Zainab bint Ali

Sadat Zainab bint'Ali (arab. الـسَّـيّـدة زَيـنـب بـنـت عـلي‎), myös: Zaynab oli neljännen kalifin Ali ibn Abi Talibin ja Fatima Zahran tytär. Islamilainen Nabi (arab. نَـبِي‎, profeetta) Muhammed oli hänen äitinsä isoisä, ja näin hän kuului hänen Baitiinsa (arab. بَـيـت‎, talonväkeen). Hän on siksi omien ansioidensa lisäksi tunnettu sukulaisuudestaan Muhammediin ja sukulinjan jatkamisesta. Kuten muistakin hänen perheenjäsenestään, hänestä tuli uhrautumisen, vahvuuden ja uskollisuuden esikuva islamissa sekä sunni- että šiia-lahkoissa. 
Kun hänen veljensä imaami Husain ibn Ali nousi Jazid ibn Muawijaa vastaan vuonna 680 CE (61 AH), Zainab seurasi häntä. Pelastettuaan veljenpoikansa, imaami Ali ibn Al-Husainin hengen, häntä alettiin kutsua Karbalan sankarittareksi (batala). Zainab kuoli vuonna 681 CE, ja hänen moskeijansa sijaitsee Damaskoksessa Syyriassa.

Varhainen elämä

Zainab oli Ali ibn Abi Talibin ja hänen vaimonsa Fatiman, Muhammedin tyttären kolmas lapsi. Lähteiden mukaan hän syntyi Medinassa viidentenä vuonna  Hidžrasta (keskiviikkona 5. Jumada Al-ula, 5 AH / 2. lokakuuta 626 CE juliaanisen kalenterin mukaan. On jonkin verran erimielisyyttä siitä, syntyikö hän Jumada Al-ulan viidentenä vai Shábanin ensimmäisenä päivänä islamilaisen kalenterin mukaan. Muhammed nimesi Zainabin samoin kuin hänen kaksi vanhinta veljeään, Al-Hasanin ja Al-Husainin. Kolme Alin tytärtä oli nimeltään Zainab, joten joskus häntä kutsutaan nimellä Zainab vanhempi.  
Äiti Fatima kuoli, kun Zainab oli seitsemän vuoden ikäinen. Tämän johdosta hänen on sanottu olleen hyvin läheinen veljiensä Al-Hasanin ja Al-Husainin kanssa.

Avioliitto ja perhe-elämä

Zainab avioitui serkkunsa Abdullah ibn Ja'farin, Alin veljenpojan kanssa. Hän oli tunnettu avarakatseisuudestaan ja hyväntekeväisyydestään Medinassa, josta hän sai kutsumanimen Anteliaisuuden Valtameri (Bahr-al-jud arabiaksi). Hän oli setänsä Alin vankka kannattaja sisällissodassa, mutta myöhemmin vetäytyi politiikasta.  
Zainab ja Abdullah muuttivat Alin mukana Medinasta Kufaan, kun hän tuli kalifiksi 37 AH (657/65/8) ja muutti pääkaupungin sinne. He saivat neljä poikaa: Ali, Aun, Muhammad ja Abbas, ja tyttären Umm Kulthum.

Zainab ja Karbalan taistelu

Alin kalifaatin aikana muslimimaailma oli jakaantunut. Karbalan taistelu syntyi vallanvaihdon kriisissä Muawija I:n kuoltua ja vallan siirryttyä Jazid I:lle. Kufassa asuvat Alin kannattajat olivat pyytäneet Alin poikaa Al-Husainia muslimiyhteisön johtajaksi. Zainab ja suuri osa hänen perhekuntaansa seurasi hänen mukanaan. Husainin armeijan saapuessa asukkaat eivät liittyneetkään Husainin joukkoihin Jazid I vastaan. Karbalan taistelun tuloksena Husain mestattiin yhdessä noin seitsemänkymmenen sukulaisen ja kannattajan kanssa.
Kufan kuvernöörin Ubaid Allah ibn Zijadin tuomittua Zainabin veljenpojan Ali ibn Husain Zain al-Abidinin kuolemaan sanotaan hänen heittäytyneen hänen suojakseen. Tämä ainoa Kerbalan taisteluiden henkiinjäänyt Husainin poika oli tärkeä sukulinjan jatkumisen ja samalla imaamien ja shialaisen islamin kannalta.   
Zainab ja muut Husainin armeijan eloonjääneet, joista useimmat olivat naisia ja lapsia, marssitettiin Damaskokseen, Jazidin pääkaupunkiin, jossa heitä pidettiin vankeudessa. Vankeudessa Damaskoksessa Zainab järjesti ensimmäisen majlis-rituaalin Jazidin palatsissa surraakseen veljensä Husainin menetystä.

Viimeiset päivät

Hänen kuolemansa täsmällinen päivämäärä ja paikka ei ole selvillä, mutta on todennäköistä, että hän kuoli vuonna 62 AH (681/682) noin kuusi kuukautta sen jälkeen, kun hän palasi Medinaan. Hänen kuolemansa vuosipäivä on joko 11. tai 21. Jumada al-Thani, 24. Safár tai 16. Dhu Al-Hijjah. Joidenkin mukaan hänen hautansa on Sayyidah Zainabin moskeijassa Sayyidah Zainabissa, Syyriassa. Useat sunnit uskovat hänen hautansa löytyvän Al-Sayedan Zainabin moskeijasta, joka sijaitsee Kairossa.