google/wiki40b huggingface dataset:
Park Tae-hwan

Ura

Park nousi kansainväliseen maineeseen vuoden 2006 Aasian kisoissa Dohassa, jossa hän voitti kolme kultamitalia, yhden hopean ja kolme pronssimitalia. Park osallistui samana vuonna Tyynenmeren-mestaruuskilpailuihin, joissa hän voitti kaksi kultamitalia ja yhden hopeamitalin sekä lyhyen radan MM-kilpailuihin, joissa sai kaksi hopeaa. Vuonna 2007 hän voitti uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa Melbournessa kultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.44,30 ja pronssia 200 metrin vapaauinnissa.
Pekingissä 2008 Park sai maansa ensimmäisen olympiakullan uinneissa, kun hän voitti 400 metrin vapaauinnin Aasian-ennätysajalla 3.41,86. Myös 200 metrin vapaauintifinaalissa Park rikkoi Aasian-ennätyksen uituaan 1.44,85, mutta tämä riitti vain hopealle. Voiton vei kisojen kolmannella kullallaan ja maailmanennätysajalla Michael Phelps.
Park sai 2010 Aasian kisoissa kolme kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia sekä Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa yhden kulta- ja hopeamitalin. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän voitti 400 metrin vapaauinnin ajalla 3.42,04.
Lontoon olympialaisissa 2012 Park saavutti hopeaa 400 metrin vapaauinnissa. Hänet hylättiin matkan alkuerässä varaslähdön vuoksi, mutta protestin jälkeen hän pääsi loppukilpailuun. Park voitti hopeaa myös 200 metrin vapaauinnista, jakaen sen 400 metrin olympiavoittaja Sun Yangin kanssa.
Park voitti Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2014 kultaa 400 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Aasian kisoissa hän saavutti yhden hopeamitalin ja viisi pronssia. Syyskuussa 2014 Park antoi dopingnäytteen, joka sisälsi kiellettyä testosteronia. Sen esitettiin olevan peräisin Parkin kiropraktikolta saamasta ruiskeesta. Maaliskuussa 2015 Park sai 1,5 vuoden kilpailukiellon, joka päättyy maaliskuussa 2016. Käryn seurauksena hän menetti Aasian kisoissa 2014 saavuttamansa mitalit.
Park sijoittui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 parhaimmillaan kymmenenneksi 400 metrin vapaauinnissa. Hän voitti saman vuoden Windsorin lyhyen radan MM-kilpailuissa kultaa 200 metrin (ajalla 1.41,03), 400 metrin (3.34,59) ja 1 500 metrin (14.15,51) vapaauinneissa.
Ferrimagnetismi

Ferrimagnetismi on fysiikassa tunnettujen magneettisten tilojen, ferromagnetismin ja antiferromagnetismin, välimuoto. Ferrimagneettisissa aineissa magneettiset momentit ovat järjestäytyneet säännolliseen hilaan siten, että vierekkäiset magneettiset momentit osoittavat vastakkaisiin suuntiin, samaan tapaan kuin antiferromagneettisissa aineissa. Toisin kuin antiferromagneettisissa aineissa, ferrimagneettisissa aineissa vastakkaisiin suuntiin osoittavat magneettiset momentit eivät kuitenkaan täysin kumoa toisiaan ja aine on osittain magnetisoituva. Tärkeä ferrimagneettisten aineiden ryhmä ovat ferriitit, joiden yleinen kemiallinen kaava on MO, missä O on happi ja M on jokin metalleista Ni, Mn tai Fe.
Ferrimagneettisten aineiden magneettiset momentit järjestäytyvät spontaanisti Curien lämpötilan alapuolella, jolloin aine käyttäytyy ferromagneetin tavoin. Curien lämpötilaa korkeammissa lämpötiloissa ferrimagneettiset aineet käyttäytyvät paramagneettisten aineiden tavoin.
Todennäköisesti vanhin tunnettu ulkoisesti magneettinen materiaali, magnetiitti (Fe₃O₄), on ferrimagneettinen aine. Ferrimagnetismi magnetiitissa syntyy sen hilarakenteen eri kohdissa sijaitsevista rautaioneista Fe²⁺ ja Fe³⁺, joilla on erilaiset magneettiset momentit.
Eksegetiikka

Raamatuntutkimus

Historiallis-kriittinen raamatuntutkimus eli raamatunkritiikki tarkoittaa Raamatun tieteellistä tutkimusta. Tieteellinen raamatuntutkimus alkoi syntyä valistuksen myötä 1700-luvulla, kun Raamattu alistettiin samanlaiselle teksti- ja kirjallisuuskritiikille kuin muutkin kirjat, ilman mitään erityistä "pyhän kirjan" erityisasemaa. Pohjaa sille loivat jo renessanssioppineiden, kuten Erasmus Rotterdamilaisen, tekemä Raamatun alkutekstien toimitustyö. 1600- ja 1700-luvuilla Raamattua analysoivat muiden muassa Thomas Hobbes ja Isaac Newton. Nykyaikaisen raamatunkritiikin isinä voidaan pitää Julius Wellhausenia ja Adolf Harnackia.
Raamatun eksegetiikka jakaantuu Vanhan ja Uuden testamentin eksegetiikkaan. Kirkon perinteiden kautta muodostuneessa kanonisessa lukutavassa Raamattu nähdään yleensä kokonaisuutena, pyhien kirjoitusten kaanonina, jonka kaikki osat selittävät toisiaan — Vanhan testamentin katsotaan selittävän Uutta testamenttia, ja Uuden testamentin toimivan Vanhan testamentin avaimena. Koska historiallis-kriittisessä tutkimuksessa kukin kirjoitus pyritään ymmärtämään sen omaa historiallista taustaa vasten, Vanhaa testamenttia ei tulkita Uuden testamentin valossa. Näin varsinkin Vanhan testamentin eksegetiikka on Uuden testamentin eksegetiikkaan nähden itsenäistä. Kummatkin jakavat kuitenkin yhteisiä kriittisiä menetelmiä.

Uuden testamentin eksegetiikka

Uusi testamentti perustuu kirjoittajien kuvaamaan kokemukseen, Vanhan testamentin kirjoituksiin, sekä myöhemmin tehtyihin tulkintoihin, ja sen kirjat ovat syntyneet näiden vuorovaikutuksena. Siksi Uuden testamentin eksegetiikassa kirjoja voidaan lähestyä samoin näistä kolmesta näkökulmasta: kokemuksesta, perinteestä ja tulkinnoista.
Tutkimuksen ongelman muodostaa se, ettei Uuden testamentin historiallisiksi kuvauksiksi tarkoitettuja osia ole kuitenkaan kirjoitettu nykyaikaisen historiankirjoituksen periaatteita noudattaen. Näin ongelmana on historiallisten kuvausten erottaminen mahdollisista vertauskuvista ja myyteistä.
Arsaniilihappo

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa arsaniilihappo on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin kuumaan veteen sekä emäksisiin liuoksiin ja väkeviin happoliuoksiin. Yhdiste liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin, mutta on liukenematonta asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin. Arsaniilihappo esiintyy sekä kiinteänä että liuoksissa tyypillisesti kahtaisionimuodossa.

Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran arsaniilihappoa valmisti ranskalainen Antoine Béchamp vuonna 1863 aniliinin ja arseenihapon välisellä reaktiolla, niin kutsutulla Béchamp-reaktiolla. Nykyäänkin yhdisteen valmistus perustuu tähän reaktioon. EDTA:an kelatoitunut arseenihappo reagoi aniliinin kanssa tetrakloorieteeniliuoksessa 130 °C:n lämpötilassa. Näin muodostunut bis(4-aminofenyyli)arsiinihappo hydrolysoidaan happamissa olosuhteissa arsaniilihapoksi. Toinen valmistustapa on nitarsonin pelkistäminen rauta(II)yhdisteiden avulla.
Arsaniilihappoa on käytetty väriaineiden ja lääkkeiden kuten salvarsaanin synteesiin. Sitä on lisätty myös siipikarjan rehuun ehkäisemään alkueläinten aiheuttamia infektioita ja sikojen eperytrozoonoosien ja punataudin hoitoon erityisesti Yhdysvalloissa. Arsaniilihapon lisääminen siipikarjan ja sikojen rehuun on ollut Yhdysvalloissa kiellettyä helmikuusta 2014 alkaen. Arsaniilihappoa käytetään eräiden jaksollisen järjestelmän neljänteen ryhmään kuuluvien siirtymämetallien kuten zirkoniumin spektrofotometriseen ja gravimetriseen pitoisuuden määrittämiseen. Reagenssin etuna on, se että se ei ole herkkä muiden siirtymämetallien aiheuttamille häiriöille analyyseissä.
Helen (näyttelijä)

Helen Richardson (s. 21. marraskuuta 1939) on burmalaissyntyinen intialainen näyttelijä ja tanssija, joka on työskennellyt hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on esiintynyt yli 500 elokuvassa. Häntä on usein sanottu aikansa suosituimmaksi tanssinumeroesiintyjäksi.
Helen on voittanut Filmfare Awards -palkinnon parhaasta naissivuosasta vuonna 1980 ja elämäntyöstä vuonna 1999. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2009.
Helen on naimisissa käsikirjoittaja Salim Khanin kanssa. Näyttelijät Salman Khan, Arbaaz Khan ja Sohail Khan ovat hänen poikapuoliaan.
Joe Bar Team

Joe Bar Team on ranskalainen moottoripyöräilijöistä kertova sarjakuva, jonka ensinumero julkaistiin 1990. Sarjassa hahmot kokevat kaikenlaisia tilanteita ja seikkailuja, joita moottoripyöräilijät kokevat päivittäin. Sarjakuvaa alun perin julkaisi Vents d'Ouest. Sarjakuvan loivat Christian Debarre ja Stéphane Deteindre, joka myös loi kolme uutta nuorempaa hahmoa sarjakuvaan.
Hahmojen seikkailut alun perin ajoittuivat vuoden 1975 Pariisiin, mutta sittemmin heidän moottoripyöränsä vaihdettiin uudempiin malleihin.
Risnjakin kansallispuisto

Risnjakin kansallispuisto on Primoje-Gorski Kotarissa Istriassa sijaitseva puisto. Se on samannimisen vuoren lähellä.

Historia

Risnjak sai alkuunsa siitä, kun sinne saapui kasvitieteilijä Joseph Standler 1800-luvulla. Sen jälkeen sinne saapui monia kasvitieteilijöitä, joista tunnetuin oli Josip Schlosser. Ensimmäinen vuorikiipeily vierailu järjestettiin Risnjakin vuorella vuonna 1932 ja myös sinne rakennettiin vuoristomajataloja samana vuonna. Vuonna 1949 kasvitieteilijä Ivo Horvat ehdotti, että Risnjak olisi suojeltava. Päätös tuli lainvoimaiseksi parlamentin ja sosialistisen tasavallan vuoksi. Sinne on myös perustettu pari kylää Risnjakin lähelle 1990-luvulla.
Trakai

Karaiimit

Alueella asuu yhä pieni uskonnollisesti ja etnisesti muusta väestöstä eroava turkkia puhuva ryhmä karaiimit. Karaiimit päätyivät Trakaihin 1300-luvun lopussa suurruhtinas Vytautasin taistellessa menestyksekkäästi Kultaista ordaa vastaan. Vuonna 1997 tehdyn väestölaskennan mukaan kaupungissa asui 65 karaiimia, ja kaupunki oli Vilnan jälkeen toiseksi suurin karaiimien keskus Liettuassa.
Ro-48 (1943)

Palvelus

Alus upposi 14. heinäkuuta 1944 Saipanin luoteispuolella ja se poistettiin alusluettelosta 10. lokakuuta.
Naamioviidakkoharakka

Levinneisyys

Naamioviidakkoharakkaa tavataan Aasian itäosissa. Lajin kokonaispopulaatiota ei ole arvioitu, mutta sen on raportoitu olevan melko yleinen tai yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Michele Bachmann

Michele Marie Bachmann (o.s. Amble, s. 6. huhtikuuta 1956 Waterloo, Iowa) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja Minnesotan kongressiedustaja vuodesta 2007. Hän on ensimmäinen republikaanien naiskongressiedustaja Minnesotasta.
Bachmann tunnetaan konservatiivisen Teekutsuliikkeen kannattajana.
Bachmann pyrki republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2012 vaaleihin. Hän voitti elokuussa 2011 republikaanien presidenttiehdokkuutta koskevan ei-sitovan mielipideäänestyksen. Bachmann keskeytti vaalikampanjansa tammikuussa 2012, kun hän sai Iowan esivaaleissa vain viisi prosenttia äänistä jääden kuudenneksi.
Koulutukseltaan Bachmann on asianajaja. Hän on ollut vuodesta 1978 naimisissa Marcus Bachmannin kanssa. Heillä on viisi lasta.
Lentopallon maailmanmestaruuskilpailut

Historia

MM-kisat järjestettiin ensi kertaa vuonna 1949, Prahassa, Tšekkoslovakiassa, kaksi vuotta FIVB:n perustamisen jälkeen. Tuolloin kilpailu järjestettiin vain miehille ja kaikki joukkueet tulivat Euroopasta. Kolme vuotta myöhemmin järjestettiin myös naisten kilpailu, mukana oli joukkueita myös Aasiasta ja Amerikasta. Samalla alkoi nykyinen järjestämistahti, jossa kilpailut pidetään neljän vuoden välein. 
Kun lentopallo oli ensi kertaa kesäolympialaisten ohjelmassa 1964 Tokion kisoissa, muutettiin järjestämisvuosia siten, että olympia- ja MM-kisat järjestetään vuoron perään kahden vuoden välein. Vuonna 1970 kisoihin osallistuivat ensimmäiset joukkueet Afrikasta. Vuoteen 1974 saakka isäntämaa järjesti sekä miesten että naisten kilpailut lukuun ottamatta vuosien 1966 ja 1967 kisoja. Sittemmin miesten ja naisten turnaus on 1998 ja 2006 Japanin kisoja lukuun ottamatta pidetty eri maissa.
Mika Saarelainen

Mika Saarelainen on helsinkiläissyntyinen juontaja, toimittaja, tanssikriitikko ja musiikkipäällikkö. Hän on tullut tunnetuksi toimittajana ja juontajana Ylen aikaisesta (Yle Radio Suomen Uudenmaan maakuntaradio) sekä mm. Yle TV1:n Aamu-TV:stä sekä lukuisista televisiojuontotehtävistä. Hän on toiminut myös baletti- ja tanssikriitikkona Helsingin Sanomissa.
Päätoimenaan hän on Finnairin palveluksessa matkustamohenkilökunnan jäsenenä ja kouluttajana.

Ura

Saarelainen työskenteli balettitanssijana Suomen Kansallisbaletissa 1987-1998. Hän aloitti radiouransa juontajana ja ohjelmapäällikkönä Classic FM -radiokanavalla ja siirtyi Yleisradioon vuonna 2000.
Saarelainen työskenteli musiikkipäällikkönä Toivontuottajien Jouluradiossa syksystä 2011 vuoden 2013 alkuun. Hän toimi sen jälkeen aamulähetyksen tuottajana Ylen aikaisessa ja Yle Radio Suomen Helsingin toimituksen aamulähetyksen sisältövastaavana. Vuoden 2016 alusta Saarelainen on toiminut freelance-toimittajana ja -tuottajana. Saarelainen palasi Jouluradion musiikkipäälliköksi vuoden 2016 lähetyskaudelle. 
Koulutukseltaan Saarelainen on teatteritaiteen maisteri pääaineenaan näyttelijäntyö ja erityisalanaan musiikkiteatteri.
Saarelainen toimii kansainvälisenä taitoluistelutuomarina ja -ylituomarina lajeinaan yksin- ja pariluistelu, jäätanssi ja muodostelmaluistelu. Saarelainen on maailman ainoa kaikkien taitoluistelulajien ylimmän tuomariluokan ylituomari. Hän on myös Kansainvälisen luisteluliiton (ISU) kansainvälisten tuomareiden kouluttaja. Hän toimi vuosina 2010-2018 ISU:n muodostelmaluistelun teknisen komitean jäsenenä.
Saarelainen on toiminut Suomen Taitoluisteluliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 2002 ja varapuheenjohtajana vuodesta 2015.
Saarelainen esiintyi yhtenä vakiotuomarina Nelosen realityohjelmassa "Dancing on Ice" syksyllä 2013.
Saarelainen selosti myös Yle Radio Suomen Olympiaradiossa taitoluistelulähetyksiä Salt Lake Cityn 2002, Torinon 2006 ja Vancouverin 2010 talviolympialaisista sekä Yle Puheen Olympiaradiossa Taitoluistelua vuoden 2014 Talviolympialaisissa. Nykyään hän selostaa taitoluistelua Eurosport-televisiokanavalla yhdessä Sirkka Kaipion kanssa.
Sheridan Bucket

Sheridan Bucket on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää (Keeping Up Appearances), jota tehtiin 44 jakson verran vuosina 1990–1995.
Sheridanin vanhemmat ovat sarjan päähahmo Hyacinth Bucket sekä tämän aviomies Richard Bucket.
Sheridan opiskelee yliopistossa pääaineinaan taloustiedettä ja kirjanpitoa, mutta on vaihtanut ne runouteen ja koruompeluun, mitä hänen isänsä pitää häpeällisenä.
Richard ei myöskään pidä poikansa tuhlailevasta elämäntavasta eikä siitä, että hänen täytyy jatkuvasti antaa pojalleen rahaa. Sheridan soitteleekin usein äidilleen rahanpuutteessa ja pyytää noin 50-100 puntaa, jotka Hyacinth on aina valmis antamaan. Sheridania ei koskaan nähdä sarjassa, mutta on jatkuvasti Hyacinthin puheiden aihe; poika on äitinsä ylpeys ja silmäterä.
Sheridanin on mainittu olevan samanikäinen kuin Aleksanteri Suuri valloittaessaan Persian.
Hyacinth pitää poikaansa herkkänä, kämppiksensä Tarquinin kanssa asuvana kauniista sisustuksesta ja runoudesta nauttivana hahmona, eikä suinkaan homoseksuaalina, joka Sheridan mitä ilmeisimmin on. Sheridan viettää paljon aikaansa ystävänsä Tarquinin kanssa.
Vasilisa Mikulišna

Vasilisa Mikulišna (ven. Василиса Микулишна) on polenitsa, bogatyr Mikula Seljaninovitšin (ven. Микула Селянинович) vanhin tytär, polenitsa Nastasja Mikulišnan (ven. Настасья Микулишна) isosisko sekä tunnetuimman väitteen mukaan tšernihivlaisen pajarin Stavr Godinovitšin (ven. Ста́вр Годи́нович) aviopuoliso bylinoissa "Kauneimmasta Vasilisa Mikulišnasta" (ven. «Про прекрасную Василису Микулишну») ja "Stavr Godinovitš" (ven. «Ставр Годинович»), kahdessa tarinassa samasta aiheesta.

Tarina Vasilisasta

Myytille Vasilisa Mikulišnasta löytyy aihelmayhtäläisyyksiä irlantilaisesta mytologiasta, jossa tarinan mukaan sankarin kotiin tulee yliluonnollinen vaimo, jolla on kuolevaiselle naiselle saavuttamattomia ominaisuuksia, ja joiden paljastamisen muille hän omalta mieheltään ehdottomasti kieltää. Silti sankari paljastaa vaimonsa salaisuuden ja joutuu vankityrmään, josta vaimo hänet pelastaa. Samoin käy venäläisessä bylinassakin. Vaimo on naisbogatyr, polenitsa hyveineen, joita miehellä ei ole. Vasilisalla on poikkeuksellisen bogatyrin ominaisuudet: älykkyys, rohkeus ja ujous, joilla kehuskelemisen muille hän aviopuolisolta Stavr Godinovitšilta kieltää. Stavr Godinovitšin vieraillessa Kiovan ruhtinaan Vladimir Krasno(e) Solnyškon (ven. Влади́мир Кра́сно(е) Со́лнышко) juhlissa mies ei kuitenkaan hillinnyt itseään ja alkoi kehua nuorta vaimoaan. Kehun sävystä loukkaantunut suuriruhtinas määräsi Stavrin vankityrmään, syvälle kellariin, ja käski hakea Vasilisan palatsiin. Kuullessaan Stavrin kurjuudesta Vasilisa päätti matkustaa Kiovaan mieheksi pukeutuneena. Hän esiintyy joko ljahovetskilaisen kuninkaan poikana ja kertoo nimekseen Vasili Mikulitš tai bylinan toisen julkaisuversion mukaan, 12 vuoden aikana kertyneitä suojelurahoja vaativan tataarilaisen suurlähettilään poikana. Molemmissa bylinoissa suuriruhtinaan tytär (tai sisarentytär) Zabava Putjatišna ainoana tunnistaa vieraaksi saapuneen ulkomaalaisen bogatyrin valepukuiseksi naiseksi. Suuriruhtinas Vladimir koetteli vierastaan päästääkseen selville onko hän mies vai nainen. Vasilisa alkoi kuitenkin harhauttaa suuriruhtinasta vaatimalla Zabava Putjatitšnaa vaimokseen. Naimakauppojen päätteeksi pidetyissä hääjuhlissa suuriruhtinaan kutsumat kanteleensoittajat soittavat kuitenkin niin surkeasti, ettei nuori sulhanen tahdo riemastua, ja paikalle kutsutaan Stavr, joka tunnetaan erinomaisena kanteleensoittajana. Vasilisa onnistui viemään Stavrin mukanaan sen jälkeen, kun he ovat Vladimirille kertoneet tapahtuneesta, ja he matkustavat Tšernihiviin (toisen version mukaan Liettuaan). Tarina päättyy tähän.
Tarinassa esiintyy toisin sanoen selvää vastakkainasettelua siinä, kun äärettömän vahva naisbogatyr, polenitsa Mikulišna ei missään vaiheessa käytä yliluonnollista voimaansa, jossa hän on isänsä kaltainen. Hän pohdiskelee: "Miten minä pelastan rakkaan aviomieheni! Rahalla en voi häntä lunastaa, mahdilla en voi ottaa. No, en ota voimalla, otan sitten oveluudellani!" Hallussa olevaa voimaa ei käytetä mahtavuuden osoittamiseen. Vasilisa vapauttaa vain aviomiehensä eikä hänellä ole muuta asiaa Kiovaan.
Brallobarbitaali

Farmakokinetiikka

Eliminaation puoliintumisaika riippuu brallobarbitaalin annostelureitistä. Oraalisesti annosteltuna puoliintumisaika on huomattavasti pidempi kuin suonensisäisesti annosteltuna, joka pidentää brallobarbitaalilla saatavaa unta. Tämän arvellaan johtuvan brallobarbitaalin nopeammasta metabolisoitumisesta suonensisäisesti, kuin suun kautta annosteltuna.
Brallobarbitaali oli Vesparax-unilääkkeen lääkeaineista vaarallisin ja aiheuttaa herkimmin myrkytyksiä ja sivuoireita.
Vesparaxin sisältämät hydroksitsiini ja sekobarbitaali myös pidentävät brallobarbitaalin puoliintumisaikaa.
Evelina Olsoni

Evelina Olsoni o.s. Schlüter (14. huhtikuuta 1833 Joensuu – 2. elokuuta 1877 Joensuu) oli suomalainen pienten lasten koulun opettaja ja apteekkitoiminnan harjoittaja Joensuussa. Hänen vanhempansa olivat luutnantti, kruununjyvästönhoitaja Sven Johan Schlüter ja Agata Eleonora Elise o.s. Burghausen.
Agata Schlüter avasi leskeksi jäätyään yhdessä tyttärensä Evelinan kanssa pienten lasten koulun Juhanalan tilalla. Koulua, joka toimi myöhemmin kantakaupungissa todennäköisesti vuoteen 1863, pidetään Joensuun ensimmäisenä kouluna. 
Evelina Schlüter avioitui vuonna 1856 Joensuun kanta-apteekin apteekkarin Anders Ferdinand Olsonin kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta. Apteekkari Anders F. Olsonin kuoltua vuonna 1869 Evelina Olsoni jatkoi apteekin pitoa proviisorien avulla. Hänen oletetaan itse hoitaneen apteekin kirjanpidon. Evelina Olsoni kävi vuosina 1873–1876 vilkasta kirjeenvaihtoa Kuopiossa opiskelevien kolmen poikansa kanssa. Ruotsiksi kirjoitetut kirjeet, jotka sisältävät eloisaa kuvausta elämästä 1870-luvun Joensuussa, on julkaistu Terho A. Könösen kääntäminä ja toimittamina Joensuu-seuran kustantamina. Evelina Olsonin pojista vanhimmasta, Hugosta, tuli myöhemmin äitinsä kuoltua suvun haltuun jääneen apteekin pitkäaikainen apteekkari.
Joensuun Rantakatu 5:ssä on vuonna 1853 valmistunut talo, joka on suojeltu ja tunnetaan Olsonin talona.
Parsman III

Parsman III (georg. ფარსმან III) tai Pharasmanes III oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itä- ja keskiosan) kuningas. Hän hallitsi samaan aikaan kuin Rooman keisari Antoninus Pius (138–161). Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 135–185 hänen hallintonsa mahdolliseksi ajankohdaksi.
Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Parsman oli yksivuotias, kun hänen isänsä Ghadam kuoli vuonna 135. Hän nousi valtaistuimelle sijaishallitsijanaan äitinsä Ghadana, kunnes hän kasvoi täysi-ikäiseksi.
Antiikin lähteet kertovat Parsmanin ystävällisistä suhteista Roomaan. Cassius Dion mukaan hän matkusti Roomaan Antoninus Piuksen vieraaksi yhdessä vaimonsa, poikansa ja aatelispalvelijoidensa kanssa. Häntä kunnioitettiin erityisesti: hän sai uhrata Capitolium-kukkulalla, hänen ratsastajapatsaansa asetettiin Bellonan temppeliin ja keisari kasvatti hänen kuningaskuntansa pinta-alaa. Tämä saattoi tapahtua vuonna 154. Epäluotettavaan Historia Augustan perustuen tätä Rooman-matkaa on joskus vahingossa pidetty Iberian aiemman kuninkaan Parsman II:n tekemänä.
Töpökääpiötypäkkö

Ulkonäkö ja koko

Linnun pituus on 6,9 cm ja paino 4,2 g. Se on maailman pienin varpuslintu. Suhteessa linnun kokoon sen nokka on iso ja pyrstö pieni. Pää on harmaa ja silmien ympärillä on valkoiset "silmälasit". Selkä on oliivinvihreä ja vatsapuoli kellanvalkea. Sen äänet ovat hyvin korkeita muistuttaen enemmän heinäsirkkojen tai pienten sammakoiden ääntelyä.

Esiintyminen

Se elää Keski-Amerikan Costa Ricasta Etelä-Amerikkaan Pohjois-Boliviaan, Brasilian Amazoniaan ja Guayanaan ulottuvalla alueella. Lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Lintu elää enimmäkseen korkeissa sademetsissä ja on kohtalaisen yleinen, joskin huomaamaton.

Lisääntyminen

Sammalista ja kuiduista rakennettu, linnun kokoon nähden suuri pallomainen pesä, jossa on sisäänkäynti pesän sivulla, on puussa 1-8 m korkealla. Naaras munii 2 vaaleaa, ruskeatäpläistä munaa ja hautoo niitä itse. Myös koiras osallistuu poikasten ruokkimiseen ja hoitamiseen.

Ravinto

Pesäpoikasia ruokitaan hyönteisillä ja muilla pienillä selkärangattomilla. Hyönteisistä ainakin kaskailla (Homoptera), torakoilla ja kovakuoriaisten toukilla.
Triallaatti

Ominaisuudet

Triallaatti on puhtaana väritöntä kiteistä ainetta. Epäpuhtauksien vuoksi teknillinen triallaatti on usein ruskeaa nestettä. Aine on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, asetonitriiliin ja ksyleeniin. Triallaatin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien tarvitsemien rasvahappojen biosynteesiä. Yhdiste ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.

Valmistus ja käyttö

Triallaatin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa di-isopropyyliamiini reagoi fosgeenin kanssa muodostaen di-isopropyylikarbamoyylikloridia, joka muodostaa triallaattia reaktiolla 1,1-dikloori-2-kloori-3-merkapto-1-propeenin kanssa. Triallaattia voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, palkokasvi-, juurikas-, apila- ja auringonkukkaviljelmillä. Yhdiste levitetään maaperään rakeina tai emulsiona. Triallaatti on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan Unionin alueella.
Anthony Dowell

Sir Anthony James Dowell CBE (s. 16. helmikuuta 1943) on brittiläinen tanssija ja baletinjohtaja.
Dowell syntyi Lontoossa ja aloitti uransa Royal Balletissa vuonna 1961. Hänestä tuli vuonna 1966 sen ensitanssija, ja vuosina 1986–2001 hän toimi Royal Balletin taiteellisena johtajana.