Ganes

Juoni

Remu (Eero Milonoff) kasvaa vaatimattomissa oloissa Vantaan Ruskeasannalla. Teinipoikana hän on jättänyt koulunsa kesken ja on ammatiltaan rikollinen. Suvun kohtalo on toteutumassa, odotettavissa on se tavallinen tarina: Vankila, alkoholismi ja väkivaltainen kuolema. Kohdatessaan rock-musiikin Remu kuitenkin innostuu, erityisesti tajutessaan että Amerikassa mustatkin ovat menestyneet rockilla. Remu opettelee soittamaan rumpuja ja tunkee itsensä erilaisiin bändeihin (The Steelers, Happy Go Fellows, The Creatures, Incense, Kalevala). Remu toimi Kalevalassa rumpalina sekä laulajana ja bändillä oli ristiriitaa omasta tyylilajistaan. Basisti ja bändin perustaja Lido Salonen halusi alkaa tehdä progressiivista rockia kun taas Remu halusi pysyä rock and rollissa. Kitaristi Albert Järvinen (Jussi Nikkilä) eroaa riitaannuttuaan Remun kanssa. Remu joutuu putkaan viikonloppuna, jolloin Kalevalalla olisi keikka. Päästyään vapaalle Remu erotetaan Kalevalasta ja yhtye muuttaa tyylisuuntansa progressiiviseen suuntaan.
Remu on tallettamassa varastamansa tavarat kaverinsa Hekan (Reino Nordin) kanssa, mutta poliisit tulevat paikalle ja Heka jää tahallaan kiinni, jotta Remu pääsee pakoon ja voi perustaa oman yhtyeensä. Remu ottaa yhtyeen basistiksi Cisse Häkkisen (Olavi Uusivirta) ja kitaristiksi Ile Kallion (Timo Tikka). Yhtye nimetään Hurriganesiksi ja ensimmäinen keikka on eräällä työväentalolla uutena vuotena. Hurriganes saa uusia keikkoja järjestettyä ja Remun kaveri Heka pääsee vankilasta. Remu palkkaa hänet Hurriganesin roudariksi ja Cisse ostaa keikoilta saamillaan rahoilla Cadillacin yhtyeelle. Ile Kallio eroaa bändistä ja Hurriganesilla on keikka viikon päästä.
Albert Järvinen tarjoutuu soittamaan kitaraa Hurriganesin keikalla ja liittyy Hurriganesiin kitaristiksi. Remu tapaa eräässä ravintolassa Satu-nimisen tytön (Leena Pöysti) ja he alkavat lopulta seurustella ja Satu tulee raskaaksi Remulle. Remu kuitenkin pettää Satua entisen tyttöystävänsä kanssa ja he eroavat. Juuri ennen uutta keikkaa Remun vanha vihamies poliisi Hurme (Kari Hietalahti) tekee huumetarkastuksen Remulle ja tulee katsomaan Hurriganesin keikkaa. Remu näkee Hurmeen yleisössä ja kertoo tästä ilkeitä juttuja yleisölle ennen soittamista.
Hurriganesille ehdotetaan levyn tekoa ja heidän debyytti-albuminsa julkaistaan, jonka jälkeen Remu jää kiinni 2 vuotta sitten tapahtuneesta rikoksesta, josta Heka jäi kiinni. Remu istuu lyhennetyn tuomion 3 kuukautta ja heti vapautumisen jälkeen Hurriganesilla on keikka. Keikan jälkeen tuottaja Richard Stanley (Daniel Dewald) tulee ehdottamaan bändille levyn tekoa Tukholmassa ja bändi lähtee Tukholmaan. Hekalla on huumepaketti hallussaan ja hänen pitäisi saada se Suomeen, mutta tietää että poliisit odottavat häntä satamassa. Remu suostuu ottamaan paketin haltuunsa ja toimittamaan sen Suomeen. Levy saadaan valmiiksi ja Hurriganes lähtee takaisin Suomeen. Remu tulee lopulta järkiinsä ja heittää huumeet mereen. Poliisit tekevät huumetarkastuksen Hurriganesin jäsenille ja käy ilmi, että Heka oli kertonut Remusta poliiseille. Huumeita ei löydy ja Hurriganes lähtee Tavastialle keikalle. Hurriganes soittaa elokuvan lopussa kappaleen "Get on".

Arvostelut

Iltalehden arvostelija kehui elokuvan rakenneratkaisua ryhdikkääksi ja vertasi sitä Johnny Cashin elämästä kertovaan Walk the Lineen. Elokuva sai lehdeltä neljä tähteä.  Helsingin Sanomissa Jarkko Jokelainen kehui Eero Milonoffia ja sanoi muiden yhtyeen jäsenten jäävän hänen esittämänsä Remu Aaltosen varjoon: "Järvinen on stailattu lähes tunnistamattomaksi ja Häkkisestä on rehvakkaan katupojan sijaan tehty kiltisti hymyilevä poikanen." 
Kitaristi Albert Järvisen vaimo Airi "Aikku" Järvinen kertoi Arto Nybergin haastattelussa, ettei hän ollut tyytyväinen siihen, miten hänen entinen aviomiehensä esitettiin elokuvassa. Hänen mielestään Järvinen kuvattiin hölmönä, jollainen hän ei todellisuudessa ollut.

Triviaa

Elokuvan lopussa yhtyeen istuessa Tavastian takahuoneessa, taustalla näkyy tussilla seinään kirjoitettujen metalliyhtyeiden MyGrain ja Norther nimet. Todellisuudessa kyseisiä yhtyeitä ei tuolloin ollut vielä olemassa.