google/wiki40b huggingface dataset:
Radiaani

Radiaani (tunnus rad) on SI-järjestelmän mukainen tasokulman suuruuden mittayksikkö. Radiaani mittaa kulmaa kuten asteetkin, mutta kulman suuruus radiaaneissa sijoittuu välille  toisin kuin asteissa, joiden määrä on välillä , kun tarkastellaan positiivisia kulmia nollakulmasta täyteen kulmaan. Jos ympyrän kehältä valitaan tietty kaari, jonka pituus on  ja ympyrän säde , on kaarta vastaava keskuskulma  radiaaneissa:
Toisin sanoen, ympyrän kulman suuruus radiaaneina on sitä vastaavan ympyrän kaaren pituuden suhde ympyrän säteeseen. 1 radiaani on sen ympyräsektorin kulma, jota vastaavan kaaren pituus on säteen suuruinen, asteina noin 57°:
Suora kulma on siten π/2 rad, oikokulma π rad ja täysikulma ympyrä, 2π rad.
Yleensä kulman yksikköä rad ei kirjoiteta näkyviin. Näin voidaan menetellä, koska kyseessä on dimensioton suure, kahden samanlaatuisen suureen suhde. Monet tärkeät kulmat ilmaistaan yleensä piin murto-osina, esimerkiksi  .

Radiaanin käyttö

Radiaania käytetään kulmayksikkönä erityisesti korkeammassa matematiikassa, varsinkin differentiaali- ja integraalilaskennassa, sekä monissa fysikaalisissa sovelluksissa. Radiaanin hyödyllisyys asteeseen verrattuna käy ilmi esimerkiksi trigonometrisia funktioita derivoitaessa ja integroitaessa. Myös trigonometristen funktioiden sarjaesitykset saavat luontevan, yksinkertaisen muodon. Fysiikassa esimerkiksi kulmanopeuden ja kulmakiihtyvyyden yksiköt määritellään käyttämällä kulmayksikkönä radiaania, samoin jaksollisiin ilmiöihin liittyvät vaihekulmat, joilla on suuri merkitys esimerkiksi vaihtovirtatekniikassa.
Sen sijaan arkielämään radiaanin käyttö ei ole levinnyt, vaikka se opetetaan lukiomatematiikassa. Arkielämässä kulmayksikkönä käytetään tavallisimmin astetta, ja asteina ilmoitetaan myös esimerkiksi maantieteelliset pituus- ja leveyspiirit. Tärkein syy on siinä, että radiaanin käsite on varsin vaikea mieltää. Ympyrän kehä ei suinkaan ole tasaluku radiaaneja, vaan 2π, ja tärkeiden kulmien tarkat arvot on esitettävissä radiaaneina vain π:n murto-osina tai monikertoina. Mielivaltaisen kulman, joka ei ole suora-, oiko- tai täyskulma tai niiden tasamurto-osa, hahmottaminen radiaaneina on hyvin vaikeaa verrattuna asteisiin. Myös koneelliset laskutoimitukset radiaaneilla ovat hyvin hankalia toteuttaa, sillä laskukoneet ottavat syötteet sisään desimaaleina, ja tuloksena on myös desimaalilukuja, joiden muuttaminen takaisin π:n osiksi on varsin hankalaa.

Piiru

Radiaania lähellä oleva kulmamitta on asevoimissa tykistössä käytetty piiru. Määritelmän mukaan yksi piiru on ”sellaisen ympyräsektorin huippukulma, jonka pohjan kaaren pituus on yksi metri ja kyljen yksi kilometri”. Tällä määritelmällä yksi piiru on täsmälleen sama kulma kuin yksi milliradiaani. Ympyrässä on tällöin 6 283 piirua. Suomen asevoimissa, samoin kuin Venäjällä, käytetään kuitenkin likiarvoa täysiympyrä = 6 000 piirua. Tästä poiketen Nato jakaa ympyränkehän 6 400 piiruun (MIL, MilDot).
Tampereen yliopiston tieteentekijät

Tampereen yliopiston tieteentekijät Tatte ry. on Tampereen yliopiston akateemisten työntekijöiden ammattiyhdistys, joka kuuluu akavalaiseen Tieteentekijöiden liittoon.
Tattessa on yli 500 jäsentä: tutkijoita, assistentteja, yliassistentteja, tuntiopettajia, amanuensseja ja muiden ammattiryhmien edustajia. Tatten edeltäjä Tampereen yliopiston assistenttiyhdistys perustettiin vuonna 1967 valvomaan jäsenistönsä palkkaan ja muihin työehtoihin liittyviä asioita. 
Tampereen yliopiston tieteentekijät Tatte ry:n puheenjohtaja on Minna Nikunen.
Suomen romanien historia

Tausta

Tutkimushankkeen tehtäväksi asetettiin laatia vuosina 2009–2011 yhtenäinen esitys eri tieteenalojen näkökulmasta romanien historiallisista vaiheista Suomessa. Hankkeessa mukana olleet tutkijat edustivat historian-, perinteen- ja kulttuurintutkimusta, ja lisäksi mukana yhteistyössä oli Romaniasiain neuvottelukunta. 
Hankkeen aikana järjestettiin muistitiedon keruu, jossa osallisina olivat suomalaiset romanijärjestöt. Lisäksi SKS:n piirissä on tehty aiemmin tutkimusta ja koottu muistitietoa. Teos julkistettiin juhlaseminaarissa lokakuussa 2012.

Sisältö

Teos jakautuu kolmeen osaan. Ensimmäinen osa, ”Ulkoa marginaaliin”, kuvaa historiaa alkaen 1500-luvulta, jolloin ensimmäiset romanit tulivat Ruotsiin ja Suomeen. Tämä osa kattaa historian toiseen maailmansotaan saakka. Toinen osa ”Kohti täyttä kansalaisuutta" kuvaa kehitystä 1940-luvulta nykypäivään. Kolmannen osan aiheena on ”Kielen ja kulttuurin muutos”.

Arviot

Kritiikissä "teosjärkälettä" on pidetty merkittävänä. Teos kumoaa monelta osin romaneista luotuja stereotypioita, kuten kuvan kansasta joka oli jatkuvasti liikkeessä tai eristäytyi muusta yhteiskunnasta. Hiidenkivi-lehdessä Lassi Saressalo arvioi julkista sanaa erityisesti kiinnostavan Anna-Maria Viljasen artikkelin, jossa hän kertoo valkolaisilta salatusta romanien omasta kulttuurista.
Dosentti Kai Åberg kirjoittaa arviossaan, että "paikoin - - vaikutelmaksi jää jo kertaalleen kirjoitetun historian toisto näennäisesti kulttuurin sisäistä perspektiiviä korostaen". Hän ennustaa kuitenkin, että teoksesta tulee oppikirja ja historiantutkijoiden aineistoa.

Palkinnot

Teoksen tekijöistä Suomen ja Skandinavian historian dosentti Panu Pulma, filosofian maisteri Tuula Rekola, filosofian tohtori Miika Tervonen, filosofian tohtori Risto Blomster, yhteiskuntatieteiden tohtori Sarita Friman-Korpela ja dosentti, filosofian tohtori Anna Maria Viljanen saivat Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. 
Teos on saanut lisäksi kunniamaininnan Historian Ystäväin Liiton Vuoden historiateos 2012 –kilpailussa sekä erityismaininnan Suomen kotiseutuliiton Vuoden kotiseutukirja 2013 –kilpailussa.
Sils Marian pilvet

Juoni

Avioeronsa keskellä eurooppalainen näyttelijä Maria Enders saapuu Sveitsiin tekemään vanhemman naisen roolia samassa lesbosuhteesta kertovassa näytelmässä, jossa löi itsensä läpi vuosikymmeniä sitten nuoremman naisen roolissa. Tähän rooliin on nyt valittu räikeä uuden polven jenkkifilmitähti. Odotellessaan harjoitusten alkua erikoisesta sääilmiöstään tunnetussa Silserseen alueen pikkukylässä Maria yrittää yhdessä amerikkalaisen assistenttinsa Valentinen kanssa löytää näkökulmaa hahmolleen. Analyyttisen Valin ja hänestä yhä pahemmin riippuvaisen Marian keskinäiset keskustelut alkavat muistuttaa näytelmän naisten välistä valtataistelua.

Vastaanotto

Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdokkaana Kultaisen palmun saajaksi. Kristen Stewartista tuli elokuvan myötä toinen amerikkalaisnäyttelijä Adrien Brodyn jälkeen (Pianisti, 2002), joka on palkittu  ranskalaisessa César-palkintogaalassa. Elokuva tuotti viisi muutakin César-ehdokkuutta ja voitti Louis Delluc -palkinnon vuoden parhaana ranskalaiselokuvana.
Arvostelut olivat enimmäkseen myönteisiä, mutta esimerkiksi New York Postin arvioija kutsui Sils Marian pilviä draamana yhtä poreilevaksi kuin ikkunalaudalle jätetty vesilasi. Seura-lehden Arto Pajukallion mielestä Assayasin luonnetutkielma kasvaa koskettavaksi ihmissuhteiden ja taiteilijapiirien kuvaukseksi, jossa ”erilaisuuksia ja vastakohtaisuuksia tutkitaan ajassa, tunteissa, kulttuureissa”. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Anna Koivumäen mukaan kolmen naisen varaan rakennettu tarina on täynnä vivahteikkaita ja hienovaraisia näyttelijäsuorituksia. Episodi-elokuvasivuston Marta Bałagan mukaan Binochen ja Stewartin välillä on hienoa kemiaa: ”Vaikka heidän suhteensa ei etenekään seksuaaliseksi asti, sen epätasapainoinen dynamiikka heijastaa jatkuvasti läsnäolevaa näytelmää.” Tarinan avoin loppu tuntui hänestä pettymykseltä monien teemojen jäädessä yhdistymättä.
Petri Karjalainen (jääkiekkovalmentaja)

Ura

Karjalainen toimi Sveitsin Nationalliga A:ssa (nyk. National League A) pelanneen HC Davosin videovalmentajana vuosina 2005–2008. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi SM-liigajoukkue Oulun Kärppien apuvalmentajaksi Matti Alatalon johtamaan valmennustiimiin. Myös siellä Karjalaisen päävastuualueeseen kuului videotyö. Hän voitti SM-hopeaa keväällä 2009. Kärppien erotettua marraskuussa 2010 päävalmentaja Mikko Haapakosken myös Karjalainen sai lähteä valmennustiimistä. Karjalainen sai kuitenkin jatkaa Kärppien organisaatiossa, kun hän siirtyi loppukaudeksi 2010–2011 puolestaan Kärppien SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi siirtyneen Jari Laukkasen tilalle joukkueen A-nuorten päävalmentajaksi.
Kaudeksi 2011–2012 Karjalainen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhon A-nuorten päävalmentajaksi, mutta hän teki jo kesäkuussa 2011 sopimuksen KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskin kanssa, jonne Karjalainen siirtyi apuvalmentajaksi Aleksandr Barkoville. Lokakuussa kuitenkin sekä Barkov että Karjalainen saivat potkut joukkueen valmennuksesta. Karjalainen siirtyi marraskuussa toisen KHL-joukkueen, Sibir Novosibirskin videovalmentajaksi.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen päävalmentajaksi. Kesäkuussa 2012 hänet pestattiin myös Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajaksi Harri Rindellin johtamaan valmennustiimiin. Huhtikuussa 2013 Karjalainen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Peliittojen kanssa kaudeksi 2013–2014, jolloin hän jatkaa myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueen Karri Kiven johtamassa valmennusryhmässä.
Kaudeksi 2014–2015 Karjalainen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportin apuvalmentajaksi Tomek Valtosen johtamaan valmennustiimiin.
Kaudella 2017–2018 Karjalainen toimii Mestiksessä pelaavan RoKi:n päävalmentajana.
Patricia Breslin

Patricia Breslin (17. maaliskuuta 1931 – 12. lokakuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka vieraili 1950- ja 1960-luvulla useissa televisiosarjoissa.

Ura

Breslin näytteli 1953 pääosassa Jackie Cooperin vastanäyttelijänä tämän vaimoa komediasarjassa The People's Choice. Vuonna 1954 hän vieraili Peter Mark Richmanin kanssa lakisarjassa Justice, jossa hän esitti roistojen uhkaamaa naista.
Breslin vieraili 1955 sarjassa Appointment with Adventure. Hän näytteli kahdessa jaksossa sarjassa Hämärän rajamailla. Anne Mitchellin roolia Breslin näytteli sarjassa The DuPont Show with June Allyson.
Vuonna 1964 hän aloitti Laura Brooksin roolissa saippuaoopperassa Peyton Place, ja vuosina 1966–1969 hänellä oli Meg Baldwinin rooli sarjassa General Hospital.

Yksityiselämä

Breslin avioitui 1969 urheilun piirissä toimineen Art Modellin kanssa. Kyseessä oli hänen toinen avioliittonsa. Ensimmäisestä avioliitosta David Orrick McDearmonin (1914–1979) kanssa hänellä oli kaksi lasta. Heidän solmittuaan avioliiton Modell adoptoi Breslinin pojat, jotka saivat Modellin sukunimen. Perhe asui Owings Millsissä Marylandissa.
Breslinin kuoli 12. lokakuuta 2011, mutta kuolinsyytä ei ole kerrottu. Hän oli kuitenkin ollut pitkään sairaalahoidossa.
Pesäpallon maailmancup 2009

Kuudes Pesäpallon maailmancup järjestettiin Porissa ja Harjavallassa 9.-12. heinäkuuta 2009. Mukana oli 11 joukkuetta viidestä eri maasta.
Charles L’Eplattenier

Charles L’Eplattenier (1874–1946) oli sveitsiläinen taidemaalari ja arkkitehti. Hän oli Sveitsin merkittävimpiä art nouveau -taiteilijoita ja merkittävä opettaja La Chaux-de-Fondsin taidekoulussa.
L’Eplattenier opiskeli piirtämistä Neuchâtel, mutta isänsä kuoleman jälkeen hän muutti Budapestiin tätinsä luokse. Budapestissä hän opiskeli koristetaidetta. Sieltä hän muutti Pariisiiin, missä hän opiskeli École des Beaux-Artsissa maalaustaidetta, kuvanveistoa ja arkkitehtuuria Luc-Olivier Mersonin studiossa. L’Eplattenier palasi Sveitsiin vuonna 1898, jolloin hänestä tuli La Chaux-de-Fondin taidekoulun opettaja.
L’Eplattenier’n ansiosta La Chaux-de-Fondin taidekoulusta kehittyi merkittävä keskus. Hän auttoi useita oppilaitaan löytämään lahjakkuutensa, ja lisäksi hän tutustutti oppilaansa arts and crafts -liikkeeseen ja William Morrisin sekä John Ruskinin ajatuksiin. Hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa nuori Charles-Édouard Jeanneret, joka tunnetaan myöhemmin nimellä Le Corbusier. L’Eplattenier oli henkilö, joka lopulta rohkaisi Le Corbusier’ta ryhtymään arkkitehdiksi. 
L’Eplattenier’n tuotannon tyyliä on kutsuttu ”pihtatyyliksi”, sillä hänen teoksissaan oli toistuvia elementtejä pihdoista, männyistä ja muista luonnonkohteista. Hän etsikin usein inspiraatiota maaseudulta. Hän rohkaisi oppilaitaankin etsimään aiheita luonnosta ja tutkimaan paikallisia kasveja ja eläimiä.
L’Eplattenier kuoli vuonna 1946 vaellusretkellä pudottuaan Les Brenetsin lähellä Doubsjoen varrella olevalta kalliokielekkeeltä.
Brittiläinen XXX armeijakunta

Perustaminen

Yhtymä perustettiin Pohjois-Afrikassa koottaessa panssarijoukkoja Tobrukin saarron purkamiseksi operaatio Crusaderissa. Se kärsi taisteluissa suuria tappioita, mutta lopulta akselivaltojen joukot saatiin työnnettyä El Agheilaan. Vuonna 1942 Erwin Rommelin aloitettua vastahyökkäyksen brittijoukot työnnettiin takaisin Gazalaan Tobrukin länsipuolelle.
H’oiniki

Sijainti, ympäristön tila ja liikenneyhteydet

H’oinikin kaupunki sijaitsee vain 55 kilometriä Tšernobylista pohjoiseen Ukrainan rajan pohjoispuolella. H’oinikin piiri saastui huomattavasti vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin seurauksena. Erityisesti H’oinikin piirin eteläosa kuuluu voimakkaimmin säteileviin Valko-Venäjän alueisiin ja on radioaktiivisuutensa takia liitetty kymmenine hylättyine kylineen osaksi Polesian säteily-ekologista rauhoitusaluetta.
H’oinikiin saapuu P35 kantatie Mazyrin suunnalta lännestä ja P33 kantatie vie pohjoiskoilliseen M10 valtatielle kohti Retšytsaa. Myös rautatie ulottuu H’oinikiin.
Marimba

Marimba kuuluu puukielilyömäsoitinten perheeseen. Sen kielten ja osittain myös rungon valmistamisessa käytetään kovia ja kestäviä puulajeja kuten padouk ja ruusupuu. Marimba voi olla 4 1/3, 4 ½ ,4 2/3, 5, 5 ½ -oktaavinen sen matalimman äänen ollessa 5-oktaavisissa marimboissa suuri C. Lisäksi valmistetaan myös 3-4 oktaavisia junior-marimboja. Soitin voidaan virittää A440Hz, A442Hz tai A443Hz vireiseksi.

Historia

Puukielisoittimia on käytetty paljon länsiafrikkalaisessa ja keskiamerikkalaisessa kansanmusiikissa. Länsimaisessa taidemusiikissa marimba yleistyi soolo-, kamarimusiikki- ja orkesterisoittimena vasta 1900-luvun puolessa välissä mm. säveltäjien Paul Creston (Concerto for Marimba and Orchestra or Piano (1940)) Alfred J. Fissinger (Suite for Marimbasolo (1950)) teosten myötä.

Malletit

Marimbaa soitetaan pehmeillä, narusta punotuilla pyöreä-, ovaali- tai kartiopäisillä malleteilla, joita voi olla yhtä aikaa käytössä 2-6. Varsi voi olla synteettisestä materiaalista, puusta tai rottingista valmistettu. Yleensä varsimateriaali valitaan soittotekniikkaa tukevaksi.
K-tyypin pääsarjan tähti

K-tyypin pääsarjan tähti, joskus oranssi kääpiö/K-kääpiö on tähtitieteessä Aurinkoa kevyempi
oranssi pääsarjan tähti. Niinpä oranssin kääpiön spektriluokka on K ja luminositeettiluokka V. Oranssit kääpiöt ovat jonkin verran Aurinkoa kevyempiä, viileämpiä, pienempiä ja himmeämpiä, mutta muistuttavat melko paljon Aurinkoa. Kooltaan tällaiset ovat pienempiä kuin keltaiset G-tyypin tähdet ja suurempia kuin punaiset M-tyypin tähdet. 
K-tyypin pääsarjan tähtien on 0,45–0,8 kertaa Auringon massa ja pintalämpötila on 3 900–5 200 K. Säde  0,7–0,96 R☉, säteilyntuotto eli bolometrinen luminositeetti 0,08–0,6 L☉. Vaikka näitä tähtiä yleensä sanotaan oransseiksi, ne ovat yleensä keltaoransseja.
Suhteellisen vakaina pääsarjassa nämä tähdet viettävät 15–30 miljardia vuotta, kun Aurinko vain 10 miljardia vuotta. K-tyypin tähtiä on pääsarjan tähdistä noin 12 %.
Varsinkin kirkkaimmilla K-tyypin tähdillä saattaa olla elinkelpoisia planeettoja. Siihen että K-tyypin tähdeltä saattaa löytyä helpommin elämää kuin Auringon tyyppiseltä viittaa se, että K-tyypin tähdet ovat Auringon tyyppisiä yleisempiä ja pitkäikäisempiä. Myöskään varhaisen K-tyypin tähdissä (K0-K5) ei vuorovesilukkiutuminen estä planeettaa pyörimästä niin kuin punaisilla kääpiöillä ja tasaamasta planeetan lämpötilaa elämälle sopivaksi. 
Mutta toisaalta väitetään, että alle 0,8 AU etäisyydellä oleva Maan tyyppinen planeetta menettää paljon kaasukehäänsä voimakkaissa kaskustähden säteily- ja hiukkaspurkauksissa. 

Aurinkoa melko lähellä olevia K-tyypin pääsarjan tähtiä ovat esimerkiksi Alfa Centauri B,  Epsilon Indi 61 Cygnin molemmat komponentit , Epsilon Eridani ja Sigma Draconis.
Jean-Pierre Kutwa

Jean-Pierre Kutwa   (s. 22. joulukuuta 1945) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Bernard Yago vihki hänet diakoniksi 20. joulukuuta 1970 ja papiksi 11. heinäkuuta 1971. Hän sai 15. toukokuuta 2001 nimityksen Gagnoan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Agré, jota avustivat Laurent Akran Mandjo ja Barthélémy Djabla.
Kutwa nimitettiin 2. toukokuuta 2006 Abidjanin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. kesäkuuta. Vuonna 2014 hänet ylennettiin kardinaaliksi.
Dekadi

Dekadi tarkoittaa (matematiikassa) luonteeltaan logaritmista väliä, jonka yläraja on alarajan kymmenkerta. Esimerkiksi väli [100, 1 000[ muodostaa yhden dekadin.

Käyttö

Dekadia käytetään yleensä kuvaamaan jonkin suureen vaihteluväliä logaritmisella asteikolla. Jos ihminen kuulee taajuudet 20 Hz – 20 kHz, taajuuden vaihteluväli on kolme dekadia, koska log₁₀(20 000/20) = log₁₀(1 000) = 3. Dekadia käytetään myös vertailussa: jos jokin luku on sata kertaa niin suuri kuin toinen luku, niiden suhde voidaan ilmaista sanomalla suuremman luvun olevan kaksi dekadia suurempi kuin pienempi luku.
Justin Peters

Ura

Peters pelasi vuodet 2002–2006 OHL:ssä. Hän torjui Toronto St. Michael's Majorsin joukkueessa 23 runkosarja- ja seitsemän playoffottelua kaudella 2002–2003, jolloin Peters toimi vielä kakkosmaalivahtina Andy Chiodolle. Kaudella 2003–2004 hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja torjui 53 runkosarjaottelussa. Peters teki maalin OHL:ssä maaliskuussa 2004. Carolina Hurricanes varasi hänet numerolla 38 kesällä 2004. Viimeisellä OHL-kaudellaan 2005–2006 Peters kaupattiin Plymouth Whalersiin.
Kaudeksi 2006–2007 Peters siirtyi Carolina Hurricanesin organisaatioon. Hän torjui farmijoukkue Albany River Ratsissa 34 runkosarjaottelua ja toimi kakkosmiehenä Tyler Weimanille. Kaudella 2007–2008 Petersin peliaika jäi River Ratsissa vain 11 otteluun ja hän pelasi suurimman osan kaudestaan ECHL-joukkue Florida Everbladesissa. 
Peters toimi kaudet 2008–2009 ja 2009–2010 River Ratsin ykkösmaalivahtina. Jälkimmäisellä kaudella hän torjui myös yhdeksässä NHL-ottelussa Carolina Hurricanesin paidassa. Peters teki NHL-debyyttinsä 6. helmikuuta 2010 New York Islandersia vastaan. Hän torjui 3–1-voittoon päättyneessä ottelussa yhteensä 34 kertaa.
Heinäkuussa 2010 Peters teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Hurricanesin kanssa. Hänen NHL-kausipalkkansa oli 525 000 dollaria.
1. heinäkuuta 2014 Peter jätti Carolinan organisaation ja siirtyi Washington Capitalsiin.

Muuta

Petersin pikkuveljet Anthony (s. 1990, maalivahti) ja Alex (s. 1996, puolustaja) pelaavat myös jääkiekkoa. Näistä Alex on varattu Dallas Starsiin vuoden 2014 varaustilaisuudessa.
Einar Rinne

Vilho Einar Rinne (31. tammikuuta 1890 Asikkala – 31. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Einar Rinne oli vanhin Rinteen näyttelijäveljistä, hänen nuorempia veljiään olivat Jalmari ja Joel Rinne. Rinne jäi varhaisen kuolemansa vuoksi nuorempia veljiään tuntemattomammaksi, mutta hän ehti kuitenkin luoda merkittävän luonnenäyttelijän uran useissa teattereissa ja 1920-luvun mykkäkauden klassikkoelokuvissa.
Rinne aloitti liikealalla, mutta sai näyttelijäkiinnityksen Tampereen Teatteriin vuonna 1916. Hän näytteli Viipurin Näyttämöllä 1917–1921, Suomen Kansallisteatterissa 1921–1923, uudelleen Tampereen Teatterissa 1923–1928 ja loppu-uransa ajan Kansan Näyttämöllä Helsingissä. Hänellä oli keskeisiä rooleja muun muassa kotimaisissa näytelmissä Nummisuutarit, Tukkijoella, Pohjalaisia ja Anna-Liisa, sekä ulkomaisissa näytelmissä Eerik XIV, Danton ja Oopperapalo.
Rinne ehti näytellä urallaan myös lähes kymmenessä elokuvassa vuosina 1922–1929. Roolit olivat kaikki suuria tai pääosia, ja ensimmäinen elokuvatehtävä oli Mikon osa Anna-Liisassa (1922). Muita merkittäviä osia oli Paloniemen mielenhäiriöinen poika elokuvassa Koskenlaskijan morsian (1923), Pohjalaisia-elokuvan (1925) Antti Hanka sekä Utuniemen isännän miespääosa elokuvassa Noidan kirot (1927). Rinteen viimeiseksi elokuvarooliksi jäi katalan mustasukkaisen Olli Järvelän osa elokuvassa Työn sankarilaulu (1929).
Rinne oli naimisissa näyttelijä Eine Laineen (1892–1970) kanssa 1920–1923, ja heidän tyttärensä Eila Rinne (1920–1991) oli myös näyttelijä. Einar Rinteen kohtalo oli sama kuin Heidi Blåfieldillä kaksi vuotta aiemmin – kuolinsyynä oli angiinamyrkytys. Rinne oli kuollessaan vain 43-vuotias.
Pyykkikarttu

Pyykkikarttu eli pesukarttu on käsin tapahtuvassa pyykin pesussa käytettävä työkalu, jolla hakataan pyykkipadasta nostettuja vaatekappaleita pyykkipenkkiä tai rantakiveä vasten. Pyykkikarttua voidaan käyttää sekä pesu- että huuhteluvaiheessa tehostamaan veden vaihtumista tekstiilikudoksen sisällä.
Pyykkikarttu on noin metrin mittainen puunuija, jossa on litteä lapa ja toisessa päässä kädensija. Kartut olivat suosittuja sulhasen tekemiä morsiuslahjoja, ja usein ne koristeltiin puukaiverruksin.
Pyykkikarttua on kutsuttu Länsi-Suomessa nimellä kurikka ja Päijät-Hämeessä ja Kymenlaaksossa nimellä tapuin. Karjalassa sen nimiä ovat paalikka ja pulikka.
Nykyajan lapsille pesukarttu on tullut tutuksi Mauri Kunnaksen Koiramäki-kirjoista, joissa Heta pesee sen avulla pyykkiä.
Anna Böhm

Anna Elisa Böhm (s. 1992) on helsinkiläinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Ylen Sekasin-sarjan Lumikkina. Böhm opiskelee näyttelijäntaidetta Tampereen Yliopiston teatterityön koulutusohjelmassa eli Nätyllä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 2011.
Böhm esiintyi Sykkeen kolmannella kaudella, jossa hän näytteli Jarkon siskoa. Hänet nähtiin Marian-neitona Turun kesäteatterin Robin Hoodissa kesällä 2019.
Brezel

Brezel (myös: pretzel) on useimmiten solmun muotoon leivottu leipä tai leivonnainen, joka voidaan maustaa esimerkiksi siemenillä, pähkinöillä ja suklaalla. Brezel on saksankielisestä Euroopasta peräisin oleva, mahdollisesti munkkien varhaiskeskiajalla keksimä leivonnainen.
Torsten Nygård

Torsten (Totti) Bruno Sanfrid Nygård (6. lokakuuta 1919 Kokkola – 10. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka tuli tunnetuksi myös taiteilijana ja kuvittajana ja julkaisi teokset sota-ajan teksteistään, piirroksistaan ja akvarelleistaan.

Henkilöhistoria

Nygård valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949 ja työskenteli Hilding Ekelundin toimistossa 1948–1954 ja Woldemar Baeckmanin toimistossa 1955–1959, mutta loi varsinaisesti ammattiuransa Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina.  Taiteellisesti lahjakas, hyvä piirtäjä Nygård julkaisi töitään kahdessa teoksessa, joista toinen perustui sota-ajan kirjeisiin, muistiinpanoihin, maalauksiin ja piirustuksiin. Myös kolmas postuumisti ilmestynyt teos sisälsi vastaavia sota-ajan töitä häneltä ja rintamatoveri Erik Kråkströmiltä. Musiikillisestikin lahjakas Nygård soitti muun muassa luuttua ja harrasti laulua.
Torsten Nygårdin vanhemmat olivat Otto Sanfrid Leandersson Nygård ja Fanny Alina Karlsdotter Qvarnström ja puoliso vuodesta 1943 Heidie Ingeborg Jakobsson.