google/wiki40b huggingface dataset:
Väinö Hyppönen

Väinö Daniel Hyppönen (15. joulukuuta 1878 Kuopio – 1958) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kenkätehtailija.
Hyppösen isä toimi kauppiaana Kuopiossa ja hän muutti jo nuorena Tampereelle jossa hän kävi myös kauppaopiston kurssin. Koulusta päästyään Hyppönen oli rahastonhoitajana Edward Walleniuksen 1897 perustamassa Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Oy:ssä Korkeakoskella vuoteen 1905 saakka ja sitten viisi vuotta Tampereen Sanomain Oy:n taloudenhoitajana.
Oman kenkätehtaan Hyppönen perusti Tampereelle 1910 ja yrityksestä muodostettiin 1912 osakeyhtiö Hyppösen Kenkätehdas Oy. Hyppönen oli yhtiön toimitusjohtajana kevääseen 1926 saakka. Vuonna 1912 yhtiö hankki kolmikerroksisen tehdasrakennuksen Viinikankatu 19:stä, mutta se kävi pian ahtaaksi tuotannon kasvaessa. Uusi arkkitehti Jussi Paatelan suunnittelema kuusikerroksinen tehdasrakennus valmistui Tampereen Hatanpäälle 1917. 1920-luvun alussa tehtaassa oli noin 500 työntekijää ja päivittäin valmistui tuhat paria jalkineita. 1920-luvulla tehdas valmisti huomattavia määriä sotilassaappaita. Tehtaan myynti oli suurimmillaan vuonna 1921 yli 27 miljoonaa markkaa. Kovan kilpailun takia vaikeuksiin joutunut Hyppösen kenkätehdas joutui 1927 Pohjoismaiden Yhdyspankin haltuun ja kenkien valmistus päättyi. Kumiteollisuus Oy osti tehtaan vuonna 1928 ja tehtaassa valmistettiin sitten kumijalkineita ja kaasunaamareita. Nykyisin tehdasrakennuksessa toimii Hatanpään Teollisuustalo. 
Hyppönen oli sittemmin toimitusjohtajana Väinö Hyppönen Oy:ssä joka edusti Suomessa useita ulkomaisia nahka- ja kenkäteollisuuden tarvikkeita valmistaneita tehtaita. Hyppönen johti myös Keski-Suomen Terva Oy:tä. Hän oli Suomen jalkinetehtaiden työnantajaliiton johtokunnan puheenjohtajana sekä kauppa- ja teollisuuskomitean neuvoston jäsenenä. Hän kuului Tampereen teatterin johtokuntaan ja omisti myös merkittävän taidekokoelman. 
Väinö Hyppösen testamenttilahjoituksesta muodostettiin Väinö ja Mauri Hyppösen Stipendirahasto joka jakaa opintostipendejä.
Eurooppatie E30

Reitti

Eurooppatien E30 reitti kulkee seuraavien valtioiden ja kaupunkien kautta:
Joel Paunio

Ura

Paunio oli HIFK:n oma kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten mestaruuden 1983 ja 1984 sekä hopeaa 1982. Kaudella 1981–1982 Paunio teki SM-liigadebyyttinsä ja pelasi kaksi ottelua, mutta hänen varsinainen tulokaskautensa oli 1983–1984, joka toi 27 runkosarjaottelussa tehot 12+21=33. Kausi jäi Paunion SM-liigauran tehokkaimmaksi ja hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. 
Calgary Flames varasi Paunion 5. kierroksella kesällä 1984. Syyskuussa 1985 hän osallistui Calgaryn harjoitusleirille, mutta ei mahtunut lopulliseen joukkueeseen ja palasi takaisin HIFK:hon. Paunio voitti SM-hopeaa 1986 sekä SM-pronssia 1987 ja 1988. Hän pelasi HIFK:ssa vuoteen 1988 saakka ja siirtyi sieltä Ruotsiin, IF Björklövenin joukkueeseen. 
Uransa viimeisen kauden Paunio pelasi I-divisioonan Grankulla IFK:ssa kaudella 1990–1991. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+29=46.

Muuta

Paunion poika Mikael pelaa Mestistä KooKoon riveissä.
Vladimir Jugović

Ura

Jugović oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä hyökkäävässä roolissa.
Jugović pelasi ammattilaisena vuosina 1989–2005. Hän edusti Jugoslaviassa Belgradin Punaista tähteä ja Radia, Italiassa Sampdoriaa, Juventusta, Laziota ja Interiä, Espanjassa Atlético Madridia, Ranskassa Monacoa, Itävallassa Admira Wackeria sekä Saksassa Ahlenia.
Jugović voitti Euroopan cupin/Mestarien liigan Belgradin Punaisen tähden riveissä vuonna 1991 ja Juventuksen riveissä vuonna 1996. Hän teki ratkaisumaalin vuoden 1996 loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa.
Jugović pelasi Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan maajoukkueessa vuosina 1991–1992 neljä ottelua tehden yhden maalin ja Jugoslavian liittotasavallan maajoukkueessa vuosina 1994–2002 37 ottelua tehden kaksi maalia. Hän edusti Jugoslavian liittotasavaltaa 1998 MM-kilpailuissa ja 2000 EM-kilpailuissa.
Aleksanteri Syväriläinen

Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläinen (15. kesäkuuta 1448 - 30. elokuuta 1533) on yksi ortodoksisen kirkon pyhistä, joita nimitetään Karjalan valistajiksi.
Pyhittäjä Aleksanteri, maallikkonimeltään Amos, syntyi Novgorodin hallitsemalla alueella Äänisen viidenneksessä, Syväriin laskevan Ojattijoen varrella Manderen kylässä vuonna 1448. Hän oli syntyperältään vepsäläinen.
Aleksanteri karkasi salaa vanhemmiltaan kilvoittelemaan Valamon luostariin vuonna 1471, jossa hänen vihittiin munkiksi 26-vuotiaana 1474. Oltuaan kolme vuotta munkkina hän siirtyi erakoksi Pyhityssaareen, jossa hän asui luolassa seitsemän vuotta. Valamosta hän siirtyi vuonna 1484 igumenin luvalla Laatokkaan laskevan Syvärin lähistölle, jossa hän vietti kilvoitellen ensin yksinään seitsemän vuotta ja myöhemmin perustamansa Pyhän Kolminaisuuden luostarin yhteydessä lopun ikäänsä.
Pyhän Kolminaisuuden luostarin kirkko rakennettiin ja arkkipiispa vihki sen vuonna 1526. Novgordin arkkipiispa Searpion vihki Aleksanterin papiksi ja nimitti hänet luostarin igumeniksi. Serapion toimi Novgorodin arkkipiispana 1506-1516, joten tämän perusteella Aleksanteri olisi saanut pappisvihkimyksen aikaisintaan 58-vuotiaana.
Aleksanteri Syväriläisen oppilaat perustivat Karjalaan paljon luostareita. Tämän vuoksi puhutaan Aleksanteri Syväriläisen koulukunnasta. Moskovan tsaarit osoittivat kunnioitusta Syvärin luostarille merkittävien lahjoitusten ja näyttävien vierailujen merkeissä. Aleksanteri Syväriläinen kanonisoitiin vuoden 1547 kirkolliskokouksessa. Hänen hagiografiansa kirjoitti pappismunkki Irodion kaksitoista vuotta Aleksanterin kuoleman jälkeen 1545. Irodion oli Aleksanterin oppilas ja myöhempi luostarin johtaja.
Aleksanteri Syväriläisen turmeltumattomat reliikit löytyivät sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen, ja ne siirrettiin hopeiseen arkkuun, jossa ne saivat olla rauhassa kolmesataa vuotta vallankumoukseen 1917 asti. Tuona aikana Aleksanteri Syväriläisen pyhät reliikit olivat suuren kirkollisen kunnioituksen kohteena.
Lokakuun 23.-24. päivänä 1918 Aunuksen erikoiskomitean työntekijät löysivät munkkien piilottaman Aleksanteri Syväriläisen hopeisen arkun. Aleksanterin ruumis otettiin pois arkusta, sille tehtiin lääketieteellinen tutkimus ja se asetettiin näytteille palvelemaan vallankumouksellisen uskonnonvastaisuuden propagandan tarkoitusperiä. Tämän jälkeen reliikit hävisivät, kunnes ne löydettiin Pietarista Sotilaslääketieteellisen akatemian laitokselta, seinäkaapin takaa syksyllä 1997. Tämän jälkeen pyhäinjäännökset tutkittiin Pietarin oikeuslääketieteellisessä laboratoriossa, jossa todettiin jäännösten ikä ja etninen alkuperä. Aleksanteri Syväriläisen turmeltumattomat pyhäinjäännökset, reliikki, palautettiin metropoliitta Vladimirin siunauksella Syvärin Pyhän Kolminaisuuden luostarin Kristuksen kirkastuksen kirkon luostariin 23. marraskuuta 1998, jossa ne ovat taas suuren kirkollisen kunnioituksen kohteena.
Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläinen kuoli vuonna 1533, 30. elokuuta, joka nykyään on hänen muistopäivänsä ortodoksisessa kirkkokalenterissa.
World Party

World Party on brittiläinen pop-/rock-yhtye. Se on käytännössä Karl Wallingerin (s. 1957) sooloprojekti.
World Partyn debyyttialbumilta (Private Revolution, 1987) nousivat listoille hitit "Private Revolution" ja "Ship of Fools". Laajempaa suosiota se sai kuitenkin vasta toisella albumillaan, Goodbye Jumbolla (1990), joka äänestettiin Q Magazinen "vuoden albumiksi" ja asetettiin ehdolle Grammy-palkinnon saajaksi.
Karl Wallinger kärsi aivoaneurysman helmikuussa 2001. Hän on sittemmin kuntoutunut ja jatkanut uraansa. World Partylle on myönnetty Ivor Novello -palkinto kappaleesta "She's The One".
Axfood

Historia

Axfood-konserni muodostettiin vuonna 2000 liittämällä yhteen Hemköpskedjan ja D&D Dagligvaror, joka puolestaan oli muodostettu edellisenä vuonna Dagab- ja D-gruppen-ketjuista. Axfoodiin liitettiin perustamisvaiheessa myös Spar Sverige, Spar Inn -pikatukku ja Suomessa toiminut Spar Finland. Fuusioyritys listattiin Tukholman pörssiin Hemköpin tilalle, aluksi nimellä Nya Dagligvarubolaget kunnes päädyttiin nimeen Axfood.
Perustamisvaiheessa Axfoodin ketjuja olivat Tempo, Vivo, Spar, Eurospar, Exet/Matex, Rätt Pris, HP Billigt och Nära sekä Billhälls. Järkeistämisen jälkeen Axfood jakautui kolmeen liiketoiminta-alueeseen: Hemköp-ketju, Axfood Franchise (Tempo, Vivo ja Spar) sekä Axfood Lågpris (Willys). Vivo Sverigen nimi muutettiin Spariksi. Exet, Matex sekä HP Billigt och Nära yhdistettiin Willys-ketjuksi. Dagab muuttui tukkuketjusta logistiikkayhtiöksi.
Vuoden 2005 alusta Axfood luopui yhteistyöstään hollantilaisen Sparin kanssa, ja Spar-kaupoista tehtiin Hemköpejä. Samana vuonna Suomen Spar Oyj myytiin S-ryhmälle. Vuonna 2009 Vi-kauppaketju lopetti vuonna 2005 alkaneen yhteistyön Bergendahlsin kanssa ja otettiin mukaan Axfoodiin. Näistäkin kaupoista tehtiin Hemköp-nimisiä. Marraskuussa 2011 Axfoodin tytäryhtiö Axfood Närlivs osti 50 % osuuden alvestalaisesta autotarviketukku Hall Mibasta.
Axfoodin omia kaupan merkkejä ovat laadukkuutta korostava elintarvikemerkki Garant, Garant Ekologiska -luomutuotteet, Premier, reilun kaupan Aware-tuotteet, edulliset Eldorado-tuotteet, Func-sähkötarvikkeet ja Fixa-keittiövarusteet.
Argaios II

Argaios II (m.kreik. Ἀργαῖος, 300-luku eaa.) oli ehkä Makedonian kuningas vuonna 393 eaa. 
Diodoros Sisilialaisen mukaan illyrialaiset hyökkäsivät Makedoniaan vuonna 393 eaa. Kuningas Amyntas III pakeni, ja illyrialaiset asettivat Argaioksen valtaistuimelle. Illyrialaiset tekivät kuitenkin yleensä vain ryöstöretkiä, eikä nukkehallitsijan asettamista pidetä todennäköisenä. On mahdollista, että Argaios ei koskaan hallinnut. Argaioksen tarkempi henkilöllisyys ei myöskään ole tiedossa. 
Erään toisen näkemyksen mukaan Argaios oli kuninkaana vuosina 385-383 eaa., kun Makedonia oli Olynthoksen vallan alla. Argaios saattaa myös olla sama Argaios, joka havitteli kruunua vuonna 360 eaa., kun Filippos II oli noussut valtaistuimelle.
Brian Swenlin

Elämäkerta

Swenlin kiinnostui piirtämisestä ala-asteella. High schoolissa hän julkaisi jo oman sarjakuvansa, ja Swenlin myi mainostilaa maksaakseen sarjakuviensa painokset 800 kopiosta numeroa kohden. Kiinnostuksensa myötä tarinan kerrontaan, hän siirtyi opiskelemaan San Bernardinoon Kalifornian osavaltion yliopistoon taidetta ja kommunikaatiota vuosiksi 1987–1988. Swenlin kuitenkin lähti koulusta aikaisemmin päästyään käsikirjoittamaan Walt Disney Television Animationille Varjoankan jaksoja. Sarjan jälkeen hän käsikirjoittanut Disneyn ohella useita tarinoita Warner Bros. Animationin tuottamiin animaatioihin, kuten Äly ja Väläys, X-Men: Evolution, Xiaolin Showdown ja The Batman.
Tetrabutyyliammoniumbromidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa tetrabutyyliammoniumbromidi on valkoista tai ruskehtavaa hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee muun muassa veteen, etanoliin, dikloorimetaaniin ja hieman tolueeniiin.

Valmistus ja käyttö

Tetrabutyyliammoniumbromidia valmistetaan tributyyliamiinin ja 1-bromibutaanin välisellä reaktiolla.
Tetrabutyyliammoniumbromidi on yksi yleisimmin käytetyistä faasinsiirtokatalyyteistä. Sen etuja ovat muun muassa edullisuus ja helppo kierrätettävyys reaktion jälkeen. Yhdistettä käytetään myös nukleofiilisen bromidi-ionin lähteenä reaktioissa, lisäaineena siirtymämetallien katalysoimissa uusia hiiliatomien välisiä sidoksia muodostavissa reaktioissa ja sulatettuna ionisena nesteenä sitä käytetään myös liuottimena reaktioissa.
Taivallammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,0 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se on peltomaiden ympäröimä ja sen rantojen lähialueet suota tai soistunutta metsämaata. Lammella ei ole kartan mukaan saaria, ja sen rannat ovat autiot. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,5 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä pelto-ojaa lammen lähiympäristöstä. Lammen läpi virtaa oja Kirkkojärvelta Säkkölänjärveen, josta se jatkaa vielä Roineeseen.

Luontoarvoja

Järvi on voimakkaasti rehevöitynyt. Nykyään järvi on luonnonsuojelualuetta ja se kuuluu Natura 2000-alueeseen (FI0316005), johon sisältyvät myös Ahuli, Kyläjärvi, Kirkkojärvi ja Säkkölänjärvi.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Taivaslampi”. Jokioisten kylän pellot ulottuivat Tavallammiin asti pohjoisesta ja Leipin peltomaat todennäköisesti etelästä, mutta lammen ja Kirkkojärven välissä oli vain kosteita niittymaita.
Lars Sacklén

Lars Sacklén, ent. Sacklinius, (12. marraskuuta 1724 Mynämäki – 15. elokuuta 1795 Pori) oli suomalainen kauppaneuvos ja valtiopäivämies. Hän toimi Porin pormestarina vuodet 1750–1791.

Yleistä

Lars Sacklénia pidetään yhtenä Porin merkittävimmistä johtajista kautta aikojen. 41-vuotisen virkakautensa aikana hän sai kaupungin nousemaan isonvihan aiheuttamasta rappiotilasta yhdeksi maan merkittävimmistä kauppakaupungeista. Lisäksi Sackelén paransi muun muassa Porin köyhäinhuoltoa sekä terveydenhoitoa.
Sacklén syntyi Mynämäellä, jossa hänen isänsä toimi kirkkoherrana. Vuonna 1739 Sacklén kirjautui Turun akatemiaan, josta siirtyi viisi vuotta myöhemmin Turun hovioikeuden auskultantiksi. Vuonna 1747 hänet nimitettiin Vehmaan ja Ala-Satakunnan kihlakunnan tuomariksi. 
Parin vuoden kuluttua Sacklén haki Porin pormestarin virkaa, mutta sai vaalissa vain vajaan kymmenyksen äänistä. Eniten ääniä saanut ehdokas kuitenkin peruutti hakemuksensa, jonka  jälkeen Turun ja Porin läänin maaherra valitsi tehtävään Sacklénin.

Kaupunginjohtajana ja liike-elämässä

Sacklén pyrki aktiivisesti tehtävässään elvyttämään kaupungin talouselämää. Porin lisäksi hän puolusti myös Rauman asemaa. Sacklén vaati molemmille kaupungeille takaisin menetettyä oikeutta ulkomaankauppaan ja vaati toimia talonpoikaispurjehduksen sekä laittoman maakaupan lopettamiseksi. 
Sacklén oli myös itse mukana liike-elämässä. Hän perusti kaupunkiin sen ensimmäisen tupakan ja lasitavaroiden erikoisliikkeen sekä sijoitti varojaan paikalliseen tupakkatehtaaseen. 1781 hän perusti Tuorsniemen lasitehtaan, jonka tuotteita myytiin muun muassa Tukholmassa. Sacklénilla oli omistuksessaan myös tiilitehdas ja vuonna 1792 hän perusti tupakkatehtaan yhdessä majuri Henrik Johan von Knorringin kanssa.
Vuonna 1765 Pori sai jälleen tapulikaupunkioikeudet, joka oli pitkälti Sacklénin ansiota. Hän kannusti kaupungin porvareita purjehtimaan Itämeren alueen sijaan Välimerelle, jossa oli vähemmän kilpailua suomalaisten laivanvarustajien kesken. 1800-luvun alkuun mennessä Pori oli noussut yhdeksi Suomen johtavista ulkomaankauppakaupungeista. Kaupungin asukasluku oli myös yli kaksinkertaistunut hänen pormestarikaudellaan.

Maatalous ja valtiopäivätoiminta

Sacklén kunnostautui lisäksi maatalouden alalla. Hänellä oli Tuorsniemessä oma maatila, jossa Sacklén otti käyttöön alan viimeisimmät menetelmät. Hän noudatti erityisesti hyvän ystävänsä maataloustieteilijä Johan Kraftmanin luomia uusia metodeja. Vuonna 1783 Sacklénille myönnettiin ansioistaan maatalouden ja liike-elämän saralla kauppaneuvoksen arvonimi. 
Valtiopäivämiehenä Sacklén toimi vuodesta 1751 lähtien kahdeksilla peräkkäisillä valtiopäivillä. Hattupuoluetta edustaneen Sacklén väitettiin kuuluneen kuningas Kustaa III:n vastustajiin ja Anjalan liiton tukijoihin. Hän kuitenkin selvisi esitetyistä syytteistä ja oli viimeisillä valtiopäivillään vuonna 1781 jälleen kuninkaan tukija.
Lars Sacklénin poika Johan Friedrich Sacklén teki merkittävän lääkärinuran Ruotsissa. Sacklénin mukaan on nimetty katu Porin VI kaupunginosassa.
Vuonna 1762 Sacklén oli Tukholmassa mukana perustamassa Suomen ensimmäistä vapaamuurariloosia.
Pertti Mäkeläinen

Pertti Antero Mäkeläinen (s. 31. maaliskuuta 1935 Viipurin maalaiskunta) on suomalainen pappi, joka toimi Kirkkohallituksen kansliapäällikkönä.  
Pertti Mäkeläinen syntyi konduktööri Emil Mäkeläisen ja Elsa Kostiaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 on apulaisrehtori Lea Rämö. Mäkeläinen tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui teologian kanditaatiksi Helsingin yliopistosta 1959 ja lisensiaatiksi 1969. Hän toimi kappalaisena Lappeella 1964–1973 ja kirkkoherrana Mäntyharjulla 1973–1980 ja Kouvolassa 1980–1981. Kirkkohallituksen kansliapäälliköksi hänet nimitettiin vuonna 1981.  Eläkkeelle Mäkeläinen jäi vuoden 1998 alussa, hänen seuraajakseen valittiin Risto Junttila.
TTL (logiikka)

TTL (transistor-transistor logic) on eräs digitaalielektroniikan bipolaarinen logiikkapiiriperhe. Sen ulkoinen käyttöjännite on +5V. Tunnetuin piirisarja on 7400-piirisarja. 
TTL-porteille tunnusomaista on moniemitteritransistorien käyttö loogisen funktion muodostamisessa. Oheisessa NAND-portin periaatekuvassa tulotransistorin kollektori maadoittaa päätetransistorin kannan ja ohjaa päätetransistorin sulkutilaan, kun yhdenkin emitterin kautta kulkee virta eli kun yksikin tulo on Low-tilassa.  
Lähtöasteissa käytettiin ylösvetovastuksia tai aktiivista toteemikytkentää tai joissain tapauksissa lähtötransistorin kollektori oli avoin, jolloin kytkentään tarvittiin ulkoinen ylösvetovastus.

Historia

TTL-logiikan patentoi James Buie Pacific Semiconductorilla vuonna 1961. Suositun SN7400-sarjan julkaisi Texas Instruments vuonna 1966.
TTL-piirit yleistyivat 1970-luvulla minitietokoneissa. Fairchild Semiconductor oli merkittävä valmistaja ennen Texas Instrumentsin liittymistä valmistajien joukkoon.
Helgolandin taistelu (1914)

Tausta

Britannian Amiraliteetti suunnitteli iskun Saksan laivaston keveitä aluksia vastaan.
Kuninkaallisen laivaston osaston rungon muodostivat Harwichin osaston kevyet risteilijät HMS Arethusa ja HMS Fearless ja kahdesta hävittälaivueesta kootut 21 hävittäjää. Osaston suojana oli 1. Taisteluristeilijäviirikkö (vara-amiraali Sir David Beatty) sekä 1. Kevyt risteilijäviirikkö (kommodori W. E. Goodenough).

Taistelu

Taistelu alkoi hyökkäysosaston havaittua kaksi saksalaista hävittäjää, joista toinen upotettiin välittömästi. Tällöin saksalaiset kontra-amiraali Maasin komentamat kevyet risteilijät SMS Stettin, SMS Frauenloeb, SMS Mainz, SMS Cöln (lippu), SMS Stralsund ja SMS Ariadne saapuivat paikalle.
Vara-amiraali Beatty pyysi tukiosastolta apua. Tukiosasto upotti SMS Kölnin, SMS Ariadnen ja SMS Mainzin. Loput saksalaisalukset pakenivat.

Lopputulos

Kuninkaallinen laivasto menetti 35 miestä kaatuneina ja 40 haavoittuneina. Saksan laivasto menetti yli 1200 miestä kaatuneina ja vankeina.
Meriurut

Meriurut (kroatiaksi Morske orgulje) on arkkitehtoninen teos Zadarissa Kroatiassa. Kokeellinen musiikkisoitin soi, kun meren aallot saavat aikaan äänen pilleissä, jotka sijaitsevat marmoriportaiden alla.

Historia

Kun Zadarin kaoottinen jälleenrakentaminen alkoi toisen maailmansodan jälkeen, rakennettiin rantaan ainoastaan yksitoikkoista betonimuuria, jotta kaupunki saataisiin nopeasti kuntoon.
Arkkitehti Nikola Bašić suunnitteli urut Zadarin vanhankaupungin bulevardin (Nova riva) elävöittämiseksi. Bulevardi avattiin 15. huhtikuuta 2005. Meren aallot vaikuttavat urkujen alla ja synnyttävät satunnaisia mutta harmonisia ääniä. Veteen johtavat marmoriportaat lisättiin myöhemmin. Mekanismi perustuu polyeteenistä valmistettujen putkien kykyyn resonoida aaltojen ja tuulen vaikutuksesta.
Meriurut ovat houkutelleet Zadariin matkailijoita, ja ne ovat kaupungin tunnetuimpia nähtävyyksiä. Vuonna 2006 teos sai European Prize for Urban Public Space -palkinnon.
Marylandin tasavalta

Historia

Joulukuussa 1831 Marylandin osavaltio päätti ohjelmasta, jonka tehtävänä oli kuljettaa vapautettuja orjia Yhdysvalloista Afrikkaan. Maryland State Colonization Society perustettiin hoitamaan ohjelmaa. Ohjelman kestoksi määriteltiin 26 vuotta ja kustannuksiksi 10 000 dollaria.
Amazon Kindle

Laitteet

Kindle-laitteisto käyttää näyttöruutuna sähköistä paperia, ja sisältö ladataan kaapelin avulla Amazonin Whispernetistä Sprint EVDO -verkon tai 3G-verkon kautta. Kindle-laitteisto ei tarvitse erillistä tietokonetta toimiakseen. Kindleen ei ole vielä suomenkielistä sisältöä.
Loppuvuodesta 2010 julkaistiin kolmannen sukupolven Kindle. Se on sekä kevyempi että ohuempi kuin aikaisemmat, sen akunkestoa ja PDF-tukea on parannettu ja siihen on lisätty myös WLAN-tuki. Kolmannen sukupolven Kindleä myydään kahtena eri versiona: 3G-tuellisena ja ilman tukea.
Amazon on lisännyt mallistoon LCD-näyttöä käyttävän mallisarjan vuonna 2011 nimellä Kindle Fire.

Ensimmäinen sukupolvi

Kindle 1 -laitteet käyttävät Marvell XScale -suoritinta.

Toinen sukupolvi

Kindle 2 -laitteet käyttävät Freescale i.MX31 -suoritinta.

Kolmas sukupolvi

Kindle Keyboard -laitteet käyttävät Freescale i.MX35 -suoritinta.

Neljäs ja viides sukupolvi

Kindlen neljännen ja viidennen sukupolven laitteet käyttävät Freescale i.MX508 -suoritinta.
Kindle Touch ja Paperwhite kuuluvat samaan sukupolveen.

Tuote ja sovelluskauppa

Alkuperäisen Kindlen julkaisun aikoihin marraskuussa 2007 Amazonin Kindle Storessa oli ladattavana yli 88 000 digitaalista teosta. Ensimmäinen erä myytiin viidessä ja puolessa tunnissa, ja laitetta ei ollut sen jälkeen saatavilla ennen huhtikuun 2008 loppupuolta.
Kindle maksoi 399 Yhdysvaltain dollaria. Sittemmin Amazon laski laitteen hintaa 359 dollariin. Kesällä 2010 Kindle 2 -laitteen hinta oli 189 dollaria. Amazon aloitti Kindle 2 -laitteen 3G-version myynnin Yhdysvaltojen ulkopuolelle lokakuussa 2009 siten, että toimitukset alkoivat 19.10.2009, ja ensimmäiset laitteet saapuivat Suomeen 21.10.2009. Amazon on saanut useimmissa Euroopan maissa solmittua sopimukset teleoperaattoreiden kanssa käyttäjälle ilmaisesta verkkoyhteydestä. Suomessa on laitteen langattomia ominaisuuksia voinut käyttää kesäkuusta 2010 alkaen rajoitetusti (langattomat laitteistopäivitykset ja Amazonin Kindle-kirjakauppa sekä Wikipedia ovat avoimia, muu verkkokäyttö on rajattu pois).
Athlon II

Athlon II on kuluttajakäyttöön tarkoitettu AMD:n suoritinmalli, joka julkaistiin vuonna 2009. Moniytiminen suoritin on valmistettu 45 nm -tekniikalla ja perustuu AMD:n AMD K10-arkkitehtuuriin.

Ominaisuudet

Athlon II -suorittimia valmistetaan 2-, 3- ja 4-ytimisinä versioina. Suoritinta valmistetaan AM3-kantaisena ja se sopii myös useimpiin AM2+-kantaisiin emolevyihin.
Suoritin sisältää pääosin samat ominaisuudet kuin Phenom II -suoritin. Suurin ero on kuitenkin L3-välimuistin puuttuminen Athlon II:sta, jota kompensoidaan 2-ytimisessä mallissa suuremmalla L2-välimuistilla, jota on kasvatettu 512 Kt:sta 1 Mt per ydin. 2-ytimiset Athlon II -suorittimet on tehty alun perin 2-ytimisiksi, kun 2-ytimiset Phenom II -suorittimet perustuvat 4-ytimisiin aihioihin, joissa osa ytimistä on kytketty pois käytöstä. Tämän takia 2-ytimisten Athlon II -suorittimien virrankulutus on verrattaen alhainen.
Feministinen puolue

Politiikka

Feministinen puolue ilmoittaa politiikkansa kolmeksi kärjeksi sukupuolten tasa-arvon, syrjimättömyyden ja inhimillisen turvallisuuden. Puolueen mukaan feministisen politiikan tavoitteena on ”yhteiskunta, jossa kaikilla ihmisillä on mahdollisuus toteuttaa täysi potentiaalinsa yhdenvertaisena muiden kanssa.”
Puolue vaatii työnantajamaksuihin tasa-arvoerää naisvaltaisten alojen palkankorotusten rahoittamiseksi, työpäivän lyhentämistä ja hoivatyötä tehneiden eläkeläisnaisten eläkkeiden korottamista. Lisäksi puolue tavoittelee vanhempainrahojen nykyistä tasaisempaa jakamista miesten ja naisten kesken ja päivähoidon maksuttomuutta.

Organisaatio

Alun perin puolueella oli tarkoitus olla kolme keskenään tasavertaista puheenjohtajaa, mutta Patentti- ja rekisterihallitus ei hyväksynyt kolmen johtajan mallia, vaan puheenjohtajiston muodostavat yksi puheenjohtaja ja kaksi varapuheenjohtajaa. Puolueen puheenjohtaja on Katju Aro, ensimmäinen varapuheenjohtaja Tuuli Kamppila ja toinen varapuheenjohtaja Pazilaiti Simayijiang. Heidän lisäkseen puolueen hallitukseen kuuluu yhdeksän varsinaista jäsentä ja kahdeksan varajäsentä.
Ykkösen kausi 2018

Paras pelaaja

Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2018 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella: 
Vuoden paras pelaaja:
Alberto Morín AC Oulu
Vuoden maalivahti
Teppo Marttinen KPV
Vuoden puolustaja
Miloš Josimov KPV
Vuoden keskikenttäpelaaja
Jair Tavares Silva (AC Oulu)
Vuoden hyökkääjä
Alberto Morín AC Oulu