google/wiki40b huggingface dataset:
Mario Kart DS

Pelaaminen

Pelaaminen tapahtuu Nintendo DS:än D-Padia liikuttamalla, sekä muita näppäimiä painamalla. Pelin idea on yhä selvitä ensimmäisenä maaliin, kun muut kilpailijat yrittävät kaikenlaisilla kepulikonsteilla voittaa sinut. Pelissä on monta eri moodia: yksinpeli (Single Player), moninpeli (Multiplayer), sekä Nintendo Wi-Fi-pelimuoto, jossa DS ottaa yhteyttä WLAN-verkkoon. 
D-padilla ohjataan autoa ja DS:n oikealla laidalla sijaitsevilla näppäimillä (A, B, X, Y) kaasutetaan, jarrutetaan ja käytetään esineitä. Perusasetuksilla pelatessa auto saa lisävauhtia A-näppäimestä ja jarruttaminen tapahtuu B-näppäimellä. Y-näppäimellä vaihdetaan karttanäkymää ja X ja olkanäppäin L ovat esineiden käyttämistä varten. Olkanäppäimellä R saadaan auto pomppimaan. Suurempi merkitys sillä on mutkissa, sillä sitä painamalla pohjassa auto kääntyy mutkissa helpommin. Mikäli D-padilla kääntelee autoa nopeasti sivuille, auto saa pienen ja hetkellisen lisävauhdin. Nämä yksityiskohdat saavat pelin muistuttamaan hyvin paljon Crash Team Racing peliä ja sen sarjaan kuuluvia Crash Nitro Kart ja Crash Tag Team Racing pelejä.
Peli oli Nintendon ensimmäinen Internet-moninpelin sisältävä DS-peli. Tämä toimii Nintendon oman Nintendo Wi-Fi Connection -palvelun avulla. Nintendo DS:ssä on sisäänrakennettu Wi-Fi -vastaanotin, ja yhteys Nintendo Wi-Fi-Connectioniin tapahtuu omalla langattomalla Internet-reitittimellä, Nintendo USB Connectorilla tai DS Download Stationien kautta. Verkkopeli toimii maksimissaan neljän pelaajaan kesken, mutta myös lähiverkkopelaaminen yhdellä tai useammalla kortilla onnistuu, jolloin maksimipelaajamäärä on kahdeksan.
Untsukul

Untsukul (ven. Унцуку́ль, avaariksi Унсоколо, Unsokolo) on kylä, maalaiskunta ja Untsukulin piirin hallinnollinen keskus Dagestanissa Venäjällä. Se sijaitsee Avarskoje Koisu -joen varrella 186 kilometriä tasavallan pääkaupungista Mahatškalasta lounaaseen. Asukkaita on 5 500 henkeä (vuonna 2002).
Untsukul on kuuluisa puusta valmistetuista ja metallilla koristelluista käsityöesineistään. Nykyään niitä tehdään erityisessä taidekäsityöverstaassa. Muita nähtävyyksiä ovat lähistöllä sijaitsevat erikoiset kalkkikivimuodostumat. Kylässä toimii lasten taidekoulu, kulttuurikeskus, kansanteatteri sekä paikkakunnalla syntyneelle bolševikkijohtajalle Mahatš Dahadajeville omistettu museo. Majoituspalveluja tarjoaa Orlinaja gora -niminen lomakeskus.
Eduardo Souto de Moura

Eduardo Elisio Machado Souto de Moura (s. 25. heinäkuuta 1952 Braga) on portugalilainen arkkitehti. Häntä opettivat Fernando Távora ja Álvaro Siza Vieira. Moura on alun perin kotoisin Bragasta mutta asuu ja työskentelee nykyään Portossa. De Mouran tunnetuimpia töitä on entiseen graniittilouhokseen rakennettu Bragan jalkapallostadion, Estádio Municipal de Braga, jossa pelattiin jalkapallon EM-kilpailut vuonna 2004.
De Mouralle myönnettiin arvostettu Pritzker-palkinto maaliskuussa 2011. De Moura on toinen portugalilainen, joka palkitaan Pritzkerillä. Álvaro Siza Vieira sai ensimmäisen vuonna 1992. De Moura työskenteli opiskelijana Sizan toimistossa 1970-luvun puolivälissä viitisen vuotta, yhteistyö on jatkunut sen jälkeenkin. De Moura perusti oman arkkitehtitoimiston vuonna 1980 voitettuaan kilpailun kulttuurikeskuksesta.
Aminata Touré

Opiskeluaika

Touré syntyi Dakarissa vuonna 1962. Hänen isänsä oli lääkäri ja äitinsä kätilö. Hän aloitti koulunsa Tambacoundassa. Lukioaikana hän opiskeli Kaolackissa ja Dakarissa. Touré muutti korkeakouluopintoja varten Ranskaan. Taloustieteen maisteriksi hän valmistui Burgundin yliopistosta. Hän suoritti ranskalaisen DESS-jatkokoulutustutkinnon Aix-Marseillen yliopistossa, ja väitöskirjansa hän kirjoitti pariisilaisessa International School of Management -koulussa.
Touré oli jo peruskouluikäisenä aktiivinen poliittisesti. Ranskassa hän liikkui akateemisissa vasemmistopiireissä ja liittyi senegalilaiseen kommunistiseen työväenliittoon.

Senegalista YK:n väestörahastoon

Touré aloitti vuonna 1988 työuransa Dakarin liikennelaitoksessa, jossa hän johti yrityksen markkinoinnin ja viestinnän osastoa. Poliittisen työnsä hän aloitti vuoden 1993 presidentinvaaleissa Landing Savanén kampanjapäällikkönä.
Tourén ura Yhdistyneissä kansakunnissa alkoi vuonna 1995, jolloin hän sai paikan väestörahasto UNFPA:ssa. Hän toimi ensin Burkina Fason perhe- ja yhteiskuntasuunnitteluministerin neuvonantajana ja UNFPA:n Afrikan ranskaa puhuvien maiden alueellisena neuvonantajana. Touré johti vuosina 2003–2010 UNFPA:n sukupuoli-, ihmisoikeus ja kulttuurijaostoa.

Ministerinä

Touré palasi vuonna 2010 Senegaliin, kun hän rupesi Macky Sallin kampanjapäälliköksi presidentinvaaleja varten. Touré toimi huhtikuussa 2012 syyskuulle 2013 Senegalin oikeusministerinä. Hän sai tuolloin mainetta tiukasta otteestaan korruptiota vastaan. Hänen kautenaan monia entisiä ministeritä ja yritysjohtajia vangittiin korruption takia. Hän sai aikaan myös Tšadin entisen diktaattorin Hissène Habrén pidätyksen. Habré oli asunut pakolaisena Dakarissa vuodesta 1990. Touré myös varmisti, että Habrén oikeudenkäynti venyi vuosien mittaiseksi. Touré sai lehdistöltä tiukan linjansa ansiosta lempinimen ”rautarouva”. Oikeusministerinä hän teki myös läheistä yhteistyötä UN Womenin Senegalin paikallisjärjestön kanssa ja pyrki edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa.
Touré nousi syyskuussa 2013 oikeusministeristä Senegalin pääministeriksi. Hän oli toinen nainen tehtävässä. Ensimmäisenä virkaa oli hoitanut Mame Madior Boye vuosina 2001–2002. Touréa kritisoitiin heti ministerivalinnoistaan, sillä hän valitsi uudeksi oikeusministereksi Sidiki Kaban, joka kannattaa homoseksuaalisuuden laillistamista. Touré ei ehtinyt olla virassa vuottakaan, kun presidentti Macky Sall hajotti hallituksen heinäkuussa 2014. Tourén erottamisen syynä olivat paikallisvaalit, joissa heidän Alliance pour la république -puolueensa pärjäsi huonosti. Sall valitsi seuraavana vuonna Tourén erityisavustajakseen.
HMS Ocean (1863)

Palvelus

Alus palveli Kiinan laivastoasemalla vuosina 1867-1872, jona aikana se ei käynyt telakalla. Se vapautti HMS Rodneyn aseman lippulaivan tehtävästä vuonna 1869, jolloin vara-amiraali Henry Kellett nosti lippunsa aluksella. HMS Iron Duke vapautti Oceanin lippulaivan tehtävistä vuonna 1872. Aluksen syväys oli kuitenkin liian suuri Suezin kanavan läpäisyyn ja se sai määräyksen kiertää Afrikan ympäri. Britteinsaarilla alus sijoitettiin huonon kuntonsa vuoksi reserviin ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1882.
Patomäki

Patomäki on asuinalue Launeen kaupunginosassa Lahden eteläosissa. Alueella on runsaasti omakotitaloja sekä omistusasuntoja. Patomäki yhdistyy Patoniittyyn, jossa on runsaasti vuokra-asuntoja, mutta on suurimmaksi osaksi myös omakotitaloaluetta. Tietynlaisen yhtenäisyyden vuoksi niin Patomäen kuin Patoniitynkin tarkat rajat ovat vaikeasti havaittavissa, joten luetta kutsutaankin hyvin yleisesti Patoseuduksi.
Tunnettuja Patomäessä sekä Patomäen läheisyydessä (Patoniitty) asuvia että asuneita henkilöitä ovat muiden muassa entinen NHL-maalivahti ja nykyinen Pelicans-valmentaja Pasi Nurminen, Pelicans pelaaja Marko Jantunen, FC Lahden entinen pelaaja Kalle Eerola joka asui nuoruutensa Patomäessä, näyttelijä Johanna Raunio, rap-artisti Cheek, sekä arvostettu lahtelainen kuvanveistäjä ja professori Olavi Lanu.
Patomäki sijaitsee noin 2–3 kilometrin säteellä Renkomäen ABC:lta, sekä uudesta Kärkkäisen tavaratalosta, ja Lahti–Helsinki-moottoritieltä.
Ousmane Bangoura

Ousmane Bangoura (s. 1. joulukuuta 1979) on guinealainen jalkapalloilija. 
Bangoura pelasi urallaan ranskalaisessa Chamois Niortais FC:ssä, belgialaisessa R. Charleroi SC:ssä ja kiinalaisessa Shenyang Gindessa. Hän on myös pelannut Guinean maajoukkueessa 37 maaottelua ja oli mukana joukkueessa 2006 Afrikan-mestaruuskisoissa, joissa Guinea pääsi puolivälieriin asti. 
Bangoura sokeutui toisesta silmästään 7. heinäkuuta 2006 pelatussa Kiinan Superliigan ottelussa vastustajan nappulan osuttua siihen. Silmä onnistuttiin pelastamaan, mutta sen näkökykyä ei.
Bob de Jong

Bob Johannes Carolus de Jong (s. 13. marraskuuta 1976 Leimuiden) on alankomaalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut pitkille matkoille, pääasiassa 5 000 ja 10 000 metrille.
Matkakohtaisissa MM-kisoissa Bob de Jong on voittanut 10 000 metrillä kultaa viidesti (1999, 2003, 2005, 2011 ja 2012), hopeaa neljästi (1998, 2000, 2001 ja 2004) sekä pronssia neljästi (1997, 2008, 2009 ja 2013). 5 000 metriltä hänellä on kaksi kultaa (2001 ja 2011), neljä hopeaa (2000, 2003, 2005 ja 2012) ja yksi pronssi (1999). 1998 Naganon olympialaisissa hän luisteli 10 000 metrillä hopealle ja voitti 2006 Torinon olympialaisissa 10 000 metrillä olympiakultaa. Vancouverin 2010 ja Sotšin 2014 olympialaisissa de Jong saavutti pronssia 10 000 metrillä. Hän on voittanut maailmancupin yhdistetyn 5 000 ja 10 000 metrin cupin kausilla 2003–2004, 2010–2011 ja 2011–2012, ollut toinen 1999, 2000, 2002, 2003, 2005 ja 2013 sekä kolmas 1997, 1998, 2001, 2009, 2010 ja 2015.
Alankomaiden matkakohtaisista mestaruuskilpailuista de Jongilla on kahdeksan kultaa, yksitoista hopeaa ja kaksitoista pronssia ja yleisluistelijoiden mestaruuskisoista kaksi pronssia. Maaliskuussa 1996 hän luisteli 3 000 metrin maailmanennätyksen 3.53,06.
Reijola (Joensuu)

Reijola on kylä ja taajama Joensuussa, joka sijaitsee noin 8 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se oli ennen vuonna 2009 tapahtunutta kuntaliitosta Pyhäselän kunnan toinen taajama kuntakeskuksen Hammaslahden ohella. Valtatie 6 sivuaa Reijolaa. Tien alkuperäinen linjaus kulki aikoinaan taajaman lävitse ja myöhemmin sen sivuitse, kunnes  lokakuussa 2007 avattiin uudempi itäinen linjaus ja eritasoliittymä. Vuonna 2013 Reijolan ja Joensuun keskustan välinen osuus parannettiin moottoritieksi. Reijola on ollut alun perin osa Mulon kylää, mutta siitä on kasvanut Muloa suurempi. Joensuun kaupungin maapoliittisena tavoitteena on kasvattaa Karhunmäki ja Reijola aikanaan yhteen, jolloin Reijola lakkaisi olemasta erillinen taajama.

Palveluja

Reijolassa on alakoulu, päiväkoti ja kirjasto.
Liikekeskuksessa on K-Market, apteekki, eläinlääkäri, parturi ja muita palveluja. Taajamassa on myös St1-automaattiasema ja S-market.

Toimintaa

Pyhäselän Avantouimareiden toimipaikka ja sauna on Reijolan venesataman ympäristössä.
NAMBLA

NAMBLA (North American Man/Boy Love Association) on yhdysvaltalainen järjestö, joka ajaa pederastian, aikuisten miesten ja nuorten poikien välisten seksisuhteiden sallimista. Järjestö on perustettu vuonna 1978. NAMBLA:n tavoite on saada hyväksyntä (vanhempien) miesten ja (nuorempien) poikien välisille suhteille korostamalla tällaisten suhteiden vapaaehtoista luonnetta. Lisäksi NAMBLA julistaa ”kaikenikäisten oikeutta nauttia omista ruumiistaan kenen ja minkä ikäisen henkilön tahansa kanssa”.
Yhdysvalloissa NAMBLA on joutunut mm. South Parkin pilkkauksen kohteeksi.
FS Friedland (1873)

Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1865. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1873 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1876.

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1902.
Maurice Dewee

Maurice Dewee (25. helmikuuta 1891 – ?) oli belgialainen miekkailija. Hän osallistui Antwerpenin olympialaisissa 1920 kalvan henkilökohtaiseen kilpailuun ja pääsi siinä välierävaiheeseen saakka.
Detective Pikachu

Julkaisu

Pelin ensimmäinen versio nimeltään Great Detective Pikachu: Birth of a New Duo (名探偵ピカチュウ 〜新コンビ誕生〜 (Meitantei Pikachu ~Shin Konbi Tanjō~)) julkaistiin Nintendo 3DS eShop-kauppapaikalla Japanissa 3. helmikuuta 2016. 
Tammikuun 12. päivänä 2018 peli kuitenkin poistettiin eShopista, ja myöhemmin samana päivänä ilmoitettiin, että pelin pohjalta kehitetty laajempi peli Detective Pikachu julkaistaisiin 23. maaliskuuta 2018 ympäri maailmaa. Tässä pelissä on yhdeksän juonen lukua alkuperäisen julkaisun kolmen luvun sijasta.
Laura Tuomisalo

Laura Elisabet Tuomisalo (s. 16. huhtikuuta 1987 Kokkola) on suomalainen keilaaja. Hän on voittanut muun muassa nuorten naisten Suomen-mestaruuden 2006 sekä saavuttanut yleisessä sarjassa SM-pronssia 2008.

Ura keilaajana

Laura Tuomisalo valitsi isänsä Leif Tuomisalon tavoin keilailun harrastuksekseen. Hän aloitti keilailun 10-vuotiaana yhdessä Mikael-veljensä kanssa samaan aikaan, kun hänen vanhempansa ryhtyivät pitämään Kokkolan keilahallia. Sisarukset rekisteröityivät Monsters Bowling club -nimiseen keilaseuraan. Myöhemmin Laura Tuomisalo siirtyi Tiger Sharks -nimiseen seuraan, jota edustaen hän voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Nykyään hän on Cps nimisessä seurassa.
Tuomisalo saavutti ensimmäisen epävirallisen SM-mitalinsa, hopeaa, alle 15-vuotiaitten sarjassa vuonna 2000. Seuraavana vuonna hän saavutti jälleen hopeaa ja vuonna 2002 pronssia.
Syksyllä 2002 Tuomisalo voitti kaksi maajoukkuekarsintaa ja oli kolmannessa karsinnassa toinen. Näillä näytöillä hän nousi maajoukkueeseen ja edusti Suomea junioreiden (alle 18-vuotiaat) PM-kisoissa, joissa hän saavutti joukkuekilpailussa hopeamitalin. Henkilökohtaisessa kilpailussa Tuomisalo oli 12:s kolmanneksi parhaana suomalaisena.
Ensimmäisen virallisen Suomen-mestaruuden junioreiden sarjassa Tuomisalo voitti keväällä 2003 Seinäjoella. Laura Tuomisalo pääsi välierien kautta loppuotteluun, jossa hän voitti vastustajansa, vantaalaisen Eeva Pullin tuloksella 164-164, 222-223. Voitto ratkesi viimeisessä ruudussa.
Myöhempinä vuosina Tuomisalo on edustanut Suomea kaksissa junioreiden EM-kisoissa, Saksan Augsburgissa 2004 ja Belgian Antwerpenissä 2005. Saksassa Tuomisalo oli 71:s tuloksella 2969 (keskiarvo 164,9) ja Belgiassa 38:s tuloksella 3297 (keskiarvo 183,2).
Vuonna 2004 Tuomisalo keilasi junioreiden SM-pronssille ja vuonna 2005 junioreiden SM-hopealle. Vuonna 2006 hän voitti kotikisoissaan ensimmäisen nuorten Suomen-mestaruuden,. ja sai SM-pronssia parikisassa Elina Kankaan kanssa.
Teemu Rautiainen

A-nuorten SM-liigasta aikuisten tasolle

Hämeenlinnan Pallokerhon omana kasvattina tunnettu Rautiainen saavutti B-nuorten SM-liigassa pelatessaan SM-hopeaa vuosina 2009 ja 2010. Rautiainen nousi Jääkiekon A-nuorten SM-liigaan kaudeksi 2009–2010, ja teki kuluneella kaudella yhteensä 37 tehopistettä. 
Toisella kaudellaan A-nuorten liigassa Rautiainen oli jo ikäluokkansa parhaimmistoa. Hän voitti koko A-nuorten SM-liigan piste-, maali- ja syöttöpörssin, kun hyökkääjä iski runkosarjassa tehopisteet 35+33=68. Hän teki peräti 16 tehopistettä enemmän kuin seuratoveri Ville Järveläinen, joka sijoittui pistepörssissä toiseksi Rautiaisen jälkeen. Rautiainen voitti myös Teemu Selänne -palkinnon liigan parhaana pelaajana, Raimo Helminen -palkinnon liigan tehopelaajana, Saku Koivu -palkinnon liigan parhaana hyökkääjänä, Kari Jalonen -palkinnon pistepörssin voittajana ja Arto Javanainen -palkinnon liigan parhaana maalintekijänä. Kauden päätteeksi Rautiainen valittiin myös A-nuorten liigan tähdistökentälliseen. 
Debyyttinsä Jääkiekon SM-liigassa aikuisten tasolla Rautiainen teki 19. lokakuuta 2010, kun hänet nimettiin HPK:n pelikokoonpanoon Tampereen Tapparaa vastaan pelattavaan otteluun. Ensimmäisessä SM-liigaottelussaan Rautiainen pelasi joukkueensa kakkosketjussa Kaspars Saulietisin ja Armands Bērziņšin kanssa. Pistemerkintöjä Rautiaiselle ei kuitenkaan kertynyt. 
Keväällä 2011 Rautiainen solmi HPK:n kanssa kaksivuotisen pelaajasopimuksen. Hänet nostettiin HPK:n pelaavaan kokoonpanoon välittömästi kauden alussa, ja tulokas merkkautti ensimmäisen maalinsa SM-liigassa 19. marraskuuta 2011. Yhteensä Rautiaisen pistesaldo hänen tulokaskaudellaan 2011–2012 41 runkosarjaottelussa oli 4+8=12. HPK jäi kuitenkin rannalle pudotuspeleistä sijoittuen runkosarjan toiseksi viimeiselle sijalle.
Ksylenolioranssi

Synteesi

Ksylenolioranssia voidaan valmistaa kresolipunaisesta, iminodietikkahapon natriumsuolasta ja formaldehydistä.

Käyttö

Ksylenolioranssia käytetään indikaattorina kompleksometrisissä titrauksissa. Vapaana se on väriltään keltaista ja metallin kanssa kompleksina punaista. Sitä voidaan käyttää indikaattorina muun muassa vismutin, kuparin, kadmiumin, koboltin, lyijyn, toriumin, elohopean ja sinkin määritykseen. Ksylenolioranssin ja metallien muodostamia komplekseja käytetään myös metallien määritykseen spektrofotometrisesti.
Ksylenolioranssia käytetään biokemiassa lipidien sisältämien peroksidien määrittämiseen. Peroksidit hapettavat happamissa olosuhteissa kahdenarvoisen rautaionin kolmenarvoiseksi, joka muodostaa ksylenolioranssin kanssa punertavan kompleksin. Kompleksin pitoisuus voidaan määrittää spektrometrillä ja saada sitä kautta selville näytteen peroksidipitoisuus.
Peuralampi (Soini)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Alajoen valuma-alueeseen (35.464) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 191,4 metriä mpy.
24 (5. tuotantokausi)

Prologi

Viidennen tuotantokauden tapahtumat sijoittuvat 18 kuukautta neljännen tuotantokauden tapahtumien jälkeen, jolloin Jack Bauer joutui lavastamaan kuolemansa, koska salainen palvelu oli saanut määräyksen tappaa Jack estäkseen Kiinan kansantasavallan agentteja kidnappaamasta häntä. Viidennen kauden alussa Bauer työskentelee Mojaven autiomaassa, Los Angelesin kaupungin läheisyydessä, öljynporaajana ja viettää rauhallista elämää yksinhuoltajaäiti Diana Huxleyn ja hänen teini-ikäisen Derek-poikansa alivuokralaisena. Koska kaikki paitsi Jackin läheisimmät ystävät — Tony Almeida, Michelle Dessler, David Palmer ja Chloe O'Brian — uskovat hänen kuolleen, Jack on hankkinut itselleen väärän henkilöllisyyden ja esiintyy nimellä "Frank Flynn". 
Viidennen kauden "esiosa" julkaistiin 24:n neljännen tuotantokauden DVD-julkaisussa. Kymmenen minuutin pituisessa jaksossa Jack saapuu Chicagoon, jossa hän kohtaa Chloe O'Brianin. Tapaamisen aikana Chloe kertoo, että kolme vuorokautta ennen tapaamista tuntematon hakkeri murtautui Chloen tietokoneelle ja sai selville, että Jack on todellisuudessa yhä elossa. Kun salaperäiset miehet ilmestyvät paikalle, Chloe ja Jack joutuvat pakenemaan. Vaikka Jack onnistuukin karistamaan häntä jahtaavan henkilöauton, tuntematon moottoripyörän selässä istuva mies huomaamattomasti tarkkailee häntä.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – naisten kalpa

Karsinnat

Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 4. huhtikuuta 2020). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.
Passions of a Man

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Heikki Sarmanto.
Koneeseennousukortti

Koneeseennousukortti eli tarkastuskortti (engl. boarding pass) on lentoyhtiön lähtöselvityksessä matkustajalle antama dokumentti, joka sallii matkustajan nousta lentokoneeseen tietylle lennolle. Siihen on kirjattu vähintään matkustajan nimi, lennon numero, päivämäärä ja lähtöaika. Nykyään monet lentoyhtiöt antavat myös mahdollisuuden tehdä lähtöselvitys etukäteen internetissä ja tulostaa koneeseennousukortit itse.
Jos matkustajalla on sähköinen lentolippu, koneeseennousun yhteydessä yleensä riittää, että hän esittää koneeseennousukorttinsa. Jos lippu on paperinen, se täytyy joskus liittää koneeseennousukorttiin, jotta matkustaja saa nousta koneeseen. Koneeseennousukortit (tai tietty osa niistä) kerätään joskus matkustajilta lähtöportilla matkustajamäärän tarkastamiseksi. Nykyään on kuitenkin yleisempää skannata sen sijaan koneeseennousukorttiin painettu viivakoodi. Aiemmin koneeseennousukortit tunnistettiin niissä olevalla magneettinauhalla, mutta niitä koskeva IATAn standardi vanheni vuonna 2010.

Sähköinen koneeseennousukortti

Useat lentoyhtiöt tarjoavat sähköisiä koneeseennousukortteja. Matkustaja saa sellaisen halutessaan sähköpostina tai tekstiviestinä puhelimessa tehtyään ensin lähtöselvityksen internetissä. Toinen vaihtoehto on käyttää lentoyhtiön tarjoamaa sovellusta, johon koneeseennousukortin saa ladattua.
Sähköisessä koneeseennousukortissa on samanlainen viivakoodi kuin tavallisessa koneeseennoousukortissa, joten se voidaan skannata lähtöportin viivakoodinlukijalla.
Epimanikia

Epimanikia eli hiha (ven. поручи, porutši, kreik. επιμανίκια, epimanikio) on ortodoksisen diakonin, papin tai piispan jumalanpalveluspukuun kuuluva n. 10 - 15 cm leveä, ranteen kohdalle nauhoilla kiinnitettävä kalvosin. Hihoihin on kuvattu risti. Pappi solmii hihoilla eräiden muiden asujen hihat kiinni ranteeseen.
Pappi ei voi toimittaa mitään jumalanpalveluksia ilman hihoja ja epitrakiilia.
Tytti Oittinen

Tytti Oittinen (ent. Seppälä, o.s. Oittinen, s. 12. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän on viimeksi toiminut Rovaniemen teatterin johtajana vuosina 2004–2010 ja sitä ennen Kemin kaupunginteatterin 2002–2004. Vuosina 1989–1994 Oittinen työskenteli Espoon teatterin johtajana.
Tytti Oittinen on toiminut teatterin parissa jo 1960-luvun lopulta lähtien. Hän on ohjannut muun muassa KOM-teatterille ja Ryhmäteatterille sekä lukuisille laitosteattereille eri puolilla Suomea.
Säteilyn havaitseminen

Ionisoivan säteilyn havaitseminen tapahtuu tarkoitusta varten rakennetuilla instrumenteilla, koska ionisoivaa säteilyä ei voi ihmisaistein havaita. Tavallisimpia säteilyilmaisimia eli -detektoreita ovat geigerputket, puolijohdeilmaisimet, tuikeilmaisimet ja verrannollisuuslaskurit.

Puolijohdeilmaisin

Puolijohdeilmaisin on sähköteknisiltä ominaisuuksiltaan estosuuntaan kytketyn diodin kaltainen. Puolijohdemateriaalin miltei kaikki elektronit ovat valenssielektroneja eli ne ovat yksittäiseen atomiin sitoutuneita. Kun valenssielektroni saa tarpeeksi energiaa, voi se siirtyä johtavuusvyölle, jota myöten se pääsee liikkumaan kiteessä. Puolijohdeilmaisimessa tarvitun energian lähde on yleensä havaitun hiukkasen tai kvantin, aiheuttama ionisaatio, joskin energia voi tulla myös lämpöliikkeestä. Puolijohdeilmaisimessa syntyvät elektroni-aukko-parit kehittyvät pieniksi sähkövirtapulsseiksi kun ilmaisin kytketään jännitteelliseen virtapiiriin.

Tuikeilmaisin

Tuikeilmaisimien toiminta perustuu säteilypulssien tuikeaineessa aiheuttamiin heikkoihin valovälähdyksiin, jotka voimistetaan valomonistinputkella. Valomonistinputkessa on valoherkkä fotokatodi, josta irtoaa elektroneja valon osuessa siihen. Elektronit kiihdytetään sarjalla dynodeja, joita on tavallisesti 10–14 kappaletta. Elektronin osuessa dynodiin, emittoi se joukon uusia elektroneja, joten pulssin voimakkuus voimistuu joka askelella. Anodille saapuva elektronipulssi on verrannollinen havaitun säteilypulssin energiaan. Tuikeilmaisimen lähettämät heikot virtapulssit ohjataan esivahvistimelle, joka muuntaa sen jännitepulssiksi.
HMS Leven (1898)

Palvelus

Alus myytiin 14. syyskuuta 1920 Hayesille Porthcawliin.
Puuterihuisku

Puuterihuisku on pieni, tuuhea, pehmeä harja, jolla levitetään puuteria tai poskipunaa iholle. Puuterihuiskun varsi on tavallisesti puinen tai muovinen.