google/wiki40b huggingface dataset:
Viktoria Saksi-Coburg-Saalfeld

Avioliitto

Viktoria meni 21. joulukuuta 1803 naimisiin Leiningenin prinssi Carlin (1763–1814) kanssa. Carlilla ja Viktorialla oli kaksi lasta: Leiningenin prinssi Carl Friedrich Wilhelm Emich (s. 12. syyskuuta 1804) ja prinsessa Anna Feodora Auguste Charlotte Wilhelmine (s. 7. joulukuuta 1807.) 
Prinssi Carlin kuoltua Viktoria avioitui vuonna 1818 Kentin ja Strathearnin herttuan, prinssi Edvardin kanssa, jonka veljiä olivat Englannin kuninkaat Yrjö IV ja Vilhelm IV, isä kuningas Yrjö III (1760–1820) ja äiti Charlotte Mecklenburg-Strelitz (1744–1818).

Lapset

Viktorian ja Edvardin vihkimisen jälkeen vuonna 1819 heille syntyi tytär, jota he kutsuivat nimellä Viktoria (Alexandrina Victoria). Kun prinssi Edvard kuoli vuonna 1820, heidän tyttärensä tulevaisuus oli jo määrätty. Viktoria Saksi-Coburg-Saalfeldin neuvonantajan John Conroyn unelma oli, että kuningas Vilhelm IV kuolisi. Viktoria Saksi-Coburg-Saalfeld oli huolehtivainen äiti, mutta vallanhimoinen. Hän aikoi saada Conroyn kanssa vallan, mutta Vilhelm päätti antaa vallan nuorelle veljentyttärelleen Viktorialle. Vilhelm kuoli 18. kesäkuuta 1837 Windsorin linnassa, ja nuoresta Viktoriasta tuli kuningatar. Kuningatar Viktoria asutti äitinsä Buckinghamin palatsiin.
Pohjois-Karjalan prikaati

Pohjois-Karjalan prikaati (lyhenne PKarPr, myös P-KPR) oli vuoteen 2013 puolustusvoimien joukko-osasto Kontiolahden Kontiorannassa 19 kilometrin päässä Joensuusta. Prikaati koulutti joukkoja, jotka olivat erikoistuneet toimimaan itäsuomalaisissa olosuhteissa. Prikaati lakkautettiin vuoden 2013 lopussa.
Prikaati koulutti vuosittain n. 1400 varusmiestä sekä järjesti kertausharjoituksia reserviläisille. Prikaatin viimeinen saapumiserä astui palvelukseen tammikuussa 2013.
Prikaatiin kuului myös Karjalan sotilassoittokunta.
Pohjois-Karjalan prikaatin kunniamarssi oli Karjalan jääkärien marssi.

Kokoonpano ja johto

Prikaatin rauhan ajan kokoonpanoon kuuluivat joukkoyksikkönä Karjalan Jääkäripataljoona (KarJP) ja siihen kuuluva Aliupseerikoulu (AuK/PKarPr). Prikaatin viimeisin komentaja oli eversti Jari Kytölä (s. 1958).

Soittokunta

Karjalan Sotilassoittokunnan päällikkönä eli kapellimestarina on vuodesta 2009 toiminut musiikkimajuri Petri Junna.

Lakkautuspäätös

Joukko-osasto soittokuntineen lakkautettiin vuoden 2013 lopussa osana puolustusvoimien helmikuussa 2012 julkistamia säästösuunnitelmia.

Perinnetyö

Perinteiden jatkamisesta huolehtivat Karjalan Poikien Kilta ja Pohjois-Karjalan Prikaatin perinnekilta. Prikaatin kymmenvuotishistoriikki julkaistiin Matti Turusen laatimana 2000. Perinnejoukkona oli mm. Jalkaväkirykmentti 9.
Göteborg City Airport

Liikenneyhteydet

Göteborgin keskustasta oli linja-autoyhteydet kaikille Ryanairin, Germanwingsin ja Wizzairin lennoille. Yhdensuuntainen matka maksoi 50 kruunua ja kesti noin 20 minuuttia.
Matka taksilla keskustaan maksaa 200–300 kruunua.
Espe Haverinen

Esa-Arvi ”Espe” Haverinen (s. 1964) on suomalainen rockmuusikko, rumpali ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen.
Kasvin talvehtiminen

Kasvin talvehtiminen on kasvien normaaleille elintoiminnoille epäsuotuisa kausi, jolloin kasvi joutuu olemaan lepotilassa.

Vuodenajat ja talvehtiminen

Lepo voi olla vain hetkellistä pakkolepoa, jolloin kasvi hidastaa elintoimintojaan olosuhteiden muututtua epäsuotuisiksi ja vilkastuttaa niitä jälleen olojen palattua suotuisammiksi, mutta tavallisesti talvilepo kuuluu vuotuisena osana kasvin elämänrytmiin. Sademetsässä, missä ei ole varsinaista vuodenaikojen vaihtelua, kasvit lepäävät eri aikoina, myös saman lajin eri yksilöt. Alueilla, joilla on selkeä vuodenaikojen vaihtelu, kasvit ovat sopeutuneet rytmiin ja niiden lepo osuu elintoimintojen kannalta epäsuotuisaan ajankohtaan.

Talvehtimistavat

Puiden ja pensaiden maanpäälliset versot silmuineen talvehtivat lumipeitteen yläpuolella. Pohjoisilla seuduilla suurin osa niistä pudottaa lehtensä syksyllä, mutta sielläkin on myös kasveja, jotka talvehtivat lehtien kanssa, kuten mahonia ja useimmat havupuut.
Matalakasvuiset lajit ovat yleensä lumen suojassa ja lumi onkin hyvä lämmön eriste. Lumen suojassa talvehtivia kasveja eli kamefyyttejä  ovat esimerkiksi erilaiset varvut, jotka yleensä ovat ainavihreitä. Maan rajassa talvehtivat yleensä ruohomaiset kasvit, joiden maanpäälliset osat kuolevat talveksi, mutta silmut talvehtivat lähellä maan pintaa. Tällaisia kasveja on enimmät monivuotiset luonnonkasvit, sekä perennat. Osalla näistä lajeista varsi kuivuu talventörröttäjäksi, josta linnut ja tuuli levittävät siemeniä lumentulon jälkeen.
Monien monivuotisten ruohomaisten kasvien kaikki maanpäälliset osat kuihtuvat talveksi, ja niistä talvehtivat vain tietyt maanalaiset osat kuten sipulit, varsi- tai juurimukulat tai juurakot silmuineen. Näitä sanotaan piilotalvehtijoiksi eli geofyyteiksi.
On myös yksivuotisia ruohokasveja, jotka talvehtivat vain siemeninä ja joiden kaikki muut osat kuolevat talven ajaksi. Niitä sanotaan terofyyteiksi.
Seicho Matsumoto

Seichō Matsumoto (21. joulukuuta 1909 – 4. elokuuta 1992) oli japanilainen kirjailija. Vuosina 1963–1971 hän johti seuraa Mystery Writers of Japan.
Suomeksi Matsumoton tuotannosta on julkaistu Junaongelma (1973) Sapo-sarjassa.
Chef (South Park)

Suolasuklaapallerot

Suolasuklaapallerot ovat Chefin jaksossa "Suolasuklaapallerot" tekemiä fiktiivisiä makeisia. Makeisen nimi on kaksimielinen, koska se voi myös tarkoittaa Chefin kiveksiä.
Niistä on myös tehty laulu "Chocolate Salty Balls (P.S. I Love You)", jonka Chefin ääninäyttelijä Isaac Hayes laulaa. Laulun sanat kertovat kuinka valmistaa kyseisiä makeisia. Laulun sanatkin ovat kaksimielisiä.
Laulu on julkaistu myös levyllä "Chef Aid: The South Park Album".

Chefin vanhemmat

Chefin vanhemmat nähtiin ensi kertaa jaksossa "Naispaholainen", jolloin he tulivat viettämään Chefin häitä. He aina kertovat tarinoita kuinka Loch Nessin hirviö on yrittänyt saada heiltä 3,50 $ (three-fiddy) esiintyen muun muassa partiolaisena, alienina ja Chefin mielikuvitusystävänä.
He ovat myös mananneet Kennyn sielun pois Cartmanin ruumiista jaksossa "Kennyn sielu".
He olivat tarjoneet Kennylle 3,50 $ saadakseen hänet pois Cartmanista.

Chefin kuolema

13. maaliskuuta 2006 Isaac Hayes ilmoitti lopettavansa South Parkissa johtuen sarjan asenteesta uskontoja kohtaan. Kuitenkin Trey ja Matt luulevat, että hän lopetti sarjan jakson "Kaapissa" skientologiasta esittämän epäedullisen kuvan takia.
Muita epäiltyjä syitä Isaacin sarjasta poistumiseen ovat olleet muiden skientologien aiheuttama vertaispaine ja aivoverenkiertohäiriö.

Darth Chef

Chef-hahmo nähtiin vielä kerran sen jälkeen, kun Hayes lopetti dubbaamisen. Jaksossa "The Return Of Chef" Chefin vuorosanat oli otettu vanhoista jaksoista ja leikattu yhteen niin, että se muodostaa uutta dialogia. Jaksossa "Super Adventure Club" on aivopessyt Chefin lasten hyväksikäyttäjäksi.
Jakson lopussa Chef kuoli puuman ja harmaakarhun hampaisiin, minkä jälkeen kaupunki piti hänelle muistotilaisuuden.
Lopuksi Super Adventure Club onnistui herättämään hänet henkiin Darth Chefina. Hänet oli puettu samanlaiseen haarniskaan kuin Darth Vader, vaikkakin kypärä muistuttaa Chefin hattua. Darth Chefin äänenä oli Peter Serafinowicz. Hahmoa ei tosin nähdä missään jaksossa, mutta alkutunnuksessa se näkyy taustalla muiden kyläläisten seassa.
Vuoden 2014 videopelissä South Park: The Stick of Truth Chef esiintyy natsizombiepomovastuksena myöhemmässä vaiheessa peliä. Jälleen kerran pelissä käytetään ääniklippejä Hayesista Chefinä lukuun ottamatta nauhoitettuja puheklippejä Adolf Hitleriltä. Pomotaistelun aikana hän osoittaa syyllisyyden tunnetta sanomalla sellaisia asioita, kuten "Olen pahoillani, pojat" ja "Mitä minä olen tehnyt?" Vaikka peli sisältää epämääräisiä viittauksia Super Adventure Clubiin ja Chefin kuolemaan, se ei viittaa ollenkaan Darth Chefiin.
Haviland Morris

Haviland Morris (s. 14. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja Broadway-näyttelijä.
Morris syntyi New Jerseyssä, mutta vietti paljon aikaa lapsuudessaan Hongkongissa. Hänen isänsä työskenteli elektroniikkateollisuudessa. Morris on valmistunut Purchase Collegesta, missä hänen opiskelukaverihinsa lukeutui näyttelijä Stanley Tucci. Morrisin tunnetuin rooli on Caroline Mulford elokuvassa Synttärit.
Morris on näytellyt myös yhdessä Sinkkuelämää-televisiosarjan jaksossa.
Kalastajasaarento

Kalastajasaarento (ven. полуостров Рыбачий, poluostrov Rybatši, pohjoissaameksi Giehkirnjárga, norj. Fiskerhalvøya) on lähes saarimainen Barentsinmeren ympäröimä niemi Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä ja on osa Petsamoa Petsamon kuntapiirissä.
Muotkavuonon ja Pummanginvuonon rajaama Kalastajasaarento on yhteydessä mantereeseen Keskisaarennon kautta ja on hiekkakiven muodostamaa ylätasankoa, joka kallistuu loivasti luoteeseen ja jota peittää pääosin tundrakasvillisuus. Korkein kohta on 299 metriä merenpinnasta kohoava Einatunturi saarennon etelärannalla.

Historia

Venäjän keisarikunnan aikana Kalastajasaarennolla toimi pieni luostari Muotkavuonon rannalla.
Asuttaakseen Kalastajasaarentoa Venäjän keisari Aleksanteri II kutsui 1860-luvulla Ruijasta norjalaisia sekä suomalaisia eli kveenejä. Heillä oli tiiviit yhteydet Varanginvuonon asutuskeskuksiin Norjassa.

Luoteinen Kalastajasaarento osana Suomea 1920–1940

Kalastajasaarennon luoteisosa tuli kuulumaan Petsamon mukana Suomeen Tarton rauhassa 1920. Raja jakoi Vaitolahden ja kulki eteläosassa järvilaaksoa pitkin. Suomalaiset ottivat alueen haltuun alkuvuodesta 1921. 
Kalastajasaarennon pohjoisosassa sijainneista Kervannon ja läntisen Vaitolahden kalastajakylistä oli yhteys Liinahamariiin kaksi kertaa viikossa Merenkulkuhallituksen Jäämeri-postilaivalla. Vaitolahdessa oli Suomen pohjoisin kansakoulu, joka sijaitsi vain muutaman sadan metrin päässä rajasta samassa rakennuksessa rajavartioston kanssa. Tuolloiset majakat olivat Heiskanen Plevnanniemessä (toiminta siirtynyt sittemmin Pitkäniemeen) ja Vaitolahdessa (nykyinen rakennettu 1966).
Talvisodassa Neuvostoliiton puna-armeija miehitti alueen 1939 ja Suomen oli luovutettava se Moskovan rauhassa 1940.

Venäjän/Neuvostoliiton Kalastajasaarento 1920–1940

Suurin osa Kalastajasaarentoa jäi Tarton rauhassa kuulumaan Venäjään.
Neuvostoliitto rakensi 1930-luvulla tien etelästä itäiselle Vaitolahdelle saakka. Muita kyliä olivat Supukka pohjoisrannalla, Taipniemi saarennon itäkärjessä sekä Muotsi ja Eina etelärannalla.
Alueen ei-venäläiset asukkaat karkotettiin neuvostojohtaja Iosif Stalinin määräyksestä vuonna 1940. Pääosa päätyi pakkotyöleireille Uralille.

Kalastajasaarento 1941–1944

Toisessa maailmansodassa Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon 1941 se yritti saada kanssasotijansa Suomen puolustusvoimien avustamana myös Kalastajasaarennon, siinä onnistumatta. Kuitenkin Suomen eduskunta ilmoitti myös Kalastajasaarennon palauttamisesta Suomeen muiden Moskovan rauhassa 1940 luovutettujen alueiden kanssa jatkosodan alkuvaiheessa, itsenäisyyspäivänä 1941. Palautusilmoitusta ei tunnustanut mikään ulkovalta, ei myöskään Saksa.

Kalastajasaarento nykyään

Kalastajasaarennolla on vakituista asutusta Taipniemen ja Vaitolahden kylissä. Taipniemessä oli 43 asukasta vuonna 2002 ja Vaitolahdella 100 asukasta vuonna 2010.
Nike (yritys)

Tuotteet

Nike markkinoi tuotteita omilla alamerkeillään, kuten Nike Golf, Nike Pro ja Air Jordan, sekä tytäryhtiöidensä, kuten Bauer, Cole Haan, Hurley International ja Converse, kautta. Yrityksen ensimmäiset tuotteet olivat koripallo- ja juoksukenkiä. Nykyisin Nike valmistaa myös tuotteita golfia, jalkapalloa, tennistä, jääkiekkoa, amerikkalaista jalkapalloa, haavipalloa, rullalautailua sekä krikettiä varten. Miesten Nike Air Pegasus on maailman myydyinpiä juoksukenkiä.
Niken tuotteiden kohderyhmänä ovat nuoret ja materialistiset ihmiset. Nike suunnittelee jalkineita myös halpaketjuja varten. Esimerkiksi Wal-Martin Starter-merkkiset kengät ovat Niken suunnittelemia. Nikella on myös yhteistyötä Applen kanssa. Nike+-tuotesarjassa jalkineet keräävät tietoja, jotka välittyvät iPod-mediasoittimen näytölle.

Teollisuus

Nikellä on yli 500 tehdasta 45 maassa. Useimmat tehtaat sijaitsevat Aasiassa, esimerkiksi Kiinassa, Taiwanissa, Intiassa, Thaimaassa, Vietnamissa, Pakistanissa, Filippiineilä, Malesiassa ja Koreassa. Aiemmin varovasti alihankkijoistaan kertonut Nike päätti vuosia kestäneen hiljaisuutensa paljastamalla vuonna 2005 yli 700 alihankkijansa nimet ja toimipaikat. Tiedoista ilmenee, että yritys työllistää noin 650 000 ihmistä alihankkijoidensa kautta pääasiassa Aasiassa. Niken tärkein sopimusvalmistaja on Yue Yuen.

Liiketaloudelliset luvut

Play Fair -kampanjan mukaan Niken voitto ennen veroja vuonna 2007 oli 2,2 miljardia dollaria. Se oli kasvanut neljässä vuodessa 52 %.

Kilpailu ja kilpailijat

Koska Niken tuotevalikoima kattaa monia urheilulajeja, sillä on kilpailua lähes jokaista urheilu- ja muotimerkkiä vastaan. Alun perin Nikellä ei ollut suoraa kilpailijaa, koska se ei ollut yksittäinen tuotemerkki.

Ympäristöraportit

Vuonna 2007 tehdyssä tutkimuksessa Nike todettiin elektroniikkavalmistaja Canonin ohella ympäristöystävällisimmäksi suuryritykseksi. Yhdysvaltojen Uudessa Englannissa sijaitsevan Clean Air – Cool Planet -organisaation raportin mukaan Nike on kolmen ympäristöystävällisimmän joukossa 56 vertaillusta yrityksestä.

Ihmisoikeudet

Nikea on kritisoitu muun muassa työturvallisuuden, työaika- ja minimipalkkalakien rikkomisesta alihankkijoiden tehtailla Kiinassa, Vietnamissa, Indonesiassa ja Meksikossa. Kritiikkiä on esitetty muun muassa Naomi Kleinin kirjassa No Logo ja Michael Mooren dokumenteissa.
Vuonna 1996 Life-lehti kertoi Niken alihankkijoiden käyttävän lapsityövoimaa jalkapallojen tuotannossa Kambodžassa ja Pakistanissa. Asian tultua julki Nike ohjeisti alihankkijoita olemaan käyttämättä lapsityövoimaa.
Niken tehtaiden työolojen tultua julki useat kansalaisjärjestöt järjestivät Niken vastaisia boikotteja, ja Niken logoa alettiin maailmalla pilkata englanninkielisellä termillä "swooshtika", joka viittaa sanoihin "swoosh" (logon nimi) ja "swastika" (hakaristi).
Aluksi Niken johto pyrki välttämään vastuun väittämällä, että ongelmat johtuvat alihankkijoista, eivät Nikestä. Asian saaman julkisuuden vuoksi Nike joutui kuitenkin pyörtämään kantansa ja sanoo nykyään pyrkivänsä valvomaan alihankkijoiden työoloja.
Rob Smedley

Rob Smedley (s. 28. marraskuuta 1973 Middlesbrough) on englantilainen insinööri, joka työskentelee Formula 1 -sarjan Williams -tallin auton kehityksestä vastaavana insinöörinä. 
Aiemmin hän toimi kahdeksan kauden ajan Scuderia Ferrari -tallissa Felipe Massan kisainsinöörinä.

Ura Formula 1 -sarjassa

Smedley aloitti F1:n parissa vuonna 2001, työskennellen Jordan Grand Prix -tallissa. Ferrarille hän siirtyi kauden 2003 lopulla. Smedley tunnetaan F1-piireissä erityisesti hänen ja Massan kilpailujen aikana käymästä värikkäästä radiokeskustelusta.
Massan loukkaannuttua vuoden 2009 Unkarin GP:n aika-ajoissa ja oltua sivussa loppukauden, Smedley toimi hänen korvaajiensa Luca Badoerin ja Giancarlo Fisichellan kisainsinöörinä.
Kauden 2013 jälkeen Smedley ja Massa siirtyivät kumpikin Ferrarilta Williams-talliin, jossa Massan kisainsinööriksi nimettiin Andrew Murdoch, Smedleyn saadessa roolin auton kehityksestä vastaavana insinöörinä. Marraskuussa 2018 ilmoitettiin, että Smedleyn ja Williamsin yhteistyö päättyy Smedleyn siirtyessä pois F1-sarjasta kauden 2018 jälkeen.

Muuta

Smedley ja hänen vaimonsa ovat toimineet lapsensa kuoleman jälkeen vuodesta 2007 lähtien hyväntekeväisyysjärjestö SANDS:issa (Stillbirth And Neonatal Death Society), joka tukee kohtukuoleman kohdanneita vanhempia. Vuonna 2009 Smedley sai Teessiden yliopistolta kunniatohtorin arvonimen Doctor of Professional Studies (suom. ammatillisten opintojen tohtori).
Bidi

Bidi (myös beedie) on intialainen savuke, jossa on tupakkaa Diospyros melanoxylon -kasvin lehteen käärittynä. Bidi on tunnetumpaa savuketta pienempi kooltaan, suljettu taitoksella toisesta päästään ja sidottu värillisellä langalla tai paperisuikaleella. Lehteen käärittyä savuketta tulee polttaa paperiin käärittyä kiihkeämmin, jotta se palaa.
Edulliset bidit ovat pitkään olleet suosittuja Bangladeshissa, Pakistanissa, Afganistanissa, Sri Lankassa, Kambodžassa ja Intiassa, joissa tavallisiin savukkeisiin ei polttajilla ole varaa. Intiassa 800 miljardia bidiä palaa vuosittain. Bidituotanto lienee hyvin tehokas työllistäjä ainakin Intiassa, jossa niiden käärimisellä moni ansaitsee elantonsa.
Bidiä on myös arvosteltu sillä perusteella, että pakkauksen edullinen hinta (1,50–3,50 Yhdysvaltain dollaria) ja maustetut vaihtoehdot (kuten mansikka, suklaa ja mango) toimivat lapsia tehokkaasti houkuttelevina markkinointikeinoina.

Haitat

Intia on myynyt bidejä Yhdysvaltoihin ja osa amerikkalaisista nuorista käyttäjistä luulee bidejä virheellisesti tupakkaa terveellisemmäksi, koska bidit sisältävät vain 10–20 % tupakkaa. Bidi ei kuitenkaan ole tupakkaa terveellisempi vaihtoehto, sillä bidistä saa savukkeeseen verrattuna kolminkertaisesti nikotiinia ja hiilimonoksidia ja viisinkertaisesti tervaa. Bidin polttajien sydäntaudin ja syövän riski kasvaa ja raskaudet vaarantuvat.
70 % pakkauksista ei ole varoitustekstejä ja 40 % bideistä ei makseta veroja.
Frank Ganzera

Ura

Ganzera aloitti jalkapallouransa DDR-Ligassa pelanneessa FSV Lokomotive Dresdenissä, josta hän siirtyi Dynamo Dresdeniin vuonna 1966. Ganzera voitti seurassa kaksi DDR-Oberligan mestaruutta, sekä yhden FDGB-Pokalin. Vuonna 1976 hän lopetti pääsarjauransa ja siirtyi takaisin Lokomotive Dresdeniin. Uransa lopetettuaan Ganzera toimi Dynamo Dresdenin nuorten joukkueiden valmentajana, sekä FSV Lokomotive Dresden ja Motor Cossebauden valmentajana.
Ganzera edusti Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkuetta kolmetoista kertaa, jonka lisäksi hän oli mukana Münchenin olympialaisissa 1972, joista joukkue voitti pronssia. Olympialaisissa Ganzera pelasi viisi ottelua seitsemästä.
Keihäsmittari

Koko ja ulkonäkö

Keihäsmittari on suurehko ja helposti tunnettava mittariperhoslaji. Sillä on erikoinen ja voimakas, puhtaan mustavalkoinen siipikirjailu. Siipien pohjaväri on musta, mutta valkoinen on tavallisesti siipien hallitseva väri. Ulompi poikkiviiru on valkoinen, leveä ja sen keskellä saattaa olla mustia pisteitä. Etusiivissä ulommasta poikkiviirusta suuntautuu siiven ulkosyrjää kohti selkeä keihäänkärkeä muistuttava kuvio. Takasiivessä kuvio ei välttämättä ole yhtä selvä. Siiven tyviosan valkoinen viiru on keskivaiheiltaan leventynyt ja ainakin etusiivessä se yhtyy ulompaan poikkiviiruun. Siipiväli 34–38 mm. Lentävä yksilö näyttää vaalealta.
Lajista tavataan huomattavan usein yksilöitä, joilta puuttuu joko jompi kumpi tai molemmat takasiivet.
Ilman tarkempaa tutkailua keihäsmittari muistuttaa kovasti pienempää sukulaistaan vasamamittaria (Rheumaptera subhastata) sekä muutamia raanumittarilajeja (suku Epirrhoe).

Levinneisyys ja lentoaika

Keihäsmittaria tavataan useina alalajeina koko Euroopasta Venäjän poikki Kanadaan ja Yhdysvaltojen itärannikolle ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa se on yleinen koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Laji lentää kesäkuusta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Keihäsmittari viihtyy valoisien metsien laidoilla ja aukkopaikoilla sekä pensaikkoisilla niityillä. Enimmäkseen päivällä lentävänä lajina se tulee harvoin valolle. Se lentää vilkkaasti ja ollessaan laskeutuneena kasvillisuuteen perhonen levittelee siipiään toistuvasti. Vaikka laji onkin yleinen, aikuisia perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Keihäsmittarin toukka elää koivuilla ja pajuilla sekä herukoilla, mustikoilla ja suomyrtillä. Joinakin vuosina lajia on varsin runsaasti, jolloin toukkia pidetään jopa koivun tuholaisena, joskaan vahingot eivät yleensä ole taloudellisesti merkittäviä. Toukka elää ympärilleen keräämänsä lehtikieppiä ja talvehtii maassa kotelona.

Ravintokasvi

Toukka elää erityisesti koivuilla (Betula) sekä pajuilla (Salix).
Yanar Dağ

Yanar Dağ on jatkuvasti palava vuori Azerbaidžanissa. Palaminen johtuu maakaasusta. Toisin kuin mutatulivuoret, Yanar Dağin liekit palavat melko tasaisesti, koska kaasu poistuu tasaisesti pinnan alta. Yanar Dağin erottaa mutatulivuorista myös se, että sen sisuksista ei purkaudu mutaa tai muita aineita.
Yanar Dağ sijaitsee Absheronin niemimaalla  Kaspianmeren rannalla lähellä pääkaupunki Bakua. On esitetty, että Yanar Dağin löysi sattumalta lammaspaimen 1950-luvulla.

Yleisyys

Maailmassa on vain kourallinen palavia vuoria ja suurin osa niistä sijaitsee Azerbaidžanissa pääkaupunki Bakun lähettyvillä. Yanar Dağin tuli ei ole sammunut ikinä. Liekit ovat peräisin hiekkakivimuodostelmissa olevista aukoista ja voivat nousta jopa 10 metrin korkeuteen. 
Yanar Dağin lisäksi Azerbaidžanissa sijaitsee toinen kuuluisa palava vuori Fire Temple, joka tunnetaan myös nimellä Ateshgash. Ateshgash sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Bakusta. Kuten Yanar Dağin liekit, myös Ateshgashin liekit ovat peräisin maakaasusta. Mutta toisin kuin Yanar Dağissa, Ateshgashissa luonnollinen maakaasun virtaus on jo lakannut, joten kaasua pumpataan alueelle keinotekoisesti turisteja varten. 
Liekit ovat palaneet Yanar Dağin alueella kautta aikojen ja niistä ovat raportoineet monet historioitsijat ja tutkimusmatkailijat kuten Marco Polo. Alexandre Dumas kuvailee nähneensä vastaavanlaisia liekkejä Yanar Dağin lähelle rakennetussa  zarathurstralaisessa tulitemppelissä.
Dumppi

Dumppi ry:n toiminta

Yhdistyksen tehtävänä on jäsentensä etujen valvominen ja erilaisten opiskelua tehostavien sekä helpottavien palveluiden tarjoaminen. Dumppi ry toteuttaa tätä tehtävää muun muassa olemalla aktiivisesti mukana opetuksen kehittämisessä yhdessä opiskelijoiden ja tiedekunnan kanssa. Yhdistyksen edustajat osallistuvat Jyväskylän yliopiston Informaatioteknologian tiedekunnan tiedekuntaneuvoston kokouksiin ja tiedekunnan työryhmiin, joissa yhdistys edustaa jäseniään ja tuo opiskelijoiden ääntä kuuluviin. Lisäksi Dumppi tekee yhteistyötä opiskelijoille hyödyllisten verkostojen kanssa, tukee opiskelijoiden urheilu- ja liikuntatoimintaa sekä järjestää esimerkiksi erilaisia yritysvierailuita, ekskursioita sekä juhlia. 
Dumppi ry on vahvasti esillä Jyväskyläläisessä opiskelijakulttuurissa. Dumpin järjestämiä tapahtumia ovat mm. Poikkitieteelliset Suursitsit, VappuAppro sekä ura- ja rekrytointitapahtuma DuunIT-messut. Dumppi järjestää lisäksi jäsenilleen monipuolisesti erilaisia aktiviteetteja ja tapahtumia ympäri vuoden.

Dumppi ry:n kulttuuri

Dumppi ry:n jäseniä kutsutaan tuttavallisesti dumppareiksi. Ensimmäisen vuoden opiskelijat ovat fukseja; virallisesti heistä tulee dumppareita fuksiaisissa Harjun päällä vannottavan "Dumpparien valan" jälkeen. Dumpin järjestämiin vapaa-ajan tapahtumiin dumpparit pukeutuvat viininpunaisiin opiskelijahaalareihin. Agora Centerissä sijaitsevaa Dumpin jäsenten oleskelutilaa kutsutaan Dumpin toimistoksi. Oleskelutilassa jäsenet voivat viettää aikaa kahvitellen ja toistensa seurasta nauttien.
Trey Thompkins

Seurajoukkueura

Georgian yliopiston Bulldogs-joukkueessa yliopistokoripalloa vuosina 2008-2011 pelannut Thompkins varattiin NBA:han vuonna 2011 numerolla 37 Los Angeles Clippersin toimesta. Kaudella 2011-2012 hän pelasi NBA:ssa 24 ottelua tehden yhteensä 57 pistettä. Maaliskuussa 2013 Thompkins ja Clippers purkivat sopimuksensa.
Elokuussa 2014 Thompkins siirtyi Venäjän VTB United-liigan BK Nižni Novgorodiin. Hän debytoi kaudella 2014-2015 Euroliigassa pelaten siinä 23 ottelua. Elokuussa 2015 Thompkins siirtyi Espanjan Liga ACB:n Real Madridiin.

Maajoukkueura

Thompkins voitti Yhdysvaltain alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kanssa ikäluokan MM-kultaa vuonna 2009 Uudesta-Seelannista.
Me halutaan olla neekereitä

Muuta

Hausmyllyn musiikkikappaleessa "Se mustamies" on lainattu kappaleen kertosäettä "Me halutaan olla neekereitä". Suomen huonoin laulaja -kokoelmalevyllä kappaleen esittää Suomen huonoin laulaja -kilpailuun osallistunut kilpailija Ville.