google/wiki40b huggingface dataset:
Jaroslavlin kuvernementti

Jaroslavlin kuvernementti (myös lääni, ven. Яросла́вская губе́рния, Jaroslavskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 35 615 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 071 400 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Jaroslavlin kaupunki.
Moskovan kuvernementin Jaroslavlin provinssista ja osasta Novgorodin käskynhaltijakuntaa muodostettiin vuonna 1777 Jaroslavlin käskynhaltijakunta (Jaroslavskoje namestnitšestvo). Käskynhaltijakunta muutettiin vuonna 1796 Jaroslavlin kuvernementiksi.
Vuodesta 1822 lähtien kuvernementti käsitti kymmenen kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Danilov, Jaroslavl, Ljubim, Mologa, Myškin, Pošehonje, Romanovo-Borisoglebsk, Rostov, Rybinsk ja Uglitš. Niiden lisäksi siihen kuului Petrovskin kaupunki (nykyinen Petrovskojen taajama). Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,4 % kuvernementin asukkaista oli venäläisiä. Mologan kihlakunnassa Sitjoen varrella asui niin sanottuja sitskareja, jotka polveutuivat seudulle 1600-luvulla muuttaneista karjalaisista. Tärkein elinkeino oli maanviljely.
Jaroslavlin kuvernementti lakkautettiin Neuvostoliitossa vuonna 1929. Samalla sen alueesta muodostettiin Ivanovon teollisuusalueeseen kuuluneet Jaroslavlin ja Rybinskin piirikunnat.
Nautor

Tunnettuja asiakkaita

Mikael Lilius ja Berndt Brunow hankkivat yhdessä vuonna 2008 Swan 66 -purjeveneen.
RNA-interferenssi

RNA-interferenssi (lyhenne RNAi) on solubiologiassa tunnettu mekanismi, joka hiljentää tietyn geenin ilmenemisen eliön ilmiasussa (geeniekspressio). Tutkimuksissa on havaittu, että geenin sekvenssiä vastaava, lyhyt synteettinen kaksijuosteinen RNA voi laukaista geenin lähetti-RNA:n pilkkoutumisen, joten geenin ilmeneminen keskeytyy. Ilmiö on luonnollinen ja perustuu todennäköisesti aitotumallisten eliöiden suojautumiseen ulkopuolisilta taudinaiheuttajilta, dsRNA-viruksilta, ja geeniekspression hallitsemiseen.
Ilmiö huomattiin vuonna 1998. Vuonna 2002 Science-lehti valitsi RNA:n hiljentämisen vuoden läpimurroksi, ja jotkut tutkijat uskovat sen olevan suurin edistys terveydenhuollossa sitten antibioottien keksimisen, mikäli ilmiötä osataan tulevaisuudessa kohdentaa tarkoin säätelemään ihmisten geenejä. Vuoden 2006 lääketieteen Nobel-palkinto annettiin kahdelle tutkijalle, Andrew Firelle ja Craig Mellolle, jotka löysivät kokeissaan RNA-interferenssiksi kutsutun mekanismin.

Geenin knockdown

RNAi:ta on käytetty tutkittaessa geenien toimintaa malliorganismeissa. Geenin dsRNA:ta on siirretty soluun tai organismiin, jossa se yleensä RNAi:n avulla aiheuttaa koodattavan proteiinin tuoton vähenemistä. Tällä tavalla voidaan tutkia proteiinin roolia ja toimintaa. Koska RNAi ei kuitenkaan täysin poista geenin ekspressiota, tekniikkaa kutsutaan "knockdowniksi" erotukseksi "knockoutista", joka on menetelmä, jossa geenin ekspressio on estetty poistamalla tai tuhoamalla geenin DNA-sekvenssi.
Frunzen piiri

Frunzen piiri (ven. Фрунзенский район) on hallintopiiri Pietarissa. Se sijaitsee kaupungin ydinkeskustan kaakkoispuolella. Piirin asukasluku oli 405 274 vuonna 2004. Asukkaista oli miehiä 178 658 ja naisia 226 616.
Pareto-tehokkuus

Sosiaalinen optimi

Pareto-tehokkuus ei ole yksinään riittävä kriteeri oikeudenmukaisen resurssien jaon tekemiseen. Esimerkiksi yhteiskunta, jossa diktaattori omistaa kaiken omaisuuden on Pareto-tehokas, koska kenenkään asemaa ei voida parantaa huonontamatta diktaattorin asemaa. Aina on siis olemassa useita Pareto-tehokkaita resurssijakoja eikä niitä voi laittaa paremmuusjärjestykseen ilman lisäoletuksia. Hyvinvointitaloustiede tutkii vaihtoehtoisia lisäoletuksia.
Toinen hyvinvoinnin peruslause (engl. second welfare theorem) todistaa, että jos lisäksi preferenssit ovat konvekseja, mikä tahansa Pareto-tehokas resurssijako saadaan aikaan markkinoiden toiminnan lopputuloksena, kunhan tehdään tietyt tulonsiirrot. 
Tehottomuuksien kuitenkin usein katsotaan oikeuttavan valtiolle muutakin roolia kuin siirtää rahaa rikkailta tarvitseville.
Nokia N810

N800:n ja N810:n eroavaisuudet

N810 on suorittimeltaan ja muisteiltaan samanlainen N800:n kanssa, mutta enimmäiskellotaajuus on nostettu Internet Tablet OS2008:n myötä 400 MHz:iin. N800:ssa on kaksi täysikokoista SDHC-muistikortteja tukevaa muistikorttipaikkaa, N810:ssä vain yksi miniSD-muistikorttipaikka, mutta se sisältää 2 gigatavua sisäistä tallennusmuistia. N800:n kotelo on muovinen, N810:n metallinen. N800:ssa ei ole kannen alta esiin liukuvaa qwerty-näppäimistöä eikä sisäänrakennettua GPS-piiriä, mutta puolestaan se sisältää FM-radion. N810:n näyttö on transflektiivinen eli kirkkaassa auringonvalossa luettava. Laitteen videopuheluihin tarkoitettu kamera on 810:ssä kiinteästi kohti käyttäjää, aiemmassa mallissa sen oltua käännettävä.
Molemmat laitteet tukevat Linux-pohjaista Internet Tablet OS2008 -käyttöjärjestelmää. Internet Tablet OS2008:n betaversio julkaistiin N800-laitteelle marraskuussa 2007.
Juha Engström

Juha Heikki Erhard Engström (s. 7. elokuuta 1942 Helsinki) on suomalainen prikaatikenraali evp, joka toimi presidentti Urho Kekkosen adjutanttina 1976–1985.
Engström syntyi merikapteeni Elimer Erhard Engströmin ja Liisi Kyllikki Kaijan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Tuula Marjatta Niinivirta. 
Engström tuli ylioppilaaksi 1961 ja suoritti Kadettikoulun 1965 ja Sotakorkeakoulun 1975. Hän toimi opetusupseerina Hämeen ratsujääkäripataljoonassa 1965–1966, Reserviupseerikoulun opetusupseerina ja toimistopäällikkönä 1966-1971, Pääesikunnan toimistoupseerina 1971–1972 ja toimistoesiupseerina 1975–1976, YK:n Suomalaisen pataljoonan toimistopäällikkönä Kyproksella 1983–1984, tasavallan presidentti Urho Kekkosen 3. adjutanttina 1976–1977 ja 2. adjutanttina 1978–1985, Rannikkojääkäripataljoonan komentajana 1985–1988, sotilasasiamiehenä Oslossa ja Kööpenhaminassa 1988–1991 ja erityistehtävissä ETYK-asioiden parissa puolustusministeriössä 1991–1992. Viimeksi mainittuna vuonna hän siirtyi Suomen edustajaksi ETYK-toimistoon Wieniin.  
Engström ylennettiin luutnantiksi 1965, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1980 ja everstiksi 1989.
Fly or Die

Taustatietoa

N.E.R.D. nauhoitti albumin vuonna 2003. Tätä albumi varten yhtye oli harjoitellut soittimien soittoa huolella, ja he pystyivät soittamaan myös keikoillaan. Chad Hugo kertoi MTV:lle: ”Olemme oppineet soittamaan soittimia hyvin. Itse soitan kitaraa ja Pharrell rumpuja. Viime kerralla, kun teimme In Search Of... -albumin rock-versiota emme osanneet soittaa kunnolla, joten pyysimme Spymob-yhtyeen apuun.”
Köminjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 132 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä. Se on 2,7 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sen järvenselällä sijaitsee kallioinen Köminsaari ja se on matalana järvenä kivikkoinen. Järven erikoisuus on 1,3 kilometriä pitkä ja noin 150 metriä leveä Vähä-Kömin niemi, jonka suojaan jää samanpituinen Köminlahti. Niemi on viime jääkauden aikainen seitsemän metriä korkea drumliini, jonka koostuu hiekkamoreenista. Se on otettu mukaan valtakunnallisesti arvokkaiden moreenimuodostumien luetteloon (luettelotunnus: MOR-Y09-084 ). Lahden toisella puolella sijaitsee tämän kanssa rinnakkainen drumliini ja kolmas drumliini alkaa järven eteläpäästä ja jatkuu Pihlajaveden asemalle asti.
Järven rantaviivan pituus on 10,7 kilometriä ja se on pääasiassa metsämaata. Rantaan asti ulottuu peltomaata Vähä-Kömin niemessä ja Mason alajuoksulla Köminkoskella. Järven ympäristö on alavaa seutua, joka on sen vuoksi soistuvaa metsämaata. Suot on ojitettu ja ojien kuivatusvedet on johdettu järveen. Järven ympäristön haja-asutus muodostuu noin 10 taloudesta, joista kaksi ovat maatiloja. Taloudet muodostavat Kömin kulmakunnan. Järven rannoille on rakennettu 12 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdysteiltä 6211 ja 6212. Haapamäki–Seinäjoki-rautatie ohittaa järven kauempana yhdystien takana.

Historiaa

Kun järven rantoja on otettu viljelyyn, on loivarantaisen ja tulvaherkän järven rantoja haluttu muuttaa laitumiksi ja niityiksi. Lupaa järvenlaskun toteuttamiseksi olivat hakeneet talolliset Heikki Rantakömi, Juha Isokömi, Herman Wähäkömi ja Abraham Lehtomäki. Kuvernööri myönsi luvan järvenlaskulle 29.3.1888. Kun järvenlasku oli toteutettu, huomattiin sen vaikeutuvan tukinuittoa. Tukinuiton helpottamiseksi saatiin muutama vuosi myöhemmin valtio mukaan perkaamaan jokiuomia ja järveä. Esimerkiksi järven lasku-uoma Kirkkokanava levennettiin ja suoristettiin tässä yhteydessä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään Pihlajaveden reitin pääuomasta Masosta, joka laskee Martinjärvestä (105 ha) Köminjärven pohjoispäähän. Metsäojien vaikutus järven vesitalouteen on vähäistä. Köminjärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat Paskorimppi (10 ha), joka sijaitsee ojitetulla Lahdenperännevalla ja joka laskee järven eteläpäähän, ja toinen on Kaakkosuolla sijaitseva Kaakkolampi (5 ha), joka laskee suo-ojia myöten myös järven eteläpäähän.
Järven laskujoki Kirkkokanava on samalla osa Pihlajaveden reitin pääuoma, joka laskee ensin Mämmijärveen (28 ha) ja sen jälkeen Mämmijokea myöten Pihlajaveteen (2 070 ha).
Jukka Paarma

Elämäkerta

Paarman vanhemmat ovat tuomiorovasti Oskar Paarma ja musiikinopettaja Kaisu Engblom.
Paarma kirjoitti ylioppilaaksi 1961 Tampereen yhteiskoulusta. Hän valmistui 1967 teologian kandidaatiksi, 1970 teologian lisensiaatiksi ja 1980 teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hän sai pappisvihkimyksen 1. kesäkuuta 1967 Tampereen hiippakunnassa.
Paarma työskenteli Keski-Lahden seurakunnan apulaisena 1967–1971, kappalaisena 1972–1977, Valkeakosken seurakunnan kirkkoherrana 1977–1982, Turun tuomiorovastina 1982–1998, Turun arkkihiippakunnan ja Suomen arkkipiispana 1998–2010. Paarma oli Suomen viimeinen tasavallan presidentin nimittämä piispa ennen 1. maaliskuuta 2000 tapahtunutta perustuslakiuudistusta, jossa piispojen nimitykset siirtyivät kirkolle.
Paarma on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän harrastaa kirjoja, historiaa ja urheilua. Urheilu oli jo nuorena lähellä Paarman sydäntä. Hän on todennut, että ellei olisi pappi, hänellä olisi urheiluun liittyvä ammatti.
Pertsa ja Kilu merellä

Karilleajo ja paluu

"Paluu" sisältää kirjan suuren seikkailun. Päällystö saapuu hieman humalassa ja lähtee merelle humaltuen vielä paljon lisää - konemestarikin jäi sillalle pelkästään juodakseen kapteenin kanssa. Sää oli huono: ukkosmyrsky nousi. Laiva meni täyttä vauhtia kapeikoissa uhmaten karilleajon vaaraa. Lopulta potkuri osui kiviin ja proomu iski hinaajan perään heittäen konemestarin mereen. Kilu huomasi aluksen olevan merihädässä ja Pertsa alkoi upottaa alusta matalaan veteen. Kippari oli loukannut itsensä iskussa ruoriin. Pojat pääsivät proomuun, mutta kippari jäi liian raskaana siirrettävänä laivaansa. Pojat pitivät pumpulla proomun pinnalla yön ajan ja nukkuivat sitten.
"Konemestarin uimataito" -luvussa kerrotaan miten konemestari selvisi meressä - uimataito toi hänet rantaan, josta hieman matkaa kompuroituaan ja näännyttyään Pirkko hänet löysi luvussa "Pirkon marjat". Tytöt keräsivät mustikoita kuivattavaksi suuren määrän kuten aina Riikkilän kuvaamat nuoret. Kaupunkilaisen Pirkon ikiaikainen käärmepelko muistetaan sanoa. Syyllisyydentunto kalvoi sekaisin olevaa konemestaria samalla, kun hän pohti miten selittää asia siten, ettei ammatti mene. Tytöt hankkivat paikalle poliisin ja tästä alkoi Samin tarina sanomalehdissä, joiden tarina oli selkeää journalismia otsikoilla: Kaikki kuolivat (paitsi konemestari)!
"Samin kippari" -luku kertoo kapteenin pelastumisen. Kalastusalus löytää karilla olevan Samin ja vie kapteenin sairaalaan Loviisaan. "Jehu"-luku kertoo miten Jehu-proomu selvisi yön yli. Proomu törmäsi toisiin hinattaviin proomuihin, Pertsa heräsi törmäykseen ja sitoi Jehun kiinni. Vasta Villingin kohdalla hinaajan kapteeni huomasi kolmannen proomun lastissaan. Proomu matkasi Helsinkiin, missä pojat selittivät asiansa poliisille ja puuyhtiön miehille sekä myivät juttunsa lehdille. Pojat saivat puuyhtiöltä bonusta 5000 mk kumpikin - yhtiö oli hinaajan uppoamisesta pelkästään tyytyväinen - vanha alus, jolla oli hyvä vakuutus.
Tarinan loppuu rauhallisesti - pojat menivät heti ostamaan Loviisasta veneen itselleen. Kotona oli luultu poikien kuolleen, joten paluu oli iloinen yllätys vanhemmille ja Pirkolle. Uusi vene hinattiin vanhalla kotiin ja sai nimen Adventure. Pojat alkoivat heti uuden liiketoiminnan - halkojen kuljetuksen Adventurea proomuna käyttäen.
Riihijärvi (Kuhmoinen, Karklampi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,6 metriä mpy.
Fernando de Herrera

Fernando de Herrera,"el divino" eli 'jumalainen', (noin 1534 Sevilla, Espanja – 1597), oli Espanjan suuruudenaikainen runoilija ja oppinut, joka kirjoitti Petrarcan tyylisiä rakkaussonetteja. Tiedot hänestä ovat pääasiassa peräisin Francisco Pachecon teoksesta Libro de descripción de verdaderos retratos de illustres y memorables varones (1599 'Kuuluisien ja muistettavien miesten muotokuvien kuvauksia').
Herreran runosta "Laulu Lepanton taistelusta" on julkaistu ote Otto Mannisen suomennoksena teoksessa Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 7: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja.
Metal Gear Solid: Portable Ops

Pelaaminen

Portable Ops on edellisten Metal Gear Solid -pelien tapaan kolmannesta persoonasta kuvattu peli, joka sisältää myös Metal Gear Solid 3: Subsistencen vapaasti liikuteltavan kameran. UMD:n kokorajoituksen takia ääninäyttelyä kuullaan vain välivideoissa, jotka on kuvittanut Ashley Wood. Pelimekaniikka on muilta osin tuttua sarjan muista peleistä: tavoitteena on suorittaa tavoitteet vihollisen huomaamatta. Vihollisia voi hämätä seinää naputtamalla, piiloutumalla pahvilaatikkoon ja muilla tutuilla asioilla. Vihollisten kuulustelu ja tainnuttaminen ovat tärkeässä osassa pelissä, jolloin pystyt värväämään heitä omiin joukkoihisi. Pelissä on myös uusi äänitutka, joka paljastaa vihollisen suunnan ja läheisyyden pelaajasta.
Pelisarjan käännyttyä kannettavan muotoon, yksi yhtenäinen pelialue vaihdettiin pienempiin alueisiin. Tällöin myös pelin rakenne muuttui tehtäväpainotteiseksi. Tehtäviä on kahdenlaisia: juonen kannalta pakolliset tehtävät sekä sivutehtävät. Niitä suoritetaan erilaisilla alueilla, kuten satamassa ja lentoasemalla. 
Aiemmista sarjan peleistä poiketen, Portable Opsissa tehtäviä ei pidä suorittaa ainoastaan yhdellä hahmolla, vaan tehtävään voi valita aina neljä sotilasta. Sotilaiden värväys on yksi pelin tärkeimmistä asioista. Värväyksen voi hoitaa joko pelissä viemällä tainnutettuja sotilaita tukikohtana toimivan kuorma-auton luokse, tai sitten käyttää Wi-Fi-yhteyttä, jolloin yhteyden löydettyä pelaaja saa joukkoihinsa satunnaisen sotilaan. Sotilailla on omia erikoistaitojaan: toiset ovat erikoistuneet terveydenhuoltoon, toiset taas vihollisten raahaamiseen. Myös aseiden käsittelytaidoissa on eroavaisuuksia. Jokaisella hahmolla on myös terveys- ja kestävyysmittari, joista jälkimmäinen vähenee ilman haavoittumista. Mittareiden lukemaa saa korotettua ensiapulaukuilla ja annostelupakkauksilla.
Peli sisältää myös moninpelin, jossa käytetään yksinpelissä hankittuja hahmoja. Moninpeliä voi pelata sekä lähiverkossa että internetin välityksellä.

Uudelleenjulkaisu

Konami julkisti 17. heinäkuuta 2007, että MPO saa parannelun osan Portable Ops Plus, joka keskittyy moninpeliin tuomalla uusia hahmoja, kenttiä ja pelimuotoja. Peli on ilmeisesti kuitenkin irrallinen Portable Opsista, koska ei sisällä alkuperäistä peliä.
Lyyli Erjakka

Lyyli Emilia Erjakka (ent. Eriksson, o.s. Lundvall; 22. joulukuuta 1881 Pietari – 16. kesäkuuta 1957) oli suomalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran Tampereen Työväen Teatterissa sen perustamisesta vuodesta 1901 aina vuoteen 1949 saakka. Pro Finlandia -mitali hänelle myönnettiin vuonna 1951.

Ura

Erjakka tunnettiin vahvoista naisrooleistaan, joihin kuuluivat muun muassa Olavin äiti näytelmässä Laulu tulipunaisesta kukasta, Simsonin äiti Simson ja Delilassa, Daniel Hjortin Katri sekä vanha emäntä Niskavuoren naisissa. Teatterityön ohella Erjakka esiintyi 1940-luvulla kahdessa Edvin Laineen ohjaamassa pitkässä elokuvassa, sekä jo vuonna 1927 valmistuneessa, mutta myöhemmin kadonneessa elokuvassa Ei auta itku markkinoilla.
Hän oli mukana myös työväenliikkeen toiminnassa. Vuoden 1905 suurlakon aikana Erjakka valittiin yhdeksän muun työläisnaisen kanssa Tampereella valtaa pitäneeseen suurlakkokomiteaan.

Perhe

Erjakka avioitui vuonna 1916 näyttelijä Julius Wilhelm Erikssonin kanssa, mutta pariskunta erosi myöhemmin. Heidän tyttärensä on kirjailija Helvi Erjakka.
Granny (piirroshahmo)

Granny on yksi päähahmoista monissa Tipi ja Sylvesteri -piirretyissä. Granny oli Looney Tunes -hahmo, ja hänet loi Friz Freleng. Granny kuvataan usein vanhanahkona ja vanhanaikaisena vanhanapiikana, joka käyttää silmälaseja, pitää harmaat hiuksensa nutturalla ja käyttää 1800-luvun loppupuolelta olevia opettajanvaatteita.

Granny läpi vuosien

Granny' esiintyi ensi kerran 1937 animaatiopätkässä "Little Red Walking Hood", jonka ohjasi Tex Avery. Hän esiintyi toisen kerran Bob Clampettin ohjaamassa "The Cagey Canary" -animaatiossa. Kolmannen kerran Granny nähtiin animaatiossa "Hiss and Make Up", ja sen ohjasi Friz Freleng. Neljäs esiintyminen taphatui Väiski Vemmelsääri -animaatiossa "Hare Force".
Håkan Hjerpe -palkinto

Håkan Hjerpe-palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain jakama palkinto, joka annetaan sille Mestiksen pelaajalle, joka on näkyvimpänä johtohahmona johtanut joukkuettaan Mestiksen pudotuspeliotteluissa ja ollut joukkueen sydän, eli käytännössä pudotuspelien parhaalle pelaajalle. Palkinto on myönnetty kaudesta 2002–2003 alkaen ja ensimmäinen palkinnon saaja oli Jukureiden Tommi Nikkilä. Syksyllä 2010 palkinto nimettiin Håkan Hjerpen mukaan.
Pudotuspelien parhaimpana pelaajana on aina palkittu Mestiksen voittaneen joukkueen pelaaja.
Katonajärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen oja, joka laskee Lapinjokeen.
Järven rantaviiva on 450 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota. Järvelle pääsee Lapista etelään johtavalta tieltä noin 2,5 kilometriä etelään.

Luonto

Järvessä viihtyy ainakin jokirapu.

Luonnonhistoriaa

Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3080–2960 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 2700–2600 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 32,5 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.

Historia

Järven ympärillä oleva avosuon alue selittyy järven laskemisella. Vuonna 1805 lukkari G. Morgin haki lupaa järvenlaskuun ja sai sen vuonna 1807.
Sukanen Ship Pioneer Village and Museum

Sukanen Ship Pioneer Village and Museum-niminen museo sijaitsee Moose Jawissa, Saskatchewanissa Kanadassa ja sisältää muun muassa kanadansuomalaisen 1800-luvulla Kanada ssa eläneen siirtolaisen Tom Sukasen Sontiainen-laivan.
JR (rautatiekonserni)

JR on nimitys seitsemälle japanilaiselle rautatieyhtiölle, jotka muodostettiin vuonna 1987 Japanin valtionrautateiden yksityistämisen ja pilkkomisen myötä. Vaikka niihin viittaamaan käytetäänkin yhteisnimitystä ”JR Group” (jap. JRグループ), eri yhtiöillä on itsenäinen hallinto, eikä niillä ole esimerkiksi osakkeiden ristiinomistusta tai yhtä holdingyhtiötä. JR on lyhenne sanoista ”Japan Railways”.
JR-ryhmän yritykset hoitavat konventionaalista matkustajajunaliikennettä, Shinkansen-suurnopeusjunaliikennettä, tavaraliikennettä ja linja-autoliikennettä. Vaikka osa ryhmän yhtiöistä onkin täysin yksityisessä omistuksessa, niiden linjat erotetaan tavallisesti mielikuvatasolla ja esimerkiksi kartoissa muista ”yksityisistä” rautatielinjoista, sillä JR jatkaa valtionrautateiden toimintaa.
Vuonna 2012 JR-ryhmän yhtiöt kuljettivat lähes 9 miljardia matkustajaa ja niiden linjoilla suoritettiin noin 250 miljardia matkustajakilometriä. Yhtiöt omistavat noin 70 prosenttia Japanin rautatieverkosta.

Historia

Toisen maailmansodan jälkeen rautateiden osuus Japanin matkustajaliikenteestä alkoi autoistumisen ja lentoliikenteen kasvun myötä laskea. Vuonna 1950 rautateiden osuus matkustajaliikenteestä oli 90 prosenttia, vuonna 1980 enää 40 prosenttia. Japanin valtionrautatiet ei kyennyt vastaamaan kehitykseen tarpeeksi tehokkaasti ja alkoi tehdä tappiota vuonna 1964. Yritykset lisätä tuloja korottamalla lippujen hintoja laskivat matkustajamääriä entisestään. Ammattiyhdistysliike vastusti irtisanomisia, ja työkiistat johtivat pitkiin lakkoihin 1960–1980-luvuilla. Öljykriisin myötä valtion rahoitus väheni. Valtionrautateille kertyi valtava määrä velkaa, samalla kun yhtiön oli tehtävä suuria investointeja muun muassa Shinkansen-suurnopeusjunaratoihin. Vuonna 1987 velkaa oli jo 25 biljoonaa jeniä.
Vuonna 1983 muodostettiin valtionrautateiden uudelleenjärjestelykomitea, joka totesi vuoden 1985 raportissaan, että valtionrautateiden pelastaminen nykyisessä muodossaan ei ollut enää mahdollista ja suositti yhtiön yksityistämistä ja pilkkomista kuuteen alueelliseen rautatieyhtiöön, maanlaajuiseen tavaraliikenneyhtiöön ja muutamiin muihin pienempiin yrityksiin. Uusista yhtiöistä JR Higashi-Nihon, JR Nishi-Nihon ja JR Tōkai olisivat Shinkansen-linjojen ansiosta voitollisia, mutta JR Hokkaidō, JR Kyūshū ja JR Shikoku sekä tavaraliikenneyhtiö (JR kamotsu) tuottaisivat tappiota. Tämän vuoksi tappiota tuottavia yrityksiä varten muodostettiin 1,3 biljoonan jenin vakausrahasto. Valtionrautateiden vanhojen velkojen hoitoa varten perustettiin erillinen holdingyhtiö.
Uudet JR-yhtiöt aloittivat toimintansa 1. huhtikuuta 1987. Yhtiöiden tase parani tämän jälkeen huomattavasti: vuonna 1992 ne tuottivat yhteensä 900 miljardia jeniä voittoa. Tämä johtui neljästä tekijästä: yleisestä talousbuumista, yhtiöiden omista ponnisteluista, laskeneista työvoimakustannuksista ja siitä, ettei yhtiöillä ollut enää taakkanaan vanhaa velkaa.