google/wiki40b huggingface dataset:
Liesijärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pituus on 2,8 kilometriä, leveys 1,4 kilometriä ja sen pinta-ala on 196 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa Seitsemisen kansallispuiston itäpuolella, mutta vain osa järven eteläosasta kuuluu kansallispuistoon. Siihen laskee 19 metsä- tai suo-ojaa, joista Papinoja on merkittävän kokoinen. Valuma-alue on verrattain pieni, joten vesi viipyy järvialtaassa keskimäärin 108 vuorokautta. Järven laskuoja on Liesijoki, joka virtaa alkutaipaleellaan Liesilammen ja Kettulammin läpi ja johon yhtyy oikealta eli luoteesta Seitsemisjoki. Järven keskisyvyys on pieni ja se onkin saarinen ja kivinen. Saarien lukumäärä on 32 ja niiden koko vaihtelee aarin ja hehtaarin välillä. Saarten yhteenlaskettu rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja yhteinen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Noin 450 metriä pitkä Isosaari on nykyään niemi. Suuria nimettyjä saaria ovat Luhtasaari (pituus 120 metriä), Nuottasaaret (80 ja 70 m), Selkäsaari (90 metriä), Härkäsaari (50 m), Majasaaret (160 ja 110 m), Sikosaari, Röykkykari.
Rantaviivan pituus on 16,7 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa moreenista metsämaastoa, mutta myös suorantoja esiintyy paikoin. Järven ympäristössä on vain kolme maatilaa tai entistä maatilaa. Rannoille on rakennettu lähes 40 vapaa-ajan asuntoa, joista viisi sijaitsevat saarissa. Niille johtaa tiet läheiseltä seututieltä 332.

Vedenlaatu

Liesijärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1974, 1980, 1989, 1993 ja 1999 sekä erillisellä pintavesinäytteellä vuosina 2008, 2011 ja 2012. Järven tilassa ei ole tapahtunut suuria muutoksia vuosien 1990–2010 aikana. Vedessä on runsaasti humusta ja se on melko hapanta. Talvisin sen happamuudentaso (pH) laskee jopa alle 5,0. Järvellä ei ole mainittavaa puskurikykyä happamoitumista vastaan, joten sillä esiintyy sateisina ajanjaksoina happamuuspiikkejä.
1980-luvulla järvi oli ilmeisesti suo- ja metsäojituksista johtuen rehevä, mutta tilanne on 1990-luvulla parantunut lievästi reheväksi. Talvella 2012 typpipitoisuus (790 µg/l) oli humusvedelle normaali ja fosforipitoisuus (20 µg/l) oli lievästi rehevälle vesistölle ominainen. Mataluus huomioiden järven happitilanne pysyy pääosin hyvänä. Lähinnä pohjalla voi esiintyä talvisin happivajetta. Liesijärven virkistyskelpoisuus talvella 2012 välttävä. Vaikka järven arvo kalavetenä jää happamuuden osalta välttäväksi, Liesijärvi on ainakin takavuosina ollut hyvä pilkkijärvi isoine ahvenineen.

Seitsemisen kansallispuisto

Sekä Pirkan Taival että Seitsemisen kansallispuiston reitti käy järven eteläpäässä. Järven eteläpään itärannalla sijaitsee merkitty leiri- ja tulentekopaikka, jossa on käymälä.

Melontareitti

Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Russell Baker

Russell Wayne Baker (14. elokuuta 1925 – 21. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän syntyi Virginiassa, muutti nuorena Baltimoreen ja valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta.
Bakerille myönnettiin vuonna 1983 Pulitzer-palkinto omaelämäkerrasta Growing Up. 
Baker juonsi Masterpiece Theatrea PBS:llä vuosina 1992–2004. Hän on kuulunut Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuodesta 1984.
Sergei Kisljak

Sergei Ivanovitš Kisljak (ven. Сергей Иванович Кисляк) (s. 7. syyskuuta 1950 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen diplomaatti, joka aloitti uransa jo Neuvostoliiton ulkoasianhallinnossa. Hän on toiminut Venäjän Washingtonin-suurlähettiläänä vuodesta 2008.

Koulutus ja ura

Kisljak syntyi Moskovassa ukrainalaiseen perheeseen ja on etnisyydeltään ukrainalainen. Vuonna 1973 hän valmistui Moskovan teknillisen fysiikan instituutista ydinfysiikasta insinööriksi. Neuvostoliiton ulkomaankaupan akatemiasta hän valmistui vuonna 1977 ja siirtyi Neuvostoliiton ulkoministeriön palvelukseen 1981, jolloin hänet nimitettiin 2. lähetystösihteeriksi maan pysyvään YK-edustustoon Washingtoniin. Vuosina 1985-1989 hän toimi 1. lähetystösihteerinä samassa asemapaikassa ja NL:n Washingtonin-suurlähetystön konsulina erikoisalanaan aseistariisunta. Vuosina 1989-1991 hän toimi NL:n ulkoministeriön kansainvälisten järjestöjen osaston apulaispäällikkönä. Neuvostoliiton hajottua hän toimi vuosina 1991-1993 Venäjän federaation ulkoministeriön kansainvälisen tieteellisen ja teknisen yhteistyön osaston apulaispäällikkönä ja vuosina 1993-1995 päällikkönä. Vuosina 1995-1998 hän toimi Venäjän ulkoministeriön turvallisuus- ja aseistariisunta-asioiden osaston päällikkönä.
Vuonna 1998 Kisljak nimitettiin ensi kertaa suurlähettilääksi asemapaikkanaan Bryssel. Lisäksi hän toimi Venäjän NATO-lähettiläänä. Vuosina 1998-2003 hän toimi Venäjän federaation apulaisulkoministerinä, kunnes hänet nimitettiin Venäjän Washingtonin-suurlahettilääksi Obaman kauden alkupuolella.
Yhdysvaltojen tiedusteluviranomaiset ovat kuvailleet Kisljakia huippuvakoilijaksi ja vakoilijoiden kouluttajaksi, mutta venäläisten lähteet kiistävät tämän.
Kisljakin tapaamiset Donald Trumpin lähipiiriin kuuluvien Jeff Sessionsin ja Michael T. Flynnin kanssa vuoden 2016 presidentinvaalien alla nousivat mediahuomion kohteeksi, koska niitä yritettiin salata.
Sapotillapuu

Ulkonäkö ja koko

Sapotilla kasvaa avomaalla 18 metriä, metsässä jopa 30 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat ikivihreät, vahapintaiset, noin 10 cm pitkät ja 3 cm leveät. Kukat ovat pienet, kellomaiset. Hedelmät ovat 5–10 cm pitkiä, pyöreitä tai soikeita. Hedelmät ovat raakoina kumimaisia ja härmän peitossa, kypsän hedelmän hedelmäliha muistuttaa päärynää.
Sapotillapuusta on jalostettu viljelylajikkeita.

Levinneisyys

Sapotillapuu kasvaa luonnonvaraisena Jukatanilla ja muualla Etelä-Meksikossa sekä Belizessä ja Guatemalassa.

Käyttö

Sapotillapuun tärkein tuote on sen maitiaisneste, joka sisältää 15 % luonnonkumia ja 30 % hartsia. Puun eri osista on myös tehty yrttiteetä, joita on käytetty yskän ja vatsavaivojen lievitykseen.
Sapotillan kypsiä hedelmiä syödään jälkiruokana. Niistä tehdään hilloa tai sorbettia, ja mehua josta voidaan käyttää etikkaa.
Siemenessä on saponiinia ja sapotiniinia. Yli 6 siemenen syöminen aiheuttaa oksennusta ja vatsakipua.
Glücksgas Stadion

Historia

Ensimmäistä kertaa stadionin maaperää käytettiin urheiluun vuonna 1896. Tätä pelipaikkaa piti kotiareenanaan myös juuri perustettu Dresdensia Dresden. Vuonna 1922 salaneuvos Hermann Ilgen aloitti stadionin rakentamisen pelipaikan kohdalle. 24 000-paikkaisen Dresdner Kampfbahn-stadionin avajaiset pidettiin jo vuoden päästä.
Toisen maailmansodan hävitykset olivat kaupungissa suuret ja myös stadion kärsi vaurioista. Dresdner Kampfbahn avattiinkin uudestaan vasta vuonna 1951 ja tällöin stadionin uudeksi nimeksi vaihdettiin Rudolf-Harbig-Stadion. Vasta kuusi vuotta myöhemmin myös Dynamo Dresden siirtyi stadionille. Samana vuonna Stasi otti stadionin haltuunsa. Vuonna 1969 peliareenalle asennettiin valonheittimet.
Vuonna 1971 stadion uudelleennimettiin Dynamo-Stadioniksi. Vuosikymmenen aikana stadionia laajennettiin jatkuvasti ja vuonna 1980 areenan katsojakapasiteetti oli jo 38 500. Stadion jouduttiin vuonna 1990 modernisoimaan täyttämään Saksan jalkapalloliiton ja UEFA:n määräykset. Tällöin stadionin nimeksi otettiin takaisin Rudolf-Harbig-Stadion. Muutostöihin kuuluivat muun muassa stadionin turvallisuuden parantaminen ja kentän laajentaminen. Myös stadionin katsojakapasiteettiä jouduttiin vähentämään.
Kun Dynamo Dresden putosi Bundesliigasta, jäivät stadionin remontointityöt vähemmälle. Loppuvuodesta 2004 Dresdenin kaupunginhallitus päätti uuden stadionin rakentamisesta nykyisen paikalle. Rakentaminen aloitettiin syksyllä 2007, mutta stadionia käytettiin silti peleissä koko rakentamisen ajan. Uusi 43 miljoonaa euroa maksanut Rudolf-Harbig-Stadion valmistui vuonna 2009, ja ensimmäinen stadionilla pelattu ottelu pelattiin Dynamo Dresdenin ja FC Schalken välillä syyskuussa 2009. Stadion on valittu yhdeksi vuoden 2011 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailujen kisastadioniksi.
Joulukuussa 2010 stadionin nimeksi päätettiin muuttaa glücksgas stadion. Nimi astui voimaan vuoden 2011 alussa.
Soul Tattoo

Soul Tattoo on suomalainen rock-yhtye, jonka musiikkia sävyttävät underground pop, goottigrunge, country punk ja syvän etelän blues.

Historiaa

Helsinkiläinen Soul Tattoo syntyi 2003. Kun yhtyeen kitaristi-säveltäjä Samuli Laiho, kutsui Hearthill -kumppaninsa Jussi Sydänmäen tekstittämään uusia demojaan. Studioon bassoon ja rumpuihin tulivat Hearthill -miehistöstä tutut Jukka Kiviniemi ja Sasu Moilanen. Bändi aloitti debyyttialbumin levyttämisen 2004, maaliskuun 1. päivänä Musicmakers-studiolla. Kesäkuun 23. päivä julkaistiin single ”Scarecrow Jimmy” (Plastinka). ”Scarecrow Jimmy” -kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo elokuvan Onnen Varjot ohella. Sen ohjasi Claes Olsson. Sielukkaan tummanpuhuvaa rock'n'roll -räimettä juurevaan grungeen ja bluesiin yhdistelevä Soul Tattoo oli 2000-luvun alun suurimpia ja puhutuimpia tapauksia. Jo esikoisalbumillaan Suen ja Rumban kanteen kiitänyt yhtye villitsi myös keikoilla: Provinssirockissa ja Ruisrockissa esiintynyt Soul Tattoo voitti parhaan liveaktin Femma-palkinnon vuonna 2005. Vuonna 2006 julkaistu "Pile of Bones" kirvoitti ylistäviä arvioita ja toi yhtyeelle keikkoja Hollannissa ja Norjassa – toipa se mukanaan myös keikan Helsingin jäähallilla esiintyneiden Gary Mooren ja George Thorogoodin lämppärinä. Soul Tattoon liekki paloi kirkkaasti, mutta nopeasti. Vuonna 2008 julkaistun kolmoisalbumi "Malaga" (Rolls Voice/Slap) jälkeen yhtye pakkasi pillit pussiinsa. 2018 yhtye tekee pikapaluun rummuissa Janne Haavisto.
Love FM

Henkilöt

Yle ei saanut selvitettyä Love FM:n päätoimittajaa. Lupahakemuksen jätti Into Hiltunen. Love FM Oy:n hallituksen puheenjohtaja Trammell Brady III Ford ei suostu kertomaan, rahoittavatko venäläiset radiokanavaa. Hallituksen jäsen Anita Parri on kommentoinut Ylelle, että kanavan piti soittaa suomalaista musiikkia Suomessa asuville venäjänkielisille. Työpaikkailmoituksilla yhtiö etsi viestintäpäällikköä, myyjiä, malleja ja elokuvaohjaajaa heinäkuussa 2016.
Alaskan tie

Alaskan tie (engl. Alaska Highway) on Dawson Creekistä (Brittiläinen Kolumbia, Kanada) Delta Junctioniin (Alaska, Yhdysvallat) johtava tie, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikana 1941–1942. Se on 2 451 kilometriä pitkä.  Tie kulkee muun muassa Whitehorsen (Yukon, Kanada) kautta.
Tie rakennettiin yhdistämään Alaskaan rakennetut lentokentät, joita käytettiin Lend-Lease-avun toimittamiseen Neuvostoliitolle. Rakentamiseen vaikutti myös pelko Japanin mahdollisesta maihinnoususta Alaskaan. Alaskaan ei olisi ilman tietä millään saatu tarpeeksi nopeasti joukkoja sitä puolustamaan. Suunnitteilla oli myös jatko Nomeen Beringinsalmen rannalle. Yhdysvaltain asevoimat rakensi tien käyttäen pääasiassa afroamerikkalaisista koottuja rakennuskomppanioita, joiden epäiltiin aluksi olevan kykenemättömiä näin vaativaan tehtävään.
Tie avattiin siviililiikenteelle 1948 ja on kokonaisuudessaan päällystetty ollen auki ympäri vuoden.
Nitoja

Nitoja on toimistotarvike, jolla voidaan kiinnittää paperiarkkeja nipuksi. Nitoja painaa niitin eli nitomanastan ensin nidottavan materiaalin läpi, ja taivuttaa sitten niitin päät metallilevyä vasten. Taivuttaminen estää nastaa irtoamasta ja nippua hajoamasta.
Tyypillisin nitoja on kevyt käsikäyttöinen laite, jolla voidaan kiinnittää yhteen korkeintaan parinkymmenen arkin nippuja. Paksumpiin nippuihin on käytettävä voimanitojaa, jonka pidempi varsi ja raskaampi rakenne kohdistavat suuremman voiman nidottavaan materiaaliin. Sähkönitojaa käyttämällä voidaan nitomista helpottaa edelleen. Nykyaikaisissa kopiokoneissa on usein ominaisuus, jolla kopioitavat arkkiniput nidotaan yhteen automaattisesti.
Haaraniitillä voi yhdistää rei'itettyjä papereita toisiinsa.
Frédéric Mitterrand

Frédéric Mitterrand (s. 21. elokuuta 1947) on ranskalainen poliitikko, josta tuli kesäkuussa 2009 maansa kulttuuri- ja viestintäministeri. Hän on tullut tunnetuksi lisäksi muun muassa näyttelijänä ja juontajana. Hänen viihdeuransa toi hänelle César-ehdokkuuden (1983) sekä kaksi 7 d'or -palkintoa (1989, 1990). Hän on tehnyt myös dokumentteja. Hän on François Mitterrandin sisaruksen poika.
Vuonna 2008 Mitterrandista tuli Ranskan akatemian Roomassa johtaja. Hän on Kunnialegioonan ritari, Ordre National du Mériten upseeri ja Ordre des Arts et des Lettres'n komentaja.
Mitterrand on kirjoittanut useita kirjoja. Eräs niistä, vuonna 2005 ilmestynyt omaelämäkerrallinen La mauvaise vie, on johtanut syytöksiin siitä, että Mitterrand olisi sekaantunut alaikäisiin poikiin Thaimaassa ollessaan. Hän on tuohtunut syytöksistä ja ilmoittanut, että harrasti seksiä vain oman ikäistensä tai viisi vuotta nuorempien kanssa. Kirja ei herättänyt kohua ilmestyessään, vaan vasta syksyllä 2009, kun Mitterrand astui puolustamaan Roman Polańskia.
Kirjassaan Mitterrand kertoi maksaneensa seksistä poikien kanssa.
N-etyylianiliini

Ominaisuudet

N-etyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin, ja happoliuoksiin. Yhdiste on silmiä ja ihoa ärsyttävä. Se on myrkyllistä ja altistuksen oireita ovat ihon sinertyminen, huonovointisuus ja päänsärky. N-etyylianiliini aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista elimistössä.

Valmistus ja käyttö

N-etyylianiliinia valmistetaan aniliinin ja etanolin tai dietyylieetterin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä prosessissa käytetään tyypillisesti rikkihappoa. Sivutuotteena reaktiossa muodostuu N,N-dietyylianiliinia, joka voidaan erottaa N-etyylianiliinista tislaamalla.
N-etyylianiliinin tärkein käyttökohde on trifenyylimetaani-, atso- ja tiatsiiniväriaineiden valmistus. Siitä voidaan valmistaa myös hyönteismyrkkyjä tai sitä voidaan käyttää stabiloimaan räjähdysaineita.
Anatoli Kinah’

Anatoli Kyrylovytš Kinah’ (ukr. Анатолій Кирилович Кінах, s. 4. elokuuta 1954) on ukrainalainen poliitikko. Hän oli pääministeri 2001–2002 ja valtiovarainministerinä Viktor Janukovytšin hallituksessa 21. maaliskuuta 2007 alkaen. Hän on teollisuuden ja yrittäjien puolueen (Партія промисловців і підприємців України, PPPU) johtaja.
Kinah’ syntyi Bratušanyn kylässä Moldavian SNT:ssa ja opiskeli Leningradin laivanrakennusinstituutissa, josta valmistui 1978. Hän työskenteli Tallinnan telakalla ja vuodesta 1981 Mykolajivissa.
Huhtikuussa 1990 Kinah’ valittiin Ukrainan parlamenttiin ja nimitettiin 1992 presidentin edustajaksi Mykolajivin alueelle. Vuonna 1995 hänet nimitettiin varapääministeriksi vastuuseen teollisuuspolitiikasta. Hän oli pääministerinä 2001–2002, kunnes Kutšma erotti hänen hallituksensa. Hänet valittiin vuonna 2000 teollisuuden ja yrittäjien puolueen puheenjohtajaksi ja parlamenttiin vuonna 2002 Yhtenäisen Ukrainan puolesta! -listalta. Hän oli presidenttiehdokkaana 2004 vaaleissa teollisuuden ja yrittäjien puolueen ehdokkaana. Vaalikampanjan aikana hän rikkoi välinsä Viktor Janukovytšiin julistamalla ”ettei rikollisesta voi tulla Ukrainan presidenttiä”, ja oli aktiivisesti mukana vastaehdokas Viktor Juštšenkon oranssissa vallankumouksessa yhtenä sen viidestä johtajasta. Hänet valittiin maaliskuussa 2006 parlamenttiin presidentti Juštšenkoa tukevan Meidän Ukrainamme -listan kakkospaikalta. Hän oli kansallisen turvallisuuden ja puolustusneuvoston sihteerinä.
Maaliskuussa 2007 Kinah’ liittyi Janukovytšin II hallitukseen talousministeriksi Arseni Jatsenjukin ryhdyttyä ulkoasiainministeriksi. Hänen mukanaan kymmenen edustajaa siirtyi hallituksen taakse. Nimitys oli pettymys Juštšenkolle, joka nimitti sitä ”moraaliseksi häpeäksi”.
Pretoriaaniprefekti

Pretoriaaniprefekti (lat. praefectus praetorio) oli Rooman valtakunnassa pretoriaanikaartin eli keisarin henkivartioston komentaja. Ajan myötä pretoriaaniprefektien virka muuttui valtakunnan tärkeimmäksi siviiliviraksi.
Augustus perusti viran vuonna 2 eaa. Pretoriaaniprefektien määrä vaihteli siten, että Augustuksen aikana heitä oli samaan aikaan kaksi, myöhemmin heitä saattoi olla kolme tai vain yksi. Pretoriaaniprefekti oli Egyptin prefektin ohella korkein ja arvostetuin virka, johon Rooman ritarisäätyyn kuulunut henkilö saattoi päästä. Yksi pretoriaaniprefekteistä kuului keisarin neuvostoon (consilium) ja saattoi päästä senaatin jäseneksi.
Aluksi virka oli vain sotilaallinen, mutta pian prefekti sai myös siviilitehtäviä. Pretoriaaniprefektistä tuli korkein oikeusaste ennen itse keisaria. Virka vaatikin juridista osaamista, ja osa ajan tunnetuimmista alan asiantuntijoista palveli tässä tehtävässä. Konstantinus Suuren aikana pretoriaaniprefektin virka menetti kokonaan sotilaalliset tehtävänsä ja pretoriaaniprefektistä tulikin valtakunnan korkein siviilivirka. Diocletianuksen tetrarkian aikana pretoriaaniprefektejä oli neljä, yksi kutakin keisaria kohti.
Batman (vuoden 1986 videopeli)

Pelaaminen

Robin oli korjaamassa Batmobilea kun hänet siepattiin. Ennen kuin Batman voi pelastaa Robinin täytyy hänen kasata autonsa. Osat, jotka Batmanin täytyy löytää, ovat pitkin lepakkoluolaa. Koska Batmanilla ei ole supervoimia hänen täytyy kerätä lepakkolaukkuunsa erilaisia esineitä, kuten Jet Batsaappaat, joiden avulla hän kykenee hyppäämään, Thruster puolestaan antaa mahdollisuuden juosta raketinlailla ja matala painovoimalepakkovyö auttaa Batmania pysymään tavallista kauemmin ilmassa. Pelaajalla on käytössään kahdeksan elämää.
Merenkulkuneuvos

Merenkulkuneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 33 300 euroa tai 8 300 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920. Vuosien 1918–2013 aikana merenkulkuneuvoksen arvonimi on myönnetty 38 henkilölle.
Ricardo Moniz

Ura pelaajana

Moniz aloitti uransa FC Eindhovenissa 1981 siirtyen Eredivisiessä pelanneeseen HFC Haarlemiin 1984. Hän pelasi seurassa neljä kautta, kunnes vaihtoi toiseen Eredivisie-seuraan RKC Waalwijkiin 1988. Moniz haki paikkaansa seurassa debyyttikaudellaan pelaten vain 10 ottelua. Seuraavan kahden kauden aikana Moniz kuului kuitenkin vakiomiehistöön, mutta jäi ilman peliaikaa 1991–1992 ja kauden jälkeen hän siirtyikin Helmond Sportiin, jossa lopetti uransa 1993.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Moniz on toiminut 2005–2008 Tottenham Hotspurin organisaatiossa tekniikkavalmentajana.  Kesäkuussa 2008 hän siirtyi Spursista tutun Martin Jolin mukana Saksan Bundesliigaseura Hamburger SV:n apulaisvalmentajaksi.  Jolin siirryttyä kesällä 2009 AFC Ajaxiin jatkoi Moniz Bruno Labbadian valmennustiimissä HSV:ssä. 
Labbadian saatua yllätyspotkut 26. huhtikuuta 2010 vain kolme päivää ennen ratkaisevaa Eurooppa-liigan välierää, nousi Moniz HSV:n päävalmentajaksi loppukaudeksi   HSV:n unelma kotikentällä pelattavasta Eurooppa-liigan finaalista kariutui kuitenkin 1–2-tappioon Fulhamille.  Bundesliigassa Monizin lyhyt urakka päävalmentajana päättyi 1–1-tasapeliin SV Werder Bremeniä vastaan ja seitsemänteen sijaan. 
HSV-pestinsä jälkeen Moniz siirtyi FC Red Bull Salzburgin organisaatioon apulaisvalmentajan tehtäviin.  Huhtikuussa 2011 Moniz nousi päävalmentajaksi Huub Stevensin saatua potkut.  Monizin johdolla Red Bull pelasi kauden loppuun hyvin ja nousi lopulta Itävallan Bundesliigan hopealle vain kolme pistettä mestari SK Sturm Grazille hävinneenä.  Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Moniz luotsasi Salzburgin kahden vuoden tauon jälkeen Itävallan mestaruuteen.  Kausi huipentui tuplamestaruuteen, kun Red Bull kaatoi Itävallan cupin finaalissa SV Riedin 3–0.  Kesäkuun puolivälissä Moniz sai yllätyspotkut Red Bull Salzburgista. 
Elokuussa 2012 Monizista tuli unkarilaisen Ferencvárosin päävalmentaja.  Hän nousi suosioon takavuosien suurseurassa ja luotsasi sen Unkarin liigacupin mestariksi kaudella 2012/13. Pokaali oli takavuosien suurseuran ensimmäinen missään kilpailussa yhdeksään vuoteen. Liigassa seura sijoittui viidenneksi. Kaudella 2013/14 joukkue juuttui jälleen Unkarin liigan keskikastiin ja syksyn kehnot esitykset johtivat lopulta Monizin potkuihin joulukuun alussa 2013. 
Maaliskuun lopussa 2014 Monizista tuli puolalaisseura Lechia Gdańskin päävalmentaja.  Monizin johdolla Lechia sijoittui liigassa neljänneksi. Hän erosi yllättäen tehtävästään kesäkuun alussa 2014.  Pian eronsa jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen 2. Bundesliigassa pelaavan TSV 1860 Münchenin kanssa.  Hän sai kuitenkin potkut jo syyskuussa 2014. 
Toukokuussa 2015 Moniz allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Englannin ykkösliigassa pelaavan Notts Countyn kanssa.  Moniz ei onnistunut pelastamaan loppukauden aikana seuraa putoamiselta, mutta jatkoi kuitenkin päävalmentajana kakkosliigassa. Menestys sarjaporrasta alempana oli odotuksia heikompaa ja sarjassa 15. majaillut Notts County erotti Monizin joulukuun lopussa 2015.
Kaudella 2016/17 Moniz valmensi FC Eindhovenia.
Lokakuussa 2017 Monizista tuli tanskalaisen Randersin päävalmentaja.
Human After All

Remix-albumi

Albumin kappaleista eri artistien tekemiä uudelleenmiksauksia (remixejä) sisältävä Human After All: Remixes oli remix-albumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2006 ainoastaan Japanissa, jossa sitä oli saatavilla vain pieni painos (noin 3 000 kopiota). Albumilla on useampia eri remixejä samoista kappaleista.
Heinäkuussa 2014 remix-albumi julkaistiin uudelleen, tälläkin kertaa ainoastaan Japanissa. Uudessa versiossa oli mukana neljä lisättyä bonusraitaa. Elokuussa 2014 yhtye julkaisi ensimmäistä kertaa urallaan pelkästään digitaaliseen jakeluun version albumista, joka piti uutuutena sisällään duon toisen jäsenen Guy-Manuel de Homem-Christon oman Le Knight Club -yhtyeen tekemän remixin ”Technologic”-kappaleesta.
Michael Hutchinson

Ura

Hutchinson varattiin OHL:ään neljännellä kierroksella hänen kotikaupunkinsa joukkueeseen Barrie Coltsiin. Kolmen Barriessa pelatun kauden jälkeen Hutchinson siirtyi kesällä 2009 London Knightsiin, jossa pelasi junioriuransa viimeisen kauden.
30. maaliskuuta 2010 Boston Bruins teki Hutchinsonin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen.
12. huhtikuuta 2011 Hutchinson sai Bostonilta kutsun NHL:ään. 3. maaliskuuta vain päivä syntymäpäivänsä jälkeen Hutchinson kutsuttiin Bostoniin kakkosmaalivahdiksi Tuukka Raskin loukkaannuttua. 
19. heinäkuuta 2013 Winnipeg Jets poimi Hutchinsonin vapaiden pelaajien markkinoilta yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella. Hän aloitti kauden 2013–2014 Jetsin alemmassa farmijoukkueessa ECHL:ssä pelaavassa Ontario Reignissä. Pelattuaan Reignissä saldolla 22–4–2 Hutchinson pääsi pelaamaan ylemmäs AHL:ään St. John's IceCapsiin. IceCapsin toisen maalivahdin Eddie Pasqualen loukkaannuttua Hutchinsonista tuli joukkueen ykkösmaalivahti ja hän onnistui pelaamaan saldolla 15–5 ja ansaitsi 15. maaliskuuta 2014 kutsun Winnipegiin. 
Hutchinson oli Winnipegin kakkosmaalivahtina kahden viikon ajan ennen NHL-debyyttiään 7. huhtikuuta 2014 Minnesota Wildia vastaan. Minnesota voitti ottelun 1–0. Hutchinson toimi Winnipegin aloittavana maalivahtina vielä kahdessa ottelussa. Hän sai tililleen uransa ensimmäisen voiton NHL:ssä, kun Winnipeg kukisti 10. huhtikuuta 2014 Boston Bruinsin rangaistuslaukauskilpailussa 2–1. Pudotuspeleihin hän palasi IceCapsin aloittavaksi maalivahdiksi, kun joukkue saavutti seurahistoriansa ensimmäisen finaalipaikan. 
2. heinäkuuta 2014 Hutchinson nousi Jetsin toiseksi maalivahdiksi tehtyään joukkueen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. 21. kesäkuuta 2016 Hutchinson allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen Jetsin kanssa.
Napapiirin hiihto

Napapiirin hiihto on vuosittain maaliskuussa Rovaniemellä järjestettävä hiihtotapahtuma. Napapiirin hiihto järjestettiin ensimmäisen kerran 8.4.1956.
Napapiirin hiihdon voi hiihtää sekä perinteisellä ja vapaalla hiihtotyylillä. Hiihdon lähtö ja maali ovat Ounasvaaran hiihtostadionilla.