google/wiki40b huggingface dataset:
Tulliliitto

Tulliliitto tai tulliunioni on valtioiden muodostama vapaakauppa-alue , jossa mailla on yhteinen ulkomaankauppapolitiikka ja yhteinen tariffi politiikka. Tulliliittoon osallistuvat maat poistavat sopimuksella maiden väliset  tullit ja ottavat käyttöön yhteisen ulkotullinmutta joissakin tapauksissa niillä on erilaisia ​​tuontikiintiöitä. Myös yhteinen kilpailupolitiikka helpottaa  kilpailun puutetta
Tulliliiton perustamisen tavoite sisältää yleensä taloudellisen tehokkuuden lisäämisen ja  poliittisten  siteiden vahvistamisen tulliliiton maiden välillä. Tulliliitto on taloudellisen integraation kolmas vaihe. Tulliliitto perustetaan kauppasopimusten kautta.
Viron urheilu

Viron urheiluun sisältyy monenlaisia lajeja.

Jääkiekko

Virossa jääkiekon korkein sarjataso on Meistriliiga eli Coolbet Hokiliiga. Viron jääkiekkomaajoukkueen ensimmäinen ottelu oli 20. helmikuuta 1937 Suomea vastaan pelattu ottelu. Suomi voitti ottelun lukemin 2–1. Joukkue on pelannut viime aikoina jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 1. divisioonassa. Tallinnassa syntynyt Robert Rooba on pelannut SM-liigassa, Suomen korkeimmalla sarjatasolla, kohtalaisella menestyksellä.

Jalkapallo

Korkeimman jalkapallosarjatason nimi Virossa on myös Meistriliiga (tai Premium liiga). Parhaiten menestynyt joukkue on FC Flora, jolla on 11 mestaruutta. Uusin on vuodelta 2015.
Lyyli Saavalainen

Lyyli Johanna Saavalainen (s. 6. helmikuuta 1913 Impilahti) on suomalainen runoilija.
SIC

SIC on portugalilainen televisiokanava, joka kuuluu maan suurimpiin. Se perustettiin 6. lokakuuta 1992. Nykyään se välittää enimmäkseen portugalinkielistä ohjelmistoa, mutta myös yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä on alettu näyttää yhä enemmän.
Džankoi

Sotilaslentokenttä ja Venäjän armeijan sotatoimia maaliskuussa 2014

Satelliitti- ja lentokuvissa kaupungin kaakkoispuolella näkyy sotilaslentokenttä (koordinaatit 45.6991°N, 34.4197°E ). Esimerkiksi maaliskuun 11.-12. päivänä 2014 kerrottiin venäläisten sotatoimista alueella: vieraan vallan sotajoukot tunkeutuivat kaupunkiin  hyökkäyshelikopterien (neljä Mi-24) ja suuren, aseistetuilla sotilailla tuetun kuljetuskolonnan voimin; seudulle kuljetettiin myös partioveneitä.  Toimet eivät olleet Ukrainan eikä Krimin autonomisen tasavallan perustuslakien eikä edes  Sevastopolin laivastotukikohdan vuokrasopimuksen mukaisia vaan vastoin sekä lakia että valtiosopimuksia.
Octave Mirbeau

Elämä

Mirbeau osallistui vapaaehtoisena 1870 syttyneeseen Saksan–Ranskan sotaan. Sodan päätyttyä hän muutti vuonna 1872 Pariisiin. Hän aloitti uransa toimittajana ja kirjoitti useisiin lehtiin, kuten L’Ordre de Paris (1872-1877), Le Gaulois, Le Figaro, La France, Gil Blas, L’Écho de Paris, Le Journal (1892-1902), L'Aurore (1898-1899), L'Humanité (1904).
Mirbeau oli anarkisti, ateisti ja uskonnonvastainen, hän kannatti vapaakauppaa, ihmisoikeuksia ja sananvapautta. Mirbeau oli koko ikänsä aktiivinen pasifisti.
Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu romaaneja ja novellikokoelmia. Mirbeaun tunnetuin romaani on vuonna 1900 ilmestynyt Le Journal d'une femme de chambre, jonka pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, Jean Renoirin Kotiapulaisen päiväkirja (1946) ja Luis Buñuelin Kamarineidon päiväkirja (1964). Tunnetuimpia näytelmiä ovat Les affaires sont les affaires (1903) ja Le Foyer (1908).
Mirbeauta pidetään myös merkittävänä taidearvostelijana. Hän kirjoitti taidearvosteluja vuodesta 1884.
Jayne Meadows

Jayne Meadows Cotter (27. syyskuuta 1919 Wuchang, Kiina – 26. huhtikuuta 2015 Encino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Meadows syntyi Wuchangissa, Kiinassa, episkopaaliselle lähestystyöntekijä Francisille ja tämän vaimolle Idalle. Perhe palasi myöhemmin takaisin kotiseuduilleen Connecticutiin. 
Meadows esiintyi uransa varhaisessa vaiheessa muiden muassa elokuvissa Pettävän varjon laulu (1947) ja Nainen järvessä (1947). Hän jatkoi uraansa myöhemmille vuosikymmenille, ja vuonna 1991 hän oli Mitchin äidin äänenä elokuvassa Kaupunkicowboyt. Suomalaiselokuvassa Da Capo (1985) hän näytteli sivuosan rikkaana taidemesenaattina.
Meadows oli säännöllinen tuomariston jäsen I’ve Got a Secret -peliohjelman alkuperäisessä versiossa (1952–1967). Hän esiintyi ajoittain myös What’s My Line? -ohjelmassa. Hän oli vuodesta 1954 naimisissa Steve Allenin (k. 2000) kanssa, ja näyttelijä Audrey Meadows oli hänen sisarensa.
Kortelammi (Tammela)

Maantiede

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 80 metriä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,2 kilometriä pitkä laskuoja Verikkäälle.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Rannoille ei ole rakennettu asuntoja ja lähin metsäautotie kulkee 300 metrin päässä, josta pääsee Patakankaan kautta Susikkaalle.

Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa nykyinen niemimäinen mutka oli saari. Myös pohjoispään kärven mutka puuttuu Senaatin kartasta. Tämä saattaa olla merkki lammen pinnanlaskusta, mutta kartantekijälle on voinut myös sattua vetinen kesä, joten asia ei ole varma. Järven eteäläpuolella sijaitsi pieni lampare, jota ei enää nykyään esiinny.
Imereti

Historia

Imeretin nimi tulee vanhasta georgian kielen sanasta, joka tarkoittaa "toisella puolella (Likhin vuorijonoa)". Alueella on ollut ihmisasutusta kivikaudelta saakka. Antiikin aikaan aluetta hallitsivat Kolkhiin ja Egrisin valtakunnat, ja Kutaisin, Vanin, Vartsikhen ja Šorapanin kaupunkikeskukset kukoistivat Kaukasian läpi kulkevien kauppareittien ansiosta. Ajan laskun alun vuosisatoina Imereti oli Persian ja kreikkalaisten taistelukenttänä, ja 700-luvun alkupuolella arabit tuhosivat Kutaisin ja Nokalakevin kaupungit maan tasalle. Sen jälkeen Länsi-Georgiaan syntyi Abhasian kuningaskunta pääkaupunkinaan Kutaisi.
Yhdistyneen Georgian kuningaskunnan ensimmäinen kuningas Bagrat III kruunattiin Kutaisissa vuonna 978. Kun kuningaskunta kuitenkin hajosi 1200-luvun loppupuolella Imereti erosi omaksi kuningaskunnakseen, joka käsitti aluksi koko läntisen Georgian. 1500-luvulla kuningaskunta joutui osmanien valtakunnan aggression kohteeksi. 1700-luvun puolivälissä kuningas Solomon I voitti turkkilaiset, mutta voitto jäi lyhytaikaiseksi ja vuonna 1804 kuningaskunta ajautui Venäjän haltuun. Venäläiset lakkauttivat kuningaskunnan vuonna 1810 ja perustivat Imeretin maakunnan (ujezd), jonka Kutaisin kuvernementti korvasi 1840-luvulla. 1800-luvun loppupuolella Imeretin talous kehittyi rautateiden ansiosta, ja vuonna 1877 Kutaisi yhdistettiin Kaukasuksen päälinjaan, jonka varrelle nousi useita uusia kaupunkeja. Kutaisilla oli merkittävä rooli Georgian kansallisessa heräämisessä ja valistusliikkeessä 1800-luvun lopulla.
Nykyinen Imeretin hallintoalue perustettiin vuonna 1995, ja sen pääkaupunkina on toiminut Kutaisi.
Maailman shakkiliitto

Fédération Internationale des Échecs eli Maailman shakkiliitto on kansainvälinen organisaatio, joka yhdistää monia erilaisia shakkijärjestöjä ympäri maailmaa. Sen nimenä käytetään yleensä sen ranskankielisen nimen lyhennettä FIDE.
FIDE perustettiin Pariisissa 20. heinäkuuta 1924. Sen motto on ”Gens una sumus”. joka tavallisesti suomennetaan ”Olemme yhtä perhettä”, tai "Olemme yhtä kansaa". FIDEn presidenttinä on vuodesta 1995 ollut Kirsan Iljumžinov, joka oli myös pienen Venäjällä sijaitsevan Kalmukian tasavallan presidentti.

FIDEn toiminta

FIDEn tärkeimpiä tehtäviä on organisoida shakin maailmanmestaruusottelut ja shakkiolympialaiset. FIDE laskee myös pelaajien ELO-luvut, määrittelee shakin sääntöjä, julkaisee parhaita shakkipulmia (the FIDE Albums) ja myöntää ansioituneille pelaajille eriarvoisia titteleitä (FIDE-mestari, kansainvälinen mestari, suurmestari).
Suurimmissa shakkiturnauksissa käytetään lähes poikkeuksetta FIDEn sääntöjä. FIDE järjestää omia kilpailuja myös junioreille ja naisille.

Historia

FIDEllä ei ollut alkuaikoinaan juurikaan vaikutusvaltaa. Tämä johtui suurimmaksi osaksi siitä, että Neuvostoliitto kieltäytyi liittymästä FIDEn jäseneksi, koska se katsoi shakin ja politiikan olevan vahvasti kytköksissä toisiinsa. Suuri muutos tapahtui, kun shakin maailmanmestari Aleksandr Alehin kuoli vuonna 1946. FIDE organisoi tällöin turnauksen, jonka piti selvittää kuka olisi seuraava shakin maailmanmestari. Neuvostoliitto liittyi tällöin FIDEn jäseneksi osallistuakseen tähän turnaukseen. Turnaus järjestettiin vuonna 1948, ja sen voitti Mihail Botvinnik.
Vuoden 1948 shakin maailmanmestaruusturnauksesta lähtien vuoteen 1993 asti FIDE oli ainoa keskusjärjestö, joka järjesti mestaruuskisoja.
Mary Elizabeth Mastrantonio

Mary Elizabeth Mastrantonio (s. 17. marraskuuta 1958 Lombard, Illinois, Yhdysvallat) on italialais-amerikkalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Scarface – arpinaama (1983), Suuret setelit (1986), Abyss – syvyys (1989), Robin Hood – varkaiden ruhtinas (1991), Ennen kuolemaa (1999) ja The Brooke Ellison story (2004).
Mastrantonio on ollut vuodesta 1990 naimisissa ohjaaja Pat O'Connorin kanssa. Heillä on kaksi lasta, ja he asuvat Lontoossa Englannissa.
Time to Live

Time to Live (TTL) on termi, jota usein käytetään kuvaamaan jonkin verkon yli lähetettävän tai muun datan elinaikaa. TTL voi kuvata konkreettista kellolla mitattavaa aikaa tai jäljellä olevien reititinhyppyjen lukumäärää. Kun aika on kulunut umpeen, datapaketti pudotetaan eli tuhotaan.

TTL IP-datagrammeissa

IPv4:ssä TTL on 8-bittinen tietokenttä, joka sisältää kokonaisluvun, joka kertoo jäljellä olevien reititinhyppyjen maksimilukumäärän ennen kuin paketti pudotetaan verkosta. Tämä tietokenttä on yhdeksäs oktetti IP-datagrammissa, ja sen arvon määrittää lähettäjä. Kun datagrammi lähetetään verkkoon, jokainen reititin joka vastaanottaa datagrammin vähentää TTL-kentän arvosta vähintään yhden ja lähettää datagrammin seuraavalle. Mikäli TTL vähenee nollaan ennen kuin datagrammi ehtii perille, pudotetaan datagrammi ja lähettäjälle lähtee ICMP-virhedatagrammi, joka kertoo että aika loppui (ICMP 11 - Time Exceeded). TTL-kentän merkitys on suuri, sillä ilman sitä paketit olisivat "kuolemattomia" ja harhailisivat verkossa loputtomiin, aiheuttaen lopulta verkon tukkeutumisen.

TTL DNS-tietueissa

Kun puhutaan TTL:stä samassa asiayhteydessä DNS-tietueiden kanssa, tarkoitetaan aikaa jonka DNS-palvelimen sallitaan säilyttää DNS-tietuetta. Kun yksi DNS-palvelin pyytää jotain tiettyä DNS-tietuetta toiselta palvelimelta, tulee vastauksen mukana TTL, joka siis kertoo miten pitkään tietuetta pyytänyt palvelin saa säilyttää kyseistä tietuetta ennen kuin sen pitää pyytää sitä uudelleen. Mikäli käytetään lyhyitä TTL-arvoja, kohdistuu nimipalvelimeen enemmän verkkoliikennettä, mutta tällä saavutetaan hyvin nopeasti päivittyvät DNS-tiedot, mikä taas on hyödyllistä sellaisina hetkinä kun esimerkiksi domain nimi siirretään nimipalvelimelta toiselle.
Jürgen Bartsch

Jürgen Bartsch (6. marraskuuta 1946 Essen – 28. huhtikuuta 1976 Lippstadt-Eickelborn) oli saksalainen sarjamurhaaja, jonka uhreiksi joutui neljä lasta. Lisäksi hän teki yhden murhayrityksen.
Jürgen Bartsch syntyi aviottomana lapsena Essenissä. Hänen äitinsä menehtyi tuberkuloosiin pian syntymän jälkeen. Hänen alkuperäinen nimensä oli Karl-Heinz Sadrozinski, mutta hän sai nimen Jürgen Bartsch, kun langenbergiläinen pariskunta otti hänet ottolapsekseen. Adoptio vahvistettiin vasta vuonna 1954, koska viranomaiset suhtautuivat lapsen aviottomuuteen varauksellisesti.
Ensimmäiset vuotensa Jürgen vietti eristettynä pienessä kellarihuoneessa kalteri-ikkunoiden takana, koska vanhemmat pelkäsivät, että muiden lasten kanssa leikkiessään Jürgen saisi tietää adoptiosta.
Jürgenin adoptioäiti Gertrud Bartsch kärsi pakko-oireisesta häiriöstä. Hän suhtautui pakkomielteisesti siisteyteen. Jürgen ei saanut leikkiä muiden lasten kanssa, jottei olisi tullut likaiseksi, ja häntä kuritettiin mielivaltaisesti. Adoptioäiti myös kylvetti hänet aina yhdeksäntoista vuoden ikään saakka.
Jürgen aloitti koulunkäynnin 10-vuotiaana, mutta koska ensimmäinen koulu ei ollut vanhempien mielestä riittävän kurinalainen, hän joutui pian vaihtamaan oppilaitoksensa katoliseen kouluun, jossa hän joutui kuoronjohtajan seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi.

Murhat

Bartsch aloitti sarjamurhat teini-ikäisenä. Hän houkutteli nuoria poikia hylättyyn pommisuojaan ja pakotti uhrinsa riisuuntumaan ja käytti heitä seksuaalisesti hyväkseen. Hän murhasi neljä uhriaan.
Bartsch oli 15-vuotias, kun hän surmasi ensimmäisen uhrinsa, 8-vuotiaan Klaus Jungin maaliskuussa 1962. Hänen uhreikseen joutuivat myös Peter Fuchs (13) ja Ulrich Kahlweiss (12). Toukokuussa 1966 hän murhasi viimeisenä uhrinaan 11-vuotiaan Manfred Grassmannin. Hän hautasi uhrien jäänteet pommisuojaan.
Bartsch yritti toukokuussa 1966 murhata 14-vuotiaan Peter Fresen, mutta tämä pääsi pakoon. Sarjamurhaaja pidätettiin kesäkuussa etsintöjen jälkeen.

Oikeudenkäynti, tuomio ja kuolema

Bartsch tunnusti murhat avoimesti. Wuppertalin käräjäoikeus tuomitsi hänet 15. joulukuuta 1967 elinkautiseen, ja Düsseldorfin hovioikeus piti tuomion samana. Maan korkein oikeus päätti kuitenkin sijoittaa Bartschin tahdosta riippumattomaan hoitoon Eickelborniin. Siellä Bartsch avioitui vuonna 1974 Gisela Deiken kanssa.
Bartsch suostui kastroitavaksi vuonna 1976, jotta voisi vapautua tahdonvastaisesta hoidosta. Hän menehtyi leikkauspöydälle halotaanimyrkytykseen. Tapaus tulkittiin onnettomuudeksi, mutta Saksassa alkoi pian levitä huhu, että hänet olisi surmattu tahallaan.
Jürgen Bartschista tehtiin vuonna 2002 näytelmäelokuva Ein Leben lang kurze Hosen tragen.
Peresvet (1898)

Valmistus

Alus tilattiin Itämeren telakalta Pietarista. Sen köli laskettiin 21. marraskuuta 1895, ja alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1898. Alus valmistui heinäkuussa 1901.

Palvelus

Alus siirrettiin vuonna 1903 Port Arthuriin Venäjän Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Venäjän–Japanin sotaan vuosina 1904–1905. Alus osallistui Port Arthurin taisteluun.
Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta alus vaurioitui pahoin, ja se joutui palaamaan satamaan. Port Arthurin kukistuttua sen miehistö upotti aluksensa satamaan estääkseen sen joutumisen japanilaisille. Japanilaiset nostivat ja kunnostivat aluksen liittäen sen vuonna 1908 keisarillisen Japanin laivastoon rannikkopanssarilaivana nimellä Sagami (jap. 相模).

Sagami

Alus myytiin takaisin Venäjälle maaliskuussa 1916. Se saapui 3. huhtikuuta Vladivostokiin, jossa alukselle palautettiin sen alkuperäinen nimi Peresvet, ja se luokiteltiin panssariristeilijäksi. Alus ajoi karille 23. toukokuuta, mistä se irrotettiin heinäkuussa. Alus määrättiin Venäjän Jäämeren laivastoon, ja se aloitti matkan uuteen sijoituspaikkaansa. Aluksen konehuoneessa havaitut ongelmat pakottivat sen pysähtymään korjausten ajaksi Port Saidiin. Alus osui 4. tammikuuta 1917 kymmenen merimailia Port Saidin pohjoispuoella Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM U-73:n laskemiin miinoihin. Aluksen keulassa ja konehuoneen kohdalla räjähtäneet miinat sytyttivät aluksen tuleen ja upottivat sen vieden mukanaan 167 merimiestä.
Union (Yesin albumi)

Sekavuutta, levy-yhtiön päätös

Jon Anderson oli käytännössä eronnut Yesistä, mutta manageri Tony Dimitriades piti asian salassa Trevor Rabinilta ehdottamalla tälle sooloalbumin tekoa, minkä lisäksi Rabin kokeili yhteistyötä Roger Hodgsonin kanssa sekä teki oman kiertueen.
Andersonin ja Rabinin tilalle Yesiin tulivat multi-instrumentalisti ja laulaja Billy Sherwood sekä kitaristiksi Bruce Gowdy. Sherwood, Chris Squire ja Alan White alkoivat säveltää uutta musiikkia. Tony Kaye alkoi valmistella sooloalbumiaan. Kukaan ei ollut täsmälleen selvillä, tehtiinkö musiikkia uudelle Yes- albumille, sivuprojektiin vai sooloalbumille.
Tilanteen selvittämiseksi manageri Dimitriades kysyi levy-yhtiöltä neuvoa, ja ratkaisuna se ilmoitti kokoonpanojen muusikoiden yhdistämisen Yes- nimen alle. Sherwood ja Gowdy tajusivat tilanteen ja vetäytyivät, vaikkakin pettyneinä.
Albumin sävellykset ovat suurelta osin ABWH:n toiselle albumille tarkoitettuja. Osaan niistä Bill Bruford, Steve Howe ja Tony Levin ehtivät tehdä pohjanauhoitukset. Mukaan albumille tuli Brufordin ja Howen soolokappaleita 70- luvun Yesin tyyliin.
Levy-yhtiön sekä kahden muusikkoryhmän taustavoimien painostamana tuottaja Jonathan Elias oli välikädessä, ja nän hyväksyi vastentahoisesti Jon Andersonin tahdon tulla toiseksi tuottajaksi.
ABWH:n musiikki edusti perinteisempää progressiivista tyyliä ja Trevor Rabinin Yesiin tuoma tyyli lähestyi valtavirran stadionrockia. Toisaalta Elias ei pitänyt esimerkiksi Howen soittotyyliä sopivana ja halusi rock-voittoisempaa kitarointia.
Kun varmistui, että yhdistynyt kokoonpano lähtisi kiertueelle, Jon Andersonin ja Chris Squiren lauluosuuksia lisättiin tutun soinnin saavuttamiseksi kummankin laulaessa osuutensa tahoillaan. Howen soittoa paikattiin runsaasti kuten myös Rick Wakemanin äänittämiä kosketinsoitinosuuksia. Uusien kitaraosuuksien soitosta vastasi Jim Haun, joka mukaili Howen soittoa tarkoin tehden siihen levy-yhtiön vaatimia lisäyksiä. Tehtävää tarjottiin myös Steve Lukatherille. Scott Van Zen soitti osuuksia, joita ei lopulta käytetty.

Pettyneet muusikot

Sen paremmin Yes- kuin ABWH:n muusikotkaan eivät ole pitäneet lopputuloksesta. Albumin kuultuaan varsinkin Howe, Wakeman ja Bruford olivat vihaisia ja pettyneitä. Wakeman ei tunnistanut osuuksiaan lainkaan, sillä kaikkiaan osuuksia oli ollut soittamassa 11 kosketinsoittajaa. Howen alkuperäiset osuudet olivat jääneet minimaalisiksi, ja myös Brufordin osuuksia oli muokattu. Trevor Rabin puolestaan nimitti "Shock to the System" - kappaletta pelkäksi tyylinsä plagiaatiksi. Howe pettyi erityisesti siihen, että Elias oli vakuuttanut Howen tehneen hyvää jälkeä. Howe on todennut, että Anderson ja Elias hukkasivat Brufrod-Howe-Levin trion esittelemien kappaleiden potentiaalin.
Skafferiet

Skafferiet ry (ruots. Skafferiet rf, yleisesti Skafferiet at Ritz) on vaasalainen yhdistys, jonka tehtävä on kulttuurin edistäminen. Skafferiet ylläpitää ja järjestää toimintaa Vaasan keskustassa sijaitsevassa entisessä elokuvateatteri Ritzissä.

Yhdistyksen historiaa

Skafferiet ry perustettiin toukokuussa 2008 päämääränä parantaa vaasalaista kulttuurielämä ylläpitämällä näyttämöä ja tiloja jossa taiteilijat, muusikot ja elokuvantekijät voivat näyttää taidettaan. Yhdistyksen tavoite on toimia yhdistävänä tekijänä kaikille kulttuurialoitteille, sekä toimia alustana tunnetulle ja vähemmän tunnetulle taiteelle.
Skafferiet voitti vuonna 2011 Kreagalanin vuoden kulttuuriteko-palkinnon .

Toimintamuoto

Skafferiet toimii Kirkkopuistikolla sijaitsevassa elokuvateatteri Ritzissä. Yhdistys järjestää omia tapahtumia, mutta vuokraa myös tilaa yleisiin sekä yksityisiin tilaisuuksiin. Vuodesta 2013 yhdistys on myös järjestänyt elokuvanäytöksiä, ja syksyllä 2014 näytöksistä tulee säännöllisempiä uuden elokuvapanostuksen myötä.
Yhdistys saa varansa ulkopuolisista vuokrauksista, kahvilamyynnistä, tuista sekä jäsenmaksuista.
Charles Dupuy

Charles Alexandre Dupuy (5. marraskuuta 1851 Le Puy – 23. heinäkuuta 1923 Ille-sur-Têt) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi kolmesti Ranskan pääministerinä vuosina 1893, 1894–1895 ja 1898–1899.
Dupuy oli alkujaan filosofian professori. Hänet valittiin parlamentin edustajainkamariin vuonna 1885 ja hän liittyi Jules Ferryn johtamien maltillisten tasavaltalaisten ryhmään. Dupuy toimi opetusministerinä 1892–1893 ja kokosi sen jälkeen ensimmäisen oman hallituksensa huhtikuussa 1893. Hän siirtyi kuitenkin jo saman vuoden joulukuussa edustajainkamarin puhemieheksi. Puhemieskautensa ensimmäisen viikon aikana joulukuussa 1893 Dupuy joutui anarkisti Auguste Vaillantin pommiattentaatin kohteeksi kamarin istunnossa, mutta ei loukkaantunut. Dupuy sai mainetta rauhallisuudellaan, kun hän pommin räjähdettyä totesi: ”Hyvät herrat, keskustelu jatkukoon”. Toukokuussa 1894 Dupuy palasi pääministeriksi ja toimi samalla myös sisäministerinä. Hän oli presidentti Sadi Carnot’n vierellä, kun tämä murhattiin kesäkuussa 1894 Lyonissa.
Ranskaa kuohuttanut Dreyfus-skandaali sai alkunsa Dupuyn toisen hallituksen aikana. Kun Dupuy palasi kolmannen kerran pääministeriksi marraskuussa 1898, Alfred Dreyfusin oikeusjuttu oli tulossa uuteen käsittelyyn. Dupuyn kolmas hallitus sääti poikkeuslain, jolla Dreyfus-jutun käsittely siirrettiin korkeimman oikeuden rikososastolta oikeuden yhteiskokoukselle. Prosessi johti myöhemmin Dreyfusin tuomion kumoamiseen erityisessä sotaoikeudessa, mistä seurasi oikeiston protesteja. Dupuy erosi tämän jälkeen pääministerin paikalta kesäkuussa 1899.
Vuodesta 1900 kuolemaansa asti Dupuy edusti Haute-Loirea Ranskan senaatissa.
Caffè Florian

Caffè Florian on Venetsiassa sijaitseva kahvila, jota pidetään Euroopan vanhimpana toiminnassa olevana kahvilana. Se on avattu 1720 ja on edelleen toiminnassa.
Sira

Tunnetut laitokset

Tärkein varhainen perimätiedon kokoaja ja merkitsijä oli Ibn Ishaq (k. 767). Hänen teoksensa ei ole säilynyt sellaisenaan vaan hänen oppilaidensa lyhennelminä. Tunnetuin näistä editioista on Ibn Hishamin (k. 833) laatima Sirat Rasul Allah. Tämä yhteensulautunut työ on saavuttanut lähes kanonisoidun aseman islamilaisessa kirjallisuudessa.
Professori Jaakko Hämeen-Anttila on kääntänyt teoksen lyhennelmän nimellä Profeetta Muhammadin elämäkerta vuonna 1999. A. Guillaumen tekemä englanninkielinen täydellinen käännös löytyy verkosta useina versioina.

Luotettavuus

Islamilaisessa maailmassa Ibn Hishamin varhainen elämäkerta Profeetta Muhammedista on saavuttanut vakiintuneen aseman, ja uudetkin elämäkerrat perustuvat olennaisesti siihen. Uutta perimätietoa Muhammedista on silti syntynyt myös 800-luvun alun jälkeen. Laajan esityksen Muhammedin elämästä tarjoaa etenkin 900-luvun alussa laadittu al-Tabarin historiateos.   
Historioitsijoiden näkemykset elämäkertojen luetettavuudesta eroavat: jotkut tutkijat, kuten William Montgomery Watt, pitävät niitä pääsääntöisesti luotettavina lähteina, kun taas toiset, muun muassa Patricia Crone, suhtautuvat niihin varauksellisemmin. Skeptisen kannan mukaan Muhammedin elämän ja sen kirjaamisen välillä ehti kulua niin pitkä aika - noin 200 vuotta, että tarinoita ei voi pitää tieteellisesti luotettavina. Ensimmäiseksi tämän kannan esitti Ignaz Goldziher 1890-luvulla.
Operaatio Grouse

Operaatio Grouse (pyy) oli liittoutuneiden sabotaasioperaatio natsi-Saksan ydinohjelman tuhoamiseksi Norjan Telemarkissa sijaitsevan Møsvatnjärven lähellä.
Ensimmäisessä operaatiossa 19. lokakuuta 1942 neljä brittiläistä Special Operations Executive -erikoisjoukkojen laskuvarjomiestä hyppäsi lentokoneesta Norjan yläpuolella ja hiihti koko yön raskasvesitehtaalle. He olivat opetelleet salaisen kysymyksen, jota käyttämällä he saisivat yhteyden oikeisiin ihmisiin Norjan vastarintaliikkeessä. Kysymys kuului: ”Mitä näit tänä aamuna?” Oikea vastaus oli: ”Kolme vaaleanpunaista elefanttia.”
Toinen vaihe oli nimeltään operaatio Gunnerside..
Cirrus Aircraft Corporation

Cirrus Aircraft Corporation on kiinalaisomisteinen yhdysvaltalainen lentokonetehdas. Sen perustivat vuonna 1984 Alan ja Dale Klapmeier. Sen ensimmäinen tuote oli Cirrus VK-30 -kevytlentokone, joka rakennettiin harrastajavoimin rakennussarjasta.

Omistus

Elokuussa 2001 Cirrus myi 58 % osakkeistaan 100 miljoonalla dollarilla Crescent Capitalille, joka on Bahrainin "First Islamic Investment Bank of Bahrain" eli Arcapitan omistama.  Joulukuussa 2007 Arcapita Bank halusi päästä eroon omistuksestaan, ja helmikuussa 2010 China Aviation Industry General Aircraft Co (CAIGA) osti yhtiön. CAIGA on tytäryhtiö kiinalaisessa puolustus-, ilmailu-, elektroniikka- ja autoteollisuusjätissä AVICissa.

Tuotteet ja tehtaat

Yhtiöllä on sertifioituja yleisilmailukoneita – Cirrus SR20 ja Cirrus SR22 ja ultralight Cirrus SR Sport sekä pieni suihkulentokone Cirrus Vision SF50 kehitteillä.
Cirrus Aircraft tehdas on Duluthissa, Minnesotassa. Sillä on toinen tehdas North Dakotassa ja kokoonpanotehtaita Englannissa ja Australiassa.