google/wiki40b huggingface dataset:
Lincoln Motor Company

Historia

Henry M. Leland, joka kuului Cadillacin perustajajäseniin, perusti vuonna 1917 Lincoln Motor Companyn ja aloitti lentokonemoottorien valmistuksen. Ensimmäisen maailmansodan loputtua yritys muutti tuotantolinjansa ja aloitti loistoautojen valmistuksen. Yritys ajautui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin ja vuonna 1922 Ford Motor Company osti sen. Kaupan jälkeen Lincoln kohosi nopeasti Yhdysvaltain suosituimmaksi luksusluokan automerkiksi yhdessä Cadillacin kanssa ja on säilyttänyt asemansa näihin päiviin asti.

Valkoisen talon edustusauto

Lincoln on ollut Yhdysvaltain presidentin virallinen automerkki 1940-luvun vaihteesta 1970-luvun lopulle. Vuonna 1939 Franklin D. Roosevelt sai ”Sunshine Special” -nimen saaneen Lincolnin, joka palveli presidenttejä vuoteen 1950 asti. Autoon kertyi vain 88 000 ajokilometriä, mutta sitä kuljetettiin laivoilla ympäri maailmaa yli sata tuhatta kilometriä, muun muassa Jaltan rauhankonferenssiin 1945. Sitä seurasi Dwight D. Eisenhowerille luovutettu ”Bubbletop”, jota vuosina 1950–1961 ajettiin noin 160 000 kilometriä, kuljetettiin lentokoneella 90 000 kilometriä ja laivoilla vielä vähän enemmän. Keväällä 1961 John F. Kennedylle luovutettu Lincoln matkasi kahdeksan käyttövuotensa aikana lentokoneen ruumassa puolitoista miljoonaa kilometriä ja omilla pyörillään 88 000 kilometriä. Lyndon B. Johnsonille 1968 luovutettu Lincoln oli rakennettu luodinkestäväksi, ja samalla Ford sitoutui toimittamaan uuden Lincolnin Valkoiseen taloon joka neljäs vuosi ja pitämään presidentin käytössä kahta Lincolnia kerrallaan.
1980-luvulta lähtien Valkoisen talon autot ovat olleet välillä myös Cadillacin valmistamia.

Lincoln Suomessa

Suomessa Lincolnin edustajana on toiminut Ford-autoja maahantuonut, vuonna 1926 perustettu Oy Ford Ab. Vuonna 1946 presidentti J. K. Paasikivi, joka oli kutsuttu Suomen Automobiiliklubin kunniajäseneksi, sai Ford Motor Companyn lahjana Lincoln V12 -henkilöauton; uusi auto oli ylipäätään poikkeuksellinen ilmiö Suomessa heti sotaa seuranneina vuosina. Paasikivi käytti Lincolnia virantoimituksen ulkopuolella. Vuonna 1965 Lincoln Continental maksoi Suomessa 43 200 markkaa; samassa hintaluokassa olivat Cadillac ja Chrysler Imperial sekä BMW:n ja Mercedes-Benzin suurimmat mallit. Vuoden 1979 lopussa Suomessa oli rekisterissä 20 Lincolnia. Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli yhteensä 262 Lincoln-autoa, jotka edustivat vuosimalleja 1926–1995.
Vaahterasavikka

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen vaahterasavikka kasvaa 20–80 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja sen nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on kellanvihreä, juovainen, pysty, särmikäs ja etenkin alaosasta niukkahaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Varren keskiosissa lehtien lapa on kooltaan 4–12 cm ja muodoltaan leveänpuikea, harvaan liuskamaisesti isohampainen ja tavallisesti hertta- tai tylppätyvinen. Kukinto on lehdetön, runsashaarainen ja terttumainen, kukkasykeröt ovat pieniä. Suomessa vaahterasavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa ja tiukasti kiinni pähkylän seinässä. Kooltaan siemen on 1,6–2 mm pitkä, ympärykseltään pyöreä, tylppäreunainen ja pinnaltaan syväkuoppainen.
Laji muistuttaa suuresti Pohjois-Amerikassa tavattavaa plataanisavikkaa (C. simplex). Aikaisemmin plataanisavikka luokiteltiinkin vaahterasavikan yhdeksi alalajiksi (C. hybridum ssp. gigantospermum).

Levinneisyys

Vaaterasavikkaa tavataan Euroopassa Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta läpi Keski- ja Etelä-Euroopan Pohjois-Kreikkaan, Romaniaan, Ukrainaan, Kaukasukselle ja Etelä- ja Keski-Venäjälle. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Aasian puolelle Etelä-Siperiaan ja satunnaisempana Keski-Aasiaan ja Pohjois-Kiinaan.
Suomessa vaahterasavikkaa on tavattu Etelä- ja Länsi-Suomessa Oulun korkeudelle saakka. Eteläisimmässä Suomessa laji on vakiintunut uustulokas, muualla maassa satunnainen tulokaslaji.

Elinympäristö

Vaahterasavikka on kulttuurin seuralainen, jota tavataan muun muassa puutarhoissa, satamissa, kaatopaikoilla, kaupungeissa, rautateillä ja erilaisilla joutomailla.

Käyttö

Monien muiden savikkalajien tavoin myös vaahterasavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
U.S. Route 2 (Michigan)

US Highway 2 (US 2) on osa Yhdysvaltain numeroitua valtatiejärjestelmää, joka yhdistää Everettin kaupungin Washingtonissa ylempään niemimaahan Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Michiganissa valtatie kulkee ylemmän niemimaan läpi kahdessa osassa osana valtion kaukolinjojen valtatiejärjestelmää. Tie kulkee hetken aikaa myös Wisconsinin osavaltion alueella. Tien varrella useita historiallisia siltoja, jotka ovat rakennettu 1910–1920-luvuilla.
HMS Edinburgh (1882)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1910.
Mathias Weckström

.
Mathias Weckström (1803–1873) oli suomalainen keräilijä ja postiekspeditööri. Hänellä oli merkittäviä raha- ja nimikirjoituskokoelmia ja hän laati aihepiiristä useita julkaisuja. Hän perusti Pohjaan ja Kirkkonummelle kansankirjaston.
Magnus Jacob Alopaeus

Magnus Jacob Alopaeus (16. helmikuuta 1743 Leppävirta – 8. elokuuta 1818 Porvoo) oli Porvoon piispana 1809–1818 sekä valtiopäivämiehenä Gävlessä 1792 ja Porvoossa 1809.
Alopaeus tuli 1770 Porvoon lukion matematiikan lehtoriksi ja eteni 1785 teologian lehtoriksi sekä nimitettiin 1794 tuomiorovastiksi. Ollessaan valtiopäiväedustajana Porvoossa 1809 Alopaeus otti neuvotteluihin innolla osaa, ja kun 1821 Suomeen liitettiin alueita, hahmotteli juuri Alopaeus ns. Vanhan Suomen seurakuntien liittämisen Porvoon hiippakuntaan. 
Piispa Alopaeuksen pojista Per Johan ja Magnus toimivat tuomiorovasteina Porvoossa.
Magnus Jacob Alopaeuksen vaimo vuodesta 1772 oli Ulrica Juslén (syntynyt Turussa 24. toukokuuta 1752, kuollut Porvoossa 10. kesäkuuta 1823). Hänen isänsä oli Per Juslen (s.1717), veljensä Per Juslen (s.1739), isän setä Daniel Juslenius ja serkku Henrik Gabriel Porthan (s.1739).
Eteläsilta

Eteläsilta (engl. southbridge), tunnetaan Intelin emolevyissä nimellä I/O controller hub (ICH), on toinen tietokoneen emolevyn sisältämistä piirisarjoista. Eteläsilta huolehtii väylistä ja oheisliitännöistä. Eteläsilta on väylän avulla liitetty pohjoissiltaan, jossa sijaitsevat nopeampaa tiedonsiirtoa vaativat osat, kuten suoritin ja keskusmuisti ja näytönohjaimen PCI-E-portti.
Eteläsiltaan kuuluvat tyypillisesti PCI-, USB ja ISA-väylät ja emolevylle integroidut oheislaitteiden ohjaimet, kuten kiintolevyjen ATA tai SATA-ohjaimet, Ethernet, Firewire -liitännät, audio-, näppäimistö, ja hiiriliittimet, sarjaportit, levykeasema. Eteläsiltaan integroituja tietokoneen sisäisiä toimintoja voivat olla keskeytysohjaimet, paristovarmennettu kello, BIOS, SMBus.

Nykyisyys

Pohjoissillan toiminnallisuus, kuten muistiohjain, on nykyisin nopeuden vuoksi pääasiassa integroitu suoritinytimeen.
Näin tehtiin Intel Sandy Bridge -arkkitehtuurissa ja AMD Fusion -arkkitehtuurissa, jotka molemmat julkaistiin 2011. Tällöin nimitykset pohjois- ja eteläsilta jäivät paljolti merkityksettömiksi.
Esim. Intel käyttää entisen eteläsillan sisältävästä toiminnallisuudesta Intel 5 Series -piirisarjasta lähtien nimeä Platform Controller Hub (PCH). Tämä on kytketty Direct Media Interface (DMI) -väylällä suoraan suorittimeen, jotka kytkeytyy suoraan myös DDR3-muistiin ja PCIe-grafiikkaväylään.
Natashia Williams

Natashia Williams-Blach (s. 2. elokuuta 1978 Pontiacissa Illinoisissa) on amerikkalainen näyttelijä ja aiempi Wonderbra-kampanjamalli, joka tunnetaan ehkä parhaten roolistaan Shane Phillipsinä sarjassa She Spies. Hän on esiintynyt myös sarjoissa So Little Time ja Romeo!.
Natashia esiintyi American Idolin seitsemännellä tuotantokaudella Natashia Blachina. Muutos sukunimessä johtui hänen avioliitostaan. Hän pääsi Hollywood-kierrokselle asti viidenkymmenen parhaan joukkoon, mutta tippui pois kisasta juuri ennen, kuin Top 24 valittiin
Nousevan auringon ritarikunta

Nousevan auringon ritarikunta (jap. 旭日章, Kyokujitsu-shō) on Japanilainen kunniaritarikunta, johon pääsevät keisarin valitsemat tunnetut ja jossain asioissa alansa mestarit. Nousevan auringon ritarikunta on korkein tunnustus, jonka kansalaiselle voi antaa.
Silmälasihaahka

Koko ja ulkonäkö

Silmälasihaahka on hiukan haahkaa pienempi, 52–57 cm pitkä. Koiras on huomiota herättävä kirjavassa höyhenpeitteessään: selkä on valkea, vartalo muuten musta ja pää kellanvihreä valkeita "silmälaseja" lukuun ottamatta. 
Naaras on sorsalintujen tapaan ruskeansävyinen mutta selvästi haahkan muotoinen, ja sen silmälasit erottuvat muuta höyhenpeitettä vaaleampina.

Levinneisyys

Silmälasihaahka pesii Alaskan ja Koillis-Siperian rannikoilla. Länsi-Euroopasta, lähinnä Pohjois-Norjasta, tunnetaan muutama havainto. Näistä ainakin osa on varmentamattomia. Ei tavattu Suomessa. Silmälasihaahkakannan pääasiallinen talvehtimispaikka on keskellä Beringinmerta.

Ravinto

Silmälasihaahka syö simpukoita meren pohjasta.
Johan Bonsdorff

Johan Bonsdorff (1772–1840) oli suomalainen teologi. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1792 Porthanin oppilaana ja opiskeli itämaisia kieliä Uppsalan yliopistossa. Hän toimi vuodesta 1794 kyseisten aineiden dosenttina Turun akatemiassa. Vuodesta 1802 hän oli yliopiston kirjaston kirjastonhoitaja. Vuodesta 1807 hän oli itämaisten kielten ja kreikan professori ja vuodesta 1812 kreikan kirjallisuuden professori. Häntä on pidetty rationalistisena teologina, ja hän osoitti vapaamielisyyttä myös valtiollisissa kysymyksissä puolustamalla esimerkiksi Arwidssonia, ja siksi häntä kehotettiin pyytämään virkavapautta, minkä hän sai 1823, kuitenkin täysin eduin. Hän jäi täysin palvelleena eläkkeelle 1832.
Hänen veljensä oli teologi Jakob Bonsdorff (1763–1831).
Bror Mölsé

Bror Filip Mölsé (12. heinäkuuta 1869 Savonlinna – 3. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos. 
Mölsén vanhemmat olivat nimismies Gustaf Mölsé ja Matilda Fredrika Lindforss. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yksityislyseosta 1888 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1892. Mölsé sai varatuomarin arvon 1895.
Mölsé oli senaatin oikeusosaston virkemiehenä ja viimein esittelijäsihteerinä 1911–1918. Hän oli korkeimman oikeuden oikeusneuvos 1918 ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos 1918–1936.
Bror Mölsé oli naimisissa vuodesta 1901 Sylvia Matilda Valtosen kanssa.
Iso Rastaslammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee maaston painanteessa, joka on soistunutta metsämaata. Lammessa on yksi luotomainen saari. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen pohjoisrannan ylärinteessä sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy. Lampeen on johdettu suon läpi kaitettu Pienestä Rastaslammista kaivettu yhdysoja. Isosta Rastaslammista jatkaa Taipaleensuon läpi Takajärven Rastaslahteen laskeva Rastaslamminoja.
2 päivää Pariisissa

Juoni

Pari vuotta yhdessä olleet ranskalainen Marion (Delpy) ja yhdysvaltalainen Jack (Adam Goldberg) ovat käyneet Venetsiassa ja pysähtyvät paluumatkalla Pariisissa. Suhde alkaa saada ensimmäisiä säröjä, kun Jack joutuu keskelle Marionin entistä elämää entisine poikaystävineen ja vapaamielisine hippivanhempineen.

Vastaanotto

The New York Timesin Stephen Holden näki elokuvan käänteisversiona Richard Linklaterin suositulle, romanttiselle Rakkautta ennen aamua -elokuvalle ja sen jatko-osalle. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Anu Silfverberg piti elokuvan Woody Alleniä muistuttavasta älykkäästä dialogista, mutta hieman kritisoi sen stereotyyppisiä käsityksiä ranskalaisista ja amerikkalaisista. Film-O-Holic-sivuston Saija Holm pitää elokuvaa lajityypissään varsin hyvin toimivana elokuvana, muttei sen merkittävämpänä.
Genelia D’Souza

Yksityiselämä

Genelia D’Souzan ja näyttelijä Ritesh Deshmukhin seurustelusta huhuttiin vuosia, vaikka kumpikaan ei myöntänyt asiaa ennen vuotta 2011. He menivät naimisiin 3. helmikuuta 2012.
D’Souza on uskonnoltaan katolinen. Hän on syvästi uskonnollinen ja on kertonut osallistuvansa säännöllisesti messuun sunnuntaisin. Lisäksi aina kun heidän perheensä on koolla, he rukoilevat yhdessä ruusukkoa. Hän pitää rukousta voimakkaana ja rukoilee aina ennen kuvauksia. Hän kutsuu itseään Jumalan lempilapseksi, sillä hänen mielestään Jumala on aina ollut hänelle hyvä.
D’Souzan äidinkieli on konkani.
Kari Vuola

Kari Vuola (s. 10. joulukuuta 1963 Pori) on suomalainen kanttori ja urkutaiteilija. Hän on työskennellyt Naantalin seurakunnassa vuodesta 1987 lähtien ja toimii nykyään sen kanttorina. Vuola on valmistunut Sibelius-akatemiasta vuonna 1990 ja väitellyt 2001 musiikin tohtoriksi Max Regerin urkumusiikista. Hän toimii myös Paraisten urkupäivien taiteellisena johtajana.
Vuola on konsertoinut Suomen lisäksi eri puolilla Eurooppaa sekä Yhdysvalloissa. Hän on julkaissut kuusi albumia ja tehnyt nauhoituksia Yleisradiolle. Vuolan viimeisin levytys on alkuvuonna 2014 ilmestynyt Hymns of Joy and Sorrow, jolla hän soittaa Keski-Porin kirkon urkuja.
Vuola valittiin vuoden 2014 Unikeoksi Naantalissa.
Euroopan yhtenäisasiakirja

Euroopan yhtenäisasiakirja (engl. Single European Act, SEA) oli ensimmäinen merkittävä sopimusuudistus Euroopan yhteisön perustamissopimukseen eli Rooman sopimukseen. Sopimuksessa asetettiin tavoitteeksi sisämarkkinoiden toteuttaminen vuoden 1992 loppuun mennessä. Yhtenäisasiakirjassa myös institutionalisoitiin Euroopan poliittinen yhteistyö (engl. European Political Cooperation, EPC), jonka puitteissa jäsenvaltiot olivat koordinoineet yhteistä ulkopolitiikkaa. Euroopan poliittinen yhteistyö muuttui myöhemmin yhteiseksi ulko- ja turvallisuuspolitiikaksi (YUTP).
Euroopan yhtenäisasiakirja allekirjoitettiin 28. helmikuuta 1986 ja se astui voimaan 1. heinäkuuta 1987.
Monteriggioni

Historiaa

Kunta on tunnettu sienalaisten 1200-luvulla Via Francigenan pyhiinvaellusreittiä suojaamaan rakentamasta valloittamattomasta linnoituksesta. Sienalaiset taistelivat linnan omistuksesta useasti vuosisatojen saatossa firenzeläisiä vastaan.
Peräjärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön itäreunalla ja Multimättäänmaan eteläosassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat suota. Järven länsipuolella sijatsee samalla suolla toinen nimetön lampi.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 178,8 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi metsäoja, ja sen laskuoja lähtee järven itärannasta kohti kaakkoa. Se on johdettu suoalueen kuivatusojiin, joiden johto-oja laskee koillisessa Jouttijokeen aivan Jouttiniityn alapuolelle.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa ei Peräjärvellä ollut vielä ojia, mutta vuoden 1977 kartassa sille oli jo kaivettu laskuoja. Vuoden 1986 karttaan oli järven lähialueille merkitty metsäteitä.
My Date with the President’s Daughter

Juoni

16-vuotias Hallie on Yhdysvaltain presidentin tytär, joka haluaisi elää normaalia teinin elämää, sopii sattuman kautta treffit high schoolissa opiskelevan Duncanin kanssa. Illalla hän esittelee seuralaisensa isälleen, mutta päästyään elokuvateatteriin Hallie karkaa salaa Duncanin kanssa viettämään aikaa kahdestaan. Tämän myötä koko valkoisen talon turvamiehet joutuvat etsimään tyttöä pitkin kaupunkia.
Zavodovskin saari

Saaren löytyminen

Zavodovskin saaren löysi venäläinen tutkimusmatkailija ja meriupseeri Fabian Gottlieb von Bellingshausen 24. joulukuuta 1819. Bellingshausen nimesi saaren Vostok-tutkimusaluksensa kapteenin Ivan Zavodovskin mukaan.

Maantiede

Zavodovskin saari on pinta-alaltaan noin 5 neliökilometriä ja sen korkein kohta on 551 metriä merenpinnasta sijaitseva Asphyxia kerrostulivuoren huippu. Tulivuori on aktiivinen ja viimeinen purkaus on havaittu 30. maaliskuuta vuonna 2016. 
Saari on tärkeä myssypingviinien pesintäpaikka.
Ahti Nevalainen

Ahti Nevalainen (s. 1937 Soini) on suomalainen kirjailija.
Nevalaisen romaani Porvarin marssi kertoi Nitekin toimitusjohtajasta Ossi Nikolasta jonka elämää hallitsevat irtosuhteet, alkoholi, perheongelmat ja yrityksen vaikeudet. Nitekin hävittyä tärkeän tarjouskilpailun loppuunpalanut Nikola tekee itsemurhan.
Haamumorsian

Juoni

Kate ja Henry ovat menossa naimisiin, mutta hääpäivänä jääveistosenkeli tippuu Katen päälle, ja hän kuolee. Vuosi myöhemmin Henry suostuu menemään tapaamaan näkijä Ashleyta sisarensa Chloen käskystä. Chloe antaa Ashleylle Katen päiväkirjan, jotta tämä tietäisi sanoa naisesta jotain Henrylle. Skeptisyydestään huolimatta Henry vaikuttuu Ashleyn kyvyistä. Hän vaikuttuu Ashleysta enemmänkin, sillä he kaksi rakastuvat.
Toisaalla Kate on palannut takaisin maan päälle, mutta hän ei ole varma, mitä hänen tulisi tehdä. Hän törmää veistäjään, jonka kanssa riiteli ennen kuolemaansa. Mies kertoo hänelle, että heidän tulisi selvittää kesken jääneet asiansa. Kate alkaa uskoa, että hänen tehtävänsä on suojella Henryä. Myöhemmin Kate, jonka vain Ashley näkee, vainoaa Ashleyta ja yrittää pakottaa naisen lopettamaan suhteensa Henryyn. Ashley sinnittelee yhä suhteessa Henryn kanssa, mutta sitten Henry löytää Katen päiväkirjat Ashleyn hallusta ja jättää Ashleyn.
Kate tapaa taas veistäjähaamun. Puhuttuaan miehen kanssa Kate oivaltaa, että haluaa sittenkin Henryn vain olevan onnellinen. Elokuva loppuu siihen, kun Henry ja Ashley menevät naimisiin ja kun Kate menee takaisin huoneeseen, jossa hän alun perin tapasi mysteerisen enkelinaisen, joka ei päästänyt häntä taivaaseen.
Lisäksi tarinassa on sivujuoni Ashleyn apulaisesta Danista (Biggs), joka on vuosien ajan antanut Ashleyn kuvitella, että hän on homo, jotta tämä voisi olla läheinen hänen kanssaan ilman varauksia. Ashley järkyttyy Danin paljastaessa valehdelleensa hänelle. Siispä Ashleyn ja Henryn erottua nainen päättää antaa Danille mahdollisuuden ja lähteä tämän kanssa Las Vegasiin. Sillä välin Kate tajuaa, että Henry tarvitsee Ashleyta, ja käyttäen papukaijaa puolestapuhujanaan johdattaa Henryn lentokentälle pysäyttämään Ashleyn. Dan on pettynyt Ashleyn valinnasta, mutta hän onnistuu kuitenkin luomaan jonkinlaisen suhteen Chloeen Henryn ja Ashleyn häissä.
San Biagio (Montepulciano)

San Biagio on kirkko Montepulcianossa Toscanassa. Tämä kaupungin muurin ulkopuolella sijaitseva pyhiinvaelluskirkko oli arkkitehti Antonio da Sangallon suurin toimeksianto. Se on Toscanan sopusuhtaisimpia renessanssirakennuksia. Kirkolle tullaan sypressikujaa pitkin. Sangallo rakensi kirkkoa vuodesta 1518 kuolemaansa saakka, vuoteen 1534. Siinä on kaikki renessanssiarkkitehtuurin tunnuspiirteet. Kupoli, kaikkien kolmen antiikin pylväsjärjestelmän käyttö ja vapaasti seisovat tornit tekevät kirkosta erinomaisen kauniin. Kun San Biagion rakentaminen alkoi, Pietarinkirkko oli ainoa sitä suurempi rakennushanke Italiassa.
Punakylkimesikko

Levinneisyys

Punakylkimesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yvonne de Gaulle

Yvonne de Gaulle (o.s. Vendroux; s. 22. toukokuuta 1900 Calais, Pas-de-Calais, Ranska – 8. marraskuuta 1979 Pariisi) oli Ranskan viidennen tasavallan presidentin Charles de Gaullen puoliso ja toimi tässä puolison tehtävässä vuosina 1959–1969.
Hänelle annettiin myös lempinimi "Tante Yvonne" eli Yvonne täti. Hän vietti hyvin julkisuudesta vetäytynyttä elämää ja ei koskaan antanut ainuttakaan haastattelua eikä suuri yleisö tuntenut häntä kovinkaan hyvin, vain kuvien ja uutiskatsausten perusteella on ainoa mahdollisuus muodostaa näkemys hänestä.

Elämäkerta

Yvette Dendroux ja Charles de Gaulle avioituivat 6. huhtikuuta 1921. Hän on tullut ikoniseksi toteamuksestaan, että "presidenttiys on vain tilapäistä, mutta perhe on pysyvää" 
Merkittävä tapahtuma, joka varmaan entisestään edisti vetäytymistä julkisuudesta, oli 22. elokuuta 1962 tapahtunut attentaatti, jolloin presidenttiparin Citroën Ds oli kohteena konekiväärin tulitukselle. Tämä tapahtui Calmartin kaupungissa, joka sijaitsee Pariisin lounaisella erikaupunien vyöhykkeellä. Iskuntekijä everstiluutnantti Jean Bastien-Thiry oli kotoisin Calmartin kaupungista. Presidenttipari selvisi tapahtumasta vahingoitta ja osana selviytymiseen oli auton tekninen edistyksellisyys.
Lyhyteväpallopää

Koko ja ulkonäkö

Lyhyteväpallopää on delfiiniksi isokokoinen, ja se tunnetaan erityisesti suuresta pallomaisesta päästään. Koiraiden pää kehittyy erityisen isoksi. Vanhojen koiraiden otsakyhmy voi lerputtaa eläimen suun edessä. Delfiinin vartalo on tummanharmaa tai musta, ja siinä on vaalea läikkä leuassa ja vatsapuolella. Läikkä on ankkurin muotoinen, ja vaaleampi nuoremmilla yksilöillä.
Koiraat ovat keskimäärin 5,5 metriä pitkiä ja voivat painaa jopa 3000 kiloa. Naaraat jäävät 4,3 metriin ja alle 1500 kilon painoisiksi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Lyhyteväpallopäitä tavataan syvvillä avomerialueilla maailman trooppisilla ja lauhkeilla merillä. Ne pysyvät yleensä 50. pohjoisen ja 40. eteläisen leveyspiirin välillä. Laji on elinvoimainen, sillä se on suhteellisen yleinen koko leveinneisyysalueellaan.