google/wiki40b huggingface dataset:
Planetaariset tuulet

Järjestelmän periaatteet

Päiväntasaajalle auringon energiaa tulee kaikkein eniten ja lämpö imeytyy nopeasti maanpintaan ja merien pintaveteen. Päiväntasaajan lämmin ilmamassa nousee ylöspäin ja aiheuttaa pysyvän matalapaineen. Kohotessaan ylöspäin ilma jäähtyy ja troposfäärin yläosissa se kääntyy kohti etelää ja pohjoista. Osa ilmasta matkaa navoille saakka, osa laskeutuu hepoasteiden kohdalla takaisin maanpinnalle muodostaen hepoasteille pysyvän korkeapaineen. Hepoasteet sijaitsevat leveysasteilla 30–35. Hepoasteilta tuulet käyvät kohti etelää ja pohjoista eli kohti päiväntasaajan matalaa ja napoja.
Napa-alueille auringon energiaa vastaavasti tulee hyvin niukasti ja kylmä ilma laskeutuu navoille muodostaen korkeapaineen. Koska ilman paine-erot pyrkivät jälleen tasaantumaan, ilmavirtaus suuntautuu navoilta poispäin. Navoilta tuleva kylmä ja hepoasteilta tuleva lämmin ilma kohtaavat 60° leveyspiirien tienoilla. Tällöin painava kylmä ilma työntyy lämpimän ilman alle synnyttäen matalapaineen sinne. Tätä rajakohtaa sanotaan polaaririntamaksi.

Ilmeneminen käytännössä

Coriolis-ilmiö kääntää tuulia pohjoisella pallonpuoliskolla kulkusuunnastaan oikealle ja eteläisellä pallonpuoliskolla kulkusuunnastaan vasemmalle. Tämän takia hepoasteilta päiväntasaajalle puhaltavat tuulet, pasaatituulet, kääntyvät koillispasaatiksi ja kaakkoispasaatiksi ja hepoasteilta navoille puhaltavat tuulet muodostavat länsituulten vyöhykkeet. Etelä- ja pohjoisnavoilta polaaririntamille puhaltavat tuulet muodostavat vastaavasti itätuulten vyöhykkeet.
Coriolis-ilmiö vaikuttaa myös navoilta poispäin puhaltaviin tuuliin. Huolimatta siitä, että 60:n ja 90:n leveysasteiden välistä aluetta kutsutaan itätuulten vyöhykkeeksi, tuulet eivät tällä alueella puhalla idästä. 60:n leveysasteen tienoilla on polaaririntama, jossa kohtaavat lämmin ja kostea ilmamassa ja toisaalta navoilta tullut kylmä ja kuiva ilma. Rintaman säät ovat vaihtelevia, ja ilmamassojen kohdatessa syntyy runsaasti liikkuvia matalapaineita eli sykloneja.
Voimakkaimmin planetaarisista tuulista erottuvat kaakkoispasaati ja koillispasaati. Johtuen laajasta merettömästä alueesta Aasian tuuliin vaikuttaa länsituulten vyöhykettä voimakkaammin monsuunituulet. Monsuunituulet johtuvat mantereen ja meren päällä olevan ilman paine-eroista, jotka johtuvat maan ja veden lämmönvarauskykyjen eroista.
Pysyvien matala- ja korkeapaineiden sijainnit vaihtelevat vuoden kuluessa auringon zeniittiaseman mukaan. Tämä kuivien ja kosteiden ilmamassojen reittien vaihtelu aiheuttaa myös muun muassa Afrikassa voimakkaan eron sadeveden kiertymisessä eri vuodenaikoina.
Sampsa Mantere

Sampsa Pellervo Mantere (11. kesäkuuta 1913 Terijoki – 20. kesäkuuta 1994 Espoo) oli osuustoiminnan parissa työskennellyt maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti. Hän oli Pellervo-Seuran toimitusjohtaja 1950–1956 ja Osuuskassojen Keskusliiton toimitusjohtaja vuodesta 1956.
Mantere aloitti uransa Maaseudun Tulevaisuuden toimittajana ja toimitussihteerinä 1938–1945. Sen jälkeen hän oli MTK:n palveluksessa 1946–1948, siirtyi 1949 Pellervo-Seuraan. Osuuskassojen keskusliiton toimitusjohtajan tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1975. Hän toimi myös Pellervon lehtien päätoimittajana 1950–1955 ja myöhemmin Yhteisvoimin-lehden päätoimittajana.
Inna Makarova

Inna Vladimirovna Makarova (ven. И́нна Влади́мировна Мака́рова; s. 28. heinäkuuta 1928) on venäläinen näyttelijä. Hän valmistui Gerasimovin elokuvainstituutista Moskovassa ja aloitti uransa teatterissa.
Makarova voitti jo vuonna 1949 Stalin-palkinnon. Vuonna 1985 hänelle myönnettiin lisäksi Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvo.
Näyttelijä Natalja Bondartšuk on Inna Makarovan ja elokuvaohjaaja Sergei Bondartšukin tytär.
Seksuaalielämän häiriö

Seksuaalielämän häiriö eli sukupuolinen toimintahäiriö on jokin puute, jota ihminen kokee kyvyssään olla sukupuolisuhteessa toivomallaan tavalla. Sukupuolisen toimintahäiriön taustalla on tavallisesti sekä psyykkisiä että fyysisiä syitä. Joitain häiriöitä esiintyy vain toisella sukupuolella, mutta esimerkiksi seksuaalisen halun puutetta esiintyy molemmilla sukupuolilla.
Ei-elimellisiä sukupuolisia toimintahäiriöitä ovat sukupuolinen haluttomuus, sukupuolinen vastenmielisyys, sukupuolisen nautinnon puute, sukupuolinen kiihottumisvaikeus, orgasmivaikeus, ennenaikainen siemensyöksy, toiminnallinen emätinkouristus, toiminnalliset yhdyntäkivut ja sukupuolivietin ylenmääräinen voimakkuus. Näiden lisäksi ei-elimellisten sukupuolisten toimintahäiriöiden diagnostisiin kriteereihin luetaan muita ja määrittämättömiä ei-elimellisiä sukupuolisia toimintahäiriöitä.
Seksuaalinen haluttomuus on erityisesti naisten kokema ongelma, mutta monet miehetkin kärsivät siitä. Haluttomuus alkaa yleistyä 40 vuoden iässä, ja yli 50-vuotiaista naisista haluttomuudesta voi kärsiä jo yli puolet. Haluttomuuteen voi olla hyvin monenlaisia syitä. Haluttomuus on ongelma vain jos henkilö kokee sen ongelmaksi. Haluttomuutta voidaan voidaan pariterapialla, seksuaaliterapialla, lääkkeillä tai hormonihoidolla.
Naisen yleisiä toiminnallisia seksuaaliongelmia ovat kiihottumisongelmat, orgasmin saamisen ongelmat, kivulias yhdyntä eli dyspareunia ja vulvodynia sekä vaginismi, jossa emättimen lihasten kouristus estää peniksen viemisen emättimeen.
Miehen yleisiä seksuaaliongelmia ovat libidon häiriöt, erektiohäiriöt sekä ejakulaatioon ja orgasmiin liittyvät häiriöt. Libidon väheneminen voi johtua testosteronihormonin pitoisuuden laskusta, jota hoidetaan elämäntapojen muutoksilla tai testosteronikorvaushoidolla. Erektiohäiriöllä voi olla useita syitä. Hoitoja ovat elämäntapojen muutos riskitekijöitä vähentäen, seksuaali- ja pariterapia, suun kautta otettavat lääkkeet, paikallishoidot ja kirurginen hoito.
Bryce Johnson

Elämäkerta

Johnson syntyi Renossa, Nevadassa ja kasvoi Sioux Cityssä Iowassa, jossa hän asui äitinsä ja kahden veljensä kanssa. Perhe asui hetken aikaa myös Denverissä, Coloradossa, jossa Johnson kävi high schoolia.
Johnson asuu Hollywoodissa vaimonsa Dawn Joanne Shandin kanssa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa golfia, rantalentopalloa ja amerikkalaista jalkapalloa.

Ura

Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1995 Johnson muutti Los Angelesiin, jossa hän alkoi opiskella näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa. Vuonna 1999 hän sai ensimmäisen roolinsa Saving Graces -nimisen sarjan pilottijaksosta, mutta sarjaa ei otettu tuotantoon. Se ei kuitenkaan lannistanut Johnsonia, kun hänet roolitettiin John Fordin rooliin televisiosarjassa Suositut (1999–2001). Sarjan myötä Johnson tuli tunnetuksi ja sen päätyttyä hän vieraili muun muassa televisiosarjoissa Gilmoren tytöt, Dawson’s Creek, Sisko ja sen sisko, House ja Muodon vuoksi. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Anna palaa 2 (2004) ja Sleeping Dogs Lie (2006).
Johnson on tehnyt myös äänirooleja videopeleihin ja animaatioelokuviin, kuten Call of Duty 2, Doctor Strange: The Sorcerer Supreme, Justice League Heroes ja Hulk Vs.
Cadarache

Cadarache on Saint-Paul-lez-Durancen kunnassa Bouches-du-Rhône departementissa Provence-Alpit-Rivieran provinssissa, Ranskassa sijaitseva ydinenergian tutkimuskeskus. Sen perusti vuonna 1959 Ranskan atomienergiakomissio (Commissariat à l'Énergie Atomique). Samana vuonna Ranskan presidentti Charles de Gaulle käynnisti Ranskan ydinenergiaohjelman. Perustamisestaan lähtien jatkunut tutkimus saa jatkoa, kun kansainvälisenä yhteistyönä rakennettava koefuusioreaktori ITER päätettiin rakentaa sinne Moskovassa pidetyssä kokouksessa 28. kesäkuuta 2005.

Toiminta

Vuonna 1988 keskuksessa aloitti toiminsa Tore Supra -tokamakfuusiokoreaktori. Suurempi ITER -koereaktori on tarkoitus valmistua noin vuonna 2020. 
Rakenteilla olevaa Jules Horowitz Reactor -kiehutusvesireaktoria on tarkoitus käyttää materiaalien testaamiseen ja se on tarkoitus ottaa käyttöön 2016.
Dorrit Hoffleit

Lapsuus ja nuoruus

Hoffleitin vanhemmat olivat saksalaista syntyperää. Hänen isänsä oli kirjanpitäjä Pennsylvanian rautateillä. Hänellä oli vanhempi veli joka oli myöhemmin professori. Hänen lapsuudessaan jotkin lapset eivät suostuneet leikkimään hänen kanssaan koska hän oli ”saksalainen”.

Opiskelu

Hoffleit aloitti vuonna 1924 opiskelun Radcliffen yliopistossa (engl. Radcliffe College) ja joutui päättämään alkaisiko opiskelemaan taiteita vai matematiikkaa. Hän valitsi lopuksi matematiikan ajatellen että hänestä tulisi geometrian opettaja. Hänen valmistuttaan vuonna 1928 hänen oli kuitenkin vaikea saada opetuspaikkaa. Hänelle tarjottiin tutkimusavustajan paikkaa Harvardin yliopiston observatoriossa. Hän kiinnostui alasta ja suoritti vuonna 1932 Master-tutkinnon (MA) ja myöhemmin vuonna 1938 tohtorin tutkinnon (Ph.D.).
Hoffleit jatkoi Harvardin observatoriossa vuoteen 1943 asti jolloin hän meni Aberdeen Proving Groundissa sijaitsevaan ballistiseen laboratorioon (Ballistic Research Lab) töihin. Hän laski siellä ammusten lentoratoja ja jatkoi vuoteen 1948 jolloin palasi Harvardiin. Vuonna 1956 hän siirtyi Yalen yliopistoon. Hoffleit toimi tutkijana Yalen yliopistolla. Hän osallistui Bright Star Catalogue -teoksen kirjoitustyöhön. Se sisältää tärkeimmät tiedot 9 110 kirkkaimmasta tähdestä. Hänen muuta tuotantoaan on The General Catalogue of Trigonometric Stellar Parallaxes.
Yhdysvaltain astronominen seura myönsi Hoffleitille vuonna 1988 George Van Biesbroeck -palkinnon elinikäisistä saavutuksista tähtitieteen alalla sekä American Astronomical Societyn Education palkinto vuonna 1993.
Hän jäi virallisesti eläkkeelle vuonna 1975 mutta työskenteli tähtitieteen parissa kuolemaansa asti.Dorrit Hoffleit vietti 100-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2007. Hän kuitenkin kuoli saman vuoden huhtikuussa. 
Hänen mukaansa on nimetty asteroidi 3416 Dorrit.
HMS Gabbard

Palvelus

Alus myytiin 1957 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Badr.
Etelä-Afrikan vaakuna

Etelä-Afrikan vaakuna on Etelä-Afrikan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön 27. huhtikuuta 2000, jolloin maassa vietettiin Freedom daytä.
Keskellä olevassa kilvessä kaksi khoisanien kalliotaiteen tapaan kuvattua miestä tervehtii toisiaan kuvaten yhtenäisyyttä. Kilven ympärillä on vehnän tähkiä ja norsun syöksyhampaita. Kilven yläpuolella on ristikkäin keihäs ja nuija symboloimassa puolustusta ja käskyvaltaa. Niiden yläpuolella on protea ja sen yllä sihteeri. Ylimpänä on nouseva Aurinko.
Alhaalla on valtion xhosankielinen motto !ke e: /xarra //ke, suomeksi Erilaiset ihmiset yhdistyvät.
Tihvinän kanavajärjestelmä

Tihvinän kanavajärjestelmä (ven. Ти́хвинская во́дная систе́ма, Tihvinskaja vodnaja sistema) oli Volgan ja Itämeren yhdistänyt vesitie Luoteis-Venäjällä 1800- ja 1900-luvuilla. Se alkoi Rybinskistä ja kulki Mologa, Tšagodoštša, Gorjun, Sominka ja Valtšina -jokien kautta Tihvinän yhdyskanavalle, Tihvinänjokea ja Säsjokea pitkin Laatokalle ja sieltä edelleen Laatokan kanavan ja Nevan kautta Pietariin. Reitin pituus oli 924 kilometriä.
Tihvinän kautta kulki Kiovan Venäjän ajoista lähtien idän ja lännen yhdistänyt kauppareitti. 1600-luvulla tavarat kuljetettiin Volgalta Mologaa ja Sominkaa pitkin Sominon satamaan, jossa ne siirrettiin veneisiin tai vietiin maata pitkin Tihvinään. 1700-luvun alussa ryhdyttiin Pietari I:n aloitteesta suunnittelemaan jokien yläjuoksuja yhdistävää kanavaa, mutta rahanpuutteen takia hanke lykkäytyi 1800-luvun alkuun.
Kanavajärjestelmän rakentaminen alkoi vuonna 1802 kenraali François Sainte de Wollantin suunnitelman mukaisesti. Se otettiin käyttöön vuonna 1811, mutta eri puolilta Venäjää komennettujen talonpoikien suorittamat rakennustyöt jatkuivat vielä myöhemminkin. Kaikkiaan rakennettiin seitsemän sulkua sekä 66 yksittäistä sulkuporttia, jotka muutettiin kammiosuluiksi vuoteen 1842 mennessä. Sulutettujen osuuksien yhteispituus oli 188 ja Tihvinän yhdyskanavan pituus 5,33 kilometriä.
Tihvinän kanavajärjestelmää pitkin kuljetettiin Volgalta Pietariin etupäässä viljaa ja puutavaraa ja Pietarista Volgalle sokeria, viinejä ja rautatavaraa. Kalusto käsitti pieniä 1200–1500 puudan yksipurjeisia aluksia, joita kutsuttiin rakennuspaikkojensa mukaan nimillä tihvinka ja sominka. Kanavalla oli myös matkustajaliikennettä. Matka Rybinskista Pietariin kesti 29 päivää. Kanava tarjosi työtä Tihvinän ja Ustjužnan kihlakuntien talonpojille ja kaupunkilaisille sekä edisti paikallisen teollisuuden kehitystä.
Kanavajärjestelmä menetti taloudellisen merkityksensä Pietarin ja Vologdan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1905. Sen jälkeen sitä käytettiin lähinnä puutavaran uittoon sekä maataloustuotteiden kuljetuksiin. Kanava suljettiin virallisesti vuonna 1956, mutta paikoittain se oli käytössä vuoteen 1965 saakka.
Nykyään kaikki sulut ovat rikki ja Tihvinänjoen pinta on laskenut yli viidellä metrillä. Kanavan jäänteiden tutkimus ja toimenpiteet niiden suojelemiseksi alkoivat 2000-luvun vaihteessa. Jefimovskin taajaman pohjoispuolella sijaitsevalla vedenjakajalla on paikalla käyneelle Pietari I:lle vuonna 1862 pystytetty muistomerkki.
Gran Turismo Sport

Vastaanotto

V2.fi antoi pelille arvioksi 4,5/5 tähteä arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelille arvioksi 4/5 tähteä arvostelussaan.
William Beatty

William Beatty (1773 Derry, Irlanti – 1842), Sir, oli irlantilainen lääkäri, joka palveli Englannin kuninkaallisessa laivastossa. Hän liittyi laivastoon lääkäriksi 18-vuotiaana vuonna 1791. Hän toimi HMS Victoryn laivalääkärinä Trafalgarin taistelun aikana, jolloin hän oli näkemässä amiraali Horatio Nelsonin kuoleman. Hän kirjoitti taistelusta selostuksen The Death of Lord Nelson.
Victorylla oli taistelun aikaan 815 hengen suuruinen miehistö, joista 57 kuoli ja 109 haavoittui. Beatty joutui itse amputoimaan 9 käsivartta ja 2 jalkaa, ja niillä toimilla säästyi monta ihmishenkeä. Kun Nelson itse haavoittui, Beatty ei hoitanut häntä. Hän on sanonut, ettei amiraali ollut enää hoidettavissa.
Amiraali Nelson oli toivonut tulevansa haudatuksi kotimaansa multiin eikä halunnut että hänen ruumistaan olisi heitetty mereen, kuten sen ajan merimiehet oli tapana heittää. Beatty joutui keksimään, miten amiraalin ruumiin saisi säilymään niin, ettei se mätänisi matkalla takaisin Britanniaan. Lopulta hän päätti sijoittaa lordi Nelsonin ruumiin säilöön brandytynnyriin. Beatty kertoo kirjassaan, miten ruumiista nousevat kaasut nostivat tynnyrin kannen auki 28. lokakuuta 1805, niin että vartioon määrätyt merimiehet säikähtivät. Kun alus saapui Gibraltariin, tynnyriin piti lisätä alkoholia, koska sitä oli mennyt ruumiin onteloihin. Tapaus on voinut synnyttää tarinan, jonka mukaan merimiehet olivat juoneet ruumista ympäröivän brandyn.
Lefty Frizzell

Elämä

Frizzell syntyi Corsicanassa, Texasissa 31. maaliskuuta 1928. Hän aloitti musiikkiuransa nuorella iällä; jo 14-vuotiaana hän esiintyi texasilaisilla ja newmexicolaisilla radioasemilla, klubeilla ja kykykilpailuissa. Tehdessään kiertueita ympäri Arkansasia, New Mexicoa, Texasia ja Nevadaa hän sai vaikutteita muun muassa Jimmie Rodgersista, Ernest Tubbista ja Ted Daffanista.
19-vuotiaana Frizzell jäi kiinni harrastamasta seksiä alaikäisen ihailijansa kanssa. Vankilasellistään käsin Frizzell kirjoitteli vaimolleen runoja.
Frizzellin ensimmäinen single oli ”If You’ve Got the Money I’ve Got the Time”, josta muodostui suuri hitti, joka menestyi singlelistoilla loistavasti, kuten myös hänen seuraavat singlensä ”Money”, ”I Love You”, ”Always Late (With Your Kisses)”, ”Don’t Stay Away (’Till Loves Grows Cold)”, ”Forever (and Always)” ja ”I’m an Old Old Man (Tryin’ to Live While I Can)”. Hänen viimeinen erityisen suuri hittinsä oli vuoden 1964 single ”Saginaw, Michigan”.
Suurimpien hittiensä jälkeenkin Frizzell pysyi suosittuna, ja hän jatkoi esiintymistä vielä pitkään niiden jälkeen. Vuonna 1975 hän sai erittäin vakavan kohtauksen, johon hän kuoli ollessaan vasta 47-vuotias.
Peter Singer

Peter Albert David Singer (s. 6. heinäkuuta 1946, Melbourne) on australialainen filosofi. Singer on Princetonin yliopiston professori. Hänen eritysalansa on käytännöllinen filosofia ja eettinen näkökulmansa utilitarismi, tarkemmin sanottuna preferenssiutilitarismi.
Singer on toiminut myös filosofian professorina Monash-yliopistossa Melbournessa. Vuonna 1996 Singer pyrki vihreän puolueen ehdokkaana Australian senaattiin. Vuonna 1999 hänet nimitettiin bioetiikan professoriksi Princetonin yliopiston Center for Human Values -keskukseen Yhdysvaltoihin. 
Singer on toimittanut myös kokoomateoksia. A Companion to Ethics (Oxford: Blackwell, 1991) sisältää lyhyitä artikkeleita kaikista moraaliajattelun puolista.

Eläinten vapautus

Singerin teos Animal liberation (suom. Oikeutta eläimille) on monen kasvissyöjän ja vegaanin eettinen perustelu näkemyksilleen, ja yksi koko eläinten oikeusliikkeen määrittäviä vaikutteita. Kirjassa hän argumentoi spesismiä eli lajisortoa vastaan todeten, ettei rationalistinen etiikka voi millään lähteä ihmisen erityisoikeuksista muihin lajeihin nähden. Vaikka teos on suomennettu nimellä "Oikeutta eläimille", Singer ei kannata eläinten oikeuksia, vaan lähestyy asiaa utilitaristisesta näkökulmasta. Singerin ajattelussa eläimet pitää ottaa huomioon, koska ne kykenevät kärsimään. Hän siis päätyy puolustamaan eläimiä lähtemällä liikkeelle utilitarismin perusajatuksesta minimoida kärsimys.

Käytännöllinen etiikka

Singerin laajimmassa teoksessa Practical Ethics (1979, toinen painos vuonna 1993), eritellään yksityiskohtaisesti sitä, kuinka ja miksi yksilöiden etuja tulee punnita. Singerin kanta on, että yksilön edut tulee aina punnita kyseisen yksilön todellisista ominaisuuksista lähtien eikä siitä, että yksilö kuuluu johonkin käsitteelliseen luokkaan. Kirjassa Singer mm. puolustaa eutanasian laillistamista.
Expedia

Historia

Pieni Microsoftin osasto perusti vuonna 1996 Expedia.com-matkavaraussivuston, josta saattoi etsiä ja varata matkoja. Sittemmin Expedia, Inc. on kasvanut globaaliksi verkkomatkatoimistoksi. Yrityksellä on runsaat 18 000 työntekijää yli 30 maassa. 
Vuonna 2015 Expedia fuusioitui kilpailijansa Orbitzin kanssa, jolloin Expedian omistukseen tuli muun muassa verkkomatkatoimisto Ebookers.
Expedian merkittävä kilpailija on The Priceline Group, joka omistaa muun muassa hotellihakupalvelut Booking.com, Agoda ja priceline.com.
Vellijärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,7 metriä mpy.
Duncan Tappy

Duncan Tappy (s. 26. kesäkuuta 1984 West Ewell, Surrey) on brittiläinen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa vuonna 2003 Britannian Zip Formula -sarjassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Britannian Formula Ford -talvisarjassa sijoittuen toiseksi. Vuonna 2005 hän sijoittui toiseksi pääsarjassa ja voitti Formula Ford Festival -tittelin. Vuonna 2006 Tappy kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa sijoittuen 18:nneksi. Seuraavana vuonna hän voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2008 Tappy kilpaili sarjoissa Le Mans Series, Porsche Carrera Cup, World Series by Renault ja Superleague Formula. Hän sijoittui 11:nneksi Superleague Formula -sarjassa kausina 2008-09. Vuonna 2010 Tappy sijoittui sarjan kuudenneksi. Hän kilpaili myös Auto GP -sarjassa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Tappy jatkoi Superleague Formula -sarjassa kaudella 2011 sijoittuen sarjan toiseksi.
Lasse Siurala

Lasse Siurala on dosentti ja entinen Helsingin kaupungin nuorisotoimenjohtaja. Siurala on toiminut myös Helsingin kauppakorkeakoulun taloussosiologian assistenttina, lehtorina ja apulaisprofessorina 1974–1994. Nuorisotoimenjohtaja hän oli vuosina 1995–2012. Vuosina 1998–2001 hän toimi Euroopan neuvoston nuoriso- ja urheiluosaston johtajana Strasbourgissa.
Siurala on perehtynyt erityisesti ehkäisevään huumevalistukseen.
Siurala oli 1969 perustetun Suomen karateliiton perustajajäsen ja ensimmäinen puheenjohtaja.  Karatea Siurala harjoitteli aktiivisesti vuosina 1967–1987.
Kaakkois-Suomi

Kaakkois-Suomi on entisen Etelä-Suomen läänin itäosassa tätä edeltänyttä Kymen lääniä vastaava alue. Se käsittää nykyisten Etelä-Karjalan, Kymenlaakson ja Etelä-Savon maakuntien alueet. Kaakkois-Suomen suurimmat kaupungit ovat Kouvola, Lappeenranta, Mikkeli ja Kotka. Alueen muut kaupungit ovat Imatra, Hamina, Pieksämäki ja Savonlinna. 
Kaakkois-Suomessa asukkaita on 462 849 (2015).
Kaakkois-Suomi käsittää alueena Etelä-Karjalan ja Kymenlaakson lisäksi myös Etelä-Savon maakunnan Kaakkois-Suomen vaalipiirissä.

Luonto

Kaakkois-Suomen eteläosa on varsin alavaa Kymijoen laaksoa, jota reunustavat peltomaisemat. Myös meri ja saaristo antavat oman leimansa eteläiselle Kymenlaaksolle. Pohjoiseen päin mentäessä luonnosta tulee karumpaa ja mäkistä. Salpausselkä kulkee itä-länsi-suunnassa Kaakkois-Suomen läpi. Etelä-Karjalan luonto koostuu harjuista, korkeista mäistä sekä järvistä. Sekä Etelä-Karjalassa, että Kymenlaaksossa on myös paljon koskia, jotka ovat antaneet loistavat mahdollisuudet teollisuudelle.

Nähtävyydet

Kaakkois-Suomessa on suhteessa muuhun maahan nähden melko paljon nähtävyyksiä.
Kampela

Koko

Kampela voi kasvaa 50 cm pitkäksi, harvoin jopa 60 cm. Suurin julkaistu paino on ollut 14 kiloa.

Elinympäristö ja levinneisyys

Kampeloita voi elää sekä makeassa, murto- että merivedessä. Tyypillisesti ne elävät lähellä pohjaa 1-100 metrin syvyydessä. Ne viettävät pääosan vuodesta lähellä rantaa, usein jokisuissa, mutta aikuiset muuttavat talveksi syvempiin vesiin, missä ne kutevat keväällä. Kuoriutuneet toukkamaiset pikkupoikaset siirtyvät rantaveteen kasvamaan. 
Kampeloita tavataan Atlantin itäosassa, Länsi-Euroopasta Vienanmerelle ja Välimerelle sekä Mustallemerelle asti. Kala on kulkeutunut ihmisen mukana, luultavasti painolastivesissä Pohjois-Amerikkaan ja Iraniin.

Ravinto

Kampela käyttää ravinnokseen simpukoita ja pohjaeläimiä, muun muassa kilkkejä ja katkoja.

Pyydystys ja käyttö

Kampelaa pyydystetään pohjasta litka- ja pohjaongella, mato-ongella, paljain käsin sekä verkoilla. 
Se on myös eräs sukelluskalastuskilpailujen pääkaloja.
Kampelaa voidaan valmistaa ruoaksi muun muassa savustamalla tai uunissa paistamalla.
Vihtori Laurila

Vihtori Laurila (sukunimi vuoteen 1906 Lasarov ; 26. joulukuuta 1904 Kuopio – 5. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija.
Laurilan vanhemmat olivat kauppias Vilho Lasarov, myöh. Laurila ja Josefina Arpiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1923, valmistui filosofian kandidaatiksi 1928 ja väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi 1956.
Laurila oli Otavan kustantaman Suomen kansalliskirjallisuus-kirjasarjan toimittajana yhdessä E. N. Setälän ja Viljo Tarkiaisen kanssa 1928–1935. Hän oli sitten Turun suomalaisen klassillisen lyseon vt. vanhempana lehtorina 1935–1936 ja opettajana Someron yhteiskoulussa 1936–1937 ja Riihimäen yhteislyseossa 1937–1938. Laurila toimi kotimaisen kirjallisuuden tutkimusassistenttina Helsingin yliopistossa 1939–1940, Yleisradion va. dramaturgina 1942, Suomen Sosialidemokraatin kirjallisuusarvostelijana 1942–1943, Kustannus Oy Tammen kirjallisen osaston hoitajana 1943–1949 sekä vuodesta 1950 äidinkielen opettajana Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Helsingin yksityisessä keskikoulussa. Hän oli lisäksi Kirjallisuuden tutkijain seuran sihteerinä 1932–1935 ja Suomi–Neuvostoliitto-seuran kirjallisuusjaoston johtajana vuodesta 1944.
Vuonna 1936 Someron yhteiskoulussa opettajana toiminutta Laurilaa syytettiin kommunistiksi, koska hän kuului kuolemanrangaistusta vastustaneen Ihmisoikeuksien liiton valtuuskuntaan. Kommunistisuutta osoittivat syytösten esittäjien mielestä myös Laurilan huoneen seinällä ollut Karl Marxin muotokuva ja rouva Aili Laurilan punainen käsilaukku. Todellisuudessa muotokuva esitti Leo Tolstoita mutta syytökset johtivat siihen että vuokraisäntä nimismies Lahonen irtisanoi opettajapariskunnan vuokrasopimuksen. Tämä Someron koulujupakkana tunnettu tapaus herätti aikanaan huomiota eduskuntaa myöten.
Vihtori Laurila oli naimisissa 1931–1978 kirjastonhoitaja Aili Edith Korhosen (k. 1978) kanssa.
NRP Lima (1933)

Palvelus

Alus poistettiin laivastoluettelosta 16. lokakuuta 1965.