google/wiki40b huggingface dataset:
Etelä-Kiinan karstialueet

Etelä-Kiinan karstialueet on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Se käsittää seitsemän suojeltua karstialuetta kolmessa ryhmässä Guizhoun ja Yunnanin maakunnissa sekä Chongqingin itsehallinnollisessa kunnassa.
Etelä-Kiinassa sijaitsee yksi maailman suurimmista karstialueista. Se on laajudeltaan noin 600 000 neliökilometriä. Etelä-Kiinan karstialueilla on tavallisimpia karstimuodostumia, mutta myös monia harvinaisempia. Alueella on noin 50 maailman 70 tunnetusta tiankeng-muodostumasta. Termillä viitataan sellaisiin doliineihin, jotka ovat syvyydeltään ja halkaisijaltaan yli satametrisiä. Näin laajan yksittäisen kohteen merkitseminen maailmanperintöluetteloon ei ole järkevää. Kohde koostuukin kolmesta alueesta, joka muodostaa läpileikkauksen karstialueen ominaispiirteistä. Yhteensä maailmanperintökohteen pinta-ala on 475,88 neliökilometriä. Alueista suurin on kaksiosainen Libo Karst, jonka pinta-ala on melkein 300 neliökilometriä. Myös kaksioisainen Shilin Karst on runsaan 100 neliökilometrin laajuinen ja kolmiosainen Wulong Karst on pinta-alaltaan yli 50 neliökilometriä.
Shilin Karstissa on niin sanottuja kivimetsiä. Sen tunnusmerkkeinä ovat korkeat kalkkikiviset pilarit, joita reunustaa syvät ja terävät karstivaot. Pilareita on monen muotoisia. Alueella on myös Zhiyunin luola, jossa on maanalaisia kivimetsiä. Muita alueen erikoispiirteitä on luola, jonka läpi puhaltaa elokuusta marraskuuhun 30 minuutin välein 2–3 minuuttia kestävä puhuri, noin kolme kilometriä pitkä ja vain 300 metriä leveä järvi, jonka pohjassa on tippukiviä. yi-kansaan kuuluva sani-heimo järjestää alueella vuosittain soihtujuhlan.
Libo Karst sijaitsee Guizhoun ylätasangon ja Guangxin alamaan välisellä siirtymävyöhykkeellä, jossa myös kartiokarsti on vaihtumassa siirryttäessä alamaalta ja ylätasangolle. Geologisen arvonsa lisäksi Libo Karst on merkittävä myös alueen luonnon monimuotoisuuden ansiosta. siellä tavataan yli 314 selkärankais- ja 1 532 kasvilajia. Näistä monet ovat kotoperäisiä ja lisäksi uhanalaisia maailmanlaajuisesti tai kansallisesti.
Wulong Karst muodostuu kolmesta erillisestä luonnonihmeestä. Karstialue sijaitsee Wujiangjoen varrella Chongqingin kunnan kaakkoisosassa. Furongin luola on suuri kalkkikiviluola, jonka pituus on noin 2,7 kilometriä ja pinta-ala 3,7 hehtaaria. Luolan suurin osa on 1,1 hehtaarin kokoinen. Noin 20 kilometriä Chongqingista kaakkoon sijaitsee kolmen luonnonsillan alue. Karstisillat ovat yli 200 metriä pitkiä ja korkeita, ja ne ovat 1,5 kilometriä pitkän solan yläpuolella. Houping Tiankeng on 15 hehtaarin laajuinen alue, joka muodostuu useasta pienemmästä tiankengistä. Alue koostuu useista karstimuodostumista, kuten rotkoista, doliineista, kuiluista ja maanalaisista luolista.
Kauhajärven kirkko

Historia

1920-luvulla opettaja Lauri Hirvinen mietti hyyppäläisten kohtuuttoman pitkää matkaa kirkkoon ja hautausmaalle. Hän kirjoitti aiheesta artikkelin "Utopia – Hyypän kirkko", joka julkaistiin Suupohjan Kaiku -lehdessä. Vuonna 1923 30 perähyyppäläisen joukko anoi kirkkovaltuustolta rukoushuoneen rakennuttamista lähikylien asukkaiden tarpeisiin. Tätä anomusta joukko perusteli sillä, että ei saatu nauttia papillisista palveluksista ja seurakunnallisista oikeuksista vaikka velvollisuuksia oli. Kirkkovaltuusto myönsi tämän epäkohdan. Se kuitenkin vetosi pappispulaan.
4. heinäkuuta 1937 vihittiin Kauhajärvellä käyttöön hautausmaa. Vuonna 1947 Hyypän pappilaan tuli uusi pappi ja opettaja Lauri Hirvinen yhdessä kahden muun hyyppäläisen kanssa kirjoitti kirjeen kirkkohallintokunnalle, jossa he ilmoittivat hyyppäläisten odottavan rukoushuoneen valmistumista seuraavana vuonna. Kirkon piirustukset pyydettiin rakennusmestari Jaakko Pellolta. Hallintokunnan mukaan Pellon suunnittelemasta kirkosta olisi kuitenkin tullut liian suuri ja hän joutui laatimaan vielä toiset piirustukset, jotka kirkkovaltuusto hyväksyi 30. toukokuuta 1949. Kauhajärven kirkon peruskivi muurattiin vuoden 1949 marraskuussa ja seuraavana vuonna Salomon Saarela ja Nikolai Kujanpää rakensivat kirkon vesikattoon saakka. Piispa Eero Lehtinen vihki kirkon käyttöön 20. marraskuuta 1951.
Vuosina 1979–1980 kirkossa tehtiin peruskorjaus insinööri Sulo Kantojärven piirustusten mukaan. Kirkkoa laajennettiin, sisustusta muutettiin ja kirkon jatkoksi rakennettiin keittiö ja kerhohuone. Lisäksi lämmitysjärjestelmä uusittiin toimimaan ilmalämpölaitteistolla. Rakennustoimisto Arvo Tuunainen teki muutostyöt. 29. huhtikuuta 1981 pidettiin käyttöönottojuhla.
18. marraskuuta 2001 vietettiin kirkon tiloissa sen 50-vuotisjuhlaa. Marraskuu oli valittu ajankohdaksi, koska kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1951 juuri marraskuussa. Juhla alkoi jumalanpalveluksella. Sen jälkeen laskettiin kirkon rakentajien haudoille seppeleet.
Pellinore

Pellinore oli yksi pyöreän pöydän ritareista. Legendojen mukaan hän oli Litinoisen kuningas ja toisen huomattavan pyöreän pöydän ritarin, Percivalin, isä. Tarinoiden mukaan hän surmasi taistelukentällä kuningas Arthurin vastustajan, kuningas Lotin.
Luther (televisiosarja)

Juoni

Sarjan päähenkilö on lontoolainen poliisi, rikoskomisario John Luther (Idris Elba), joka työskentelee vakavien rikosten yksikössä. Luther on työlleen omistautunut, pakkomielteinen ja väkivaltainen poliisi. Luther maksaa kuitenkin kovaa hintaa omistautumisestaan: hän ei ole koskaan pystynyt pitämään siviilielämäänsä erossa tutkimistaan rikoksista.
Lutherille työ on aina tärkeintä. Hänen omistautumisensa on sekä kirous että siunaus, niin hänelle itselleen että hänen läheisilleen. Sarjan ensimmäisessä jaksossa hän tutkii psykopaatti-murhaajaa Alice Morgania (Ruth Wilson). Luther ei kuitenkaan pysty pidättämään Alicea todistusaineiston puuttumisen vuoksi, mutta sarjan edetessä, Alicesta tulee sekä Lutherin vihollinen että kumppani.

Vastaanotto

Roolistyöstään John Lutherina ylistetty Idris Elba on roolistaan Golden Globe -palkinnon kategoriassa Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa vuonna 2011, Critics’ Choice Television Awards -palkinnon, NAACP Image Awards -palkinnon sekä SAG-palkinnon. Sarja sai myös 11 Primetime Emmy -ehdokkuutta.
Matti Nurro

Matti Tapani Nurro on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Miljoonasade-yhtyeen kitaristina, vaikka hän on myös säveltänyt ja sovittanut monia yhtyeen kappaleita. Hän on toiminut yli 20 vuotta Miljoonasateen kitaristina. Nykyisin hän myös opettaa Pohjoisen Keski-Suomen Ammattioppilaitoksessa Äänekoskella.
Kalle Lepola

Kalle Lepola (aiemmin Lepotöyry, ven. Карл Карлович Лепола, Karl Karlovitš Lepola; 10. elokuuta 1888 Korpilahti – 15. marraskuuta 1937 Leningrad) oli lohkotilallinen ja sosialidemokraattien kansanedustaja, joka siirtyi Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle ja liittyi mukaan SKP:n toimintaan.
Lepolan vanhemmat olivat torppari Kaarle Lepotöyry ja Jalmiina Lakkila. Hän kävi kansakoulun ja eli torpparina ja lohkotilallisena Korpilahdella vuoteen 1918 saakka. Lepola toimi SDP:ssä Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin puhujana ja Mikkelin läänin sos.dem. piirin piirisihteerinä 1914–1915. Hän oli puolueen kansanedustajana vuonna 1917 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Lepola oli myös Maatyöväen liiton sihteerinä vuonna 1917.
Suomen sisällissodan aikana Lepola oli kansanvaltuuskunnan maatalousasiain valtuutettuna ja jäsenenä Työväen pääneuvostossa. Sodan loppuvaiheessa Lepola siirtyi Venäjälle. Hän oli Venäjällä SKP:n poliittisten kurssien opettajana Pietarissa 1920–1921, SKP:n keskuskomitean sihteerinä ja jäsenenä sekä oli mukana NKP:n suomenkielisten järjestöjen konferenssin puhemiehistössä 1920 ja toimi agitaatiokoulun johtajana 1921. Lepola opiskeli myös Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa.
Vuonna 1922 Lepola palasi Suomeen, mutta hän joutui olemaan vangittuna poliittisista syistä vuosina 1922–1926. Lepola armahdettiin ja luovutettiin vankien vaihdossa Neuvostoliittoon. Hän menetti tällöin myös Suomen kansalaisuuden. Palattuaan Neuvostoliittoon Lepola oli Suomen vallankumousliikkeen tutkijakunnan jäsenenä vuonna 1927 ja Vapaus-lehden päätoimittajana vuodesta 1930. Lepola vangittiin syyskuussa 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja ammuttiin saman vuoden marraskuussa.
Lepola oli naimisissa vuodesta 1913 Lydia Albertina Suomäen kanssa.
Lepolan veljentytär oli Sosialistisen Työväenpuolueen  puheenjohtaja Lahja Kivinen.
Edgar Grospiron

Edgar Grospiron (s. 17. maaliskuuta 1969 Annecy) on ranskalainen freestylehiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Grospiron voitti kumparelaskun olympiakultaa Albertvillessa 1992 ja pronssia Lillehammerissa 1994. Calgaryssa 1988, jossa kumparelasku oli näytöslajina, Grospiron oli myös voittaja.
Grospiron on kumparelaskun maailmanmestari vuosilta 1989, 1991 ja 1995.
Hiirelä

Hiirelä oli Kivennavan pitäjän kylä. Se oli rakentunut maantien varteen Karvalasta rajaa kohti. Kylässä oli vuonna 1939 nelisenkymmentä taloa. Kylän osista käytettiin nimiä Soposenmäki, Hämäläismäki, Uusikylä ja Tapkina. Nykyisin kylän paikalla ei ole asutusta.
Pluckley

Pluckley on noin 1 050 asukkaan (2001) kylä Kentissä, Englannissa.
Pluckley on tullut tunnetuksi siihen liittyvistä kummitustarinoista. Kylässä ja sen lähiseudulla kerrotaan 12–16 eri kummituksesta. Guinness World Records nimesi sen vuonna 1989 ”Englannin kummitelluimmaksi kyläksi”.
1990-luvun alussa Pluckleyssa kuvattiin televisiosarja Oi ihana toukokuu.
Salatut sodat

Idea

Äärimmäisen voimakas kosminen olento, Tuonpuoleinen, siirtää muut hahmot Taisteluplaneetalle. Tuonpuoleinen lupaa kaikille mitä haluavat, jos he voittavat vihollisensa. Eli ideana oli tehdä sarja jossa paljon hahmoja ottaa yhteen. Sarjan luontiin vaikutti huomattavasti vähän aikaisemmin aloittanut Mattel-yhtiön ensimmäinen suuri lelusarja Marvelin hahmoista.

Jälkivaikutukset

Hämähäkkimies sai Taisteluplaneetalta uuden puvun, joka osoittautui eläväksi loiseksi. Olento sulautui myöhemmin yhteen Hämähäkkimiestä vihaavan Eddie Brockin kanssa ja näin syntyi Venom.
Möykky päätti jäädä Taisteluplaneetalle, jossa hän pystyi muuttumaan ihmiseksi halutessaan. Ihmenelosissa oli tilalla pitkään Hulktar. Möykky ei välirikon takia liittynyt heti takaisin vuoden kuluttua Ihmenelosiin Maahan palattuaan, vaan vasta oman lehtensä loputtua vuotta myöhemmin.
Kolossi rakastui Taisteluplaneetalla muukalaisnaiseen, joka kuoli herätettyään Kolossin henkiin kuolleista. Tämän johdosta Kolossi lopetti seurustelun Ryhmä-X:n Kitty Pryden kanssa. He palasivat yhteen vasta noin 20 vuotta myöhemmin.

Muualla

Hämähäkkimies -animaatiosarjassa oli kolmen jakson mittainen Salatut sodat -kokonaisuus, jossa mutkia oli oikaistu reippaasti suoraksi.
Suuria eroja animaatiosarjan ja sarjakuvan välillä:
- Hämähäkkimies sai päättää sankareitten kokoonpanon
- Madame Web tuntee Tuonpuoleisen
- Musta Kissa on mukana sodassa
- Näkymätön nainen on mukana sodassa
- Alistair Smythe on mukana sodassa
-Punakallo on mukana sodassa
- Hämähäkkimies johtaa sankareita
- Lisko saa ihmismuotonsa mielen ja auttaa sankareita
- Ryhmä-X:stä vain Storm on mukana
- Möykky auttaa Doomia saamaan Tuonpuoleisen voimat (tietämättään)
- Doom ei tunne voimiensa vaaroja vaan nukkuu huoletta.
- Sekä sankareitten, että roistojen kokoonpanot ovat paljon pienempiä.
Tuhannen voiton klubi

Tuhannen voiton klubi on raviurheilussa käytettävä nimitys ohjastajista, jotka ovat urallaan saavuttaneet tuhat voittoa. Mitään varsinaista kerhoa ei ole olemassa, mutta tuhat voittoa saavuttaneen raviohjastajan sanotaan yleisesti päässeen Tuhannen voiton klubiin. Ruotsin raviurheilussa vastaava tunnetaan nimellä Tusenklubben.
Suomalaisista raviohjastajista tuhat voittoa saavutti ensimmäisenä Tuomo Mäkelä vuonna 1972. Vuoden 2012 loppuun mennessä kerhoon kuului yhteensä 43 ohjastajaa. Viimeisin tuhat voiton saavuttanut on Jukka-Pekka Kauhanen, joka sai määrän täyteen juhannuksena 2012 kotiradallaan Vieremällä. Nuorimpana tuhat voittoa on ajanut Veijo Heiskanen. Hän ylsi saavutukseen 25-vuotiaana vuonna 1984. Kaikki tuhat voittoa ohjastaneet ovat miehiä, naisohjastajista voitokkain on Marja-Leena Paavilainen 284:lla voitolla.
Suomalaisista eniten voittoja on vuoden 2012 loppuun mennessä ajanut Jorma Kontio. Hänellä on voittoja yli 9 000 ja Kontio on myös Pohjoismaiden voitokkain ohjastaja.  Hän ohjasti ensimmäisen voittonsa vuonna 1966  ja on urallaan ajanut yli 40 000 ravilähtöä. Maailman voitokkain raviohjastaja on saksalainen Heinz Wewering, joka on saavuttanut urallaan yli 16 000 ykkössijaa.
Suomen Hippos siirtyi ATK-rekisteriin vuonna 1977, eivätkä sitä vanhemmat tilastot ole täysin paikkansapitäviä. Lisäksi Hippoksen tilastoista puuttuvat osittain Suomen ulkopuolella ajetut lähdöt ulkomaille rekisteröidyillä hevosilla.
ARA Isla de los Estados

Palvelus

ARA Isla de los Estados päällikkönään kapteeni Tulio N. Panigadi lähti 28. maaliskuuta Puerto Deseadosta osallistuakseen operaatio Azuliin eli Falklandin miehitykseen. Se saapui Falklandille 4. huhtikuuta. Alus jäi Falklandeille sijoitettujen joukkojen huoltoalukseksi.
Alus oli 8. toukokuuta Puerto Reyssä ARA Rio Carcarañan kanssa suojanaan ARA Yehuin, ARA Forrest sekä ARA Monsunen. Saattue joutui 11. toukokuuta ollessan matkalla Port Howardiin Swan Islandin pohjoispuolella ylläkköön, jossa HMS Alacrity ampui viisitoista laukausta 4,5 tuuman pääaseellaan. ARA Isla de los Estados räjähti seitsemännen osuman jälkeen, kun rahtina ollut polttoaine syttyi räjäyttäen ammukset. Ainoastaan kaksi mukana olleista kahdestakymmenestäneljästä pelastui viidentoista miehistönjäsenen ja seitsemän sotilaan saadessa surmansa tai kadonneen.
Pentti Kämäräinen

Pentti Veli Kämäräinen (s. 16. heinäkuuta 1921 Sääksmäki) on entinen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Pentti Kimura Kämäräinen saavutti Suomen mestaruuden 1945 ja 1946, SM-hopeaa 1947 ja pronssia 1943. Itä–Länsi-otteluun Kämäräinen valittiin neljä kertaa ynnä kerran vaihtopelaajaksi.
Howard Marks

Dennis Howard Marks (13. elokuuta 1945 Kenfig Hill, Wales – 10. huhtikuuta 2016) oli walesilaissyntyinen kirjailija ja tunnettu kannabiksen puolestapuhuja, joka nuorena opiskeli filosofiaa ja ydinfysiikkaa Balliol Collegessa Oxfordissa. Ehkäpä parhaiten hänet tunnetaan kannabiksen salakuljettajana, joka tuomittiin Yhdysvalloissa maailman suurimpana huumeiden salakuljettajana 1980-luvun lopulla. Lisäksi hänet kytkettiin mafiaan sekä ryhmittymiin kuten MI6 ja IRA.
Marks jäi kiinni 1988 American Drug Enforcement Agencylle. Howard ja hänen vaimonsa Judy Marks luovutettiin Mallorcalta Floridaan. Heillä oli kolme lasta, Amber, Francesca ja Patrick. Marks vietti seitsemän vuotta pahamaineisessa Terre Hauten vankilassa, Indianassa, Yhdysvalloissa ja vapautui 1995 sieltä ehdonalaiseen. Urallaan 1970- ja 1980-luvuilla kannabiksen salakuljettajana toimiessaan hän ei käyttänyt väkivaltaa ja kieltäytyi salakuljettamasta ns. kovia huumeita. Salakuljettajana Marksilla oli kymmeniä eri aliaksia ja hän omisti useita rahanpesuun erikoistuneita yrityksiä.
Pian vankilasta päästyään Marks julkaisi vuonna 1996 menestyneen elämäkertakirjan Mr. Nice, joka on käännetty useille eri kielille. Siitä on tehty myös elokuva Mr. Nice.
Rostovin päärautatieasema

Donin Rostovin toinen kaukoliikenteen asema

Vuodesta 2006 lähtien Rostovin länsiosissa on toiminut myös toinen, pienempi kaukoliikenteen asema Rostov-Pervomaiskaja (ven. Ростов-Первомайская, ул. Пескова 1/3) , jonka  kautta pieni osa pikajunista liikennöi. Asemalta liikennöidään esimerkiksi Kaliningradiin ja Kiovaan.
Pohjois-Kaukasian talousalueen rataverkot kuuluvat Venäjän rautateiden paikallisen osan, Pohjois-Kaukasian rautateiden vastulle (ven. Северо-Кавказская железная дорога, Severo-Kavkazskaja železnaja doroga).
Punalakkikutoja

Levinneisyys

Punalakkikutojaa tavataan Afrikan keskiosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jan Vokál

Jan Vokál (s. 25. syyskuuta 1958) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Hradec Královén hiippakuntaan diakoniksi Jaroslav Škarvada 5. heinäkuuta 1988 ja papiksi paavi Johannes Paavali II 28. toukokuuta 1989. Vokál sai nimityksen Hradec Královén piispaksi 3. maaliskuuta 2011, ja hänet asetettiin tähän virkaan 14. toukokuuta. Piispaksi vihkiminen suoritettiin 7. toukokuuta 2011 Tarcisio Bertonen toimiessa pääkonsekraattorina sekä Dominik Dukan ja Erwin Josef Enderin avustaessa.
Sergei Radonežilainen

Pyhittäjä Sergei Radonesilainen (ven. Сергий Радонежский, Sergi Radonežski; n. 1320 – 25. syyskuuta 1392) oli venäläinen munkki, joka perusti Sergijev Posadin Pyhän Kolminaisuuden luostarin. Hänen alkuperäinen etunimensä oli Varfolomei (Варфоломей). Sergei Radonesilainen vaikutti 1300-luvun Venäjän uskonnollisessa ja poliittisessa elämässä.
 
Sergei Radonesilaisen elämään liittyy useita legendoja. Väitetään muun muassa, että hän sai lapsena lukutaidon munkin tarjoamaa ehtoollisleipää syötyään. Hänen sanotaan saaneen ilmestyksiä vielä aikuisiällään.
Toisen kertomuksen mukaan nuori oppimisvaikeuksista kärsivä Varfolomei tapasi vanhan munkin ja pyysi häneltä apua ongelmiinsa. Munkin opastuksen ja rukousten avulla Varfolomei löysi elämälleen uuden suunnan. Hän luopui omaisuudestaan ja perusti veljensä kanssa Pyhän Kolminaisuuden luostarin, myöhemmän Troitse-Sergijevan lavran.
Varfolomei sai luostarissa luostarinimen Sergei ja hän nousi igumenina arvostettuun asemaan Moskovan ruhtinaspiireissä. Isä Sergei toimi suurruhtinas Dmitri Donskoin hengellisenä neuvonantajana ja auttoi tätä valmistautumaan Kulikovon taisteluun, jossa venäläiset puolustautuivat tataareja vastaan.
Vuonna 1892, kun Sergei Razonesilaisen kuolemasta oli kulunut 500 vuotta, venäläinen taidemaalari Mihail Nesterov innoittui maalaamaan aiheesta kaiken kaikkiaan viisi työtä, joista yksi on Nuoren Varfolomein näky.
Sergei Radonesilaista on muutenkin kuvattu useasti sekä kirkollisessa että kirkon ulkopuolisessa venäläistaiteessa, kuten Eduard Lissnerin maalauksessa.
Ortodoksinen kirkko viettää pyhittäjä Sergei Radonesilaisen muistopäivää 5. heinäkuuta.
Onkilampi (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,6 metriä mpy.
Brasilian lentopallon Superliiga

Sarjajärjestelmä

Superliiga starttaa käyntiin joulukuun alussa. Sitä pelataan aina maaliskuun loppuun asti, jolloin mestari on selvillä. Pelejä on kaksi kertaa viikossa jokaisella joukkueella. Runkosarjassa kaikki joukkueet kohtaavat toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään. Tämän jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelaavat pudotuspelit niin että runkosarjan voittaja kohtaa runkosarjan kahdeksannen ja niin edelleen. Ottelut pelataan paras neljästä järjestelmällä. Joukkueilla saa olla enintään kaksi ulkomaalaispelaajaa peliluettelossa.

Historia

Brasiliassa nähtiin huippulentopallopelejä 1960-luvulla vain A-maajoukkueen toimesta, kun maan sisäistä lentopalloliigaa ei ollut. Vuonna 1976 Brasiliaan perustettiin maan historian ensimmäinen sisäinen lentopalloliiga, johon sai osallistua joukkueita kaikista kaupungeista. Liiga oli amatööriliiga vielä tuolloin. Kaksi kautta pyörittyään liigan suosio oli noussut jo niin suureksi että Brasiliassa saatiin jo nauttia huippupeleistä ammattilaiseurojen välillä kun Rio De Janeiro, São Paulo ja Mias Gerais olivat siirtyneet täysin ammattilaiseuroiksi.
Vuonna 1981 lentopalloliiga sai lopullisesti ammattilaisliigan statuksen. Liigan nimeksi vakiintui tuolloin Brasilian lentopalloliiga. Liigan nimi muuttui kuitenkin kaudella 1995, kun se muutti nimensä Brasilian Superliigaksi.

Muuta

Superliigan joukkueet eivät pelaa mitään muuta sarjaa kuin omaa sisäistä sarjaansa. Sarjaa pidetään yhtenä maailman parhaimmista vaikka se ei olekaan Euroopassa.
Kääpiökaniini

Ulkonäkö ja koko

Aikuinen kääpiökaniini on 24–34 senttiä pitkä, josta häntää on noin 2 senttiä. Korvat ovat jänikseksi lyhyet, vain noin 6 senttiä. Paino on 250−460 grammaa. Väritykseltään se muistuttaa kaniinia ja on päältä kirjavan harmaa, raajoista ja sivuilta hieman ruosteeseen vivahtava ja alta vaalea.

Elinympäristö ja elintavat

Kääpiökaniinin levinneisyyden ydinalueen muodostaa Great Basin. Sitä tavataan seuraavien osavaltioiden alueella: Idaho, Kalifornia, Montana, Nevada, Oregon, Utah, Washington ja Wyoming. Tyypillinen kääpiökaniinin elinympäristö on kuiva tasanko tai jokiuoma, jota hallitsee poikkeuksellisen tiheänä kasvavat sagebrush-marunat (Artemisia tridentata). Laji vaatii myös pehmeää maaperää, johon se pystyy kaivamaan pesäkolonsa.
Kääpiökaniini lisääntyy keväisin synnyttäen pesueen erilliseen poikimiskoloon, joka ei ole yhteydessä yleensä käytettyihin asuinkoloihin. Pesueessa on 5-9 poikasta ja pesueita voi olla parikin yhden kevään aikana. Kantoaika on noin 24 päivää. Kuten kääpiökaniinien elinympäristöä, myös sen ravintoa hallitsevat marunat. Talvisin ne muodostavat eläimen lähes koko ruokavalion, mutta kesällä tuoreet heinät ovat merkittävä lisä ravinnossa.

Yleisyys ja uhat

Koska kääpiökaniini on melko valikoiva elinympäristönsä suhteen ja ihanneympäristöä on vain harvassa, on lajin esiintyminen laikuttaista. Maatalouskäyttö ja maastopalot tuhoavat maruna-aroa ja paikoittain kääpiökaniinin populaatiot ovat uhanalaisia. Washingtonissa kääpiökaniini elää alueella, joka on erillään muista kääpiökaniineista ja tämä populaatio kuoli sukupuuttoon vuonna 2004. Vuodesta 2011 alkaen tälle Columbia-joen valuma-alueelle on uudelleenistutettu vankeudessa kasvatettuja kääpiökaniineja (jotka ovat osittain Washingtonin kannan jälkeläisiä). Vuoteen 2014 mennessä luontoon oli laskettu 1200 kääpiökaniinia, mutta vielä on epäselvää, muodostavatko ne uudelleen luonnovaraisen kannan alueelle.
Elo-luku

Elo-luku on kahden pelaajan peleissä käytettävä tilastollinen vahvuusluku, joka ilmoittaa pelaajien välisen suhteellisen tasoeron. Luku kehitettiin alun perin shakinpelaajia varten. Elo-lukua laskettaessa verrataan pelaajan ennakoitua tulosta todelliseen suoritukseen. Luku on saanut nimensä kehittäjänsä, unkarilaissyntyisen Arpad Elon (1903–1992) mukaan.

Esimerkki

Oletetaan, että pelaajan A vahvuusluku on 1613 ja hän pelaa viisipelisen turnauksen. Hän häviää pelaajalle, jonka vahvuus on 1609, pelaa tasan 1477-vahvuisen pelaajan kanssa, voittaa 1388- ja 1586-vahvuiset pelaajat, sekä häviää 1720-vahvuiselle pelaajalle. Hänen saamansa pistemäärä on siten 0 + 0,5 + 1 + 1 + 0 = 2,5. Hänen odotuspistemääränsä oli edellä olleen kaavan mukaan laskettuna 0,506 + 0,686 + 0,785 + 0,539 + 0,351 = 2,867. Hän suoriutui siis odotettua huonommin, ja hänen vahvuuslukunsa laskee kaavan (1613 + 32*(2,5 - 2,867)) = 1601 mukaisesti.
Elo-järjestelmä on käytössä myös go-pelissä.

Suomen Elo

Suomen kansallisia shakin vahvuuslukuja eli seloja laskettaessa merkittävin ero edelliseen on se, ettei vahvemman pelaajan odotustulos koskaan nouse 0,85 suuremmaksi. Kertoimet muuttuvat viiden askelmin välillä 20 ja 45.
Ahvenlampi (Virrat, Koivujärvenkylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,4 metriä mpy.