google/wiki40b huggingface dataset:
Vähä Hirvijärvi (Pälkäne)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,7 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Pakkalan karttalehden alueella kallioperä on suurimmaksi osaksi liuskeista kiveä. Siihen on syntynyt jääkauden aikana mannerjäätikön kalliomurroksiin kuluttamia pitkiä ja syviäkin laaksoja, joiden suunta on luoteesta kaakkoon. Eräs tällainen näkyy maastossa kaakossa Läyliän järvestä alkavana ja luoteessa Keljonjärveen päättyvänä murroslinjana. Tähän laaksoon on muodostunut Iso Hirvijärvi, Vähä Hirvijärvi, Vasajärvi, Iso Saarijärvi, Iso Kaakkojärvi, Holtanoja ja sedimenttien peittämänä Keljonjärvi . Järven pohjoisrannasta kohoaa lähes 50 metriä vedenpintaa korkeammalle Tulivuori niminen kalliolakinen kukkula. Sen nimi tulee kokkojen polttamisesta mäen päällä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet pohjoisesta Rajalan kämpältä tai etelästä Haltiasta. Iso Hirvijärven puoleisella kannaksella on sijainnut Hirvijärven kylä, joiden rakennuksia on säilynyt alkuperäisinä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,7 metriä mpy. Järveen tulee Ison Hirvijärven satametrinen laskuoja ja järven oma laskuoja lähtee järven länsipään pohjukasta ja se oja laskee Vasajärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.

Luontoarvoja

Järven itärannan ohi kulkee Laipanmaan retkeilyreitistön poku, joka käväisee entisen Hirvijärven kylän miljöössä. Sen rakennuskanta on säilytetty hyvässä kunnossa.
Neil Young (jalkapalloilija)

Neil James Young (14. helmikuuta 1944 – 3. helmikuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija, joka edusti suurimman osan urastaan Manchester Cityä. Hän pelasi pääasiassa laitahyökkääjänä. Young voitti urallaan Englannin mestaruuden, FA Cupin ja Cup-voittajien cupin.

Ura

Youngin ura alkoi Manchester Cityn junioreissa. Hän teki amatöörisopimuksen 15-vuotiaana 1959 ja ammattilaissopimuksen kaksi vuotta myöhemmin. Young pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa joulukuussa 1961 ja murtautui heti vakiokokoonpanoon. City putosi 2. divisioonaan 1963, mutta nousi takaisin kolme vuotta myöhemmin voittaen divisioonan mestaruuden. Young teki kaudella 14 maalia.
Nousua seuranneella kaudella City sijoittui 1. divisioonan keskikastiin. Kaudella 1967–1968 seura voitti Englannin mestaruuden ja Young teki 19 maalia, joista kaksi mestaruuden ratkaisseessa kauden päätösottelussa. Seuraavalla kaudella City voitti FA Cupin Youngin maalilla. City pääsi voittonsa ansiosta kaudella 1969–1970 Cup-voittajien cupiin, jonka se voitti. Young viimeisteli välierässä kahdesti ja finaalissa kerran.
Alkuvuodesta 1971 tapahtunut Youngin veljen kuolema vaikutti tähän syvästi. Hänen peliesityksensä heikkenivät ja kaudella 1971–1972 hän ei saanut enää peliaikaa entiseen tapaan. Kauden päätteeksi Young myytiin 2. divisioonan Preston North Endiin. Young vietti Prestonissa kaksi kautta, minkä jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden Rochdalessa ennen lopettamista.
Young pelasi Manchester Cityssä 412 ottelua, joissa hän teki 107 maalia. Häntä ei arvostettu Cityn ulkopuolella eikä hän päässyt maajoukkueeseen. Manchester Cityn kannattajien keskuudessa häntä kuitenkin arvostetaan valtavasti ja hänet on muun muassa valittu seuran kunniagalleriaan.

Yksityiselämä

Pelaajauran päättymisen jälkeen Young jäi aluksi työttömäksi. Myöhemmin hän työskenteli muun muassa vakuutusmyyjänä, kauppa-apulaisena ja urheilukaupan myyjänä. Young oli naimisissa kolmesti ja hän sai neljä lasta - kolme ensimmäisestä ja yhden toisesta avioliitosta.
Young kuoli syöpään 3. helmikuuta 2011.
Ajatar (yritys)

Ajatar oli naisten takkeja ja turkkeja myynyt yritys Helsingin keskustan Forum-kauppakeskuksessa. Sen perustivat Yrjö ja Olavi Uitto vuonna 1952, ja 1970-luvun alusta se oli Ihatsun perheen omistama. Syyskuussa 2018 yritys kertoi lopettavansa toimintansa vuoden 2018 vuoden lopussa markkinatilanteen muutoksen ja Forumin uuden omistajan vuokrankorotuksen takia.
Suurelle yleisölle Ajatar tuli tunnetuksi 1970-luvun alusta lähtien televisiomainonnassa käytetystä, Kalle Kaartisen säveltämästä jinglestä ”Ajatar on Forumissa / Forumissa Mannerheimintiellä / Auki joka ilta kello kahdeksaan...”. Samalla Ajatar teki tunnetuksi 1980-luvulla laajentunutta Forum-kauppakeskusta yleisemminkin, kuten vuoden 1990 parodisessa bussinkylkimainoksessa ”Jos tämä bussi ei liiku, ajajatar on Forumissa”.

Historiaa

Ajatar perustettiin vuonna 1952 erityisesti myymään toisen perustajan Olavi Uiton omistaman Vaato Oy -kappatehtaan takkeja. Vuonna 1964 puolet omistuksesta siirtyi Jorma Ihatsulle, joka osti Ajattaren kokonaan itselleen 1970-luvun alussa. Ihatsun perheen Euromarket-konserni omisti tuolloin myös muun muassa Valintatalo- ja Aleksi 13 -ketjut. Ajatarta ei laajennettu ketjuksi eikä sen valikoimaa lisätty, vaan sen ainoa myymälä keskittyi naisten päällystakkeihin, turkkeihin, turkispäähineisiin ja niihin liittyviin asusteisiin. Vuoden 1991 sukupolvenvaihdoksessa omistajaksi tulivat sisarukset Maarit ja Harri Ihatsu sekä Harrin vaimo Sari, joka ryhtyi Ajattaren toimitusjohtajaksi anoppinsa Raili Ihatsun jälkeen. Sari Ihatsu toimi Ajattaren toimitusjohtajana toiminnan loppuun asti. 2010-luvulla Ajatar erikoistui eurooppalaisten huippumerkkeihin kuten Moncler, Fendi, Ted Baker ja Armani Collezioni.
Rudolf Drost

Rudolf Karl Theodor Drost (19. elokuuta 1892 Oldenburg – 3. joulukuuta 1971 Wilhelmshaven) oli saksalainen lintutieteilijä.
Drost opiskeli Tübingenin ja Göttingenin yliopistoissa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1923. Vuonna 1924 hänet valittiin Helgolandin lintuaseman johtajaksi, ja 1932 hänet nimitettiin professoriksi. Toisessa maailmansodassa britit pommittivat Helgolandia raskaasti ja tuhosivat suuren osan lintuaseman rakennelmista. 
Yhdessä Ernst Schüzin kanssa Drost perusti lintutieteellisen julkaisun Der Vogelzug ja myöhemmin Vogelwarten.
The Hype Machine

Historia

The Hype Machinen loi alun perin vuonna 2005 Anthony Volodkin, toisen vuoden tietojenkäsittelytieteen opiskelija. Volodkinin omien sanojen mukaan The Hype Machine syntyi hänen ”turhautumisestaan musiikkilehtiä ja radioasemia kohtaan”. Volodkin tutustui musiikkiblogeihin Stereogumin ja Music for Robotsiin, ja oli ällistynyt huomatessaan, että Internetistä löytyi ihmisiä, jotka käyttivät aikaansa kirjoittaakseen musiikista ja lisätäkseen kappaleita yleisön kuunneltavaksi. Volodkin halusi löytää keinon yhdistää tämän kaikki yhdelle sivulle, ja niin sai alkunsa Hype Machine. Volodkin lähetti sivuston linkin muutamille online-musiikin edelläkävijöille saadakseen palautetta – palautteen sijaan musiikkibloggarit julkaisivat linkin sivustoillaan, ja niin Hype Machine tuli julkistetuksi omine aikoineen.

Sivuston rakenne

The Hype Machine kokoaa viimeksi julkaistut musiikkikappaleet noin 1 500:n musiikkiblogin listasta ja lataa ne etusivulleen. Jokaisen julkaistun kappaleen vieressä on linkki verkkokauppoihin, kuten iTunesiin, eMusiciin ja Amazon.comiin, mistä käyttäjät voivat halutessaan ostaa kappaleen. Ostoksista syntyneet komissiot muodostavat yhden The Hype Machinen päätulonlähteistä. Rekisteröityneet käyttäjät voivat ”tykätä” (love) kappaleista, mikä tallentaa ne heidän henkilökohtaiselle suosikit-listalleen. Sivustolla on valittavana 13 eri musiikkigenreä. Sen lisäksi käyttäjät voivat lajitella kappaleita ”viimeisimpien”, ”tuoreimpien”, ”vain remixien” ja ”ei remixien” perusteella, sekä selata blogeja omasta kotimaastaan. The Hype Machine tarjoaa myös täyden luottelon listaamistaan musiikkiblogeista. Vuodesta 2008 lähtien sivustolla on myös ollut mahdollista seurata omien ystävien kuuntelemaa musiikkia. Jotkut artistit myös tarjoavat oman ”sivunsa” Hype Machinessa, mikä sallii käyttäjien ”seurata” tai ”tykätä” suosikkiartistiensa kappaleita ja soittolistoja.

Suosio

Sivuston kävijämäärät nousivat tasaisesti julkaisemisen jälkeen, ja vuonna 2011 sivustolla kävi 2 miljoonaa yksittäistä käyttäjää joka kuukausi. Tammikuussa 2013 The Hype Machine alkoi tehdä yhteistyötä SoundCloudin kanssa, tarjoten musiikkibloggaajien saataville uusia ennakkojulkaistuja kappaleita. 11. toukokuuta 2011 The Hype Machine julkaisi sovelluksen iPhonelle, ja vuonna 2013 vastaava sovellus tuli mahdolliseksi Blackberry 10:lle. Hypegram, Microsoft Windowsille ja Max OS X:lle tarkoitettu sovellus Hype Machinesta julkaistiin vuonna 2012. Hype Machinella on myös sovellus Spotifylle, mikä sallii käyttäjien pääsyn sivulle suoraan Spotifysta käsin.
Michael Ende

Michael Andreas Helmuth Ende (12. marraskuuta 1929 – 28. elokuuta 1995) oli saksalainen kirjailija ja antroposofi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Momo ja Tarina vailla loppua. Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 eri kielelle ja niitä on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta.

Elämänvaiheet

Michael Ende syntyi Garmisch-Partenkirchenissä Etelä-Saksassa, Baijerin osavaltiossa. Hänen isänsä Edgar Ende oli merkittävä surrealistinen taidemaalari. Enden äidin nimi oli Luise Bartholomä.
Ende ehti käydä Münchenissä humanistisiin aineisiin painottunutta Maximiliansgymnasiumia kolme vuotta, kunnes koulu suljettiin vuonna 1943 ja lapset evakuoitiin maalle. Hieman ennen toisen maailmansodan loppua Ende liittyi paikalliseen natseja vastustavaan Freiheitsaktion Bayern -liikkeeseen, ja sen vuoksi hänen opiskelunsa hidastui. Myöhemmin hän opiskeli Stuttgartissa Waldorf-koulussa ja Münchenissä Otto Falkenberg -teatterikoulussa, josta hän valmistui vuonna 1953.
Valmistumisensa jälkeen Ende työskenteli useissa eri teattereissa ja toimi myös elokuva-arvostelijana. Hänen kirjoittamansa näytelmät eivät saavuttaneet juurikaan menestystä ennen hänen ensimmäisen käsikirjoituksensa Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer julkaisua vuonna 1960. Vaikka teos oli menestys ja voitti arvostetun Hans Christian Andersenin kirjallisuuspalkinnon, kriitikot syyttivät teosta todellisuudentajun puuttumisesta. Ende muutti Italiaan vaimonsa Ingeborg Hoffmannin kanssa ja 13 vuotta esikoisteoksensa ilmestymisen jälkeen hän julkaisi romaanin Momo. Vuonna 1979 julkaistusta romaanista Tarina vailla loppua (Die unendliche Geschichte) tuli suuri menestys, mistä aiheutunut julkisuus rasitti ujoa ja syrjäänvetäytyvää kirjailijaa.
Vuonna 1985 Enden ensimmäinen vaimo Ingeborg Hoffman kuoli keuhkosyöpään. Ende meni vuonna 1989 uusiin naimisiin kääntäjä Mariko Satōn kanssa, joka myös käänsi joitakin hänen teoksiaan japaniksi.
Ende kuoli mahasyöpään 66-vuotiaana 28. elokuuta 1995 Filderstadt-Bonlandenissa, Stuttgartin lähellä. Ende on haudattu Waldfriedhof-hautausmaan vanhaan osaan Münchenissä. Hänen hautamuistomerkkinsä esittää suurta pronssista kirjaa, johon on reliefeinä kuvattu hänen teostensa henkilöhahmoja.
Métoumou

Maantiede

Métoumoun kunnan pinta-ala on 200 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Bandiagaran piirin Diamnatin ja etelässä Ondougoun, idässä Koron piirin Kassan ja Bamban sekä pohjoisessa Douentzan piirin Tédjén ja Dianwélin kuntiin.
Pinnanmuodostusta leimaavat kalliorinteet ja laaksot. Kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Asutus

Kuntaan kuuluu 23 kylää ja kaksi pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä muslimeiksi kääntyneitä dogoneja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Liikennevälineitä ovat moottori- ja polkupyörät ja kuorma-autot. 73 kilometrin matka keskuskylästä Bandiagaraan kestää viisi tuntia.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio ja durra. Lisäksi viljellään maapapua, lehmänpapua, seesamia, hibiskusta, maapähkinää, riisiä ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, muutamat hevoset ja kamelit sekä siipikarja. Moryssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 13 alakoulua, yläkoulu, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), kaksi lukutaitokeskusta ja neljä koraanikoulua. Damadassa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja yhden porakaivon. Lisäksi on joukko kauppoja, hirssimylly ja viljavarasto.

Matkailu

Mahdollisina matkailukohteina mainitaan Barguén, Yandakoun, Dalékandan ja Moryn kylät. Mitään varsinaisia matkailupalveluita ei kuitenkaan ole.
Kurt Furgler

Kurt Furgler (24. kesäkuuta 1924 Sankt Gallen – 23. heinäkuuta 2008 Sankt Gallen) oli sveitsiläinen poliitikko. Hän oli Sveitsin liittoneuvoston jäsen vuosina 1972–1986. Häntä pidetään yhtenä sodanjälkeisen Sveitsin merkittävimmistä poliitikoista.
Furgler oli liittoneuvoston puheenjohtaja eli liittopresidentti vuosina 1977, 1981 ja 1985 sekä varapresidentti vuosina 1976, 1980 ja 1984.
Ján Kozák (1954)

Ura pelaajana

Kozák aloitti jalkapalloilijan uransa FK Spišská Nová Vesin juniorijoukkueessa ja pelasi myös edustusmiehistössä 1970-luvun alussa. Vuonna 1974 hän siirtyi FC Lokomotíva Košiceen, jota edusti kuuden kauden ajan. Hän siirtyi 1980 FK Dukla Prahaan, joka oli tekemässä nousua Tšekkoslovakian huipulle. Hän pelasi seurassa kaksi kautta kunnes palasi takaisin Košiceen. 
Vuonna 1986 Kozák siirtyi rautaesiripun takaa länteen ja pelasi Belgiassa RFC Seraingissa ja Ranskassa Bourges Footballin joukkueessa. Kotimaahansa ja Košiceen hän palasi vuonna 1988. Kozák lopetti uransa seurassa vuonna 1990.
Maajoukkuetasolla Kozák edusti Tšekkoslovakiaa vuosina 1976–1984 yhteensä 55 A-maaottelussa iskien niissä yhdeksän maalia. Kozák oli mukana EM-kisoissa 1980 ja MM-kisoissa 1982.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Kozák aloitti tutussa FC Lokomotíva Košicessa vuonna 1993. Seura sijoittui Kozákin johdolla Slovakian liigan ensimmäisellä kaudella 1993/94 kahdeksanneksi. Kahden Lokomotíva-kauden jälkeen Kozák siirtyi paikallisvastustaja MFK Košicen peräsimeen ja luotsasi seuran Slovakian mestariksi kahdesti perättäin. Hän jätti seuran mestaruuskauden 1997/98 jälkeen.
Kozák oli muutaman vuoden sivussa valmennustehtävistä, kunnes vuonna 2002 hänestä tuli MFK Zemplín Michalovcen päävalmentaja. Hän valmensi Zemplíniä kauden 2002/03 ja FC Steel Trans Ličartovcea kauden 2004/05. MFK Košicen valmentajaksi Kozák palasi kesällä 2005. Hänen johdollaan seura voitti Slovakian cupin 2009. Kozák sai potkut seurasta tammikuussa 2010.
Huhtikuussa 2012 Kozák palasi jälleen MFK Košicen päävalmentajaksi. Kozák valmensi seuraa heinäkuuhun 2013 saakka, kunnes hänestä tuli Slovakian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.  Kozákin johdolla Slovakia aloitti EM2016-karsinnat vahvasti ja teki superyllätyksen toisessa ottelussaan voittamalla Espanjan 2–1.  Karsintojen lopussa Slovakian kone alkoi yskiä, mutta viimeisen kierroksen 2-4 vierasvoitto Luxemburgille riitti tuomaan maalle ensimmäisen EM-lopputurnauspaikan. 
EM-lopputurnauksessa Slovakia sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi voitettuaan Venäjän ja pelattuaan tasan Englannin kanssa. Pudotuspeleissä Slovakian tie katkesi 3-0 tappioon Saksalle. Kozák jatkoi päävalmentajana turnauksen jälkeen ja johdatti Slovakian MM2018-karsintalohkonsa toiseksi, mikä ei riittänyt tuomaan lopputurnauspaikkaa. Kozák erosi tehtävästään lokakuussa 2018, kun Slovakia oli aloittanut Kansojen liigan heikosti kahdella tappiolla.
CLIL

CLIL eli Content and Language Integrated Learning on menetelmä, jossa asiasisältöjä opiskellaan vieraalla kielellä. Menetelmää nimitetään myös "vieraskieliseksi opetukseksi". Se on lähellä kielikylpymenetelmää, mutta vieraan kielen käyttö rajataan siinä vain oppimistilanteisiin.
CLIL käsitteenä on vakiintunut tarkoittamaan kaikkea vieraskielistä opetusta Euroopan unionin alueella. Vieraskielistä opetusta toteutetaan käytännössä monin eri tavoin. Suomessa on saatu myönteisiä kokemuksia varhain aloitetusta CLIL-opetuksesta. Päiväkodeissa ja kouluissa puhutaan kotoisammin "kielisuihkusta" ja täydellisestä tai osittaisesta "kielikylvystä". Suomessa vieraskielisen opetuksen valtakieliä ovat englanti ja ruotsi, mutta myös saksa, ranska ja venäjä ovat vakiinnuttamassa asemaansa CLIL-opetuksessa.
Laki vieraalla kielellä opettamisesta vuonna 1991 mahdollisti edellisellä vuosikymmenellä aloitetut kokeiluhankkeet vieraskielisen perusopetuksen toteuttamisesta Suomessa. Aloite vieraskieliseen opetukseen lähti monella paikkakunnalla huoltajilta, jotka työelämässään joutuivat yhä enemmän tekemisiin kansainvälistymisen ja kielitaidon hallinnan kanssa. Maahanmuuttajaoppilaiden määrän kasvu ja monikulttuurisuuden lisääntyminen yhteiskunnassa lisäsivät tarvetta kieltenopetuksen monipuolistamiseen. Vaikka perinteinen kieltenopetus on aina ollut Suomessa korkeatasoista ja järjestelmällistä, haluttiin sen määrää lisätä. Ratkaisu löydettiin hyviksi koetuista kanadalaisesta ja eurooppalaisista malleista.
CLIL-menetelmässä käytetään lapsen äidinkieltä ja vierasta kieltä rinnakkain eri oppiaineissa. Menetelmä käy mille luokka-asteelle tahansa. Vieraan kielen oppimisen pohjana on vahva äidinkielen taito, joten sen kehittymisestä on huolehdittava. Tästä asiasta tutkijat ovat yksimielisiä. CLIL-kouluissa noudatetaan valtakunnallista opetussuunnitelmaa kunta- ja koulukohtaisin painotuksin.
CLIL-kasvatus on huomioitu entistä selkeämmin myös Euroopan Neuvoston kielipolitiikan osaston kehittämishankkeissa, mm. koulun kielikasvatukseen kokonaisvaltaisesti paneutuvassa hankkeessa Languages of School Education - Policies and Standards. Sen painopistealueet ovat 1) ensikielen ja vieraiden kielten opetuksen yhteistyö, 2) CLIL-opetuksen kehittäminen ja 3) maahanmuuttajataustaisten oppilaiden kielikasvatuksen tukeminen.
Vuonna 2005 perustettiin Suomen vieraskielisen opetuksen yhdistys, SUVIKYKY ry tukemaan ja kehittämään CLIL-opetusta.
M/S Luleå

Käyttöhistoria

Vuonna 1922 alus valmistui göteborgilaiselta telakalta ja se luovutettiin ruotsalaisen Trafik AB Grängesberg-Oxelösundin omistukseen. Kotisatamaksi tuli Tukholma.
Toisen maailmansodan aikana moni ruotsalainen laiva kuljetti rautamalmia Ruotsista Saksaan. Saksa tarvitsi malmia muun muassa sotateollisuuteensa. 8. heinäkuuta 1942 Luleå lastasi 7 660 tonnia malmia Luulajan satamasta ja lähti kuljettamaan lastia kohti Emdeniä. Kapteenina aluksella oli Ragnar Westin. 11. heinäkuuta kello 15 Luleå oli Västervikin saaristossa, kun neuvostoliittolainen S7 -sukellusvene ampui torpedon kohti alusta. Torpedon osuttua alukseen voimakas räjähdys lennätti lastina olleen malmin ympäriinsä samalla murskaten muun muassa toisen Luleån pelastusveneistä. Alus upposi nopeasti ja miehistö hyppäsi mereen. Luleån 27 hengen miehistöstä henkiin jäi 19. Kahdeksan menetti henkensä.
Kukaan ei ole täydellinen

Kukaan ei ole täydellinen (engl. Nobody's Fool) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Robert Bentonin ohjaama draamakomedia, joka perustuu Richard Russon samannimiseen romaaniin. Yhdysvaltalaisen elokuvan pääosia esittävät Paul Newman, Jessica Tandy, Bruce Willis, Melanie Griffith, Dylan Walsh, Pruitt Taylor Vince, Gene Saks, Josef Sommer, Philip Seymour Hoffman, Philip Bosco ja Catherine Dent. Elokuva oli Jessica Tandyn viimeinen.
Paul Newman sai pääosastaan pikkukaupungissa vanhenevana sekatyömiehenä ja entisenä pikkurikollisena muun muassa New York Film Critics Circlen ja Berliinin elokuvajuhlien palkinnon. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Toivo Salmio

Kaarlo Toivo Salmio, vuoteen 1906 Lindholm (4. marraskuuta 1882 Jyväskylä – 16. heinäkuuta 1973) oli suomalainen liikemies ja poliitikko.
Hän toimi Risto Rytin II hallituksessa kauppa- ja teollisuusministerinä ja II kansanhuoltoministerinä 1940–1941 sekä jonkin aikaa (1941) kauppa- ja teollisuusministerinä Jukka Rangellin hallituksessa.

Elämä

Toivo Salmio syntyi Jyväskylässä ja vietti kaupungissa lapsuutensa. Hänen vanhempansa olivat suutarinliikkeen  harjoittaja Kaarlo Lindholm ja Amanda, o.s. Virkanen. Vuonna 1906 Lindholm suomalaisti nimensä ja otti käyttöön sukunimen Salmio. Hän asui vuonna 1906 Kotkassa. Nuoruudessaan Toivo Salmio hankki kauppaopistossa kaupallisen koulutuksen. Hän täydensi opintojaan suorittamalla opintomatkoja vuonna 1908 Saksaan ja Sveitsiin sekä vuonna 1911 Skandinaviaan, Hollantiin ja Belgiaan. Myöhemmin hän vielä täydensi opintojaan vierailemalla liiketoimissa eri maissa.
Salmion ensimmäinen virkatehtävä oli vuosina 1906–1911 Kotkan työväen osuuskunnan johtajana. Kaupallisen toimen ohella hän oli 1909–1911 myös Kotkan työväen säästöpankin kamreeri. Sen jälkeen hän toimi SOK:n johtajana 1912–1914. Hän oli Elannon johtaja 1915–1928 ja Osuuskunta Tradekan (OTK) johtaja vuosina 1928–1952.

Poliittinen ura ja luottamustoimet

Sosiaalidemokraatteihin lukeutunut Salmio oli kauppa- ja teollisuusministerinä sekä II kansanhuoltoministerinä Rytin II hallituksessa 1940–1941 ja tammikuusta 1941 heinäkuuhun 1941 kauppa- ja teollisuusministerinä Rangellin hallituksessa. Luovuttuaan valtiollisista tehtävistä hän istui vielä Helsingin kaupunginvaltuustossa 1943–1945.
Poliittisten vakanssien ohella Toivo Salmiolla oli lukuisia luottamustehtäviä. Hän toimi useissa toimikunnissa, lautakunnissa ja järjestöissä. Hän kuului myös mm. Outokumpu Oy:n hallintoneuvostoon vuodesta 1939 lähtien. Yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtaja hän oli vuodesta 1948.

Perhe

Toivo Salmion ensimmäinen puoliso vuodesta 1908 oli Elli, o.s. Väätäinen (k. 1943). Pariskunnalla oli neljä lasta: Seppo (s. 1909), Sirkka (s. 1911), Tarja (s. 1917) ja Sakari (s. 1921). Salmion toinen puoliso vuodesta 1945 oli näyttelijä Aune Somersalmi.
Maer Hall

Maer Hall on Staffordshiressa, Englannissa sijaitseva kartanorakennus. Lähellä sijaitseva ruukuntekoalue Stoke-on-Trentissä houkutteli Josiah Wedgwood II:n, Charles Darwinin sedän, hankkimaan kyseisen talon. Paikalla on ollut kartano vuodesta 1282, mutta nykyinen talo on noin vuodelta 1680.
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto

Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto on Pohjoismaiden neuvoston myöntämä vuosittainen palkinto kaunokirjalliselle teokselle, joka on kirjoitettu jollakin Pohjoismaiden kielistä.
Palkintosumma on 350 000 Tanskan kruunua, noin 47 000 euroa.
Talouskellari

Talouskellari on maakerroksen tai rakennuksen alla niin kutsutussa kellarikerroksessa oleva tila, jossa säilytetään elintarvikkeita. Kellareissa säilytetään sekä säilöttyjä elintarvikkeita kuten mehuja, hilloja, ja viinejä sekä raakoja elintarvikkeita kuten juureksia ja perunoita. Joskus käytetään myös nimitystä perunakellari. Kellarityyppisiä tiloja käytetään myös joidenkin elintarvikkeiden kuten viinien ja juustojen jälkikypsyttämiseen.
Kellarin lämpötila pidetään tarpeen mukaan jossain nollan ja huoneenlämpötilan välillä, tyypillisesti kuitenkin selvästi alhaisempana. Ilmankosteus on tyypillisesti korkea verrattuna normaaliin huonekosteuteen.

Maakellari

Perinteinen talouskellarityyppi on maakellari. Maakellari voi olla rakennuksien alla tai siihen yhteydessä, tai se voi olla erillinen, osittain maan alle rakennettu pieni tila. Parhaiten maakellari toimii kun se rakennettu osittain tai kokonaan maan alle, varjoisalle pohjoiseen suuntautuvalle rinteelle, oviaukon avautuessa pohjoiseen. Maakellarissa tulee olla kosteuseristämätön maalattia (esimerkiksi tiiltä) ja hyvä ilmanvaihto. Maakellarin ilmanvaihto on yleensä painovoimainen. Ruokatarvikkeiden lisäksi maakellari on sopiva paikka myös sellaisten monivuotisten kasvien talvisäilytykseen, jotka eivät kestäisi talven yli ulkona.