google/wiki40b huggingface dataset:
Soinin kirkko

Kirkkorakennus ympäristöineen

Kirkon rakennustyöt toteutettiin Yrjö Lepistön johdolla ja nykyisen asunsa se sai vuonna 1885 suoritetussa peruskorjauksessa. Kirkon alttaritaulu on Matti Annalan maalaama Kristus ristillä. Kirkon vieressä on kellotapuli vuodelta 1795 ja niitä ympäröi vanha hautausmaa, jossa on myös 1800-luvun nälkävuosien muistomerkki sekä sankarihautoja viime sodilta. Kirkon läheisyydessä ovat vielä pappilan päärakennus ja vuonna 1979 rakennettu seurakuntatalo. Museovirasto on listannut kirkon ympäristöineen valtakunnallisesti merkittävien kulttuurihistoriallisten kohteiden luetteloon.

Vaivaisakka

Kirkon ulkopuolella on Suomen ainoa vaivaisakka, kun perinteisesti kirkkojen eteen on pystytetty vaivaisukko. Vaivaisakka seisoo kirkon kellotapulin seinällä omassa katoksessaan, jonka etuseinässä on kyltti "Joka köyhää armahtaa, hän lainaa herralle." Akalla on siniset silmät, kirkkaanpunainen suu ja pitkä selkään laskeutuva kiiltävän musta tukka.  Pukineina ovat sininen paita, musta hame ja valkoinen esiliina. Akka on puolitoista metriä korkea. Oikea käsi, josta puuttuu pala, ojentuu kohti almun antajaa, mutta vaivaisakan raha-aukko on paidan kauluksen keskellä. Soinin kirkkoraati tilasi vaivaisakan 1853 ja sen valmisti seuraavana vuonna Matti Taipale viiden hopearuplan hinnalla, mukaan lukien maalaustyö ja katos. Soinilainen Jaana Laakso kirjoitti tekstin Vaivaisakka tarinoi, josta muokattua näytelmää esitettiin 2004, 2006 ja 2014.
Soinin vaivaisakan ohella tiedetään Suomesta vain toinen, Hyvinkäällä ollut, josta on kuitenkin jäljellä pelkästään kuva Suomen Kansallismuseossa. Soinin vaivaisakka on kiertänyt näyttelyissä eri puolella Suomea ja Italiassakin, Cuneon maakunnan Saluzzossa, Roomassa ja Vatikaanissa.
Kirkon sankarihautoja vartiovat punaisesta graniitista veistetyt leijonat ovat kuvanveistäjä Helvi Hyvärisen työ vuodelta 1956.
Ivar Arosenius

Ivar Axel Henrik Arosenius (8. lokakuuta 1878 – 2. tammikuuta 1909) oli ruotsalainen taiteilija, maalari ja lastenkirjailija.
Arosenius asui Älvängenissä. Aroseniuksen tunnetuin kuvakirja on Kattresan (Kissan reissu), jonka päähenkilö on hänen tyttärensä Lillan. Taiteilihjan kuvakieli on vaikuttanut muihin taiteilijoihin.
Jordan Galland

Jordan Galland on yhdysvaltalainen popmuusikko, tanssija sekä elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Magnus Erlingmark

Magnus Erlingmark (s. 8. heinäkuuta 1968 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija.
Erlingmark oli voittamassa Ruotsille MM-pronssia 1994. Seuratasolta hän pelasi pisimpään IFK Göteborgissa, 1993-2004.
Joni Vainio-Kaila

Joni Vainio-Kaila (s. 13. tammikuuta 1994) on suomalainen pikajuoksija ja aitajuoksija. Hän edustaa Laitilan Jyskettä ja hänen valmentajanaan toimii Mikko Rinne.
Kalevan kisoissa Vainio-Kaila on saavuttanut 400 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 2018, hopeaa vuosina 2015, 2016 ja 2017 sekä pronssia vuosina 2013 ja 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 300 metrin aitajuoksussa 2015 ja 2016 ja pronssia 400 metrillä 2018 .
Vainio-Kaila karsiutui Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 alkuerissä sekä 400 metrin aitajuoksun että 4 × 400 metrin viestissä. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2013. 
Vainio-Kailan ennätys 400 metrillä on 47,72 ja 400 metrin aitajuoksussa 51,09.
Rakuunaeskadroona

Koulutus

Rakuunaeskadroonassa astui palvelukseen noin 130 alokasta kahdesti vuodessa, ja heistä noin puolet oli kotoisin Etelä-Karjalasta. Palvelusaika oli pääsääntöisesti yhdeksän tai kaksitoista kuukautta. Peruskoulutuskauden jälkeen Rakuunaeskadroonassa koulutettiin sotilaspoliiseja, joiden lisäksi yksikössä palveli muun muassa kuljettajia, lääkintämiehiä ja muita huoltojoukkoja.
Loppuvaiheessaan vuosina 2015–2016 Rakuunaeskadroona oli Haminassa sijaitsevien Jääkärikomppanian (jääkäri- ja kranaatinheitinkoulutus) ja Huoltokomppanian (huolto- ja tiedustelukoulutus) ohella yksi kolmesta Maasotakouluun kuuluvan Reserviupseerikoulun joukkotuotantoyksiköstä. Varusmiehen oli mahdollista hakeutua peruskoulutuskauden jälkeiseen koulutukseen mihin tahansa näistä yksiköistä.
Rakuunaeskadroonassa palvelevien tunnusväri oli keltainen ja miehistön sotilasarvo sotamieheen rinnastettava rakuuna. Tunnukset ja nimitykset olivat ennen kaikkea perinteellisiä, sillä varsinaisten rakuunoiden eli hevosin siirtyneiden ja jalan taistelleiden joukkojen koulutus Suomessa päättyi jo vuonna 1947.
Cecilia Blomqvist

Lapsuus ja nuoruus

Cecilia Blomqvist syntyi syyskuussa 1845 varakkaan porilaisen merikapteenin perheeseen. Hänen äitinsä kuoli jo Cecilian ollessa pieni. Merikapteeni Blomqvistin toinen vaimo puolestaan kuoli synnytykseen, ja niin Cecilia jäi huolehtimaan kahdeksan vuotta nuoremmasta sisarpuolestaan, vaikka hänen isänsä meni naimisiin vielä kolmannen kerran. 16-vuotiaana Cecilia oli mukana isänsä aluksen Välimerelle ulottuneella, pitkällä purjehduksella. 
Kun kolme Cecilian sukulaislasta oli kuollut kurkkumätään, hän päätti ryhtyä auttamaan muita ihmisiä. Cecilia liittyi Porin Rouvasväenyhdistykseen, joka oli keskittynyt auttamaan vähäosaisia naisia ja lapsia. Hän piti köyhille lapsille pyhäkoulua ja opetti heille muun muassa vaatteiden korjausta. 1860-luvun suurien nälkävuosien aikana Cecilia hoiti sairaita ja yritti hankkia orpolapsille koteja. Hän huolehti myös syöpään sairastuneesta isästään tämän kuolemaan asti.

Työ diakonissana

Isänsä kuoltua Celicia Blomqvist aloitti vuonna 1873 28-vuotiaana opinnot Helsingin Diakonissalaitoksessa. Neljän vuoden kuluttua hänet vihittiin diakonissaksi. Blomqvistista olisi haluttu samalla tehdä myös koko laitoksen johtaja, mutta hän kieltäytyi ottamasta tehtävää vastaan yksin. Niinpä Blomqvistin lisäksi nimitettiin kaksi muuta johtajaa, joilla jokaisella oli oma vastuualueensa. Vuonna 1879 Blomqvist aloitti työskentelyn Raumalla, Suomen ensimmäisenä seurakunnan palkkaamana diakonissana. Neljä vuotta myöhemmin Blomqvistille annettiin tehtäväksi käynnistää Helsingin Kaupunkilähetyksen toiminta. Yhdistyksen toimitilat perustettiin Punavuoren kaupunginosaan, josta käsin Blomqvist vieraili apua tarvitsevien luona. Hän aloitti myös nykyäänkin jatkuvan kodittomille ja muille vähäosaisille suunnatun jouluruokailun järjestämisen. Blomqvist valittiin ensimmäisenä naisena Suomessa kunnalliseen Vaivaishoitohallitukseen vuonna 1889, välittömästi naisten valinnan mahdollistaneen lakimuutoksen jälkeen.

Viimeiset vuodet

Vuonna 1895 Blomqvist siirtyi Helsingistä Turun kaupunkilähetyksen diakonissaksi. Vuosisadan vaihteessa hän aloitti Helsingin Sörnäisiin perustetun valtion väliaikaisen leprasairaalan johtajana ja jatkoi tehtävässä, kun sairaala siirrettiin Orivedelle. Cecilia Blomqvist jäi eläkkeelle vuonna 1910 ja kuoli perheettömänä saman vuoden joulukuussa 65-vuotiaana.
Pedro Massacessi

Latinalainen Amerikka ja Japani

Massacessi aloitti ammattilaisuransa vuonna 1985 Buenos Airesin kupeessa sijaitsevan Avellanedan kaupungin Independiente-joukkueessa. Voitettuaan Argentiinan mestaruuden seurassa kaudella 1988–1989 hän siirtyi lainaan sarjanousija Club Atletico Chacon riveihin. Seuraavana kautena Massacessi edusti chileläistä CF Universidad de Chileä ja meksikolaista Cobras Juarezia.
Vuonna 1992 Massacessi siirtyi kahdeksi kaudeksi CF Atlanteen. Mestaruusvuonna 1992–1993 hän oli joukkueen tärkeimpiä pelaajia ja teki maalin myös mestaruuden ratakaisseissa finaaliotteluissa. Massacessia pidetään edelleen suuressa arvossa joukkueen kannattajien keskuudessa. Kahden Atlante-kauden jälkeen Massacessi pelasi 1994–1995 loukkaantumisten vaivaamana Pumas-seurassa sekä Japanin J-liigan Yokohama Marinosissa. Japanissa hän voitti jo uransa kolmannen mestaruuden. Japanista Massacessi palasi jälleen kahden vuoden sopimuksella Atlanten riveihin. Kausi 1996–1997 jäi häneltä lähes kokonaan pelaamatta loukkaantumisten vuoksi.

Kausi Suomessa

Heinäkuussa 1997 Massacessi teki loppukauden kattavan sopimuksen porilaisen FC Jazzin kanssa. Hän on edelleen yksi mittavimman kansainvälisen uran ennen Suomen sarjoihin siirtymistään tehnyt ulkomainen pelaaja Suomessa. Debyyttinsä Jazzin paidassa Massacessi teki heinäkuun lopulla Tallinnassa, kun FC Jazz kohtasi Mestarien liigan ensimmäisen karsintakierroksen ottelussa virolaisen FC Lantanan. Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa hän teki vajaata viikkoa myöhemmin Rovaniemen Palloseuraa vastaan.
Massacessin otteita Suomessa vaivasivat vanhat loukkaantumiset, joiden johdosta hän joutui olemaan useasta ottelusta sivussa. Niiden takia Massacessi ei myöskään täyttänyt häneen asettettuja odotuksia. Otteluita Jazzissa kertyi Massacessille lopulta 13, joista kahdeksan Veikkausliigassa ja yksi Suomen Cupissa. Lisäksi hän esiintyi kolmessa Mestareiden liigan karsintakierrosten ottelussa FC Lantanaa ja hollantilaista Feyenoordia vastaan sekä yhdessä UEFA Cupin ottelussa saksalaista 1860 Müncheniä vastaan.
Jazz-sopimuksen päätyttyä Massacessi lopetti pelaajauransa ja palasi Meksikoon, josta oli tullut hänen uusi asuinpaikkansa. Haastattelussa Massacessi mainitsi kylmän ja pimeän talven olevan yksi syy, miksi hän ei halunnut enää jatkaa uraansa Suomessa.
Kansainvälinen geofysiikan vuosi

Kansainvälinen geofysiikan vuosi (engl. International Geophysical Year, IGY) oli geofysiikan ja sitä lähellä olevien tieteenhaarojen maailmanlaajuinen tutkimusprojekti, joka alkoi 1. heinäkuuta 1957 ja päättyi 31. joulukuuta 1958. Nimestään huolimatta se kesti siis puolitoista vuotta. Siihen liittyi myös samanaikainen kolmas kansainvälinen polaarivuosi. Kaksi aikaisempaa polaarivuotta olivat olleet 1882–1883 ja 1932–1933, neljäs 2007–2009.
Tutkimusprojekti käsitteli yhtätoista aihetta: revontulia, kosmista säteilyä, Maan magneettikenttää, painovoimaa, ionosfäärin fysiikkaa, leveys- ja pituusasteen määrittämistä tarkkoja karttoja varten, meteorologiaa, oseanografiaa, seismologiaa sekä auringon aktiivisuutta.
Sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto lähettivät ensimmäiset satelliittinsa avaruuteen kansainvälisen geofysiikan vuoden aikana. Neuvostoliiton 4. lokakuuta 1957 lähettämä Sputnik 1 olikin ensimmäinen keinotekoinen satelliitti. Muita vuoden tärkeitä saavutuksia olivat Van Allenin vyöhykkeiden sekä valtamerten keskellä olevien selänteiden löytyminen, joista jälkimmäinen merkittävästi vahvisti silloin vielä kiistanalaista teoriaa laattatektoniikasta.

Tausta

Aloitteen vuoden järjestämisestä tekivät maaliskuussa 1950 kymmenen huipputason tiedemiestä, joiden joukossa olivat Lloyd Berkner, S. Fred Singer ja Harry Vestine. Kun he olivat kokoontuneet vierailulle James Van Allenin asuntoon, otettiin puheeksi, että uusien tutkimusvälineiden kuten rakettien, tutkan ja tietokoneiden kehittymisen vuoksi aika oli kypsä maailmanlaajuisen geofysiikan vuoden järjestämiselle.
Tämän tapaamisen jälkeen Lloyd Berkner ja muut läsnäolijat ehdottivatkin Tieteellisten yhdistysten kansainväliselle neuvostolle (International Council of Scientific Unions, ICSU, nyk. International Council for Science), että kansainvälinen geofysiikan vuosi (IGY) voitaisiin pitää vuosina 1957–58. Ajankohta valittiin, koska auringon aktiivisuus oli silloin maksimissaan.

Etelämantereen tutkimus

Kansainvälisen geofysiikan vuoden aikana tutkittiin 18 kuukauden ajan erityisesti Etelämannerta. Tutkimushankkeita johti ISCU, jonka vaikutuksesta napaseutujen tutkimukset laajenivat yleisemmäksi geofysiikan tutkimusta. Tutkimuksiin Etelämanterella osallistui 70 eri maiden tieteellistä järjestöä.
Vuoden aikana Etelämanterelle perustettiin brittiläisen Royal Society'n Halleyn tutkimusasema. Se samoin kuin sen sijaintipaikka, Halleyn lahti, sai nimensä tähtitieteilijä Edmond Halleyn mukaan.
Har Meron

Har Meron on Galilean ja samalla Israelin korkein vuori. Sen huippu on 1 208 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Se sijaitsee aivan Meron-kylän vieressä. Vuorella on paikka, joka on hyvin pyhä monille juutalaisille, erityisesti ortodoksijuutalaisille, koska siellä sijaitsee rabbi Simeon bar Yochain hauta. Monet ortodoksijuutalaiset käyvät siellä Lag B'Omer -päivänä juhlistamassa hänen kuolinpäiväänsä. Monilla on tapana leikata tuolloin kolmivuotiaiden poikien hiukset ensimmäistä kertaa.
Johann Georg Faust

Johann Georg Faust (s. 1480, k. n. 1540) oli saksalainen okkultisti, alkemisti ja astrologi. Hänen elämänsä toimi mahdollisesti pohjana legendalle Faustista, sielunsa paholaiselle myyneestä oppineesta miehestä. Myöhemmin kirjoitetut Christopher Marlowen ja Goethen kuuluisat fiktiiviset teokset perustuvat samaan tarinaan.
Tiedot historiallisen Johann Faustin elämästä ovat epävarmoja. Hän oletettavasti syntyi vuonna 1480 Knittlingenissa ja opiskeli Heidelbergin yliopistossa. 1500-luvun alkupuolella hän harjoitti astrologiaa, alkemiaa, lääkintää ja taikuutta eri puolilla eteläistä Saksaa. Faust kuoli n. 1540 Staufen im Breisgaun kaupungissa.
Kapteeni Marvel

Muuta tietoa

Billy pystyi siitä lähtien saamaan supervoimat aina, kun sanoi "Shazam". Hänen pukunsa on punainen ja siinä on salaman kuva. Viitta on valkoinen ja siinä on vaaleankeltainen reunus sekä vaaleankeltaisia ristikuvioita. Kapteeni Marvel on joskus nähty myös Oikeuden Puolustajissa.
Kapteeni Marvel on suurin piirtein yhtä voimakas kuin Teräsmies. Hänen arkkivihollisensa on Musta Adam (Black Adam), joka tappoi Billyn vanhemmat. Adam saa myös voimansa lausumalla sanan "Shazam" mutta päinvastoin kuin Kapteeni, hän saa voimansa muinaisilta egyptiläisiltä jumalilta. 
Kapteeni Marvel pystyy käyttämään hänet muuttavaa salamaa aseenaan, kohdistaen salaman tuhoisasti vastustajaansa kohti. Maagisen voimanlähteensä ansiosta Kapteeni on myös tavallista ihmistä vastustuskykyisempi taikaa vastaan. Hahmon pahin heikkous on se, että Salomonin viisaudesta ja Shazamin voimista huolimatta Billy Batson on kuitenkin vasta nuori lapsi ja hänellä on tämän vuoksi lapsenomainen luonne ja naiivisuus. Billyllä ei myöskään ilman Shazamia ole yliluonnollisia kykyjä.

Justice League Unlimited

Jerry O’Connell oli Kapteeni Marvelin äänenä Justice League Unlimitedin jaksossa "Clash", jossa Marvel taisteli Teräsmiestä vastaan, joka ei luottanut Lex Luthoriin. Kapteeni Marvel luuli Luthorin tekevän hyvää kaupungille, mutta erehtyi.
Toivolanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,8 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Toisen tytön kengissä

Juoni

Katherine Emerson (Norma Shearer) päättää lähteä pienestä iowalaisesta kotikaupungistaan ja mennä viettämään hyvää elämää New Yorkiin. Juna, joka on viemässä Katherinea itään, joutuu matkalla onnettomuuteen. Katherine päätyy yhteen erään käsilaukun kanssa, joka oli kuulunut onnettomuuden yhdelle kuolonuhrille Madelinelle (Miss Dupont). Käsilaukussa on viesti Nicholas Wentworthilta (Lew Cody), joka on kutsunut nuoren naisen asuttamaan hänen asuntoaan Wentworthin ollessa Euroopassa. Ainoana ehtona oli, että hän muuttaisi asunnosta pois toukokuun 1. päivään mennessä, jolloin hän palaa takaisin. Katherine päättää ottaa Madelinen identiteetin ja ottaa asunnon. Tällöin hän voisi elää New Yorkissa tyylillä. Kuitenkin Katherinen vanhemmat (James Corrigan ja Mary Carr) saapuvat yllättäen ja alkavat kysellä liikaa. Katherine valehtelee ja sanoo, että hän on naimisissa Wentworthin kanssa, mutta jatkaa Dick Waynen (William Haines) tapailua. Wentworth palaa aikaisemmin ja sekoittaa vielä enemmän asioita. Kaikesta huolimatta Wentworth rakastuu Katherineen melkein välittömästi.
Jincheng

Talous

Jinchengissä on huomattavaa mineraalivarantoa, erityisesti kivihiilivarantoa. Kivihiilit ovat pääosin antrasiitteja, jotka ovat hyviä laatuisia kivihiilejä. Antrasiittivaranto Jinchengissä muodostaa yli puolet siitä Shanxin maakunnassa ja neljäsosaa siitä koko Kiinassa.
NTPC

Historiaa

Yhtiö perustettiin 7. marraskuuta 1975 alkujaan nimellä National Thermal Power Corporation Pvt Ltd.. Sittemmin yhtiö on laajentunut yritysostoilla, rakentamalla uusia voimaloita ja valtion siihen yhdistämien voimalaitosyhtiöiden kautta. Lokakuussa 2004 Intian valtiö myi 10,5 prosenttia yhtiöstä listatessaan yhtiön osakeannin yhteydessä pörssiin. Yhtiön nimi muutettiin 28.10.2005 muotoon NTPC Ltd, mille osasyynä oli sähköntuotannon laajentuminen alkuperäisen nimen mukaista lämpövoimaa monipuolisemmalle pohjalle. Helmikuussa 2010 valtio vapautti seuraavat viisi prosenttia yhtiön osakeista myyntiin. Tämän jälkeen valtion omistusosuus oli 84,5%. Toukokuussa 2010 NTPC:lle annettiin valtiollisen suurkonsernin 'Maha Ratna' -asema. 
2010-luvun alkupuolella yhtiö vastasi 28,6 prosentista Intian sähköntuotantoa.
Tapani Permiläinen

Tapani Permiläinen (ven. Стефа́н Пе́рмский, Stefan Permski, maalliselta nimeltä Stepan Simeonovitš Hrap, Степа́н Симеонович Храп, Veliki Ustjug 1340 – Moskova 1396) oli myöhemmin Permin piispaksi edennyt ja ortodoksisen kirkon pyhimykseksi kohotettu venäläinen lähetyssaarnaaja, joka  1370-luvulla loi komin kirjakielen perustana toimineen muinaispermiläisen aakkoston eli aburin. Vuonna 1379 hän saapui nykyisen Komin tasavallan alueelle käännyttämään alueen asukkaita kristinuskon piiriin. Lähetystyönsä tukikohdaksi hän perusti kirkon Ust-Vymiin.
Michael White

Ura

White teki ensimmäisen sadan breikkinsä jo yhdeksänvuotiaana ja voitti amatöörien maailmanmestaruuden vain 14-vuotiaana vuonna 2006 voitettuaan finaalissa Skotlannin Mark Boylen. Seuraavana vuonna hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 2007. White on voittanut ammattilaisurallaan kaksi ranking-turnausta, 2015 Indian Openissa voitettuaan finaalissa Ricky Waldenin ja 2017 Paul Hunter Classicin jossa hän kaatoi finaalissa Shaun Murphyn luvuin 4-2.
Ari Jalonen

Poliittinen ura

Jalonen oli vaaleissa 2011 yksi Jussi Halla-ahon ennen vaaleja suosittelemista niin sanotulle ”Halla-ahon listalle” kuuluneista ehdokkaista. Kesäkuussa 2017 Jalonen loikkasi Siniseen tulevaisuuteen. Hän asettui kevään 2019 eduskuntavaalissa ehdokkaaksi kokoomuksen listalta sitoutumattomana. Hänen tarkoituksenaan oli liittyä ensin kokoomuksen eduskuntaryhmään, mutta siirtyä pääministerin valinnan jälkeen siniseen ryhmään. Hän sai 614 ääntä ja putosi eduskunnasta muiden sinisten tavoin.
Espanjan toisen tasavallan pakolaishallitus

Espanjan toisen tasavallan pakolaishallitus (esp. Gobierno de la República Española en el exilio) oli vuosina 1939–1977 kenraali Francon sotilasdiktatuurin aikana maanpaossa toiminut pakolaishallitus.
Kansallismielisten voittoon päättyneen sisällissodan jälkeen Espanjan toisen tasavallan hallitus pakeni huhtikuussa 1939 Pariisiin, jossa se toimi toukokuuhun 1940 saakka. Natsi-Saksan miehitykseen aikana pakolaishallitus oli Meksikon pääkaupungissa Méxicossa, josta se palasi toisen maailmansodan päättymisen jälkeen Pariisiin vuonna 1946.
Pakolaishallituksella oli diplomaattiset suhteet Meksikon, Panaman, Guatemalan, Venezuelan, Puolan,  Tšekkoslovakian, Unkarin, Jugoslavian, Romanian ja  Albanian kanssa. Yhdysvallat, Britannia, Ranska ja Neuvostoliitto ei tunnustanut koskaan pakolaishallitusta 
Pakolaishallitus lopetti toimintansa 1977 Francon kuolemaa seuranneen Espanjan demokratisoinnin myötä.
Lähetystoimilupa

Lähetystoimilupa on Viestintäviraston myöntämä lupa lähettää esimerkiksi radio- tai televisiolähetyksiä. Toimilupia perustellaan sillä, että lähetystaajuuksia on vain rajallinen määrä.

Toimilupien taloustiede

Aiemmin toimilupia jaettiin tiukoin ehdoin. Myöhemmin Nobel-palkittu taloustieteilijä Ronald Coase osoitti vuonna 1959 artikkelissaan sääntelyviranomaisen virheet; jatkoartikkelista tuli yhteiskuntatieteiden historian siteeratuin. Coase mullisti ajattelun taajuuksista luonnonvarana, joille tulee jakaa omistusoikeudet tehokkaasti niin, että yritykset pääsevät itse päättämään niiden käytöstä, jolloin markkinat löytäisivät tehokkaimmat tavat tuottaa langattomia palveluita. Professori Thomas Hazzlittin mukaan tämä on mullistanut matkapuhelinmarkkinat viime vuosikymmeninä. 
Aluksi Coasen ehdotusta vastustettiin, mutta nykyään lähetystoimilupa huutokaupataan yli 30 maassa. Yhdysvalloissa huutokaupat ovat tuottaneet yli 52 miljardia dollaria.

Toimilupahuutokaupat Suomessa

Marraskuussa 2009 järjestettiin Suomen ensimmäinen taajuushuutokauppa, taajuusalueen 2500-2690 MHz osat, ehtona matkaviestinkäyttö. Tulot olivat paljon vähäisemmät kuin Ruotsissa ja Norjassa.

Toimilupien jakaminen ja sananvapaus

Poliitikkojen valtaa valita toimilupien saajat on pidetty uhkana sananvapaudelle, koska poliitikot voivat näin rangaista tai palkita tiedotusvälineitä sopivasta uutisoinnista.
Vuonna 2011 viestintäministeri Krista Kiuru antoi HS-päätoimittaja Mikael Pentikäisen mukaan ymmärtää, että "on sitä parempi, mitä vähemmän mediajohtajat sotkeutuvat Yle-uudistukseen." Helsingin Sanomat kuitenkin kirjoitti Yle-uudistuksesta kriittisesti, ja Kiuru antoi antenniverkon tv-toimiluvan MTV3:n Ava-kanavalle, vaikka Pentikäisen mukaan virkamiesten kerrottiin valmistelleen luvan antamisen Sanoman Neloselle. Toisen luvan saajaksi Kiuru valitsi Fox-konsernin. Pentikäisen mukaan median poliittinen sääntely on uhka sananvapaudelle ja median tehtävälle vahtia vallanpitäjiä, eikä poliitikko saisi edes vihjata, että toimiluvilla ja politiikan arvostelulla voisi olla yhteys.
Erik Ersberg

Ura

Ersberg on Sala HK:n kasvatti, mutta pelasi junioriuransa loppuun Vasterås HK:ssa. Hän pelasi Västeråsissa myös ensimmäiset miesten pelinsä. Ersberg oli nostamassa joukkuetta I-divisioonasta HockeyAllsvenskaniin keväällä 2002. Hän kantoi Västeråsin vastuuta sarjassa seuraavat kolme kautta. 
Ersberg siirtyi kaudeksi 2005–2006 Elitserien-joukkue HV71:een. Hän pelasi yhteensä kymmenen ottelua ollessaan vielä kakkosmaalivahtina Stefan Liville. Kaudella 2006–2007 Ersbergistä tuli HV71:n ykkösmaalivahti. Hän torjui 41 ottelussa ja oli ehdolla vuoden tulokkaaksi. Tittelin vei kuitenkin Djurgårdenin hyökkääjä Patric Hörnqvist, mutta siitä huolimatta Ersberg palkittiin kauden parhaana maalivahtina Honken Trophyllä.
Hyvät otteet poikivat NHL-varaamattomalle Ersbergille sopimuksen Los Angeles Kingsiin. Hän torjui kaudella 2007–2008 14 NHL-ottelussa, mutta pelasi vielä ison osan kaudestaan farmijoukkue Manchester Monarchsissa. Ersberg debytoi NHL:ssä 23. helmikuuta 2008 Chicago Blackhawksia vastaan, kun ykkösmaalivahti Dan Cloutier vaihdettiin Kingsin ollessa 5–1 -tappiolla. Ottelu päättyi lopulta Blackhawksin 6–5 -jatkoaikavoittoon. Seuraavina kausina Ersberg toimi Kingsin kakkosmaalivahtina.
Ersberg aloitti kauden 2010–2011 Monarchsissa, sillä Kingsin kolmosmaalivahti Jonathan Bernier nousi hänen ohitseen joukkueen kakkosmaalivahdiksi. Ersberg ehti pelata Monarchsissa vain kaksi ottelua, kunnes hän jätti Kingsin ja siirtyi kaksi päivää myöhemmin loppukauden kattavalla sopimuksella KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaan lokakuussa 2010. Ersberg nousi Ufan ykkösmaalivahdiksi ja auttoi joukkueen voittamaan KHL:n mestaruuden, Gagarin Cupin. Hänet valittiin kauden päätteeksi KHL:n tähdistökentälliseen. Seuraava kausi oli vaikeampi, vaikka Ersbergin torjuntaprosentti olikin vielä hyvä 92,1. Ufan seurajohto ilmoitti Ersbergille, että hän jäisi kolmosmaalivahdiksi, jos hän jatkaisi vielä joukkueessa. Osapuolet irtisanoivat tämän jälkeen sopimuksen, ja Ersberg siirtyi KHL:n liittyneeseen ukrainalaisjoukkue Donbass Donetskiin.

Maajoukkue

Ersbergillä on yhteensä kahdeksan ottelun kokemus Ruotsin A-maajoukkueesta. Hän debytoi maajoukkueessa kaudella 2006–2007 syksyn 2006 Karjala-turnauksessa. Ersberg kuului Ruotsin maalivahtiosastoon vuoden 2007 MM-kilpailuissa. Hän pääsi pelaamaan niissä yhden jatkolohko-ottelun 7. toukokuuta 2007 Venäjää vastaan. Ottelu päättyi kisojen isäntämaa Venäjän 2–4 -voittoon.
Valkolakkiorneero

Levinneisyys

Valkolakkiorneeroa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.