google/wiki40b huggingface dataset:
Flying Finn

Historia

Flying Finn jätti ansiolentolupahakemuksen 4. marraskuuta 2002. Yhtiön alkupääoma oli 1,7 miljoonaa euroa. Yhtiön liikeidea tuli ravintolatoimintaa harjoittavalta Pekka Rantakarilta, ja kuuluisin yhtiön sijoittajista oli entinen ralliautoilija Juha Kankkunen, joka omisti kahdeksan prosentin osuuden yhtiöstä. Halvat lentoliput perustuivat tarkkaan rahankäyttöön, eli lippuja myytiin vain Internetissä ja puhelimitse. Lennoilla ei myöskään tarjottu ilmaisia ruokia, ja peruutusehdot olivat rajoittavat. Lentoyhtiön alku oli lupaava, sillä aikaisemmin linja-autoja ja junia käyttäneet matkustajat ostivat nyt halpoja lentolippuja.
Flying Finnin ensilento lähti sunnuntaina 16. maaliskuuta 2003 aikataulussa kello 17.15 kohti Rovaniemeä, jonne se saapui viisi minuuttia etuajassa. Rovaniemellä kaikki matkustajat toivotettiin tervetulleiksi ruusuilla elävän musiikin säestämänä.
Yhtiön johtaja oli Peter Sevelius. Koneiden kapteenit olivat Finnairilta eläkkeelle jääneitä. Yhtiön kilpailijoita olivat Finnair, Ryanair ja Söder Airlines. Yhtiö pakotti muun muassa Finnairin laskemaan hintojaan vähän kysytyillä reiteillä jopa yli 50 prosenttia, kun Flying Finn tarjosi jopa 19 euron hintaisia lentoja Suomen sisällä.
Flying Finn operoi kahdella MD-83-koneella (OH-LMR ja OH-LMS), jotka oli vuokrattu caymansaarelaiselta yhtiöltä. Yhtiöllä oli lentoyhteydet Helsingistä Ouluun, Kuopioon, Rovaniemelle, Vaasaan, Joensuuhun, Kuusamoon, Ivaloon, Kittilään ja Lontooseen.
Tammikuussa 2004 yhtiötä uhkasi lentokoneiden vuokraussopimuksen päättyminen, joka johtui edellisen vuoden marraskuusta lähtien maksamattomista vuokrista. Pahoissa talousvaikeuksissa (velkaa noin 8 miljoonaa euroa) ollut yhtiö perui lentonsa Lontooseen ja aloitti velkasaneerauksen. 27. tammikuuta 2004 yhtiö lopetti kaikki lentonsa ja valmistautui konkurssiin. Konkurssihakemus Vantaan käräjäoikeuteen jätettiin 11. helmikuuta.
Yhtiön rahoitusrakenteen parantaminen olisi edellyttänyt merkittävää ulkopuolista lisärahoitusta yhtiön omistajatahojen sijoittaman 3,2 miljoonan euron lisäksi.
Yhtiö oli löytänyt sijoittajan, joka saamalla yhtiöstä osake-enemmistön olisi kahdeksan miljoonan euron lainarahoituksen turvin vakauttanut yhtiön rahoitustilanteen. Viranomaisen mukaan tämä ratkaisu ei soveltunut yhtiön tilanteeseen, vaan yhtiön olisi pitänyt nostaa merkittävästi osakepääomaansa. Aiemmin yhtiö oli neuvotellut rahoituksesta vuonna 2003 toistuvasti suomalaisten yritysten ja yksityishenkilöiden kanssa, mutta neuvottelut päättyivät joka kerta siihen, että sijoittajat eivät saaneet määräysvaltaa yrityksessä.
Konkurssissa ilman matkalippua jäi 20 000 ihmistä. Vuonna 2008 Turun käräjäoikeus tuomitsi yhtiön avainhenkilöitä 7-11 kuukaudeksi vankeuteen. Entinen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja tuomittiin törkeästä velallisen epärehellisyydestä, konsultti ja toinen yhtiön ulkopuolisen henkilö saivat rangaistuksensa avunnannosta törkeään velallisen epärehellisyyteen.
Flying Finnin tietä halvoissa kotimaan lennoissa seurasi Blue1, joka aloitti toimintansa Suomen sisäisillä lennoilla Ouluun kaksi kuukautta Flying Finnin konkurssihakemuksen jälkeen.
Petri Ala-Maunus

Elämä ja ura

Petri Ala-Maunus syntyi Kuortaneella vuonna 1970. Hän opiskeli 1990–1993 Kankaanpään taidekoulussa. Hän keskitty maisemaalaukseen, sillä se oli häntä vähiten kiinnostanut maalaustaiteen tyyppi. Ala-Maunus alkoi tehdä omantyylisiä maisemiaan, ja 1990-luvun aikana hän nousi esille taitavista ja sokerisista auringonlaskuista. Niitä hän maalasi eri kokoisille kankaille sekä useille muille materiaaleille pizzalaatikoista vaahteran lehtiin.
Ala-Maunus jatkoi opintojaan Kuvataideakatemiassa ja valmistui vuonna 2011 maisteriksi. Ala-Maunus siirtyi 2010-luvulla maalaamaan jylhiä maisemia, joissa ei ole jälkeäkään ihmisestä. Tarkasti tehdyt teokset ovat 1800-luvulla Düsseldorfin taideakatemiassa syntyneen romanttisen maisemataiteen perintöä. Ala-Maunus on itse korostanut teosten yhteyttä Hudsonjoen koulukuntaan. Ala-Maunuksen teos Vaara-Suomi pääsi vuonna 2017 Ateneumin taidemuseoon Eero Järnefeltin Kasken paikalle, kun tämä oli vuonna 2017 Suomen-kiertueella. Vaara-Suomeen Ala-Maunus siirsi Järnefeltin maiseman vuoteen 2893.
The Four Freshmen in Person

Yleistä kappaleista

"Somebody Loves Me" on swing-kappale, joka on avannut lähes jokaisen The Four Freshmenin konsertin. Trumpettisoolon esittää Ken Albers.
"In This Whole Wide World" on balladi, jonka lyhyen soolon laulaa Albers. Kvartetti päättää kappaleen "herkulliseen" dissonanssiin, jollaisista "the Frosh" on tunnettu.
Kappaleen "Holiday" juontaa Ross Barbour. Bob Flanigan soittaa pasuunasoolon ja laulusta vastaa Don Barbour. Hän soittaa myös kitaraa.
Kappaleella "Sweet Lorraine" on yleisöä hauskuttava juonto ja Ross Barbourin esittämä "Leroy"-tyyppinen vauvaäänen imitaatio.
Hitaalla kappaleella "You've Got Me Cryin' Again" on Ken Albersin trumpettisoolo. Albersia on tuolloin pidetty yhtenä parhaista modernin jazzin puhallinsoittajista.
Kappaleella "My Heart Stood Still" Ross Barbour huvittaa yleisöä ja laulaa sooloa. Ken Albers soittaa mellofonia.
"Old Folks" on hidas kappale, todellinen "show-stopper", jonka juontaa Ross Barbour ja soololaulusta vastaa hänen veljensä Don.
"Day by Day" on yhtyeen nopeatempoinen vakionumero ja sen alussa on Bob Flaniganin pasuunalla soittama intro.
Kakkospuolen avauskappaleella "Malaya" laulaa matalaääninen Don Barbour. Puhallinosuuksista vastaavat Flanigan ja Albers.
Kauniin "Indian Summer" -kappaleen on yhtyeelle sovittanut Nelson Riddle. Kansitekstin mukaan se on kaikkien aikojen vaativimpia.
Nopeatempoisen ja villin "Them There Eyes" -kappaleen sooloa laulaa Ross Barbour. Mukana on Albersin mellofoni- ja Flaniganin basso-osuus. Kappaleella on kaksoislopetus.
"Circus"-kappaleella on Ross Barbourin ja Bob Flaniganin trumpettiosuudet. Soololaulajana toimii Don Barbour.
Hitaan "It's a Blue World" -kappaleen kvartetti esittää neliäänisesti. Bassotaustasta vastaa Flanigan. Kappale edustaa yhtyettä tyypillisimmillään.
Billy Eckstinen tekemä "Mr. B's Blues" on ensimmäinen kappale, jonka The Four Freshmen on levyttänyt Capitol-yhtiölle. Se on yleisön suosikkeja. Albers säestää aluksi trumpetilla Don Barbourin lauluosuutta ja vaihtaa sitten mellofoniin. Flanigan liittyy mukaan pasuunalla ja tämä vauhdikas kappale päättää konserttitaltioinnin.
Chaim Topol

Chaim Topol (hepreaksi ‏חיים טופול‎; monesti vain Topol; s. 9. syyskuuta 1935) on israelilainen näyttelijä. Hän syntyi sabrana Tel Avivissa ja aloitti uran kotimaassaan jo ennen kansainvälistä läpimurtoaan.
Topol tuli tunnetuksi varsinkin musikaalista Viulunsoittaja katolla (1964) ja siitä tehdystä elokuvasta (1971). Hän voitti Golden Globen ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Teatterinäyttämöllä hän ehti omien sanojensa mukaan esittää Viulunsoittajaa yli 3 500 kertaa. Viimeisen kerran hän esitti maitomies Tevyen roolia 77-vuotiaana vuonna 2009.
Topolin myöhempien roolien joukkoon lukeutuu osa elokuvassa Left Luggage (1998). Hän on esiintynyt myös James Bond -elokuvassa Erittäin salainen (1981).
Helsingin jäähalli

Hallin käyttö

Jääkiekkoseura HIFK on käyttänyt hallia kotikenttänään hallin avajaisista lähtien. Hallissa pidetään myös muita urheilutapahtumia. Lisäksi jäähallissa järjestetään näyttelyitä, messuja ja konsertteja. Jäähallissa ovat esiintyneet muun muassa The Moody Blues  ja The Who vuonna 1967 , Kiss vuosina 1983 ja 1988, laulaja Stevie Wonder vuonna 1984, Guns N’ Roses vuonna 1991, Dire Straits vuonna 1985, laulaja Frank Sinatra huhtikuussa 1989, Green Day vuonna 1995, Rammstein vuonna 2001, The Beach Boys vuonna 2006 sekä Slayer. Myös Scorpions on konsertoinut hallissa. Lisäksi jäähallissa on järjestetty Idols-laulukilpailun finaali vuosina 2007 ja 2008 ja X Factorin finaali.
Jäähalliin mahtuu yleisöä 8 200 henkilöä, mutta helmikuussa 1967, kun vastakkain olivat HIFK ja Töölön Vesa, oli katsojia liki 11 000. Toinen helsinkiläinen SM-liigajoukkue Jokerit pelasi kotiottelunsa vuoden 1997 kevääseen saakka samassa jäähallissa, mutta siirtyi syksyllä 1997 Hjallis Harkimon rakennuttamaan Hartwall-areenaan. Alun perin myös HIFK:n oli tarkoitus muuttaa Areenalle, mutta lopulta seura päätti pysyä Nordenskiöldinkadulla, kun Harkimo vaati HIFK:lta lopulta korkeampaa hallivuokraa kuin esisopimukseen oli kirjattu. Jäähallin omistaa Jääkenttäsäätiö. Sen toimitusjohtaja on Tom Kivimäki. Jäähallissa on myös seisomakatsomo joka saatiin valmiiksi 2007. Helsingin jäähalli on kolmanneksi suurin jäähalli Suomessa Hartwall Arenan ja Gatorade Centerin jälkeen.
Bayern (D183)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 16. joulukuuta 1993 ja se myytiin romutettavaksi 24. syyskuuta 1995.
Toisinajattelija

Toisinajattelija (myös dissidentti) on virallisen ajatussuunnan vastaisia mielipiteitä julkisesti esittävä henkilö. Nimityksellä viitataan useimmiten totalitaristisissa valtioissa kiellettyjä tai virallisesti tuomittuja mielipiteitä esittäviin henkilöihin.
Alun perin termillä (ven. диссидент, dissident) tarkoitettiin Neuvostoliiton tai muun sosialistisen maan kansalaista, joka vastusti maansa virallista ajatussuuntaa. Neuvostoliitossa termillä oli aluksi halveksiva sävy, mutta toisinajattelijat ottivat sen itsekin käyttöön. Nykyisin kuuluisimmat toisinajattelijat lienevät ihmisoikeusaktiviteettien vuoksi vainotuiksi tulleita henkilöitä, tosin sosialistisissa maissa jotkut tulivat vainotuksi myös äärioikeistolaisten mielipiteidensä vuoksi. Osa pidätettiin mielipiteidensä vuoksi. Amnesty International alkoi vuonna 1961 käyttää Portugalin vangitsemista opiskelijoista termiä "mielipidevanki". Jotkut myös karkotettiin kotimaastaan.
Myös ei-totalitaarisissa yhteiskunnissa valtavirtakäsityksistä poikkeavia näkemyksiä edustavat henkilöt saattavat kutsua itseään toisinajattelijoiksi. Esimerkiksi Suomessa Tuure Junnila julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen Toisinajatteleva Kekkosen tasavallassa ja Pentti Linkola poliittisen esseekokoelman Toisinajattelijan päiväkirjasta, joiden nimivalinnoilla he rinnastivat itsensä toisinajattelijoihin.
Dendriittisolu

Dendriittisolu (engl. Dendritic cell) on antigeenejä käsittelevä solu. Dendriittisolut ovat nisäkkäiden vastustuskyvyn olennainen osa. Dendriittisolujen päätehtävä on prosessoida ja tutkia antigeenejä T-imusoluille ja B-imusoluille. Tämä tekee niistä viestittäjäsoluja esimerkiksi makrofagin ja imusolujen välisessä kommunikaatiossa.

Historia

Dendriittisolut havaitsi ensimmäisenä saksalainen patologi Paul Langerhans. Nykyinen nimitys dendriittisolu vakiintui kuitenkin kun Ralph M. Steinman ja Zanvil A. Cohn todistivat dendriittisolujen tehtävän vastustuskyvyn osien viestinviejänä.

Toiminta

Kun esimerkiksi haitallinen bakteeri pääsee ihmiskehoon ja se on päässyt jakautumaan niin rajusti etteivät makrofagit eivätkä neutrofiilit ole onnistuneet tuhoamaan uhkaavaa bakteeria kutsuu makrofagi apuun dendriittisolun. Dendriittisolu ottaa näytteen uhasta (tässä tapauksessa bakteerista) ja asettaa sitä pieninä paloina ulkokuorelleen. Tällöin se tekee myös päätöksen mitä antigeenejä kutsutaan paikalle. Kun valinta on tehty matkustaa dendriittisolu lähimpään imusolmukkeeseen, tämä matka kestää dendriittisolulla noin päivän. Päästyään kohteeseensa antaa dendriittisolu näytteen bakteerista T-imusolulle joka alkaa jakaantua rajusti ja tuottamaan vasta-aineita.
ISO 3166-2:PH

ISO 3166-2:PH on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Filippiineille. ISO 3166-2:PH on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 17 alueen ja 81 provinssin koodit.

Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Filippiinien maakoodi "PH". Toinen osa on aluekohtainen, alueilla kahdesta numerosta ja provinsseila kolmesta kirjaimesta koostuva tunnus.
Jarmo Moilanen

Jarmo Antti Eerik Moilanen (s. 7. kesäkuuta 1968 Vaala) on suomalainen tähtiharrastaja, joka on tullut tunnetuksi harvinaisesta tähdenlento- eli meteoriparvilöydöstä. Kyseessä on harvinaisuus, koska näitä löytöjä tapahtuu keskimäärin kerran pari vuosikymmenessä. löytämästään lokakuun camelopardalidien meteoriparvesta. Moilanen teki havainnon parvesta 5.–6. lokakuuta välisenä yönä vuonna 2005. Löytö varmistettiin vuotuiseksi meteoriparveksi lokakuussa 2006. Maahan törmänneen parven nimi on juonne sen radiantin sijainnista Kirahvin tähdistössä (latinaksi Camelopardalis). Sen varsinaista emokomeettaa ei tunneta, mutta sen radan kääntöpisteen arvioidaan sijatsevan Maan kiertoradan lähellä. Tähdet ja avaruus -lehden päätoimittajan Marko Pekkolan mielestä kyseessä on amatööriastronomian tähän asti merkittävin tähtiharrastajan tekemä tähtitieteellinen löytö Suomessa.
Muista Moilasen havannoista ovat tunnettuja erityisesti hänen haloilmiö-löydöt. Ensimmäinen onnistui marraskuussa 1995, ja joka on nimetty Moilasen kaareksi,Toinen vuonna 1998 Etelänavalta tehty löytö koski kaksi uutta halomuotoa (5 ja 12 asteen renkaat). Syksyllä 2003 Moilanen löysi yhdessä Satu Hietalan kanssa Keurusselän meteoriitin törmäyskraatterin, jonka he myös kartoittivat. Vuonna 2006 julkaistiin Alaskan Fairbanksin yliopiston professori Walter Tapen ja Jarmo Moilasen kirjoittama englanninkielinen tietokirja "Atmospheric Halos and the Search for Angle X".
Grönlannin suuri kanjoni

Grönlannin suuri kanjoni on Grönlannin paksun jääpeitteen alla kulkeva lähes 800 km:n pituinen uoma. Sen arvellaan syntyneen noin neljä miljoonaa vuotta sitten. Kanjoni kulkee saaren keskivaiheilta pohjoiseen kohti Pohjoista jäämerta Petermannin jäätikön vuonoon. Kanjonissa arvellaan kulkevan jään sulamisvesiä jäätikön sisäosista rannikolle. Se on maapallon pisin kanjoni. Kanjoni löytyi vuonna 2013. Löytymisestä kertoivat tiedelehti Sciencessä 30. elokuuta 2013 Bristolin, Calgaryn ja Urbinon yliopistojen tutkijat.
Hyperkalvinismi

Hyperkalvinismi on yksi kristinuskon protestanttisista suuntauksista. Hyperkalvinismi syntyi kalvinistisessa traditiossa Englannissa 1700-luvun puolessavälissä. Hyperkalvinismin tunnetuimpia edustajia olivat Joseph Hussey (k. 1726), Lewis Wayman (k. 1764) ja John Brine (k. 1765). Hyperkalvinismi on protestanttisen teologian haara, joka kieltää ihmisten yleismaailmallisen velvollisuuden uskoa Kristukseen heidän sielujensa pelastukseksi. Hyperkalvinismia voidaan pitää kalvinismin suuntauksena, vaikkakin sillä on kalvinismin kanssa suuria näkemyseroja.
Crushcrushcrush

Musiikkivideo

Musiikkivideossa näytetään bändin esiintyvän kuivalla autiomaalla, missä kolme ihmistä vakoilee kauempaa kiikareiden avulla. Nämä vakoojat ovat tehneet itselleen "kodin" autiomaalle, mutta kodin ympärllä ei ole seiniä eikä kattoa. Videon on ohjannut Shane Drake.
Video oli ehdolla "Parhaaksi rockvideoksi" vuoden 2008 MTV Video Music Awards -gaalassa, mutta palkinnon voitti Linkin Parkin video "Shadow of the Day".
Kenttäväylä

Kenttäväylä on automaatiossa käytetty teollisuuden tekniikka, jolla saadaan laitteistojen eri osat yhdistettyä toisiinsa yksinkertaisemmin kuin kaapeloimalla jokainen erikseen. Kenttäväylä on korvannut perinteistä kaapelointia laitteistojen ja automaatiojärjestelmien yhdistävänä tiedonsiirtoväylänä. Sen luonnetta kuvaa hyvin: digitaalinen, sarjamuotoinen ja kaksisuuntainen kommunikointi. Kenttäväylä on tietoliikenneprotokolla, joka mahdollistaa prosessitason mittauksen ja säädön samoja reittejä käyttäen.
Kaapelointi on perinteisesti ollut vaikeaa ja erittäin monimutkaista. Muutosten tekeminen ja järjestelmän laajentaminen on ollut erittäin vaikeaa. Kenttäväylien käyttö on pudottanut esimerkiksi tarvittavien kaapeleiden ja liittimien määrän jopa 80 prosenttia. Tämä on osaltaan helpottanut vikadiagnostiikkaa. Usein vika johtuu irronneesta tai huonosta kosketuksessa olevasta liittimestä. Kenttäväylän laajentaminen ja yhdistäminen muihin tehtaan järjestelmiin onnistuu huomattavasti helpommin kuin ennen. Yleisemmin käytössä olevat tekniikat ovat AS-i-, Profibus- ja Foundation Fieldbus -kenttäväylät. Profibus on tehdastason järjestelmä, kun CAN-väylää käytetään paljon erityisesti ajoneuvotekniikassa.
Myös HART on melko yleinen kenttäväylästandardi.
Väyliä on useita erilaisia, sillä niitä koskevat eri vaatimukset riippuen asiakkaan toiveesta, olemassa olevasta käyttöliittymästä sekä käyttökohteesta. Joitakin rajoittavia tekijöitä ovat muun muassa vasteajat tiedonsiirrossa, siirtotajuus, liitettävyys, tehonsyöttö kaapelia pitkin, sopivuus toimintaympäristöön (räjähdysvaaralliset tilat). Tyypillisesti kutakin prosessin osaa ohjaavat itsenäiset ohjelmoitavat logiikat (PLCt), jotka yhdistetään niitä ohjattaviin laitteisiin kenttäväylien avulla. Kenttäväylät voidaan jakaa karkeasti kolmeen osaan niiden käytön mukaan: instrumenttiväylät, yleiskäyttöiset kenttäväylät, ja laiteväylät.
Kenttäväyliin liitettävistä automaatiojärjestelmän mittalaitteista ja toimilaitteista käytetään yhteisnimitystä kenttälaite. Ilmauksella "älykäs kenttälaite" voidaan korostaa, että kyseessä on nimenomaan kenttäväylässä kommunikoiva kenttälaite.

Historia

Aiemmin automaatiojärjestelmissä suosittuja olivat virtasilmukat, kuten 1950-luvulla kehitetty 4–20 mA -standardi.
Kenttäväylien käyttö alkoi 1970- ja 1980-luvuilla. 1990-luvulla useimmat nykyään suositut standardit olivat jo käytössä.
Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma

Rahoitus

Hallintokulut saadaan YK:n yleisbudjetista. Ohjelmat rahoitetaan vapaaehtoisilla lahjoituksilla.
Wendell Castle

Wendell Castle (6. marraskuuta 1932 Emporia, Kansas – 20. tammikuuta 2018 Scottsville, New York) oli yhdysvaltalainen huonekalumuotoilija ja kuvataiteilija, jota pidetään veistoksellisten taidehuonekalujen  uranuurtajana.
Castle opiskeli kotiosavaltionsa Kansasin yliopistossa, josta hän valmistui muotoilijaksi 1961. Kuusikymmenluvun lopulla hän teki kokeiluja vapaamuotoisilla lujitemuovihuonekaluilla, mutta pääasiassa hänet tunnetaan puisista ”huonekaluveistoksistaan” ja niiden silmää harhauttavista trompe l’œil -muodoista.
Toiminnanjohtaja

Yhdistyksen toiminnanjohtajan tehtävänä on hoitaa suomalaisessa yhdistyksessä juoksevia asioita. Toiminnanjohtaja on yhdistyksen hallituksesta erillinen toimielin. Toiminnanjohtajan nimikettä tai tehtäviä ei ole määritelty juridisesti. Jos toiminnanjohtajaa ei ole valittu, juoksevia asioita hoitaa hallituksen puheenjohtaja.
Vesirokkorokote

Vesirokkorokote on vesirokon torjumiseen tarkoitettu rokote. Rokote sisältää elävää varicella zoster -virusta. Suomen kansallisen rokotusohjelman vesirokkorokotukset alkoivat syyskuussa 2017, josta alkaen rokotetta on tarjottu maksutta kaikille niille 1,5–11-vuotiaille, jotka eivät ole sairastaneet vesirokkoa. Ennen syyskuuta 2017 rokote ei ole kuulunut Suomessa maksutta tarjottaviin rokotteisiin vaan on ollut hankittavissa apteekista. Pienten lasten vereen ilmestyy virusvasta-aineita jo yhden vesirokkorokoteannoksen jälkeen. Aikuisina ja yli murrosikäisinä rokotetuista noin 90 %:lle kehittyy vasta-aineita yhden ja lähes 100 %:lle kahden rokotuskerran jälkeen.
Rokotus suojaa vaikealta vesirokolta ja lieventää taudin oireita, mikäli rokotettu henkilö sairastuu.
M/S Envik

Käyttöhistoria

Alus rakennettiin vuonna 1983 norjalaisella telakalla. Valmistuttuaan alus luovutettiin Finnsementin  omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Vuodesta 1983 vuoteen 2004 saakka laiva oli nimeltään Envik, jonka jälkeen alus päätyi 
ahvenanmaalaisen Klaveness Cement Logistics AB:n haltuun ja sai nimen KCL Ballerina.  Nimi vaihdettiin takaisin Envikiksi vuonna 2010 kun Puolalainen SMT Eureka Cement osti aluksen.  Aluksella ei tällä hetkellä ole enää vakituisella sopimuksella olevaa henkilökuntaa, ja se onkin jäämässä pois Suomen liikenteestä helmikuussa 2014.

Reitti

Alus ajaa pääsääntöisesti Suomen sisäistä rahtia Paraisilta Finnsementin tuotantolaitokselta eri puolille Suomea, muun muassa Ouluun, Pietarsaareen ja Kirkkonummen Kantvikiin. Toisinaan alus hakee sementtiä myös ulkomaisilta tuottajilta mm. Virosta ja Tanskasta.
Koivut

Levinneisyys

Koivut ovat Suomen lehtipuista yleisimpiä, ja hies- ja rauduskoivut ovat Suomen kylmässä ilmastossa jopa osittain kilpailukykyisiä Suomen metsiä dominoivalle kuuselle. Koivuja kasvaakin havumetsävyöhykkeellä sekaisin havupuiden kanssa, mikä tekee niistä merkittävän lehtipuuryhmän. Suomen kotoisista koivulajeista hies- ja rauduskoivua tavataan lähes koko Euroopassa Välimeren seutuja ja idän aroa lukuun ottamatta. Tunturikoivu on sen sijaan rajoittunut Lappiin, ja vaivaiskoivua ei juuri kasva Baltian maiden eteläpuolella. Rauduskoivu pitää kuivemmasta maaperästä kuin kosteampaa maaperää arvostava hieskoivu. Vaivaiskoivu on Lapissa joka paikan kasvi, Etelä-Suomessa vain rehevien turvesoiden asukas.

Elinkierto

Koivujen lehteentulo ja samanaikaisesti tapahtuva kukinta ovat merkittävät tapahtumat Suomen luonnossa keväällä. Koivujen lehteentulo tapahtuu etelämpänä Euroopassa Suomea aikaisemmin, esimerkiksi Englannissa ja Pohjois-Ranskassa jo usein maaliskuun lopulla, Pohjois-Saksassa huhtikuun alussa ja Baltian maissa huhtikuun lopulla. Suomessakin koivujen lehteentulo noudattaa etelä-pohjoissuuntaista kaavaa. Hiirenkorvat ilmestyvät ensimmäisiin lounaissuomalaisiin hies- ja rauduskoivuihin usein jo pari päivää ennen vappua. Keski-Suomessakin ne saapuvat hiirenkorvalle toukokuun alkupuolella ja Oulussakin toukokuun puolessa välissä. Pohjois-Lapin tunturikoivut tulevat lehteen vasta kesäkuun alussa, tai myöhemmin
Koivuallergia on elimistön reagoimista negatiivisesti koivun siitepölyyn. Koivuallergiakausi alkaa Etelä-Suomessa jo huhtikuun puolessa välissä, kun Viron ja muiden Baltian maiden koivut kukkivat, ja siitepölyä kantautuu lounais- ja etelätuulten mukana eteläiseen Suomeen.

Käyttö

Koivupuusta valmistetaan muun muassa huonekaluja, suksia ja työkalujen varsia sekä koriste-esineitä, entisaikaan myös ajoneuvoja. Erityisen arvokkaita ovat rauduskoivun muunnokset visakoivu ja loimukoivu. Teollisuudessa koivusta valmistetaan myös vaneria ja sellua. Rakennuspuuksi koivu sen sijaan ei kelpaa, koska ulkoilmassa se alkaa nopeasti lahota ja muuttua hohkaiseksi. Duramold-puukomposiitissa käytetään koivuviiluja.
Koivun tärkein käyttötarkoitus on kuitenkin vanhastaan ollut polttopuuna.  Sen lämpöarvo massayksikköä kohti on tosin suunnilleen sama kuin esimerkiksi kuusen ja männyn, mutta sen suuremman tiheyden vuoksi sen lämpöarvo tilavuusyksikköä kohti on selvästi suurempi, noin 1010 kWh/m³, minkä vuoksi sitä yleensä pidetään parhaimpana polttopuuna.
Koivuista otetaan myös mahlaa, josta tehdään juomia maun ja terveysvaikutusten vuoksi. Lehtiä käytetään teehen ja salaatteihin, ja niillä voi myös värjätä lankoja. Salaattiin käytettävien lehtien on hyvä olla nuoria, joten niiden paras keräysaika on touko-kesäkuu. Koivusta eristetään myös koivusokeria eli ksylitolia.
Tuohesta on varsinkin entisinä aikoja tehty virsuja, kontteja, tuokkosia, rasioita ja muita tarvekaluja. Tuohen alla olevaa nilaa voidaan käyttää nahkojen parkitukseen.
HMS Blake (C99)

Palvelus

HMS Blake otettiin palvelukseen 21. helmikuuta 1963. Alus muutettiin 1965 alkaen Portsmouthissa helikopteriristeilijäksi. Se palasi palvelukseen 23. huhtikuuta 1969.
HMS Blake poistettiin palveluksesta 6. joulukuuta 1979, kun se siirrettiin Portmouthissa telakalle. Aluksella oli kunnia olla Kuninkaallisen laivaston viimeinen risteilijä, minkä vuoksi se ampui 6 tuuman pääaseillaan Englannin kanaalissa. Alus siirrettiin Rosythiin huollettavaksi. 
HMS Blake saapui 13. toukokuuta 1980 Chathamiin, jossa se sijoitettiin reserviin. Kun Chathamin telakka suljettiin 1981 puolustuskomitean lausunnon mukaisesti, alus sijoitettiin poistolistalle muiden tukikohdan reservialusten mukana. Alus myytiin romutettavaksi 25. elokuuta 1982 Shipbreaking (Queensborough) Limitedille 210000 punnalla. Alus hinattiin 29. lokakuuta Chathamista Cairnryaniin, jonne se saapui 7. marraskuuta romutettavaksi.