google/wiki40b huggingface dataset:
Havre-Saint-Pierre

Liikenne

Kaupunkiin johtaa lännestä Sept-Îlesin kautta kulkeva Route 138 -maantie, joka päättyy Havre-Saint-Pierren itäpuolelle.
Kaupunkiin ei ole rautatieyhteyttä, joka yhdistäisi sen muuhun Kanadaan. Ainoa rautatieyhteys on Chemin de fer de la Rivière Romaine -rautatieyhtiön lyhyt kaivosrata, joka johtaa Quebec Iron and Titanium -kaivosyhtiön titaanikaivokselle kaupungin pohjoispuolelle.
Kaupungin satama palvelee pääasiassa titaanikaivoksen kuljetustarpeita.
Jerry Dixon

Jerry Lawrence Dixon (s. 15. syyskuuta 1967 Pasadena, Kalifornia) on yksi yhdysvaltalaisen hair metal -yhtye Warrantin perustajajäsenistä. Hän perusti Warrantin yhdessä Erik Turnerin kanssa. Jerry alkoi soittaa 14 vuoden iässä ja on maininnut idoleikseen Geezer Butlerin ja Rudy Sarzon. Huhuista poiketen Jerry Dixon ei ole minkäänlaista sukua Alesha Dixonille.

Warrant

Adam Shoren lähdettyä Warrantista muut jäsenet alkoivat etsiä uutta laulajaa. He kuulivat Jani Lanesta ja kutsuivat tämän kirjeitse treenikämpälleen. Janin saavuttua sinne etenkin Jerry Dixon vaikutti erittäin vakuuttuneelta siitä, että yhtyeeseen liittyisivät juuri Plain Janesta tuttu Jani Lane ja hänen ystävänsä Steven Sweet.
Harry Rönngren

Claes Henry ”Harry” Rönngren (26. tammikuuta 1875 Grimsby, Iso-Britannia – 2. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni, joka tunnetaan Itämerellä purjehtineen matkustaja-aluksen S/S Ariadnen pitkäaikaisena päällikkönä. Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistama Adriane oli aikakautensa loistokkain suomalainen matkustajalaiva, jota kutsuttiin myös ”Itämeren kuningattareksi”.

Elämä

Myöhemmin Ahvenanmaalla vaikuttaneen ruotsalaisen laivameklarin Algot Walfrid Rönngrenin ja Karolina Isabella Conradsonin perheeseen Ison-Britannian Grimsbyssä syntynyt Rönngren suoritti perämiestutkinnon Turun merenkulkuopistossa 1898 ja valmistui merikapteeniksi 1901. Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön palvelukseen hän tuli vuonna 1908. Hän toimi vuosina 1908–1915 S/S Polariksen, 1915–1919 S/S Oihonnan viimeksi vuodesta 1919 aina eläkkeellejäämiseensä vuoteen 1947 saakka Adrianen päällikkönä.
Suomen sisällissodan aikana Rönnberg oli luotsina saksalaiselle laivasto-osastolle, joka kuljetti Ahvenanmaan miehittäneitä joukkoja helmi–maaliskuun vaihteessa 1918. Myöhemmin hän oli Adrianen päällikkönä muun muassa kuljettamassa Suomeen Itävallasta lähteneitä juutalaispakolaisia vuonna 1938. Rönngren oli vielä eläkevuosinaan kymmenen vuoden ajan Helsingissä ravintola Royalin tarkastajana ja Svenska Teaternin isännöitsijänä.

Perhe

Rönngrenin puoliso oli Gerda Dorothea Oldenburg. Hänen veljensä oli teatterinjohtaja ja professori Nicken Rönngren.
Nimettömät Narkomaanit

Nimettömät Narkomaanit (engl. Narcotics Anonymous, lyhennettynä NA) on kansainvälinen yhteisö, jonka toiminta perustuu AA-liikkeenkin (Nimettömät Alkoholistit) käyttämään vertaistukitoimintaan ja 12 askeleen ohjelmaan. Idea AA:n ohjelman soveltamisesta huumeongelmaisten kohdalla syntyi Yhdysvalloissa 1940-luvulla, ja ensimmäinen huumausaineriippuvaisten kokous pidettiin siellä vuonna 1948. Nykyisenkaltainen NA kuitenkin perustettiin vasta 1953. Noihin aikoihin AA myönsi sille luvan käyttää ja muokata 12 askeleen ohjelmaa.
Nimettömien Narkomaanien toiminta Euroopassa alkoi 1980-luvulla, ja Suomessa ensimmäinen kokous pidettiin vuonna 1988. Toukokuussa 2010 järjestettiin yli 58,000 NA-kokousta 131 maassa.

Jäsenyys ja organisaatio

Nimettömien Narkomaanien kolmas perinne sanoo, että jäsenyyden ainoa edellytys on halu lopettaa käyttäminen. NA sanoo, että kokoukset on tarkoitettu järjestettäväksi säännöllisesti toinen toisemme tukemiseen puhtaana pysymisessä. Puhtaana pysyminen tarkoittaa täydellistä pidättäytymistä kaikista mielialaan ja mieleen vaikuttavista yhdisteistä. NA-jäsenyys on aina ilmainen, joskin vapaaehtoisen kannatusmaksun voi halutessaan maksaa, koska toiminta on omarahoitteista.
Perusta Nimettömien Narkomaanien ohjelmalle on kahdessatoista askeleessa ja kahdessatoista perinteessä.
Nimettömillä Narkomaaneilla "ei ole mielipidettä kokousten ulkopuolisiin asioihin", tämä koskee politiikkaa, tiedettä, lääketiedettä sekä ulkopuolisia organisaatioita ja instituutioita. Järjestö ei varsinaisesti mainosta itseään, vaan pikemminkin houkuttelee uusia jäseniä julkisella tiedolla järjestön olemassaolossa. NA-ryhmät ja alueet tarjoavat tietoa NA-ohjelmasta ulkopuolisille järjestöille, myös yksittäiset jäsenet ovat vieneet paikallisiin sairaaloihin ja instituutioihin, kuten päihdehoitokeskuksiin ja vankiloihin NA-sanomaa.
Daniel Jensen

Seurajoukkue

Jensen aloitti aikuisten sarjoissa vuonna 1996 Boldklubben af 1893 -nimisen joukkueen riveissä Tanskan ykkösdivarissa. Hän siirtyi hollantilaiseen SC Heerenveeniin vuonna 1998. Vuonna 2003 hän siirty Espanjan La Ligassa pelanneeseen Real Murciaan. Kausi ei mennyt Murcian kannalta hyvin, joten se putosi alempaan sarjaan. Jensen sen sijaan onnistui, ja hänen hyvät otteensa huomattiin useissa saksalaisseuroissa. Hän siirtyi miljoonan euron siirtosummalla Werder Bremeniin. Sittemmin hän pelasi muun muassa italialaisseura Novarassa.

Maajoukkue

Tanskan alle 19-vuotiaiden joukkueessa Jensen esiintyi ensimmäistä kertaa syyskuussa 1995. Yhteensä hän pelasi U-19-joukkueessa 16 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Alle 20-vuotiaiden joukkueessa hän pelasi 19 ottelua, joissa tehtyjä maaleja kaksi. Aikuisten maajoukkueessa Jensen debytoi helmikuussa 2002. Hän oli maajoukkueen mukana Euroopan mestaruuskilpailuissa 2004; hän pelasi kaksi peliä kokonaisuudessaan ja tuli yhdessä vaihdosta kentälle. Kaikkiaan hän pelasi urallaan 52 maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Toivo Salervo

Toivo August Salervo, sukunimi alk. Salenius (17. tammikuuta 1888 Kuopio – 30. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. 
Salervon vanhemmat olivat insinööri Johan August (Atte) Salenius ja Wilma Helena Österbladh. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseosta 1906 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1910. Aluksi hän työskenteli apulaisena arkkitehti Onni Tarjanteen arkkitehtitoimistossa. Vuonna 1913 hän otti vastaan piirustuksen opettajan viran Jyväskylän seminaarista. Jyväskylän aikoihin hänellä oli myös oma arkkitehtitoimisto, jossa harjoittelijana oli kesällä 1916 nuori ylioppilas nimeltä Alvar Aalto. Harjoittelun jälkeen Salervo antoi sanavalmiille harjoittelijalleen neuvon:
»Ei sinusta ole arkkitehdiksi, mutta tähtää lehtimiesuralle!»
Vuosina 1918–1944 Salervo toimi kouluhallituksen arkkitehtina ja tuolta ajalta ovat kaikki hänen tunnetuimmat työnsä, jotka ovat pääasiassa koulurakennuksia. Arkkitehdin ja piirustuksen opetuksen lisäksi Salervo kirjoitti paljon oppikirjoja ja oli kouluhallituksessa piirustuksen, veiston ja kaunokirjoituksen tarkastajana. Monet koululaispolvet ovat opiskelleet kaunokirjoitusta, jonka mallin Salervo kehitti 1930-luvulla. Viimeksi Salervo oli maataloushallituksessa kotiteollisuusneuvoksena ja osastopäällikkönä 1945–1955.
Eläkepäivikseen Salervo vetäytyi Nurmijärvelle, Röykässä sijaitsevan Vahaksenjärven rannalla olevaan, itse piirtämäänsä huvilaan. Eläkkeellä hän omistautui pitkälti taiteelle maalaamalla luonnonkukkia metsissä pääasiassa vesivärein. Myös muutamista kyläläisistä hän maalasi vesivärein muotokuvia.
Monet kylässä asuneet koululaiset, jotka keräsivät kasveja Röykän metsistä, tutustuivat Salervoon. Hänellä oli aina aikaa keskustella uteliaiden lasten kanssa ja kertoa eri kasveista. Hänen vilpitön ja teeskentelemätön käytöksensä teki hänestä koko kylän epävirallisen "isosedän". Vielä elävät vanhat kyläläiset muistavat hänet vanhan ajan herrasmiehenä.
Nurmijärveläisten vaikuttajien keskuudessa Salervo oli suosittu hahmo, joka kutsuttiin mielellään juhlapuhujaksi ja kutsuvieraaksi pitäjän- ja muihin juhliin. Hän oli kuolemaansa asti muun muassa Kivi-juhlien vakiokutsuvieras. Myös kouluihin hänet haluttiin juhlapuhujaksi, jos suinkin mahdollista.
Viimeiseksi hänen piirtämäkseen ja myös rakennusvalvomakseen rakennukseksi jäi omaleimainen linja-autopysäkin suojakatos Vaaksintien risteyksessä Röykässä. Rakennus tuhoutui tulipalossa arkkitehdin kuoleman jälkeen.
Л

Ääntäminen

Л ääntyy tavallisesti joko soinnillisena alveolaarisena lateraalina /l/ tai soinnillisena liudentuneena alveolaarisena lateraalina /ʎ/. Sen äännearvo on bulgariassa /l/ tai /ʎ/, makedoniassa /l/, marissa /l/ tai /ʎ/, serbiassa /l/, ukrainassa /l/ tai /ʎ/, valkovenäjässä /l/ tai /ʎ/ ja venäjässä /l/ tai /ʎ/. Serbiassa soinnillisen liudentuneen alveolaarisen lateraalin merkki on љ.
Judge Meets the King

Judge Meets the King on Tuomari Nurmion ja Knucklebone Oscarin vuonna 2018 julkaisema 7 tuuman EP-levy, jonka on julkaissut Weird Records yhteityössä Stupido Recordsin kanssa. Levy julkaistiin toukokuussa 2018 Tavastia-klubilla Oscarin 25-vuotistaiteilijajuhlassa, joskin sitä myytiin jo hieman aikaisemmin Oscarin keikalla On the Rocksissa.

Levyn tausta

Levy sai alkunsa siitä, että Nurmio ja Oscar päätyivät tekemään musiikkia TV 1:n ohjelmaan Vintage-valtakunta, jota tekevät Weird Antiques -kaupastaan tunnetut Mike Kairenius ja Tomppa Kekäläinen. Nämä halusivat tuottaa sarjan pohjalta singlen, jonka olisivat voineet laittaa jukeboxiinsa. Tulokseksi tuli kuitenkin EP, joka ei sinne mahdu.

Tyylilaji

Levyn tyylilaji on gospel. Oscar on vähän aiemmin tehnyt yhteistyötä Lahden Gospelkuoron solistina toimineen Ira Multaharjun kanssa samoin kuin Holy Rock Voices -kuoron kanssa projektissa, jonka nimi on Preach! Nurmio taas on aivan uransa alussa levyttänyt variaation virrestä Oi Herra, jos mä matkamies maan, joka oli hänen uransa ensimmäisiä hittejä.
Nurmio kertoi Suomen Kuvalehdelle levystä seuraavaa:

»Koen gospelin ensisijaisesti väkevänä musiikkina. Gospel on sorrettujen musiikkia. […] On mahdollista, että jotkut ottavat kappaleidemme sisällön viestinä. Itse näen, että niiden spiritualismi on vain osa jatkumoa, jossa ihminen on koko olemassaolonsa aikana tukeutunut maallista käsityskykyä väkevämpien voimien apuun vaikeuksien yllättäessä, tai niitä vältellessä. […] Jumalat ovat hahmoina keskeisiä antiikin mytologioissa, ja ne ovat ihmisille merkitseviä yhä, symboleina.» 
Oscar totesi levystä seuraavaa:

»Gospel on vahvaa musaa. Ei minulla ole rahkeita kilpailla alkuperäisten esittäjien kanssa. Olemme etsineet tavan, miten saamme rouhittua sieltä esiin oman näkemyksemme.»
Hemitioasetaalit

Hemitioasetaalit eli tiohemiasetaalit ovat orgaanisia yhdisteitä. Hemitioasetaalit voidaan jakaa joko monohemitioasetaaleihin, joiden yleinen rakenne on R₂C(SR)OH tai R2C(OR)SH ja dihemitioasetaaleihin. Hemitioasetaalit ovat hemiasetaalin rikkianalogeja. Hemitioasetaalit ovat yleensä suhteellisen pysymättömiä ja hydrolysoituvat karbonyyliyhdisteiksi ja tioleiksi, mutta niitä esiintyy tärkeinä välituotteina useissa entsyymikatalysoiduissa reaktioissa.
Hemitioasetaaleja voidaan valmistaa happo- tai emäskatalysoiduissa olosuhteissa aldehydeistä tai ketoneista ja tioleista. Hemitioasetaalit esiintyvät välivaiheina tioasetaalien valmistuksessa.
Aljaksandr Hleb

Ura

Hleb aloitti ammattilaisuransa kaudella 1999–2000 Valko-Venäjän liigan BATE:ssa, josta hän siirtyi Saksan Bundesliigan VfB Stuttgartiin noin 150 000 Yhdysvaltain dollarin siirtosummalla vuonna 2000. Hleb nousi nopeasti yhdeksi VfB:n kantavista pelaajista.
Kesäkuun 28. 2005 Hleb siirtyi Valioliigan Arsenaliin. Pelaajan sopimus englantilaisseuran kanssa oli nelivuotinen. Hleb tunnetaan erikoistilanneosaajana ja hänestä kaavailtiin kulma- ja vapaapotkujen vakioantajaa. Hleb teki ensimmäisen maalinsa ”Gunnersille” jo kahden minuutin kuluttua tulostaan kentälle toisen puoliajan alussa ennen kauden alkua käydyssä harjoitusottelussa.
Hleb pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa Arsenalissa 21. elokuuta 2005 Stamford Bridgellä Chelsean vieraana. Hänen esitystään ylistettiin, mutta hieman tämän jälkeen hän loukkasi polvensa edustaessaan Valko-Venäjää maaottelussa. Hleb palasi sairauslomalta 7. joulukuuta Mestarien liigan otteluun Ajaxia vastaan. Kaudella 2005–2006 hänen onnistui vakiinnuttaa paikkansa Arsenalin aloituskokoonpanossa.
Kesällä 2008 Hleb siirtyi 15 miljoonan euron siirtosummalla Espanjan pääsarjassa pelaavaan FC Barcelonaan. Kesällä 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Saksan Bundesliigassa pelaavaan VfB Stuttgartiin, jossa hän oli pelannut aikaisemminkin vuosina 2000–2005. Elokuussa 2010 hän siirtyi lainalle Valioliiga-seura Birmingham Cityyn. Elokuussa 2011 hän siirtyi loppuvuoden ajaksi lainalle Saksan Bundesliigassa pelaavaan VfL Wolfsburgiin.
Helmikuussa 2012 Hleb siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan Krylja Sovetoviin. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Valko-Venäjän liigan BATE:en, jossa oli pelannut aikaisemminkin vuosina 1999–2000.Vuonna 2019 BATE vapautti Hlebin ja hän on nyt vapaa pelaaja

Muuta

Hlebin veli Vjatšaslau Hleb on myös jalkapalloilija. Hän pelaa seuratasolla Kreikan Kallonissa sekä edustaa Valko-Venäjän maajoukkuetta.
Raija Pelli

Raija Helena Pelli (s. 23. elokuuta 1957 Vaasa) on suomalainen toimittaja, joka tunnettaneen parhaiten Poliisi-TV:n juontajana. Pelli oli mukana tekemässä Poliisi-TV:tä sen alusta, vuodesta 1989 alkaen. Hän jätti sittemmin Poliisi-TV:n juontotehtävät ja toimi pari vuotta sarjan tuottajana. Yleisradio siirsi hänet pois tuottajan tehtävistä kesäkuussa 2007 ja syyskuussa 2007 Raija Pelli irtisanoutui yhtiöstä. Pelli kuuluu Oikeustoimittajat ry:hyn ja kouluttaa toimittajia rikosjournalismin saralla.
Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Pelli oli Suomen Keskustan ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä ja sai 616 ääntä.

Yksityiselämä

Pelli on ollut vuodesta 2002 alkaen naimisissa toimitusjohtaja Jörgen Victorzonin kanssa. Nykyinen avioliitto on hänen kolmantensa; edelliset aviomiehet olivat Timo Rintakoski ja Heikki Tuomela. Pellillä on lapset Irina (syntynyt 1988) ja Niki (syntynyt 1995), joista Irina on ensimmäisestä ja Niki toisesta avioliitosta. Pelli asuu Kauniaisissa.
Raija Pelli kertoo tulevansa näkijäsuvusta. Hän kertoo näkevänsä enteitä, saavansa viestejä tuonpuoleisesta, kokevansa yliluonnollisia kokemuksia ja pyrkivänsä kehittämään näkijän kykyjään, vaikka ne pelottavatkin häntä. Hän sanoo ”avaavansa itseään näille asioille”.
Leonard Orban

Leonard Orban (s. 28. kesäkuuta 1961 Brașov) on romanialainen poliitikko, joka työskenteli Euroopan Unionissa Barroson komissiossa monikielisyydestä vastaavana komissaarina. Tässä toimessa hän vastasi EU:n kielipolitiikasta. Hän oli Romanian ensimmäinen komissaari ja EU:n ensimmäinen pelkästään monikielisyyteen keskittyvä komissaari. Tehtävä alkoi 1. tammikuuta 2007 ja päättyi 31. lokakuuta 2009. Tekniikka- ja talous-taustainen Orban osallistui aktiivisesti Romanian EU:hun liittymiseen toimien aluksi apulais- ja lopuksi pääneuvottelijana.
Monikielisyydestä vastaavana komissaarina Orban johti myös EU:n laajaa tulkkaus-, käännös- ja julkaisutoimintaa kaikilla 23 virallisella kielellä.
Orban ei kuulu mihinkään poliittiseen puolueeseen, mutta kannattaa liberalismia. Hän kannattaa Romanian integroitumista EU:hun ja Sopimuksen Euroopan perustuslaista hyväksymistä sitä muokkaamatta.
Tunbūr

Tunbūr (myös tanbūr tai tambūr) on yleisnimitys Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa enimmäkseen käytetyille näppäiltäville, ohut- ja pitkäkaulaisille luutuille. Tunbūrin pituus vaihtelee 40−120 cm:n välillä ja sen kaikukoppa on suhteellisen pieni ja munanpuolikkaan muotoinen.
Soittimessa on kaksi tai kolme kieltä. Kielet voivat myös olla 2-3 kertaisia. Tunbūrin kaula on varustettu siirrettävillä nauhoilla, joita voi olla 10-24 kappaletta.
Tunbūr-nimeä käytetään islamilaisilla alueilla myös maljalyyrasta.
Yevadu

Juoni

Elokuva kertoo Satyasta (Allu Arjun), joka menettää tulipalossa 70 prosenttia ihostaan sekä rakastettunsa Deepthin (Kajal Agarwal). Kasvonsiirto-operaation jälkeen Satya (Ram Charan) ottaa tehtäväkseen kostaa tulipalon aiheuttajille, mutta joutuu osalliseksi myös kasvot eläessään omistaneen Charanin (Ram Charan) tarinaan.

Tuotanto

Yevadun oli tarkoitus ilmestyä 14. kesäkuuta 2013, mutta Andhra Pradeshin poliittinen tilanne ja Telanganan osavaltion irtautuminen viivästyttivät elokuvan julkaisua. Lopulta elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2014.

Vastaanotto

Ensimmäisellä viikollaan Yevadu teki maailmanlaajuisesti yli 370 miljoonan rupian tuoton, joka oli siihen mennessä toiseksi eniten koko telugunkielisessä elokuvateollisuudessa.
Yevadun markkinoinnissa käytettyjen julisteiden takia elokuvan ohjaaja Vamsi Paidipallysta, tuottaja Dil Rajusta ja näyttelijä Ram Charanista sekä muista tuotantotiimin avainhenkilöistä tehtiin ilmoitus poliisille, koska julisteet olivat kurnoolilaisen liikemiehen mukaan liian säädyttömiä.
Alan oppia

Alan oppia on Kai Niemisen vuonna 2010 ilmestynyt runokokoelma.
Heinäkutoja

Levinneisyys

Heinäkutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Simpsonit (11. tuotantokausi)

Keilailumestari (Hello Gutter, Hello Fadder)

Homer saa julkisuutta keilailusaavutustensa ansiosta. Kun huuma on ohitse, Homer yrittää paikkailla välejään lapsiinsa.

Prätkäkundi (Take My Wife, Sleaze)

Homer voittaa moottoripyörän ja perustaa prätkäjengin, mutta sattuu valitsemaan sille nimen, joka on jo toisen porukan käytössä.

Lelusensaatio (Grift of the Magi)

Rahapulassa painiva koululaitos turvautuu lelufirman apuun. Lapsia käytetään salaa apuna uuden muotilelun suunnittelussa.

Pikku emäntä (Little Big Mom)

Marge katkaisee jalkansa lasketteluonnettomuudessa, kun käkikello aulassa putosi hänen jalalleen. Margen pitää olla sairaalassa ja antaa Lisalle vastuun talosta. Homer ja Bart eivät ota osaa talon töihin ja tämä ärsyttää Lisaa. Lisa tekee Homerille ja Bartille "spitaalin" puurohiutaleista ja liimasta, jotta he rupeaisivat siivoamaan. He lähtevät Ned Flandersin käskystä Havaijille spitaaliparantolaan. Marge pääsee sairaalasta ja he lähtevät Homerin ja Bartin perään. He ovat jo huomanneet, että ruvet eivät ole oikeita, koska Homer söi yhden ruvista. Simpsonit jäävät Havaijille lomailemaan, mutta Homer ja Bart joutuvat käymään säköneulahoidossa, jotta ruvet lähtisivät.

Uskolla Terveeksi (Faith Off)

Homer tapaa vanhoja opiskelututtujaan ja joutuu pahaan kiipeliin. Bart pelastaa isänsä ja ryhtyy ihmeparantajaksi.

Kartanon herrat (The Mansion Family)

Herra Burns lähtee käymään lääkärissä Minnesotan Mayo-kliniikalla ja kutsuu Simpsonit vahtimaan taloaan.

Raivoisa ratsu (Saddlesore Galactica)

Homer ja Bart pelastavat sirkushuijarin hevosen, ja osallistuvat outoon ratsastuskisaan. Lisa ja koulun orkesteri osallistuvat tärkeään kilpailuun.

Lähetyssaarnaaja (Missionary Impossible)

Homer pakenee ahneita rahankerääjiä ja päätyy lähetyssaarnaajaksi trooppiselle saarelle.

Pygmalion (Pygmoelian)

Kasvoleikkaus tekee rujosta Moesta komean, ja hän saa saman tien roolin suositussa saippuasarjassa.

Raittiuden päivät (Days of Wine and D'Ohses)

Barney järkyttyy nähdessään itsensä videolla toikkaroimassa kännissä. Hän päättää ryhdistäytyä ja ruveta helikopterilentäjäksi. Lisa ja Bart osallistuvat valokuvauskisaan.

Alligaattori (Kill the Alligator and Run)

Simpsonien perheloma Floridassa muuttuu pelokkaaksi pakomatkaksi heidän ajettuaan alligaattorin yli. (Vierailevina ääninä Kid Rock ja Joe C)

Stepataan pois (Last Tap Dance in Springfield)

Lisa innostuu tanssitaiteesta, mutta ei edisty toivomallaan tavalla. Apuun rientää professori Frink. Bart ja Milhouse retkeilevät ostoskeskuksessa ja Homer parantaa näkökykyään laserleikkauksella.
Starbucks

Starbucks Pohjoismaissa

Starbucks on levittäytynyt vähitellen myös Pohjoismaihin. Ruotsiin Starbucks perusti ensimmäisen kahvilansa Arlandan kansainväliselle lentoasemalle vuonna 2010. Yritys tiedotti heinäkuussa 2011 perustavansa kumppaninsa SSP:n kanssa ensimmäiset kaksi Suomen kahvilaansa Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Samalla tiedotettiin myös liikkeen avaamisesta Norjaan Gardermoenin lentoasemalle.
Suomen ensimmäinen kahvila avattiin 15. toukokuuta 2012 terminaali 2:n saapuvien aulaan, jonne kaikilla on vapaa pääsy. Toinen kahvila avattiin 15. lokakuuta 2012 terminaali 2:n kaukolentojen alueella.
Kolmas Starbucks avattiin Helsingin keskustaan Akateemisen Kirjakaupan tiloihin 13. marraskuuta 2013.
Vuonna 2015 Starbucks ja Ruokakesko solmivat sopimuksen Starbucks-kahviloiden avaamisesta K-kauppoihin eri puolille Suomea. Tämän sopimuksen myötä Suomen neljäs Starbucks-kahvila avattiin kauppakeskus Selloon Espooseen. Sittemmin Starbucks-kahviloita on perustettu kauppakeskus Itikseen Helsingin Itäkeskuksessa sekä kauppakeskus Jumboon ja Myyrmanniin Vantaalla. Starbucksilla on kahvila myös Kampin kauppakeskuksessa.
Grigori Poljakov

Grigori Ivanovitš Poljakov (1876–1939) oli venäläinen lintutieteilijä ja keräilijä.
Poljakov oli kuuluisan venäläisen lintutieteilijän F. Lorenzin oppilas. Poljakov valmistui Šanjavskin kansanyliopistosta Moskovasta ja tutki Moskovan alueen ja lähiseudun linnustoa. Vuonna 1923 hän lahjoitti noin kymmenen tuhannen nahan lintukokoelmansa Moskovan yliopiston Eläintieteelliselle museolle. Vuonna 1927 Poljakov vangittiin, ja hänet vietiin Solovkiin. Täällä hän toimi paikallisten luonnontutkijoiden biologisen aseman johtajana. Vapauduttuaan 1932 Poljakov asui Moskovan lähistöllä kuolemaansa saakka, keräillen kirjoja ja lintuja.
Kultaakin kalliimpi

Juoni

New Yorkin ortodoksijuutalaisten suljetussa ja ankaran uskonnollisessa yhteisössä ei naisen paikka ole työelämässä, eikä seksi ole nautintoa varten. Tämä on liian tiukka paikka itsetietoiselle Sonialle (Renée Zellweger), jonka jalokiviseppäisä naittaa hänet uskonoppineelle Mendelille (Glenn Fitzgerald). Turhautunut Sonia alkaa lopulta kapinoida kahlehtivaa yhteisöä vastaan muun muassa hankkimalla työpaikan. Seurauksena on yleinen hyljeksintä.

Tuotanto ja julkaisu

Kultaakin kalliimpi kuvattiin New Yorkissa, Brooklynin Bensonhurstissa työnimellä A Price Below Rubies.
Kultaakin kalliimpi sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa Sundancen elokuvajuhlilla 22. tammikuuta vuonna 1998; teatterilevitykseen elokuva pääsi 25. maaliskuuta 1998. Elokuva julkaistiin myös Kanadassa 8. toukokuuta 1998, Saksassa 19. marraskuuta 1998, Australiassa 3. joulukuuta 1998, Italiassa 27. elokuuta 1999, Ranskassa 12. tammikuuta 2000, Belgiassa 3. toukokuuta 2000, Malesiassa 7. kesäkuuta 2000 ja Japanissa 18. toukokuuta 2002.

Vastaanotto

Elokuva itse sai sekalaisia arvosteluja, mutta Zellwegerin roolisuoritus sai kiitettävää kritiikkiä. Zellweger sai roolisuorituksestaan New York Film Critics Circle -palkintoehdokkuuden parhaasta naispääosasta vuonna 1998. Elokuvan ohjaaja-käsikirjoittaja Boaz Yakin oli ehdolla Grand Special Prizeen Deauvillen elokuvajuhlilla vuonna 1998.
Chicago Sun-Timesin Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä. Film Journal Internationalin Maria Garcia antoi elokuvalle positiivista palautetta kutsuen sitä "kauniisti toteutettu, taidokkaasti tehty ja loistavasti näytelty elokuva".
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 54 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 28 arvosteluun.

DVD-julkaisut

Kultaakin kalliimpi on julkaistu Isossa-Britanniassa DVD:lle vuonna 1999 ja Yhdysvalloissa vuosina 2000 ja 2012.