google/wiki40b huggingface dataset:
Norman Tebbit

Norman Beresford Tebbit, Baron Tebbit, CH, PC (s. 29. maaliskuuta 1931) on brittiläinen konservatiivipoliitikko. Hän oli Margaret Thatcherin läheinen liittolainen ja työministeri 1981–1983, kauppa- ja teollisuusministeri 1983–1985, konservatiivipuolueen puheenjohtaja (Chairman) 1985–1987 ja Lancasterin kansleri 1985–1987.
Tebbit syntyi työväenluokkaiseen perheeseen ja työskenteli journalistina Financial Timesissa ennen asepalvelustaan 1949, jonka suoritti ilmavoimissa lentäen Meteor- ja Vampire-suihkuhävittäjiä. Asepalveluksen jälkeen hän meni British Overseas Airwaysin lentäjäksi 1953.
Vuonna 1970 hänet valittiin parlamenttiin Eppingistä ja vuonna 1974 Chingfordista. Parlamentin jäsen hän oli aina vuoteen 1992 asti.
Vuonna 1972 hän äänesti EEC:hen liittymisen puolesta, mikä on saanut myöhemmin selitellä konservatiivitukijoilleen.
Vuoden 1979 konservatiivien vaalivoiton jälkeen hänet nimitettiin hallitukseen alivaltiosihteeriksi kauppaministeriöön. Vuonna 1982 hallituksen uudelleenjärjestelyssä hänestä tuli työministeri. Tebbitin nimitys muutti suhtautumista ammattiliittoihin, joihin hän suhtautui vihamielisesti. Vuoden 1982 Employment Act vähensi ammattiliittojen valtaa.
Tebbit loukkaantui pahoin provisional-IRA:n pommi-iskussa Brightonin Grand Hoteliin konservatiivien puoluekokouksen aikana, ja hänen vaimonsa halvaantui. Vuonna 1986 Tebbit vastusti Yhdysvaltain pommituslentoa Libyaan, josta Thatcher ei ollut neuvotellut hallituksen kanssa. Samana vuonna hän hajotti konservatiivipuolueen nuorisojärjestön Federation of Conservative Studentsin libertaarisiiven saatua vallan siinä ja vaadittua Harold Macmillanin tuomitsemista sotarikollisena.
Tebbit tunnetaan perinteisen linjan konservatiivina. Hän kannattaa perinteisiä perhearvoja, vastustaa Britannian "balkanisoimista" ja Euroopan unionia. Vuonna 1990 Tebbit keksi ns. krikettikokeen tai Tebbitin kokeen, jonka mukaan pakistanilaisia maahanmuuttajia ei pitäisi pitää britteinä ennen kuin tukivat Englannin krikettijoukkuetta, vanhempiensa kotimaan joukkueen sijaan.
Tebbit jäi pois parlamentista vuoden 1992 vaaleissa huolehtiakseen vaimostaan. Hänelle myönnettiin elinikäinen aatelisarvo. Tebbit osallistuu edelleen aktiivisesti politiikkaan.
Hirvensalonsilta

Hirvensalon siltahistoria

Ennen kiinteää tieyhteyttä Hirvensalon ja mantereen välillä kulki erilaisia losseja sekä venekyytejä. Ensimmäinen silta valmistui Hirvensalon ja mantereen välille vuonna 1949. Silta oli avattava, ja se johti manteren puolelta Korppolais­mäestä silloisen Hirven­salon­tien (nyk. Vanhan Hirven­salon­tien) päästä Hirven­salon Lauttarantaan Kaks­kerran­tien (nyk. Vanhan Kaks­kerran­tien), Piki­saaren­tien ja Kutterin­tien risteykseen. Vuonna 1968 rakennettiin noin 200 metriä etelämmäksi uusi pukkisilta, joka korvasi vanhan sillan. Se oli edellistä matalampi eikä ollut avattava. Silta oli alkujaankin tarkoitettu väli­aikaiseksi, ja se tuli 1980-luvulla huonokuntoiseksi ja kapasiteetiltaan riittämättömäksi Turun kaupunginvaltuusto päätti uuden sillan rakentamisesta vuoden 1988 alussa.  Uusi silta, nykyinen Hirvensalonsilta rakennettiin edellistä melkoisesti etelämmäksi. Se valmistui vuonna 1993.

Toinen silta Hirvensaloon?

Hirvensalon ja muiden siihen yhteydessä olevien saarien asukasmäärän noustessa on ehdotettu uutta siltaa tai tunnelia rakennetavaksi mantereelle. Hirvensalon osayleiskaavassa vaihtoehdoksi otettiin Hirvensalon uuden sillan rakentaminen, Uittamonsilta, joka rakennettaisiin noin 1,7 kilometriä Hirvensalon sillasta kaakkoon.
Loksim3D

Lisäosat

Peli sijaitsee internetsivulla josta voi ladata itse pelin ja lisäosia. Lisäosia ovat esim. radat ja ohjaamot/veturit.
Jorma Lusenius

Jorma Lusenius (s. 6. kesäkuuta 1940 Vihti) on entinen suomalainen autourheilija. Hän ajoi urallaan sekä jäärataa, asfalttirataa että rallia.
Aluksi moottoripyörällä kilpaillut Lusenius aloitti ralliuransa vuonna 1963. Hän ajoi rallia 1960-luvulla BMC:n, Lancian, Datsunin ja Renault’n tehdastiimeissä. Kansainvälisellä tasolla Lusenius osallistui ensimmäisen kerran RAC-ralliin vuonna 1965 (6. sija, autona Mini) ja Monte Carlo -ralliin vuonna 1966 (8. sija, autona Lancia). Hän voitti rallin Suomenmestaruuden 1969 ja sijoittui samana vuonna kolmanneksi Ranskan alppirallissa (Coupe des Alpes). Hän kilpaili vuonna 1968 Renault R8 Gordini -autolla kartanlukijanaan Seppo Halme. Vuosina 1969–1970 heidän autonaan oli Renault’n tekniikkaa käyttänyt Alpine A110.
Lusenius lopetti aktiiviuransa vuonna 1975, minkä jälkeen hän toimi kouluttajana AKK:n järjestämillä rata- ja ralliajokursseilla. Käytännössä moni suomalainen 1980-luvulla menestynyt ralliautoilija sai oppinsa Luseniukselta.
Vecchietta

Vecchietta eli oikealta nimeltään Lorenzo di Pietro (1412-1480) oli italialainen renessanssikuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen ekspressiivisissä töissään näkyy firenzeläinen vaikutus.
Hänen tunnetuin veistoksensa, Kristus, on Sienassa, Chiesa dell’ Ospedalessa ja tunnetuin maalaus, Maarian taivaaseenastuminen, Pienzan katedraalissa.
Hänen mukaansa on nimetty Castiglione d'Orcian keskustassa oleva aukio, Piazza il Vecchietta.
Autoire

Autoire on kunta Lotin departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2006 oli 336. Autoiren pinta-ala on 7 km².
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Hirvilampi (Heinola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,6 metriä mpy.
Azure Dreams

Juoni

Tarina sijoittuu kaupunkiin nimeltä Monsbaiya, jonka lähellä sijaitsee Monster Tower, hirviötorni. Alussa pelaaja joutuu valitsemaan sankarilleen mieluisensa nimen, mutta myös pelin ehdottamaa nimeä Koh voi käyttää. Monsbaiyassa sataa, ja sankarin läheiset juttelevat siitä, kuinka sankarin isä on selvinnyt ensimmäisenä ihmisenä hirviötornin ylimmälle kerrokselle. Pian salama iskee torniin, ja sankarin äiti, Wreath on huolissaan miehestään Guysta. Oveen koputtaa piikkipäinen hirviö, ja Wreath sanoo sillä olevan yllään Guyn ”monster collar”, joka tarkoittaa että hirviö on Guyn. Wreth kuitenkin järkyttyy huomatessaan hirviön tulleen ilman Guyta. Kohin täyttäessä 15 vuotta hän menee hirviötorniin, yrittäen päästä ylimmälle kerrokselle näkemään, mitä hänen isälleen tapahtui.
Empusa

Empusa (muinaiskreikaksi Εμπουσα) on kreikkalaisessa mytologiassa hirviömäinen naispuolinen henkiolento, jonka jaloista toinen oli pronssinen ja toinen aasin jalka. Tosin Aristofanes kertoo toisen jalan olevan kuparia ja toisen lehmän lantaa, kun Dionysos ja Ksanthias kohtasivat empusan matkalla Haadeeseen.
Empusat olivat Hekaten seuralaisia, ja hän lähettikin niitä pelottelemaan matkalaisia. Nämä muodonmuuttajat ilmestyivät tällöin muuttaen jatkuvasti hahmoaan, mutta niiden vaarallisuus oli hyvinkin kyseenalaista, koska jatkuvasti solvaamalla ne sai helposti pakenemaan kirkuen pois.
Myös lamiat lasketaan kuuluviksi empusoihin.
Børgefjellin kansallispuisto

Børgefjellin kansallispuisto on kansallispuisto Pohjois-Trøndelagin ja Nordlandin läänin alueella Norjassa. Kansallispuiston pinta-ala on 1 447 km², ja se perustettiin vuonna 1963, minkä jälkeen sitä on laajennettu vuosina 1971 ja 2003. Alueella on järviä, jokia, suoalueita, nummia ja vuoria. Alue sijaitsee 270-1 699 metrin korkeudella merenpinnasta. Suurimmat järvet ovat Simskardvatnet ja Orvatnet. Kansallispuiston alueelta saavat alkunsa joet Namsen ja Vefsna. Børgefjellin alueella havaittu noin 300 eri kasvilajia. Puuraja sijaitsee 500-600 metriä merenpinnan yläpuolella.
IS Liigapörssi

IS Liigapörssi on Suomen suosituin jääkiekkopeli, jota pelataan netissä. Pelin omistaa Sanoma. Sanoma toteuttaa peliä yhdessä SM-liigan kanssa.
IS Liigapörssissä idea on valita kentällinen pelaajia (kolme hyökkääjää, kaksi puolustajaa ja yksi maalivahti) SM-liigan pelaajista. Pelaajat ansaitsevat pisteitä, riippuen miten valitut pelaajat oikeasti pelaavat. LPP-pisteitä ansaitsee esimerkiksi kun pelaaja tekee maalin tai saa syöttöpisteen.
Pelissä on viisi jaksoa ja playoff-jakso. Yhden jakson hinta on halvimmillaan kolme euroa.

Historia

Pelin historia ulottuu vuoteen 1995, jolloin peliä pelattiin ensimmäisen kerran. Aluksi pelin tuloksia sai soittamalla palvelunumeroon. Vuonna 2000 pelattiin ensimmäinen täysi internet kausi.
Vuonna 2007 peli siirtyi Sanomalle. 2013 peli sai Ville Järvisen isännöimän PörssiTV:n, jossa kerrotaan vinkkejä tulevalle kierrokselle. Peli on myös laajentunut samalla idealla esimerkiksi NHL-pörssiksi, nimeltään Hockey GM. Myös jalkapallosarjoista on luotu omia versioita.
The Elder Scrolls

Maailma

The Elder Scrollsin maailma on yksityiskohtainen ja pyrkii realismiin. Pelisarjan tapahtumapaikka on Tamriel, joka on mantere Nirn-maailmassa. Tamriel jakautuu yhdeksään provinssiin. Elder Scrolls Legends: Battlespire ja osa The Elder Scrolls IV: Oblivionista tapahtuvat kuitenkin Oblivionin maailmassa, joka sijaitsee toisessa ulottuvuudessa. Tamrielin lisäksi Nirnillä sijaitsee muitakin mantereita (kuten Akavir ja Yokuda), mutta mikään peli ei ole vielä sijoittunut niille.
Tamrielin yhdeksän provinssia ovat Cyrodiil, Morrowind, High Rock, The Summerset Isles, Hammerfell, Black Marsh, Skyrim, Valenwood ja Elsweyr. Keisari hallitsee Tamrielia Cyrodiilista käsin. Merkittävimpänä keisarina pidetään Tiber Septimiä, myöhemmin Talos-jumalaksi noussutta sankaria, joka yhdisti Cyrodiilin Toisen ajan lopulla. Uriel Septim VII, suora Tiber Septimin verisukulainen, johti Cyrodiiliä, kunnes Mythic Dawn salamurhasi hänet. Toisena hallinnosta vastaa ylikansleri (Oblivion-kriisin aikaan Ocato) ja Vanhimpien neuvosto.

Tarusto

Mehrunes Dagon on yksi maailman 16 Daedraprinssistä, eli jumalista jotka eivät osallistuneet Nirnin maailman luomiseen. Mehrunes Dagon on tuhon, muutoksen, vallankumousten, energian ja kunnianhimon jumala. Hän asuu Deadlands-nimisessä henkivaltakunnassa, jonka hän loi muiden Daedraprinssien tavoin omasta olemuksestansa, maailmaa ympäröivään Oblivion-ulottuvuuteen, jonne kuolevaiset voivat matkustaa ainoastaan jumalten avustamana tai taikakeinoin luotujen porttien avulla. Hän on kiinteä osa pelisarjaa varten luotua laajaa tarustoa, ja on sarjan tähän mennessä julkaistuista osista nähty tavalla tai toisella Daggerfallissa, Battlespiressa, Morrowindissa ja Oblivionissa, aina ilkeänä kirvestä pitelevänä demonina. Sekä Battlespiren että Oblivionin tarinat pyörivät pääasiassa Mehrunes Dagonin ja hänen palvelijoidensa tekojen ympärillä ja hän on niiden pääantagonisti.
Tadelakt

Alkuperä

Historiallisen alkunsa se on saanut Marrakeshin kaupungin ympäristöstä, josta kerättyä kalkkikiveä poltettiin ja sammutettiin ja käytettiin sitten rappaamiseen. Rapattua pintaa pienellä kivellä hankaamalla muodostui erittäin tiivis vedenpitävä pinta. Tiettävästi ainoastaan tällä alueella on erityisiä hydraulisia lisäaineita sisältävää kalkkikiveä, joka antaa tadelaktille suuren pintatiiviyden ja vedenpitävyyden. Tadelaktin nimi ei ole tullut materiaalista itsestään, vaan juuri sen käsittelytekniikasta, ja se tarkoittaa suoraan käännettynä ”sisään hankaamista”. Se on vanhin ja arvostetuin marokkolainen kalkkilaasti maailmassa. Alun perin tadelaktia käytettiin juomavesisäiliöiden vedenpitävyyden varmistamiseen, sittemmin jo hamammien, riadien, palatsien julkisivujen, sisäseinien, sisäkattojen ja lattioiden päällystämiseen ja vedenpitävien pintojen saavuttamiseen. Tadelaktin marmorimainen pinta jää silkkiseksi ja sen väri vaihtelee valon muuttuessa. Tadelakt-pinta on hieman aaltoileva, joka syntyy pienellä kivellä kiillottamisen tuloksena. Tavallisista laasteista eroten tadelaktin väri ei ole koskaan tasainen, sillä paikat, joita on hierottu kivellä voimakkaammin, aiheuttavat ns. heijastukseltaan tummemman ja syvemmän jäljen. Jos tadelakt-pinta viimeistellään oliivisaippualla, lopputuloksena on heijastukseltaan syvä pinta. Tadelaktilla päällystetyt pinnat ovat aina erilaisia, koska samanlaista pintamuotoa ja viimeistelyä on käytännössä mahdotonta toistaa. Jokaisella asentajalla on ns. oma käsialansa.

Käyttö

Tadelakt on sukupolvesta toiselle periytynyt viimeistelytekniikka, jolla voi päällystää erilaisia sisustuselementtejä ja muotoja. Tadelaktia voi käyttää seinien, sisäkattojen, lattioiden, työtasojen, pesualtaiden, kylpyammeiden ja myös kuumaa kestävien pintojen päällystämiseen. Laajoista asennusmahdollisuuksista huolimatta tulee aina harkita tilan tai pinnan käyttötarkoitusta. Tadelakt on hyvin kulutusta kestävä, mutta silti se ei sovi paikkoihin, jotka ovat iskulle tai tärinälle alttiita. Tadektia suunniteltaessa tulee ottaa huomioon, että paljon käytävissä paikoissa sekä siellä, missä pintoihin on tiivis kontakti, ei pintojen ulkonurkkia kannata suunnitella kovin teräviksi, sillä tällöin tadelakt-pinnat ovat rikkoutumiselle alttiimpia. Emäksisen reaktion vuoksi fungisidinen tadelakt-pinta estää homeitiöiden syntyä, jonka vuoksi tadelakt-laasti sopii ihanteellisesti kosteisiin tiloihin. Tadelaktille kaikkein sopivimpia pohjapintoja ovat betoni-, kivi- ja savirakenteet. Huomioon tulee ottaa myös rakenteiden ja materiaalien ns. elämisestä johtuvat paisumiset ja supistumiset, koska pohjien tulee olla mahdollisimman vakaita, ettei tadelakt muuta muotoaan. Tadelakt-rappaustekniikka on vanhaa perinteistä käsityötä.

Materiaali

Ominaispiirteiltään ja väriratkaisuiltaan tadelakt sopii käytettäväksi hyvin monenlaisissa tyyleissä. Koostumukseltaan mineraalisen tadelaktin sidosaineena on hydraulinen kalkki, täyteaineena eri koostumuksiset piihiekat, murskatut simpukat, marmorin seulontajäämät, erilaiset savet, selluloosa ja tuhka.
Francesco Totti

Seurajoukkueura

Totti on Roman kasvatti. Seuran edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 1993. Totti nousi Romassa todellisen seuraikonin asemaan. Hän on seuran historian eniten virallisia otteluita pelannut ja eniten maaleja tehnyt pelaaja. Totti johdatti Roman Italian-mestaruuteen vuonna 2001. Hän saavutti seurassa myös kaksi Italian cupin ja Italian supercupin voittoa. Totti voitti Serie A:n maalikuninkuuden vuonna 2007 tehtyään 26 maalia. Hänet palkittiin tuolloin myös Euroopan Kultaisella kengällä. Totti lopetti uransa kauden 2017 päätteeksi.

Maajoukkueura

Italian maajoukkueessa Totti pelasi 58 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia vuosina 1998–2006. Hän edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2006 sekä EM-kilpailuissa vuosina 2000 ja 2004. Totti saavutti Italian riveissä MM-kultaa vuonna 2006 ja EM-hopeaa vuonna 2000. Hän voitti lisäksi alle 21-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1996.
Omarskan keskitysleiri

Omarskan kuolemanleiri

Serbit kaappasivat Prijedorin kaupungin hallinnon valvontaansa huhtikuun lopussa 1992 heidän poliitikkojensa, poliisinsa ja sotilaidensa voimin. Noin 23. toukokuuta serbit alkoivat tulittaa bosniakkien ja kroaattien asuinalueita, joiden asukkaat pakenivat pian kodeistaan. Serbien väkivaltaviranomaiset kokosivat antautuneet pakolaiset Omarskan vanhaan kaivokseen. Näin Omarskan leiri alkoi toimia noin 25. toukokuuta 1992.
Serbit kokosivat mm muslimien ja kroaattien johtohenkilöitä ja aseikäisiä miehiä Omaraskan leiriin. Virallisesti turvallisuuspoliisin ylläpitämä leiri oli pidätyskeskus, jossa oli määrä tutkia, onko vanki osallistunut serbien vastaiseen puolisotilaalliseen toimintaan.
Omarskan vankileiri oli vanhassa rautakaivoksessa ja malminkäsittelyalueella. Ihmisiä näännytettiin leirillä nälkään, heitä hakattiin ja kidutettiin muilla tavoin. 4.–5. elokuuta 1992 maailmalle levisivät ITN-televisioyhtiön kuvat nälkiintyneistä piikkilanka-aidan sisällä olevista keskitysleirivangeista, jotka toivat mieleen kuvat juutalaista keskitysleirivangeista toisessa maailmansodassa.
Eräs Omarskan vankien säilytyspaikka oli valtava malminlastausvaunu, jossa oli neljä päällekkäistä häkkiä, joiden keskellä vangit joutuivat olemaan ilman riittävää ruokaa, vettä ja vessaa, joten ulosteet valuivat kaltereiden välistä. Vankeja pidettiin myös avolouhoksessa, hallintorakennuksessa ja malminerotuslaitoksessa. 
Omarskaan vangittiin muun muassa Prijedorin kaupungin poliittinen ja kulttuurieliitti.
Vartijat tappoivat joka päivä 10–15 vankia leirin ulkopuolella ja lisäksi muutamia kuoli hakkaamisen seurauksena.
Serbivartijat tappoivat vankeja kostoksi siitä, että sodassa muslimeja ja kroaatteja vastaan tapettiin serbisotilaita.

Tuomiot

Vuonna 2006 YK:n turvallisuusneuvoston Jugoslavia-tuomioistuin siirsi leirin johtajan Željko Meakićin ja leirillä vartijana toimineen Momčilo Grubanin Haagista tuomittaviksi Bosnia-Hertsegovinassa. Heitä syytettiin vankien epäinhimillisestä kohtelusta, murhista, lyömisestä, seksuaalisesta ahdistelusta, nöyryyttämisestä ja psykologisesta pahoinpitelystä. Meakić tuomittiin 30. toukokuuta 2008 21 vuodeksi vankeuteen rikoksista ihmisyyttä vastaan (murha, epäinhimilliset teot sekä poliittisista, rodullisista tai uskonnollisista syistä johtuva vaino) ja sotarikoksista (murha ja julma kohtelu).
Ronald Sukenick

Ronald Sukenick (14. heinäkuuta 1932, New York – 22. heinäkuuta 2004, New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.
Sukenick syntyi Brooklynissa, New Yorkissa. Hän opiskeli Cornellin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1962 englantilaisesta kirjallisuudesta Brandeisin yliopistossa. Väitöskirja, "Wallace Stevens: Musing the Obscure" julkaistiin vuonna 1967.
Päätyönään Sukenick opetti kirjallisuutta ja luovaa kirjoittamista eri yliopistoissa. Hän vieraili luennoimassa myös Ranskassa ja Israelissa. Vuodesta 1974 vuoteen 2002 hän toimi Colodaron yliopiston opettajana.
Ensimmäinen romaani Up (1968) on metafiktio, jonka päähenkilönä on Ronald Sukenick, joka kirjoittaa kirjaa ja uskoo, ettei fiktio olekaan muuta kuin mustia merkkejä paperilla.
1960-luvulla Sukenick osallistui John Barthin tavoin romaanin kuolemaa koskevaan keskusteluun teoksellaan The Death of the Novel and Other Stories (1969).
Sukenick perusti vuonna 1974 yhdessä Raymond Federmanin kanssa The Fiction Collective –nimisen kustannusyhtiön, joka julkaisee metafiktiota ja ei-kaupallista kirjallisuutta. Vuonna 1977 hän perusti The American Book Review –aikakauslehden, jossa arvostellaan sellaisia teoksia, jotka eivät muuten pääsisi lehdistössä esille. Hän avusti myös Black Ice –lehteä.
Anitra Karsten

Anitra Linnéa Christina Karsten (11. joulukuuta 1902 Turku – 29. lokakuuta 1988) oli suomalainen psykologi. Hän oli Helsingin Svenska handelshögskolanin psykologian dosentti 1951-1960 ja saksalaisen Erlangenin yliopiston professori vuodesta 1960. Hänen erikoisalansa oli työn psykologia. Frankfurtin yliopisto myönsi hänelle professorin arvonimen.
Karsten opiskeli muun muassa Edward Westermarckin ja Kurt Lewinin oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1928 ja työskenteli sitten jonkin aikaa psykologisen laboratorion johtajana Tšekkoslovakian Ústíssa, kunnes perusti oman mainontaa tutkivan psykologisen tutkimuslaitoksen. Vuosina 1936–1939 hän hoiti psykologian dosentuuria berliiniläisessä mainosalan korkeakoulussa. Toisen maailmansodan alussa Karsten palasi Suomeen ja toimi Svenska Hankenin myynti- ja mainosopin opettajana vuoteen 1951 saakka. Koska ei saanut Suomen miehisessä yliopistomaailmassa virkoja, hän lähti vuonna 1949 joksikin aikaa Yhdysvaltoihin tutkijaksi Kurt Lewinin sinne perustamaan Michiganin yliopiston sosiaalitieteiden instituuttiin. 1950-luvulla hän opetti Svenska medborgarhögskolanissa ja palasi vielä 58-vuotiaana 1960-luvun alussa Saksaan, jossa hän toimi alkuun Erlangenin yliopistossa ja sitten Johann Wolfgang Goethe -yliopistossa Frankfurt am Mainissa. Frankfurtissa hän oli mukana luomassa yliopistoon eläkeläisille tarkoitettua ”kolmannen iän” opetusohjelmaa.
Erityisesti 1940- ja 1950-luvulla Karsten julkaisi monia tutkimuksia markkinointipsykologiasta sekä lapsuus- ja vanhuusiän psykologiasta.
Harjunjoki

Harjunjoki on Kuusankoskella sijaitseva lyhyt ja kapea joki, joka kuuluu Kymijokeen ja josta on vesiyhteys Valkealan Lappalajärveen.
Valtiontalo

Käyttö

Suojeluskunnan tilojen lisäksi talossa oli paljon muita tiloja, katutasossa elokuvateatteri Kino ja kauppahalli, toisessa kerroksessa Jyväskylän pitäjän Säästöpankki sekä ravintola ja juhlasali. Suojeluskunnan toimintoja palvelivat yläkerroksen voimistelusali, sauna ja ampumarata sekä majoitushuoneet. Lisäksi talossa oli asuntoja.
Kun rakennus siirtyi valtion omistukseen 1934 postitoimitaloksi, sen nimeksi tuli Valtiontalo. Pitkään Valtiontalossa toimi ravintola ja tanssisali, jossa esiintyi aikoinaan monia kuuluisuuksia. Vuonna 1966–1967 muutostöissä kauppahallin, keittiön ja elokuvateatterin kokonaisuudesta tehtiin postitoimisto, ravintolasalista toimistotiloja ja juhlasalista postinkantajien työtila. Sittemmin siinä oli toimistotiloja ja useita vuosia myös kaupungin Taidemuseo.
Rakennus siirtyi 1995 valtiolta Jyväskylän kaupungin omistukseen. Vuokralaisten vuokrasuhteet päättyivät vuoden 2009 lopussa, kun rakennusvalvontaviranomaisen myöntämä käyttölupa päättyi eikä uutta haettu huonon kunnon vuoksi. Syynä olivat myös suunniteltu myynti, josta tehtiin esisopimus 2007.

Myynti

SRV Oy osti 2011 tehdyllä kaupalla Valtiontalon ja viereisen tontin hintaan 207 000 euroa. Valituksen tekijän Ahti Vielman mukaan se oli liian halpa. Korkein hallinto-oikeus päätti, että kauppahinta oli liian pieni.
Jyväskylän kaupunki myi joulukuussa 2015 Valtiontalon ja viereisen vapaan tontin paikallisille sijoittajille ja  perustettavalle jyväskyläläiselle kiinteistöyhtiölle, jonka taustalla ovat Järvi-Suomen Asunnot ja Royal House Oy. Hinta oli tällä kertaa 700 000 euroa. Seurakunnalle on tarjottu mahdollisuutta tulla osakkaaksi, ja asia on harkinnassa ja ratkennee helmikuussa 2016.
Anni Vepsäläinen

Anni Vepsäläinen (s. 15. marraskuuta 1963 Mikkeli) on suomalainen yritysjohtaja.
Vepsäläinen toimi toukokuusta 2003 TeliaSonera Finlandin toimitusjohtajana, josta tehtävästä erosi huhtikuussa 2005. Ennen toimitusjohtajuuttaan hän oli työskennellyt yrityksen ja sen edeltäjien palveluksessa vuodesta 1987 ja toiminut muun muassa Soneran matkapuhelinpalveluiden johtajana ja sen henkilöstöstä, tuotteista ja palveluista vastaavana johtajana. Vuosina 2006–2008 Vepsäläinen työskenteli HRM Partnersin ja vuosina 2009–2014 Diacor terveyspalvelut Oy:n toimitusjohtajana. Vuodesta 2014 alkaen hän on työskennellyt Suomen Messut Osuuskunnan toimitusjohtajana.  
Vepsäläisen luottamustehtäviin ovat lukeutuneet muun muassa Perloksen, Solidiumin, Suomen Erillisverkot Oy:n ja Terveyspalvelualan Liiton hallitusten jäsenyydet. Hän valmistui tuotantotalouden diplomi-insinööriksi vuonna 1987 Lappeenrannan teknillisestä korkeakoulusta.  
Vepsäläinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Lars Ricken

Ura

Ricken edusti koko ammattilaisuransa eli vuodet 1993–2008 Borussia Dortmundia. Hän voitti seuran riveissä Saksan-mestaruuden vuosina 1995, 1996 ja 2002 sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin vuonna 1997.
Parhaiten Ricken muistetaan vuoden 1997 Mestarien liigan loppuottelusta Juventusta vastaan. Hän teki ottelussa maalin ensimmäisellä kosketuksellaan tultuaan vaihdosta kentälle toisella puoliajalla. Ricken oli myös tehnyt voittomaalin sekä puolivälierän että välierän toisissa osaotteluissa Auxerrea ja Manchester Unitedia vastaan.
Saksan maajoukkueessa Ricken pelasi vuosina 1997–2002 16 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän saavutti Saksan riveissä hopeaa 2002 MM-kilpailuissa.