google/wiki40b huggingface dataset:
Eisenacher Motorenwerk

Historia

Yritys aloitti autojen tuotannon 1899, ja 1904 aloitettiin Dixi-merkkisten autojen tuotanto. BMW osti Eisenachissa sijaitsevan Fahrzeugfabrik Eisenach A.G.:n marraskuussa 1928 ja aloitti siellä oman autotuotantonsa valmistamalla Dixiä ensin BMW Dixinä ja myöhemmin jatkokehiteltynä versiona nimellä BMW 3/15PS. Vuonna 1930 BMW toi moottoripyörätuotantoaan Eisenachin-tehtaalle. Uusista malleista huomattavin oli 1937 esitelty BMW R 35. Vuonna 1933 tehtaalta alettiin valmistaa suuria, kuusisylinterisiä henkilöautoja (muun muassa BMW 327). Toisen maailmansodan syttyessä tehdas valjastettiin sotakoneiston käyttöön, ja se valmisti vuodesta 1942 eteenpäin muun muassa moottoripyöriä Wehrmachtille ja moottoreita Luftwaffen lentokoneisiin. Tehdas joutui liittoutuneiden ilmapommitusten kohteeksi ja tuhoutui 60-prosenttisesti.
Saksa jaettiin miehitysvyöhykkeisiin, ja Eisenach jäi muun Thüringenin mukana Neuvostoliiton hallitsemalle alueelle. BMW:n tehtaasta tuli  Neuvostoliiton valvontakomission alainen tehdas, jonka uudeksi nimeksi tuli Sowjetische AG Maschinenbau Awtowelo, Werk BMW Eisenach. Muitta mutkitta tuotantoa jatkettiin siitä, mihin se oli jäänytkin; uusi tuotanto alkoi BMW 321:llä, jonka tuotanto oli alkujaan aloitettu jo 1938. BMW – siis se alkuperäinen, jonka pääkonttori jäi Länsi-Saksan puolelle Müncheniin – ei voinut nimiristiriidalle mitään niin pitkään, kun Neuvostoliiton valvontakomissio hallitsi tehdasta. Ja koska BMW:n Münchenin tehdas ei kyennyt autotuotantoon heti sodan jälkeen, ovat kaikki 1945–1951 valmistuneet ”BMW”-autot Eisenachista peräisin. 
Valvontakomissio siirsi 1952 tehtaan Saksan demokraattisen tasavallan hallituksen hallintaan. BMW vaati nimenvaihdosta, sai tahtonsa läpi ja uudeksi tuotenimeksi tuli EMW, Eisenacher Motorenwerk. Logo vaihtui myös, ja BMW:n sinivalkoisesta logosta tuli punavalkoinen. Tuotanto jatkui malleilla 327 ja 340 (sekä jälkimmäisen jatkokehitelmällä 340-2). Molempien tuotanto loppui 1955. Sodan jälkeisenä kymmenenä vuotena EMW ehti valmistaa vain hiukan yli 30 800 nelitahtista autoa.
Vuonna 1954 tehtaan nimeksi vaihtui VEB Automobilwerk Eisenach (AWE). Uuden, Wartburg-merkkisen auton valmistus alkoi 1956.

Tuotteet

Nimellä EMW ehdittiin valmistaa 327-sarjaa (EMW 327-1, 327-2, 327-3) 505 kappeletta, 340-sarjaa (EMW 340, 340-1, 340-2) 21 083 kappaletta ja Kübelwagenia (IFA EMW 325-3) 166 kappaletta. Vuonna 1955 Itä-Saksa siirsi moottoripyörätuotannon noin 60 kilometriä Eisenachista kaakkoon, Suhliin. Siihen mennessä BMW/EMW R 35:ä eri muunnelmineen oli tehty yli 83 tuhatta kappaletta.
Kaksoislammit (Ikaalinen, Juhtimäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen alaosan alueeseen (35.344) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151,3 metriä mpy.
Pirttijärvi (Kuhmoinen, Pirttikulma)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 136,7 metriä mpy.
Julia Välimäki

Julia Välimäki (s. 2. marraskuuta 1987) on suomalainen valokuvamalli. Hän on kotoisin Jyväskylästä. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään Italian Vogue-lehteen pääsyä. Hän on tehnyt töitä useille toimistoille kuten Brand (emotoimisto), IMG New York, Pariisi ja Milano, ICM Lontoo sekä Mega/ampuri.
Thomas Whitlock

Thomas "Tom" Whitlock (s. 1954) on lauluntekijä ja sanoittaja. Hänen tunnetuin sanoituksensa on vuoden 1988 kesäolympialaisten tunnuslaulu "Hand in Hand" (1988).
Ikarus 214

Ikarus 214 oli jugoslavialainen sotilaallinen kuljetuskone. Se suunniteltiin alun perin vuonna 1949 kevyeksi pommikoneeksi, mutta sen suorituskyky ei tähän riittänyt. Ikarus 214D tuli Jugoslavian ilmavoimien käyttöön vuonna 1951. Koneita tehtiin 21 kappaletta.
Iso Vasikkasaari

Maantiede

Ison Vasikkasaaren pinta-ala on 24 hehtaaria. Yksityisomistuksessa olevaa luoteisosaa lukuun ottamatta saari on ulkoilualuetta. Ison Vasikkasaaren pohjoisosa on ilmeeltään melko kulttuurivaikutteinen, eteläosa sitä vastoin varsin luonnontilainen. Saaren luonto on rehevää. Sen rannikkoa kiertää ruovikoiden ja niittyjen vyöhyke. Rantojen läheisyydessä kasvaa tervaleppää, saaren eteläpuolen sisäosaa kohti mentäessä kuljetaan kuusikkoista rinnettä ylös karuille jäkäläkallioille, joilla kasvaa mäntyjä.
Ison Vasikkasaaren korkeimmat kohdat ovat yli 15 metriä merenpinnan yläpuolella. Saaren keskiosassa on pienehkö nurmialue, jonka itäpuolella Bastuviken-nimisen lahden pohjukassa on pieni, julkinen hiekkaranta. Nurmialueen länsipuolella on ruovikoitunut lahti, jonka luoteisosassa sijaitsee Salamis-niminen luoto. Nurmialue on vain muutaman metrin korkeudella merenpinnasta, kuten koko Ison Vasikkasaaren pohjoisosa, joten saaren eteläosan yli kymmenen metrin korkeudella sijaitsevat kummut olivat merenluotoina jo kauan ennen kuin pohjoisosan alankomaat olivat nousseet maankohoamisen myötä merestä.
Iso Vasikkasaari kuuluu Espoon sisäsaaristoon. Sen pohjoispuolella on kaksi pientä saarta: Buguholm ja Pitkäsaari.  Ison Vasikkasaaren länsipuolella sijaitsee Pieni Vasikkasaari eli Lilla Kalvholmen. Saaria erottaa kapea, maatuva Pavelsons hålet. Nimi lienee perua tuntemattomaksi jääneeltä, virolaislähtöiseltä Pavelson-nimiseltä henkilöltä. Pieni Vasikkasaari on pääosin huvilakäytössä. Noin kolmesataa metriä Isosta Vasikkasaaresta eteläkaakkoon sijaitsee puolestaan Pukkisaari. Saarten välinen salmi, Norrströmmen, on nimetty Pukkisaaren näkökulmasta.

Kulttuurivaikutteet ja historia

Ison Vasikkasaaren luoteisosan yksitysalueella sijaitsee Espoon saariston kenties kiehtovin rakennus: kunnallisneuvos ja pankinjohtaja Abel Landénin 1897 rakennuttama huvimaja, jonka arkkitehtuuri jäljittelee Poseidonin temppeliä. Vuoroveneiden liikennöintilaituri sijaitsee saaren koillisosassa Temppelisalmen rannalla. Saaren länsirannalla sijaitsee entinen kalastusmaja, Gula Villan, jossa toimii kesäravintola. Saarella on myös pieni, puinen näköalatorni.
Isossa Vasikkasaaressa oli 1700-luvun lopulta alkaen kalastaja-asutusta. Landén osti saaren 1878. Tuohon aikaan oli tapana, että varakkaat ihmiset saapuivat alkukesästä huvilasaarille mukanaan palvelusväki. Saarilla vietettiin vilkasta seuraelämää. 1920-luvun alussa suuri osa Isosta Vasikkasaaresta myytiin Nygrenin suvulle.
Isoa Vasikkasaarta kutsutaan myös nimillä Vasikkasaari ja Kalvholmen. Varhaisin muoto on Kalvholmen, joka on ollut käytössä 1500-luvulta. Saaren nimi palautunee vasikoiden (kalv) laidunmaihin. Salamis-luodon nimi on peräisin 1800-luvun lopulta, sen inspiraationa on ollut antiikin Kreikan historia. Egeanmerellä on saman niminen, huomattavasti suurempi saari.
Zhu De

Zhu De (kiin. 朱德, pinyin: Zhū Dé; vanha suom. latinaistus Tšu-teh; kunnianimi: 玉阶, Yùjiē; joulukuu 1886 – 6. heinäkuuta 1976) oli kiinalainen kommunistisen puolueen sotilasjohtaja ja valtiomies.
Hän syntyi Sichuanin maakunnassa ja aloitti uransa palkkasoturina Lounais-Kiinan sotapäälliköiden armeijoissa. Hän muutti 1920-luvun alussa ulkomaille opiskellakseen sotatieteitä Saksassa ja palasi Kiinaan palvelemaan Sun Yat-senin Guomindang-armeijan koulutusrykmentissä.
Vuonna 1922 Zhu liittyi salaa Kiinan kommunistiseen puolueeseen Zhou Enlain avustuksella. Zhu ja Mao Zedongin läheinen suhde alkoi epäonnistuneen Nanchangin kansannousun aikana vuonna 1927, kun molemmat miehet pakenivat Jinggangvuorille välttääkseen joukkojensa täydellisen tuhon. Näistä vaatimattomista alkutekijöistä Mao ja Zhu rakensivat puna-armeijan taitavaksi sissiryhmittymäksi, joka varmistivat ja laajensivat kommunistien hallitsemia alueita. Zhun rohkeus ja taito johtaa näitä miehiä tekivät hänestä suunnattoman arvovallan perikuvan ja paikallinen väestö kuvaili hänelle yliluonnollisia voimia.
Pitkän marssin aikana Zhu De ja Zhang Guotao johtivat Puna-armeijan "läntistä kolonnaa", joka hädin tuskin selvisi perääntymisestä Sichuanin maakunnan lävitse. Yan’anissa Zhu ohjasi puna-armeijan uudelleenrakentamista Maon poliittisen ohjauksen avulla ja Kiinan-Japanin sodan (1937-1945) aikana hän piti hallussaan puna-armeijan ylipäällikön virkaa. Vuoden 1949 jälkeen Zhu nimettiin Kansan vapautusarmeijan ylipäälliköksi ja kommunistisen puolueen varapuheenjohtajaksi. Hän pysyi kuuluna ja kunnioitettuna valtiopäämiehenä kuolemaansa saakka heinäkuussa 1976, jolloin hän oli toiminut Kiinan kansankongressin puheenjohtajana vuodesta 1959 lähtien.
Trimetyylisilyyliatsidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trimetyylisilyyliatsidi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee useisiin aproottisiin orgaanisiin liuottimiin. Veden kanssa se sen sijaan reagoi hydrolysoituen myrkylliseksi vetyatsidiksi. Trimetyylisilyyliatsidi saattaa olla räjähdysherkkää. Trimetyylisilyyliatsidi on myrkyllistä.

Valmistus ja käyttö

Trimetyylisilyyliatsidia valmistetaan tyypillisesti natriumatsidin ja trimetyylisilyylikloridin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktiossa voidaan käyttää esimerkiksi dibutyylieetteriä tai polyetyleeniglykoleja. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Trimetyylisilyyliatsidi reagoi muun muassa organohalogeeniyhdisteiden, epoksidien ja esterien kanssa muodostaen orgaanisia atsideja. Tämän lisäksi yhdiste reagoi sykloadditioilla muun muassa alkeenien, alkyynien, nitriilien ja isosyanaattien kanssa muodostaen heterosyklisiä yhdisteitä esimerkiksi triatsoleja.
Lukáš Radil

Seuraura

Radil on HC Pardubicen kasvatti. Kaudella 2007–2008 hän debytoi seuran miesten Extraliga-joukkueessa, jossa Radil pelasi kuusi karsintasarjan ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Extraligassa 17 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Radil pelasi miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana 1. česká hokejová ligan HC Chrudimissa.
Kaudella 2009–2010 Radil pelasi Pardubicen Extraliga-joukkueessa 12 runkosarjaottelua tehopistein 1+4=5. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla 1. ligaa HC Chrudimissa. Radil pelasi ison osan kaudestaan myös Pardubicen A-nuorissa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi Extraligassa 29 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+4=5. Radil voitti kauden päätteeksi pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös lainalla 1. ligaa Chrudimissa ja HC Vrchlabíssa. Kauden 2011–2012 päätteeksi Radil voitti Tšekin-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana, kuten myös seuraavan kaudella 2012–2013 myös lainalla 1. ligan HK Hradec Královéssa. Tammikuussa 2013 Radil teki Pardubicen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2013–2014 Radil oli Pardubicen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+16=32. Kaudella 2014–2015 hän oli joukkueen paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+29=39. Mestarien liigassa Radil oli Pardubicen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+1=5 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +2.
Radil siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Spartak Moskovaan. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 13+19=32 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Tammikuussa 2016 Radil teki Spartakin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja syöttäjä sekä kolmanneksi paras pistemies tehoilla 12+21=33. Kaudella 2017–2018 Radil oli Spartakin toiseksi paras pistemies Aleksandr Hohlatšovin jälkeen tehoilla 16+22=38. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11.
Huhtikuussa 2018 NHL-varaamaton Radil teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 750 000 dollarin arvoisen sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Syksyn harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet AHL-joukkue San Jose Barracudan vahvuuteen.

Maajoukkueura

Radil edusti Tšekkiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Radil on pelannut 64 A-maaottelua tehopistein 15+22=37. Hän sai tililleen ensimmäisen A-maaottelunsa Channel One Cupissa 21. joulukuuta 2013 Sotšissa Ruotsia vastaan. Radil merkittiin Tšekin extrapelaajaksi. Ensimmäiset jääaikansa hän sai seuraavassa ottelussa 22. joulukuuta 2013 turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan. Radil merkittiin Tšekin kolmosketjun oikeaan laitaan Jiří Novotnýn ja Jiří Šimánekin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Euro Hockey Challengessa 10. huhtikuuta 2014 Děčínissä ylivoimalla Tanskaa vastaan. Radilin osuma jäi Tšekin 4–0-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
Radil on pelannut myös 16 nuorten maaottelua.
Ykshaukinen (Jyväskylä, Puuppola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 226 800 kuutiometriä eli 0,0002 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 7,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Vasarajoen valuma-alueeseen (14.294) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,2 metriä mpy.
Pykälikönlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Palojoen valuma-alueeseen (35.476) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 188,7 metriä mpy.
Tatu Leppänen

Ura

Leppänen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1990 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1992. Hän sai varatuomarin arvon 1994 auskultoituaan Helsingin käräjäoikeudessa. Vuonna 1998 Leppänen väitteli oikeustieteen tohtoriksi.
Leppänen on toiminut tutkimustehtävissä Helsingin yliopiston rikos- ja prosessioikeuden laitoksella. Hänet nimitettiin prosessioikeuden dosentiksi 2002. Sen jälkeen Leppänen toimi pitkään oikeusministeriössä lainvalmistelutehtävissä, kuten lainsäädäntöneuvoksena 2001–06 ja 2008–09. Hän on työskennellyt myös eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa.
Leppänen siirtyi tuomioistuintehtäviin vuonna 2010, kun hän toimi määräaikaisena hovioikeudenneuvoksena Helsingin hovioikeudessa. Hän toimi Vantaan käräjäoikeuden käräjätuomarina 2010–14. Leppänen nimitettiin Hyvinkään käräjäoikeuden päälliköksi eli laamanniksi 1. elokuuta 2014 lukien.
Leppänen nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. syyskuuta 2016 lukien. Virka vapautui eläkkeelle siirtyneeltä oikeusneuvos Kari Kituselta. Leppänen siirtyi korkeimpaan oikeuteen Hyvinkään käräjäoikeudesta, jossa hän oli toiminut laamannina vuodesta 2014 alkaen. Aikaisemmin Leppänen on toiminut korkeimmassa oikeudessa määräaikaisena esittelijänä 1995–1996.
Ouidahin historiallinen museo

Ouidahin historiallinen museo (ransk. le Musée d’Histoire de Ouidah) sijaitsee Ouidahissa, Beninissä entisessä portugalilaisessa linnoituksessa. Museossa on runsaasti historiallisesti merkittäviä esineitä ja kuvituksia.
Museota johtaa kuraattori ja henkilökuntana on useita koulutettuja oppaita. Museo on osa museoverkostoa, jota hallinnoi Beninin kulttuuriperinnön virasto, joka on kulttuuri-, taide- ja matkailuministeriön alainen.

Historia

Museo sijaitsee rakennuskokonaisuudessa, jota ennen kutsuttiin nimellä São João Baptista de Ajudá. Se oli aikaisemmin Portugalin São Tomé ja Príncipen eksklaavi Ouidahin kaupungissa. Linnoitus perustettiin vuonna 1721 ja siinä oli linnoitus ja tehdas, joka toimi kauppa-asemana. Varhaisvaiheessa portugalilaiset hoitivat orjakauppaa linnoituksen sisällä. Dahomeyn kuningaskunnan aikana rakennus toimi alueella Portugalin diplomaattisena edustustona.
Dahomeyn itsenäistymisen jälkeen vuonna 1961 Dahomeyn enklaavi vallattiin pakkokeinoin ja sen asukkaat, portugalilaiset virkailijat perheineen karkotettiin. Ennen lähtöään asukkaat polttivat rakennukset.   
Marraskuun 13. päivänä 1964 annetulla asetuksella linnake luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi. Se kunnostettiin Ranskan ja Yhdysvaltojen taloudellisella tuella. Museo avattiin vuonna 1967.

Kuvaus

Museon kokoelma on ryhmitelty kuuteen pääteemaan: portugalilainen linnoitus (jossa museo sijaitsee), Xwédan kuningaskunta, Dahomeyn kuningaskunta, orjakauppa, voudun ja Beninin ja Uuden maailman väliset kulttuuriyhteydet.
Noin hehtaarin suuruisella linnoitusalueella ovat Portugalin edustajan residenssi, kappeli, sotilasvartio ja sotilasvaruskunta. Museon pysyvät kokoelmat ovat pääosin residenssirakennuksessa ja muuttuvat näyttelyt ovat tavallisesti kappelissa. 
Mueossa on useita merkittäviä tutkimuskokoelmia arkeologisista kaivauskohteista Ouidah-Savin alueella. Näitä tutkimuksia tehneet yliopistot (UCLA, University of South Carolina, University of Virginia) ovat myös tutkimusyhteistyössä Beninin Abomey-Calavin yliopiston kanssa.
Museo on osa niin sanottua Orjareittiä, jossa voi seurata orjuuttamisen vaiheita Ouidahissa. 
Vuonna 2015 museo oli ehdolla Afrikan kategoriassa johtavaksi kulttuurikohteeksi.
Windows Phone -kauppa

Kehitys

Windows Phone -kauppa on kasvanut nopeasti julkaisunsa jälkeen ja saavutti helmikuussa 2012 sovellusten määrässä Blackberry App Worldin.  Kesäkuussa 2012 sovellusten määrä ylitti 100 000 rajan, mikä tapahtui 20 kuukautta julkaisun jälkeen. Vertailun vuoksi Google Play ylitti saman rajan 24 kuukaudessa ja App Storelta siihen meni 16 kuukautta. Loppuvuonna 2012 sovellusten määrä ylitti 150 000 rajan ja kasvu on ollut voimakasta erityisesti siitä lähtien, kun Nokia toi markkinoille ensimmäiset Lumia -puhelimensa loppuvuodesta 2011. 
Joulukuussa 2013 sovellusten määrä ylitti 200 000 kpl rajan.
Sisä-Suomen poliisilaitos

Sisä-Suomen poliisilaitos toimii Pirkanmaan ja Keski-Suomen kuntien alueella. Se perustettiin vuoden 2014 alussa yhdistettäessä Keski-Suomen ja Pirkanmaan poliisilaitokset.
Poliisilaitoksen pääpoliisiasema sijaitsee Tampereella. Muut poliisiasemat sijaitsevat Ikaalisten, Joutsan, Jyväskylän, Jämsän, Kangasalan, Keuruun, Lempäälän, Mänttä-Vilppulan, Nokian, Oriveden, Saarijärven, Sastamalan, Valkeakosken, Viitasaaren, Virtain, Ylöjärven ja Äänekosken kunnissa.

Poliisipalvelulinja

Poliisipalvelulinja vastaa operatiivisesta poliisitoiminnasta Pirkanmaan poliisilaitoksessa. Toimialueena on Pirkanmaan maakunnassa olevat kunnat. Linja on jaettu valvonta- ja hälytystoiminnasta sekä rikostorjunnasta vastaaviin sektoreihin. Linjaa johtaa apulaispoliisipäällikkö Heikki Eronen.
Ylikomisario Harri Nojonen johtaa valvonta- ja hälytystoiminnan sektoria, ja rikosylikomisario Ilkka Laasanen rikostorjunnan sektoria. Komisario Matti Vuorinen johtaa suunnittelusta ja toimintaedellytyksistä sekä tilannekeskuksesta vastaavaa yksikköä.

Hallinto- ja esikuntapalvelut

Hallinto- ja esikuntapalvelulinja vastaa poliisilaitoksen sisäisistä palveluista operatiivisten toimintojen tukiorganisaationa. Hallinto- ja esikuntapalvelulinja avustaa poliisipäällikköä poliisilaitoksen johtamiseen, suunnitteluun ja kehittämiseen liittyvissä tehtävissä. Se tuottaa poliisilaitoksen toimintaa tukevia ja kehittäviä palveluja sekä toimii näiden tehtäväalueiden asiantuntijana. Hallinto- ja esikuntapalvelulinjalla hoidetaan keskitetysti poliisilaitoksen talous- ja henkilöstöasiat sekä toimitilojen hallinnointiin liittyvät tehtävät ja tukipalvelut. Hallinto- ja esikuntapalvelulinjaa johtaa apulaispoliisipäällikkö Mikael Rekola.

Lupapalvelut

Lupapalvelulinja vastaa poliisilaitoksessa kaikista poliisin myöntämistä luvista. Lupapalvelut liittyvät pääasiassa poliisin varsinaisiin ydintoimintoihin: yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitämiseen sekä rikosten ennalta estämiseen ja liikenneturvallisuuden edistämiseen. Lupapalvelulinjan erityisenä tehtävänä on mm. vastata lupakäytännön yhdenmukaisuudesta. Lupapalvelulinjaa johtaa apulaispoliisipäällikkö Antero Rytkölä.
Raif Badawi

Raif Badawi (13. tammikuuta 1984) on saudiarabialainen aktivisti ja kirjoittaja. Hän on nettisivun Free Saudi Liberals perustaja. Hänet tuomittiin vuonna 2014 islamin halventamisesta kymmenen vuoden vankeuteen ja tuhanteen raipaniskuun.  Badawin vaimo ja kolme lasta asuvat maanpaossa Kanadassa. Vuonna 2015 Badawille myönnettiin Euroopan parlamentin ihmisoikeuksien puolesta annettava Saharov-palkinto. Ennen tätä Badawi oli saanut jo lukuisia ihmisoikeus- ja sananvapauspalkintoja.
Basil Zaharoff

Sir Basil Zaharoff (alk. Vasíleios Zacharíou, kreik. Βασίλειος Ζαχαρίου, joskus Basileios Zacharias; 6. lokakuuta 1849 Muğla, Ottomaanien valtakunta – 25. marraskuuta 1936 Monte Carlo, Monaco) oli syntyperältään turkinkreikkalainen liikemies ja kansainvälinen asekauppias. Häntä arveltiin yhdeksi aikansa rikkaimmista ihmisistä. Zaharoff tunnettiin lempinimillä ”kuoleman kauppias” ja ”Euroopan salaperäinen mies”. Hänen on sanottu olleen pahamaineisin asekauppias ensimmäistä maailmansotaa edeltäneenä aikana ja hän ei tiettävästi kaihtanut mitään keinoja, edes sabotaasia tai lahjontaa, saadakseen myymänsä aseet käymään paremmin kaupaksi. Hänet muistetaan myös tavastaan myydä aseita samanaikaisesti konfliktien molemmille osapuolille.

Elämä

Zaharoffin vanhemmat olivat Turkissa asuneita köyhiä kreikkalaisia, jotka olivat venäläistäneet sukunimensä asuessaan välillä maanpaossa Venäjällä. Zaharoff työskenteli nuorena Istanbulissa vaatekauppaa harjoittaneen setänsä palveluksessa. Hänet lähetettiin vuonna 1866 opiskelemaan Englantiin ja vuodesta 1870 hän toimi setänsä yrityksen edustajana Lontoossa. Vuonna 1872 setä syytti häntä yrityksen varojen kavaltamisesta, mutta oikeus vapautti hänet. Tämän jälkeen Zaharoff muutti väärällä nimellä Kreikkaan. Asuessaan Ateenassa hän tutustui liikemies Stéfanos Skouloúdikseen, jonka suosituksen avulla hän pääsi ruotsalaisen asesuunnittelija Thorsten Nordenfeltin edustajaksi Balkanin alueella. Nordenfelt aloitti muun muassa vuonna 1886 sukellusveneiden valmistuksen, ja Zaharoff sai myytyä niitä ainakin Kreikalle, Turkille, Espanjalle ja Italialle. Hän pyrki myös kaikin tavoin pilaamaan Hiram Maximin kehittämän konekiväärin maineen, koska Maximin konekiväärit olivat selvästi parempia kuin Nordenfeltin. Vuonna 1888 Nordenfelt ja Maxim kuitenkin ryhtyivät liikekumppaneiksi, minkä jälkeen Zaharoff edusti heidän yritystään koko Itä-Euroopassa ja Venäjällä. Vuonna 1895 englantilainen asevalmistaja Vickers osti Maxim-Nordenfeltin, mikä merkitsi Zaharoffin toimialueen laajenemista entuudestaan.
Zaharoff sai vuonna 1913 Ranskan kansalaisuuden ja hän työskenteli ensimmäisen maailmansodan aikana ympärysvalloille. Palkkiona palveluksistaan hänestä tehtiin sodan jälkeen Ranskan kunnialegioonan suurupseeri ja Englannissa Bathin ritarikunnan suurristin ritari. Sodan jälkeen Zaharoffista julkaistiin useita skandaalimaisia elämäkertoja.
Zaharoffin ensimmäinen vaimo kuoli Lontoossa 1890-luvulla. Hän aloitti myöhemmin suhteen espanjalaisen Villafrancan herttuattaren kanssa, jonka kuningasperheeseen kuulunut aviomies oli mielenvikainen. Herttuattaren jäätyä 1923 leskeksi Zaharoff nai hänet. Toisenkin vaimonsa kuoltua vuonna 1926 Zaharoff muutti Monte Carloon, jossa hän sai hallintaansa kuuluisan Monte Carlon kasinon.
Tintti-sarjakuvassa Särkynyt korva esiintyvä moraaliton asekauppias Basil Bazaroff on helposti tunnistettava karikatyyri Zaharoffista.
Jääpallon SM-sarja 1956

Suomen mestarit

OPS:n joukkue: Kullervo Muurinen, Erkki Hedman, Veijo Saariaho, Matti Kovalainen, Pauli Heiskanen, Veijo Sohlo, Juhani Turpeenniemi, Tauno Kaurala, Seppo Alatalo, Veikko Allinen, Alpo Aho, Pentti Veromaa, Jorma Hakalahti. Valmentaja: Kaarlo Sohlo