google/wiki40b huggingface dataset:
World Trade Center (1973–2001)

Kaksoistornit WTC1 ja WTC2

New Yorkin World Trade Center oli kuuluisa kahdesta valtavasta pilvenpiirtäjästään, kaksoistorneista. Tornit olivat maailman korkeimmat pilvenpiirtäjät vuosina 1972–1974, kunnes Willis Tower (Sears Tower) syrjäytti ne. Torneissa oli 110 maanpäällistä kerrosta, tornit olivat 417 ja 415 metriä korkeat ja ne peittivät kuuden ja puolen hehtaarin alueen Manhattanin länsilaidalla. Ulkokehä otti vastaan tuulikuormat, sisäkehä vain pystysuoria voimia.
Välipohjien kannattimena olivat 33-tuumaiset teräsristikot, laattana teräsbetoninen liittolaatta. Ristikoiden liitoksessa ulkokehään käytettiin joustavia kumivaimentimia tuulikuormien aiheuttamien muodonmuutosten vuoksi. Liittolaatassa pohjana oli profiloitu teräslevy, päällä 4 tuumaa (noin 100 mm) betonia.
Teräsosat oli alun perin suojattu keskimäärin 20 mm (½-¾ tuuman) vahvuisella ruiskutettavalla vermikuliitti-paloeristeellä, sisärungossa osin kipsilevyin. Eriste oli virheellisesti ruiskutettu primer-käsitellylle teräspinnalle, mikä vähensi eristyksen kiinnipysyvyyttä. Ruiskueristettä oli 1990-luvulla lisätty useimpiin kerroksiin, vahvuudeksi uusituilla osilla tuli 25–38 mm (1–1½ tuumaa). Tällä vahvuudella oikein suoritetulla paloeristyksellä laskennallinen palonkestoaika olisi ollut kaksi tuntia.
Rakennukseen oli 1990-luvulla asennettu sprinklerijärjestelmä suurimpaan osaan tiloista. Hätäpoistumisteinä oli kolme ydinosassa sijainnutta portaikkoa.
Anhydridit

Anhydridit orgaanisessa kemiassa

Anhydridit orgaanisessa kemiassa ovat lähinnä happoanhydridejä, eli karboksyylihapon johdannaisia. Ne muodostavat alkoholien kanssa estereitä nukleofiilisen substituutioreaktion SN2 kautta, jossa alkoholin hydroksyyliryhmän happiatomin yksinäinen elektronipari hyökkää karbonyyliryhmän C-O hylkivälle π*-orbitaalille.
Happoanhydridit ovat tyypillisesti reaktiivisempia, eli nukleofiilit reagoivat niiden kanssa paremmin, kuin muut karboksyylijohdannaiset, kuten amidit tai esterit. Tämä on seurausta hapen elektroneita vetävästä ominaisuudesta. Se vetää elektroneita pois karbonyylistä, kasvattaen positiivista osittaisvarausta hiilellä, ja siten kasvattaen sähköstaattista vetovoimaa nukleofiilin ja karbonyylin välillä. Happi myös luovuttaa elektroneita karbonyyliin, mutta sen elektronitiheyttä vetävä vaikutus on vahvempi tässä tapauksessa.
Veden kanssa reagoidessaan happoanhydridit muodostavat niitä vastaavia karboksyylihappoja. Esimerkiksi etikkahappoanhydridi muodostaa etikkahappoa. Anhydridit ovatkin tehokkaita veden sitojia, eli kuivaavia reagenssejä.
Etikkahappoanhydridiä käytetään myös aspiriinin valmistuksessa. Se lisää asetyyliryhmän salisyylihappoon, josta tuotteena on asetyylisalisyylihappo, eli aspiriini. Anhydridin käyttö on tehokkaampaa, koska etikkahapon käyttö tuottaa vettä, joka voi hydrolysoida tuotteen. Anhydridistä valmistetaan asyliumioni (engl. acylium ion) esimerkiksi Friedel–Crafts-asyloinnilla. Asyliumioni jatkaa reaktiota, johtaen asetyyliryhmän lisäykseen. Asyliumionin valmistus anhydridistä alla:
Benjamin Laustiola

Elämä ja ura

Benjamin Laustiola opiskeli teatteritaiteita Suomen teatterikorkeakoulussa 1991–1995, minkä jälkeen hän on työskennellyt vapaana taiteilijana. Hän on näytellyt Lilla Teaternissa Helsingissä sekä Växjö Regionteaterissa, Totalteatretissa Tromssassa ja Finska Teaternissa Tukholmassa.
Laustiola on kirjoittanut rikos- ja jännitysromaaneja sekä pakinakokoelman Lindgren, taxichaufför, joka on kooste  hänen Hufvudstadsbladetissa julkaistuista taksiaiheisista pakinoistaan. Laustiolalla on omakohtaista kokemusta taksinkuljettajan työstä. Hänen rikosromaaniensa aiheina puolestaan ovat muun muassa prostituutio, pornografia ja uhkapelit.
Laustiola on näytellyt nuorten draamasarjassa Mikset sä soita? ja epookkidraamassa Hovimäki. Jälkimmäisessä hän teki Fredrik Sundeliuksen roolin. Åke Lindmanin sotakuvauksessa Framom främsta linjen hän näytteli Mangsia. Vuonna 2002 Laustiola näytteli ruotsalaisessa television minisarjassa Stackars Tom nimellä Benny Laustiola. Joulukuussa samana vuonna hänelle syntyi tytär. 
Taiteellisen uransa ohella Laustiola on pelannut käsipalloa mestaruussarjassa.
Kristanna Loken

Ura

Loken aloitti näyttelijänuransa vuonna 1994 esiintymällä yhdessä televisiosarjan As the World Turns jaksossa. Tämän jälkeen hän näytteli mm. televisiosarjoissa Philly, Rakkaat viholliset ja Isojen poikien leikit. Vuonna 1998 Lokenilla oli pääosa televisiosarjassa Mortal Kombat: Conquest. Eräs hänen tunnetuimmista rooleistaan on vuonna 2003 T-X-robotti tieteiselokuvassa Terminator 3: Koneiden kapina. Vuonna 2006 Loken esiintyi elokuvassa BloodRayne. Hän on näytellyt myös mm. televisiosarjoissa L-koodi ja Painkiller Jane.
Näyttelijän työn lisäksi Loken on toiminut mallina. Hän aloitti mallin työt 15-vuotiaana. Hänellä on sopimus Eliten kanssa.

Yksityiselämä

Kristanna Loken syntyi Ghentissä New Yorkin osavaltiossa. Nykyään hän asuu New Yorkin kaupungissa. Lokenin äiti Rondy toimi ennen mallina. Hänen isänsä Chris omistaa omenafarmin ja kirjoittaa kirjoja ja elokuvakäsikirjoituksia. Lokenilla on norjalaisia sukujuuria. Hänellä on Tanya niminen sisko.
Loken on avoimesti biseksuaali. Hän sijoittui vuonna 2003 Maxim-lehden Hot 100 -listan kolmannelle sijalle; hänen edelleen ylsivät ainoastaan Shania Twain ja Christina Aguilera.
Loken meni naimisiin näyttelijä Noah Danbyn kanssa vuonna 2008. Vuonna 2009 Loken ilmoitti parin muuttaneen erilleen ja kertoi seurustelevansa nyt naisen kanssa.
Toukokuussa 2016 Loken ilmoitti saaneensa ensimmäisen lapsensa ja antoi hänelle nimeksi Thor Loken Bates.
Loken harrastaa patikointia, uimista ja ratsastusta. Hän on käynyt ratsastusretkillä Namibiassa, Irlannissa ja Havaijilla.
Mittalasi

Mittalasi on usein muovista tai lasista valmistettu lieriön mallinen laboratorioväline, jonka sivulle on merkittynä tarkat tilavuudet. Mittalaseilla voidaan siirtää verrattain tarkkoja nestetilavuuksia. Yleisimmät mittalasien koot ovat 10 ml, 50 ml, 100 ml, 250 ml, 500 ml sekä 1 000 ml.
Urologia

Urologia on kirurgian haara, joka tutkii ja hoitaa virtsanerityselimistöä. Yleisesti myös  miehen sukupuolielimet lasketaan kuuluvaksi urologian piiriin, vaikka niihin on erikoistunut myös oma lääketieteen haara, andrologia. Suuri osa urologiasta on syövän hoitoa.

Urologian hoitomuotoja

Monet urologiset toimenpiteet suoritetaan tähystyksellisesti. Esimerkiksi eturauhasen liikakasvua hoidetaan virtsatietähystyksessä, nykyään merkittäviltä osin robottiavusteisesti. Avoleikkausta saatetaan tarvita esim. virtsarakon pinnan alla olevien ja suurten munuaiskasvainten poistamiseksi. Moniin urologisiin sairauksiin on lisäksi lääkehoitoja.
Nyrøysa

Nyrøysa on Norjalle kuuluvan Bouvet’nsaaren laajin jäätön alue. Se muodostui vuosien 1955–1958 välisenä aikana todennäköisesti maanvyörymän seurauksena. Sen kasvillisuus poikkeaa saaren muista osista, koska siellä on paljon pioneerilajeja. Se on myös merkittävä kergueleninmerikarhun ja monien lintulajien lisääntymis- ja pesimäalue. Alue kuitenkin kuluu hiljalleen abraasion takia.

Sijainti ja geologia

Nyrøysa sijaitsee Bouvet’nsaaren luoteisrannalla. Se on saaren suurin jäätön alue. Se on noin 700 metriä pitkä, ja sen keskikorkeus on 25–40 metriä. Nyrøysaa rajoittavat sisämaassa korkeilta kallioilta kasaantuneet vyörysoramuodostelmat ja etelässä sekä pohjoisessa Westwindstrandin pienistä kivistä muodostuneet rannat. Nyrøysa syntyi vuosien 1955–1958 välisenä aikana. Koska sen kiviaines on noin 0,4–0,5 miljoonaa vuotta vanhaa, se muodostui todennäköisesti maanvyörymän seurauksena. Abraasio syö Nyrøysan pinta-alaa koko ajan.
Nyrøysan pinta on sekoitus pääosin trakyyttisestä kivestä muodostuneista laavalohkareista ja muista aineksista muodostuneista kivilohkareista. Lohkareiden välissä on kovettunutta laavaa ja soraa sekä hiekkaa, jotka ovat todennäköisesti muodostuneet huokoisen laavan mekaanisesta kulumisesta. Nyrøysan pohjois- ja eteläosien jyrkät kalliot ovat laavaa ja pyroklastista kiveä.

Luonto

Nyrøysan kasvillisuus poikkeaa Bouvet’nsaaren muusta kasvillisuudesta, sillä nuorella maa-alueella on paljon pioneerilajeja. Erityisesti Nyrøysan eteläosa on peittynyt tummaan tulivuorenkuonaan ja tuffimateriaaliin. Tortula filaris- ja Brachythecium austro-salebrosum -sammalet sekä hiirensammalet hallitsevat tällaista aluetta. Irtonaisen maaperän takia jäkäliä ei juurikaan kasva. Osassa Nyrøysaa puolestaan on kerroksittain kovaa piihappopitoista laavaa, joka lohkeilee kulmikkaiksi sileäpintaisiksi paloiksi ja tarjoaa näin jäkälille hyvän kasvualustan. Alueen valtalajit ovat Brachythecium austro-salebrosum, Usnea antartica ja hiirensammalet. Fumarolien lämmittämät alueet antavat puolestaan rehevän kasvualustan suikero- ja savikkolapiosammalille. Lisäksi joidenkin fumarolien ympärillä esiintyy lajeja, joita ei tavata saaren muista osista.
Nyrøysa on ollut muodostumisestaan lähtien Bouvet’nsaaren merkittävin kergueleninmerikarhun lisääntymisalue. Sitä ennen saaren merikarhut lisääntyivät erityisesti pienellä Larsøyan saarella. Siellä pesii myös merkittävä määrä saaren etelänmyrskylinnuista ja muista linnuista.
Nyrøysan ja Westwindstrandin eteläiset ja pohjoiset rannat julistettiin 1997 CCAMLR:n ekosysteemin tarkkailualueeksi. Nyrøysan kuluminen aiheuttaa huolta luonnonsuojelulliselta kannalta, sillä se on saaren tärkeimpiä lintujen pesimäalueita. Todennäköisesti myssypingviinin, kultatöyhtöpingviinin, kyyhkyprionin, ohutnokkaprionin, etelänkeijun, tummatyrskynpolkijan ja etelänkihun pesintä Nyrøysalla päättyy, kun merivesi on syönyt Nyrøysan sen reunakallioita lukuun ottamatta.
Mäntykulkurinirkko

Koko ja ulkonäkö

Etusiipien pohjaväri on harmaa, ja niiden poikki kulkee kolme mustaa poikkiviirua. Kahden uloimman poikkiviirun välissä on tumma keskipilkku. Takasiivet ovat valkoiset, ja niiden takareunan ulkonurkassa on pieni ja tumma, samea laikku. Siipiripset ovat sekä etu- että takasiivissä laikkumaisesti vuorotellen tummempia tai vaaleampia. Perhosen otsalla on kaareva ja hammaspintainen harjanne. Naaraat ovat koiraita kookkaampia ja ruumiiltaan rotevampia, niiden etusiipien väri on vaaleampi eikä kuviointi ole yhtä selkeää. Naaraan takaruumiin kärjessä on mustanruskea karvatupsu. Siipiväli on 30–40 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Mäntykulkurinirkkoa tavataan Alppien pohjoispuolisesta Keski-Euroopasta Baltian eteläosiin ja Turkkiin. Pohjoismaissa laji esiintyy hyvin paikoittaisena Tanskan Bornholmilla sekä Ruotsin Öölannissa ja Gotlannissa. Pohjoismaissa perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä elokuun loppupuolelle, Keski-Euroopassa lento tapahtuu jo toukokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Mäntykulkurinirkko viihtyy kuivissa ja aurinkoisissa männiköissä. Vuotuiset vaihtelut yksilömäärissä ovat huomattavia, ja runsaslukuisina esiintyminä toukat voivat aiheuttaa merkittäviä tuhoja puustolle. Koiraat voivat lentää useiden kilometrien päähän alkuperäiseltä elinpaikaltaan, mutta lajilla on myös laajempaa vaellustaipumusta. Koiraat aloittavat lennon illan hämärtyessä, naaraat vasta myöhemmin yöllä, ja naaraiden lento voi jatkua pitkälle aamuyölle. Naaraiden on nähty lentävän myös pilvisinä päivinä. Laji tulee valolle, naaraat selvästi koiraita huonommin. Aikuinen perhonen elää yleensä noin kaksi vuorokautta.
Naaras munii 75–250 munaa tiheäksi, spiraalimaisesti oksaa kiertäväksi rykelmäksi yksin kasvaville tai metsän eteläreunalla kasvaville männyille. Pohjoismaissa munat talvehtivat ja toukat kuoriutuvat seuraavan vuoden huhti-toukokuun vaihteessa, Keski-Euroopassa, missä perhoset lentävät varhain keväällä, ne kuoriutuvat jo muutaman päivän kuluttua munimisesta. Toukat elävät koko ajan suurissa ryhmissä ja syövät lähinnä öisin ja lepäävät päivisin. Öisin toukat voivat siirtyä satojen metrien matkoja maassa useiden metrien pituisina jonoina. Toukat ovat täysikasvuisia heinä-elokuun vaihteessa, jolloin ne kaikki jättävät ravintokasvin yhtä aikaa, etsiytyvät sopivalle koteloitumispaikalle ja koteloituvat 20–100 yksilön ryhminä seitistä tehdyn ”pesän” sisään. Kotelo talvehtii, ja perhoset kuoriutuvat seuraavana kesänä, kussakin ryhmässä yleensä parin paivän sisällä toisistaan.
Toukkien ihoa peittävät poltinkarvat, jotka aiheuttavat rajuja allergisia reaktioita päätyessään iholle tai limakalvoille. Nahanluonneista syntyneistä tyhjistä ja kuivuneista toukkanahoista irtoavat poltinkarvat voivat kulkeutua tuulen mukana kilometrien päähän. Toukkien massaesiintymät ovat aiheuttaneet terveysongelmia ihmisille esimerkiksi Etelä-Gotlannissa vuosina 2004, 2006 ja 2008.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on mänty (Pinus sylvestris), etelämpänä Euroopassa myös muut männyt (Pinus).
Ruotsin kulttuuri

Kulttuurivaikutteet

Ruotsin kulttuuri on saanut vaikutteita viikinkiajasta myöhäiskeskijalle ennen kaikkea muualta Pohjolasta. Keskiajalla myös katolinen kirkko sekä Saksan kulttuuri näkyivät myös Ruotsissa. 1700-luvulla suurimmat vaikutteet tulivat Ranskasta, 1800-luvulla jälleen Saksasta. Toisen maailmansodan jälkeen englanninkielisten maiden kulttuuri on ollut hallitsevassa asemassa. Amerikkalaistumisesta huolimatta eurooppalainen kulttuuri koetaan kuitenkin yhä läheiseksi. Ruotsalaiset osallistuvat EU-maiden asukkaista kaikista aktiivisimmin erilaisiin kulttuuritapahtumiin.

Maailmanperintökohteet

Unescon maailmanperintöluettelossa on Ruotsista 13 kulttuurikohdetta, yksi luontokohde eli Höga Kusten ja yksi ”sekakohde”, Laponia. Kulttuurikohteet ovat Tanumin kalliopiirrokset, Etelä-Öölannin maatalousmaisema, Birka ja Hovgården viikinkiajalta, Suuren kuparivuoren kaivosalue Falunissa 1200-luvulta, Visbyn hansakaupunki, Gammelstadin kirkonkylän puutalot ja 1400-luvun kirkko Luulajassa, 1600-luvun markkinajohtaja Engelsbergin terästehdas, Karlskronan satamakaupunki 1600-luvulta, Drottningholmin kuninkaallinen tila 1700-luvulta, Skogskyrkogården 1900-luvun alusta sekä Grimetonin radioasema 1920-luvulta.
Pappilan ponitytöt

Pappilan ponitytöt on Marvi ja Merja Jalon kirjoittama nuortenkirjasarja. Kirjojen päähenkilöitä ovat sisarukset Assi ja Inka Meriläinen. Tyttöjen isä on kirkkoherra, joten perhe asuu pappilassa. Tytöillä on omat risteytysponit Kazimir ja Nabor, jotka asuvat Kaarron Ravitallilla. Tallia pitää tyttöjen kaverin Peten isä. Kirjoissa Assi, Inka ja Pete joutuvat erilaisiin seikkailuihin. 
Sarjassa on värikkäitä hahmoja. Sivuroolissa on ikäneitosisaruspari (Mourulat), jotka jaksavat hoidella isänsä hautaa ja riidellä naapurinsa Piiraisen ja Piiraisen (Piirakan, joksi Mourulat häntä kutsuvat) koirien kanssa. Kirjasarjan parasta antia onkin tämä sisarusten keskinäinen humoristinen  torailu ja sanailu. Sarjan ensimmäinen osa on tylsä. Siinä käsitellään eläinrääkkäykseen liittyviä teemoja liian rajusti. Sen sijaan jatko-osat ovat paikoitellen humoristisia ja hauskoja. 
Sarjassa on ilmestynyt 12 kirjaa. Sopimusta jatko-osista ei ole  Kustannusosakeyhtiö Tammen kanssa tehty (vuonna 2005), joten sarjaan ei ainakaan tiettävästi ole tulossa jatkoa.
Frederick Exley

Frederick "Fred" Exley (28. maaliskuuta 1929 – 17. kesäkuuta 1992) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on romaani Luuserin muistiinpanot (A Fan's Notes). Teoksen englanninkielinen nimi tulee havainnosta, joka sai kirjoittajan murtumaan: ”minun kohtaloni, osani ja arpani oli loppujen lopuksi hurrata muille.”
Luuserin muistiinpanot on kuvaus miehestä, jota vaivaavat alkoholismi, epäonnistumiset ja mielisairaus. Teos perustuu kirjoittajan omaan elämään ja Exleyn elämäkerran kirjoittaja, yhdysvaltalainen Jonathan Yardley on todennut, että teos muutettiin muistelmista romaaniksi, koska kustantaja pelkäsi oikeusjuttua. Teosta leimaakin tunne että kyseinen pieleen menneen elämän kuvaus on vahvasti todenmukainen. Tekijän itsensä lisäksi kirjassa on monia vinksahtaneita hahmoja, kuten herra Blue joka myy alumiinia ja on pakkomielteisesti kiinnostunut cunnilinguksesta sekä lankomies Bumpy, jonka pakkomielteenä on tappaa kissoja.
Sergei Roldugin

Omaisuus

The New York Times arvioi vuonna 2014 Rolduginin omaisuuden arvoksi 300 miljoonaa dollaria, mutta tuolloin ei vielä tiedetty Panaman papereista.
Rolduginilla on läheiset taloudelliset suhteet Kyproksella toimivaan RCB-pankkiin, joka on VTB-pankin tytäryhtiö. Samoin hänellä on läheiset suhteet Rossija-pankin Juri Kovaltšukiin; Oleg Gordiniin, joka omistaa Sandalwood Continentalin ja toimii Rolduginin taloudellisena neuvonantajana. Läheiset suhteet hänellä on myös Aleksandr Plehoviin, joka omistaa Sunbarn Ltd:n ja toimii Rolduginin edustajana, samoin Gennadi Timtšenkoon, ja Rotenbergin perheeseen eli Arkadi Rotenbergiin, Igor Rotenbergiin ja Boris Rotenbergiin, sekä myös Suleiman Kerimoviin, Aleksei Mordašoviin ja muihin venäläisiin oligarkkeihin.
Video International on yksi Venäjän suurimmista televisiomainontaa harjoittavista yhtiöistä, ja Roldugin omistaa siitä suurehkon osa Kyproksella toimivan Med Media Networkin kautta, jonka Rolduginin International Media Overseas omistaa kokonaan.
Maaliskuussa 2019 Rolduginnin nimi tuli esiin rahanpesujutussa, jossa on kyse lähes 9 miljardin dollarin pesusta. Siihen sanotaan syyllistyneen Sberbankin, ja Rolduginin sanotaan hyötyneen 69 miljoonan dollarin verran.

Henkilökohtainen elämä

Rolduginin ensimmäinen vaimo oli Irina Nikitina, Olympus-musiikkisäätiön puheenjohtaja. Hänen nykyinen vaimonsa on oopperalaulaja Jelena Mirtova.
Sven Tuuva

Arviot

Aikalaiskriitikoilla oli elokuvan suhteen suuret odotukset, ja siksi pettymys oli suuri. Huomiota kiinnitettiin erityisesti keskeisen päähenkilön ylinäyteltyyn yksinkertaisuuteen. Monet muut osatekijät saavat kyllä kiitosta. 
Erässä myöhemmässä kritiikissä todetaan, että vaikka elokuvassa on onnistuneita jaksoja, varsinkin loppukohtauksissa Koljonvirran sillalla, sankarirunoelman yhdistäminen realismiin ei tuottanut onnistunutta tulosta, vaan syntyi komeasti lavastettu sotilasfarssi, jonka päähenkilön ilmeily on kovin teatraalista. Toisessa arviossa Sinisalon teatraalisuus todetaan, mutta roolisuoritusta pidetään kuitenkin vahvana. Ja vaikka kerronnan tyylilaji keikkuu sotilasfarssin ja isänmaallisen sankaripaatoksen välillä, se kuitenkin monin paikoin tavoittaa ilmaisullista puhuttelevuutta. Kiitosta saavat myös tekninen paneutuminen ja osaaminen.

Esitykset

Sven Tuuvan ensi-ilta oli Rexissä ja Tuulensuussa 19. joulukuuta 1958. Ensimmäisen kerran se esitettiin televisiossa Tv1:llä 1964. Elokuva julkaistiin dvd:nä 2007. Se esitettiin 107 minuuttiin lyhennettynä Ruotsissa keväällä 1959, ja se edusti Suomea vuoden 1959 Berliinin elokuvajuhlilla.
HMS Forward (1904)

Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 22. lokakuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1904. Alus valmistui 22. elokuuta 1905.

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1921.
Kesäkolmio

Kesäkolmio on kesäisellä yötaivaalla näkyvä asterismi, joka muodostuu Lyyran tähdistön päätähdestä Vegasta, Joutsenen Denebistä ja Kotkan Altairista.
Nimensä tähtikuvio on saanut muodostaan ja kesäisestä näkymisajankohdasta. Se on korkealla etelässä, kun loppukesällä illat alkavat hämärtyä ja tähdet näkyä. Tyypillisesti ensimmäinen näkyviin ilmestyvä tähti on Lyyran Vega, joka heinäkuun loppupäivinä on etelässä noin kello 23.30 lähes 70 asteen korkeudella.

Yleinen näkyvyys

Öiden pitenemisestä johtuen Kesäkolmio näkyy etelässä iltahämärissä pitkälle syksyyn. Talven tultua se katoaa kuviona läntiselle taivaalle, vaikka sekä Vega että Deneb näkyvät keskellä talvea matalalla pohjoisen suunnalla. Keväällä Kesäkolmio tulee näkyviin aamuyöllä itäiselle taivaalle.
Kesäkolmion tähdet ovat olleet ennen satelliittinavigoinnin yleistymistä tärkeitä navigointitähtiä, sillä ne näkyvät aamuyöstä hyvin selkeinä ja kirkkaina.

Vastaavia kohteita

Myös talvitaivaalle on yritetty nimetä vastaavia kuvioita, näistä talvitimantti ja talvineliö tai -suunnikas ovat ehkä tunnetuimmat. Talvineliö muodostuu Orionin tähdistön Rigelistä ja Betelgeuzesta sekä Pienen koiran Procyonista ja Ison koiran Siriuksesta.
Khwaja Ahmad Abbas

Khwaja Ahmad Abbas (7. kesäkuuta 1914 Panipat – 1. kesäkuuta 1987 Mumbai) oli intialainen kirjailija, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja lehtimies. 
K. A. Abbas kävi Aligarhin muslimiyliopiston ja liittyi jo varhain Intian itsenäisyysliikkeeseen. Hän on kirjoittanut 73 teosta englannin, hindin ja urdun kielillä. Abbas tunnetaan varsinkin urdunkielisten kertomusten taitajana. Hänen kuuluisin teoksensa on monille vieraille kielille käännetty Inquilab (1954).
Abbas on ohjannut merkittäviä hindinkielisiä elokuvia kuten Pardesi (1957), Shehar Aur Sapna (1963), Saat Hindustani (1969) ja Do Boond Pani (1972). Käsikirjoittajana hän oli yksi intialaisen neorealismin edelläkävijöistä. Hän on myös kirjoittanut eräät Raj Kapoorin parhaista elokuvista.
Degerö (Inkoo)

Degerö on kylä Inkoon kunnassa Uudellamaalla. Kylä sijaitsee Degerölandetin niemellä kunnan itäosassa.
Degerötä ympäröi kaunis saaristo, jonka eteläpuolella on niin sanottu Olympiaväylä eli vilkas Helsinki–Hanko veneväylä. Niemeä rajaavat lahdet Svenviken ja Torbackaviken. Degeröstä itään ovat niemet Kopparnäs ja Porkkalanniemi.
Degerössä sijaitsi Porkkalan parenteesin aikana 1944–1956 neuvostoliittolainen rajapataljoona, joka oli koko alueen läntisin pataljoona ja tukikohta. Degerössä Camp Degerö järjestää elämyksiä ryhmille parenteesiajan hengessä.
Comtec Racing

Comtec Racing on brittiläinen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään World Series by Renault-sarjassa. Talli perustettiin vuonna 2001. Tallin päämaja sijaitsee Norfolkissa lähellä Snetterton Motor Racing Circuitia. Talli kilpaili aiemmin Formula Ford ja Eurocup Formula Renault-sarjoissa. Talli on voittanut Formula Renault 3.5 -sarjan kuljettajien mestaruuden vuonna 2006, jolloin Alx Danielsson voitti sarjan mestaruuden.
Nadia Gray

Nadia Gray (alun perin  Nadia Kujnir, 23. marraskuuta 1923 Bukarest – 13. kesäkuuta 1994 New York) oli romanialainen elokuvanäyttelijä, jolla oli rooleja ranskalaisissa, italialaisissa ja englanninkielisissä filmeissä.  
Nadia Kujnirin äiti oli bessarabialainen ja isä venäläinen emigrantti. Perhe pakeni Romaniasta kommunistien noustua valtaan toisen maailmansodan jälkeen. Nadia Kujnir oli ensin naimisissa Herescu-nimisen chișinăulaisen liikemiehen kanssa ja vuodesta 1946 romanialaisen aristokraatin Constantin Cantacuzinon kanssa.  
Hän aloitti teatterinäyttelijänä Pariisissa nimellä Nadia Gray peittääkseen taustansa. Hänen filmiuransa alkoi roolilla elokuvassa L'inconnu d'un soir (1949) ja samana vuonna valmistui myös brittiläinen elokuva Hämähäkki ja kärpänen (The Spider and the Fly). Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat filmeissä Erittäin salainen (Top Secret, 1952) ja Federico Fellinin ohjaama Ihana elämä (La Dolce Vita, 1960).
Kyberetiikka

Kyberetiikka on filosofian osa-alue, joka keskittyy eettisiin kysymyksiin tietokoneverkostoissa. Esimerkkejä kybereettisistä kysymyksistä
1 Onko oikein esittää muista ihmisistä henkilökohtaista tietoa Internetissä (kuten Internetstatus tai henkilön GPS sijainti)
2 Pitäisikö Internetin käyttäjiä suojella väärältä tiedolta?
3 Kuka omistaa digitaalisen datan (kuten musiikin, elokuvat, kirjat, Internetsivustot) ja käyttäjien pitäisi sallia tehdä niillä?
4 Kuinka suuri vapaus pitäisi olla päästä Internetsivuille, joissa on rahapelejä tai pornoa?
5 Onko Internetiin pääseminen perus- ja ihmisoikeus?
Kuolemanspiraali

Juoni

16-vuotias taitoluistelijalupaus Noora Nieminen löydetään kuolleena Kati Järvenperän autosta. Raskaana oleva Maria rupeaa etsimään kuumeisesti nuoren tytön murhaajaa. Raskaus etenee, mutta murhaajaa ei meinaa löytyä millään, mutta yllättäen johtolangat johtavat Marian oikean jäljille ja saattavat hänet itsensä kuitenkin vaaraan.
Säihky

Tuotanto Oy Säihky on vuonna 1998 perustettu suomalainen filmiyhtiö, joka tuottaa draama- ja komediasarjoja sekä tv-elokuvia televisioon. Yhtiö on laajentanut toimintaansa myös dokumenttien tekemiseen, mainos- ja yrityselokuviin ja DVD-julkaisuihin. Myös kokoillan elokuva on ollut tekeillä jo useamman vuoden. Yhtiön on perustanut ja sen primus motorina toimii lukuisista viihdeohjelmista tunnettu tv-persoona Pirkka-Pekka Petelius. Monet yhtiön tuottamat tv-ohjelmat ovat voittaneet useita alan palkintoja.