google/wiki40b huggingface dataset:
DJ Jokke

DJ Jokke, oikealta nimeltään Jouni Helminen (k. 19. toukokuuta 2017), oli suomalainen DJ. Hän aloitti levyjen soittamisen vuonna 1979. 1980-luvun lopulla hän oli Suomen ensimmäisen danceklubin, Berlinin, vakituisia DJ:tä ja yksi niistä jotka tekivät acid house -musiikkia tunnetuksi maassa. Seuraavalla vuosikymmenellä Jokke siirtyi enemmän varsinaisen teknomusiikin pariin. Suomen ”teknon kummisedäksikin” sanottu mies on soittanut monissa alan tapahtumissa ja eri klubeilla (vakituisena esimerkiksi Hype-klubilla), ja hänen miksauksiaan on kuultu muun muassa Radiomafian Dancemob-ohjelmassa. DJ-uransa lisäksi Jokke toimi pitkään levykauppiaana klubimusiikkiin erikoistuneessa Street Beat -liikkeessä Helsingissä.
Aleksandre Amisulašvili

Aleksandre Amisulašvili (georg. ალექსანდრე ამისულაშვილი, ven. Александр Георгиевич Амисулашвили, Aleksandr Georgijevitš Amisulašvili; s. 20. elokuuta 1982 Telavi, Georgian SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Georgia) on georgialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Umaghlesi Ligassa pelaavaa Dinamo Tbilisiä ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Jäätelökone

Jäätelökone on eräänlainen jäähdyttävä tehosekoitin, jota käytetään jäätelön valmistamiseen.
Jäätelömassan jäähdyttämiseen koneessa voi olla kylmävaraava pohja, joka jäädytetään pakastimessa, tai laite voi sisältää kylmäkoneen. Hintansa vuoksi useimmat kotikoneet ovat kylmävaraavia.
Jäätelön valmistuksessa jäätelömassa kaadetaan kulhoon kylmävaraajan päälle, ja koneen vispilä sekoittaa massaa jatkuvasti noin 20–60 minuuttia lisäten siihen ilmakuplia, kunnes jäätelö on kiinteää.
Aleksandra Petrovna

Suuriruhtinatar Aleksandra Petrovna (ven. Александра Петровна, 2. kesäkuuta 1838 Pietari – 25. huhtikuuta 1900 Kiova) oli suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš Romanovin puoliso. Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš oli Venäjän keisari Nikolai I:n poika ja vuonna 1855 kruunatun keisari Aleksanteri II:n veli.
Syntyjään Aleksandra oli saksalaissukuinen herttuatar Alexandra Friederike Wilhelmine von Oldenburg, herttua Peter von Oldenburgin tytär. Hänen isoisoisänsä oli Venäjän keisari Paavali I. Alexandra kuitenkin varttui Pietarissa. Avioituessaan pikkuserkkunsa suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš Romanovin kanssa vuonna 1856 hän kääntyi ortodoksiseen uskoon ja otti nimen Aleksandra Petrovna.
Aleksandra ja Nikolai saivat kaksi poikaa. Avioliitto oli kuitenkin onneton. Aleksandra ei viihtynyt hovissa vaan oli pikemmin vaatimaton ja uskonnollinen ja omisti aikansa varattomien sairaanhoidon edistämiseen. Nikolai taas oli naistenmies ja ennen pitkää perusti rinnakkaisen perheen, johon vuodesta 1868 alkaen syntyi viisi lasta. 
Aleksandra Petrovna muutti Kiovaan vuonna 1880 ja myöhemmin vetäytyi luostariin, muttei suostunut viralliseen avioeroon. Hänet vihittiin nunnaksi nimellä Sisar Anastasia vuonna 1889. Hän kuoli vuonna 1900, yhdeksän vuotta miehensä jälkeen.
Pyörätuolirugby kesäparalympialaisissa 2020

Karsinnat

Isäntämmaa Japani saa automaattisesti paikan paralympialaisiin. Vuoden 2018 maailmanmestari pääsee myös paralympialaisiin. Neljä joukkuetta valitaan alueellisten mestaruusturnausten kautta: Amerikalla on yksi paikka, Euroopalla kaksi ja Aasia/Osenialla yksi paikka. Kaksi joukkuetta karsitaan erillisessä karsintaturnauksessa.
Västerbottenin museo

Ulkoilmamuseo saamelaisasumuksineen

Gammlian ulkoilmamuseo on osa Västerbottenin museota. Ulkoilmamuseossa on kokoelma historiallisia rakennuksia ja siellä järjestetään aktiviteettia, joka esittelee millaiselta Västerbotten näytti historiallisina aikoinaan. Rakennukset, jotka ovat Gammliassa on koottu yhteen läänin eri paikoista; sisältäen kirkon, kartanon, tuulimyllyn, 1800-luvun maalaistalon, koulun, seppäkaupan ja lukuisia saamelaisasumuksia. Kesäaikaan Ruotsin kansalliset eläimet hevosineen, lehmineen, lampaineen, sikoineen ja kanoineen ovat esillä ulkoilmamuseossa. Päivittäisiin aktiviteetteihin kuuluu voin kirnuaminen, rieskan leipominen ja erilaiset käsityöt. Maatilat ovat auki kesäkuun puolivälistä myöhään elokuuhun, sekä vuosittaisen joulumarketin aikaan. Ulkoalue on aina auki vierailijoille.

Historia

Museo sai alkunsa vuonna 1882 perustetun Westerbottens läns Fornminnesföreningin päätöksestä, joka vuoden 1886 kokouksessaan päätti, että yhdistys jaettaisiin kahteen osastoon; pohjoiseen Skellefteåan ja eteläiseen Uumajan, ja että muinaismuistojen museo perustettaisiin Uumajaan. Aluksi tämä sijaitsi Ullbersgskan kiinteistössä, joka on nykyään Thorin kiinteistö Storgatanilla. Eteläisen osaston esinekokoelma tuhoutui kokonaan Uumajan suuressa tulipalossa 25. kesäkuuta 1888.
Vuonna 1901 museo muutti uudelleenrakennettuun oppikouluun. Kokoelman lisäännyttyä museo siirtyi satamassa sijaitsevaan suureen varastorakennukseen vuonna 1911. Vuonna 1919 perustettu paikkakunnan historiallinen yhteisö, rakensi alusta lähtien museorakennusta Gammlian alueelle. Rakennus valmistui vuonna 1939.
Vuosien 1921 ja 1990 aikana useita vanhempia rakennuksia Västerbottenin läänistä siirrettiin alueelle. Alkuperäinen suunnitelma oli olla maatila läänin pohjoisosasta sekä etelästä, mutta kalliiden kustannusten vuoksi päätettiin koota joitakin rakennuksia pohjoisesta Västerbottenista ja joitakin eteläisestä Västerbottenista yhdeksi maatilaksi.
Vuonna 1928 hiihtomuseo perustettiin mäkihyppytorniin Fiskartorpetin virkistysalueella Norra Djurgårdenissa, Tukholmassa. Vuonna 1963 kokoelmat siirrettiin kuitenkin Ruotsin hiihtomuseoon Uumajaan. Yksi museon esineistä on maailman vanhin suksi.
Västerbottenin museon päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Bengt Romare ja se rakennettiin vuonna 1943.
Jälkeenpäin museota on laajennettu useaan otteeseen ja yksi suurimmista laajennuksista tehtiin vuonna 1981, jonka jälkeen oli mahdollista siirtää Kuvamuseo (Uumajan yliopiston nykytaiteen museo) sen sisään. Vuonna 2012 Kuvamuseo siirtyi uuteen rakennukseen Uumajan yliopiston taidekampukselle ja Västerbottenin museon oli näin ollen mahdollista laajentaa omia tilojaan.
Museon logo sisältää kopion pronssisesta linkistä tuhat vuotta vanhasta saamelaishaudasta Vargvikenissä, Vindeljoen vieressä.
Taschen

Taschen on saksalainen taidekirjojen kustantamo, jonka Benedikt Taschen perusti Kölnissä 1980. Yritys sai alkunsa sarjakuvakustantamona nimellä Taschen Comics.
Taschenin kirjoissa pääpaino on edullisissa pehmeäkantisissa teoksissa, jotka usein ovat ”tiiliskiven” paksuisia mutta suuren painosmäärän takia silti edullisia. Kustantamon toiminta-ajatuksena on julkaista innovatiivisia, kauniisti muotoiltuja taidekirjoja kohtuullisin hinnoin. Taschenin suosittuja kirjasarjoja ovat Icons sekä Basic Art -taiteilijamonografiat Michelangelosta Norman Rockwelliin. Basic Architecture -sarja sisältää vastaavasti arkkitehtimonografioita. Muita Taschenin kirjoissaan esittelemiä visuaalisen taiteen lajeja ovat valokuvaus, muoti, mainonta, muotoilu, elokuva ja arkkitehtuuri.
Taschen on tullut tunnetuksi myös tuomalla vähemmän tunnettua taidetta suuren yleisön saataville yleiskirjakauppojen kautta, kuten sukupuolivähemmistöjen taidetta ja muuta ”eroticaa”, jopa pornoa. Kustantamo on julkaissut myös pienpainatteita kuten kalentereita, osoitekirjoja ja postikortteja.

Jättiteokset keräilijöille

Luodakseen mainetta kustannustoiminnalleen Taschen on julkaissut normaalin tuotantonsa vastapainona myös maailman kustannushistorian kalleimpiin kuuluvia teoksia, kuten 15 000 Yhdysvaltain dollaria maksavan 700-sivuisen jättikokoisen keräilyteoksen nyrkkeilijä Muhammad Alista, samanhintaisen järkäleen valokuvaaja Helmut Newtonista ja 4 000 dollarin kuvateoksen valokuvaaja Nobuyoshi Arakista. Kuuhun laskeutumisesta tehdyn kookkaan kuvakirjan erikoispainoksen mukana ostaja sai palan Kuusta tuotua kiveä, Muhammad Ali -teoksen mukana Jeff Koonsin tekemän veistoksen.
Kaarlo Erho

Kaarlo Arvid Erho (sukunimi vuoteen 1929 Eriksson) (15. maaliskuuta 1905 Pyhtää – 25. joulukuuta 1967 Oulunsalo) oli suomalainen kirjailija. Erho käytti myös nimimerkkejä Erik Karlsson ja Kalle Rae.
Erho teki nuorena tehdas-, saha-, konepaja-, rakennus- ja satamatöitä sekä oli merillä Saksassa. Näytelmäohjaajakurssin käytyään hän toimi teatteriohjaajana eri puolilla Suomea. Myöhemmin Erho oli toimittajana, järjestösihteerinä ja nuorisoseura Valistustalon vahtimestarina. Hän kirjoitti artikkeleita muun muassa Länsi-Suomi-, Seura-, Kansa taisteli- ja Peitsi-lehtiin. Erho asui Oulunsalossa vuodesta 1947 lähtien ja oli Oulunsalon nuorisoseurassa sihteerinä, teatteriohjaajana ja näyttelijänä.
Erho aloitti tuotantonsa sotamuistelmilla ja siirtyi sitten 1940-luvulla kirjoittamaan salapoliisiromaaneita. Erhon romaanien sankareina esiintyivät toimittaja-etsivä Kalle Kanto, komisario Erik Paarma ja salapoliisi Erik Korpi. Erho kirjoitti kaikkiaan 13 salapoliisiromaania mutta hän ei kuitenkaan saavuttanut samaa mainetta kuin Aarne Haapakoski ja Vilho Helanen. Erho siirtyi myöhemmin kirjoittamaan näytelmiä ja nuortenkirjoja käyttäen salanimiä Kalle Rae ja Erik Karlsson.
HMS Ultimatum

Palvelus

Alus oli kotivesillä koulutettavana, minkä päätyttyä se siirrettiin Välimerelle. Alus sijoitettiin Maltalle 10. sukellusvenelaivueeseen. Tammikuussa 1942 alus kohtasi Italian laivaston saattueen M43 pääsemättä laukaisuetäisyydelle, mutta helmikuussa alus upotti italialaisen rahtialuksen. Maaliskuussa alus upotti Italian laivaston sukellusveneen Ammiraglio Milon Sisilian rannikolla. Alus valvoi Italian laivaston liikkeitä kesäkuussa 1942 varoittaen Maltalle pyrkivää operaatio Vigorousin saattuetta MW11. Se oli samankaltaisessa tehtävässä operaatio Pedestalin aikana.
Sukellusvene palasi Britteinsaarille huollettavaksi, mistä se palasi Välimerelle lokakuussa 1943. Matkan aikana alus hyökkäsi tuloksetta Saksan laivaston sukellusvenettä U-73 vastaan.
Vuoden 1944 aikana HMS Ultimatum upotti kolme rahtialusta sekä osallistui Kreetan takaisinvaltaukseen toukokuussa. Alus siirrettiin kesäkuussa laivueen mukana Maddalenaan Sardiniaan, mistä se teki partiomatkoja Ranskan rannikolle upottaen viisi rahtialusta. Heinäkuussa alus upotti sukellusveneidentorjuntaveneen sekä kaksi rahtialusta. Sodan lopussa aluksella ei ollut merkittäviä tapahtumia.
Alus myytiin romutettavaksi 23. joulukuuta 1949 ja se romutettiin 1950 Port Glasgowissa.
Dickson Nwakaeme

Pelikelpoisuus, protesti ja vastaprotesti

Nwakaemen Veikkausliigadebyytti tapahtui 4. heinäkuuta 2009 ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Dickson teki maalin, syötti toisen, ja valittiin parhaaksi pelaajaksi KuPSin 3–0 voittoon päättyneessä ottelussa. RoPS kuitenkin protestoi ottelusta. He vetosivat, että Palloliiton ei olisi tullut myöntää pelilupaa Nwakaemelle. Siirtoikkunan ulkopuolella saatava pelilupa edellytti, että Nwakaeme ei olisi pelannut 30. huhtikuuta jälkeen. Mikäli näin oli, hän olisi ollut pelikelvoton. KuPS oli hakenut 3. heinäkuuta 2009 poikkeuslupamenettelyn kautta Nwakaemelle pelilupaa ja se oli myönnetty. Kurinpitolautakunta kuitenkin käänsi ottelun tuloksen RoPSin voitoksi, koska katsoi uusien selvitysten pohjalta Nwakaemen todennäköisesti pelanneen toukokuussa Senegalissa virallisen ottelun. KuPS ei saanut seurakohtaista rangaistusta. He valittivat kuitenkin pisteiden menetykseen johtaneesta päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakuntaan.
»KuPS:illa on ollut täysi syy uskoa FIFA:n alaisen Nigerian jalkapalloliiton antamaan tietoon, että Nwakaemen kansainvälinen edustusoikeus on siellä eikä näin ollen missään muussa liitossa ja että Nwakaeme ei ole pelannut toukokuussa pelejä ja hänen sopimuksensa on päättynyt ennen 1.5. ...valiokunta katsoo selvitetyksi, että KuPS ei ole tahallaan johtanut harhaan tai yrittänyt johtaa harhaan Palloliittoa.»
(Suomen Palloliiton kurinpitolautakunta)
Nwakaeme ei pelannut kolmessa seuraavassa ottelussa lupaepäselvyyksien takia, mutta on sittemmin ollut KuPSin kantava voima. 2. lokakuuta 2009 julkistettiin Urheilun oikeusturvalautakunnan päätös, joka palautti KuPSille pisteet RoPS-ottelusta. Tämän päätöksen myötä asian käsittely on saatu päätökseen.
»KuPS ei ollut käyttänyt RoPS-ottelussa pelioikeudetonta pelaajaa, eikä asiassa ollut kilpailumääräysten mukaisia perusteita määrätä KuPS:aa häviämään ottelu. Kilpailumääräysten mukaan edustusoikeuden siirtoa koskeva myönteinen päätös on mahdollista kumota, jos myöhemmin ilmenee seikkoja, jotka olisivat johtaneet päätöksentekohetkellä epäävään päätökseen. Oikeusturvalautakunta toteaa, että edustusoikeuden kumoamisella ei ole takautuvaa vaikutusta, ellei siitä ole erikseen säännöissä mainittu.»
(Urheilun oikeusturvalautakunta, 2.10.2009)

Ura KuPSissa

2. elokuuta 2009 Jaron silloinen päävalmentaja Mika Laurikainen totesi, että Nwakaemen kaltaisen miehen saaminen liigaan on todellinen urheilun voitto. 14. elokuuta 2009 KuPSin voitettua hallitsevan mestarin FC Interin, turkulaisten päävalmentaja Job Dragtsma kertoi Nwakaemen olevan paras hänen näkemänsä veikkausliigahyökkääjä. Hänet valittiin KuPSin hyökkääjä Pele Koljosen ohella Veikkausliigan elokuun tähdistöön.
29. syyskuuta 2009 Veikkaaja kertoi, että Nwakaeme on suuntaamassa ulkomaille. Hänen agenttinsa etsii pelipaikkaa ulkomailta.
Kesällä 2010 Urheilulehti listasi kauden parhaat Veikkausliiga-pelaajat ja rankkasi Dicksonin listan ensimmäiseksi.
Huhtikuussa 2011 veikkausliigapelaajat äänestivät Dickson Nwakaemen sarjan parhaaksi pelaajaksi ennen sarja-avausta.
Francisco Chimoio

Francisco Chimoio (s. 6. joulukuuta 1947) on mosambikilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 9. joulukuuta 1979 ja nimitettiin Pemban hiippakunnan johtoon 5. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Pedro Gonçalves, jota avustivat Tomé Makhweliha ja Bernardo Filipe Governo. 
22. helmikuuta 2003 Chimoio sai nimityksen Maputon arkkipiispaksi.
Chimoio on julistanut vähintään kahden Euroopan valtion valmistavan HIVillä saastutettuja kondomeja, joiden tarkoituksena on raunioittaa Afrikka.
Sidney Poitier

Ura

Poitier oli Oscar-ehdokkaana 1958 roolistaan Stanley Kramerin draamassa Kahle. Se käsitteli rotupolitiikkaa ja teki yhdessä kasvavien katsojalukujen kanssa Poitierista näkyvän hahmon kansalaisoikeusliikkeessä. Seuraavat roolit, kuten Porgy ja Bess, vakiinnuttivat hänen asemansa sukupolvensa johtavana afroamerikkalaisena näyttelijänä. Vuonna 1963 hän sai Oscarin elokuvasta Kedon kukkaset. Sitä seuraavat elokuvat menestyivät hyvin.
Tähtinäyttelijänäkin Poitier jatkoi kantaa ottavien elokuvien tekemistä. Elokuvassa Yön kuumuudessa hän esitti älykästä afroamerikkalaista poliisipäällikköä, joka tutkii murhaa Etelävaltioissa. Elokuva sai Oscarin parhaana elokuvana. Elokuvassa Arvaa kuka tulee päivälliselle Poitier esitti valkoisen naisen afroamerikkalaista sulhasta. Nämä kaksi menestyselokuvaa tekivät Poitierista vuoden 1967 lipputulojen kuninkaan.
Vuonna 1997 Poitierin kotimaa Bahama nimesi hänet suurlähettilääksi Japaniin. Hän sai luvan hoitaa tehtävää ulkomailta käsin.
Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Poitierille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1992.

Yksityiselämä

Poitier on ollut naimisissa kaksi kertaa. Hän meni naimisiin Juanita Hardyn kanssa vuonna 1950. Pariskunta erosi vuonna 1965. Vuodesta 1976 alkaen Poitier on ollut naimisissa kanadalais-irlantilaisen näyttelijän Joanna Shimkusin kanssa. Hänellä on neljä tytärtä ensimmäisestä avioliitosta ja kaksi tytärtä toisesta.
Call Me Maybe

Tausta ja kokoonpano

Carly Rae Jepsen, Josh Ramsay ja Tavish Crowe tekivät kappaleen, ja sen tuotti Ramsay. Levy-yhtiö 604 Records julkaisi kappaleen Kanadassa 20. syyskuuta Curiosity-albumin ensimmäisenä singlenä. Tammikuussa 2012 poplaulajat Justin Bieber ja Selena Gomez olivat vierailulla Kanadassa, ja he kuulivat kappaleen radiosta. He tweettasivat siitä, jonka jälkeen Jepsen sai kansainvälistä huomiota sekä levytyssopimuksen School Boy Recordsin kanssa. Bieberin managerin Scooter Braunin mukaan Bieber ei ole koskaan aikaisemmin tukenut toista artistia tällä tavalla. Levy-yhtiö Interscope Records julkaisi kappaleen maailmanlaajuisesti.

Musiikkivideo

Ben Knechtel ohjasi kappaleen musiikkivideon ja se julkaistiin 1. maaliskuuta 2012. Videon alussa Jepsen vakoilee viehättävää naapuriaan (näyttelijänä Holden Nowell), joka ajaa nurmikkoaan. Otettuaan paitansa pois naapuri huomaa Jepsenin vakoilevan häntä ja Jepsen piiloutuu ikkunan alle. Seuraavaksi kohtaus siirtyy autotalliin, jossa Jepsen harjoittelee yhtyeensä kanssa kappaletta. Harjoittelun jälkeen Jepsen pesee autoaan ja yrittää saada naapurin kiinnittämään huomiota itseensä. Hän kuitenkin putoaa auton konepelliltä ja naapuri auttaa hänet ylös. Tämän jälkeen naapuri katsoo, kun Jepsenin yhtye esittää kappaletta. Kun yhtye lopettaa soittamisen, Jepsen alkaa kirjoittaa omaa puhelinnumeroaan ja aikoo antaa sen naapurilleen, mutta huomaa naapurin antavan oman puhelinnumeronsa yhdelle yhtyeen miespuolisista jäsenistä.

Internet-ilmiö

Carlos Pena ja Big Time Rush julkaisivat yhdessä Ashley Tisdalen, Justin Bieberin ja Selena Gomezin kanssa oman versionsa musiikkivideosta. Video on saavuttanut yli 65 miljoonaa katselukertaa. Myös Katy Perry on julkaissut musiikkivideosta oman versionsa ystäviensä kanssa, ja se on saavuttanut yli miljoona katselukertaa.
Mauno Laisaari

Mauno Kalervo Laisaari, vuoteen 1932 Lindholm (20. maaliskuuta 1910 Oulu – 8. heinäkuuta 1994 Espoo) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä.
Laisaaren vanhemmat olivat metsänhoitaja Valter Gustav Lindholm ja Selma Elisabet Lindfors. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1935–1942 oli Maire Elsa Annikki Louhivuori ja toinen vuodesta 1942 Helvi Tuulikki Raitimo. Laisaari tuli ylioppilaaksi 1928 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1934, varatuomarin arvon hän sai 1937. Hän toimi Viipurin lastensuojelulautakunnan sihteerinä, kunnallisena oikeusavustajana ja lastenvalvojana 1937–1939, huoltolautakunnan sihteerinä 1939–1940 ja Karjalan liiton toiminnanjohtajana 1944–1947. Eduskunnan maatalousvaliokunnan sihteeri hän oli 1945 ja työväenasiain valiokunnan 1946–1947. Eduskunnan oikeusasiamiehenä Laisaari työskenteli 1947–1951.  Rautatiehallituksen tariffiosaston johtaja hän oli 1952–1967. Monia kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustoimia hoitanut Laisaari oli myös useita vuosia Työväen Shakkiliiton puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni.
Supertaisteludroidi

Supertaisteludroidi on fiktiivinen taistelijarobotti Star Wars -elokuvissa. Niitä nähdään episodeissa II ja III eli Kloonien hyökkäyksessä ja Sithin kostossa. Ne taistelevat Yhdistyneiden aurinkokuntien konfederaation puolella. Ne ovat tehokkaampia kuin tavalliset taisteludroidit. Supertaisteludroidit ovat väriltään siniharmaita ja niiden toisessa ranteessa on sisäänrakennettu ampuma-ase. Niiden pelottavuutta on lisätty sillä, että niillä ei ole ollenkaan "kasvoja". Niillä on kuitenkin silmä, jotka sijaitsevat droidin sisäosissa. Tavallisilla taisteludroideilla on jonkinlainen pää. Niitä valmistaa Baktoid Combat Automata. Heillä on myös paksu suojarakenne, joka estää ammusten tuhoamasta virtapiirejä. Vuosien mittaan niille on kehitetty muita aseita, kuten sinkoja sekä kranaatteja.
Änkilä

Änkilä on entisen Simpeleen kunnan n. 300 asukkaan kylä nykyisessä Rautjärven kunnassa. Kylä sijaitsee Rautjärven kuntakeskuksen Simpeleen eteläpuolella valtatie 6:n molemmin puolin. Matkaa Simpeleelle kertyy n. 3-5 km kylän eri osista. Kylän läpi virtaavat Hiitolanjoki, Hiitolanjokeen laskeva Silamusjoki sekä lisäksi myös Silamusjärveen laskeva Torsanjoki.
24h auki oleva liikenneasema Teboil Simpele sijaitsee Änkilänmäellä valtatie 6:n varrella. Kylässä toimivat myös muun muassa puunjalostusalan perheyritys Vankkapuu Oy:n toinen Simpeleen yksiköistä ja sen yhteydessä oleva myymälä, Häri´s Garage AD-autokorjaamo, Karjalan Betoni Oy, Änkilän Hoivapalvelu Oy:n ylläpitämä Silamuskoti sekä Hevostila Diana.

Historia

Entisestä Simpeleen kunnasta Neuvostoliitolle luovutetut alueet olivat Änkilään kuuluneita alueita - suurimman osan Änkilänsalosta jäätyä nykyisen valtakunnanrajan mukaisen rajalinjan itäpuolelle.
Mm. Syrjäkosken voimalaitos, joka sijaitsi noin 6 km:n päässä nykyisestä valtakunnan rajasta Hiitolanjoen alajuoksulla , oli tällä luovutetulla alueella.
Arktos Group

Kemijärven sellutehdas

Anaika Groupin odotettiin perustavan 80 työntekijän liimapalkkitehtaan Kemijärvelle, missä Stora Enso lakkautti Kemijärven sellutehtaan huhtikuun 2008 lopussa. Liimapalkkitehdas tuli lakkautetun selluloosatehtaan tiloihin. Stora Enso ja valtion erityisrahoitusyhtiö Finnvera tukivat molemmat hanketta 11 miljoonalla eurolla.
Anaika Group ilmoitti 29. tammikuuta 2008 tekevänsä rikosilmoituksen Kemijärven selluloosatehtaalla kiertävää häväistyskirjettä koskien. Stora Enso varoitti häväistyskirjeestä henkilökuntaansa.

Puupelletti

Anaika Group rekisteröi 25. lokakuuta 2007 toiminimen Anaika Pellets mahdollista polttopuupellettien valmistusta varten. Anaika Group rekisteröi myös samalla 11 muuta toiminimeä, kuten Anaika Composite, Anaika Talo ja Anaika House.
Urko Vera

Ura

Vera edusti juniorina Santutxua, Athleticia ja Lezamaa. Ensiesiintymisensä aikuisten sarjoissa hän teki Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa pelanneessa Santutxussa kaudella 2006–2007, ja tämän jälkeen hän kiersi läpi useita baskiseuroja.
Kauden 2010–2011 Vera aloitti Segunda División B:n Lemonassa, jossa hän kiinnitti pääsarjaseurojen huomion. Tammikuussa 2011 hän johti Segunda B:n kakkoslohkon maalitilastoa 13 maalillaan. Kuun lopulla hän siirtyi juniorinakin edustamaansa Baskimaan suurseuraan Athleticiin, jonka kanssa hän teki 2,5-vuotisen sopimuksen. Vera rekisteröitiin seuran B-joukkueeseen, mutta hän sai pian vastuuta myös Joaquín Caparrósin valmentamassa edustusjoukkueessa. Hän debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 5. helmikuuta 2011 ottelussa Sportingia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa kolmannessa ottelussaan 14. maaliskuuta 2011 Getafea vastaan.
Winnie the Pooh’s Rumbly Tumbly Adventure

Pelaaminen

Pelin Tarinatilassa pelaajan täytyy auttaa Nalle Puhia läpäisemään 5 erilaista menneisyyden asioiden muistelemiseen perustuvaa episodia. Jokaisessa episodissa käytävissä olevat puolen hehtaarin metsän paikat on jaoteltu eri alueisiin joista tosin kaikissa ei ole kaikkia paikkoja tutkittavissa. Ympäri pelimaailman alueita on piilotettu lukuisiin puun kantoihin, kärryihin, kiviin tai muihin esineisiin hunajapurkkeja joita tarvitaan silloin tällöin vastaan tuleviin mehiläisparviin joille pitää antaa tietty määrä hunajapurkkeja ennen kuin pelaaja voi tutkia paikkaa tai esinettä joka sijaitsee mehiläisparven takana. Pelissä tulee myös aika-ajoin vastaan haasteita joissa täytyy saada ilmapallo poksautettua ennen kuin Nalle Puhia haasteessa jahtaavat möhköfantit tai näädät saavat hänet kiinni. Pelissä päästään ohjaamaan myös muutamilla muilla tutuilla Nalle Puh-hahmoilla joista ensimmäinen on Ihaa, Ihaan pelaamisosuuksissa pelaajan täytyy ratsastaa Ihaalla ja saada pyydystetyksi lukuisia eliöitä kuten ensimmäisessä episodissa täytyy kerätä perhosia, toinen kohdattava hahmo on Nasu jolla täytyy hoidella kaikki möhköfantit ja näädät pelottelemalla kaikista vastaantulevista alueista ennen kuin hän voi siirtyä seuraavaan alueeseen ja kolmas ja viimeinen kohdattava hahmo on Tikru jolla pelatessa pelaajan täytyy vältellä aika-ajoin vastaan tulevia möhköfantteja ja näätiä sillain että Tikru ei livahda ollenkaan niiden näkökenttään, sillä muuten ne lähtevät Tikrun perään ja saavat hänet kiinni. Peli sisältää myös Junior moodin jossa aivan nuoret pelaajat voivat harjoitella kaikilla pelattavilla hahmoilla pelaamista tietyissä alueissa. Peli sisältää myös minipelitilan jossa pelaaja voi pelata erilaisia minipelejä joita hän saa avatuksi pelaamalla Tarinatilan episodeja läpi, minipeleihin luokittuu mm. peli jossa täytyy saada kävelevä Hunajapurkki kiinni tietyssä ajassa ja peli jossa täytyy kerätä tietty määrä keksejä samalla kun pelaaja välttelee häntä jahtaavia mähköfantteja tai näätiä, Minipelitilassa pystyy pelaamaan tarinatilassa pelattavina olevien hahmojen lisäksi myös Ruulla.

Vastaanotto

Peli sai pääosin keskinkertaisia arvosteluja, sillä mm.IGN antoi pelille arvosanaksi 5.5/10 sanoen olevansa tyytyväinen sen tarjonnasta, mutta se kritisoi vastineeksi sitä kun se ei ollut niin hauska pelattavuudeltaan kuin edeltäjä. Jeuxvideo taas antoi pelille arvosanaksi 6.0/10.