google/wiki40b huggingface dataset:
Kettu ja koira

Sovitukset

Disney on tehnyt romaanin pohjalta elokuvan Topi ja Tessu (1981).
Transkaspia

Transkaspia on vanha 1800-luvulla Venäjällä syntynyt nimitys jota on käytetty Kaspian meren itäpuolella sijainneista alueista. Transkaspia voi viitata joko nykyiseen Turkmenistaniin tai yleisesti Keski-Aasian alueeseen.
Life Cycle

Life Cycle on Alice Baillaudin installaatio Turussa Kaskenlinnan sairaalan edustalla. Teos on tilattu taiteilijalta Turun kaupungin ja Art dans la Cité -järjestön yhteistyönä. Paljastamisvuosi oli 2013.  
Life Cycle kuvaa ihmistä elämänsä eri vaiheissa. Hahmot ovat siluettimaisia. Siluetin toinen puoli on valmistettu peiliteräksestä ja toinen säänkestävästä corten-teräksestä. Hahmot valikoituivat Baillaudin keskusteltua potilaiden ja henkilökunnan kanssa. Installaation vanhempi pariskunta on Kaskenlinnan asiakkaita, kun taas sekä äiti lapsensa kanssa ja nuorimies ovat sosiaali- ja terveystoimen henkilökuntaa. 
Art dans la Cité -järjestön tarkoituksena on parantaa potilaiden sairaalakokemuksia taideteosten avulla.
Juha Marttila

Juha Marttila (s. 2. tammikuuta 1967 Simo) on MTK:n puheenjohtaja vuodesta 2009.
Marttila voitti äänestyksessä vastaehdokkaansa Veli-Pekka Talvelan äänin 24–21.
Marttila on koulutukseltaan agronomi ja maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hänellä on 80 lypsylehmän maitotila Simossa. Marttila valittiin 2005 MTK:n toiseksi puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän on ollut tutkijana Maatalouden taloudellisessa tutkimuslaitoksessa. Hän on puoluekannaltaan keskustalainen.
Jääkiekon Suomen Cup 2018

1. kierros

1. kierroksella pelasivat II-divisioonan joukkueet. Otteluparien voittajat ja lohkon kaksi parasta etenivät 2. kierrokselle. Viikingit eteni suoraan 2. kierrokselle, koska sen vastustaja NasKi luopui paikastaan.

2. kierros

2. kierroksella mukaan liittyivät Suomi-sarjan joukkueet. Lohkojen voittajat etenivät seuraavalle kierrokselle.

3. kierros

3. kierroksella mukaan liittyivät Mestiksen joukkueet. Lohkojen voittajat etenivät puolivälieriin.

Puolivälierät

Puolivälierät pelattiin paras kahdesta -menetelmällä. Otteluparien voittajat etenivät välieriin.

Välierät

Välierät pelattiin paras kahdesta -menetelmällä. Otteluparien voittajat etenivät loppuotteluun.

Loppuottelu

Loppuottelu pelattiin 9. marraskuuta Karjala-turnauksen yhteydessä Hartwall Arenalla.
Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito

Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry (Taitoliitto) ja alueelliset taitoyhdistykset muodostavat valtakunnallisen kaksikielisen palvelu- ja asiantuntijajärjestön Taitojärjestön. Vuonna 1913 perustettu Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry hoitaa järjestön yhteisiä asioita, toimialan kehittämistä ja viestintää sekä kotimaisia ja kansainvälisiä yhteyksiä. Liiton julkaisema TAITO-lehti on ilmestynyt yhtäjaksoisesti jo vuodesta 1907.
Koko maassa toimivan järjestön verkostoon kuuluu 19 käsi- ja taideteollisuusyhdistystä ja niiden noin 100 kiinteää toimipaikkaa. Järjestö on merkittävä työllistäjä. Sen palveluksessa on noin 200 vakinaista toimihenkilöä, ja lisäksi työssä on mukana projektihenkilöstöä, kurssiopettajia, työllistämisvaroin palkattuja ja harjoittelijoita.
Untamala (Ylistaro)

Untamala on Seinäjoen kylä entisen Ylistaron kunnan alueella. Se on Seinäjoen pohjoisin kylä ja sijaitsee lähellä Isonkyrön rajaa, noin 15 kilometriä Ylistaron keskustasta pohjoiskoilliseen. Seinäjoen keskustaan on matkaa noin 40 kilometriä, ja Isonkyrön, Ylihärmän ja Vöyrin keskustaan noin 20 kilometriä. Kylän keskipiste sijaitsee neljän tien risteyksessä. Untamala sijaitsee seututien 723 varrella, joka Untamalan keskeisen risteyksen kohdalla muuttuu Untamalantiestä Kosolantieksi.
Untamalan kyläläisten kokoontumispaikka on Yhteistalo. Kylässä on myös valaistu pururata ja latu, pesäpallokenttä ja luistelukaukalo. Uimarantoja on Lamminkankaalla ja Kokkokankaalla. Kylässä toimii kyläyhdistys ja sen naistoimikunta, maaseutunaiset, metsästysseura ja Herättäjä-Yhdistyksen paikallisosasto.
Thach Weave

Thach Weave on Yhdysvaltain laivaston lentäjä John S. Thachin kehittämä ilmataistelumenetelmä. Menetelmä perustuu parin tai osaston yhteistyöhön jonka avulla hyökkääjä saadaan alttiiksi vastahyökkäykselle mikäli tämä jatkaa alkuperäisen kohteen ahdistamista.
Jos kohteena on parin toinen osapuoli hyökkäyksen kohde tekee perusväistön kaartaen. Tällöin parin toinen kone kaartaa hyökätyn alitse vastakkaiseen suuntaan. Kohteena olija vaihtaa kaarron suuntaa. Tällöin hänen parinsa pääsee kaartosuuntaansa vaihtamalla hyökkääjän etupuolelle ja tulittamaan sieltä.
Keino syntyi toisen maailmansodan aikana ketteriä japanilaishävittäjiä vastaan ja on edelleen tehokas kaartotaistelussa liikehtimiskykyisempiä koneita vastaan.
Yrjö Parrakas

Yrjö Parrakas tai Yrjö Rikas (saks. Georg der Bärtige, Georg der Reiche; 27. elokuuta 1471 Meissen – 17. huhtikuuta 1539 Dresden) oli Saksin herttua ja Meissenin rajakreivi vuosina 1500–1539. Hänet muistetaan Martti Lutherin ja uskonpuhdistuksen vastustajana.
Yrjö Parrakkaan isä oli Albrekt Rohkea, joka sai vuoden 1485 Saksin jaossa Meissenin alueen ja herttuan arvon. Yrjöstä koulutettiin aluksi kirkonmiestä, mutta isoveljensä kuoltua hänet nimitettiinkin vuonna 1488 vain 17-vuotiaana herttuakunnan käskynhaltijaksi Albrektin ollessa sotaretkellä. Vuonna 1500 isänsä seuraajaksi tullut Yrjö vaihtoi viisi vuotta myöhemmin Freibergin ja Wolkensteinin nuoremman veljensä Henrikin perimään Friisinmaan käskynhaltijuuteen, jonka hän tosin myi vuonna 1515 Burgundin herttua Kaarlelle 100 000 floriinilla päästäkseen eroon kapinoivasta alueesta.
Yrjö kannatti katolisen kirkon uudistamista ja suhtautui aluksi myötämielisesti reformaattorien aloitteisiin. Hän järjesti vuoden 1519 Leipzigin disputaation ja yhtyi vuoden 1521 Wormsin valtiopävillä esitettyihin valituksiin kirkon anekaupasta ja annaateista. Martti Lutherin ajauduttua avoimeen konfliktiin kirkon kanssa Yrjöstä tuli kuitenkin yksi Lutherin näkyvimpiä vastustajia Saksassa. Hän pyrki kaikin keinoin estämään luterilaisuuden leviämisen omassa valtakunnassaan, turvautuen sensuuriin ja karkotuksiin. Samaan aikaan hänen serkkunsa vaaliruhtinas Fredrik Viisas oli Lutherin tärkein suojelija ja myös hänen veljensä Henrik asettui uskonpuhdistajien puolelle. Kun Luther käänsi Raamatun saksaksi, Yrjö määräsi sihteerinsä Hieronymus Emserin tekemään kilpailevan saksannoksen, johon hän itse kirjoitti esipuheen. Yrjön johdolla Saksan katoliset ruhtinaat muodostivat vuonna 1525 niin sanotun Dessaun liiton.
Yrjö Parrakas sai liikanimensä siitä, että jäätyään leskeksi vuonna 1534 hän lopetti partansa leikkaamisen. Hänen puolisonsa oli Puolan prinsessa Barbara, kuningas Kasimir IV:n tytär. Heidän poikansa kuolivat ennen isäänsä, joten kruunu periytyi Yrjön veljelle Henrikille.
Abbasidien vallankumous

Taustaa

Abbasidit olivat Hashimi-klaanin jäseniä ja Umaijadien kilpailijoita, mutta sanalla Hashimiyya viitataan erityisesti Abu Hashimiin, joka oli Ali ibn al-Hanafiyyan pojanpoika ja Muhammad ibn al-Hanafiyyan poika. Perinteisen käsityksen mukaan Abu Hashim kuoli Humeimassa 717 Abbasidi-suvun pään Muhammad ibn Alin talossa. Ennen kuolemaansa hän nimitti Muhammad ibn Alin seuraajakseen. Tämän perinnön oikeuttamana Abbasidit saattoivat uudelleenorganisoida Mukhtarin epäonnistuneeseen kapinaan osallistuneet, jotka tukivat Muhammad ibn al-Hanafiyya.
Vuodesta 719 alkaen Hashimit alkoivat etsimään kannattajia Khorasanin alueella Persiassa. He naamioivat kampanjointinsa uskonnolliseksi missioksi (dawah) ja etsivät tukea Muhammedin "perheen jäsenelle" mainitsematta mitään Abbasideistä. Missiot osoittautuvat menestyksiksi sekä arabien että muiden ryhmien muslimien keskuudessa, ja erityisesti jälkimmäisten on sanottu olleen merkittävässä roolissa liikkeen kasvattamisessa. Vuoden 743 aikaan Abu Muslim siirtyi Khorasaniin Abbasidien lähettämänä ja otti Hashimiyya-liikkeen johdon vuonna 746. Abbasidien varsinainen johtaja oli Abu al-Abbas.

Vallankumous

Id al-Fitrin päivänä 15. kesäkuuta 747 Abu Muslim tukijoineen heiluttivat mustia lippuja alkaneen vallankumouksen merkiksi. Hän otti koko Khorasanin pian valtaansa, karkotti sen umaijadikuvernöörin Nasr ibn Sayyarin ja lähetti armeijan länteen. Kufa joutui Hashimiyya-liikkeelle vuonna 749 ja samalla piiritettiin Wasit, viimeinen Umaijadien tukikohta. Abu al-Abbas al-Saffah tunnustettiin uudeksi kalifiksi Kufan moskeijassa samana vuonna. Samaan aikaan Merwan II keräsi armeijan ja marssi kohti Irakia. Joukot kohtasivat Zab-joen varrella 25. tammikuuta 750 ja taistelu päättyi Abu al-Abbasin voittoon. Huhtikuussa Damaskos antautui Abbasideille, ja viimeinen naula arkkuun oli, kun abbasidi-agentit murhasivat Merwan II:n Egyptissä elokuussa.
Voittajat häpäisivät Syyriassa olleet Umaijadien haudat, joista säästettiin vain Omar II:n hauta. Suurin osa suvun jäsenistä jäljitettiin ja tapettiin kuten Merwanin. Abbasidit käyttivät tähän tylyä juonta: He julistivat armahduksen lopuille umaijadeille, joista 80 kerääntyi ottamaan armahduksen vastaan, mutta heidät murhattiinkin. Yksi Hishamin pojanpojista, Abd ar-Rahman I, selviytyi takaa-ajoista ja murhajuonista. Hän perusti Al-Andalusin kuningaskunnan Iberiaan ja julisti perheensä uudeksi Umaijjadien kalifaatiksi.
Charles W. Previté-Orton esittää, että syy Umaijjadien kalifaatin heikkenemiseen oli islamin nopea leviäminen. Umaijadien valtakaudella joukkokäännytykset toivat persialaisia, berbereitä, kopteja ja aramealaisia islamiin. Nämä "mawalit" olivat usein koulutetumpia ja sivistyneempiä kuin arabiherransa. Uudet käännytetyt saattoivat muuttaa poliittista maisemaa muslimien tasavertaisuuden nimissä. Previté-Ortonin mukaan osuutensa valtakunnan sisäiseen rappeutumiseen oli myös Syyrian ja Irakin välisellä vihanpidolla.
Windfall-voitto

Windfall-voitto tai -tuotto (windfall = suom. tuulenkaatama) tarkoittaa odottamatonta rahantuloa ilman voiton saajan merkittäviä toimenpiteitä.
Termi on lainattu englannin kielestä. Sen alkuperäinen merkitys on siinä, että kruunu kielsi kaatamasta puita metsistä. Kuitenkin "Jumalan teon" vuoksi, kuten myrskyn kaatamat puut tai pudottamat hedelmät sai ottaa omaan käyttöön.
Käsite yleistyi suomen kielessä 2000-luvun jälkipuoliskon voimakkaan energian hinnannousun myötä ja sen tuottamien tulojen vuoksi.

Windfall-vero

Sdp ehdotti helmikuussa 2008 uutta windfall-veroa, jolla verotettaisiin ennen vuotta 1998 rakennettujen ydin- ja vesivoimaloiden omistajayhtiöiltä päästökaupan tuomia voittoja. Sdp:n malli toisi valtiolle 300 miljoonaa euroa vuodessa. Tarja Filatovin (sd) mukaan "tuulentuomia tuloja" eli ansiotonta arvonnousua on syytä leikata ja siirtää yhteiskunnan käyttöön. Pia Viitanen (sd) esitti, että voittoja käytettäisiin uusiutuvien energiamuotojen kehittämiseen ja joukkoliikenteeseen. Vihreiden Erkki Pulliainen tuki aloitetta.
Kokoomuksen kansanedustaja Sanna Perkiö pitää ajatusta windfall-verosta mahdottomana, koska hänen mielestään vero on elinkeinoelämän etujen vastainen, heikentää energiayhtiöiden kilpailukykyä, nostaa sähkön hintaa ja on ristiriidassa Suomen ilmastotavoitteiden kanssa. Perkiön mukaan windfall-vero rankaisisi päästötöntä energiantuotantoa.
Suomen hallitus päätti kesäkuussa 2014, ettei ennen vuotta 2004 rakennettuun vesi-, ydin- ja tuulivoimaan kohdistuvaa voimalaitosveroa (windfall-veroa) otetakaan käyttöön ja lopullista päätöstä asiasta odotetaan eduskunnalta syksyllä 2014.
Etyleenikarbonaatti

Käyttö

Etyleenikarbonaattia käytetään pääasiassa liuottimena. Se kykenee liuottamaan muun muassa selluloosaeettereitä ja -estereitä, polymeerejä, farmaseuttisia ja kosmeettisia tuotteita sekä epäorgaanisia suoloja. Sitä käytetään myös orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muita karbonaattiestereitä transesteröintireaktiolla ja sen hydrolyysillä saadaan erittäin puhdasta etyleeniglykolia. Siitä voidaan valmistaa myös karbamaatteja ja käyttää etoksylointireaktioissa. Etyleenikarbonaattia käytetään myös elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Kafiaunmonarkki

Levinneisyys

Kafiaunmonarkkia tavataan Indonesiassa pinta-alaltaan 144 neliökilometrin kokoisella Kafiaun saarella. Laji on yleinen alankometsissä, mutta on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Nikkei 225

Nikkei 225 eli Nikkei-indeksi, tai täsmällisemmin Nikkei osakekeskiarvo, on Tokion pörssin osakeindeksi. Sen laskee 225:n runsaasti vaihdetun Tokion pörssissä noteeratun osakkeen pohjalta japanilainen lehtijulkaisija Nikkei Inc.. Indeksissä mukana olevat osakkeet valitaan eri teollisuusalojen painon perusteella. Yli 60 vuotisen historiansa johdosta indeksi on laajalti seurattu Japanin talouden mittari. Nikkei on Aasian seuratuimpia osakeindeksejä.
Nikkei saavutti kaikkien aikojen huippunsa Japanin talouskuplan aikaan 29. joulukuuta 1989, jolloin indeksin arvo kävi ylimmillään lukemassa 38 957 ja oli päivän päättyessä 38 916.
Vuonna 2013 Japanin pörssi (JPX) perusti uuden JPX-Nikkei400 -indeksin,
Venäjän laivasto

Venäjän federaation laivasto vuodesta 1991 lähtien

Neuvostoliiton valtion hajotessa, rajallisten taloudellisten voimavarojen rajoissa keskityttiin säilyttämään neuvostoajalta säilyneet laivasto-osastot Pohjoinen laivasto, Venäjän Tyynenmeren laivasto, Venäjän Mustanmeren laivasto, Itämeren-laivasto ja Laivaston ilmajoukot. Venäjän laivaston alusten ja henkilöstön määrä romahti täysin 1990-luvulla. Harjoittelu ja valmius kärsivät vakavasti. Vuonna 1995 vain kaksi ohjussukellusvenettä kerrallaan oli toimintavalmiudessa Pohjoisessa ja Tyynenmeren laivastossa.
Vähäiseen laivanrakennustoimintaan kuuluivat sukellusveneet, dieselkäyttöiset Lada-luokan sukellusveneet (St. Petersburg-luokka) ja ydinkäyttöiset Graney-luokan (Severodvinsk-luokka) veneet. Myös uutta Borei-luokan ohjussukellusvenettä alettiin rakentaa 1996, mutta rakennustyö venyi yli vuosikymmenen mittaiseksi.
Venäjän laivastossa tapahtui vakava onnettomuus sukellusvene Kurskin upotessa Murmanskin edustalla vuonna 2000. Myöhemmin vuonna 2001 aloitettiin laivanrakennusohjelma. 
Venäjän laivasto järjesti ensimmäisen laajan Atlantin harjoituksensa viiteentoista vuoteen tammikuussa 2008. Siihen osallistuivat lentotukialus Admiral Kuznetsov, Mustanmeren laivaston lippulaiva Slava-luokan ohjusristeilijä Moskva ja Udaloi-luokan hävittäjät Admiral Levtšenko ja Admiral Tšabanenko apualusten lisäksi sekä noin 40 lentokonetta, ml. Tu-95 ja Tu-160-pommittajia.
Venäjän ja Ukrainan kiista Mustanmeren laivastosta ratkesi huhtikuussa 2010, kun Ukrainan uusi presidentti sopi tukikohdan vuokran jatkamisesta 25 vuodella maakaasutoimituksia vastaan.
Venäjän suunnitelmissa on nostaa laivasto alennustilastaan.
Vuonna 2001 aloitettiin ensimmäisen uuden projekti 20380 -sarjan häivekorvetin (Stereguštši) rakennus. Kyseessä on suurehko rannikkovesien partiointiin tarkoitettu alus. Alus otettiin käyttöön 2007, jolloin oli jo aloitettiin neljän lisäaluksen rakennus. Kaikkiaan aluksia on tarkoitettu hankittavaksi ainakin 20.
Helmikuussa 2006 aloitettiin uuden ohjusfregatin rakennus. Myös projekti 22350 -aluksia (Admiral Groškov) on tarkoitus rakentaa 20.
Vuonna 2009 Venäjä ilmoitti harkitsevansa ranskalaisen Mistral-luokan alusten hankintaa. Kyseiset alukset edustavat täysin uudenlaista alustyyppiä Venäjän laivastossa.
Laajennusohjelmaan kuuluu kuuden lentotukialusryhmän vahvuus vuoteen 2020 mennessä. Näistä kolme sijoitetaan Pohjoiselle jäämerelle ja kolme Tyynellemerelle.
Hovinsaaren paperitehdas

Hovinsaaren paperitehdas (Walkisoft Oy, Kotkan paperitehdas) oli toinen Kotkan paperitehtaista. Tehdas sijaitsi Kotkan Hovinsaaressa Runeberginkatu 25:ssä. Se toimi sellutehtaana vuosina 1907–1941 ja paperitehtaana vuoteen 1999 saakka.

Historia

Tehtaan perusti norjalainen insinööri Ole Nerdrum Kotkan Selluloosa Oy:n nimellä vuonna 1907. Nerdrum oli kolme vuotta aiemmin suunnitellut sellutehdasta Hallaan. Vuodesta 1920 alkaen tehdas toimi Leppäkoski Fabrikers Aktiebolagetin omistuksessa Kotkan Sulfaattiselluloosa Oy:n nimellä. Vuosina 1922 ja 1925 tehtaalla tehtiin mittavia muutoksia. Vuonna 1927 tehdas siirtyi Lojo Cellulosafabriks Ab:lle. Rafael Haarla osti yhtiön osake-enemmistön ja yhtiön nimi muuttui Lohja-Kotka Oy:ksi vuonna 1929. Vuosina 1935–1976 tehdas kuului Haarla-yhtiöön.
Vuonna 1935 Kotkan tehtaalle valmistui ensimmäinen sellun valkaisimo Suomessa. Selluloosan valmistus lopetettiin kuitenkin vuonna 1941. Jo hieman aiemmin tehtaassa oli aloitettu hienopaperin, selluloosavanun ja paperijalosteiden valmistus. Yhtyneet Paperitehtaat Oy osti Haarlan tehtaat vuonna 1976 ja tehdasalueelle rakennettiin kuivapaperitehdas 1980-luvulla. Tehtaan nimeksi tuli Walkisoft Oy Kotkan tehdas.UPM-Kymmene Oyj myi Walkisoftin ja tehtaan vuonna 1999 Buckeyelle, joka lopetti tehtaan. Tehtaalla oli viimeisenä toimintavuonna 33 työntekijää. Kotkassa on toiminut myös kolme muuta sellutehdasta; Kotkan sellutehdas (Kotkamills Oy), Sunila sekä lakkautettu Hallan sellutehdas.

Rakennukset

Selluloosatehtaan vuosina 1906–1907 rakennetut tuotantotilat ovat tynnyrikattoisia, pitkiä halleja. Teräsbetoniset tynnyrikatot kattotuoleineen ja tukijänteineen kuuluvat varhaisempiin Suomessa rakennettuihin. Tehdas käsittää keitto-, pesu-, sihti- ja kuivausosastot sekä valkaisimon. Valkaisimo on käyttämättömänä. Tehtaan tiilistä savupiippua lyhennettiin 2000-luvulla.
Gisela May

Gisela May (31. toukokuuta 1924 Wetzlar – 2. joulukuuta 2016 Berliini) oli saksalainen näyttelijä ja laulaja. May oli etenkin silloisessa Itä-Saksassa Bertolt Brechtin tekstien tunnustetuimpia tulkkeja ja toimi yhtenä kreikkalaisen Mikis Theodorakisin säveltämän Mauthausen-sarjan kantaesittäjistä. Hän esiintyi myös useissa elokuvissa vuosien 1951 ja 1994 välillä.
Kapingamarangi

Historia

Vuosina 1916-1918 noin 90 Kapingamarangin asukkaista muutti kuivuutta pakoon Ponapen saarelle, jossa he perustivat Porakietin kylän.
Toisen maailmansodan aikana atolli oli Japanin hallussa ja Yhdysvaltain armeijan pommitusten kohteena.

Maantiede

Kapingamarangi on yhdessä Nukuoron kanssa sijainniltaan Mikronesian liittovaltion syrjäisin atolli. Kapingamarangin lähin naapurisaari on Nukuoro.

Väestö

Vuonna 2010 atollilla eli asukkaita 350 ja heitä kutsutaan nimellä "kapinga". Kapingamarangilaisten tärkein elinkeino on kalastaminen. Saarella viljellään myös banaania.

Kulttuuri

Vaikka Kapingamarangi kuuluu maantieteellisesti Mikronesiaan, atollin asukkaat puhuvat polynesialaiseen kieliryhmään kuuluvaa kapingamarangin kieltä. Sen läheisin sukulaiskieli on nukuoro.
Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko

Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko (viroksi Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik, MPEÕK, ven. Эстонская Православная Церковь Московского Патриархата, Estonskaja Pravoslavnaja Tserkov Moskovskogo Patriarhata) on toinen Viron ortodoksisista kirkoista. Kirkko on Moskovan patriarkaatin alainen autonominen kirkko ja sen päänä toimii metropoliitta Korneli. Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkkoon kuuluu 31 seurakuntaa ja 57 papiston jäsentä, joista 43 on pappeja ja 14 diakoneja. Kirkossa on vajaa 200 000 jäsentä, joten se on suurin Virossa toimiva kirkkokunta. Siihen kuuluu myös merkittävä Pühtitsan nunnaluostari. Toinen Virossa toimiva ortodoksinen kirkko on Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alainen Viron apostolinen ortodoksinen kirkko.
Viron ortodoksinen kirkko sai autonomian vuonna 1920 siirtyi vuonna 1923 Konstantinopolin patriarkaatin alaisuuteen yhdessä Suomen ortodoksisen kirkon kanssa, sillä Moskovan patriarkaattiin oli vaikea pitää yhteyttä.
Kun Neuvostoliitto miehitti Viron, kirkon autonomisuus otettiin pois ja siitä tuli Moskovan patriarkaatin alainen piispakunta vuonna 1941. Saksalaismiehityksen aikaan 1941–1945 kirkko liittyi Konstantinopoliin, kunnes uuden neuvostomiehityksen alkaessa kirkko siirtyi taas Moskovan alaisuuteen 1945. Moskovan mukaan kirkko siirtyi patriarkaatin alaisuuteen vapaaehtoisesti, ilman painostusta.
Viron itsenäistyttyä uutta yhteiskuntaa rakennettiin "jatkuvuuden periaatteella", jossa yksilöiden ja yhteisöjen oikeudet ja velvollisuudet perustuvat tilanteeseen ennen neuvostomiehitystä vuonna 1940. Tämän vuoksi kirkon omaisuuden katsottiin kuuluvan Tukholmassa pakolaiskirkkona toimineelle Viron Konstantinopolin alaiselle autonomiselle kirkolle, joka palasi takaisin Viroon vuonna 1993.
Osa ortodoksisista seurakunnista ei kuitenkaan halunnut liittyä Konstantinopolin alaiseen autonomiseen kirkkoon ja seurasi yhdeksän vuoden jakso, jolloin näiden seurakuntien juridinen asema oli maassa epäselvä. Vuonna 2002 Viron sisäasiainministeriö rekisteröi Moskovan yhteyteen jääneet seurakunnat uskonnolliseksi yhdyskunnaksi nimeltä Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko.
Lanxess Arena

Lanxess Arena (entiseltä nimeltään Kölnarena) on monitoimihalli Kölnissä, Saksassa. Kölnarenaa käyttää ensisijaisena hallina jääkiekkojoukkue Kölner Haie, käsipallojoukkue VfL Gummersbach ja toisinaan siellä pidetään musiikkikonsertteja sekä muita tapahtumia. Kölnarena avattiin vuonna 1998, ja sinne mahtuu 19 500 katsojaa.  
Areenalla on esiintynyt muun muassa Mariah Carey, Britney Spears, Backstreet Boys, Destiny's Child ja Bruce Springsteen. Se oli yksi kolmesta ottelupaikasta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2001, 2010 ja 2017, jälkimmäisillä kerroilla myös mitaliottelut järjestettiin siellä. World Wrestling Entertainment -tapahtumia on järjestetty Kölnarenalla vuosina 2002, 2003, 2006 ja 2007. Vuonna 2007 Kölnarenalla järjestettiin miesten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut, ja siellä pelattiin muun muassa pronssiottelu ja ratkaistiin vuoden 2007 käsipallon maailmanmestari (Saksa). 
Vuonna 2008 areena ilmoitettiin nimettävän sponsorin Lanxess-yhtiön mukaan Lanxess Arenaksi.
Wohlen

Sijainti

Wohlen sijaitsee Pohjois-Sveitsissä Aareen laskevan Bünzjoen laaksossa parikymmentä kilometriä Zürichistä länteen. Seutu on kumpuilevaa Mittellandia.

Liikenneyhteydet

Valtatie 1 (saks. Hauptstrasse) Zürichistä Lenzburgin kautta Berniin ja valtatie 25 Zugista Lenzburgiin kulkevat Wohlenin kautta.
SBB:n rautatie Rotkreuzista Lenzburgiin ja Bruggiin kulkee Wohlenin kautta. Lisäksi Wohlenista on Aargau Verkehr AG:n junayhteys Bremgarteniin ja Dietikoniin (Zürichin S-Bahnin reitti S17).
Vähälaktoosinen

Vähälaktoosinen on termi, jolla tarkoitetaan elintarvikkeita, jotka sisältävät alle gramman maitosokeria eli laktoosia sadassa grammassa. Useimmat laktoosi-intolerantit voivat käyttää vähälaktoosisia tuotteita.  Kaikkein herkimpiä laktoosi-intolerantteja varten on kehitetty täysin laktoosittomia maitotuotteita. Vähälaktoosisia ja laktoosittomia tuotteita markkinoille tuotaessa niistä tulee tehdä erityisruokavaliovalmisteilmoitus Elintarviketurvallisuusvirastolle.
Elintarviketta saa markkinoida vähälaktoosisena, kun sen sisältämä laktoosipitoisuus on alle 1 g/100 g tuotetta, ja laktoosittomana, kun laktoosia on alle 0,01 g/100 g. Hapattaminen laskee maitovalmisteen laktoosipitoisuutta 20–30 prosenttia. Pitkään kypsytetyt juustot ovat valmistusmenetelmästään johtuen laktoosittomia. Kypsytyksen aikana maitohappobakteerit hajottavat juuston laktoosin propionihapoksi ja hiilidioksidiksi. Vähälaktoosisissa tuotteissa laktoosin määrää vähennetään entsymaattisesti. Tällöin tuotteeseen lisätään valmistuksen yhteydessä laktaasientsyymiä, joka pilkkoo laktoosin glukoosiksi ja galaktoosiksi. Vähälaktoosiset maitotuotteet maistuvat yleensä hieman makeammilta kuin vastaavat laktoosia sisältävät tuotteet, koska glukoosi ja galaktoosi ovat makeampia kuin laktoosi. Laktoosi-intoleranikot voivat myös käyttää laktaasientsymivalmistetta, joko kapseleina tai ruokaan lisättynä helpottamaan laktoosin pilkkoutumista ja näin vähentää oireita.
Valio kehitti vähälaktoosiset HYLA®-tuotteet 1970-luvulla. Myöhemmin markkinoille on tullut myös muiden valmistajien tuotteita, esimerkiksi Arlan Into.