n välille neuvotellun Mercosur-taloussopimuksen ratifioimisen.
Bolsonaro on sanonut Macronia  "kolonialistiksi", joka pyrkii puuttumaan maan sisäisiin asioihin. Macron on nimittänyt Bolsonaroa valehtelijaksi.
Esimerkiksi Bolivia ei ole joutunut vastaavan painostuksen kohteeksi vaikka vasemmistolainen presidentti Evo Morales on tukenut metsän raivaamista biopolttoaineiden tuotantoa varten.
Foyanlavastaja

Levinneisyys

Foyanlavastajaa tavataan Fojavuorilla Indonesiassa. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Marek Hamšík

Ura

Hamšík aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Slovan Bratislavassa vuonna 2004, pelattuaan sitä ennen joukkueen junioreissa vuosina 2002–2004. Vuosina 2004–2007 hän edusti Italiassa Bresciaa. Napoliin Hamšík siirtyi vuonna 2007. Slovakian maajoukkueessa hän debytoi vuonna 2007.
Hamšík teki 116. maalinsa Napolin joukkueessa kaikki kilpailut huomioon ottaen 23. joulukuuta 2017 ja ohitti tällä maalilla Diego Maradonan vanhan seuraennätyksen.
Gibraltarin lentoasema

Terminaalit

Gibraltarin kansainvälisellä lentoasemalla on yksi terminaali. Lähtevät lennot siirrettiin uuteen terminaaliin 26. syyskuuta 2012, kun vanha terminaali suljettiin 25. syyskuuta 2012.

Vanha terminaali

Lentoaseman vanha terminaali oli rakennettu vuonna 1959, ja kunnostettu 1990-luvun lopulla. Useiden vuosien ajan se oli ollut liian pieni suurehkolle matkustajamäärälle. Terminaali oli pinta-alaltaan 20 000 m², ja siellä oli kymmenen lähtöselvitystiskiä, yksi matkalaukkukaruselli, yksi turvatarkastuspiste ja kaksi lähtöporttia. Lähtöporttien kautta matkustajat siirtyivät linja-autoihin, jotka kuljettivat matkustajat seisontapaikoilla oleviin koneisiin. 26. marraskuuta 2011 saapuvat lennot siirrettiin uuteen terminaaliin, kun sen ensimmäinen osa valmistui. 25. syyskuuta vanha terminaali sulki ovensa kun myös lähtevät lennot siirrettiin uuteen terminaaliin 26. syyskuuta 2012. Viimeinen vanhasta terminaalista lähtenyt lento oli EasyJetin lento EZY8904 Lontoon Gatwickiin. Vanha terminaalirakennus purettiin helmikuussa 2014 ja sen tilalle tulee uusi linja-autojen pysäköintialue.

Uusi terminaali

Uusi terminaali rakennettiin Gibraltarin lentoasemalle suurien matkustajamäärien vuoksi. Suunnittelu aloitettiin vuonna 2007, ja rakennustyöt pääsivät alkamaan 2009 ja valmistuivat 2011. Uuden terminaalin ensimmäinen osa avautui 26. marraskuuta 2011 saapuville lennoille. Toinen osa avautui 26. syyskuuta 2012, kun lähtevät lennot siirtyivät uuteen terminaaliin. Uuden terminaalin ensimmäisen osan ensimmäinen lento oli Easyjetin EZY7295 Liverpooliin, ja toisen osan ensimmäinen lento British Airwaysn BA491 Lontoon Heathrow'lle. 
Terminaalin pinta-ala on 35 000 m², joka on 15 000 m² suurempi kuin edellinen. Siinä on kaksi matkalaukkukarusellia ja kolme lähtöporttia. Matkustajasiltoja ei ole. Terminaalin matkustajakapasiteetti on jopa 1,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa.
Karvala (Lappajärvi)

Karvala on kylä Lappajärvellä Lappajärven länsirannalla maantien 711 varrella. Kylä ulottuu Hevosaholta Aholaan. Matkaa kunnan keskustaan on Karvalasta noin 12 km. Kylässä toimivat Karvalan nuorisoseura sekä Lappajärven länsirannan kyläyhdistys sekä useita yrityksiä.
Nobelbiblioteket

Nobelbiblioteket (Nobel-kirjasto) on Ruotsin akatemian kirjasto Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on perustettu vuonna 1901. Kirjastolla on laajat kokoelmat kirjallisuushistoriaa ja modernia kaunokirjallisuutta. Kirjasto on sijainnut vuodesta 1921 lähtien Tukholman vanhassakaupungissa, Börshusetissa.
Koivulammi (Parkano)

Maantietoa

Lammen pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Möyhänkeitaan itäpuolella. Suo on vain itäreunastaan ojitettu ja niiden johto-ojat laskevat Koivulampeen. Lammen oma laskuoja lähtee sen länsipäästä ja se virtaa luontaista uomaansa pitkin vajaa 400 metriä toiseen lampeen. Molempia lampia kutstaan peruskartoissa yhteisellä nimellä Koivulammit. Alempi lampi on 40 senttimetriä alempana ja sen laskuoja on nimeltään Koivuluoma. Koivuluoma yhtyy Laholuomaan Laholuoman kylän eteläpuolella. Isomman lammen rantaviivan pituus on 650 metriä. Sen pohjoisranta on avosuota, mutta muut rannat rämettä. Pienempi Koivulampi on osittain umpeensoistunut ja ranta on kosteikkoa. Kummatkin lammet ovat rakentamattomia. Lähin tie lammille on metsäautotie, joka ohittaa ne sadan metrin etäisyydeltä.

Historiaa

Vanhan 1800-luvulla laaditun pitäjänkartan mukaan Koivulammin nimi on ollut "Iso Koivulampi" ja sen alajuoksulla ollut pari "Vähä Koivulampi". Lammet olivat tuoloinkin autiot, mutta niiden laskuojan varsia oli raivattu niityiksi etenkin alajuoksulla. Myös Iso Koivulammen pohjoisrannassa on maalattu vihreällä niittyä muisituutava suurempi alue.
Róbert Petrovický

Ura

Petrovickýn pelatessa Slovakiassa hän oli hyökkäävä keskushyökkääjä, joka teki paljon tehopisteitä. Kaudella 1991–1992 hän teki HK Dukla Trenčínin joukkueessa 46 ottelussa 61 tehopistettä ja voitti sarjan mestaruuden. Hän pelasi samalla kaudella nuorten MM-kilpailuissa hyvin, mikä teki hänestä superlupauksen. NHL-seura Hartford Whalers varasi Petrovickýn yhdeksäntenä pelaajana vuoden 1992 varaustilaisuudessa. Myöhemmin samana vuonna hän matkusti Pohjois-Amerikkaan. Hän jäi kuitenkin kauas hänen kohdistetuista odotuksista.
Petrovický pelasi Whalersissa kaksi kautta, joista jälkimmäinen meni lähes kokonaan AHL:ssä farmijoukkue Springfield Indiansissa, jossa hän teki 74 ottelussa 82 tehopistettä. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi Dallas Starsiin, jossa hän pelasi vain viisi ottelua. Hän pelasi kaudella kolmessa farmijoukkueessa. Kaudeksi 1996–1997 Petrovický siirtyi St. Louis Bluesiin, jossa hän teki 44 ottelussa 19 tehopistettä. Seuraavan kauden hän pelasi kokonaan Worcester IceCatsissa, jossa hän oli 61 tehopisteellään joukkueen toiseksi paras pistemies Michal Handzušin jälkeen.
Petrovický siirtyi kaudeksi 1998–1999 Tampa Bay Lightningiin, mutta juuttui jälleen farmijoukkue Grand Rapids Griffinsiin. Hän pelasi Lightningin organisaatiossa vielä seuraavan kauden, jolla hän sai enemmän vastuuta NHL:ssä. Kauden 2000–2001 Petrovický aloitti New York Islandersin organisaatiossa, mutta siirtyi kesken kauden ruotsalaiseen Modoon.
Kaudeksi 2001–2002 Petrovický siirtyi sveitsiläiseen HC Ambrì-Piottaan, jossa hän teki 38 ottelussa 48 tehopistettä. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi SCL Tigersiin, jossa hän pelasi vain 24 ottelua. Tämän jälkeen hän siirtyi ZSC Lionsiin, jossa hän teki 50 pistettä ollen joukkueen toiseksi paras pistemies Randy Robitaillen jälkeen. Kaudella 2005–2006 hän pelasi vain 19 ottelua. Kausi 2006–2007 jäi Petrovickýn viimeiseksi seurassa.
Petrovický aloitti kauden 2007–2008 Tšekin Extraligassa HC Vítkovicessä, mutta siirtyi 11 pelatun ottelun jälkeen Allsvenskanissa pelaavaan Leksandsiin. Seuraavan kauden hän aloitti jälleen Vítkovicessa, josta siirtyi Leksandsiin. Kaudeksi 2009–2010 hän palasi neljän ottelun ajaksi kasvattaseuraansa HK Dukla Trenčíniin, josta hän siirtyi kesken kauden KHL:ssä pelaavaan Dinamo Riikaan. Hän teki 34 pelaamassaan ottelussa 20 tehopistettä. 
Lokakuussa 2010 Petrovický siirtyi SM-liigassa pelaavaan KalPaan loppukauden kattavalla sopimuksella. Siihen sisältyi marraskuun maajoukkuetaukoon kestävä molemminpuolinen optio. Petrovický jatkoi KalPassa option jälkeenkin, kun hän jatkoi sopimustaan marraskuussa 2010. Hän pelasi 13 ottelua tehopistein 2+5=7, kunnes Petrovický purki sopimuksensa omasta aloitteestaan joulukuussa 2010. Hän teki joulukuussa loppukauden mittaisen sopimuksen Dinamo Riian kanssa ja teki runkosarjassa 20 ottelussa vaisut tehot 1+2=3. Pudotuspeleissä Petrovický pelasi 11 ottelua ja teki niissä kolme tehopistettä. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Tšekin Extraligan HC Kometa Brnoon.

Muuta

Petrovickýn pikkuveli Ronald on myös jääkiekkoilija, joka on pelannut yli 300 NHL-ottelua.
Esa Kauppi

Esa Kauppi (s. 1957 Kuusamo) on oululainen arkkitehti (SAFA). Hän on toiminut Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolla opettajana 1981-1996 ja suunnitellut asuin-, liike- ja teollisuusrakennuksia Suomeen ja ulkomaille. Oulun kaupungin rakennusvalvonnassa hän on toiminut arkkitehtina vuodesta 1996. Kilpailumenestymisiä hänellä on yleisissä arkkitehtuurikilpailuissa vuodesta 1985. Palkintotuomarina arkkitehtuurikilpailuissa hän on toiminut 1990 lähtien.
Kauppi on luonut OuluArchitecture-julkaisusarjan, jonka päätoimittajana hän on toiminut vuosina 2002, 2005, 2008, 20011, 2012, 2015, 2016, 2018. Hän on  myös OuluArchitecture -matkojen perustaja. Arkkitehtuurimatkoilla on lisätty rakentamiseen ja suunnitteluun sisältyvää vuorovaikutusta eri osapuolten välillä.
Kauppi on ollut SAFA:n kilpailuvaliokunnan jäsen 1998-2000, minkä jälkeen myös SAFA:n liittovaltuuston jäsen, hallituksen jäsen, kilpailutoimikunnan jäsen.
Palavat intohimot

Juoni

Balettitanssija Camille rakastuu näytelmäkirjailija Jean Mayoliin, jolla on suhde tehtailija Simonin vaimoon Yvetteen. Mustasukkainen Camille paljastaa Simonille Jeanin ja Yvetten suhteen ja tehtailija murhaa vaimonsa. Camille saa hermoromahduksen ja taidemaalari Poul Rich ottaa hänet huostaansa. Camille kohtaa jälleen Jeanin, mutta valitsee lopulta häntä rakastavan Poulin.

Tuotanto ja vastaanotto

Nordisk Films Kompagnin tuottama Palavat intohimot on kolmas Asta Nielsenin Tanskassa tekemistä neljästä elokuvista ja toinen elokuvista, joissa hän esiintyy Tanskan mykkäelokuvan suurimman miesnäyttelijän Valdemar Psilanderin kanssa. August Blomin ohjaustyö on hyvin tavanomainen melodraama, jonka tekee kiinnostavaksi lähinnä Nielsenin näyttelijänsuoritus ja kohtausten vaihtelevat ympäristöt. Elokuva on tarinaltaan lattea ja leikkaukseltaan alkeellinen. Tuotantoarvoiltaan Palavat intohimot on silti edellistä Nielsenin ja Psilanderin edellistä elokuvaa, Fotoraman Mustaa unta (Den sorte Drøm, 1911) kehittyneempi.
Elokuvaa esitettiin Suomessa jo viikkoa ennen Tanskan ensi-iltaa. Sen ruotsinkielinen nimi Brännande lustar sai erilaisia suomennoksia: Palavat intohimot, Polttavat himot, Palava rakkaus, Hehkuvat himot eli Tanssijatar ym. Lehtimainoksen mukaan elokuvaa oli näytetty Helsingissä 38 000 katsojalle. Sen pituudeksi ilmoitettiin 825 metriä.

DVD-julkaisu

Asta Nielsenin neljä tanskalaiselokuvaa, Kuilu (Afgrunden, 1910), Musta uni, Palavat intohimot ja Valoa kohti (Mod lyset, 1919) on julkaistu DVD:llä vuonna 2005. Elokuvat on varustettu Ronen Thalmayn säestyksellä ja englanninkielisellä tekstityksellä.
Liperin vapaaherra

Perinnölliset paronit

Varsinais-Suomessa nämä Liperin paronit, kuten myös heidän esi-isänsä, omistivat Louhisaaren kartanon.
Ritari Claes Larsson Fleming (1592–1644), oli maaherrana ja amiraalina, ja kaatui Femernin meritaistelussa. Hänen palveluksensa ja ansioidensa johdosta kuningatar 26 maaliskuuta 1651 korotti hänen lapsensa vapaaherroiksi ja -herrattariksi. Heidän sukunsa jatkuu tähän päivään saakka, eli ei ole sammunut mieskannalta. Ruotsissa elää edelleen vapaaherra Fleming af Liebelitz -nimisiä ihmisiä.
Claesin pojanpoika oli paroni Claes Fleming af Liebelitz (1649–85), aatelissäädyn maamarsalkka, ja Ruotsin valtiovarainhoitaja eli kamarimestari, valtaneuvos myös. 10. joulukuuta 1687 kuningas Kaarle XI korotti hänen leskensä ja lapsensa kreivilliseen arvoon. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui mieskannalta 15. marraskuuta 1729, joten enää ei ole olemassa kreivi Flemingejä.