Kidō senshi Gundam F91

Tarina

Tarina sijoittuu avaruusvuosisadan vuoteen 0123, jolloin Kidō senshi Gundamin tapahtumista on kulunut 40 ja Kidō senshi Gundam – gyakushū no Char -elokuvan tapahtumista 30 vuotta. Maailma elää rauhassa ilman suuria konflikteja, valtaosa ihmisistä on muuttanut Maan ja Kuun ympärille rakennettuihin avaruussiirtokuntiin ja ihmiskuntaa hallitsee valtioiden rajat ylittänyt Maan liittovaltion hallitus.
Liittovaltion hallitus on kuitenkin heikentynyt ja korruptoitunut, ja Meitzer Ronah julistaa uutta ideologiaa, kosmoaristokratiaa, jonka mukaan esimerkillisten ja henkisiltä kyvyiltään muita parempien yksilöiden tulisi hallita ihmiskuntaa. Liittovaltion kukistamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi Ronah perustaa aseellisen Crossbone Vanguard-järjestön (CV) ja tekee yllätyshyökkäyksen Frontier IV:n avaruussiirtokuntaan.
Taistelun kaaoksen keskellä siviilipoika Seabook Arno pakenee ystävineen siirtokunnasta, mutta CV kaappaa joukkoon kuuluneen Cecily Fairchildin. Cecily on todellisuudessa Meitzerin lapsenlapsi, Berah Ronah.
Seabook tovereineen saapuu läheiselle Frontier I:n avaruussiirtokunnalle, ja he pääsevät Maan liittovaltion armeijan harjoitusalus Space Arkin suojelukseen. Aluksessa on huollettavana F91:ksi nimetty mobile suit.
Sillä välin valloitetulla Frontier IV:llä kosmoaristrokatian edistämiseksi julistetaan perustetuksi Cosmo Babylonian valtakunta, ja Cecilystä tehdään sen symboli.
Cosmo Babylonia vastustaakseen F91:een nouseva Seabook ja omaan henkilökohtaiseen käyttöönsä tarkoitettua mobile suit Vigna Ghinaa käyttävä Cecily joutuvat kohtaamaan toisensa taistelukentällä...

Yleistä

Gundam F91:stä suunniteltiin aluksi tv-sarjaa, jonka ensimmäisen kauden tarinaksi tarkoitettua juonta käytettiin elokuvaan, jonka oli tarkoitus juhlistaa Kidō senshi Gundam-elokuvien kymmenvuotisjulkaisupäivää. Sarjan tapahtumat päätettiin sijoittaa aikaan 30 vuotta Kidō senshi Gundam – gyakushū no Charin jälkeen. Sarjassa ei esiintyisi lainkaan aiemmista Gundameista tuttuja hahmoja, vaan siinä seikkailisvat täysin uudet hahmot uutena aikakautena. ”Newtype”-tematiikka oli saavuttanut eräällä tavalla ratkaisupisteen Amuron ja Charin edellisessä elokuvassa tapahtuneen viimeisen taistelun myötä, ja ohjaaja Tomino ilmoitti elokuvan julkistamisen yhteydessä kantavaksi teemaksi ”perheen”.
Gundamin tuottajista ohjaaja Yoshiyuki Tominon lisäksi myös Gundamin symboleiksikin kutsutut Yoshikazu Yasuhiko ja Kunio Ōkawara osallistuivat pitkästä aikaa Gundam-teoksen tuotantoon. Yasuhiko oli osallistunut myöhempiin Gundam-teoksiin vain hahmosuunnittelijana, mutta lupasi tulla mukaan, mikäli saisi taas osallistua tuotantoon samalla tavoin kuin ensimmäisen Gundamin aikaan. Tästä huolimatta Yasuhiko ei osallistunut lopulta tarinan kehittelyyn. Hän vastasi F91:n animoinnista, avaruuspukujen suunnittelusta ja näiden värityksestä. Ōkawara taas suunnitteli elokuvassa esiintyvät mobile suitit ensimmäistä kertaa Gundam ZZ:n jälkeen. Hän piirsi mobile suitit Tominon kanssa käytyjen keskusteluje pohjalta ensimmäistä kertaa Kidō senshi Gundamin jälkeen, ja aiemmista roboteista poikkeavat lopputulokset jakoivat yleisön mielipiteet kahtia. Hobby Japan jopa julisti, että ”kun naamio aukesi, Gundam oli lopussa”, viitaten robottien aukeaviin ”kasvosuojuksiin”.
Ōkawaran mukaan Sunrise pyysi erityisen yksityiskohtaisia robotteja, koska kyseessä oli elokuva (yleensä Ōkawara suosi vähäviivaisia koneita animoinnin helpottamiseksi). 
Elokuvan mobile suitien erikoispiirteenä oli, että ne olivat aiemmissa Gundam-teoksissa esiintyneitä robotteja pienikokoisempia. Mobile suitit kasvoivat Gyakushū no Chariin asti, ja siinä missä alkuperäinen Gundam oli 18 m pitkä, oli Gyakushū no Charin ν Gundam pituudeltaan 24 m. Gundam F91 mobile suitit olivat kuitenkin keskimäärin vain 15-metrisiä. Haastattelussa 28.2.1991 Tomino totesi syyksi, että hän halusi luoda dioraamakuvia, joissa ihmiset erottuisivat helpommin mobile suitien rinnalla (myös Seisenshi Dunbinen roboteista tehtiin pienikokoisia samasta syystä). Kuvausnäkökulmasta katsottuna ihmisten esiintyessä siihen asti jatkuvasti suurentuneiden mobile suitien ohjaamon edustalla ei kuvaan saatu mahtumaan robotin päätä tai koko vartaloa, minkä vuoksi tehokkaita ihmiset ja robotit vastakkainasettelevia kohtauksia ei voitu tehdä. Tomino itse halusi pienentää robotit kymmenenmetrisiksi, mutta lopulta tuote-esittelyssä ne olivat n. 15 metrin kokoisia.
Elokuvan juonessa mobile suitien pienentämisen syyksi esitettiin kustannustehokkuus, sillä suuremmat robotit olivat hankalia huollettavia ja käytettäviä. Todellisena syynä oli myös halu halventaa muovisten pienoismallien valmistuskustannuksia. Todellisuudessa muutos aiheutti vain sen, että pienoismallien ilmoitettiin olevan 1/100-mittakaavassa aiemmin standardina olleen 1/144:n asemesta, ja uusien nivel- ja muovinvärjäystekniikoiden käyttöönoton johdosta pienoismallien hinta itse asiassa kohosi. Fani, erityisesti pienoismalleihin keskittyneet, kritisoivat kuitenkin muutosta voimakkaasti, ja tuloksena Kidō butōden G Gundamista lähtien robottien koko alkoi jälleen kasvaa, ja Tominon ohjaamissa ∀ Gundamissa ja avaruusvuosisadan myöhäisimpään ajankohtaan sijoittuvassa G-Saviourissa robotit olivat jälleen n. 18-metrisiä.
Aiempaa Gyakushū no Char -elokuvaa oli pidetty vaikeasti ymmärrettävänä, ja F91:ssä Tomino päätti painottaa tarinan helppotajuisuutta. Päähenkilön toimista tehtiin helposti ymmärrettäviä, ja tarinakin loppuu onnellisesti. Gyakushū no Char käsitteli Newtype-teoriaa, mutta uuden elokuvan teemaksi otettiin kenen tahansa helposti ymmärrettävissä olevat perheongelmat, minkä tarkoituksena oli tehdä Gundam F91:stä helposti lähestyttävä uudelle katsojasukupolvelle. Lopputuloksena Tomino pitää elokuvaa ”tarinallisesti menestyksenä”.
Elokuvassa esiintyvä kiekon muotoinen tappoase ”ötökkä” oli Tominon mielestä Kidō senshi Gundamissa ja Kidō senshi Z Gundamissa massatuhoon käytettyä myrkkykaasua, joka sai katsojat paremmin tuntemaan sen uhrien tuskan, minkä vuoksi Tomino sijoitti sen elokuvaan. Tuohon aikaan Tomino oli huolissaan siitä, että lapset olivat hänestä menettämässä kosketuspintansa elämän todellisuuteen, ja lisäsi myöhempään Kidō senshi V Gundamiin vieläkin brutaalimpia kuolintapoja lapsikatsojia säälimättä.
Suunniteltu tv-sarja ei kuitenkaan koskaan toteutunut, mihin syynä pidetään elokuvan odotettua heikompaa menestystä elokuvateattereissa. Sunrise oli lisäksi keskellä siirtymävaihetta myytyään itsensä Bandaille (mistä Tomino ei ollut tietoinen). Elokuvan jälkeiset tapahtumat käsitellään osittain Tominon ideoimassa sarjakuvassa Kidō senshi Crossbone Gundam.
Ensi-illan jälkeen elokuvasta julkaistiin videona ohjaajan versio ”Kidō senshi Gundam F91 kanzenban”, jossa leikkausta oli muutettu ja uusia kohtauksia lisätty. Uutta materiaalia oli noin viisi minuuttia, minkä lisäksi joitakin ääniä oli uudelleenäänitetty. Myöhemmin julkaistuille DVD-levyille on tallennettu kummatkin versiot, joissa ”teatteriversion” alkupuoli kuitenkin käyttää ohjaajan version leikkausta.
Gundam F91 oli Sunrisen ensimmäinen animaatioelokuva, jonka valmistukseen oli käytetty laajakulmakokoisia animaatiokalvoja. Siihen asti Sunrisen tuotannoissa oli käytetty ns. ”köyhän miehen laajakulmaa”, mikä tarkoitti, että normaalin kokoisista animaatiokalvoista oli leikattu pois ala- ja yläreunat laajakulmakoon aikaansaamiseksi.