Sprengtportenin perustuslakiehdotus

Sprengtportenin perustuslakiehdotus on Georg Magnus (Yrjö Maunu) Sprengportenin vuonna 1786 laatima perustuslakiehdotus itsenäiselle Suomen tasavallalle, joka olisi irtautunut Ruotsista 1780-luvun lopussa. Perustuslakiehdotus on ensimmäinen ehdotus itsenäisen Suomen perustuslaiksi. Sprengtportenin perustuslakiehdotus sisältää valistusajan hengen mukaisia vaikutteita Yhdysvalloista ja Alankomaista. Suomen tasavalta olisi ollut neljästä autonomisesta maakunnasta koostunut liittovaltio. Sprengtportenin itsenäisyyssuunnitelmat nauttivat jonkinasteista kannatusta upseeripiireissä.
Vastoin Sprengtportenin suunnitelmia, Suomessa ei syntynyt kapinaa Ruotsia vastaan, minkä johdosta Sprengtportenin perustuslakiehdotusta ei koskaan päästy esittämään säätyvaltiopäiville, joka olisi julistanut Suomen itsenäiseksi tasavallaksi.
Tekstistä on löydetty ranskan- ja venäjänkieliset versiot. Ruotsinkielistä kappaletta tekstistä ei ole löytynyt, vaikka sellainen on kuitenkin ollut olemassa. Ranskankielinen käännös on suppeampi ja enemmänkin yhteenveto perustuslakiehdotuksen sisällöstä, kun taas venäjänkielinen käännös on laajempi. Venäjänkielinen käännös löytyi postihallituksen arkistosta, jonne se joutui Suomen ensimmäisen postitirehtörin Gustaf Wilhelm Ladaun mukana. Venäjänkielisen käännöksen ei kuitenkaan epäillä olevan Ladaun itsensä laatima. Vuonna 1909 suomenkielisen käännöksen julkaisi Karl William Rauhala, joka tutkimuksessaan vertaili keskenään käännösten sisältöä. Käännöksestä vastasivat ylioppilas A. M. Kilpeläinen ja maisteri J. Koivistoinen.

Poliittinen tilanne Pohjolassa

Jo 1700-luvulla Suomen poliittisesta asemasta käytiin keskustelua. Suomessa oli jo kehittynyt provinssi-identiteetti osana Ruotsin valtakuntaa. 
Pikkuvihan aikana vuonna 1742 Venäjän keisarinna Elisabet julkaisi manifestin, jossa lupasi suomalaisille itsenäisyyden, jos luopuisivat taistelusta. Pikkuvihan rauhanneuvotteluissa vuonna 1743 venäläisten keskuudessa ehdotettiin keisarinna Elisabetille, että Suomesta pitäisi tehdä itsenäinen valtio, jotta eripuraisuudet Ruotsin ja Venäjän välillä saataisiin loppumaan. Nämä suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet. 
Kustaa III nousi vallankaappauksen myötä Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1772. 1700-luvun loppupuolella Suomessa oli kuningasvastaisia "perustuslaillisia patriootteja" ja kruunulle uskollisia "rojalisteja". Kustaa III:n itsevaltaiset toimet olivat nostattaneet Suomessa aatelisrepublikaanista henkeä, joka oli saanut inspiraatiota muun muassa Voltairen, Helvétiuksen, de la Mettrien, Raynalin ja Rousseaun ajatuksista.

Sprengtporten riitautuu Kustaa III:n kanssa

Ruotsin armeijan upseeri Sprengtporten riitautui vähitellen vallankaappauksen myötä Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n kanssa. Sprengtporten oli esimerkiksi jätetty kutsumatta vuoden 1778 valtiopäiville, jonne sotilasjohtajat tavalliseen tapaan oli kutsuttu. Sprengtporten lähti ulkomaanmatkalle Euroopan maihin oppiakseen sotataitoa, mutta oli tyytymätön matkarahojen riittämättömyyteen. Vuosien 1779–1781 aikana tehty matka kohdistui Pietarin kautta Berliiniin ja lopulta Pariisiin. Pariisissa ollessaan Sprengtporten tutustui Yhdysvaltain Pariisin-lähettilääseen Benjamin Frankliniin ja valistusajan aatteisiin. Syksyllä 1781 Sprengtporten palasi Ruotsiin.
Sprengtporten suunnitteli myös osallistuvansa Ranskan joukoissa Yhdysvaltain vapaussotaan Englantia vastaan. Pyrkimyksistä huolimatta Sprengtporten ei päässyt osallistumaan sotaan. Yhdeksi syyksi on epäilty sitä, että Sprengtporten haavoitti vasemman kätensä luodista, kun hän oli varomattomasti käsitellyt pistooliaan.

Suomeen Sprengtporten palasi 1782, ja näihin aikoihin Sprengtporten alkoi todennäköisesti työstää ajatusta Suomen itsenäistymisestä. Sprengtporten alkoi väittää Ruotsin sortaneen Suomea samaan tapaan kuin Englanti sorti Amerikan siirtokuntia. Sprengtporten lähti vuonna 1785 Hollantiin osallistuakseen maassa alkaviin sotatoimiin, jotka kuitenkin jäivät syttymättä. Hollannissa ollessaan hän tutustui Venäjän Hollannin-lähettilääseen, jonka kanssa kävi keskusteluja Suomen itsenäistymisestä. Sprengtporten jätti Haagissa Venäjän lähettiläs Kalitsheville tarkan suunnitelman, jolla Suomi tulisi irtautumaan Ruotsin vallasta. Tieto välitettiin myös Venäjän keisarinna Katariinan tietoon.
Sprengtportenin suunnitelmana oli, että Suomen vapautumiskapina alkaisi eri puolilla Suomea, ensin Savossa, koska sen maakunnan sotaväkeen Sprengtportenilla oli suurin vaikutusvalta, ja tämä joukko suojaisi koollekutsuttuja valtiopäiviä, jotka hyväksyisivät Sprengtportenin kirjoittaman perustuslain. Tämän jälkeen kapinan olisi tullut syttyä Hämeenlinnassa ja Viaporissa. Sprengtporten arveli, ettei Ruotsin puolustuskyky ollut kovin hyvä, mutta tarvittaessa Venäjä olisi voinut antaa tukea sodankäyntiin. Sprengtportenin suunnitelmana oli, että Venäjä olisi tunnustanut välittömästi Suomen itsenäisyyden ja sitoutunut sen puolustamiseen.
Vuoden 1786 valtiopäivillä Sprengtporten liittyi kuninkaanvastaiseen oppositioon. Samana vuonna Sprengtporten siirtyi Venäjän palvelukseen. Pietariin Sprengtporten saapui syyskuussa 1786.

Johdanto

Perustuslakiehdotus alkaa johdannolla, jossa kerrotaan syyt ja taustat, miksi Suomen tulee itsenäistyä. Syiksi mainitaan muun muassa Kustaa III:n toimet, joilla oltiin rikottu ”kansalaisten lakeihin perustuvia vapauksia ja etuuksia”. Samalla kritisoidaan maan velkaantumista ja kuninkaan tuhlailevaa elämäntapaa. Johdannon päätteeksi todetaan, että ainoana ratkaisuna on irtautua Ruotsista ja perustaa uusi itsenäinen ja riippumaton tasavalta. 
”-- me kaikesta tästä päätimme, että ainoa keino rakkaan isänmaamme pelastukseksi on siinä, että me hyväksemme käytämme onnellista tilaisuutta, jonka muutamien jalosukuisten ja rehellisten Suomen kansalaisten miehuus, varovaisuus ja rakkaus meidän yhteiseen isänmaahamme meille valmistavat melkein yleisellä kapinalla Ruotsin Hallitusta vastaan, jotta taivaan ja luonnon meille vapaana kansana lahjoittamalla oikeudelle emme ainoastaan kieltäytyisi kaikesta kuuliaisuudesta ja uskollisuudesta Ruotsin Kuningasta kohtaan sekä kokonaan ja ikuisiksi ajoiksi loisi päätämme ruotsalaista iestä, vaan myös Kaikkivaltiaan Jumalan armolla ja Hänen Majesteettinsa Venäjän Keisarinnan Katariina Aleksejewnan suojeluksella perustaisimme Suomesta vapaan ja riippumattoman tasavallan, jota vast’edes hallittaisiin ja joka olisi olemassa omien lakiensa ja asetustensa voimasta.”

Huomioita perustuslakiehdotuksesta

Alkuperäinen perustuslakiehdotus sisälsi kirjaukset pankista, rahasta ja valtion raha-asioista koskevista säännäksistä. Lähteiden mukaan Sprengtportenin suunnitelmissa oli myös perustaa valtionpankki. Vaikka Sprengtportenin perustuslakiehdotus sisälsi huomattavasti vaikutteita Hollannista ja Yhdysvalloista, Suomen maakuntien itsehallinto on näihin verrattuna huomattavasti kapeampi. Valtiosäätyrakenne on kuitenkin ruotsalaista alkuperää. Sprengtportenin omaa rakennetta on asettaa kaksi lainsäädäntöelintä rinnan: kongressi ja säätyvaltiopäivät, joista ensimmäinen on vastuunalainen jälkimmäiselle. Samalla kongressi toimii sekä hallituksena että eduskuntana, joskin valtaa on edelleen delegoitu kongressin valitsemalle neuvostolle. Ranskasta ja valistusihanteista on selkeästi lainattu kirjaus vallan kuulumisesta kansalle. Sprengtportenin ajatus Suomen valtionpankista kuitenkin toteutui vuonna 1811, kun Suomen pankki perustettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan.
Jan Hecker-Stampehlin mukaan Sprengtportenin perustuslakiehdotus edustaa ruotsalaista aristokraattista perustuslaillisuutta ja kyse oli liittovaltiosta. Tekstistä puuttuvat Hecker-Stampelin mukaan muun enemmistöperiaate ja yksilöiden luonnolliset vapaudet.
Maakuntien asemasta olisi säädetty tasavallan valtiopäiväjärjestyksessä, mikä viittaa maakuntien kapeampaan itsehallintoon. Myös viittaukset tasavallan valtionpankista ja raha-asioista viittaavat siihen, että neljän maakunnan liitto olisi muistuttanut enemmän liittovaltiota kuin ohuempaa valtioliittoa (konfederaatiota).