google/wiki40b huggingface dataset:
Stanley Lord

Ura

Lord aloitti uransa jo 13-vuotiaana pikkualuksilla. Vuonna 1906 hän sai kapteenin arvonimen. Vuonna 1911 hänestä tuli SS Californianin päällikkö. 14. huhtikuuta välisenä yönä klo 10.21 Californian oli pysähtyneenä kymmenen kilometrin päässä Titanicista havaittuaan kolme suurta jäävuorta saavuttuaan jääkenttäalueelle. Lord määräsi aluksen radistin Cyril Evansin varoittamaan muita alueella liikkuvia laivoja. Evansin lähetettyä varoituksen Titanicille hän sai Jack Phillipsiltä töykeän vastauksen viestiinsä, minkä seurauksena hän sammutti laitteistonsa ja meni nukkumaan.
Californianin miehistö huomasi myöhemmin Titanicin hätäraketit ja yritti raportoida niistä kapteenille, joka epäili rakettien olleen juhlaraketteja. Lord ei myöskään käskenyt herättää Evansia ja ottamaan yhteyttä Titaniciin, mitä on pidetty pääsyynä siihen, ettei Californian voinut pelastaa ajoissa Titanicin matkustajia. Californian lähti liikkeelle vasta kello 5.30 aamulla, jolloin Titanic oli jo uponnut tunteja aikaisemmin.
Aamulla Lord sai tiedon Titanicin uppoamisesta Frankfurt-nimiseltä laivalta. Klo 8.30 Californian saapui Carparthian luo ja pysytteli etäällä yrittäen turhaan etsiä eloonjääneitä ruumiiden joukosta. Lord joutui myöhemmin yhdessä Cyril Evansin kanssa kuulusteluihin, joissa heitä syytettiin välinpitämättömyydestä Titanicia kohtaan. Lord ja Evans kuitenkin vapautettiin kaikista syytteistä.
Lord jatkoi myöhemmin laivayhtiöiden palveluksessa vuoteen 1927 saakka. Hän kuoli 84-vuotiaana vuonna 1962. Hänet haudattiin Wallaseyn hautausmaalle Merseysideen.
Vuoden 1958 elokuvassa Titanicin kohtalonyö Stanley Lordia esitti Russell Napier.
Dusk and Her Embrace

Audionäytteitä saatavilla

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla
Ruuhilammi (Vilppula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,7 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Kurkijärven alueeseen (35.372) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy.
Kristiina Vuori

Kristiina Vuori (s. 1967) on suomalainen kirjailija. Kristiina Vuori on hänen taiteilijanimensä. Hän on keskittynyt kirjoittamaan historiallisia romaaneja.
Amyklai

Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa Amyklai sai nimensä sen perustajasta Spartan kuninkaasta Amyklaasta, joka oli kuningas Lakedaimonin poika. Paikalla oli asutus viimeistään varhaishelladisella kaudella 2000-luvulla eaa.
Amyklai oli Lakonian harvoja asutuksia, joka vaikuttaa säilyneen jatkuvasti asuttuna läpi mykeneläisen kulttuurin romahdusta seuranneiden nk. pimeiden vuosisatojen. Doorilaisten valloitettua Lakonian Amyklai liitettiin Spartaan noin 700-luvun eaa. puoleen väliin mennessä. Näin Amyklaista tuli Spartan viides kylä neljän alkuperäisen ohelle.

Rakennukset ja löydökset

Amyklain arkeologiset kaivaukset ovat keskittyneet Agía Kyriakín kylään saman nimiselle kukkulalle ja pienelle kirkolle. Asutus on saattanut ulottua kukkulalta laajalle alueelle lähemmäksi nykyistä Amýkleen kylää.
Amyklain merkittävin rakennus oli Amyklaion eli Apollon Amyklaioksen pyhäkkö, joka rakennettiin 700-luvulla eaa. Sen keskiössä oli Hyakinthoksen hauta-tumulus tai -alttari. Hyakinthos oli esi-kreikkalainen jumaluus, jonka kultti yhdistettiin Apolloniin lakonialaisessa Hyakinthia-juhlassa. Arkaaisella kaudella 600-luvulla tai 500-luvun alussa eaa. pyhäkköön tehtiin 15 metriä korkea Apollonin kuvapatsas. Se oli suuri pylväänkaltainen pronssiveistos, jonka päässä oli kypärä ja käsissä jousi ja nuoli. Hauta-alttari toimi patsaan jalustana. Noin vuonna 550 eaa. patsaan kasvot päällystettiin Kroisoksen lahjoittamalla kullalla.
Jonkin verran myöhemmin Bathykles Magnesialainen teki Apollonin kulttikuvalle doorilaista ja joonialaista tyyliä yhdistelleen ”valtaistuimen”. Se oli stoan eli pylväshallin kaltainen alttarirakennus, joka ympäröi patsasta kolmelta puolelta. Rakennus oli koristeltu reliefein. Apollon Amyklaioksen pyhäköstä on säilynyt tukimuuria, perustuksia sekä pyöreä alttari. Pyhäkön alueelta on löydetty suuri määrä votiivilahjoja, mukaan lukien pronssiastioita; pronssista, terrakotasta, norsunluusta ja lyijystä tehtyjä figuriineja; sekä keramiikkaa.
Läheisen Agía Paraskevín kirkon luota on löydetty puolestaan Aleksandra-Kassandran kulttipaikka. Se oli omistettu Troijasta tuodulle kuningas Priamoksen tyttärelle. Pyhäkön alueelta on löydetty yli 10 000 votiiviesinettä. Löydöt ajoittuvat 600-luvulta eaa. varhaiselle hellenistiselle kaudelle.
Amyklain löydökset ovat Spártin arkeologisessa museossa.
M/S Cozumel II

Käyttöhistoria

Alus luovutettiin 12. maaliskuuta 1973 Linjebuss Internationalille (Rederi Ab Svea). Liikenteen se aloitti Juutinraumassa välillä Helsingborg – Helsingør. Reitin ajoaika oli alle puoli tuntia, joten aluksessa ei ollut hyttejä, ainoastaan kahvila ja verovapaa myymälä. Vuonna 1980 alus siirtyi Scandinavia Ferry Linesin hallintaan. Toukokuussa 1985 alusta uudistettiin Helsingørin telakalla. Vuonna 1991 aluksen ollessa laiturissa M/S Kärnan törmäsi siihen. Saman vuoden lokakuussa alus siirtyi SweFerry AB:lle ja edelleen joulukuussa Scandlinesille. Alusta uudistettiin 1992 Kristiansandissa Norjassa. Alus otettiin liikenteestä 1996 ja jäi odottamaan käyttöä kunnes se myytiin 1997 meksikolaiselle Maritima Chan Kenab S.A. de C.V. Cozumelille, matkalle kohti Meksikoa se lähti 9. toukokuuta. Se aloitti liikenteen Yucatánin ja Cozumelin (Meksikon saari) välillä. Alus sai pohjakosketuksen 2005 sen ollessa matkalla Belizeen. Aluksen omistajat hylkäsivät tiukasti pohjaan juuttuneen aluksen Chinchorron matalikolle. Alus poistettiin rekisteristä. Vuonna 2010 hylky vedettiin irti.
Alinen Ritajärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 300 metriä. Järvellä on kaksi tulo-ojaa, joista toinen on lähisuon laskuoja ja toinen on Ylinen Ritajärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 200 metriä pitkä Heinijärveen laskeva Ritajärvenoja.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajoittuu muutama metsäinen suo. Lähiympäristö on kivikkoista, mikä näkyy myös järven kivisyytenä. Järviallas jakaantuu kahteen osaan, joita niemien väliin jäävä salmi erottaa. Pohjoisosassa on järven ainoa saari. Rannoilla on kolme loma-asuntoa, joista yksi sijaitsee saaressa. Järvelle ei johda teitä ja sen eteläosan yli kulkee korkeajännitelinja.

Ympäristöarvoja

Sastamalan kaupunki perusti vuonna 2014 Ritajärven luonnonsuojelualueen, johon järven rantametsät kuuluvat.
Brennerin pohjatunneli

Liikennekäytävä

Tunneli tulee osaksi Pohjoismaista Välimerelle vievää TEN-liikennekäytävää (SCAN-MED), ja sen päätarkoitus on rahtiliikenteen siirtäminen ruuhkautuneesta Brennersolasta. Tunneliin tulee myös matkustajajunia. Tavarajunien suunnittelunopeus on 120 km/h ja matkustajajunien 250 km/h. Euroopan unioni rahoittaa noin puolet tunnelin kustannuksista, Itävallan ja Italian valtiot toisen puolen. Tunneliprojektin arvioidut kustannukset vuoden 2017 rahassa ovat 7,765 miljardia euroa.

Rakenne

Pohjatunnelin pääosat ovat kaksi 8,1 metriä leveää tunnelia, jotka ovat 40–70 metrin etäisyydellä toisistaan. Kumpaankin päätunneliin tulee yksiraiteinen rautatie. Yhdystunneleita on 333 metrin välein hätäpoistumista varten. Lisäksi päätunnelien välissä samansuuntaisena, 12 metriä alempana kulkee 5 metriä leveä tutkimustunneli, jonka avulla tutkitaan kallion laatua ja siten vähennetään rakennuskustannuksia. Tutkimustunnelia käytetään myös vedenpoistoon. Huoltotunneleita on neljä.
Brennerin pohjatunnelin pituuskaltevuus on pohjoisosassa 6,7 promillea ja eteläosassa 4 promillea. Korkein kohta on 790 metriä merenpinnan yläpuolella ja 580 metriä Brennersolan alapuolella.
Noin 30 prosenttia tunnelin kaivutyöstä tehdään räjäytyksillä ja 70 prosenttia tunneliporilla, joita on käytössä useita samaan aikaan.
Tuohiskotanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 494 300 kuutiometriä eli 0,494 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 5,5 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Kivistönpuron valuma-alueeseen (35.685) se kuuluu.
École polytechnique

École polytechnique on yksi Ranskan tunnetuimmista insinöörien koulutuslaitoksista. Se on toiminut suurimman osan historiastaan Pariisissa tai sen lähiympäristössä, vuodesta 1976 alkaen Palaiseaussa. Ensimmäiset naisopiskelijat otettiin vuonna 1972.
Tämä teknillisen korkeakoulutuksen esikuvana toiminut instituutio perustettiin vuonna 1794 nimellä Yleisten töiden keskuskoulu. Eräs perustamisen aktiivisimmista taustavaikuttajista oli Gaspard Monge, joka oli nuorena toimiessaan sotilasoppilaitoksen piirtäjänä keksinyt erityisesti tekniikan kehitykselle tärkeän matematiikan alan, deskriptiivisen geometrian.
Perustamisestaan lähtien École polytechnique on ollut erityisasemassa muihin korkeakouluihin verrattuna. 1900-luvun puolivälistä asti sitä on kutsuttu lisänimellä X, joka juontuu opintojen matematiikkapainotuksesta.
École polytechnique on ollut perinteisesti väylä Ranskan yhteiskunnan merkittävimpiin asemiin. Sen entiseen opiskelijakuntaan mahtuu niin poliitikoita, upseereita, tutkijoita kuin elinkeinoelämän vaikuttajiakin. Melkein kaikki 1800-luvun merkittävät matemaatikot opettivat myös École polytechniquessa tai sen yhteyteen perustetussa École normalessa. Pariisin yliopiston merkitys matematiikan kehityksen kannalta oli 1700- ja 1800-luvuilla vähäinen.
École polytechnique oli sotilaslaitos aina vuoteen 1970 asti. Nykyisin se on Ranskan puolustusministeriön suoraa tukea nauttiva julkinen koulutus- ja tutkimuslaitos. Koulu on myöntänyt insinööritutkintoja vuodesta 1937. Nykyinen koulutus on joko maisteri- (vuodesta 2005) tai tohtoritasoista (vuodesta 1985). Kun alkuperäisen todistuksen otsikkona oli d'ingénieur diplômé de l'École polytechnique, tutkinnon suorittaneita nimitetään polyteknikoiksi, ransk. polytechniciens). École polytechnique kuuluu nykyisin osana kokonaisuuteen nimeltään ParisTech.
The Times Higher Education Supplementin julkaiseman vuoden 2007 rankingin mukaan École polytechnique on maailman 28. paras korkeakoulu. Vuoden 2007 Shanghain listalla sen sijoitus on puolestaan 203–304.
École polytechniquen pääsykokeet tunnetaan erittäin vaativina.
Karl-Johan Illman

Karl-Johan Illman (27. kesäkuuta 1936 Inkoo – 20. joulukuuta 2002 Turku) oli suomalainen teologi. Hän oli Åbo Akademin vanhatestamentillisen eksegetiikan professori 1980 alkaen. Hän tutki Martin Buberin raamatunselityksiä.
Illman väitteli teologian tohtoriksi 1975 aiheenaan juutalaisen ajattelijan Martin Buberin eksegeettinen metodologia. Hän toimi Åbo Akademissa 1966–1975 Vanhan testamenin lehtorina, 1975–1980 tilapäisenä professorina ja professorina 1980–1999
Jukka-Pekka Vuorinen

Jukka-Pekka Vuorinen (s. 14. marraskuuta 1956 Lempäälä) on suomalainen jääkiekkovaikuttaja.
Vuorinen on toiminut useissa kotimaisissa ja kansainvälisissä urheilun ja erityisesti jääkiekon johtotehtävissä. Hän on tiettävästi virkamiesportaassa korkeimmalla ollut suomalainen muualla kuin Suomessa järjestettyjen olympialaisten paikallisessa järjestelyorganisaatiossa: hän työskenteli Torinon talviolympialaisten jääkiekon lajijohtajana vuosina 2003–2006 Italiassa.
"J-P" Vuorinen on toiminut Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajana vuosina 1989–2001. Hänen toimitusjohtaja-aikanaan A-maajoukkue saavutti 12 miesten arvokisamitalia olympialaisissa, MM-kisoissa ja Kanada-cupissa sekä kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Vuorisella oli myös vahva panos naiskiekkoilun maajoukkuetoiminnan aloittamisessa ja hän toimi joukkueenjohtajana vuonna 1989, kun Suomen naiset voittivat Saksassa ensimmäisen virallisen IIHF:n Euroopan-mestaruuden. Vuoden 2003 MM-kisoissa Suomessa Vuorinen toimi kisojen pääsihteerinä. Kaikkiaan Vuorinen oli Jääkiekkoliiton palveluksessa 19 vuotta.
Vuorinen on toiminut myös Jääkiekon SM-liiga Oy:n toimitusjohtajana. Hän oli suomalaisen urheilun toistaiseksi rahakkaimman TV-sopimuksen neuvottelija SM-liigan tehdessä viisivuotisen sopimuksen Sanoma Oy:n ja Canal+:n kanssa. Vuorinen oli ensimmäinen jääkiekon Euroopan liigojen yhteistyöorganisaation Hockey Europen puheenjohtaja ja perustajamoottori.
Vuorisen yhtäjaksoinen päätoiminen urheilujohtajaura alkoi jo vuonna 1981, kun hän aloitti Suomen Palloliiton Turun piirin toiminnanjohtajana.
Markku Hyvärinen (jalkapalloilija)

Markku Hyvärinen (s. 11. huhtikuuta 1943 Kuopio) on suomalainen entinen maajoukkuejalkapalloilija ja kahteen otteeseen myös Kuopion Palloseuran valmentaja puolen kauden ajan (23. toukokuuta 1989 lähtien kauden loppuun asti, jolloin toimi yhdessä Olavi Rissasen kanssa ja 16. syyskuuta 1992 lähtien kauden loppuun asti, jolloin jakoi urakan Jouni Jäntin kanssa).
Steve Pemberton

Koulutus

Pemberton opiskellut Runshawin Yliopistossa sekä Bretton Hallin Yliopistossa näyttelemistä, ja on koulutukseltaan teatteritaiteen kanditaatti.
Patty Griffin

Patty Griffin (s. 16. maaliskuuta 1964) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän syntyi Mainen osavaltiossa. 
Griffinin ammattiura alkoi, kun A&M Records kiinnostui hänen lähettämästään demosta. Hänen ensimmäinen julkaistu albuminsa oli Living with Ghosts (1996). 
Griffin levyttää nykyisin ATO Recordsille. Yhtiö julkaisi hänen kuudennen ja toistaiseksi tuoreimman studioalbuminsa 6. helmikuuta 2007 nimellä Children Running Through.
Olaf Homén

Lars Olaf Homén (6. toukokuuta 1879 Helsinki – 28. lokakuuta 1949 Turku) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja Åbo Akademin kirjallisuuden ja runousopin professori.

Elämäkerta

Homénin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos, senaattori Lars Homén ja Anna Ulrika Selina Baarman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 (Nya svenska läroverket i Helsingfors), opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1907 sekä lisensiaatiksi 1914 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1919.
Homén työskenteli vuodesta 1898 lähtien kirjastovirkailijana Helsingin yliopiston kirjastossa ja viimeksi hän toimi siellä vanhempana amanuenssina 1918–1919. Hän oli Helsingin yliopiston uudemman kirjallisuuden dosenttina 1917–1920 ja toimi Åbo Akademissa ruotsalaisen kirjallisuuden professorina 1919–1921 sekä yleisen kirjallisuuden ja runousopin professorina 1921–1946.
Työskennellessään Helsingin yliopiston kirjastossa Homén julkaisi vuonna 1914 yhdessä Henning Söderhjelmin ja Emil Hasselblattin kanssa salanimellä Tre Herrar salapoliisiromaanin Herr Corpwieth gentleman-detektiv: hans första äventyr framställda av tre herrar, jonka tapahtumat sijoittuivat yliopiston kirjastoon.
Mohamed Chikh

Karate

Chikh saavutti ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruutensa 2013, jolloin hän voitti loppuottelussa Evgenii Savinin. Hän pääsi voiton myötä ottelemaan painoluokallisissa MM-kilpailuissa huhtikuussa 2013.
Chikh uusi Yhdysvaltain mestaruutensa kaksi vuotta myöhemmin, jolloin hän voitti loppuottelussa maamiehensä Pasha Mykhaylovin.
King Kong (vuoden 1933 elokuva)

Sovitukset

Kuuluisan brittiläisen kirjailijan Edgar Wallacen oli tarkoitus olla mukana kirjoittamassa elokuvan käsikirjoitusta. Hän kuitenkin sairastui ja kuoli ehtimättä kirjoittaa sanaakaan. Elokuvan käsikirjoitus julkaistiin romaanimuodossa ennen elokuvan julkaisua jo vuonna 1932. Romaanin kirjoittajiksi ilmoitettiin Edgar Wallace ja Merian C. Cooper, vaikka sen todellisuudessa kirjoittikin Delos W. Lovelace. Wallacen osuus tarinan kehittelyssä oli kaikista vähäisin, mutta kirjaa myytiin hänen nimellään.
King Kongin menestyksen siivittämänä RKO tilasi Cooperilta ja Schoedsackilta heti jatko-osan King Kongin poika, joka valmistui jo samana vuonna.
John Guillerminin ohjaama ensimmäinen uudelleenfilmatisointi King Kong (1976) siirsi tapahtumat 1970-luvulle ja sijoitti loppukohtauksen Empire State Buildingin sijasta vastavalmistuneeseen World Trade Centeriin.
Peter Jacksonin ohjaama toinen uudelleenfilmatisointi King Kong (2005) on sijoitettu 1930-luvulle ja on uskollisempi alkuperäiselle elokuvalle. Animaatiota ja mekaanisia nukkeja käyttäneistä edeltäjistään poiketen Jackson loi Kongin ja muut elokuvan hirviöt digitaalitekniikalla.
Hans Henrik Fattenborg

Hans Henrik Fattenborg (1769–1849) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli 1812–1831 Turun akatemian, myöh. Helsingin yliopiston, itämaisten kielten professori ja yliopiston rehtori 1821–1822. Hän julkaisi paljon käytetyn sanakirjan Grekiskt handlexicon öfver Nya Testamentet (1842).
Punaisen hiekan maa

Punaisen hiekan maa ("The Shifting Whispering Sands") on Vivian Clark Gilbertin ja Mary Margaret Hadleyn tekemä kantrikappale. Sen suomenkieliset sanat on tehnyt Saukki.
Kappaleen on suomeksi levyttänyt tiettävästi ainoastaan Olavi Virta, mutta nauhoitus jäi julkaisematta vuonna 1957, jolloin se tehtiin Tukholmassa. Masternauha löytyi talvella 2015 Warner Music Finlandin arkistosta, ja se julkaistaan ep:nä, jolla on myös kappaleet "Uinuvalla laguunilla", "Cowboy Johnny" ja "Anna aurinkoisen paistaa". Ep:n muutkaan kappaleet eivät sisälly Olavi Virta – Laulaja -kokoelmalle, jolle on koottu 601 Virran levytystä.
Alkuperäinen kappale "Shifting Whispering Sands" oli vuonna 1955 suuri menestys, ja sen ovat levyttäneet muun muassa Johnny Cash ja Billy Vaughn.
Gloucester (Sierra Leone)

Historia

Gloucester perustettiin vuonna 1814 kuvernööri Charles MacCarthyn toimesta siirtokunnaksi vapautetuille afrikkalaisille orjille. Lähetyssaarnaaja Henry Düring toimi aktiivisena kylässä vuosien 1816 ja 1823 välillä.

Väestö

Gloucesterin väestö kuuluu melkein kokonaan kriojen etniseen ryhmään. Krioa puhutaan kylässä laajasti.
Pystykiurunkannus

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen ja tanakka pystykiurunkannus kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi. Kasvin juuri on mukulallinen. Kerrannaiset lehdet ovat varressa kierteisesti. Laji kukkii edellisenä kesänä keräämänsä vararavinnon turvin. Tiheä kukinto sijaitsee varren päässä. Kukkien tukilehdet ovat lähes kukan kokoisia ja väriltään vihreitä. Muodoltaan ne ovat vastapuikeita ja kärjestä lähes aina kapealiuskaisia. Kukka on tavallisesti väriltään sinipunainen, mutta myös valkokukkaisia yksilöitä tavataan toisinaan. Kannuksellinen teriö on tavallisesti 15–20 mm pitkä. Pystykiurunkannus kukkii Suomessa huhti–toukokuussa ja kasvi lakastuu nopeasti kukkimisen ja siementen kehittymisen jälkeen. Hedelmä on litteä, kapeansuikea kota, joka on peränsä pituinen. Kasvin siemeniä levittävät muurahaiset.
Suomesta tavattavista kiurunkannuslajeista pystykiurunkannus muistuttaa eniten pienempikokoista hentokiurunkannusta (Corydalis intermedia). Etelämpänä kasvaa myös melko samannäköinen etelänkiurunkannus (Corydalis cava).

Levinneisyys

Pystykiurunkannuksen levinneisyysalue ulottuu Euroopassa Ranskasta Venäjän länsiosiin. Etelässä lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Kreikkaan ja Bulgariaan, pohjoisessa Norjan ja Ruotsin keskiosiin, Etelä-Suomeen ja Pohjois-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan paikoin Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Keski-Aasiassa. Suomessa pystykiurunkannusta tavataan lähinnä linjan Pori–Tampere–Lappeenranta eteläpuolella, runsaimmin Ahvenanmaalta. Pohjoisempana lajia tavataan paikoin Keski-Suomesta. Pohjoisimmat havainnot ovat Raahen korkeudelta.

Elinympäristö

Pystykiurunkannus on tyypillinen lehtokasvi, jota tavataan rantalehdoissa, puronvarsilla, jokitörmä- ja kallionjuuripensaikoissa sekä pihojen ja puistojen nurmikoilla lehtipuiden ja pensaiden alla. Asutuksen liepeillä lajia saattaa esiintyä myös lähimetsiköissä viljelykarkulaisena.
Suomessa uhanalaisen pikkuapollon toukat syövät vain pystykiurunkannuksia, joten perhosen pitää osuttaa toukkavaiheensa kasvin kukoistusaikaan.

Käyttö

Pystykiurunkannusta viljellään joskus puistoissa koristekasvina. Lajia on jo kauan siirretty myös luonnosta puistoihin. Esimerkiksi Helsingissä laji on tyypillinen vanhojen kartanopuistojen nurmikkojen laji.
HMS Pincher (J294)

Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1962 Dunstonissa.
Metalliyökköset

Ulkonäkö ja koko

Metalliyökkösten siivissä on yleensä metallinhohtoisia kuvioita. Väli toisesta siivestä toiseen on 23-42 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö

Metalliyökkösiä tavataan koko Suomessa. Niitä esiintyy soilla, niityillä, lehdoissa ja muissa kosteissa tai kosteahkoissa paikoissa.

Ravinto

Jotkut lajeista syövät monenlaista ravintoa, mutta yleensä ravintona on ruohot.
FS Sagittaire (M650)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 edelleen aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
ARISF

Association of IOC Recognised International Sports Federations (ARISF) on Kansainvälisen olympiakomitean perustama ja tunnustama kansainvälinen urheilujärjestö, jonka tarkoitus on tukea olympialiikettä. 2012 se edusti 32 kansainvälistä urheilujärjestöä. ARISF:n kautta jäsenjärjestöt voivat käydä dialogia IOC:n kanssa. Se on perustettu 1984.
Philcoxia minensis

Ulkonäkö ja koko

Philcoxia minensis kasvaa noin 25 senttimetriseksi, ja sen kukat ovat sinivalkoisia.

Elinympäristö

Brasilian vähäravinteiset alueet.
Eino Ihalainen

Eino Ilmari Ihalainen (s. 27. lokakuuta 1923 Kuopio) on suomalainen rakennusmestari ja kirjailija. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä Veteraani.
Ihalaisen vanhemmat olivat kirvesmies Jafet Ihalainen ja Rosa Maria Toivanen. Hän kävi kansakoulun ja suoritti kauppakoulun iltakoulun 1938. Rakennusmestariksi Ihalainen valmistui Kuopion teknillisestä oppilaitoksesta 1952.
Ihalainen työskenteli varastomiehenä, kirvesmiehenä ja myllärinä sekä rakennusmestariksi valmistuttuaan mestarina eri työmailla. Hän jäi eläkkeelle 1986 toimittuaan lähes 20 vuotta Uudenmaan tie- ja vesirakennuspiirin rakennusmestarina. Hän on asunut Hyvinkäällä vuodesta 1972.
Ihalainen esiintyi sotavuosien jälkeen iltamatilaisuuksissa kuplettilaulajana. Hän kirjoitti myös pakinoita lehtiin. Ensimmäisen kirjansa Ihalainen julkaisi vuonna 2002.