google/wiki40b huggingface dataset:
Aaron Stone

Juoni

16-vuotias Charlie Landers pelaa Hero Rising -videopeliä, jossa hänellä on avatarinaan hahmo nimeltä Aaron Stone. Avausjaksossa pelin kehittäjä on yhteydessä Charlieen ja kertoo tälle totuuden Hero Risingista – se ei ole vain peli. Pelin juoni onkin todellinen ja Charlien tulee pelin parhaana pelaajana ryhtyä tosielämän Aaron Stoneksi ja pelastaa maailma.
Charlie pukeutuu videopelihahmonsa Aaron Stonen univormuun ja saa käyttöönsä kehittyneitä aseita ja laitteita, samoja kuin mitä pelissäkin. Hänellä on myös SSJ360-niminen alus (Super Sonic Jet 360 m/s, ääntä nopeampi suihkukone). Charliella on myös apulaisia: androidi S.T.A.N (Superkykyinen Taktinen Avustava Neoihminen) ja kolme muuta Hero Risingin pelaajaa: Emma Lau sekä intialaiset veljekset Vas ja Ramdas Mehta.
Omega Defiance on maailman seitsemän suurimman neron muodostama liitto, jota vastaan Aaron Stone kamppailee. Se oli alun perin pelin kehittäjän T. Abner Hallin kokoama aivoriihi, jonka tarkoituksena oli parantaa ihmiskuntaa. He valmistivat seerumin, jonka tarkoitus oli lisätä heidän älykkyyttään, ja uteliaina nauttivat sitä ennen testikokeiluja. Seerumi ei lisännytkään heidän älykkyyttään, vaan teki heistä aggressiivisempia. Heidän tavoitteenaan on vallata maailma.
Aslak Hætta

Elämäkerta

Aslak Hætta syntyi Koutokeinossa vuonna 1824. Syy Aslak Hættan osallisuudelle Koutokeinon kapinassa oli alueella levinnyt lestadiolaisuus ja sen lieveilmiönä syntynyt Koutokeinon hurmos -liike. Hætta liittyi hurmosliikkeeseen, joka joutui ongelmiin liikkeen jäsenien häirittyä kirkkotoimituksia ja pahoinpideltyä pappeja helmikuussa 1852. Tapauksen jälkeen 22 saamelaista liikkeen jäsentä tuomittiin eri mittaisiin tuomioihin, mutta erityisen kalliiksi osoittautui oikeuskulujen korvaaminen. Tuomittujen joukossa oli Aslak Hættan lisäksi hänen vanhempi veljensä Mathis Jacobsen Hætta. Aslak Hætta tuomittiin 20 päivän vankeuteen, mutta oikeudenkäynnin kuluessa hän oli ollut vangittuna jo 8 kuukautta. Lisäksi oikeudenkäyntikulujen maksamiseksi hänen porojaan uhkasi pakkohuutokauppa.
8. marraskuuta 1852 Hætta johti noin 35 aikuista miestä ja naista sekä 22 lasta Koutokeinoon. Siellä he ottivat vankeja sekä tappoivat paikallisen poliisi Lars Johan Buchtin ja kauppias Carl Johan Ruthin käyttäen aseinaan halkoja ja puukkoja. Paikallinen kauppa poltettiin ja suunnitelmana oli ilmeisesti myös kirkon poltto. Osa Koutokeinon asukkaista oli kuitenkin paennut paikalta etsimään apua muualta. Noin 16 miehen ja 3 naisen joukko lähtikin kapinallisia vastaan Clemet Gundersenin johdolla. Kahden joukkion kesken syntyi kahakka, mutta suuri osa Hættan kannattajista oli paennut ja kapinalliset köytettiin. Seuranneen oikeudenkäynnin ja tuomioiden perusteella Aslak Hætta ja Mons Somby tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin vuonna 1854. Molempien päät irrotettiin ja ne päätyivät Oslon yliopistoon ja Aslakin pää vielä sittemmin Kööpenhaminan yliopistoon. Omaiset saivat päät takaisin vasta vuonna 1997, jolloin ne haudattiin Kåfjordin hautausmaalle.

Yksityiselämä ja kulttuurissa

Aslak Hættan isä oli Jacob Mathisen Hætta ja äiti Berit Aslaksdatter Sara. Hänellä oli myös Lars Jacobsen Hætta- ja Mathis Jacobsen Hætta -nimiset veljet ja hän oli naimisissa Marit Persdatter Kurrakin kanssa.
Isoisänsä äidin Brita Olofsdotter Tornensiksen kautta hän oli myös laajalle levinneen Tornberg-pappissuvun jälkeläisiä.
Aslak Hætta on aiheena Armas Launiksen samannimisessä oopperassa ja hän esiintyy hahmona Koutokeinon tapahtumista kertovassa vuoden 2008 elokuvassa.
Randy de Puniet

Randy de Puniet (s. 14. helmikuuta 1981 Maisons-Laffitte, Yvelines, Ranska) on ranskalainen ratamoottoripyöräilijä, joka ajaa tällä hetkellä MotoGP-luokassa Pramac Racing-tallin Ducatilla numerolla 14. Hän on 169 cm pitkä ja painaa 64 kg. Puniet on saanut nimensä entisen ratamoottoripyöräilijän Randy Mamolan mukaan.

Ura

Puniet'n urheilu-ura alkoi minicrossista jo 3-vuotiaana. Myöhemmin hän siirtyi skootterikilpailuihin, joissa hän ei ehtinyt ajaa pitkään, sillä moottoripyörät kutsuivat. Puniet’sta tuli yksi Ranskan mestaruuskilpailujen kirkkaimmista tähdistä 1990-luvulla. Hän ajoi Ranskan mestariksi vuosina 1997 ja 1998.
Kaudella 2003 Puniet ajoi 250-kuutioisissa Aprilialla kolme voittoa ja sijoittui pisteissä neljänneksi. Seuraavalla kaudella 2004 hän lukeutui yhdeksi kauden mestaruussuosikeista. Puniet’n toiveet mestaruudesta kuitenkin romuttuivat hänen omien virheidensä ja Dani Pedrosan ylivoiman johdosta. Loppupisteissä Puniet oli 214 pisteellään kolmas. Vuonna 2005 hän ansaitsi yhden voiton sekä kolme palkintosijaa sijoittuen pisteissä kahdeksanneksi.
Puniet siirtyi MotoGP-luokkaan Kawasakille vuonna 2006. Kaudella hän keskeytti seitsemän kisaa ja otti pieniä pistesijoja: 16. sija loppusijoituksissa. Kausi 2007 oli Puniet’lle parempi kuin edellinen. Kauden aikana jotkut kilpailut olivat hänelle hyviä kuten eturivin lähtöpaikka Kataloniassa ja Japanin Motegin toinen sija.
Kaudeksi 2008 Puniet siirtyi LCR Hondan satelliittitiimiin. Hänen paras tuloksensa oli kuudes sija USA:n Laguna Secassa. Puniet jatkoi tiimissä vuonna 2009 sijoittuen loppupisteissä 11:nneksi. Kauden kohokohta oli selvästi palkintosija Doningtonissa. Koko kaudella hän keskeytti vain kaksi kisaa. Kausi ei kuitenkaan sujunut ilman vammoja, sillä hän mursi vasemman nilkkansa motocross-harjoituksissa. Puniet aloitti kauden 2010 seitsemän ensimmäistä kilpailua kohtuullisen hyvillä sijoituksilla. Hän kuitenkin mursi jalkansa seuraavassa osakilpailussa Saksassa. Loukkaantumisen vuoksi hän jätti seuraavan osakilpailun, USA:n GP:n väliin ja ajoi sen jälkeen tasaisen loppukauden oltuaan pisteissä yhdeksäs.
Vuonna 2011 Puniet siirtyi Ducatille Mika Kallion entiseen Pramac-satelliittitalliin. Kauden alkupuoliskolla Puniet’lle kertyi keskeytyksiä seitsemästä kisasta viisi. Kauden parhaassa kisassaan Australian Phillip Island Grand Prix Circuitilla hän ajoi kuudenneksi. Pisteitä hän sai kasaan lopulta 49 ja sijoittui paremman loppukauden jälkeen 16:nneksi.
Albert van Ouwater

Albert van Ouwater oli alankomaalainen taidemaalari, joka työskenteli noin vuosina 1430–1460. Hän oli Jan van Eyckin seuraaja ja mahdollisesti hänen oppipoikansa. Tiettävästi van Ouwater maalasi maisemia, mutta ne ovat kaikki kadonneet. Van Ouwaterin ainoa tunnettu työ on esillä ollut Lasaruksen kuolleista herättäminen. Se on valo-, väri- ja perspektiivivaikutukseltaan erityisen huomattava ja ilmehikäs.
Uusi Kotimaa

Uusi Kotimaa oli Yhdysvalloissa vuosina 1881–1934 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
August Nylundin omistama ja toimittama Uusi Kotimaa alkoi ilmestyä Minneapolisissa elokuussa 1881. Neli- ja myöhemmin kuusisivuinen viikkolehti julkaisi uutisia sekä lukijoita viihdyttäviä jatkokertomuksia. Vuonna 1884 Nylund muutti lehtensä Minnesotan New York Millsiin, jossa hän julkaisi myös kaunokirjallista kuukausilehteä Aamuruskoa.
Vuonna 1888 Nylund muutti lehtineen Oregonin Astoriaan, jolloin hänen toimittajansa J. W. Lähde osti Uuden Kotimaan kirjapainon ja ryhtyi julkaisemaan New York Millsissä Amerikan Suometar -nimistä viikkolehteä. Vuonna 1890 Nylund toi Uuden Kotimaan takaisin New York Millsiin, jolloin Lähde jatkoi lehden toimittamista ja Amerikan Suometar sulautui siihen. August Nylundin kuoltua vuonna 1892 lehti siirtyi Felix Nylundille. Lähteen muutettua vuonna 1894 Michiganin Ironwoodiin Uutta Kotimaata toimittivat John Heino, Väinö Andelin ja myöhemmin Felix Nylund itse. Andelin perusti vuonna 1898 kaunokirjallisen kuukausilehden Kansan Toverin, jota Nylund ja sittemmin Uuteen Kotimaahan palannut Lähde julkaisivat usean vuoden ajan.
Vuonna 1919 Nylund myi Uuden Kotimaan People's Voice Cooperative Publishing Company -nimiselle yhtiölle, jonka rahoittajana toimi Nonpartisan League. Oikeistolais- ja uskonnollishenkinen maaseutuyhteisön lehti muuttui hyvin radikaaliksi. Vuonna 1923 kommunistit ostivat Nonpartisan Leaguen osakkeet ja Uusi Kotimaa muutettiin maanviljelijöille ja työläisille tarkoitetuksi kommunistiseksi sanomalehdeksi. Sen ensimmäisenä päätoimittajana työskenteli Knut Einar Heikkinen. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti siirrettiin vuonna 1931 Työmiehen kustannettavaksi Wisconsinin Superioriin. Seuraavana vuonna se muutettiin viikkolehdeksi.
Jensen Interceptor (1950)

Yleistä

Interceptor tuotiin markkinoille aluksi kaksiovisena, neljän hengen avomallina. Käsityönä tehdyn korin rakenteena on puinen kehikko, verhouspellit ovat terästä ja alumiinia. Esimerkkinä auton korkeasta varustelutasosta voi toimia avomallin Perspex-kovamuovista valmistettu takaikkuna, joka käsikäyttöistä kattoa avattaessa pudotetaan alas omaan säilytystilaansa. Vuonna 1952 avomallin rinnalle tuotiin kiinteästi asennetulla tekstiilikatolla varustettu fixed head sports saloon, lisäksi mallista on valmistettu neljä sedanca-versiota. Interceptoreita valmistui kaikkiaan 88 kappaletta, joista 32 convertible-, 52 saloon- ja neljä sedanca-korisia.

Tekniikka

Interceptor perustui Austinin tekniikalle. Mallin voimanlähteenä toiminut 4,0-litrainen rivikuutonen ja sen jatkeena ollut neliportainen vaihteisto olivat peräisin Austin Sheerline -mallista. Alusta oli peräisin Austin A70 -mallisarjasta. Sitä oli kuitenkin modifioitu kasvattamalla akseliväliä alkuperäisestä ja taka-akselin pyörien erillisripustuksella.
Kuusisylinterisen rivimoottorin lisäksi joidenkin yksilöiden keulalle asennettiin Chryslerin Hemi V8-moottori. Tunnetuin näistä lienee amerikkalaiselle kilpa-ajaja Briggs Cunninghamille vuonna 1953 toimitettu auto. Vientiin, lähinnä USA:han, toimitetut autot varustettiin vasemmanpuoleisella ohjaksella.
Austinin tavoin Interceptorin jarrujärjestelmänä oli Girlingin hydraulisten ja mekaanisten jarrujen yhdistelmä, jossa etujarrujen käyttö hoidettiin nesteen voimalla ja takajarruja ohjattiin vaijerikäyttöisesti. Vuodesta 1952 lähtien neliportainen vaihteisto oli mahdollista varustaa valinnaisella ylivaihdeyksiköllä.
Interceptorin korvasi vuodelle 1957 markkinoille tuotu Jensen 541 R.
South Bend

Historia

Ensimmäisinä St. Joseph -joen laakson asuttivat miamit ja potawatomit, jotka pysyivät alueella 1840-luvun pakkomuuttoihin asti. Paikalla kävi ranskalaisia tutkimusmatkailijoita 1600-luvulla, ja turkiskauppias Pierre Freischütz Navarre perusti sinne kauppapaikan vuonna 1820.
Studebakerin autotehdas toimi South Bendissä vuodesta 1920 vuoteen 1963.

Väestö

Kaupungissa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 101 168 asukasta. Vuoteen 2015 mennessä väestön arvioitiin lisääntyneen noin 101 500:een. Afrikkalaistaustaisen väestön osuus (noin 25 %) on suurempi kuin osavaltiossa keskimäärin (alle 10 %).
Ahostenlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Heikki Helastinen

Heikki Helastinen (s. Jämsänkoski) on suomalainen muusikko ja taiteilija. Syksyllä 2016 Helastinen sijoittui yhdessä valmentajansa Musta-Pekkaruuskan (Pekka Ruuska) kanssa kolmanneksi Talent Suomi (5. tuotantokausi) -kykyjenetsintäkilpailussa. Helastisen singleä "Rubikin Kuutio" oli toistettu Spotify -suoratoistopalvelussa vuoden 2019 alkuun mennessä noin 100000 kertaa.  Performanssiesityksissään Helastinen yhdistää taikuutta ja musiikkia. Lisäksi esitysten aikana lavalla nähdään useita yllätysvieraita.
Atacaman alue

Atacaman alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on III ja  pääkaupunki Copiapó. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 286 168 asukasta. Sen pinta-ala on 75 176 neliökilometriä.
Alue on saanut nimensä Atacaman aavikosta.
3OH!3

Historia

3OH!3:n jäsenet tapasivat toisensa fysiikantunnilla Coloradon yliopistossa. Molemmat pitivät hip-hopista. Myöhemmin eräs Eight Hour Orphansin jäsenistä kutsui Motten miksaamaan kanssaan. Jäseniä auttoivat alkuun heidän paikalliset ystävänsä, esim. Grace Gale.
Kun yhtye oli soittanut keikan Warped Tourilla (kiertue) vuonna 2007, he suostuivat myös soittamaan kaikilla keikoilla seuraavan vuoden Warped Tourilla (2008), poikkeuksena Philadelphian keikka. Heidän biisinsä "Punkbitch" oli Warped Tour 2008 kiertuekoosteessa. 3OH!3 on tunnettu energisestä esiintymisestään. Bändi toimi lämmittelybändinä Katy Perryn kiertueella Euroopassa helmikuussa 2009. He soittivat myös vuoden 2009 Warped Tourissa.
3OH!3n debyyttilevy Photo Finish Recordsilla, Want, julkaisiin 8. heinäkuuta vuonna 2008. 
Yhtyeen kappaleet "Starstrukk" ja "Don't Trust Me" näytettiin kahdessa kohtauksessa The Hillsissä. Yhtyeen kappale "Starstrukk" soi myös elokuvien Couples Retreat (suom. Lomaterapiaa) ja When in Rome trailereilla.
Vuonna 2010 3OH!3 vieraili elektro pop-artisti Keshan kappaleella "Blah Blah Blah".
Yhtye julkaisi toisen Streets of Gold -nimisen studioalbuminsa kesäkuun 2010 lopussa.
Masanobu Deme

Ura

Masanobu Deme opiskeli Wasedan yliopistossa. Ammattiuransa hän aloitti Japanin suurimman elokuvayhtiön Tōhōn palveluksessa 1957. Alkuun hän toimi apulaisohjaajana eräille kotimaansa tunnetuimmille elokuvaohjaajille, kuten Akira Kurosawa, Shūe Matsubayashi, Hiromichi Horikawa ja Kengo Furusawa. Masanobu Demen esikoisohjaus oli Toshigoro vuonna 1968. Seuraavasta elokuvastaan, Oretachi no kōya, hän sai tunnustusta. Vuonna 1984 Masanobu Deme ohjasi elokuvan Tengoku no eki, joka sai useita palkintoja. Teatterielokuvien ohella Masanobu Deme ohjasi lukuisia televisiotuotantoja.
Kirovin tehdas

Kirovin tehdas (ven. Кировский завод) on vuonna 1801 perustettu suuri konetehdas Pietarissa.
Tehtaan perusti Paavali I, joka 1801 määräsi Kronstadtin rautavalimon siirrettäväksi Retusaarelta Pietariin. Tehdas valmisti alun perin kanuunankuulia. Vuonna 1868 sen osti insinööri Nikolai Putilov, joka alkoi tuottaa rautatiekiskoja. Saadakseen varoja vaunujen valmistamisen aloittamiseen hän järjesti yhtiön osakeyhtiöksi vuonna 1873. Tämän jälkeen tehdas tunnettiin nimellä Putilovin tehdas. Ensimmäiset torpedoveneet rakennettiin 1887. Tehdas laajeni voimakkaasti 1890-luvun teollistumisen myötä, vuonna 1900 siellä oli 12 000 työntekijää. Ensimmäiset veturit valmistettiin vuonna 1894 ja vuodesta 1902 lähtien tehdas tuotti myös tykkejä Venäjän armeijalle. Ensimmäisen maailmansodan aikana se kasvoi suurimmaksi tykistön ammusten toimittajaksi.
Vuoteen 1917 mennessä Putilovin tehdas oli kasvanut Pietarin suurimmaksi tehtaaksi, ja siellä alkaneet lakot vaikuttivat merkittävästi helmikuun vallankumouksen syttymiseen. Lokakuun vallankumouksen jälkeen ja sen työläisten osallisuudesta siihen se nimettiin tämän kunniaksi "Punaisten putilovilaisten tehtaaksi". Se valmisti Neuvostoliiton ensimmäiset traktorit Fordson-Putilovetsit, jotka perustuivat Fordin Fordson malli F:ään.
Leningradin puoluejohtajan Sergei Kirovin vuoden 1934 salamurhan jälkeen yhtiö sai nimen Kirovin tehdas. Toisen maailmansodan aikana tehtaassa valmistettiin KV-panssarivaunuja. Vuonna 1954 valmistettiin ensimmäiset sentrifugit uraanin rikastamiseen ja vuonna 1957 kaasuturbiinit ydinkäyttöiseen Lenin-jäänmurtajaan.
Tehdas valmistaa edelleen Kirovets-traktoreita ja maatalouskalustoa.
Tehdas on palkittu kahdella Leninin kunniamerkillä, punalipun kunniamerkillä, työn kunniamerkillä, lokakuun vallankumouksen kunniamerkillä, kansojen ystävyyden kunniamerkillä sekä suuren isänmaallisen sodan 1. luokan kunniamerkillä.
Tioridatsiini

Haittavaikutukset

Tioridatsiinin haittavaikutukset saattavat olla samantyyppisiä kuin kaikkein ensimmäisenä markkinoille tulleella ja aikanaan laajimmin käytössä olleella klooripromatsiinilla (kauppanimiä useita, Suomessa etenkin Largactil). Tioridatsiini saattaa herkistää ihoa valolle, mikä ilmentyy valo- eli aurinkoihottumana. Lääkkeellä on myös limakalvoja haitallisen paljon kuivattava ominaisuus, minkä johdosta hampaiden reikiintyminen saattaa kiihtyä huolimatta hyvästä suuhygieniasta. Miehillä lääkeaine saattaa joskus aiheuttaa ejakulaation estymistä. Tioridatsiinin suurehko suosio 1970- ja 1980-luvuilla saattoi perustua sen aiheuttamiin klorpromatsiinia vähäisempiin ekstrapyrimidaalioireisiin.
Tioridatsiinia ei suositella käyttettävän vakavia maksa- tai sydänsairauksia sairastavilla potilailla.
Tioridatsiinin pitoisuutta veriplasmassa voidaan seurata ja tarkkailla verikokein mahdollisimman hyvän hoitotasapainon saavuttamiseksi. Näytteeseen otetaan yksi 3 ml:n putkilo veriseerumia. Tioridatsiinin terapeuttista leveyttä pidetään varsin suurena. Näin ollen sitä on pidetty turvallisena lääkkeenä, mutta se saattaa aiheuttaa joillekin potilaille pitkän QT:n siirtymän sydämenrytmissä suurempia hoitoannoksia käytettäessä. Tämän vakavan haittavaikutuksen takia tioridatsiini on Suomessa vedetty markkinoilta ja sitä käytetään nykyään ainoastaan erityisluvalla.

Annostus

Lääkkeen annostusmäärä psykooseissa ja skitsofreniassa voi olla huomattavan suurikin, jopa 600 mg/vrk. Pienessä psykiatriassa tyydytään huomattavasti vähäisempiin määriin. Yhteisvaikutusta muiden sedatiivien kera luonnollisestikin esiintyy. Tioridatsiini on myös jossain määrin käytetty alkoholistien vieroitushoidossa.

Historia

Suomessa tioridatsiini tuli markkinoille (kauppanimi Orsanil, valmistaja Orion Pharma) 1960-luvun puolivälin tietämillä, ja se on edelleen käytössä (erityisluvalla). Muita valmistenimiä ovat olleet Melleril (Sandoz) ja Stalleril (Star). Suuremman suosion lääkeaine saavutti 1970- ja 1980-lukujen tietämillä.
Kuolemankuopat

Kuolemankuopat ovat kaksi suppaa Jyväskylässä Seppälänkankaalla. Suuremman syvyys on 25 m ja suurin leveys miltei 200 m. Kuolemankuopat ovat suurimmalta osalta luonnonsuojelualuetta.
Vampyyrin arvet

Juoni

Kun nuori mies Simon (Dennis Waterman) ja hänen tyttöystävänsä Sarah (Jenny Hanley) lähtevät etsimään Simonin huikentelevaa Paul-veljeä (Christopher Matthews), he päätyvät Draculan linnaan. Vertaimevä kreivi (Christopher Lee) alkaa himoita nuorta naista, ja kun uhreja alkaa kasaantua ja palvelijoita kidutetaan, Simon yrittää epätoivoisesti pelastaa Sarahin pulasta.

Tuotanto

Anthony Hinds käsikirjoitti elokuvan peitenimellä John Elder. Kreivi Draculan hahmon on luonut Bram Stoker vuonna 1897 ilmestyneeseen romaaniinsa. Vampyyrin arvet tuotti Aida Young.
Vampyyrin arvet kuvattiin Technicolor-menetelmällä Elstree Studiosilla, Hertfordshiren Borehamwoodissa, Englannissa 200 000 punnan budjetilla.
Jenny Hanleyn dubbasi Nikki Van der Zyl. Dennis Waterman oli Hammerin valinta Simon Carlsonin rooliin. Ohjaaja Roy Ward Baker kuitenkin on sanonut haastatteluissa, että hänen mielestään Waterman oli huono valinta rooliin. Lisäksi Vampyyrin arvet on Michael Ripperin viimeinen kauhuelokuva Hammerilla.

Vastaanotto ja julkaisu

Vampyyrin arvet sai ilmestymisensä aikaan sekalaisia arvosteluja. Elokuvalla on Internet Movie Databasessa 6.2/10.
Vampyyrin arvet sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa 8. marraskuuta vuonna 1970. Elokuvaa markkinoitiin samaan aikaan The Horror of Frankensteinin kanssa; The Horror of Frankenstein sai ensi-iltansa samana päivänä Isossa-Britanniassa Vampyyrin arvet -elokuvan ohella.
Yhdysvalloissa elokuva pääsi teatterilevitykseen 23. joulukuuta 1970; Kalifornian San Franciscossa elokuva sai ensi-iltansa 13. tammikuuta vuonna 1971. Brittiläinen EMI Films ja yhdysvaltalainen American Continental Films Inc. pitivät elokuvan levityksestä huolen Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa kun Warner Bros. ja useat muut yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt kieltäytyivät levittämästä sitä.
Vampyyrin arvet ei ilmestynyt Suomessa elokuvateattereissa, sillä Valtion elokuvatarkastamo määräsi sille ikärajan KK (Kokonaan kielletty) raaistavana ja mielenterveyttä vahingoittavana, joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti näyttää eikä levittää. Täyskielto raukesi vasta vuonna 1.1.2001 kuvaohjelmien tarkastusta koskevan lakimuutoksen tultua voimaan. Suomessa se julkaistiin DVD:lle 8. lokakuuta vuonna 2008. Suomessa elokuvan ikärajaksi on nykyisin määrätty K-15.
Vampyyrin arvet on julkaistu moneen otteeseen DVD:lle ja videolle.
Arkkitehtitoimistojen liitto ATL

Arkkitehtitoimistojen Liitto ATL ry on vuonna 1988 perustettu itsenäinen elinkeinoelämän etujärjestö, jonka tarkoituksena on "rakentamisen ja ympäristön laadun parantaminen arkkitehtipalveluja kehittämällä". Liiton ammatilliset pätevyysvaatimukset ovat tiukat. Jäsenyrityksiä on yli 250.
Jäseneksi hyväksytyn arkkitehtitoimiston vetäjien tulee olla korkeasti koulutettuja, ammattitaitoisia ja kokeneita. Heidän tulee olla arkkitehteja ja Suomen Arkkitehtiliitto ry SAFAn, jäseniä. Heidän tulee päätoimisesti harjoittaa suunnittelu- ja konsulttitoimintaa.
Ennen jäsenyyttä ATL:n jäsentoimiston on harjoitettava itsenäistä suunnittelu- ja konsulttitoimintaa (esim. arkkitehtisuunnittelua) vähintään kolmen vuoden ajan. Lisäksi toimiston suunnittelujohdon vaatimuksena on seitsemän vuoden suunnittelukokemus.
ATL:n jäsentoimisto on arkkitehtuuriin sitoutunut. Toimiston vetäjien on omistettava yrityksen enemmistö ja toimittava vastuullisina johtajina.
Arkkitehtitoimistojen liitto ATL ry tekee yhteistyötä rakennusalan muitten liittojen kuten SKOLin, RILin, SAFAn,STULin ym. kanssa.
Ferdinand IV (Toscana)

Ferdinand IV (10. kesäkuuta 1835 Firenze – 17. tammikuuta 1908 Salzburg, Itävalta-Unkari) oli nimellisesti viimeinen Toscanan suurherttua vuosina 1859–1860, mutta hän ei tosiasiassa hallinnut valtakuntaansa.
Ferdinand IV:n vanhemmat olivat suurherttua Leopold II ja tämän toinen puoliso, Molempain Sisiliain prinsessa Maria Antonia. Italian yhdistymiseen liittyneen vallankumouksen uhatessa hän lähti yhdessä isänsä kanssa maanpakoon vuonna 1859. Leopold luovutti maanpaossa kruunun pojalleen Ferdinandille 21. heinäkuuta 1859, mutta tällä ei enää ollut asiaa takaisin Toscanaan. Maata hallitsi Bettino Ricasolin johtama väliaikaishallinto, kunnes koko Toscana maaliskuussa 1860 liitettiin osaksi uutta Italian kuningaskuntaa. Ferdinand sai samaan aikaan Itävallan armeijassa nimellisen sotamarsalkkaluutnantin arvon. Hän ilmoitti muodollisesti luopuvansa Toscanan kruunusta vuonna 1870 pikkuserkkunsa, Itävallan keisari Frans Joosefin toiveesta.
Ferdinand IV:n pojat Joosef Ferdinand, Peter Ferdinand ja Henrik Ferdinand toimivat myöhemmin kenraaleina Itävalta-Unkarin armeijassa.
Surun puu

Surun puu (ven. Древо скорби) on muistomerkki Beslanin kaupungissa Venäjällä. Muistomerkki on rakennettu Beslanin koulukaappauksessa kuolleiden muistoksi. Koulukaappauksessa kuoli yli 300 ihmistä. Pronssisen muistomerkin valmistivat venäläiset veistäjät Alanom Kornajevym ja Zaurbekom Dzanagovym. Muistomerkki valmistui vuonna 2005. Surun puu on 9 metriä korkea.
Ann Shulgin

Ann Shulgin (s. 22. maaliskuuta 1931) on yhdysvaltalainen tutkija ja kirjailija, joka työskenteli yhdessä aviomiehensä Alexander Shulginin kanssa psykoaktiivisten aineiden parissa. Ann Shulgin toimi myös itseoppineena psykoterapeuttina kolmen vuoden ajan, kun hänen terapiassaan käyttämänsä psykedeelit, kuten MDMA ja 2C-B olivat vielä laillisia. Kyseisten psykedeelien tultua laittomiksi hän päätti mieluummin keskittyä uraansa kirjailijana. Ann Shulgin myös testasi yhdessä miehensä Alexander Shulginin kanssa tämän kehittämiä psykoaktiivisia yhdisteitä.
Punaliivikutoja

Levinneisyys

Punaliivikutojaa tavataan pienellä alueella Nigerian lounaisosissa. Sen kannaksi arvioidaan 930–2 900 aikuista yksilöä. Laji on vähenemässä metsien hakkuiden vuoksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.