google/wiki40b huggingface dataset:
Samuel Taylor

Samuel Taylor (1748/49–1811) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Taylorista itsestään ei tiedetä juuri mitään. Hänen kuolemansa jälkeen Lontoon The Sun -lehdessä oli kirjoitus, jossa häntä kuvattiin eriskummalliseksi mieheksi, joka ei kertonut muille omista asioistaan. Taylor piti pikakirjoituksen lisäksi onkimisesta ja julkaisi vuonna 1800 aihetta käsittelevän kirjan Angling in All Its Branches.

Pikakirjoitus

Taylor tunnetaan pikakirjoitusjärjestelmästään, jonka hän julkaisi vuonna 1786 teoksessa An Essay Intended to Establish a Standard for an Universal System of Stenography. Hän toimi pikakirjoittajana ja pikakirjoituksen opettajana, ja kävi opettamassa järjestelmäänsä Englannin lisäksi myös Skotlannissa ja Irlannissa. Järjestelmä oli helposti opittava ja se levisi nopeasti. Siitä tehtiin 1700- ja 1800-lukujen taitteessa sovituksia useille Euroopan kielille, muun muassa ranskan-, saksan-, espanjan-, italian- ja ruotsinkieliset versiot.
Channa hoaluensis

Ulkonäkö ja koko

Pisin tavattu yksilö oli 25,5 senttimetrin mittainen.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Sitä tavataan Aasian Vietnamissa.
Kadmiumjodidi

Rakenne ja ominaisuudet

Kadmiumjodidilla on kaksi allotrooppista kidemuotoa, jotka ovat α-muoto ja β-muoto. Väriltään α-kadmiumjodidi on valkoista kiteistä ainetta ja β-muoto on ruskeaa kidemassaa. Heksagonaalinen α-kiderakenteinen yhdiste on stabiilimpi ja β-kadmiumjodidi on sitä harvempaa sekä sulaa matalammassa lämpötilassa (tiheys 5,3 g/cm³, sulamispiste 404 °C). Alkeiskopiltaan heksagonaalisen kadmiumjodidin kiderakenne on kerrosmainen ja sidostyypit ovat kovalenttisen ja ionisidosten välillä. Rakenne muodostuu toisiinsa koskettavista jodidi-ionikerroksista, joiden välisiin taskuihin kadmium-ionit ovat sijoittuneet. Osa kerrosten välisistä taskuista on tyhjiä. Kadmiumjodidin kiderakenteen pitävät koossa sähköisten ionisten voimien lisäksi heikot Van der Waals-vuorovaikutukset jodidikerrosten välillä.
Kadmiumjodidi liukenee hyvin veteen ja veden lisäksi myös monet orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dietyylieetteri ja asetoni kykenevät liuottamaan yhdisteen.
Toivo Salin

Toivo Henrik Salin (30. heinäkuuta 1908 Helsinki – 30. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli sorvaaja, tarkastaja ja Suomen Kansan Demokraattisen liiton SKDL:n kansanedustaja.
Salinin vanhemmat olivat kirvesmies Johan Oskar Salin ja Kaisa Sofia Dahlbacka. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten sorvaajana useilla eri paikkakunnilla vuosina 1930–1953. Salin oli Valtionrautateiden Hyvinkään konepajan pääluottamusmiehenä 1953–1958 ja kansanedustajakautensa jälkeen hän toimi Hyvinkään konepajan dieselmoottorien tarkastajana 1966–1970.
Salin oli kansanedustajana 1958–1966 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1962 presidentinvaaleissa ja hän toimi Hyvinkään kauppalanvaltuuston ja kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja Hyvinkään kaupunginhallituksen jäsenenä. Salin oli myös SKDL:n liittotoimikunnan jäsen ja SKDL:n Uudenmaan piiritoimikunnan varapuheenjohtaja.
Salin oli naimisissa vuodesta 1942 Meeri Elisa Weckmanin kanssa.
Eugene Garfield

Eugene Garfield (alun perin Garfinkle; 16. syyskuuta 1925 New York City – 26. helmikuuta 2017 Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen siteerausindeksien kehittäjä.
Garfield päätti Vannevar Bushin ”As We May Think” -julkaisun (vuodelta 1945) pohjalta kehittää mittarin tiedejulkaisuihin toisissa tiedejulkaisuissa tehtyjen viittausten lukumäärästä. Hän aloitti tähän liittyvän liiketoiminnan vuonna 1960 ja laajensi tuotevalikoimaansa muun muassa vaikuttavuuskertoimilla. Indeksit loivat mitattavan perustan esimerkiksi Nature- ja Science-tiedelehtien uskottavuudelle ja myynnille.
Nolito

Seurajoukkueura

Nolito siirtyi kesällä 2008 Barcelonan organisaatioon, jossa hänet sijoitettiin seuran reservijoukkueeseen. Aikaisemmin urallaan hän oli edustanut Atlético Sanluqueñoa ja Écijaa.
Ensiesiintymisensä Barcelonan edustusjoukkueessa hän teki 3. lokakuuta 2010 ottelussa Mallorcaa vastaan. Hänet vaihdettiin kentälle ottelun 78. peliminuutilla loukkaantuneen Pedron tilalle. Toisen esiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. helmikuuta 2011 Copa del Reyn toisessa osaottelussa Almeríaa vastaan. Hän pelasi Barcelonan ykkösjoukkueessa kaikkiaan vain kaksi Primera Divisiónin ja kolme Copa del Reyn ottelua ennen kuin siirtyi vapaalla siirrolla Benficaan kesällä 2011.
Nolito pelasi Portugalin Primeira Ligassa kaudella 2011–2012 kaikkiaan 29 ottelua, joissa teki 11 maalia. Mestarien liigan karsinnoissa hän teki kolmessa ensimmäisessä ottelussaan maalin. Varsinaisessa Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksassa ottelussa vaihtopelaajana ilman maaleja. Hän pelasi neljä ottelua, ei kuitenkaan finaalia, Benfican voittaessa Portugalin liigacupin. Seuraavalla kaudella Nolito pelasi Benficassa vain kuudessa liigaottelussa ja kolmessa Mestarien liigan ottelussa. Kevätkauden 2013 hän oli lainalla Granadassa tehden 17 Espanjan pääsarjaottelussa kolme maalia.
Nolito siirtyi 2,6 miljoonan euron siirtosummalla Primera Divisiónin Celta Vigoon kesällä 2013. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana yhteensä 100 pääsarjaottelua, joissa teki 39 maalia. Kausikohtaiset maalimäärät olivat aikajärjestyksessä 14, 13 ja 12.
Kesällä 2016 Nolito siirtyi Manchester Cityyn 18 miljoonalla eurolla.

Maajoukkueura

Nolito pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa ystävyysottelussa Saksaa vastaan marraskuussa 2014. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan lokakuussa 2015. Ensimmäiset kaksi maaottelumaaliaan hän teki ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan toukokuussa 2016. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Tšekkiä vastaan EM-kilpailuissa 2016. Ensimmäisen arvokilpailumaalinsa hän teki seuraavassa ottelussa Turkkia vastaan. Hän pelasi kisoissa Espanjan kaikki neljä ottelua.
Kämppäkankaan jätinkirkko

Sijainti

Jätinkirkko sijaitsee Kokkolassa entisen Kälviän kuntarajan tuntumassa. Sinne pääsee ajamalla Käviän kirkolta 5,2 kilometriä seututietä 757 Kleemolaan asti, josta käännytään ennen Myllykangasta oikealle metsäautotielle. Metsätietä ajetaan 4,6 kilometriä etelään ja lounaaseen, ylittäen matkalla yksi risteys, ja kääntymällä seuraavasta risteyksestä vasemmalle eli koilliseen. Tätä tietä ajetaan vielä 1,4 kilometriä ja ollaan perillä. Jätinkirkko sijaitsee heti tien vasemmalla puolella ja asuinpaikka 200 metriä etellän mäellä.

Jätinkirkko

Jätinkirkko sijaitsee moreenimäen päällä. Se on rakennettu vierittämällä kaikki kivet sen sisäpihalta 1–2 metriä leveäksi valliksi. Vallissa on sekä alkuperäisiä suuria kiviä että sinne jälkeenpäin kasattuja pienempiä kiviä. Sisäpihan mitat ovat 9,5×5,5 metriä.
Asuinpaikan rakenteita on kuvattu tavalla, että sielläkin olisi jätinkirkko. Sitä ei raportissa kuitenkaan mainita nimellä.

Ympäristö

Jätinkirkosta etelään 350 metriä sijaitsee asuinpaikka, venevalkama ja muita jäänteitä. Niitä on tutkittu vuonna 2005 pienimuotoisilla kaivauksilla.

Tutkimuksia

Vesa Laulumaa on tarkastanut kohteen vuonna 1995, mutta ei suorittanut paikalla kaivauksia.

Historiaa

Jätinkirkon, sekä viereisen asuinpaikan, on ilmoittanut Museovirastolle vuonna 1991 sen löytäjä Antti Saari Ullavalta.
Sacra corona unita

Sacra corona unita eli Yhdistynyt pyhä kruunu on vuonna 1983 perustettu mafiaklaani ja rikollisjärjestö. Sen perustajaksi tiedetään Giuseppe Rogoli ja järjestö perustettiin Barin vankilassa. Se perustettiin, jotta Camorra ei leviäisi Apuliaan. Myös 'Ndrangheta ja Cosa Nostra olivat levittäytymässä Apuliaan samoihin aikoihin. SCU:ssa arvioidaan olevan tuhakunta jäsentä ja se harjoittaa huumeiden ja tupakan salakuljetusta, kiristystä, asekauppaa, uhkapelejä ja ihmiskauppaa.
2K12 Kub

2K12 Kub (ven. 2К12 "Куб", suomeksi Kuutio) on neuvostoliittolainen liikuteltava ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Sen NATO-raportointinimi on SA-6 Gainful. Vientiversion nimi on Kvadrat eli "Квадрат" (suom. Neliö).
Asejärjestelmä alustana on tela-ajoneuvo. Ohjuksessa (nimeltään 3M9) on kaksivaiheinen moottorimekanismi. Ensivaihe käyttää kiinteätä polttoainetta, ja ajomoottori on patoputkimoottori. Kehittely alkoi jo vuonna 1958 ja koki viivytyksiä. Ensimmäiset koelaukaisut toteutuivat vuonna 1962. Asejärjestelmä hyväksyttiin Neuvostoliiton armeijan sotavarustukseen tammikuussa 1967, kaksi vuotta Krugia myöhemmin. Sitä valmistettiin Neuvostoliitossa 1968–1985. Erilaisia kehitysversioita oli neljää eri tyyppiä. Perusversion jälkeen kehitettiin M1-versio (1973), M3 (1976) ja viimeisimpänä M4-versio (1978). Kehittelyllä haluttiin pienentää katvealueita ja parantaa asejärjestelmän häirinnänsietoa, eli lisätä näin sen tuhoamistodennäköisyyttä.
Ohjustyyppiä on käytetty muun muassa Jom Kippur -sodassa, missä sillä pudotettiin lukuisia israelilaisia sotilaslentokoneita, ja Balkanin sodassa. Asejärjestelmää on käytetty 25 maassa Euroopassa, Lähi-idässä sekä Afrikassa. 2K12 Kub -ohjusjärjestelmää käytettiin keskietäisyyksien alueilmatorjuntaan ja se on 2K11 Krug -järjestelmää keveämpi sekä paremmin liikuteltavissa muttei niin ulottuva. Kub-järjestelmän korvasi myöhemmin Buk M1, jonka ohjusosaa (9M38) jo Kub M4 käytti.
Sterling Morrison

Holmes Sterling Morrison (28. elokuuta 1942 – 30. elokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka oli yksi kokeellisen rockin yhtye The Velvet Undergroundin perustajajäseniä. Morrison soitti yhtyeessä sähkö- ja bassokitaraa, sekä lauloi taustoja.
Morrison soitti Velvet Undergroundissa neljän albumin verran, kunnes jätti riidoista katkerana yhtyeen vuonna 1971. Pian tämän jälkeen hän vetäytyi pitkäksi aikaa musiikkimaailmasta, kunnes palasi lyhyeksi aikaa The Velvet Undergroundiin yhtyeen comeback-kiertueille 1990-luvun alussa. Morrison kuoli Non-Hodgkinin lymfoomaan 53-vuotiaana vuonna 1995.
Šarkan

Šarkan (ven.  ja udmurtiksi Шарка́н) on kylä Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Sivan sivujoen Šarkanin varrella 88 kilometriä Iževskistä koilliseen. Kylä on Šarkanin piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1678. 1800-luvun puolivälissä sinne perustettiin rautatehdas, joka lakkautettiin vuonna 1950. Asukkaat ovat etupäässä udmurtteja ja venäläisiä.
Šarkanista on maantieyhteydet Iževskiin Votkinskin ja Jakšur-Bodjan kautta. Siellä toimii trikootehdas, pellavankäsittelylaitos, meijeri, leipomo ja puunjalostuslaitos. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kirjastoja ja piirisairaala.
Maastohiihtäjä Maksim Vylegžanin on syntynyt Šarkanissa.

Tol Babai – udmurtialainen pakkasukko

Vuodesta 2003 lähtien on kerrottu, että pakkasukon udmurtialainen vastine, Tol Babai (ven. Тол Бабай) asuu Šarkanissa. Pakkasukon Lumitytön tapaan Tol Babailla on apunaan nuori neito tai tyttö. Kylään on rakennettu pieni tapahtumapuisto Tol Babain luona vierailua varten ja esimerkiksi koululaisryhmille markkinoidaan päivän teemaohjelmaa perinneruokailuineen. Vierailut ovat erityisen suosittuja joulu- ja tammikuussa.
Friedrich Carl von Savigny

Elämä

Savigny kuului lorrainelaiseen perheeseen, jonka sukunimi on peräisin Charmes’n lähellä olevasta linnasta Moselin laaksossa. Jäätyään 13-vuotiaana orvoksi hänestä huolehti holhooja. Vuonna 1795 hän aloitti oikeustieteen opinnot Marburgin yliopistossa. Hänen opettajiinsa kuuluivat muun muassa saksalaisen rikosoikeuden uudistuksen uranuurtaja Anton Bauer (1772–1843) ja merkittävä keskiajan oikeuden tuntija Friedrich Weiß. Savigny on yksi oikeuden historiallisen koulukunnan perustajista. Koulukunnalla oli merkittävä vaikutus Euroopassa. Hänen oppilaisiinsa kuului belgialainen oikeushistorioitsija Auguste van Dievoet. Hän toimi Jacob ja Wilhelm Grimmin opettajana.
Opiskeltuaan Jenassa, Leipzigissa, Göttingenissä ja Hallessa Savigny palasi Marburgiin, jossa hänet promovoitiin tohtoriksi ja jossa hän opetti rikosoikeutta ja pandektioikeutta. Vuonna 1803 ilmestyi hänen kuuluisa tutkimuksensa omistusoikeudesta. Savigny nai vuonna 1804 Kunigunde Brentanon, Bettina von Arnimin ja Clemens Brentanon sisaren. Vuodesta 1808 alkaen Savigny opetti kolmen lukuvuoden ajan Landshutin yliopistossa roomalaista oikeutta.
Savignysta tuli vuonna 1843 Preussin oikeusministeri, ja tässä virassa hän uudisti maan oikeutta.
Hänen poikansa Karl Friedrich von Savigny (1814–1875) toimi myöhemmin Preussin ulkoministerinä.
Kulula.com

Historia

Yhtiö perustettiin heinäkuussa 2001 ja se aloitti toimintansa elokuussa 2001. Yhtiö on Comairin täysin omistama tytäryhtiö.
Pts.OF.Athrty

Listasijoitukset

Britannian singlelistalla kappale oli parhaimmillaan yhdeksäs, Saksassa 31:s, Italiassa 39:s ja Australiassa 44:s.
Haiducii

Haiducii, oikealta nimeltään Paula Mitrache (s. 4. kesäkuuta 1977), on romanialainen laulaja. Hän teki O-Zonen ”Dragostea din tei” -kappaleesta oman versionsa vuonna 2004. Italiassa ja Ruotsissa se sijoittui singlelistan ykkössijalle. Kappaletta on myyty Euroopassa yli kaksi miljoonaa kertaa.
Metzamorin ydinvoimalaitos

Metsamorin ydinvoimalaitos tai Metzamorin ydinvoimalaitos (armeniaksi Մեծամորի ատոմակայան, Meçamor atomakayan) sijaitsee Armeniassa, 30 kilometriä maan pääkaupungista Jerevanista länteen, lähellä Turkin rajaa. Voimalan työläisille rakennettiin lähelle Metsamorin kaupunki. Neuvostoaikana virallinen nimi oli Armenian ydinvoimala (ААЭС).

Historia

Ydinvoimalaitoksen rakentamisesta päätettiin elokuussa 1967 ja suunnitelmat hyväksyttiin 1969. Voimalaitos koostuu kahdesta 408 megawatin VVER-tyypin reaktoriyksiköstä. Ensimmäinen yksikkö käynnistettiin ja liitettiin sähköverkkoon vuonna 1976 ja toinen vuonna 1980.
Metsamorin ydinvoimala suljettiin vuoden 1988 Armeniaa koetelleen maanjäristyksen seurauksena vuoden 1989 alkukuukausina. Toinen reaktoreista kuitenkin käynnistettiin energiapulan vuoksi marraskuussa 1995. Maaliskuussa 2014 se oli yhä operatiivisessa tuotannossa.
Ydinvoimalan 2. yksikkö tuottaa lähes puolet Armenian tarvitsemasta sähköstä. EU tarjosi Armenialle sata miljoonaa euroa korvauksia vuonna 2004, jos se suostuisi sulkemaan laitoksen.

Kolmas reaktori

Koska Armenialla ei juuri ole luonnonvaroja, se on päättänyt laajentaa Metsamorin ydinvoimalaa rakentamalla kolmannen reaktorin. Rakentamisesta on sovittu Venäjän kanssa, ja rakennustyöt oli alun perin tarkoitus aloittaa vuonna 2011. Uuden reaktorin kustannusarvio oli hankkeesta sovittaessa lähes neljä miljardia euroa, ja sen eliniäksi väitetään noin 60 vuotta. Maaliskuussa 2014 voimalan 3. yksikköä ei kuitenkaan näkynyt Kansainvälisen atomiaenergiajärjestö IAEA:n vahvistamana ydinreaktorin rakennusprojektina.
Hygrostaatti

Hygrostaatti on kosteuskytkin eli kytkin tai rele, joka kytkee kosteuden mukaan. Sillä on usein säädettävä kytkentäpiste.
RN Giovanni dalle Bande Nere (1930)

Palvelus

Giovanni dalle Bande Nere palveli Espanjan sisällissodan ajan läntisellä Välimerellä, ja sodan jälkeen se liitettiin meriministeriön määräyksestä koulutusyksikköön. Toisen maailmansodan alkaessa se muodosti Luigi Cadornan kanssa 2. risteilijälaivueen 2. viirikön. Italian julistaessa liittoutuneille sodan 10. kesäkuuta 1940 alus laski miinoja Sisiliansalmi, minkä jälkeen se suojasi joukkojenkuljetussaattueita Italian ja Pohjois-Afrikan välillä.
Alus lähti heinäkuussa Bartolomeo Colleonin kanssa tukemaan Leroksen sotatoimia, mutta alukset joutuivat 17. heinäkuuta HMAS Sydneyn ja viiden hävittäjän yllättämäksi. Seuranneessa Cape Spadan taistelussa Colleoni upposi, mutta Giovanni dalle Bande Nere pääsi pakoon saatuaan osuman kranaatista. Alus palasi Bengasin kautta Tripoliin.
Alus liitettiin 4. joulukuuta 4. viirikköön, joka oli alistettu suoraan laivastoesikunnalle. Se kuljetti joukkoja ja suojasi saattueita Pohjois-Afrikkaan. Toiminta jatkui, kunnes se osallistui toukokuussa 1941 Maltan saarron valvontaan. Se laski kesäkuussa Alberto di Giussanon kanssa miinoja Tripolin koillispuolelle estääkseen brittiläisen Force H:n mahdollisen iskun satamaan. HMS Neptune, HMS Kandahar upposivat sekä HMS Penelope ja HMS Aurora vaurioituivat tässä miinoitteessa joulukuussa. Alus laski heinäkuussa lisää miinoja Sisilian kapeikkoon.
20. lokakuuta alus aloitti erikoisyksikön lippulaivana, jona se oli 3. tammikuuta 1942 saakka. Samana päivänä alus liitettiin 8. viirikköön. Alus osallistui helmikuussa laivaston mukana operaatioon K7, jolla varmistettiin sekä Korfusta että Messinasta Tripoliin matkanneiden saattueiden perille pääsy. Maaliskuussa se oli mukana osastossa, joka pyrki estämään liittoutuneiden MW10-saattueen pääsyn Maltalle. Aluksen tykkituli vaurioitti 22. maaliskuuta Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijä HMS Cleopatran takakannen tykkitorneja.
Alus oli myrskyssä 23. maaliskuuta kärsimiensä vaurioiden vuoksi korjausten tarpeessa, ja se lähti 1. huhtikuuta Messinasta hävittäjä Avieren ja torpedovene Libran saattamana La Speziaan. 11 merimailia Strombolista kaakkoon alukseen osui sukellusvene HMS Urgen laukaisema torpedo, joka katkaisi aluksen kahtia. Se upposi nopeasti vieden mukanaan useita miehistönjäseniä.
Villahousupakko

Juoni

On kylmä ja talvinen päivä. Timo Antero Kuusisto (Kyösti Väntänen) herää isänsä (Juha Hyppönen) niiskutukseen. Isä ilmoittaa, että hän on kipeänä ja pyytää Timoa jäämään kotiin vielä yhdeksi päiväksi. Timo haluaa kuitenkin mennä kouluun sillä heillä on "puukässy -ja lihapullapäivä". Isä käskee, että Timon pitää laittaa farkkujen alle villahousut, ettei hän vilustuisi. Timo laittaa housut jalkaan ja lähtee kouluun. Koulun pihalla Timo kuulee, että tänään on "puukässyn" sijaan poikien terveystarkastus. Opettaja (Pirkkoliisa Tikka) käskee oppilaitaan tekemään aine kirjoituksen, mutta Timo ei saa mitään aikaan. Timo kuvittelee olevansa lääkärintarkastuksessa. Lääkäri (Esa Pakarinen jr.), opettaja ja muut luokan pojat nauravat Timon paikatuille villahousuille. Sitten hän kuvittelee, että tasavallan presidentti olisi määrännyt villahousujen käyttöpakon koko maahan, ja että seuraavana päivänä olisi lääkärintarkastus. Kun lääkärintarkastus koittaa, Timon ei tarvitsekkaan riisua vaatteitaan ja lääkärintarkastus menee ohitse.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien tv-kriitikko Jukka Kajava suhtautui näytelmään nihkeästi sekä tuoreeltaan että monien uusintaesitysten alla. Hänen mukaansa jo ohjelman nimi kertoo sisällön ”jopa niin hyvin, että jos perheen pienimmille löytyy parempaa puuhaa kuin tv:n tuijottaminen, niin kannattaa puuhata”. Hänestä pelkkä tietoisku asiasta olisi riittänyt sen sijaan, että on valjastettu iso tuotantokoneisto puolen tunnin näytelmää varten. Hän kirjoitti nuoren Kyösti Väntäsen näyttelevän intensiivisesti ja tiiviisti, mutta aikuisnäyttelijöille teksti ei hänestä anna paljon ilmaisun eväitä. Kahta vuosikymmentä myöhemmin saman lehden Veli-Pekka Lehtonen oli suopeampi: ”Näkökulma on lapsen, miljöö realistinen ja ongelmat arkisen turvallisia.” Lehtonen piti näytelmän ilmaisukeinoja osin vanhentuneina, mutta sanoi Villahousupakon tarjoavan aikuistuneille 1970-luvun koululaisille mukavan nostalgista kuvastoa.
Hylocereeae

Tuntomerkit

Tribukseen kuuluvat kaktukset ovat kiipeileviä tai päällyskasveina kasvavia (epifyyttisiä) pensaita. Juuret ovat varteen kasvavia jälkijuuria (adventiivijuuria). Varret ovat litteitä tai muutamasärmäisiä; varressa ei ole erilaistunutta kukkaverso-osaa. Lehdet eivät ole silminnähtäviä. Kukat sijaitsevat varren sivulla lateraalisesti ja ovat keskikokoisia tai suuria. Kasvit kukkivat öisin tai toisinaan päivällä. Kukkapohjuksen areolit ovat paljaita, piikkisiä, sukasellisia tai karvaisia. Hedelmä on mehevä ja avautumaton. Siemenet ovat keskikokoisia tai isoja, kannattimen arpi (hilum) ja itureiän kohta (mikropyle) ovat yhtyneet, ja koko siementä peittää limainen vaippa.

Levinneisyys

Tribus kasvaa Keski-Amerikan trooppisissa metsissä.
I-1 (1924)

Palvelus

Alus upposi 29. tammikuuta 1943 Guadalcanalilla ja  se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta.
Veikko Turunen

Veikko Johannes Turunen (19. kesäkuuta 1930 Harlu – 18. heinäkuuta 2006) oli rovasti (1984) ja kansanedustaja. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1972–1975 valittuna Suomen kristillisestä liitosta Keski-Suomen läänin vaalipiiristä ja presidentin valitsijamiehenä vuonna 1978.
Turusen vanhemmat olivat asemamies Eino Johannes Turunen ja Alina o.s. Veripää. Turunen valmistui Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi, vihittiin papiksi 1957 ja suoritti pastoraalitutkinnon 1983. Hän toimi eri kouluissa uskonnonopettajana ja pappina eri seurakuntien palveluksessa. Hän toimi myös paikallispolitiikassa Petäjävedellä ja Jyväskylässä.

Lapset

Veikko Turusen lapsia ovat vanhimmasta nuorimpaan: Tero Turunen, Ora Turunen, Saara Suomalainen os Turunen ja Kari Turunen.
Fredrik Isacsson

Fredrik Donatus Isacsson (13. heinäkuuta 1883 Vestanfjärd – 6. elokuuta 1962 Naantalin maalaiskunta) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko, director musices.

Henkilöhistoria

Isacssonin vanhemmat olivat puuseppämestari Isak Maurits Isaksson ja Antoinette Karolina Wikström. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Ellen Maria Åström (k. 1949). Pariskunnan lapsista reservin vänrikki, varatuomari Fredrik Kalevi Inhala (s. 1911) palveli talvisodassa Kannaksella ja kaatui Kosejoella tehdyssä vastahyökkäyksessä 12. joulukuuta 1939.  
Isacsson opiskeli kanttori-urkuriksi Turun lukkari- ja urkurikoulussa. Vuosina 1904–1905  hän opiskeli urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla Helsingin musiikkiopistossa, Häntä pidettiin "lupaavana urkutaiteilijana". Ensikonserttinsa hän piti vuonna 1905. Isacsson kaihtoi julkisuutta ja siksi hänen sävellystuotantonsa pysyi Turun ulkopuolella tuntemattomana. Urkuteoksensa Katedraalissa hän esitti ensi kerran itse Turun tuomiokirkossa, luultavasti lokakuussa 1921.
Isacsson toimi Turun kirkkomusiikkiopiston opettajana 1909–1951 ja johtajana 1928–1951, Turun tuomiokirkkoseurakunnan urkurina 1936–1953 ja jo sitä ennen 1913–1935 Oscar Pahlmanin sijaisena. Hän toimi myös musiikkikriitikkona Turun Sanomissa. Hän toimi myös kuoronjohtajana. Director musices -arvonimi Isacssonille myönnettiin 1929.
Djampeanmonarkki

Levinneisyys

Djampeanmonarkkia tavataan Indonesiassa Tanah Jampean saarella. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Poikelisjärvi

Maantietoa

Järven pituus on 2,4 kilometriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven itäpuolella noin 5,5 kilometriä Aurejärven kirkolta pohjoiseen. Siihen laskee toistakymmentä metsä- tai suo-ojaa ympäröiviltä metsäisiltä soilta. Suurin niistä on Myllyjoki, joka on Iso Mustajärven laskujoki. Toiseksi suurin on pitempi Teerioja, joka on ainoastaan Teerijärven laskuoja. Järven laskevat myös eteläpäässä Pahalammi ja pohjoispäässä Soppalammi. Järven oma laskuoja on Heinuunoja, joka laskee Heinuuseen. Veden laskennallinen vaihtuvuus järvessä on 50 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 5,6 kilometriä ja rannat ovat puoliksi suota ja puoliksi metsämaata. Rantojen läheisyydessä sijaitsee vain yhden maatilan peltoja ja rannalle on rakennettu vain viisi vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet joko Aurejärveä kiertävältä maantieltä tai Iso Mustajärven ympärystieltä.

Vedenlaatu

Poikelisjärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1978, 1981, 2000 ja 2004. Veden humuspitoisuudet ovat olleet korkeita ja vesi onkin hapanta. Järven ravinnepitoisuudet ovat 1970–1980-luvuilla olleet korkeampia kuin nykyään, jolloin ravinnetasot olivat fosforin osalta samalla tasolla kuin lievästi rehevöityneillä järvillä. Koska järvi on matala ja sen valuma-alue on suuri, vaihtuu vesi nopeasti järvessä. Fosforipitoisuudet olivat talvella 2000 alhaisempia kuin Iso Mustajärvessä. Myös järven veden happipitoisuudet ovat olleet hyviä. Järvi soveltuu tyydyttävästi virkistyskäyttöön.
Senbazuru

Senbazuru on japanilainen käsite, joka merkitsee tuhatta langalla toisiinsa liitettyä origamikurkea. Teon uskotaan antavan joko pitkän iän, yhden toivomuksen tai sairaudesta paranemisen.
Senbazurun suosio kasvoi 1950-luvun jälkeen Sadako Sasakin kokeiltua sitä ennen kuolemaansa.