Lineaari-A-kirjoitus

Lineaari-A-kirjoitus on Kreetan saarella kukoistaneen minolaisen kulttuurin noin 1800-luvulta 1400-luvulle eaa. käyttämä lineaarikirjoitusjärjestelmä. Se on toinen minolaisista kirjoitusjärjestelmistä niin kutsuttujen kreetalaisten hieroglyfien ohella. Kumpaakaan ei ole ainakaan toistaiseksi kyetty tulkitsemaan. Kirjoitusjärjestelmällä kirjoitettua niin kutsuttua minolaista kieltä ei myöskään tunneta.
Lineaarikirjoitus saattaa olla yksinkertaistettu versio kreetalaisista hieroglyfeistä eli kuvakirjoituksesta. Siinä kuvat on korvattu yksinkertaisemmilla viivoista muodostuvilla merkeillä.  Lineaari-A-kirjoitus toimi pohjana myöhemmin kehittyneelle lineaari-B-kirjoitukselle, joka oli mykeneläisen kulttuurin käytössä sekä Manner-Kreikassa että Kreetalla.

Historia

Lineaari-A-kirjoitus oli käytössä minolaisen kulttuurin kukoistuskaudella MMIB -kaudelta LMIB -kaudelle, noin vuosina 1850–1400 eaa. Sitä käytettiin alkuvaiheessa noin 200 vuotta samaan aikaan yhdessä kreetalaisten hieroglyfien kanssa. Kirjoitusjärjestelmissä on jonkinlaista samankaltaisuutta, mutta ei ole täysin selvää, onko lineaari-A kehittynyt hieroglyfeistä, ja jos on, niin miten tämä olisi tapahtunut. Varhaisimmassa löydetyssä tekstissä vaikuttaisi esiintyvän sekä hieroglyfikirjoitusta että lineaari-A-kirjoitusta yhtä aikaa. Löydösten perusteella kirjoitus esiintyy alussa ennen kaikkea Faistoksessa.
Lineaari-A-kirjoitusta käytettiin Kreetan saarella ja muualla Egeanmeren alueella. Kirjoitusta käytettiin pääosin virallisissa ja uskonnollisissa teksteissä, kun taas vanhempia kreetalaisia hieroglyfejä käytettiin ennen kaikkea sineteissä. Kirjoitusjärjestelmässä tapahtui ajan kuluessa muutoksia. LM IA -kaudella (noin 1600–1480 eaa.) lineaari-A:n pohjalta kehittyi Kyproksella käytetty niin kutsuttu kypro-minolainen kirjoitus. Mykeneläisen kulttuurin käyttämä lineaari-B-kirjoitus kehittyi samoin lineaari-A:n pohjalta viimeistään LM II -kaudella (noin 1425–1390 eaa.), mutta vaikuttaa perustuvan erityisesti MM III -kaudella käytettyyn lineaari-A:n muotoon. Lineaari-A-kirjoitus jäi käytöstä minolaisten palatsien tuhouduttua LM IB -kauden lopussa noin 1425 eaa. Lineaari-B korvasi kirjoituksen minolaisen kulttuurin taannuttua tai sulauduttua mykeneläiseen kulttuuriin tuhon jälkeen.
Arthur Evans nimesi kirjoitusjärjestelmän hieroglyfien ja lineaari-B:n ohella. Hän kutsui lineaari-A:ta ja B:tä lineaarikirjoituksiksi, koska ne vaikuttivat olevan kuvamerkeistä yksinkertaistettuja viivamerkkejä. Hän hahmotti myös sen, että lineaari-A oli lineaari-B:n edeltäjä. Vaikka Michael Ventris tulkitsi lineaari-B-kirjoituksen vuonna 1952 ja kirjoitusjärjestelmien välillä on graafisia yhtäläisyyksiä, lineaari-A-kirjoitusta sen enempää kuin sillä kirjoitettua oletettua minolaista kieltäkään ei ole saatu vielä tulkittua.

Tunnetut tekstit

Lineaari-A-tekstejä tunnetaan noin 1 430 kappaletta. Niissä esiintyy yhteensä noin 7 400 yksittäistä kirjoitusmerkkiä. Tekstejä on löydetty kaikista merkittävistä minolaisista arkeologisista kohteista. Tekstejä on löydetty pääosin Kreetalta, missä merkittävimmät löytöpaikat ovat Agía Triáda, Faistos, Kydonia, Knossos ja Mália. Suurin yksittäinen löytöpaikka on Agía Triádan arkisto, josta löydettiin noin 150 savitaulua. Muita löytöpaikkoja ovat muun muassa Archánes, Gourniá, Káto Zákros, Mýrtos Pýrgos, Petrás, Rousolákos (Palaíkastro), Troúlos ja Tylissos. Tekstejä on löydetty myös muualta Egeanmeren saarilta (Kéa, Mílos, Samothráki, Thíra/Akrotíri), Manner-Kreikasta (Mykene, Tiryns) sekä Turkista ja Israelista. Löydöksiä on tehty niin palatseista ja niiden arkistoista, erillään sijaitsevista hallinnollisessa käytössä olleista rakennuksista kuin yksityistaloistakin.
Lineaari-A:ta on kirjoitettu muun muassa savitauluihin ja -tankoihin, kivitauluihin, sinettileimasimiin, ruukkuihin sekä kultaisiin ja hopeisiin hiusneuloihin. Tunnetaan myös joitakin seiniin raapustettuja graffiteja. Lisäksi lineaari-A:ta on todennäköisesti kirjoitettu myös musteella papyrukselle, mutta tästä ei ole säilynyt todisteita. Tekstien erilaisten käyttötarkoitusten lukumäärässä lineaari-A eroaa näin lineaari-B:stä, jota tunnetaan lähes pelkästään savitauluista. Lineaarikirjoitusjärjestelmiä yhdistää kuitenkin se, että suurin osa säilyneistä dokumenteista on erilaisia tavaraluetteloita, joissa luetellaan tavaroita, henkilön- ja paikannimiä sekä lukumääriä. Tavaroiden nimet esitetään yleensä kuvamerkkeinä, jolloin suurin osa tavukirjoitussanoista on henkilön- ja paikannimiä. Osa sanoista saattaa olla verbejä tai kaupankäyntiin liittyviä sanoja. Luettelot luettelevat todennäköisesti sekä palatsien varastoissa olevia tavaroita, maaseudulta tilattuja/verotettuja tavaroita että maaseudulta palatseihin tai uhreiksi toimitettavia tavaroita. Pidempiä, proosankaltaisia lauseita tunnetaan hyvin vähän. Suurimman osan niistä oletetaan liittyvän minolaiseen uskontoon.
Suuri osa tauluista on käytetty uudelleen, eli niissä on ollut aiempaa kirjoitusta, joka on pyyhitty pois. Arkistoissa savitaulut ovat ainakin joissain tapauksissa olleet puisissa tai savisissa kirstuissa tai laatikoissa. Savitaulut ovat kovettuneet rakennusten tuhoutuessa tulipalossa, mikä on säilyttänyt ne nykyaikaan.

Kirjoitusmerkit

Kirjoitusjärjestelmään kuuluu yli 90 perusmerkkiä, jotka ovat todennäköisesti lineaari-B:n tavoin pääosin tavukirjoitusmerkkejä. Lisäksi merkkeihin kuuluu joukko logogrammeja (ideogrammeja), jotka ilmaisevat kokonaista sanaa, sekä numeromerkkejä. Osa merkeistä toimii ilmeisesti sekä tavumerkkeinä että logogrammeina. Osa merkeistä on samoja tai samankaltaisia kuin lineaari-B:ssä (merkitään lyhenteellä AB), mutta noin 80 prosenttia merkeistä on käytössä vain lineaari-A:ssa (lyhenne A). Teksti on yleensä kirjoitettu vasemmalta oikealle.

Unicode

Lineaari-A-merkit sisällytettiin Unicode-merkistöstandardiin vuonna 2014 versiossa 7.0. Ne muodostavat Unicode-merkit U+10600–U+1077F. Lineaari-A:n, lineaari-B:n ja kyproslaisen kirjoituksen yhteiset numeromerkit muodostavat Unicode-merkit U+10100–U+1013F.