google/wiki40b huggingface dataset:
Kobolttikloridi

Käyttö

Kobolttikloridin värinmuutosta kosteuden vaikutuksesta on käytetty hyväksi kosteuden ilmaisuun esimerkiksi silikageelissä, mutta sen käyttö indikaattoriaineena on vähentynyt turvallisempien indikaattoriaineiden käyttöönoton myötä. Kuiva kobolttikloridi on sinistä ja kostunut punaista. Kobolttikloridi on yksi ainesosa myös niin sanotuissa näkymättömissä musteissa. Sen vesiliuoksen ja glyserolin seos on paperille kuivuessaan väritöntä, mutta muuttuu kuumennettaessa siniseksi.
Kobolttikloridia käytetään myös lasin värjäyksessä ja kemikaalina maataloudessa, lääketeollisuudessa ja muiden kobolttiyhdisteiden valmistukseen, esimerkiksi kobolttikloridin ja fluorin välisessä reaktiossa muodostuu koboltti(III)fluoridia. Yhdistettä voidaan käyttää myös katalyyttinä orgaanisessa synteesissä esimerkiksi syklopropanointi- ja ristikytkentäreaktiossa.

Turvallisuus

Kobolttikloridi on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi (ryhmä 3). Aineen käytössä on noudatettava valtioneuvoston asetusta työhön liittyvän syöpävaaran torjunnasta (716/2000). Kobolttikloridille altistumisen työssä katsotaan aiheuttavan työministeriön päätöksen 1044/1991 mukaan myös vaaraa perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle. Lisäksi kobolttikloridi ärsyttää hengitysteitä ja silmiä ja nieleminen aiheuttaa huonovointisuutta. Euroopan kemikaalivirasto ECHA lisäsi vuonna 2008 kobolttikloridin erityistä huolta aiheuttavien aineiden (SVHC) kandidaattilistaan sen karsinogeenisuuden ja toksisuuden vuoksi.
Black Disciples

Jengin symbolit ja viholliset

Jengin symboleihin kuuluu roomalainen numero kolme (III), joka edustaa "mieltä, ruumista ja sielua" ja se liitetään yleensä lyhenteen BDN perään. Sen tunnusvärit ovat sininen, punainen ja musta. Black Disciples on osa Folk Nationia, mutta jengillä on sotia toisten Folk jengien, kuten Gangster Disciplesin kanssa. Black Disciplesillä on ollut myös pitkä sota Black P. Stonesin kanssa.

Historia ja järjestöllinen rakenne

Alkuperäinen Black Gangster Disciples jakautui Black Disciplesiksi ja Gangster Disciplesiksi. Kaikki alkoi ”King Davidin” kuoltua vuonna 1974 ja uusi kattojärjestö, nimeltään Black Gangster Disciple Nation (BGDN), syntyi. 1980-luvun puolivälissä jengit erosivat Black Gangster Disciplesistä. Jengien alkuperät ovat kuitenkin Devil’s Disciples -katujengistä 1960-luvulta. 1990-luvun puolivälissä Black Disciples tuli tunnetuksi jenginä, johon Robert "Yummy" Sandifer kuului ja joka sittemmin teloitti Sandiferin hänen ollessaan vain 11-vuotias.
Vuonna 2004 oli arviolta 300 ryhmää Black Disciple -jengejä Chicagon alueella. Jokaisessa ryhmässä on 30-40 jäsentä ja jokaisella on samanlainen rakenne, kuten arvojärjestys. Jokaisessa "setissä" alin arvo on "soldier" (sotilas) tai "representative" (edustaja, asiamies). Johtoportaassa on aina samat arvot: Minister, Assistant Co-Minister, ja Demetrius. Perusjäsenistä seuraava on First Demetrius. Sen jälkeen tulee Assistant Co-Minister ja vielä korkeampiarvoinen on Minister. Viimeinen tunnettu suuri pomo jengissä on King Shorty (Jerome Freeman), tunnetaan myös nimellä "crowned king". Hän on sittemmin poistunut virastaan.
Vuonna 2000 Jerome Freemanin varamies Marvell Thompson (King Vel) perusti Blue Fin Black Disciplesin. Hän liitti Blue Finsin People Nationiin ja jopa otti käyttöön islamilaisia symboleita ja uskoja, joita muutamat People Nation jengit käyttivät. Blue Fins on myös hyväksynyt People Nationin sääntöjä ja sillä on vahvat suhteet perinteisten vihollisten, Black P. Stonesin ja Mickey Cobrasin kanssa. Uskotaan, että Blue Fins itse asiassa aiheutti Jerome Freemanin eroamisen. Yksi syy Blue Finsin muodostumiselle on huonot suhteet muihin Folk Nation jengeihin.
Nykyään, kun King Vel on Black Disciplesin ylin johtaja Freemanin jäätyä pois, alkuperäiset Folk Nationin Black Disciplesit ajattele häntä johtajaksi, eivätkä päästä häntä perinteisiin Black Disciplesin tukikohtiin.
Eastern Columbia Building

Populaarikulttuurissa

Rakennus on esiintynyt muun muassa Predator 2 -elokuvassa ja (500) Days of Summer -elokuvassa. TV-sarjan Konnankoukkuja kahdelle pilottijaksossa joku kiipeää rakennuksen seinää pitkin.
Kapteeni Jack

Varhainen elämä

Kintpuash syntyi luultavasti vuonna 1837. Hänen isänsä oli modok-intiaanien päällikkö, joka taisteli Kaliforniaan 1850-luvulla tulleita uudisasukkaita vastaan. Kintpuash ei kannattanut isänsä tavoin sotaa vaan halusi rauhan valkoisten kanssa. Olot modokien seuduilla rauhoittuivat, kun Kintpuashin isä kuoli ja Kintpuashista tuli päällikkö. Kintpuash oli kiinnostunut siirtolaisten elämäntavasta ja vietti monesti aikaa läheisessä uudisasukkaiden kaupungissa Yrekassa ja tutustui siellä joihinkin alueen uudisasukkaisiin. Siirtolaiset antoivat hänelle nimen Kapteeni Jack, jolla hän tuli myöhemmin tunnetuksi.

Modok-sota

1864 modokit elivät Tulejärven eteläpuolella perinteisellä asuinseuduillaan. Uudisraivaajat tavoittelivat aluetta, sillä se oli tuliperäisyytensä vuoksi hedelmällistä. Ongelmia modokien ja uudisasukkaiden välille syntyi koska modokit varastelivat uudisasukkaiden karjaa. Modocit sijoitettiin Klamath-reservaattiin, joka oli klamath-heimon kotiseutua. 1865 Kapteeni Jack johti modocit takaisin kotiseuduilleen, mutta Yhdysvaltain armeija palautti heidät reservaattiin 1869. Modocit kuitenkin toistivat paluunsa kotiseuduilleen vuonna 1870. Yhdysvaltain armeija lähetettiin jälleen palauttamaan Kapteeni Jackin joukko takaisin reservaattiin, mutta tällä kertaa jouduttiin aseelliseen yhteenottoon intiaanien kanssa ja modok-sota alkoi.

Kiiniotto

Kun modokit olivat kärsineet tappion lähellä Sand Buttea, heidän rivinsä alkoivat hajota. Pyydys-Jim antautui kannattajineen jätäen Jackille vain 37 soturia, joista heistäkin suurin osa hajaantui. Kapteeni Jack antautui 4. kesäkuuta armeijan onnistuttua piirittämään hänet ja 3 jäljelle jäänyttä soturia. Jack hirtettiin Fort Klamathissa 3. lokakuuta 1873. Armeija otti hänen päänsä irti ja lähetti sen Army Medical Museumiin 25 lokakuuta. 1898 se päätyi Smithsonian-instituutille joka palautti ne Jackin sukulaisille vuonna 1984.
Exile on Main St.

Äänitykset

Albumi äänitettiin Etelä-Ranskassa Nellcôtessa kitaristi Keith Richardsin hankkimassa linnassa. Yhtyeen jäsenet olivat muuttaneet Ranskaan veropakolaisina Britanniasta. Äänitykset tehtiin linnan kellariin tehdyssä äänitysstudiossa, johon tuotiin yhtyeen 16-raitanauhurilla varustettu ääniauto Rolling Stones Mobile Unit sekä muuta teknistä kalustoa. Kellarin olosuhteiden vuoksi albumilla on viimeistelemätön yleissoundi, jota on niin kehuttu kuin haukuttukin.
Äänityksiä johti Keith Richards, ja laulaja Mick Jaggerin ääniosuudet on miksattu alemmas kuin yhtyeen monilla muilla albumeilla. Tyyliltään albumin kappaleet ovat amerikkalaista juurimusiikkia eli bluesia, rhythm and bluesia, soulia, gospelia, rock and rollia ja countrya.
Yhtyeen jäsenien sekä muiden muusikoiden ohella linnassa hengailleeseen seurueeseen kuului kaikkiaan kolmisenkymmentä henkeä. Äänitysten lomassa linnassa juhlittiinkin paljon.

Menestys

Exile on Main St. nousi Britannian ja Yhdysvaltain listaykköseksi, vaikka myikin vähemmän kuin Stonesin edellinen albumi. Yhdysvalloissa albumia myytiin 1,2 miljoonaa kappaletta. Albumin menestynein single on "Tumbling Dice", joka nousi Yhdysvaltain singlelistan top-10:een.
Albumia pidetään yleisesti yhtenä Rolling Stonesin parhaista albumeista. Rolling Stone -musiikkilehti valitsi vuonna 2003 albumin kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 7.

Uudet julkaisut

Vaikka albumi julkaistiin alun perin kaksilevyisenä, CD-versiossa kaikki kappaleet sisältyvät yhdelle levylle.
Vuonna 2010 Exile On Main St. on julkaistu remasteroituna ja täydennettynä. Kattavin versio on Super Deluxe Edition, joka sisältää kaksi LP-levyä, kaksi CD-levyä, puolen tunnin DVD-levyn sekä Dominique Tarlén ja Ethan Russellin 64-sivuisen valokuvateoksen. Paketin bonuslevy sisältää seitsemän ennen julkaisematonta äänitettä.
Moumour

Moumour on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 731 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Moumourin pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Henrik Sovelius

Henrik Sovelius (1817–1904)oli suomalainen laivanvarustaja ja kauppias. Hän lahjoitti runsaasti varoja muun muassa Raahen rautatien rakentamiseen ja huomattavan summan myös kaupungin rouvasväenyhdistykselle.
Hänen veljensä oli kauppaneuvos Fredrik Sovelius (k. 1897), ja tämän perittyä apeltaan Johan Langin kauppahuoneen laivoineen, he olivat 1870-luvulla merkittäviä laivanvarustajia.
Book of Common Prayer

Book of Common Prayer on nimitys, jota käytetään anglikaanisen kirkon rukouskirjoista. Ensimmäisen kerran kirja julkaistiin vuonna 1549 kuningas Edvard VI:n hallituskaudella Englannin reformaation yhteydessä. Kirja sisältää ohjeita jumalanpalveluksiin ja sakramenttien toimittamiseen.
Goswami

Goswami, usein hindujen hengelliseen johtajaan viittaava nimike, johdetaan sanoista "go" - "aistit", ja "swami" - valtias, viitaten henkilöön, joka hallitsee aistinsa henkisen harjoituksensa turvin.
Tunnettuja goswameita olivat muiden muassa Sri Chaitanya Mahaprabhun kuusi tärkeintä oppilasta, Rupa Goswami, Sanatana Goswami, Raghunath Bhatta Goswami, Gopal Bhatta Goswami, Raghunath Das Goswami ja Jiva Goswami. Nimikettä käytetään yleisesti myös Vallabhan Vaishnava-perinteessä.
Anantapur

Liikenne

Anantapuriin pääsee valtateiltä 7 ja 205. Lähin lentokenttä sijaitsee 80 kilometriä Anantapurista etelään, mutta Bangaloren kansainväliseltä lentoasemalta 168 kilometrin päästä on paremmat liikenneyhteydet. Anantapurista muualle Intiaan on myös hyvät raideliikenneyhteydet.
Elli Laurila

Elin ”Elli” Maria Laurila (19. maaliskuuta 1882 Porvoo – 15. kesäkuuta 1966 Forssa) oli työväenopiston johtaja. Hän toimi kansanedustajana 7.2.1919–31.3.1919 Kalle Hakalan seuraajana Kokoomuksen eduskuntaryhmässä. Laurilan oma vaalipiiri oli Mikkelin läänin vaalipiiri 1918.
Hän toimi sekä Mikkelin kaupungin että Forssan kauppalanvaltuuston jäsenenä sekä Forssan kauppalanhallituksessa.
Gneisenau (1936)

Palvelus

Gneisenau lähti sisaraluksensa Scharnhorstin kanssa merelle 22. marraskuuta vastaisena yönä. Taisteluristeilijät purjehtivat kohti Färsaarten vesiä ja niiden saattajina alkumatkasta olivat kevyet risteilijät Leipzig ja Köln sekä hävittäjät Z11 Bernd von Arnim, Z12 Erich Giese ja Z20 Karl Galster. Retken tarkoituksena oli Etelä-Atlantilla olevan Admiral Graf Speen toiminnan tukeminen vetämällä Britannian kuninkaallisen laivaston raskaat yksiköt Pohjois-Atlantille.
Scharnhorst havaitsi 23. marraskuuta 1939 kello 16.07 aseistetun kauppalaivan (apuristeilijä) HMS Rawalpindin (16 697 brt). Seuranneessa yhteenotossa Rawalpindi upposi. Taisteluristeilijät poistuivat englantilaisten kevyiden risteilijöiden HMS Newcastlen ja HMS Delhin saapuessa kello 19.15.
Taisteluristeilijät palasivat Wilhelmshaveniin 27. marraskuuta kierrettyään niitä jahtaavan Britannian Kotilaivaston Shetlannin ja Bergenin välistä.
Taisteluristeilijät Gneisenau ja Scharnhorst sekä raskas risteilijä Admiral Hipper sekä kaksi niitä suojannutta hävittäjää suorittavat Britannian kauppamerenkulkuun kohdistetun operaatio Nordmarkiksi nimetyn iskun Pohjanmerelle 20. helmikuuta 1940. Retki ulottuu aina Shetlannin ja Norjan väliselle alueelle saakka, mutta se ei tuota merkittäviä tuloksia.

Loppu

Gneisenau siirretään 14. helmikuuta Kieliin Deutsche Werken uivalle telakalle korjattavaksi. Alus saa 27. helmikuuta ilmapommituksessa osuman, joka aiheuttaa suurta tuhoa aluksella. Aluksella päätettiin tehdä korjausten yhteydessä muutostöitä ja se siirrettiin Gotenhafeniin muutostöitä varten.
Toinen valkovenäläinen rintama aloittaa 7. maaliskuuta 1945 hyökkäyksensä Marienwerderin läheltä. Samana päivänä materiaaleista riisuttu Gneisenaun hylky siirrettiin Gotenhafenin sataman suulle sulkulaivaksi ja upotettiin paikalleen. Aluksen runko nostettiin 12. syyskuuta 1951 ja romutettiin.
Operaatio Calendar

Taustaa

Amiraliteetti ilmoitti 4. huhtikuuta 1942 amiraali Pridham-Wippelille, ettei Maltalle voida toimittaa täydennyksiä idästä eikä lännestä ennen kuin lentokoneiden tarjoama suoja voidaan taata. Winston Churchill pyysi Rooseveltilta lupaa käyttää Yhdysvaltain laivaston lentotukialusta USS Waspia lentokonetäydennyksen toimittamiseksi Maltalle. Syynä pyyntöön oli Euroopan vesillä olleiden Kuninkaallisen laivaston alusten sopimattomuus tehtävään.

Operaatio

USS Waspille (J. W. Reeves) kuormattiin Shieldhallissa Kuninkaallisten ilmavoimien 601. ja 603. laivueiden henkilöstö sekä 52 Spitfire VB -hävittäjää. Alus lähti 14. huhtikuuta kuormauksen päätyttyä Glasgow'sta suojanaan hävittäjät USS Lang ja USS Madison, ja ne ohittivat Ailsa Craigin vielä samana päivänä ja aloittivat matkansa etelään. Osasto liittyi Kuninkaallisen laivaston osastoon, jonka muodostivat taisteluristeilijä HMS Renown (kommodori C. Daniel) ja sitä suojaavat hävittäjät HMS Inglefield, HMS Ithuriel, HMS Echo ja HMS Partridge. Yhdistynyt laivasto-osasto (Force W) ohitti Gibraltarin 18.–19. huhtikuuta välisenä yönä, jolloin siihen liittyivät Gibraltarilta täydennyksenä risteilijät HMS Charybdis ja HMS Cairo sekä niitä suojanneet hävittäjät HMS Westcott, HMS Wishart, HMS Vidette, HMS Wrestler ja HMS Antelope.
USS Waspille kuormattujen lentokoneiden lisäpolttoainetankkien vuotaminen esti, aseiden ja radioiden toimimattomuus vaikeuttivat operaatiota. Matkalla vikoja ei kyetty korjaamaan ja 20. huhtikuuta varhain aamulla osaston ollessa neljäkymmentäviisi merimailia Algerista koilliseen lentotukialukselta nousi 48 Spitfireä suojanaan Grumman Wildcat -hävittäjiä. Koneista 46 laskeutui Maltalle.
Sisiliaan sijoitettujen Saksan 2. ilma-armeijan (saks. Luftflotte 2) yksiköt seurasi tutkalla Maltalle saapuvia lentokoneita, ja sen koneet pommittivat saarta puolitoista tuntia ensimmäisen koneen laskeutumisen jälkeen. Kolmen vuorokauden aikana lähes 500 tonnia pommeja pudotettiin Luqan ja Ta’ Qalin lentokentille, ja kenraali Dobbie ilmoitti 23. huhtikuuta 17 lentokoneen tuhoutuneen ja 29 vaurioituneen ilmahyökkäyksissä. Monien lisäksi tuhoutuneen ilmataisteluissa ja palveluskelpoisten koneiden lukumäärän palanneen kuuteen.
Olympic Australis

Olympic Australis on vuonna 1956 löytynyt maailman suurin ja kallein opaali. Se löydettiin Eight Milen opaalilouhoksesta Coober Pedysta, Etelä-Australiasta.
Kaivostyöntekijä joka löysi opaalin, kertoo löytäneensä sen 10 metrin syvyydestä. Kunnioituksena olympialaisille jotka pidettiin samaan aikaan Melbournessa, kivi nimitettiin Olympic Australisiksi.
Tämä hyvin epätyypillinen opaali on 99 % jalo-opaalia, ja loput 1 % kivestä on ympäröivää kiviainesta ja maata. Opaalin paino on 17 000 karaattia (3 450 grammaa); se on 280 mm pitkä, 120 mm korkea ja 115 mm leveä. Se on arvioitu 2,5 miljoonan australian dollarin arvoiseksi.
Kiven puhtauden vuoksi on laskettu että siitä voitaisiin leikata yhteensä 7 000 karaattia jalokiveä. Kuitenkin kiven ainutlaatuisuuden vuoksi opaali on päätetty säilyttää sellaisenaan.
Olympic Australisista on kirjoitettu artikkeleita ympäri maailman, ja se on ollut esillä useissa Australiaan liittyvissä näyttelyissä.
Opaalia säilytetään erityisessä suojaholvissa Altmann & Cherny's showroomissa, Melbournessa, ja sitä voi käydä vapaasti katselemassa museon aukioloaikoina.
HMS Tordön (P165)

Palvelus

1990-luvun alussa alus modernisoitiin asentamalla siihen voimanlähteeksi kaksi 16-sylinteristä MTU dieselmoottoria, jotka tuottivat 2 310 kilowattia. Lisäksi alukselle asennettiin Toadfish VDS. Modernisoitu alus luokiteltiin uudeksi Kaparen-luokaksi.
Alus myytiin kesäkuussa 2008 RCI Group Limitedille.
Suuri hiljaisuus

Juoni

Elokuva kertoo 1800-luvun lopun asukkaista Utahin ja Nevadan seudulla. Runsaslumisen talven rankat olot ajavat ihmiset ryöstämään ruokaa pysyäkseen hengissä. Hallituksen on toimittava pitääkseen rikollisuus aisoissa, ja se päättääkin säätää lain, jonka mukaan kuka tahansa voi etsintäkuuluttaa kenet tahansa. Uuden lain myötä rikollisista tuleekin palkkionmetsästäjiä, ja tilanne lähtee lainvalvojien hallinnasta.
Löytö

Löytö eli löytötavara on esine, jonka omistaja on vahingossa kadottanut ja jota kukaan ei pidä hallinnassaan. Löydöksi ei kutsuta esinettä, jonka omistaja on tahallaan hylännyt, eikä anastettua esinettä. Suomessa sen talteen ottamisesta ja käsittelystä säädetään löytötavaralaissa (778/1988). Laki ei koske eläimiä eikä rekisteröitäviä ajoneuvoja tai ilma-aluksia.

Poikkeuksia

Joidenkin tavaralajien löydöistä on säädetty toisaalla lainsäädännössä. Esine, jonka omistajaa ei tiedetä ja joka voidaan olettaa vähintään satavuotiaaksi on toimitettava Museovirastoon. Säännös koskee myös laivanhylkyjä. Laivalöydöistä on viipymättä ilmoitettava Museovirastoon. Uitossa rannalle tai vesistöön jääneestä puutavarasta säädetään vesilain 9 luvun 9 pykälässä. Uponneesta, karille ajautuneesta, hylätystä tai hylyksi muuttuneesta aluksesta ja sen tavaroista säädetään merilaissa. Avaruudesta tulleen esineen löytämisestä on viipymättä ilmoitettava poliisi-, rajavartio- tai sotilasviranomaiselle. Esinettä ei saa liikuttaa eikä viedä pois ilman viranomaisen lupaa kuin erittäin merkittävästä syystä.

Ilmoitusvelvollisuudesta ja laitoslöydöstä

Löytäjän on ilmoitettava löydöstä tavaran omistajalle tai toimitettava se poliisille. Sellainen omaisuus, jonka hankkiminen tai hallussapito on kiellettyä tai luvanvaraista, on toimitettava poliisille viipymättä. Vähäarvoisen löytötavaran saa löytäjä pitää, jos omistaja ei ole selvitettävissä. Löytäjällä on oikeus löytöpalkkioon ja kohtuullisten kustannusten korvaamiseen, ellei kyseessä ole laitoslöytö. Löytöpalkkion suuruus on kymmenen prosenttia esineen käyvästä arvosta, kuitenkin vähintään neljä euroa.
Laitoslöydöksi nimitetään löytötavaraa, joka on otettu talteen julkiseen liikenteeseen käytettävästä kulkuneuvosta (myös taksista), rautatieasemalta, linja-autoasemalta, liikkeestä, virastosta, työpaikalta, oppilaitoksesta, sairaalasta, kulttuurilaitoksesta tai muusta niiden kaltaisesta paikasta. Laitoslöytö pitää luovuttaa laitoksen henkilökunnalle tai sen löytötavaratoimistolle.

Löytötavaran omistusoikeudesta sekä löydetyn omaisuuden kavalluksesta

Löytötavaran omistusoikeus siirtyy löytäjälle, jos omistaja ei nouda tavaraansa poliisilta kolmen kuukauden kuluessa. Laitoslöytöjen omistusoikeus siirtyy valtiolle tai löytötavaratoimiston pitäjälle kolmen kuukauden kuluttua näiden saatua tavaran haltuunsa. Löytäjä ei kuitenkaan saa omistusoikeutta löytämäänsä polkupyörään tai mopoon. Ne myydään huutokaupalla ja löytäjä on oikeutettu saamaan kolmasosan myyntihinnasta.
Rikoslain perusteella tuomitaan henkilö, joka anastaa löytämiään varoja tai muuta irtainta omaisuutta, kavalluksesta. Siitä voidaan tuomita sakko tai vankeutta enintään yhdeksi vuodeksi kuudeksi kuukaudeksi.

Patenttioikeudesta

Löydön perusteella ei voi saada patenttia, sillä patenttioikeudelliselta keksinnöltä vaaditaan teknistä luonnetta. Vastaavasti henkilö, joka löytää jotakin luonnossa olevaa, ei tee keksintöä, vaikka löytäisikin jotakin aiemmin tuntematonta.
Miehikkälän Vilkas

Pesäpallo

MiVin pesäpallojoukkue pelaa Haminan Palloilijoiden järjestämää Etelä-Kymenlaakson Kyläsarjaa.
Nelijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata. Järvi on yhtä vapaa-ajan asuntoa lukuun ottamatta autio.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,8 metriä mpy. Nelijärveen laskee luoteesta Kivinenoja, joka on Lampisen laskuoja. Lampisen kautta laskevat myös Pikku-Salmus, Iso-Salmus ja Lammasjärvi. Nelijärven länsipäähän laskee Mustaoja, joka on Iso-Riutan laskuoja. Muita tämän ojan kautta laskevia järviä ovat Särkijärvi, Vähä-Riutta, Salmus ja Helvetinjärvi.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Lempäälän ja Kangasalan rajalla sijaitsevaan Salmuksen alueeseen, joka on pienjärvien Natura 2000-suojelualue. Alue on suosittu retkeilyalue.
Stavropolin aluepiiri

Maantiede

Alueen itä- ja pohjoisosat ovat alankoa ja kuuluvat Kalmukkiaroon ja Nogaiaroon. Lounaaseen päin mentäessä maa kohoaa hiljalleen. Suurimmat joet ovat Kuban, Kuma ja Jegorlyk.

Väestö

Stavropolin aluepiirin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan 2 786 281. Väestöstä 42,8 prosenttia oli maaseutuasukkaita ja 57,2 prosenttia kaupunkilaisia. Aluepiirissä on keskimäärin 42,1 asukasta neliökilometrillä. Suurimmat kaupungit ovat Stavropol (398 539 as.), Pjatigorsk (142 511 as.), Kislovodsk (128 553 as.), Nevinnomyssk (118 360 as.) ja Jessentuki (100 996 as.). Yli 30 000 asukkaan kaupunkeja tai kaupunkityyppisiä taajamia ovat lisäksi Mineralnyje Vody (76 728 as.), Georgijevsk (72 153 as.), Mihailovsk (Михайловск, 70 981 as.), Budjonnovsk (64 624 as.), Izobilnyi (Изобильный, 40 555 as.), Svetlograd (Светлоград, 38 520 as.), Gorjatševodski (пгт Горячеводский, 36 967 as.), Zelenokumsk (Зеленокумск, 35 839 as.) ja Blagodavnyi (Благодарный, 32 725 as.).

Talous

Aluepiirissä on kaivos-, elintarvike-, koneenrakennus- ja kemianteollisuutta sekä öljyn- ja maakaasuntuotantoa. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä ja värimetalleja. Maataloudessa on keskitytty maanviljelykseen, joka tuottaa viljaa, auringonkukan siemeniä, sokerijuurikasta, viiniä ja vihanneksia. Myös matkailu on tärkeä elinkeino. Alueella sijaitsevat kivennäisvesistään kuuluisat kylpyläkaupungit Kislovodsk, Pjatigorsk ja Jessentuki. Mineralnyje Vody on tärkeä liikenteen solmupiste rautatie- ja lentoasemineen.

Historia

Toisessa maailmansodassa Saksa valtasi suurimman osan aluepiiristä loppukesällä 1942. Neuvostoliitto valtasi alueen kuitenkin takaisin seuraavana vuonna.
Azoros

Historia

Azoros sijaitsi Olympos-vuoren juurella sen länsipuolella. Se muodosti yhdessä kahden muun kaupungin, Dolikhen ja Pythionin, kanssa Perrhaibian Tripoliin nimellä tunnetun kaupunkiliiton. Livius ja Klaudios Ptolemaios mainitsevat kaupungin teoksissaan.
Azoria kukoisti klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. hellenistiselle kaudelle 200-luvulle eaa. Makedonialaiset valtasivat kaupungin kolmannessa makedonialaissodassa vuonna 171 eaa. Kaupungin paikka säilyi asuttuna ainakin varhaisbysanttilaiselle kaudelle saakka.
Perrhaibian Azorosta ei tule sekoittaa myös antiikin aikaiseen Azoraksen kaupungiin Pelagoniassa.

Rakennukset ja löydökset

Azoroksen akropolis eli linnavuori sekä alakaupunki oli ympäröity linnoitusmuurilla. Azoroksen arkeologinen alue käsittää paikat, jotka tunnetaan nykyisin nimillä Kastrí, Ágios Athanásios, Paliokklísi ja Kopána. Kaikissa näissä paikoissa on joitakin kaupungin raunioita. Akropoliina toimi Kastrín kukkula. Siellä on jäänteitä linnoitusmuureista 400- ja 200-luvuilta eaa. Merkittävin muurin osa on noin 47 metriä pitkä ja säilynyt noin 1,5–2,5 metrin korkeudelta. Paikalta on löydetty myös Nikarkhoksen kartanoksi kutsutun suuren talon rauniot; jäänteitä joonialaistyylisestä, Apollon Lykeiokselle omistetusta temppelistä 200-luvulta eaa.; sekä varhaiskristillisen, kolmilaivaisen basilikakirkon jäänteet.
Paliokklísissä arkeologinen alue on kooltaan noin 2 400 neliömetriä, ja sieltä on löydetty toisen kirkon jäänteet sekä varhaiskristillisen ja bysanttilaisen ajan hautausmaa, jonka haudoista on löydetty kulta- ja hopeakoruja. Myös Kopánasta on löydetty kirkon jäänteet.