google/wiki40b huggingface dataset:
Henri Välimaa

Ura

Välimaa on Lappeenrannan NMKY:n kasvatti, ja hän pelasi seuran paidassa A-junioreiden SM-sarjaa. Kaudella 2008–2009 hän debytoi seuran edustusjoukkueessa ja pelasi 13 ottelua. Kauden aikana joukkue voitti muun muassa Koripallon Suomen cupin. Kaudella 2011–2012 Välimaa pelasi 41 ottelua ja teki 3,4 pistettä sekä otti 1,2 levypalloa ottelua kohden. Varusmiespalveluksensa Välimaa suoritti Urheilukoulussa.
Kaudeksi 2013–2014 Välimaa teki vuoden pelaajasopimuksen Tampereen Pyrinnön kanssa. Välimaa pelasi kauden aikana Pyrinnön reservijoukkueessa mutta myös edustusjoukkueessa. Pyrintö pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigaa, jossa se sijoittui neljänneksi. Korisliigassa Pyrintö voitti runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja voitti kauden päätteksi historian kolmannen Suomen mestaruutensa. Kauden 2014–2015 Välimaa pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa I-divisioona A:ssa.
DIMM

SO-DIMM

SO-DIMM, SODIMM, lyhenne sanoista Small Outline Dual In-line Memory Module, on pienempi variaatio DIMM moduuleista. SO-DIMM on käytössä mm. kannettavissa sekä mini-ITX tietokoneissa.

CDIMM

Centaur DIMM (CDIMM) on IBM:n Power8-suorittimien kanssa käytettävä muistimoduuli, jossa puskuripiirit ovat muistimoduuleilla integroituna suorittimen sijaan.
Aamulehti

Linja

Aamulehti julisti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies.
Euroopan Formula 3 -kausi 2016

Euroopan Formula 3 -kausi 2016 oli sarjan neljäs kausi nykyiselle Euroopan Formula 3 mestaruussarjalle. Kausi alkoi 2. huhtikuuta Ranskan Paul Ricardin radalla ja päättyi 16. lokakuuta Saksan Hockenheimringillä.
Sarjan mestaruuden voitti kanadalainen Lance Stroll. Toiseksi sijoittui saksalainen Maximilian Günther ja kolmanneksi brittiläinen George Russell.
Mihail Margelov

Mihail Vitaljevitš Margelov (s. 1964) on venäläinen poliitikko. Hän on Venäjän kansanedustuslaitoksen ylähuoneen, liittoneuvoston, kansainvälisten asioiden valiokunnan entinen puheenjohtaja.
Margelov on opiskellut Moskovan yliopiston Aasian ja Afrikan maiden instituutissa, toiminut Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean kansainvälisen osaston kääntäjänä, opettanut arabiaa Neuvostoliiton turvallisuuskomitean korkeakoulussa sekä ollut toimittajana uutistoimisto TASSin arabiankielisessä toimituksessa. 
Vuosina 1990–1995 Margelov toimi yhdysvaltalaisissa konsulttitoimistoissa, mm. World Resourcesssa, Boston Consulting Group'ssa sekä Bain and Companyssa avustaen itsenäisten valtioiden yhteisöön suuntautuvissa investointihankkeissa.
Vuonna 1995 Margelovista tuli Video International Groupin projektipäällikkö tarkoituksena tukea Grigor Javlinskiä ja liberaalia Jabloko-puoluetta. Vuonna 1996 hänestä tuli Venäjän presidentti Boris Jeltsinin uudelleenvalinnan kampanjatoimiston mainonnan pääkoordinaattori ja marraskuusta 1996 Venäjän presidentinkanslian julkissuhteiden osaston päällikkö.
Toukokuusta 1998 syyskuuhun 1999 Margelov toimi RIA-Novosti-tietotoimistossa. Lokakuusta 1999 syksyyn 2000 Margelov toimi Pohjois-Kaukasian tapahtumien tiedottamista varten perustetun Rosinformcenterin johtajana. Jeltsinin ilmoitettua luopuvansa presidentin tehtävistä 1999 lopussa ryhtyi Margelov tammikuusta maaliskuuhun 2000 hoitamaan Vladimir Putinin presidentinvaalikampanjassa avustamaan suhteissa ulkomaisiin joukkotiedotusvälineisiin.
Margelov valittiin Pihkovan alueelta Venäjän federaation liittoneuvostoon 2000, minkä jälkeen hänestä tuli kansainvälisten asioiden valiokunnan jäsen. Marraskuussa 2001 hänestä tuli valiokunnan puheenjohtaja. Margelov antoi aktiivisesti Venäjän ulkopolitiikkaa koskevia lausuntoja, ja kommentoi esimerkiksi Martti Ahtisaaren Nobelia happamasti.
Margelov toimi Euroopan neuvoston liittovaltuustossa 2002-2004 ja 2005-2009.
Erkki Haukipuro

Erkki Antero Haukipuro (18. helmikuuta 1921 Raahe – 27. syyskuuta 2001 Oulu) oli Oulun läänin entinen maaherra, kansanedustaja, ministeri ja ammatiltaan maanviljelijä.
Ennen maaherranimitystään maanviljelijänä Merijärvellä toiminut Haukipuro oli käynyt kansakoulun ja kansankorkeakoulun Alkio-opistossa. Kunnallispoliittisen uransa hän aloitti 1951 Merijärven kunnanvaltuutettuna ja vuodesta 1954 kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Eduskunnan jäseneksi hänet valittiin 1966 ja uudelleen 1970, ja maa- ja metsätalousministeriksi hän tuli Sorsan I hallitukseen 1972, josta tehtävästä hän  1973 siirtyi Oulun läänin maaherraksi toimien siinä tehtävässä aina eläkkeelle siirtymiseen eli vuoteen 1986 asti. Presidentin valitsijamieheksi hänet valittiin 1968.
Pinja

Kuvaus

Pinja voi kasvaa 25 metriä korkeaksi mutta jää useimmiten 12–20 metrin mittaiseksi. Puun kasvutavalle on tyypillistä sateenvarjon muoto, jossa lyhyen rungon päässä on leveä tasaisesti kaartuva tai lähes tasainen latvus. Kävyt ovat 8–15 cm pitkiä, ja siementen valmistuminen kestää 36 kuukautta. Siemenet ovat suuria, vaaleanruskeita ja 2 cm pitkiä. Niissä on surkastunut 4–8 mm:n pituinen siipi, joka karisee herkästi pois. Siipi on tehoton tuulilevitykseen, ja siemeniä levittävätkin eläimet, kuten siniharakka (Cyanopica cyanus).

Levinneisyys

Pinja on alun perin kotoisin luultavasti Pyreneiden niemimaalta. Välimeren alueella sitä on kuitenkin kasvatettu siementen vuoksi jo niin kauan, että se on levinnyt luontoon, ja sitä pidetään usein alkuperäisenä lajina. Siemenillä on käyty myös kauppaa jo varhain. Noin vuodesta 1700 lähtien pinjoja on viety myös muille välimerenilmastoa muistuttaville alueille, kuten Kaliforniaan, Etelä-Afrikkaan ja Australiaan. Länsi-Euroopassa se voi selvitä Etelä-Skotlannissa saakka ja Yhdysvaltain itärannikolla New Jerseyssä saakka.

Siementen ravintokäyttö

Pinjansiemeniä syödään paitsi sellaisenaan, myös paahdettuina ja jauhettuina esimerkiksi pestokastikkeessa. Niiden makua pidetään erityisen hienostuneena.
Majdal Shams

Maantiede

Majdal Shams sijaitsee Israelin miehittämällä Golanin kukkuloiden alueeleen pohjoisosassa Hermonvuoren juurella. Kylän lähellä sijaitsee myös Israelin ja Syyrian vastainen tulitaukolinja.

Historia

Israel valtasi Golanin kukkuloiden alueen niin sanotun kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Majdal Shams oli suurin alueen druusien asuttamista kylistä. Majdal Shams sai oman kuntansa aseman israelissa 1982.
Israel liitti Golanin alueen itseensä vuonna 1981. Sota ja liitos erotti Golanin druusit druusikylistä Syyrian puolella. Majdal Shamsin druusit ovat pitäneet silti yllä läheisiä yhteyksiä druusikyliin Syyrian puolella rajaa. Paikallisten druusien suhteet Israeliin eivät ole aina sujuneet mutkatta. Monet kylän druuseista ovat syyriamielisiä. Esimerkiksi vuonna 2019 kylässä järjestettiin mielenosoituksia Israelin Golanin kukkuloiden liitosta vastaan. Suhteiden Israeliin voidaan kuitenkin myös sanoa vähittään ajoittain toimivan myös hyvin.

Talous

Majdal Shamsin ympärillä on maatalousaluetta, jolla kasvatetaan esimerkiksi hedelmiä. Nykyisin paikallisille on töitä myös matkailualalla.

Väestö

Majdal Shamsin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 11 044. Vuonna 2002 vastaava luku oli 8 240 ja vuonna 1968 noin 3 500.
Väriaisti

Väriaisti eli värinäkö tarkoittaa monilla eliöillä olevaa kykyä erotella eri värejä toisistaan. Värinäkö on osa näköaistia.

Ihmisen väriaisti

Ihminen havaitsee sateenkaaren värit violetista punaiseen. Ihmisen värinäkö perustuu silmän verkkokalvon tappisoluihin. Niitä on kolmea tyyppiä: yhdet havaitsevat punaista ja sen lähivärejä, toiset sinistä lähiväreineen ja kolmannet vihreitä lähiväreineen. Ihminen ei pysty havaitsemaan violettia lyhytaaltoisempaa ultraviolettia väriä, kuten jotkin muut eläinlajit. Ultravioletti valo ei ensinkään pääse ihmissilmän linssistä sisään, eikä ihmisellä ole myöskään sen havaitsemiseen kykeneviä tappisoluja.

Muiden eläinten väriaisti

Lintujen tappisolut havaitsevat värejä hiukan ihmisestä poikkeavalla tavalla, sillä jotkin sävyt näkyvät niille voimakkaampina kuin ihmisille. Lisäksi useimmat linnut näkevät myös ultravioletin värinä muiden joukossa, sillä niillä on tappisoluja myös ultravioletin havaitsemista varten. Linnut pystyvät lisäksi erottamaan värejä ihmistä tarkemmin, sillä niillä on ihmistä enemmän tappisoluja. Monen lintulajin koirailla on kirkkaan ultravioletteja kuvioita, jotka herättävät naaraiden huomion parinvalintatilanteessa. Linnut näkevät ultravioletin myös muualla luonnossa: esimerkiksi petolinnut näkevät myyrien ultravioletin värisen virtsan ja pystyvät sen perusteella suunnistamaan alueille, joilla myyriä on.
Monilla kalalajeilla on neljäntyyppisiä tappisoluja, eli ne ilmeisesti näkevät lintujen tapaan myös ultravioletin ja käyttävät ultraviolettia viestinnässään.
Hyönteiset kykenevät yleensä näkemään sinisen, vihreän ja ultravioletin. Vain osa hyönteislajeista näkee myös punaisen.
Nisäkkäillä laajan väriskaalan näkeminen on yleistä aamuhämärissä eläneillä lajeilla, ja alkunisäkkäällä oli siksi myös ultraviolettinäkö. Monet pussieläinlajit havaitsevat värit punaisesta ultraviolettiin. Nykyisin nisäkkäistä ultravioletin näkevät erillisenä värinään myös eräät lepakot ja monet jyrsijät, kuten rotta ja gerbiili. Lisäksi monet muut nisäkkäät näkevät ultravioletin violettina, mistä on hyötyä erityisesti hämäräeläimille, sillä valon lyhimmät aallonpituudet viipyvät näkyvillä pidempään kuin muut. Moni nisäkäs, kuten kissa, koira ja hevonen, ei näe punaista väriä.
Nisäkkäistä värit aistivat ihmisen kaltaisesti vain vanhan maailman apinat. Uuden maailman apinoissa esiintyy punavihervärisokeutta.
Useimmat eläinlajit eivät näe punaisen tuolla puolen olevaa infrapunaista, joka on valon aallonpituuksista kaikkein pitkäaaltoisinta. Infrapunan aistimiskyky on tiettävästi vain joillain käärmeillä, kuten joillain boilla ja pytoneilla. Kaikkein tarkin infrapunanäkö on kalkkarokäärmeellä. Käärmeet aistivat infrapunaiset aallonpituudet kuononsa sivuilla olevilla kuopilla, mutta käärmeen aivot käsittelevät nämä havainnot osana näköaistimustaan.

Värisokeus

Värisokeudessa värien erottelukyky on tavalla tai toisella puutteellinen. Puna-vihersokeus on yleisin värisokeuden muoto.
Rafael Rinne

Vieno Rafael Rinne (21. marraskuuta 1904 Nousiainen – 27. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, osastopäällikkö ja päätoimittaja.
Rinteen vanhemmat olivat maalari Frans Anton Rinne ja Fanny Maria Jaska. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1931 ja maisteriksi 1934. Rinne oli Varkauden työväenopiston johtajana 1931–1934, Elanto-lehden toimittajana 1936–1938 ja tamperelaisen Kansan Lehden päätoimittajana 1938–1941. Tämän jälkeen hän toimi kansanhuoltoministeriössä osastosihteerinä 1942 ja oli valtion tiedotuslaitoksen palveluksessa 1942–1944 sekä Talouselämä-lehden toimittajana 1944–1945. Rinne oli sosiaaliministeriön osastopäällikkönä vuodesta 1945 alkaen.
Rinne oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1931, hinta- ja palkkaneuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1945–1953, Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1946–1949 sekä valtion palkkauslautakunnan puheenjohtajana 1954–1956.
Rafael Rinne oli naimisissa 1936–1946 Helena Oreschnikov-Virtasen kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni uudelleen naimisiin 1946 Työväen Urheiluliiton naissihteerin ja Naisten Urheilulehden päätoimittajan Greta Viola Rajalan (1912–2009) kanssa.
Pulkovo Aviation Enterprise

Onnettomuudet

22. elokuuta 2006 yhtiön Tupolev Tu-154 -matkustajakone matkalla Anapasta Pietariin syöksyi maahan lähellä Donetskia Ukrainassa . Kaikki 160 matkustajaa ja kymmenen hengen miehistö kuolivat. Matkustajista viisi oli ulkomaalaisia, heistä yksi oli 21-vuotias oululainen insinööriopiskelija, jolla oli Suomen ja Venäjän kaksoiskansalaisuus.
Onnettomuuden syyksi on kerrottu ukkosmyrsky.
Ranskalais-suomalainen kauppakamari

Ranskalais-suomalainen kauppakamari (Chambre de Commerce Franco-Finlandaise) on järjestö, joka edistää Ranskan ja Suomen välisiä kaupallisia suhteita. Se on perustettu 1936. Sen jäseninä on ollut perinteisesti suuryrityksiä, mutta sittemmin siihen on liittynyt myös keskisuuria ja pk-yrityksiäkin.
Kauppakamari pitää tärkeimpänä tehtävänään verkostoitumista. Se järjestää seminaareja, ja puolentoista vuoden välein sen Suomessa ja Ranskassa toimivat yksiköt järjestävät yhteiskokouksen eli Conseil Communin, joka järjestetään vuorotellen joko Ranskassa tai Suomessa.
Kauppakamarin puheenjohtaja on Merja Rinta-Erkkilä.
Marat Gramov

Marat Vladimirovitš Gramov (ven. Марат Владимирович Грамов), (27. marraskuuta 1927 Bridino, Pihkovan kuvernementti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 26. helmikuuta 1998 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen urheilujohtaja ja urheiluministeri.
Marat Gramov osallistui punaupseerina vuodesta 1944 lähtien Suureen Isänmaalliseen sotaan. Vuodesta 1948 lähtien hän toimi Neuvostoliiton kommunistipuolueen Komsomol-johtajana Stavropolin alueella. Vuonna 1951 hänestä oli tullut kommunistipuolueen jäsen. Hän aloitti vuonna 1953 Stavropolin alueen Komsomol-lehden toimituksen jäsenenä. Vuodesta 1955 hän aloitti edelleen opiskelun Saratovin alueen kommunistipuolueen puoluekorkeakoulussa, josta hän valmistui neljä vuotta myöhemmin.
Gramovin ura 1960-luvulla oli kommunistipuolueen Stavropolin johtotehtävissä. Sieltä hän siirtyi 1970-luvulla puolueen keskusjohdon palvelukseen Moskovaan, jossa ollessaan hän suoritti tohtorintutkinnon historiassa.
Seuraavalla vuosikymmenellä eli 1980-luvulla Marat Gramovista tuli Neuvostoliiton näkyvin urheilupoliitikan hahmo. Hän oli yhtenä päättäjänä Neuvostoliiton johdon tehdessä boikointipäätöksen Los Angelesin vuoden 1984 kesäkisojen suhteen. 
Urheilun johtotehtäviin Gramov tuli vuonna 1983, jolloin hänet nimitettiin neuvostohallituksen liikunnasta ja urheilusta vastaavaksi ministeriksi. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1989. Samaan aikaan eli vuosina 1983-1989 hän oli Neuvostoliiton olympiakomitean puheenjohtaja. Vuonna 1988 hänestä tuli myös Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen Konstantin Andrianovin seuraajana. Tässä tehtävässä hän oli Neuvostoliiton kaatumiseen asti eli Venäjän federaation johto ei enää tukenut Gramovin jatkoa KOK:ssa, sillä hän oli leimautunut niin vahvasti vanhaan neuvostovaltaan. Gramovin ura KOK:ssa päättyi keväällä 1992.
Merja Pitkänen

Merja Johanna Pitkänen (s. 18. tammikuuta 1976 Tornio) on suomalainen keihäänheittäjä, joka saavutti pronssia tuloksella 55,24 alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1997 Turussa. Euroopan-mestaruuden voitti Taina Uppa. Pitkänen edustaa Alatornion Pirkkoja. Hänen valmentajanaan toimi Markku Angeria. Pitkäsen ennätys uudella keihäsmallilla on 52,40 ja vanhalla mallilla 55,48.
Suomen asiain neuvottelukunta

Suomen asiain neuvottelukunta oli Venäjän keisarikunnan ministerineuvoston eli Venäjän hallituksen yhteyteen vuonna 1907 perustettu komitea, joka valmisteli Suomen suuriruhtinaskuntaa koskeneita asioita. Sen tarkoituksena oli lisätä Venäjän hallituksen kontrollia Suomea koskeneiden asioiden esittelyssä keisarille, mikä oli aiemmin ollut Suomen ministerivaltiosihteerin yksinoikeus. Samaa tavoitetta ajoi myös seuraavana vuonna säädetty uusi esittelyjärjestys, josta usein katsotaan toisen sortokauden alkaneen.
Suomen asiain neuvottelukunta perustettiin lokakuussa 1907 Venäjän pääministeri Pjotr Stolypinin aloitteesta. Neuvottelukunnan puheenjohtajana toimi ministerineuvoston puheenjohtaja eli Venäjän pääministeri. Muina jäseninä olivat alkujaan valtion kontrollööri Pjotr Haritonov, Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Vladimir Deutrich ja Nikolai Sergejevski, senaattori Nikolai Garin sekä kenraaliluutnantti Mihail Borodkin. Vuonna 1908 komiteaa täydennettiin kolmella jäsenellä, joista yksi oli Suomen kenraalikuvernööri ja kaksi muuta tuleva pääministeri Vladimir Kokovtsov sekä oikeusministeri Ivan Štšeglovitov. Myöhemmin, Ivan Goremykinin pääministerikaudella myös Suomen ministerivaltiosihteeri kutsuttiin neuvottelukuntaan. Pääosa neuvottelukunnan jäsenistä kannatti Suomen autonomian kaventamista yleisvaltakunnallisen lainsäädännön osalta. Useat heistä olivat kuuluneet Sergejevskin aiemmin johtamaan Suomen asioiden valmistelukomiteaan, jonka Vjatšeslav von Plehwe oli perustanut Venäjän valtakunnanneuvostoa varten vuonna 1899.
Vaikka Suomen asiain neuvottelukunta palvelikin Suomen autonomian kaventamista, se oli silti myös merkkinä siitä, että Suomelle edelleen tunnustettiin Venäjän valtakunnassa eräänlainen erityisasema, sillä millään muulla valtakunnan osalla ei ollut vastaavaa elintä.
Rautapiha

Rautapiha (Isengard) on fiktiivinen paikka J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maassa.
Rautapiha on suuri, pyöreä, halkaisijaltaan tasan virstan levyinen alue, joka sijaitsee Rohanin länsilaidalla. Sen keskellä kohoaa mustasta kivestä tehty korkea torni, Orthanc. Númenorilaiset rakensivat Rautapihan ja Orthancin, jonne sijoittivat yhden palantírin. Myöhemmin Rautapiha jäi tyhjäksi, mutta Saruman Valkoinen otti sen omakseen rohanilaisten luvalla ja linnoitti sen. Kolmannen ajan lopulla Sarumanin käännyttyä pahaan hän rakensi sen täyteen pyöriviä rattaita, nostureita, kuoppia sekä muuta erittäin suurikokoista teknologiaa. Entit tuhosivat viimeisellä marssillaan Rautapihan hobittien Merri ja Pippinin avustuksella ja lukitsivat Sarumanin Orthanciin.
Iđoš

Iđoš (serb. Иђош) on kylä Serbiassa. Se kuuluu Kikindan kuntaan, Pohjois-Banatin piirikuntaan ja Vojvodinan provinssiin. Kylässä asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 822 asukasta.
Jussi Seppä

Jussi Seppä (1885–1951) oli teuvalainen harrastelijalintutieteilijä ja opettaja.
Seppä opiskeli ensin maanviljelysopistossa ja sitten Jyväskylän seminaarissa, josta valmistui vuonna 1908. Hän jatkoi opintojaan taidekouluissa ja Helsingin yliopistossa, jossa hän sai pätevyyden maantiedon ja biologian opettajaksi. Hän sai Pieksämäen yhteiskoulusta opettajan viran vuonna 1927 ja opetti siellä vuoteen 1946, jolloin jäi eläkkeelle.
Seppä perehtyi etenkin lintujen lauluun ja ääniin. Hän oli taiteellisesti lahjakas ja kuvitti itse kirjansa. Vuonna 1922 hän julkaisi hyvän vastaanoton saaneen kirjan Lintujen äänet. Siinä hän kuvailee yli 150 lintulajin, enimmäkseen varpuslintuja, ääniä ja laulua nuottiviivaston avulla ja sanallisesti kuvaillen. Lopputyössään hän tarkasteli lintujen laulun anatomisia, etologiasta ja kehitysopillisia aspekteja.
Sepän toinen tärkeä tutkimus oli kirjoitus Havaintoja valon ja sääsuhteiden vaikutuksesta lintujen päivittäisen elintoiminnan alkuhetkiin (1928), missä hän tarkoin mittauksin seurasi lintujen aamutoimien kehittymistä. Se oli uraauurtava tutkimus Suomessa. Käpylän pysäkin ympäristön linnusto (1927) tutki pesimälintujen runsautta ja esiintymistä tietyllä suppealla maantieteellisellä alueella ns. ruutututkimuksen avulla ja oli yksi ensimmäisistä koko lintutieteen alalla.
Seppä kirjoitti useita artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Hän harrasti myös kotiseututyötä, maisemakartoitusta ja kaikkinaista luonnossa liikkumista. Hän lahjoitti laajat kokoelmansa Teuvan yhteiskoululle ja kotiseutumuseolle. Helsingin yliopiston eläinmuseoon on arkistoitu hänen muistiinpanonsa ja valokuvansa.
Jussi Sepän ensimmäinen aviopuoliso oli Maija o.s. Stenman (1884–1943). Heidän poikansa Otro Seppä kaatui toisessa maailmansodassa. Hänen muistolleen on testamenttivaroin perustettu Otro Sepän muistorahasto, joka jakaa apurahoja eteläpohjalaiselle lintu-, nisäkäs- tai kasvitutkimukselle. Jussi Sepän toinen aviopuoliso oli Nanny o.s. Kyllönen (1897–1963).
John Glascock

John Glascock (2. toukokuuta 1951 Islington, Iso-Britannia – 17. marraskuuta 1979 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen muusikko, joka muistetaan parhaiten Jethro Tullin basistina.
Glascock aloitti uransa jo vuonna 1962 veljensä Brianin kanssa The Juniors -nimisessä yhtyeessä, jossa kitaristina toimi tuleva The Rolling Stonesin jäsen Mick Taylor. Johnin seuraava yhtye oli progressiivista rockia soittava The Gods (mukana tulevat Uriah Heepin jäsenet Lee Kerslake ja Ken Hensley), jossa hän oli mukana vuoteen 1969 asti. Tämän jälkeen Glascock oli mukana lyhyen aikaa yhtyeissä Head Machine, Toe Fat ja Chicken Shack, kunnes hän liittyi vuonna 1972 englantilais-amerikkalaiseen flamenco-rockia soittavaan Carmen-yhtyeeseen, jossa hänen veljensä Brian toimi rumpalina. Yhtye muutti Lontooseen ja teki kaksi Tony Viscontin tuottamaa albumia. Carmen lämmitteli Jethro Tullia vuoden 1975 Yhdysvaltain-kiertueella.
Carmenin hajottua samana vuonna heikon menestyksen vuoksi Glascock muutti aluksi Yhdysvaltoihin, kunnes vuoden lopulla basisti Jeffrey Hammond erosi Jethro Tullista ja Ian Anderson muisti Glascockin ja pyysi tätä yhtyeeseen. Glascockista tuli näkyvä hahmo Tullin lavashow’ssa energisen liikkumisensa ja itse suunnittelemiensa esiintymisasujen ansiosta.
Euroopankiertueella keväällä 1978 Glascock sairastui vakavasti. Ilmeni, että hammastulehdus oli levinnyt hänen sydämeensä vioittaen sydänläppää. Hän joutui isoon sydänleikkaukseen, josta ei koskaan toipunut täysin ennalleen. Hän oli sivussa Jethro Tullista loppuvuoden 1978 ja palasi yhtyeeseen keväällä 1979. Heikosta terveydentilastaan huolimatta Glascock jatkoi huoletonta elämäntyyliään, johon kuuluivat kovat juhlat ja päihteet. Monien varoitusten jälkeen Ian Anderson joutui vapauttamaan hänet basistin paikalta kesken Stormwatch-albumin nauhoitusten.
John Glascock kuoli marraskuussa 1979 sydämen toimintahäiriöön.
Australia (vuoden 2008 elokuva)

Juoni

Vuonna 1939 englantilainen aatelisrouva lady Sarah Ashley matkustaa Australiaan tapaamaan miestään ja myymään heidän suuren Faraway Downs -karjatilansa. Australiaan saavuttuaan hän perii karjatilan itselleen hänen miehensä saatua salamyhkäisesti surmansa. Muiden juoniessa karjatilaa itselleen lady Sarah päättää toteuttaa edesmenneen miehensä suunnitelman myydä karja armeijalle ja lähtee ajamaan karjalaumaa Australian halki kohti Darwinia apunaan karjapaimen Drover ja aboriginaalipoika Nullah.
Freivorbau

Freivorbau eli vapaaulokemenetelmä on teräsbetonisten jännitettyjen palkkisiltojen rakennusmenetelmä.
Menetelmän kehitti saksalainen sillanrakennusinsinööri Ulrich Finsterwalder 1950-luvulla. Menetelmässä sillan päällysrakenne rakennetaan ulokkeena ilman ala- tai yläpuolisia telineitä.

Menetelmän käyttö Suomessa

Suomessa Freivorbau-menetelmällä on rakennettu kolme siltaa. Ensimmäisenä rakennettiin vuonna 1967 valmistunut 240 metriä pitkä Ounasjoen silta Rovaniemellä. Vuonna 1994 valmistunut Ounasjoen sillan alavirranpuoleinen silta rakennettiin normaalisti kansi tuettuna. Kaksi muuta siltaa ovat vuonna 1974 valmistunut Porin Linnansilta sekä vuonna 1986 valmistunut Norrströmmenin silta Nauvossa.
Anders Wijkman

Anders Wijkman on ruotsalainen poliitikko (Ruotsin kristillisdemokraatit) ja ilmastotoimija. Hän on ollut europarlamentaarikko vuosina 1999–2009 ja on toiminut Rooman klubin puheenjohtajana. Wijkman on ollut myös Ruotsin kierrätysteollisuuden yhdistyksen puheenjohtaja ja maailman tulevaisuusneuvoston jäsen.