Neil Hardwick

Elämäkerta

Englannissa syntynyt Hardwick varttui Teversalissa lähellä Nottinghamia. Hänen isänsä oli opettaja ja poika on kuvannut itseään ilmauksella ”toisen polven ei-kaivostyöläinen”.
11-vuotiaana Hardwick pääsi stipendin turvin sisäoppilaitokseen. Jo koululaisena hän kirjoitti, ohjasi ja usein näytteli päärooleja omissa näytelmissään. Sisäoppilaitoksesta hänet rekrytoitiin 18-vuotiaana töihin ydinenergiakomissioon tutkimusfyysikon virkaan. Yliopisto-opiskelut hän aloitti Cambridgen yliopistossa King's Collegessa fysiikassa, mutta vaihtoi pian filosofiaan. Silloin hän löysi uudella tasolla myös teatterin maailman.

Suomeen tulo ja taiteellinen toiminta

Cambridgen yliopistosta valmistunut Hardwick muutti Suomeen 1969 rakkauden perässä. Hän aloitti näyttelijänuransa Suomessa keskikoulujen ja lukioiden englannin kielen kurssinauhojen äänenä 1970-luvun puolivälissä ja tuli 1960- ja 1970-luvulla syntyneiden suomalaisten keskuudessa tunnetuksi lasten kieliohjelman Hello Hello Hello (1975) poliisina. Hardwickin ja Jussi Tuomisen käsikirjoittama ja Esko Leimun ohjaama Kielipuoli potilas voitti ensimmäisen palkinnon Sopotin Intervision-kilpailussa Puolassa 1978. Hardwickin maine nimenomaan suomalaisena ohjaajana ja suomalaisen elämänmuodon tarkkasilmäisenä kuvaajana lähti TV2:n komediasarjoista Tankki täyteen ja Reinikainen. Hardwick on kertonut huumorisarjojensa taustoista Jukka Annalan tv-tietokirjassa Toopelivisio (Teos, 2006). Hardwickin taiteellisesti kunnianhimoisin työ lienee muistinmenetyksen ja ekoterrorismin teemoilla pelaava televisiosarja Pakanamaan kartta.
Hardwick on ohjannut revyitä ja huumoripätkiä, mutta omimmillaan hänen on sanottu olevan pienen ihmisen surkuhupaisan arkielämän kuvaajana. Hän on myös toiminut sillanrakentajana suomalaisen ja englantilaisen kulttuurin välillä, tuonut Suomeen näytelmiä ja selittänyt suomalaista elämänmenoa brittiläisissä TV-ohjelmissa. Hän on toistuvasti tuonut esille kyllästymisensä suomalaiseen holhousmentaliteettiin, mutta myöntänyt toisaalta, että tämä on ainoa maa, jossa hän ”on jotakin”.
Hardwick on myös toiminut 1995 elokuvataiteen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa.
Hardwick oli 1990-luvun lopussa kaksi ja puoli vuotta työkyvytön podettuaan vakavaa masennusta. Hänen televisiotyönsä oli jäänyt kesken ja hän pystyi vain makaamaan sängyssä, juomaan vettä ja oksentelemaan. Lääkärin annettua vääränlaisia masennuslääkkeitä Hardwick oli kuolla maksatulehdukseen. Vuoden 1999 syksyllä hän kuitenkin tapasi Helsingin Fredrikinkadulla kaupunginteatterin johtajan Asko Sarkolan, joka ehdotti, että hän tulisi kaupunginteatterille ohjaamaan. Tästä tuli Hardwickin ensimmäinen vakituinen työpaikka. Hardwickin mukaan ilman Sarkolan ehdotusta hän olisi voinut kuolla.
Suomen Mensa palkitsi Neil Hardwickin 2010 Mensa-palkinnolla tunnustuksena tämän pitkäaikaisesta työstä suomalaisen kulttuurin hyväksi. Mensan mukaan Hardwick on moniosaaja, joka on kuvannut suomalaista kulttuuria syvällisesti, terävästi ja lämmöllä lukuisissa näytelmissä, kirjoissa ja elokuvissa. Vuonna 2011 Hardwick palkittiin Pro Finlandia -mitalilla  ja 2017 Suomi-palkinnolla.
Hardwickin pakinoita ilmestyi 1980-luvulla Suomen Kuvalehdessä. Nämä tekstit ilmestyivät kaksikielisinä ja ne julkaistiin sittemmin kokoelmassa Neilin tähteet eli Hardwick´s Sauce (1988). Englanninkielisiin osuuksiin sisältynyttä sanaleikittelyä ei aina voitu kääntää suomeksi. Pakinoissaan Hardwick kuvaa suomalaiset umpimielisiksi, minkä takia he olisivat myös muukalaisvihamielisiä. Toisaalta kirjoittaja kertoo terävän itseironisesti myös omista vastoinkäymisistään. 
Hardwickilla on poika Sam (s. 1985, Suomi), joka on esiintynyt Dead Boyn äänenä Nightwishin albumeilla Wishmaster ja Century Child.
Hardwick sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1981.