Sheer Heart Attack

Albumin tyyli ja työstö

Sheer Heart Attack on Queenin kahta edellisalbumia popmaisempi sekä ”bändivoittoisempi”. Jälkimmäistä seikkaa ei ollut mahdollista toteuttaa kunnolla edellislevyjen kohdalla, sillä ne oli äänitetty epäsäännöllisissä olosuhteissa. Esimerkiksi vuonna julkaistu 1973 esikoisalbumi Queen nauhoitettiin tilanteissa, jolloin kukaan muu ei käyttänyt studiota. Nyt levy päästiin äänittämään rauhassa ilman vastaavia häiriötekijöitä. Nauhoituksissa riitti kuitenkin ongelmia, sillä kitaristi Brian May oli sairastunut hepatiittiin kesken Amerikan-kiertueen toukokuussa 1974. Elokuussa 1974 hän oli jälleen sairaalahoidossa, pohjukaissuolihaavan vuoksi. May joutui jättämään sessioita väliin ja nauhoittamaan kitara- ja lauluosuutensa myöhemmin. May on myöhemmin todennut, että kaikki nämä ongelmat huomioon ottaen, yhtye on ollut täysin tyytymätön nauhoitusten lopputulokseen. Rumpali Roger Taylor pitää levyä henkilökohtaisena suosikkinaan Queen-albumeista:
»Se on suosikkini. [...] Se on paljon ytimekkäämpi [kuin edellislevyt]. Se on todella kirjava ja dynaaminen. Sen erilaiset soundit olivat miellyttävät.» 
(Roger Taylor, rumpali.)
Albumi äänitettiin neljässä eri studiossa (Trident, Wessex, Rockfield ja Air) ympäri Englantia ja Walesia heinäkuun ja syyskuun 1974 välisenä aikana. Albumin tuotti yhtye itse Roy Thomas Bakerin kanssa, mutta myös äänittäjä Mike Stonen osuutta on korostettu.

Yleistä kappaleista

Brian Mayn kirjoittama avauskappale ”Brighton Rock” edustaa musiikillisesti tyypillistä varhaista Queenia. Siitä tuli myös albumin ilmestyessä suosittu livenumero ja sisältää Brian Mayn yksinään soittaman väliosan. Yläluokkaisesta prostituoidusta kertova ”Killer Queen” on Freddie Mercurylle tyypillinen korkea- ja ala-kulttuuria sekoittava aihe. Kappale oli myös yhtyeen läpimurtosingle – se nousi Britanniassa sijalle 2 ja Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla sijalle 12. Se on samalla albumin tunnetuin kappale ja Mercury voitti sillä myöhemmin ensimmäisen Ivor Novello -palkintonsa. Kappaleen ”Tenement Funster” laulaa rumpali Roger Taylor. ”Lily of the Valley” on Mercuryn työstämä pianoballadi. Brian May kirjoitti A-puolen päättävän kappaleen ”Now I’m Here” ollessaan hoidettavana sairaalassa pohjukaissuolihaavan vuoksi keskellä äänityksiä elokuussa 1974. Kappale sai musiikillisen inspiraationsa Mott the Hoople -yhtyeeltä, jonka kanssa Queen oli kiertänyt. Siitä muodostui livesuosikki.
”Stone Cold Crazy” -kappaletta pidetään yhtenä varhaisimmista speed metalia ennakoineista kappaleista. Se on myös yhtyeen ensimmäinen kappale, joka on merkitty yhtyeen yhdessä tekemäksi, vaikkakin solisti Mercuryn entinen yhtye Wreckage oli esittänyt sen varhaista versiota jo 1960-luvun lopulla. Muun muassa Metallica esitti siitä oman versionsa vuonna 1992. ”Dear Friends” on levyn parhaimmistoon kuuluvaksi laskettu rauhallinen kappale, jossa pianoa soittaa tavallisuudesta poiketen Brian May. Karibialaisvaikutteinen ”Misfire” oli basisti John Deaconin ensimmäinen Queenille tekemä kappale. ”Bring Back That Leroy Brown” puolestaan on banjovoittoinen pastissi.
Rumpali Roger Taylorin kirjoittama nimikappale ”Sheer Heart Attack” julkaistiin vasta vuonna 1977 albumilla News of the World. Freddie Mercuryn mukaan kappale ei vuonna 1974 ollut vielä aivan valmis.

Kansitaide

Levyn kannen valokuvasi edellisalbumi Queen II:n kannen tavoin yhtyeen jäsenten ystävä Mick Rock. Uniikin lopputuloksen saavuttamiseksi soittajat voideltiin vaseliinilla ja sen jälkeen kasteltiin vedellä, mikä loi erikoisennäköisen lopputuloksen. Freddie Mercury totesi myöhemmin, että kuvaussessio oli ”kidutusta”.

Julkaisu ja vastaanotto

Albumi julkaistiin alun perin vinyylilevynä ja C-kasettina Britanniassa 8. marraskuuta 1974. 42 listaviikon aikana albumi oli parhaillaan 2. myydyin albumi ja se palkittiin kultalevyllä 1. tammikuuta 1975 sekä platinalevyllä 7. kesäkuuta 1982. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 12. marraskuuta 1974. 32 listaviikon aikana albumi nousi 12. sijalle ja se palkittiin kultalevyllä sekä myöhemmin, kuten Britanniassa, platinalevyllä.
Vuonna 1986 albumi julkaistiin ensimmäisen kerran CD-levynä. Hollywood Records julkaisi albumin uudelleen vuonna 1991 bonuskappaleen kera. Vuosina 1993–94 albumi julkaistiin CD:nä Euroopassa ja Japanissa sekä vuonna 1998 Japanissa. Albumi julkaistiin remasteroituna CD-levynä Japanissa vuosina 2001 ja 2004. Euroopassa remasteroitu levy japanilaisin kansin julkaistiin 12. heinäkuuta 2004.