Frank Welker

Elämäkerta

Welker syntyi Denverissä, Coloradossa vuonna 1946 ja valmistuttuaan high schoolista hän siirtyi opiskelemaan Kaliforniaan. Opiskellessaan collegessa Welker esiintyi usein mainoksissa ja aloitti uransa stand up -koomikkona vuonna 1967.

Ura ääninäyttelijänä

Eräässä stand up esityksessä, jossa hän esitti äänellään kissan ja koiran tappelua yleisössä ollut mainostuottaja pyysi Welkerin Friskies dog food koiranruoka mainokseensa koiran rooliin. Welker myös suostui tähän vaikka ei tiennyt mitä ääninäytteleminen tarkoitti. Tämän myötä Welker päätyi ääninäyttelijäksi ja teki ensimmäisiä äänirooleja animaatioihin 1960-luvun lopulla muun muassa elokuvaan Tohtori Dolittle ja animaatioon The Batman/Superman Hour. 1970-luvulla Welker tuli tunnetuksi oltuaan Scooby-Doon animaatioissa Freddien ääniroolissa, sekä useissa Hanna-Barberan tuottamissa piirrossarjoissa. Scooby-Doo, Where Are You! oli Welkerin ensimmäinen merkittävä rooli, johon hän päätyi mainostuottajan tyttöystävän kautta, joka ajatteli Welkerin olevan sopiva Scooby-Doon rooliin. Hän meni myös koe-esiintymään agenttinsa kehotuksesta Scoobyn roolia varten. Samaan aikaan Casey Kasem oli yrittämässä Freddien roolia. Hanna-Barberan palveluksessa pitkään työskennellyt Don Messick sai lopulta Scoobyn roolin, mutta ääniroolittajat halusivat Welkerin kokeilevan vielä Freddien roolia, jonka hän myös sai. Welker kertoi Joseph Barberan kanssa työskentelemisen olleen mieluisaa erityisesti hänen ollessa ensimmäistä kertaa kokeneiden ääninäyttelijöiden Don Messickin, John Stephensonin ja Henry Cordenin kanssa samassa äänitysstudiossa.
1980-luvulla Welker tuli tutuksi erityisesti The Transformersin myötä, jossa hän ääninäytteli Decepticonien armotonta johtajaa Megatronia vuosina 1984–1987, sekä Tarkastaja Gadget -piirretyssä Gadgetin koiraa Brainia ja Gadgetin verivihollista MAD:n johtajaa Dr. Clawta. Vielä 1980-luvun lopulla Welker ääninäytteli Haamujengi-elokuvasta tutuksi tullutta vihreää haamua Slimeria ensimmäisessä Haamujengiin perustuvassa piirrossarjassa The Real Ghost Busters, jossa hän oli myös pääasiassa tohtori Raymond Stantzin äänenä.
1990-luvulla Warner Bros. Animationin tuottaessa monia menestyksekkäitä piirrettyjä sai Welker ensimmäisen ehdokkuutensa äänityöstään Animaanisista, kun hän oli ehdolla parhaasta ääninäyttelystä vuoden 1994 Annie-gaalassa. Palkinto meni lopulta Jeremy Ironsille, joka ääninäytteli Scaria Leijonakuninkaassa. Welker oli myös itse mukana elokuvan ääninäyttelemisessä, johon hän teki sivuääniä. 1990-luvulla hän teki Warnerin lisäksi myös äänirooleja Disneyn tuottamiin piirrettyihin, joista kenties merkittävimmäksi nousi Abun rooli Oscar-palkitussa elokuvassa Aladdin vuonna 1992, jonka tekeminen kesti kolme vuotta. Pari vuotta myöhemmin Welker jatkoi rooliaan elokuvaan perustuvassa televisiosarjassa Aladdin. Hän teki myös vuodesta 1991 lähtien useiden eläinten ääniä Simpsoneihin, joista tunnetuin rooli oli Pukin pikku apuri aina vuoteen 1995 asti, jonka jälkeen Homer Simpsonin äänenä tunnettu Dan Castellaneta otti hahmon ääniroolin haltuunsa vuonna 1999. Vielä vuonna 1995 hän teki eläinten ääniä yhteen jaksoon televisiosarjassa Salaiset kansiot. 1990-luvun lopulla Welker teki myös Johnny Bravoon, Dexterin laboratorioon ja Futuramaan eri eläinten ääniä ja toimi myös Futuramassa Tress MacNeillen ansiosta Leelan lemmikin Niblerin äänenä.
2000-luvulla Welker sai Freddyn lisäksi Scooby-Doon roolin uudessa Scooby-Doo -piirrossarjassa, kun hahmon alkuperäinen ääninäyttelijä Don Messick kuoli vuonna 1997. Sitä ennen hän esiintyi Warner Bros. Animationin tuottamissa suoraan DVD:lle julkaistuissa Scooby-Doo elokuvissa, kuten Scooby-Doo ja noidan haamu, Scooby-Doo and the Alien Invaders, sekä Scooby-Doo ja kyberjahti. 2000-luvulla Welker on jatkanut ääniroolien tekemistä näytelmäelokuviin, kuten Kunniavelka (2000), Scooby-Doo ja salaperäinen saari (2002), Looney Tunes: Taas kehissä (2003) ja Päivä New Yorkissa (2004). Tämän ohella hän on tehnyt enimmäkseen apinoiden ääniä eri animaatioihin, kuten Kim Possibleen, Codename: Kids Next Dooriin, sekä elokuvaan Utelias Vili ja myöhemmin samannimiseen televisiosarjaan. Vuonna 2007 useat fanit pettyivät, kun Transformers-elokuvan tekijät julkistivat Hugo Weavingin saaneen Megatronin ääniroolin, mutta lohdutuksena faneille Welker oli kuitenkin Transformers: The Game elokuvaan pohjautuvassa videopelissä Megatronin roolissa yhdessä Peter Cullenin kanssa, joka ääninäytteli Optimus Primea, kuten 1980-luvun The Transformers-animaatiosarjassa. Welker ei elokuvan koe-esiintymisestä huolimatta saanut roolia, koska elokuvan ohjaajan Michael Bayn mielestä Welkerin Megatronin ääni ei sopinut hänen luomalleen Megatronille. Kaksi vuotta myöhemmin Welker sai roolin elokuvan jatko-osassa Transformers: Kaatuneiden kosto, jossa hän niin ikään uusi vanhan roolinsa Soundwavena.
Televisiosarjojen ohella Welker teki myös äänirooleja elokuviin vuonna 2007, kun hänestä tuli kolmas näyttelijä, joka on toiminut Karvisen äänenä elokuvan Karvinen herää todellisuuteen myötä. Hahmon alkuperäisenä äänenä toimi Lorenzo Music, jonka kanssa Welker ääninäytteli 1980- ja 1990-luvulla Karvisen enimmäisessä piirrossarjassa. Vuonna 2008 Welker äänitti ensimmäistä televisiosarjarooliaan Karvisena The Garfield Show'ssa. Vuoden 2010 lopulla Welker palasi jälleen vanhaan roolinsa Megatronin äänenä sarjassa Transformers: Prime. Ennen sarjaa Welker toimi Megatronin äänenä Transformers-elokuvasarjan videopeleissä. Huhtikuussa 2011 Welker kuultiin Batmanin roolissa Batman – pelottomat sarjassa, jossa sankari seikkaili Scooby-Doosta tutun mysteeri poppoon kanssa. Jakso oli parodiaa 1970-luvun The New Scooby-Doo Movies sarjasta, jossa Welker imitoi Olan Soulen Batmania. Samaisessa jaksossa Welker oli myös Fredin ja Scoobyn ääninä.