Sr3

Historia

Vuonna 2012 VR-Yhtymä järjesti avoimen EU-tasoisen tarjouskilpailun uudesta sähköveturista, jonka vaadittaviksi ominaisuuksiksi ilmoitettiin mm. vähintään 200 km/h huippunopeus, vähintään 21 tonnin akselipaino sekä toimivuus jopa 40 asteen pakkasessa. Lisäksi valmistajalta edellytettiin kokemusta vähintään 20 sähköveturin valmistamisesta vuosina 2000–2011. Näiden vetureiden tuli lisäksi olla edelleen käytössä ja niiden yhteenlasketun ajetun kilometrimäärän piti olla vähintään viisi miljoonaa kilometriä.
Tilauksesta kiinnostuneita olivat ainakin isot kiskokalustovalmistajat Alstom, Bombardier ja Siemens. VR:n hankintailmoitukseen kirjaamat vaatimukset kykenikin täyttämään käytännössä vain muutama valmistaja ja ne sulkivat mm. suomalaisen Transtechin pois tarjouskilpailusta. Veturien liikkumiskyvyn ja talvikestävyyden sekä valmistajan tarjoaman huoltopaketin mainittiin olevan hankintapäätöksen kannalta tärkeitä tekijöitä. Lisäksi ison, optioineen 177 veturin sarjan tilaaminen mahdollistaa erityisesti liikennöitsijää varten veturimalliin tehtävät muutokset.
Joulukuussa 2013 VR ilmoitti tilaavansa 80 Vectron-sähköveturia saksalaiselta Siemensiltä. Tilaukseen sisältyy lisäksi optio 97 lisäveturista. Kaupan arvo on noin 300 miljoonaa euroa. Sopimus kaupasta tehtiin osapuolten välille helmikuussa 2014.
Koko 80 veturin Sr3-sarjan suunnitellaan olevan liikenteessä vuonna 2026. VR:n mukaan uudella sähköveturisarjalla korvataan Neuvostoliitosta 1970–1980-luvuilla hankitut Sr1-sähköveturit, jotka poistetaan käytöstä vaiheittain uusien veturien toimitusten edetessä. Lisäksi uuden sähköveturin tavoite on helpottaa talviliikenteen ongelmia. Sr3-sarjan käyttöiän on arvioitu jatkuvan 2070-luvulle saakka.

Toimitukset

Maaliskuussa 2015 Suomeen saapui Siemensin omistama Vectron-koeveturi, joka ajoi testiajoja huhtikuusta alkaen. Koeveturi palautettiin Saksaan syyskuussa 2016. Ensimmäinen varsinainen Sr3-veturi (3302) saapui Suomeen koeajoon tammikuussa 2016. Veturit 3303 ja 3304 saapuivat Suomeen toukokuussa. Veturilla 3301 ajettiin aluksi koeajoja kesään 2016 asti Saksassa ja Tšekissä ja se tuotiin Suomeen heinäkuussa. Viides Sr3-veturi (3305) tuli Suomeen syyskuussa 2016. Näillä vetureilla ajettiin koeajoja, kunnes ne saatiin kaupalliseen liikenteeseen kesällä 2017. Huhti- ja toukokuussa 2017 maahan saapui kymmenen veturin esisarjan loput viisi veturia. Esisarjan seurantajakson jälkeen vetureiden sarjavalmistus ja jatkotoimitukset alkoivat kesällä 2018. Loppuvuoden 2018 aikana toimitettiin kahdeksan veturia (3311–3318) ja tammikuussa 2019 kolme veturia lisää (3319–3321). Huhtikuussa 2019 toimitettiin veturit 3322 ja 3323. Keväällä otettiin myös koulutuskäyttöön Sr3-vetureiden simulaattorit Kouvolassa. 2. syyskuuta Suomeen tuli jälleen kolme uutta Sr3-veturia (3324, 3325 ja 3326).
Sr3 3309 suistui kiskoilta ja vaurioitui tasoristeysonnettomuudessa Kemijärvellä 12. joulukuuta 2018, ja veturi kuljetettiin maateitse Oulun rautatieaseman ratapihalle, jossa se on seissyt siitä lähtien odottamassa vakuutusyhtiön päätöstä korjauksesta. Todennäköisesti veturi tullaan lähetettämään korjattavaksi Siemensin tehtaalle Saksaan.
Sr3-vetureita käytettiin ensiksi ainoastaan tavaraliikenteessä, sillä kulunvalvontajärjestelmä aiheutti vetureille tarpeettomia hätäjarrutuksia. Ensimmäinen kokeilu matkustajaliikenteessä tehtiin 7. joulukuuta 2017. 24. kesäkuuta Sr3:ien käyttö matkustajaliikenteessä alkoi yhdessä Helsinki–Oulu–Helsinki junaparissa, 21/26. Elokuusta alkaen niitä on käytetty myös välillä Helsinki–Tampere/Vaasa–Helsinki junissa.

Ominaisuudet

Sr3 perustuu Siemensin vuodesta 2010 tuotannossa olleeseen Vectron-sähköveturiin, joka pohjautuu tekniikaltaan sitä edeltäneisiin Eurosprinter- ja Eurorunner-veturimalleihin. Sr3 tulee VR:lle yleislinjakäyttöön, eli sitä käytetään sekä matkustaja- että tavaraliikenteen tarpeisiin. Veturin oikosulkumoottorien teho on 6 400 kW, mikä mahdollistaa 200 km/h huippunopeuden ja 350 kN vetovoiman liikkeellelähdössä. Sr3 on siis lähes kaksi kertaa niin tehokas kuin Sr1-veturi, ja sen liikkeellelähtövoima on noin 16 % suurempi kuin Sr2-veturilla. Sr3:lla voidaan vetää 2 100 tonnin painoista junaa rataosuuksilla, joiden pituuskaltevuus on jopa 10 promillea. Koeajoissa Sr3:lla on saavutettu 220 km/h huippunopeus ja kaksinajossa on vetureilla vedetty vetovoimakokeissa 5 700 tonnin painoista junaa.
Sr3 on Vectronin ns. last mile -versio ("viimeinen maili"), eli se on varustettu sähkömoottoreiden lisäksi kahdella dieselkäyttöisellä aggregaatilla, jotka mahdollistavat liikennöimisen myös sähköistämättömillä rataosuuksilla. Dieselmoottoreiden yhteisteho on 360 kW. Dieselmoottoreita käytetään pääasiallisesti varavoimalähteenä sekä tarvittaessa tavaraliikenteessä ja vaihtotyössä siten, että aggregaatit tuottavat sähköä ajomoottoreille mahdollistaen liikkumisen ilman ajolangasta saatavaa sähköä. Veturi voi liikkua dieselmoottorien avulla jopa sadan kilometrin matkan 20 km/h nopeudella, jolloin juna saadaan esimerkiksi sähköverkon vikatilanteessa liikutettua seuraavalle liikennepaikalle. Testiajoissa Sr3-pari on kyennyt vetämään mittausvaunun ja kuormatun koevaunun 55 kilometrin päähän sähköistetystä rataosuudesta, keskinopeuden ollessa 25 km/h.
Ajomoottorien ripustus ei ole täysin jousitettua tyyppiä kuten VR:n aikaisemmissa Sr2- ja Sr1-vetureissa. Moottorin jousittamaton paino ei kuitenkaan lepää vetopyörän päällä kuten huokeassa käpälälaakerityyppisessä rakenteessa, koska tällainen rakenne aiheuttaa suuria rasituksia kiskoille ja radan päällysrakenteelle. Moottorit on ripustettu telin runkoon, ja moottorin akseli on kytketty pyöränakselia vetävään hammaspyörään kahden joustavan teräslevynivelen välityksellä. Vaikka teräslevynivelet eivät ole aivan yhtä joustavia kuin perinteisen rakenteen pitkän onton akselin vastakkaisissa päissä olevat kumijousitteiset nivelet, on rakenne yksinkertaisenpi ja huokeampi, ja rataan välittyvät haitalliset voimat ovat vain vähän suurempia kuin täysjousitetussa rakenteessa.
Sr3:n paineilmajärjestelmä sisältää kaksi öljytöntä mäntäkompressoria, jotka kykenevät tuottamaan yhteensä 3 500 litraa paineilmaa minuutissa. Järjestelmän käyttöä voidaan jatkaa keskeytyksettä myös yhdellä kompressorilla toisen vikaannuttua. Pääsäiliön tilavuus on 1 m³. Veturi valvoo lisäksi jatkuvasti ilmankuivaimen toimintaa sekä jarrujärjestelmän ilmanlaatua.
Tavara- ja ratapihaliikennekäyttöä varten Sr3 on varustettu radio-ohjauslaitteistolla. Vetureihin on asennettu eurooppalaisen ETCS-kulunvalvontastandardin mukainen Trainguard 100 -veturilaite, joka sovittimen avulla kykenee lukemaan myös JKV-ratalaitteita. Veturi on varustettu myös WLAN-verkolla ja DGPS-paikannuslaittein. Sr3:ssa on Unilink-kytkimet, eli veturi voidaan kytkeä sekä SA-3- että ruuvikytkimillä varustettuun kalustoon. EKE Trainnet -tietojärjestelmän avulla veturi saa jatkuvasti ajantasaista tietoa mm. vaunujen ovien ja jarrujen tilasta. VR:n vaunukaluston lisäksi Sr3 on yhteensopiva Sr2-sähköveturien ja Edo-ohjausvaunujen kanssa.
Vaikka päällisin puolin Sr3 muistuttaa normaalia Vectron-veturia, on siihen tehty lukuisia muutoksia, jotta veturista on saatu soveltuvampi Suomen raideliikenteeseen ja ilmastoon. Suomalaiseen 1 524 millimetrin raideleveyteen sopivat telit on tehty Grazissa, Itävallassa. Muilta osin Sr3-veturit on valmistettu Siemensin tehtaalla Münchenissä. Veturin talvikestävyyttä on paranneltu lukuisin eri tavoin: veturin kori on lämpöeristetty, alustan muotoilu estää lumen kerääntymisen ja kaikki ulkoiset laitteet ja kytkennät on suojattu lumelta. Lisäksi jäähdytyksen ilmanottoaukot on siirretty veturin katolle, ja ilmanotto tapahtuu onton katon muodostaman kammion kautta. Veturiin on asennettu lumiaura ja keulaa on vahvistettu hirvieläinkolarien varalta rakenteellisesti sekä suojalevyin. Veturin ohjaamo on varustettu lämmitettävällä ilmastoinnilla ja myös lisälämpöpuhaltimin. Veturin luvataan toimivan jopa 40 asteen pakkasessa. Sr3 on myös edeltäjiään energiatehokkaampi, sillä jarrutuksessa syntynyt energia syötetään takaisin sähköverkkoon ja veturin valaistus on kauttaaltaan toteutettu LED-tekniikalla. Sr3:n päävalonheittimien valovoima on 220 000 cd. Veturi on varustettu yhteensä 410 ampeeritunnin nikkelikadmiumakustolla.
Ensimmäinen isompi huolto Sr3-vetureille tehdään noin 1,2 miljoonan ajokilometrin jälkeen. Veturi lähettää langattomasti jatkuvasti teknistä dataa ja diagnostiikkaa, jolloin varikolla voidaan jo ennalta suunnitella tarkastusten sekä huoltojen sisältöä ja aikataulua. Sr3:n kuluvat osat on pyritty suunnittelemaan niin, että niiden vaihtoväli olisi mahdollisimman pitkä. Veturin osat ja materiaalit voidaan kierrättää 98-prosenttisesti.