Bakun levottomuudet 1990

Tausta

Bakun pogromi oli samantapainen kuin Sumgaitin pogromi vuonna 1988. Ilmeisesti pogromin järjestäjillä tarkoitus toistaa Sumgaitin pogromi, jotta armenialaiset lähtisivät maasta. Pogromi oli melko varmasti Azerbaidžanin kansanrintaman tai viranomaisten järjestämä tai hyväksymä.
Bakun levottomuudet laukaisi pohjimmiltaan armenialaisten käynnissä ollut hanke Vuoristo-Karabahin irrottamiseksi Azerbaidžanista. Vuodesta 1986 alueen armenialaiset olivat ajaneet azereita kodeistaan pois. Azerot olivat ajaneet monian pakkakuntien armenialaiset pois. Suurin osa Bakunkin armenialaisista, noin 200 000, oli jo paennut. Silti jotkut armenialaiset uskalisivat vieläkin jäädä suurkaupunkeihin, kuten Bakuun.
Eräs kadulla myöhemmin riehuneiden joukkioiden johtaja oli Neimat Panahov. Hän esiintyi vain päivää ennen levottomuuksia Azerbaizhanin televisiossa. Panahov puhui muun muassa siitä miten azeripakolaisilla ei ole suojaa ja arnenialsiset elävät mukavasti kodeissaan. Panahov uhkasi tehdä armenialaisten päistä Araratin. Panahov joutui myöhemmin vankilaan, muttei kansan kiihotuksesta joukkomurhaan, vaan maansa autoritaarisen hallinnon vastustuksesta.

Pogromi

Azerbaizhanin kansanrintaman mielenosoituksesta alkanut mellakka kääntyi pian armenialaiskotien polttamisiksi ja ryöstelyiksi. Mielenosoituksessa oli jyrkän linjan azerikansallismielisiä. Valtava väkijoukko huusi kunniaa Sumgaitin sankareille ja ”hyvä Baku ilman armenialaisia”. Mellakoijilla oli lista armenialaisten osoitteista. Kepein ja nuijin aseistautuneet azerimellakoijat rikkoivat armenialaisten ovet ja käskivät armenialaisia pakenemaan, polttivat, ryöstivät, tappoivat, raiskasivat, kiduttivat, nöyryyttivät jne. armenialaisia. Azerbeizhanin viranomaiset määräsivät, etteivät sen sisäministeriön joukot saa puuttua armenialaisiin kohdistuvaan mellakointiin. Mellakoijat tekivät monelaisia julmuuksia. Yksi ihminen revittiin elävältä kappaleiksi, kaksi poltettiin elävältä ja armenialaisvanhuksiakin lyötiin. Ihmisiä poltettiin koteihinsa elävältä. Pikkutyttöjä raiskattiin vanhempiensa edessä. Azerit pilkkasivat kristinuskoja ja polttivat armenialaisten selkään ristejä.
Pogromi kohdistui armenialaisten lisäksi myös muihin ei-azereihin jotka muistuttivat armenialaisia, muun muassa juutalaisiin, osseetteihin ja georgialaisiin. Mellakoijat polttivat armenialaiset kirkon. Sadat tuhannet armenialaiset lähtivät. Pogromi kesti viisi päivää ja loppui vasta 19. päivänä. Azerbaizhanin poliisi ja sisäministeriön joukot eivät puuttuneet tapahtumiin. Jälkikäteen on kyselty miksi neuvostoarmeija saapui paikalle vasta melkein viikon päästä, kun se tuli Sumgaitissa jo muutaman tunnin sisään paikalle.

Musta tammikuu

Politbyroo määräsi mellakn kukistettaviksi asevoimin. Vasta kun armenialasväestö oli pääosin ajettu pois kaupungista, Neuvostoliiton joukot saapuivat panssarivaunuineen Bakuun monesta suunnasta. Tuhansia armenialaisia jäi silti Bakuun piiloon yleensä ystävällisten azerien koteihin. Kaupunkiin 20. tammikuuta mennessä saapunut armeija tulitti protestoivien azerien väkijoukkoa. Armeija metsästi azerimellakoijia ammuskellen kolme päivää. Azerit kutsuivat armeijan tekemää väkivaltaista mellakan murskaamista nimellä ”musta tammikuu”, koska siinä kuoli yli 90 azerisiviiliä ja haavoittui yli 800. Kuolleiden joukossa oli monia naisia ja lapsia. Yli 30 neuvostosotilasta kuoli.