google/wiki40b huggingface dataset:
Seppo Siirilä

Seppo Ilmari Siirilä (s. 2. lokakuuta 1937 Seinäjoki) on suomalainen aluetieteilijä ja Tampereen yliopiston aluetieteen emeritusprofessori.
Siirilän vanhemmat olivat taloustirehtööri, maanviljelijä Arvo Jaakko Siirilä ja Aune Irene Rantala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1956 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1961, lisensiaatiksi 1965 ja tohtoriksi 1968. Siirilä harjoitti tutkimustyötä Englannissa 1971 ja Australiassa 1973–1974.
Siirilä oli Helsingin yliopistossa assistenttina 1961–1969, Etelä-Pohjanmaan kesäyliopiston sihteerinä 1963–1965, Teknillisen korkeakoulun erikoisopettajana 1969 sekä Kauppakorkeakoulun professorin viran avustajana 1969. Hän oli sitten Tampereen yliopistossa vt. professorina 1969–1971, sosiaali- ja talousekologian professorina 1971–1974 ja aluetieteiden professorina vuodesta 1974 sekä taloudellis-hallinnollisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 1976. Hän oli lisäksi Helsingin yliopiston kaupunkimaantieteen dosenttina vuodesta 1970 alkaen.
Bakool

Bakool on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Xuddur. Bakoolissa suurin klaani on Rahanweyn. Alue sijaitsee Etiopian vastaisella rajalla, ja sen pinta-ala on 26 962 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 351 000.
Pentinmäki

Pentinmäki on kylä Iitin kunnassa. Pentinmäki sijaitsee Kausalan kylän eteläpuolella.
Pentinmäen läpi kulkee Seututie 360.
Charles-Amarin Brand

Charles-Amarin Brand (27. kesäkuuta 1920 – 31. maaliskuuta 2013) oli ranskalainen kirkonmies, joka sai katolisen vihkimyksensä papiksi 11. heinäkuuta 1943 ja piispaksi 13. helmikuuta 1972. Hän toimi vuosina 1981–1984 Monacon ja vuosina 1984–1997 Strasbourgin arkkipiispana. Jälkimmäisessä hän tosin oli aluksi arkkipiispa vain henkilökohtaiselta titteliltään; Strasbourg pysyi tavallisena hiippakuntana, kunnes se korotettiin arkkihiippakunnaksi vuonna 1988.
Isoananaskala

Elinalue

Isoananaskalaa tavataan Queenslandissa, Uudessa Etelä-Walesissa ja Länsi-Australiassa. Laji elää noin 6–200 metrin syvyydessä riutoilla ja satamissa.

Kuvaus

Isoananaskala kasvaa 22 cm:n pituiseksi ja se on muodoltaan pyöreä. Kalan suomut ovat keltaisia ja niissä on musta reunus. Leuka on musta ja alaleuan poikki kulkee punainen viiva. Kalan evät ovat pienet ja sillä on vahva suojapanssari, mitkä yhdessä aiheuttavat sen, että isoananaskala on huono uimaan. Se on yöeläin ja päivällä sen voi löytää luolista tai kivijyrkänteiden alta. Isoananaskala on suhteellisen yleinen syvissä vesissä, mutta koska se on luonteeltaan arka, joten jonkin aikaa se tunnettiin vain myrskyjen rantaan tuomien kalojen ansiosta.
Aichin prefektuuri

Maantiede

Aichin prefektuuri sijaitsee Honshūn saaren keskiosassa Tyynenmeren rannalla. Sitä reunustavat Shizuokan prefektuuri idässä, Nagano koillisessa, Gifu pohjoisessa ja Mie lännessä. Prefektuurin pääkaupunki Nagoya on Japanin neljänneksi suurin kaupunki, ja lännessä virtaava Kiso on Japanin toiseksi suurin joki. Aichin korkeimman kohdan Chausuyaman huippu on 1 415 metriä merenpinnan yläpuolella. Rannikkoviivaa muokkaavat Chitan ja Atsumin niemimaat, joiden väliin jää Mikawanlahti.

Historia

Aichi nykyinen alue muodostuu vanhoista Owarin, Mikawan ja Hon maista. Taika-kauden jälkeen Mikawa ja Ho yhdistyivät. Vuonna 1871 Mikawasta ja Chitan niemimaasta muodostettiin Nukatan prefektuuri, kun taas loput Owarista muodostivat Nagoyan prefektuurin. Nagoya nimettiin uudelleen Aichin prefektuuriksi huhtikuussa 1872, ja saman vuoden aikana myös Nukatan prefektuuri liitettiin sen osaksi.

Talous

Aichin prefektuuri on ollut 28 vuoden ajan Japanin johtavassa asemassa valmistamiensa tavaraerien arvon mukaan. Tuotantoaloihin kuuluvat muun muassa autojen ja lentokoneiden valmistus. Prefektuurissa päätoimistoaan pitäviä yrityksiä ovat muun muassa Toyota, Makita ja Aisin Seiki.

Turismi

Meiji Mura on Meiji-, Taishō- ja Shōwa-kausien arkkitehtuuria esittelevä ulkoilmamuseo Inuyaman kaupungissa. Samassa kaupungissa sijaitsee myös Japanin ainoa yksityisessä omistuksessa oleva keskiaikainen linnoitus Inuyaman linna. Muita prefektuurin linnoituksia ovat pääkaupungissa sijaitseva Nagoyan linna ja Toyohashista löytyvä Yoshida. Toyokawan kaupungissa sijaitsee muinaisen Mikawan provinssin ensimmäinen pyhäkkö Toga.
Muskoviitti

Muskoviitti (KAl₂(Si₃Al)O₁₀(OH, F)₂) eli vaalea kiille on yleinen mineraali. Sitä on esimerkiksi graniitissa, gneississä ja liuskeessa. Väriltään muskoviitti on yleensä väritön tai hopeanhohtoinen, mutta usein myös heikosti keltainen, ruskea, punainen tai vihreä. Nimensä se on saanut moskovalaisista kauppiaista eli muskoviiteista, jotka kauppasivat sitä Länsi-Eurooppaan.
Muskoviitin kovuus Mohsin asteikolla on vain 2–2,5 ja ominaispaino 2,8. Se sulamispiste on erittäin korkea. Sitä voidaan lohkoa yhteen suuntaan hyvin ohuiksi, läpinäkyviksi suomuiksi. Muskoviittia käytetään muun muassa sähköeristeisiin ja muoviteollisuuden täyteaineena.
Kaili

Hallinnollinen jako

Kaupunki jakauttuu seitsemään alipiiriin, yhdeksään suurkuntaan ja kahteen maalaiskuntaan.
Mahonki

Mahonki on karibianmahongin (Swietenia mahagoni) ja brasilian- tai hondurasinmahongin (Swietenia macrophylla) puuainesta. Mahonkia käytetään usein huonekalujen ja soittimien valmistamiseen oksattomuutensa, kutistumattomuutensa ja käyristymättömyytensä ansiosta. Kiillotettuna mahonki on kauniin punaista. Mahonkia käytetään useasti mm. veneiden kalusteisiin sekä pintamateriaalina.
Aitomahonkien (Swietenia) suvun lajit ovat nykyisin vähentyneet merkittävästi liikahakkuiden vuoksi ja ovat suojeltuja, mutta niitä viljellään pieniä määriä mm. Aasiassa. Myös Khaya-suvun puista (useimmiten bassaminkaijamahongista) käytetään yleensä nimeä "Afrikkalainen mahonki."
Helsinki Seagulls

Historia

Seura perustettiin vuonna 2013, jolloin Torpan Poikien sarjapaikka I-divisioonassa siirrettiin vastaperustetun Helsinki Koripalloseura Oy:n alaisuuteen. Osapuolien tekemän sopimuksen myötä Torpan Poikien edustusjoukkue siirtyi myös osaksi Helsinki Seagullsia. Joukkueen seurahistorian ensimmäiseksi päävalmentajaksi nimettiin Mikko Larkas.
Alkuvuonna 2014 Seagulls sai taakseen mediasijoittaja Kai Mäkelän sekä Janne Kulvikin vaimonsa Sinikan kanssa. Huhtikuussa 2014 joukkue vahvisti taustajoukkojaan entisestään, kun stand up -koomikko Sami Hedberg lähti mukaan joukkueen sijoittajiin. Kauden 2013–2014 päätteeksi Seagulls nousi pääsarjaan voitettuaan nousukarsinnassa BC Nokian voitoin 3–1.
Maaliskuussa 2016 Seagullsin pääomistajat liittyivät Helsinki Garden -monitoimiareenan kehitysyhtiöön. Mediassa on pidetty mahdollisena Seagullsin siirtymistä pelaamaan uudelle areenalle Töölön kisahallista parempien olosuhteiden perässä.
Gabriel Linsén

Henkilöhistoria

Linsénin isä oli professori ja kansallisuusaatteen kannattaja Johan Gabriel Linsén ja äiti Wilhelmina Petronella Hoeckert. Hänen sisarensa Johanna Matilda Linsén oli ensimmäinen suomalainen sokeainopettaja. Linsénin puoliso vuodesta 1872 oli valokuvaaja Maria Natalia Borelius (1844–1919). Heille syntyi kolme lasta. Linsén kävi muutamia vuosia yläalkeiskoulua, mutta siirtyi sitten opiskelemaan viulunsoittoa. Vuonna 1856 hän sai valtion avustuksen jatkaakseen opintojaan Leipzigin konservatoriossa. Sieltä palattuaan hän toimi vuodesta 1860 vuoteen 1865 soittajana F. von Schantzin teatteriorkesterissa, samoin kuin musiikinopettajana sekä käsityöläiskuoron Handverksföringens Sångföringen ja naiskuoron Vårförening johtajana. Hän muutti Porvooseen 1865, jossa hän toimi lyseon musiikinopettaja aina vuoteen 1907 saakka, samoin kuin Porvoon suomalaisen kirkon urkurina vuodesta 1888 alkaen. 
Vuonna 1954 Jack Witikka ohjasi Linsénistä elämäkertaelokuvan Mä oksalla ylimmällä, jossa säveltäjää tulkitsi Martti Katajisto.

Taiteellinen tuotanto

Linsén kirjoitti noin 80 kuoro- ja yksinlaulua romanttis-lyyriseen tyyliin. Tunnetuin sävellyksistä on vuonna 1864 Sakari Topeliuksen tekstiin tehty Kesäpäivä Kangasalla. Hänen muita sävellyksiään ovat mm. Wanderers Nachtlied (1869) mieskuorolle sekä naiskuoroille tehdyt Våren och Sylvia kommer tillbaka, Vackra siska, Var det en dröm ja Vallgossen.
Triano

Triano on Seinäjoen teknologia- ja innovaatiokylä.
Kylän fyysisinä ytiminä palvelee kolme rakennuskokonaisuutta: Foodwest-talo kaupungin pohjoispäässä, terveysteknologiakeskus Mediwest keskussairaalan naapurissa sekä kampusalueen vastarannalle kaupungin keskustan tuntumaan valmistunut teknologia- ja innovaatiokeskus Frami yrityspuistoineen.
Merikarvianjoki

Merikarvianjoki on runsaskoskinen joki Siikaisten ja Merikarvian kunnissa Satakunnassa. Joki saa alkunsa Isojärvestä Siikaisissa ja jatkuu Merikarvian alueella, jossa se laskee mereen Merikarvian keskustan luona. Joen pituus on 27 kilometriä, pudotuskorkeutta mereen on 35 metriä, ja keskivirtaama on noin 15 m³/s. Vaelluskaloilla on merestä vapaa nousuyhteys koko joen matkalle. Merikarvianjoki on Etelä-Suomen suosituimpia kalastuskohteita. 
Joen varrella sen keskijuoksulla sijaitsee Merikarvian Lankosken kylä, jossa on aiemmin toiminut Lankosken paperitehdas. Joen suulla sijaitsee Merikarvian kirkonkylä, joka muodostuu Alakylän ja Ylikylän kylistä.

Vesistösuhteet

Joki on osa Karvianjoen vesistöä ja tärkein sen kolmesta lasku-uomasta. Karvianjoen vesistön kaksi muuta lasku-uomaa ovat Noormarkun Inhottujärvestä Porissa alkunsa saava Noormarkunjoki eli Eteläjoki ja Noormarkun Poosjärvestä alkunsa saava Pohjajoki, jotka molemmat laskevat mereen Ahlaisissa Porissa. Merikarvianjokeen laskee pohjoisesta Merikarvian Lauttijärven ja Tuorilan kylien suunnasta Tuorijoki.
Syvällistä ja pinnallista

Syvällistä ja pinnallista: Teoria, empiria ja kausaalisuus sosiaalitutkimuksessa on Pertti Tötön kirja laadullisesta ja määrällisestä tutkimuksesta. Teoksen julkaisi Vastapaino vuonna 2004. Kirja jatkaa teosten Pirullinen positivismi (1997) ja Pirullisen positivismin paluu (2000) aiheiden käsittelyä.
9K111-1 Konkurs

9K111-1 ”Konkurs” (ven. 9К111-1 «Конкурс», suom. kilpailu, Nato-raportointinimi AT-5 Spandrel) on Neuvostoliitossa 1960-luvulla kehitetty panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Se tuli käyttöön 1974, ja sitä käytetään ainakin 25 maassa. 9K111-1-järjestelmään kuuluvan ohjuksen taisteluvälineindeksinumero on 9M113.
9K111-1 Konkurs kehitettiin Tulan koneensuunnittelulaitoksella (Tula KBP) rinnan 9K111 Fagotin kanssa. Kehitystyö alkoi 1962.
Konkurs on suunniteltu laukaistavaksi ajoneuvoista, mutta sen voi ampua myös 9P135M-mallisilla ja sitä uudemmilla maa-ampumalaitteilla. Samalla ampumalaitteella voi ampua myös 9M111 ”Fagot”-ohjuksia. Ohjus on oleellinen osa BMP-2:n, BMD-2:n ja BRDM-2:n aseistusta. 9M113-ohjus on sijoitettu lasikuituputkeen, josta se laukaistaan rekyylittömästi 80 m/s, ja rakettimoottori kiihdyttää sen matkanopeuteen 200 m/s. Ampumalaite seuraa ohjuksen infrapunajälkeä ja välittää ampujan antamat ohjauskomennot ohjukselle sen perästä purkautuvaa lankaa pitkin. Ampuja pitää tähtäimen maalissa. Ohjuksessa on häirinnänilmaisin, ja tarvittaessa ampuja voi siirtyä komento-ohjaukseen, jolloin tähtäimen pitäminen maalipisteessä ei enää riitä, vaan ohjus tulee ohjata lennokkimaisesti maaliin. Ohjuksen kantama on noin 4 000 metriä, kaksi kertaa Fagotin.
9M111-1 Konkurs-järjestelmä on ollut Suomen puolustusvoimien käytössä nimellä Panssarintorjuntaohjus 82M (PSTOHJ 82M).
Iran alkoi valmistaa ohjuksesta kopiota vuoden 2000 tienoilla nimellä Towsan-1/M113.
Antifates (Argos)

Antifates (muinaiskreikaksi Αντιφάτης) oli kreikkalaisessa mytologiassa näkijä Melampuksen ja joko Ifianassan tai Ifianeiran poika ja Argoksen kuningas. Vaimonsa Zeuksippen, Hippokoonin tyttären, kanssa hän sai kaksi poikaa: Oikles ja Amfalkes, joista ensin mainittu seurasi häntä valtaistuimelle hänen kuolemansa jälkeen.
FBI HRT

FBI HRT (engl. Federal Bureau of Investigation Hostage Rescue Team) on Yhdysvaltojen liittovaltion poliisin (FBI) panttivankitilanteiden varalle perustettu erikoisyksikkö.
HRT on yleisesti ottaen terrorisminvastainen yksikkö, vaikka sen päätehtäviä onkin nimenomaan panttivankitilanteiden ratkaiseminen tarvittaessa voimakeinoin. HRT on osa FBI:n CIRG-ryhmää. HRT:n päämaja sijaitsee Quanticossa, Virginian osavaltiossa. HRT:n rakenne on suunniteltu siten, että joukot olisivat maksimissaan 4 tunnissa tapahtumapaikalla. HRT lähtee tapahtumapaikalle vain FBI:n johtajan tai johtajan määräämän henkilön käskystä.
HRT:n tunnuslause on latinankielinen Servare Vitas (suom. säästää elämiä).
Anijärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 300 metriä. Sillä on vain kaksi tulo-ojaa, joista toinen laskee viereiseltä Vaipparesuolta ja toinen pienestä lammesta, joka sijaitsee noin 50 metrin etäisyydellä rannasta. Järven luusuasta, järven lounaisrannalta, lähtee 950 metriä pitkä laskuoja Lamminjärveen.
Järviallas on kaksiosainen. Osia erottaa pitkä soinen niemi, jonka kärjen eteen jää kapea salmi. Järven rantaviiva on 2,6 kilometriä pitkä ja rantametsiköt on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat soistunutta metsää tai avosuota. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.

Luonto

Anijärvi on luonnontilansa hyvin säilyttänyt metsäinen erämaajärvi.

Historiaa

Vuonna 1826 Pavi Jacob Jacobsoson haki lupaa Anijärven järvenlaskuun ja hän sai siihen luvan 1827. Myöhemmin, vuonna 1846 rusthollari Thomas Thomasson ja kumppanit hakivat samanlaiseen hankkeeseen lupaa ja saivat sen vuonna 1848. Lupa järvenlaskuun annettiin vuonna 1853 ja järven lasku suoritettiin vuonna 1867. Kun vertaa vuoden 1847 pitäjänkartan  ja 1856 Kalmbergin kartaston kartan rantaviivaa nykyisiin karttoihin, huomaa suuren eron. Järvi on nykyään kaksiosainen, kun se oli aikaisemmin yksiosainen. Samassa kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Annijärvi". Ilmeisesti järvi kuivattiin kahdessa osassa tai vasta jälkimmäinen hanke tuotti tulosta.
Monaco Forever

Juoni

Michael on amerikkalaistaustainen saksalainen entinen tiedustelu-upseeri, joka oli erikoistunut monikielisyyteen. Nyt hän on viettämässä hotelliyötä kahden naisen kanssa Monacossa epäonnistuneen jalokivivarkauden myötä. Hän lähtee haahuilemaan pitkin Monacoa turhautuneena ja törmää matkan aikana erilaisiin hullunkurisiin ihmisiin. Michael tapaa amerikkalaisen naisturistin, jonka kanssa hän varastaa paikallisilta monacolaisnaisilta sormuksia ja kaulakoruja.

Kuvaukset

Elokuvaa kuvattiin Kaliforniassa, Hollywoodissa ja Malibussa.

Julkaisu

Elokuva julkaistiin vuonna 1991 VHS:lle. Myöhemmin se julkaistiin myös DVD:lle vuonna 2004 Kings of Kung Fu nimiselle DVD:lle, jossa on myös Bolo Yeungin elokuva Bloodfight.
Oppilas

Oppilas (lyhenne opp.) on se, jonka on tarkoitus oppia opetuksessa. Opetuksessa mukana on  opettaja, joka ohjaa ja auttaa opiskelua. Oppilas-sanan passiivinen merkitysvivahde koetaan joskus ongelmalliseksi, joten oppilaan sijaan voidaan käyttää ilmaisua oppija tai oppiva, joka korostaa oppilasta aktiivisena subjektina.
Nuorista oppilaista voidaan käyttää arkinimityksiä koululainen tai oppivelvollinen, kun taas vanhemmista oppilaista käytetään nimeä opiskelija. Lakiteksti käyttää peruskoululaisista nimikettä oppilas ja tätä ylemmissä oppilaitoksissa nimikettä opiskelija.
Opettajan ja oppilaan suhde peruskoulussa on viimeisten vuosikymmenten aikana muuttunut niin, että opettajan rooli ehdottomana auktoriteettinä suhteessa oppilaaseen on lieventynyt. Nykyaikaisen oppimiskäsityksen mukaan oppilasta ei nähdä pelkästään opetustapahtuman objektina, jolle opettaja siirtää tietoa, vaan subjektina, joka opettajan ohjauksessa aktiivisesti rakentaa omaa tietoaan.
Jääluokitus

Jääluokitus on laivakohtainen määre, joka kuvaa pääasiassa aluksen jäävahvistuksen tasoa. Lisäksi jääluokille on määritetty minimikoneteho.

Stemnitsan tapaus

Vuonna 2003 uutisoitiin Kreikan lipun alla purjehtineen tankkialus Stemnitsan liikkeitä Suomenlahdella. Tapaus herätti kohua, sillä aluksen jääluokitus ei arktisen laiva- ja meritekniikan professori Kaj Riskan mukaan vastaa edes Suomen alinta jääluokkaa, eikä se siis olisi vaikeassa jäätilanteessa ollut avustettavien listalla ja monien mielestä olisi aiheuttanut vaaratilanteen ahtojäissä. Stemnitsa vieraili venäläisessä satamassa, ja Venäjä oli antanut sille oman jääluokituksensa.
Gilbert Roland

Ura

Meksikon Ciudad Juárezissa syntynyt Luis Antonio Dámaso de Alonso alun perin aikoi ryhtyä isänsä tapaan härkätaistelijaksi. Perhe muutti Yhdysvaltain Texasissa sijaitsevaan El Pasoon Meksikon vallankumouksen aikana, ja de Alonso kiinnostui näyttelemisestä, kun hänet otettiin sattumalta avustajaksi elokuvaan. Hän kehitti Gilbert Roland -taiteilijanimensä kahden lempinäyttelijänsä, John Gilbertin ja Ruth Rolandin, nimistä. Roland tuli myöhemmin tunnetuksi "latinorakastajan" rooleistaan.
Rolandin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli romanttisessa komediassa Ylioppilasheila (1925), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Clara Bow. Roland ja Bow olivat lyhyen aikaa kihloissa. 1920-luvun lopulla hän näytteli neljässä Norma Talmadgen elokuvassa, jotka olivat Camille (1926), Kyyhkynen (1927), Nainen kadulta (1928) ja New Yorkin öitä (1929). Rolandille ja Talmadgelle kehittyi rakkaussuhde, joka kesti vuoden 1932 loppuun. Roland esiintyi myöhemmin useasti yhdysvaltalaiselokuvien espanjankielisissä versioissa.
1940-luvulta alkaen kriitikot alkoivat kiinnittää huomiota Rolandin näyttelijäntaitoihin, ja ylistivät hänen roolisuorituksiaan elokuvissa Yö Kuuban yllä (1949), Särkyneiden haaveiden kaupunki (1952), Vihan lahti (1953) ja Cheyenne (1964). Roland sai kaksi parhaan miessivuosan Golden Globe -ehdokkuutta vuosina 1953 ja 1965 elokuvista Särkyneiden haaveiden kaupunki ja Cheyenne. 1940-luvun puolesta välistä alkaen Roland näytteli suosittua The Cisco Kidiä sen omassa elokuvasarjassaan. Roland teki viimeisen elokuvaroolinsa vuonna 1982. 1950-luvun puolesta välistä alkaen Roland alkoi esiintyä televisiossa. Hän teki vierailevia rooleja muun muassa televisiosarjoihin Hitchcock esittää, Gunsmoke ja Bonanza. Näyttelijänuransa aikana Roland esiintyi yli 100:ssa elokuvassa ja yli 30:ssa televisiotuotannossa.
Roland sai elokuvaurastaan ja työstään viihdeteollisuuden hyväksi tähden Hollywoodin Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 6730 Hollywood Boulevard 8. helmikuuta vuonna 1960.

Yksityiselämä

Gilbert Roland oli elämänsä aikana kahdesti aviossa. Hän avioitui näyttelijä Constance Bennettin kanssa 20. huhtikuuta vuonna 1941, mutta heidän avioliittonsa päättyi eroon 13. kesäkuuta vuonna 1945. He saivat kaksi lasta, Lorindan ja Gylin. Roland avioitui toisen kerran Guillermina Cantún kanssa 12. joulukuuta vuonna 1954. Heidän avioliittonsa kesti aina Rolandin kuolemaan toukokuuhun 1994 asti.
Gilbert Roland kuoli syöpään 88-vuotiaana Kalifornian Beverly Hillsissä 15. toukokuuta vuonna 1994. Roland tuhkattiin, ja hänen tuhkansa siroteltiin mereen.
Dory

Dory (m.kreik. δόρυ, 'keihäs') oli antiikin Kreikan hopliittisoturien käyttämä keihäs, jota käytettiin falangi-taistelumuodostelmassa. Dory saattoi olla 3 metriä pitkä ja painaa 2 kiloa. Keihään kärjessä oli leveä, lehdenmuotoinen keihäänterä ja takapäässä metallinen pistin. Pistintä saattoi käyttää esimerkiksi keihään varakärkenä, tai sillä on voitu pistää vihollisen jalkoja. Se on myös todennäköisesti toiminut vastapainona, jonka avulla keihästä oli helpompi käyttää.
Hjalmar Palmgren

Hjalmar Palmgren (käytti Saksassa peitenimeä Paul), (26. tammikuuta 1885 Helsinki – 22. kesäkuuta 1921) oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa komppanianpäällikkönä.

Perhe ja koulutus

Palmgrenin vanhemmat esittelijäsihteeri Axel Albert Palmgren ja Olga Palmgren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Saima Riikosen kanssa. Hän kävi kuusi luokkaa Helsingin uutta ruotsalaista yhteiskuulua ja jatkoi opintojaan aluksi Teknillisessä korkeakoulussa Helsingissä, josta hän siirtyi vuonna 1909 Saksaan jatkamaan opintojaan Karlsruhen teknilliseen korkeakouluun, jonka koneinsinööriosastolla hän suoritti diplomi-insinööri tutkinnon vuonna 1917.

Jääkärikausi

Palmgren liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 27. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 31. elokuuta 1915 alkaen. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Palmgren astui Suomen armeijan palvelukseen yliluutnantiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, jossa hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918. Haavoistaan parannuttuaan hänet määrättiin komentajaksi 14. huhtikuuta 1918 alkaen 1. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan.
Pääministeri (elokuva)

Vastaanotto

Pääministeri-elokuva sai 678 000 katsojaa, joka jää alle TV1:n Kotikatsomo-ohjelmapaikan suurimpien menestysten, mutta ylittää selvästi sarjan keskiarvon. Lehtikritiikki oli enimmäkseen kiittävää.
Iltalehden mukaan työ- ja elinkeinoministeri Mauri Pekkarinen (kesk.) "raivostui" roolihahmostaan Pääministeri-elokuvassa. IL esitti hänelle elokuvan väitteitä etukäteen.
Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Timo Kalli sanoo muistavansa asiat ja tunnelmat eri lailla kuin elokuva esittää, vaikkakin elokuva "nosti tunteet pintaan".
Keskustan entinen puoluesihteeri Eero Lankia pitää elokuvan kuvausta todenmukaisena, vaikkakin se sisältää kaksi selkeää virhettä. Lankian mukaan Keskustan vaalivoitto ei ollut niin selkeästi Irak-keskustelun aiheuttama, mitä elokuvassa annetaan ymmärtää. Lisäksi Lankian mukaan Pekkarisen ja Jäätteenmäen välit eivät olleet todellisuudessa niin jyrkät kuin elokuvassa.
Suomen entinen Yhdysvaltain-suurlähettiläs Jukka Valtasaari moitti Pääministeri-elokuvan väitteitä epäselviksi.
Genpei-sota

Genpei-sota (jap. 源平合戦, Genpei kassen, Genpei gassen) oli Japanissa vuosina 1180–1185 käyty Taira- ja Minamoto-klaanien välinen valtataistelu, jonka Minamoto-klaani voitti. Osapuolet olivat maan kaksi hallitsevaa samurai-klaania, jotka tukivat eri ehdokasta valtaistuimelle. Klaanit olivat kilpailleet vallasta jo parin vuosikymmenen ajan.
Ensimmäinen taistelu käytiin vuonna 1180 Ujissa lähellä Kiotoa, ja sota ratkesi Dan-no-uran meritaistelussa viisi vuotta myöhemmin.
Sodan jälkeen vuonna 1185 Minamoto no Yoritomo otti vallan keisareilta ja perusti shōgunaatin Kamakuraan. Tämä merkitsi Heian-kauden loppua ja Kamakura-kauden alkua.
Pinacoteca Tosio Martinengo

Pinacoteca Tosio Martinengo on taidemuseo Bresciassa, Pohjois-Italiassa. Siellä on esillä pääasiassa paikallisten taiteilijoiden maalauksia 1200-luvulta 1700-luvulle.

Historia

Kreivi Paolo Tosio lahjoitti taidekokoelman kaupungille vuonna 1832. Taidemuseo avattiin vuonna 1851 Palazzo Tosiossa. Museon kokoelmat ovat täydentyneet edelleen lahjoituksilla sekä  keräämällä taideteoksia paikallisista uskonnollisista rakennuksista.
Vuonna 1884 kreivi Leopardo Martinengo da Barco lahjoitti maalauskokoelman sekä kirjaston ja tieteellisten esineiden kokoelman esiteltäväksi palatsissa.
Kokoelma sisältää Francesco Filippini, Vincenzo Foppan, Ferramolan, Paolo Venezianon, Andrea Solarion, Francesco Francian, Lorenzo Lotton, ja Goldbaum Gambaran teoksia.
Moisiovaara

Moisiovaara tai Moisionvaara on kylä Hyrynsalmen kunnassa Kainuussa. Kylä sijaitsee noin 36 kilometriä itään Hyrynsalmen keskustaajamasta ja noin 40 kilometriä etelään Suomussalmen Ämmänsaaresta.
Kylä on muodostunut alun perin maatalouskyläksi Kaartilanvaaran rinteille sekä sen länsipuolelle. Kylän halki kulkee Hyrynsalmelta Moisiovaaran kautta Suomussalmelle johtava yhdystie.
Pat Morita

Noriyuki "Pat" Morita (28. kesäkuuta 1932 Isleton, Kalifornia – 24. marraskuuta 2005 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten karate-opettajan roolistaan yhdysvaltalaisissa Karate Kid -elokuvissa. Sarjan ensimmäisestä osasta Morita oli myös ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon.