google/wiki40b huggingface dataset:
Yleinen tietosuoja-asetus

EU:n yleinen tietosuoja-asetus, 2016/679 (engl. General Data Protection Regulation, GDPR) on Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission yhteinen pyrkimys yhtenäistää tietosuojaa koskeva lainsäädäntö kaikkien Euroopan unionin jäsenmaiden kesken. EU:n sisäisen säätelyn lisäksi se koskee myös tahoja, jotka tallentavat EU:ssa asuvien henkilöiden henkilötietoja Euroopan unionin ulkopuolelle. Yleisen tietosuoja-asetuksen tarkoituksena on ensisijaisesti vahvistaa EU:ssa asuvien henkilöiden oikeuksia omiin henkilötietoihinsa sekä yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä niin, että sekä EU:n sisäinen että kansainvälinen liiketoiminta helpottuu. 
EU:n tietosuoja-asetus on annettu 27. huhtikuuta 2016 ja sitä alettiin soveltaa kahden vuoden siirtymäajan jälkeen 25. toukokuuta 2018. Toisin kuin direktiivi, se ei edellytä kansallisilta hallituksilta uutta lainsäädäntöä, ja on siten suoraan velvoittava ja sovellettavissa. Yleinen tietosuoja-asetus korvaa tietosuojadirektiivin (95/46/EY) joka annettiin vuonna 1995. 

EU-kansalaisen oikeudet

Tietosuoja-asetuksessa määritellään kansalaisen oikeudet liittyen henkilötietojen käsittelyyn. Asetuksen myötä jokaisella EU-kansalaisella on oikeus tarkistaa hänestä tallennetut tiedot, saada tieto siitä miten henkilötiedot on kerätty sekä miten niitä käsitellään ja kenelle niitä annetaan. Lisäksi kansalaisella on oikeus oikaista mahdolliset väärät tiedot sekä poistaa tietonsa rekisteristä. Kansalaisella on oikeus vastustaa henkilötietojen käsittelyä sekä pyytää henkilötietojen käsittelyn rajoittamista. Kansalaisella on myös mahdollisuus siirtää tiedot toiselle organisaatiolle, lisäksi kansalaisella on oikeus olla joutumatta perusteetta automaattisen päätöksenteon kohteeksi.
Vastaavasti asetuksessa säädetään rekisterinpitäjille velvollisuus toimia siten, että edellä esitetyt oikeudet toteutuvat.

Organisaatioiden velvollisuudet

Organisaatio saa käsitellä henkilötietoja, jos käsittelylle on laissa määritelty peruste.
Organisaatiolla on velvollisuus poistaa kansalaisen tiedot, mikäli organisaatiolla ei ole laillisia perusteita käsitellä niitä. Laillinen peruste voi olla esimerkiksi rekisteröidyn suostumus, sopimus, lakisääteinen velvoite, elintärkeiden etujen suojaaminen, yleinen etu ja julkinen valta tai rekisterinpitäjän tai kolmannen osapuolen oikeutettu etu. 
Organisaation on nimitettävä tietosuojavastaava jos organisaation toimintaan liittyy arkaluonteisten tietojen laajamittaista käsittelyä, ihmisten laajamittaista, säännöllistä tai järjestelmällistä seurantaa tai organisaatio on julkishallinnon toimija.
Rekisterinpitäjällä on velvollisuus ilmoittaa mahdollisista tietoturvaloukkauksista 72 tunnin kuluessa valvontaviranomaiselle.

Valvonta

Suomessa valvontaviranomaisena toimii tietosuojavaltuutetun toimisto. 
Euroopan unionin valvontaviranomaisena toimii Euroopan tietosuojavaltuutettu. Euroopan tietosuojavaltuutettu valvoo, että EU:n hallinto käsittelee henkilötietoja sääntöjen mukaisesti. Euroopan tietosuojavaltuutettu käsittelee myös valituksia ja suorittaa tutkimuksia.
Kalifornian yliopisto (San Diego)

Historiaa

Kalifornian yliopiston San Diegon kampuksen ensimmäiseksi rehtoriksi nimitettiin 1961 ydinpommin kehittämiseen osallistunut fyysikko Herbert York. Hänen jälkeensä kanslerina toimi vuodesta 1964 historian professori John Galbraith. Galbraithin kaudella avattiin yliopiston kirjasto.
Once Caldas

Once Caldas on kolumbialainen jalkapalloseura joka on perustettu vuonna 1959 kahden Manizalesilaisen joukkueen yhdistyessä. Once Caldas voitti yllättäen Copa Libertadoresin vuonna 2004, kun se löi loppuottelussa argentiinalaisen Boca Juniorsin.
Olympus OM-2

Olympus OM-2N

Vuonna 1981 tuli myyntiin kameran kehittyneempi versio Olympus OM-2N. Siinä pisin mahdollinen valotusaika oli venytetty 120 sekuntiin. Elektroninen toteutus oli tehty jonkin verran kehittyneemmin, mutta digitaalitekniikkaan ei vielä päästy. Myöhemmin tuli myyntiin vielä malli OM-2SP (Spot/Program, nimellä OM-2S Yhdysvalloissa). SP-malli toimii suljinajan esivalinnalla, aukon esivalinnalla ja niiden yhdistelmällä.
Glyoksaali

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa glyoksaali on pistävänhajuista kellertävää nestettä. Yhdiste on kaasumaisena vihreää. Glyoksaali liukenee veteen sekä useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Se on reaktiivinen ja muodostaa usein vesiliuoksina kiinteitä hydraatteja sekä dioksolaanidimeerejä ja -trimeerejä. Alkoholien kanssa glyoksaali reagoi helposti muodostaen asetaaleja. Yhdiste reagoi helposti amiinien, amidien ja enolisoituvien aldehydien ja ketonien kanssa. Yhdiste voidaan hapettaa glyoksyylihapoksi ja edelleen oksaalihapoksi typpihapon tai seleenidioksidin avulla.

Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran glyoksaalia valmistettiin vuonna 1856 hapettamalla etanolia typpihapolla. Nykyään yhdistettä tuotetaan teollisesti pääasiassa kahdella tavalla. Asetaldehydin vesiliuos voidaan hapettaa typpihapon avulla glyoksaaliksi noin 40 °C:n lämpötilassa. Sivutuotteina tässä prosessissa muodostuu etikkahappoa, muurahaishappoa ja glyoksyylihappoa. Nämä poistetaan ioninvaihdolla ja muodostuva liuos konsentroidaan noin 40 % glyoksaalipitoisuuteen. Toinen tapa on glykolin hapetus kaasufaasissa hapen avulla 400–600 °C:n lämpötilassa metallisen kuparin tai hopean toimiessa katalyyttinä. Myös eteenin hapetusta hapen, seleenidioksidin tai typpihapon avulla voidaan käyttää.
Glyoksaalia käytetään ristiinlinkittämään useita hydroksyyliryhmiä sisältäviä polymeerejä kuten selluloosaa ja polyvinyylialkoholia. Tämä parantaa niiden liukenemattomuutta. Yhdisteestä valmistetaan useita heterosyklisiä yhdisteitä, joista ureajohdannaisia käytetään parantamaan tekstiilien rasvan ja lian hylkimiskykyä, lääkeaineena käytettäviä imidatsolijohdannaisia kuten metronidatsolia, ja pyratsiiniamidia, pelkistimenä tekstiilien värjäyksen yhteydessä ja desinfiointiaineena.
Tbilisin metro

Historia

Ajatus metroverkon rakentamisesta Tbilisiin syntyi toisen maailmansodan jälkeen, kun maa kuului Neuvostoliittoon. Ensimmäiset kuusi asemaa avattiin 11. tammikuuta 1966: Rustaveli, Mardžanišvili, Vagzlis moedani, Oktomberi (”lokakuu”, myöhemmin Nadzaladevi), Elektrodepo ja Didube. Metrolinjaa jatkettiin jo vuonna 1967 ja seuraavaksi vuonna 1971 viidellä uudella asemalla.
Metron toinen linja Vagzlis moedanin ja Viktor Gotsiridzen (nykyinen Delisi) välillä avattiin vuonna 1979. Ensimmäistä linjaa jatkettiin jälleen molempiin suuntiin vuosina 1985 ja 1989, jolloin se saavutti nykyisen mittansa. Toiseen linjaan lisättiin vielä yksi asema vuonna 2000, Važa-Pšavela.
Monet Tbilisin metron asemat saivat uuden nimen Neuvostoliiton hajottua: esimerkiksi entinen Leninis moedanin asema (”Lenininaukio”) sai nimen Tavisuplebis moedani (”Vapaudenaukio”) ja Komkavširin (”Komsomol”) asemalle annettiin nimi Sameditsino universiteti (”lääketieteellinen yliopisto”). 1990-luvulla metro kärsi Georgian talousromahduksesta ja oli toiminnassa vain ajoittain sähköpulan vuoksi.
Tbilisin metro on kokenut kasvojenkohotuksen vuodesta 2006 lähtien. Seitsemän asemaa, metrovarikko, metrovaunut ja metron turvajärjestelmä uusittiin. Uudistustyöt maksettiin kaupungin budjetista. Samalla kuitenkin metrolipun hintaa kohotettiin ja otettiin käyttöön uusi matkakorttijärjestelmä. Metron toisen linjan pidennys ja kolmas linja ovat rakenteilla.

Nykytila

Metro koostuu kahdesta linjasta, joiden yhteispituus on noin 26 kilometriä ja joissa on 22 asemaa. Pidempi Gldani–Varketili-linja seurailee Mtkvarijokea pohjoisesta kaakkoon, se on 19,6 kilometrin pituinen ja siinä on 16 asemaa. Lyhyempi Saburtalo-linja yhtyy Gldani–Varketili-linjaan Vagzlis moedanin metroasemalla ja kulkee länteen 6,7 kilometrin matkan. Linjalla on kuusi asemaa, ja yksi on rakenteilla (Universitetin metroasema). Lähes kaikki asemat ovat maan alla, lukuun ottamatta kolmen kilometrin pituista rataosuutta (Elektrodepon ja Diduben metroasemat). Asemat ovat 100 metrin pituisia ja ne on tarkoitettu viiden vaunun pituisille junille, mutta nykyään käytetään vain neljän tai kolmen vaunun junia.
Metro on Tbilisin joukkoliikennevälineistä suosituin, ja sitä käyttää päivittäin noin 300 000 matkustajaa. Se on toiminnassa aamukuudesta keskiyöhön saakka. Matkakortti maksaa 2 laria; ensimmäinen matka on 0,4 larin hintainen, toinen matka maksaa 0,3 laria ja kolmas 0,2 laria. Opiskelijoille, invalideille ja huhtikuun 9. päivän tragediassa loukkaantuneille on voimassa alennus ja toisen maailmansodan veteraanit sekä lapset matkustavat metrossa ilmaiseksi (2011).
Jan Veselý

Ura

Veselý aloitti pelaamisen tšekkiläisessä BK Snakes Ostravassa, jossa hän pelasi juniorijoukkueissa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi slovenialaiseen KD Slovaniin. Kauden jälkeen hän siirtyi KK Partizaniin viisivuotisella sopimuksella, jolloin hän pääsi pelaamaan myös Euroliigaa. Partizanissa Veselý voitti jokaisena pelikautenaan Adrianmeren liigan, Serbian liigan sekä Serbian cupin mestaruuden.
Veselý osallistui NBA:n vuoden 2011 varaustilaisuuteen, jossa Washington Wizards varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Hän siirtyi samalla pelaamaan Washingtoniin. Helmikuussa 2014 hän siirtyi kolmen joukkueen yhteisessä pelaajakaupassa Denver Nuggetsiin. Elokuussa 2014 Veselý siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Fenerbahçeen.
Mills Lane

Mills Bee Lane III (synt. 12. marraskuuta 1936) on entinen nyrkkeilijä, nyrkkeilytuomari ja televisiopersoona. Parhaiten Lane tunnetaan hänen tuomitsemistaan useista nyrkkeilyotteluista 1980- ja 1990-luvulla.

Aikaisempi elämä

Vuonna 1956 Lane liittyi Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Merijalkaväessä hän kiinnostui nyrkkeilystä. Lähdettyään merijalkaväestä hän raivasi tiensä NCAA nyrkkeilymestariksi. Lane jatkoi nyrkkeilemistä. Vuoden 1960 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän hävisi semifinaaleissa Bill Baldwinille.
Lane tuli tunnetuksi toimiessaan tuomarina skandaalinomaissa The Sound And The Fury ottelussa, jossa hän diskasi haastaja Tysonin tämän purtua vastustajaansa korvasta.
Joonathan Kettunen

Joonathan Kettunen (s. maaliskuu 1985, Helsinki) on suomalainen lauluntekijä, ääninäyttelijä ja musiikkituottaja. Hän on säveltänyt kappaleita muun muassa seuraaville artisteille: Robin, Tiktak, Jani Wickholm, Mikko Sipola, Hurja ja Jani-Petteri; sekä soittanut Markus Niemen kanssa Miehuuskoe-yhtyeessä. 
Vuodesta 2008 hän on toiminut freelancer-äänittäjänä muun muassa Uptempo-studiolla, joka tuottaa pääasiassa jälkiäänityksiä mm. tv-sarjoihin, elokuviin ja peleihin. Kettunen on julkaissut soolotuotantoaan nimellä Kettu.
Oh Se-hoon

Oh Se-hoon (kor. 오세훈; s. 4. tammikuuta 1961 Soul) on eteläkorealainen konservatiivisen suuren kansallispuolueen poliitikko. Varsinaiselta ammatiltaan hän on lakimies. Hänestä tuli vuonna 2006 Soulin pormestari. Hänellä oli aiempaa poliittista kokemusta kansalliskokouksen jäsenenä. Elokuussa 2011 hän erosi pormestarin tehtävästään, koska ei saanut läpi ehdotustaan ilmaisen kouluruokailun poistamiseen hyvätuloisilta.
Abraham Melkiorinpoika

Abraham Melkiorinpoika (s. Uppsalassa - k. 1598 Tukholma) oli nuijasodan aikainen Pohjanmaan vouti ja nuijamiesten vastustaja.
Abraham Melkiorinpoika oli syntyään ruotsalainen. Hän toimi voutina Itä-Götanmaalla 1580-luvulla ja Helsinglannissa 1590-luvulla. Suomen käskynhaltija Klaus Fleming lähetti Abraham Melkiorinpojan Pohjanmaalle sen jälkeen kun Kaarle IX:n kannattajat olivat vanginneet vouti Tuomas Yrjönpojan ja lainlukija Erik Olavinpojan ja kuljettaneet heidät Ruotsiin. Abraham Melkiorinpoika oli kääntynyt katolilaisuuteen ja saanut valtakirjansa kuningas Sigismundilta Puolassa. Hän saapui Pohjanmaalle viimeistään elokuun puolivälissä vuonna 1596, mutta hän palasi Turkuun varoitettuaan talonpoikia kapinallisista hankkeista. Myöhemmin syksyllä Abraham Melkiorinpoika palasi Pohjanmaalle, mutta talonpoikien alettua polttamaan ratsutiloja, hän poistui jälleen maakunnasta.
Nuijasodan Nokian taistelussa joulukuussa 1596 Abraham Melkiorinpoika lähetettiin tarjoamaan sovintoa ehtona, että talonpojat luovuttavat huomattavimmat johtajansa tuomittaviksi. Tästä seurasi hämmennys, jonka takia talonpoikien päälliköt pakenivat ja talonpoikien joukot lyötiin näiden jouduttua hajaannuksen valtaan. Tämän jälkeen Abraham Melkiorinpoika vangitsi Jaakko Ilkan, Yrjö Kontsaksen, Pentti Pirin ja muutaman muun talonpoikaisjohtajan. Vastoin Klaus Flemingin myöhästynyttä kieltoa hän mestautti vangit Isokyrön kirkolla.
Sitten alkoivat pohjoispohjalaiset kapinoimaan, jolloin Abraham Melkiorinpoika ensin heille varoittavan kirjeen kirjoitettuaan, lähti muutaman kymmenen sotamiehen joukon voimin pohjoiseen kapinallisia rauhoittamaan. Kaarle-herttuan nimeämä uusi vouti Israel Larsinpoika oli kuitenkin antanut määräyksen pidättää Abraham Melkiorinpoika elävänä tai kuolleena. Pohjoispohjalainen partio Hannu Krankan ja Perttu Palon johdolla yllätti Abraham Melkiorinpojan joukon Kokkolan kirkon lounaispuolella olevalla Tarharannan niityllä. Abraham Melkiorinpoika pääsi pakoon, mutta hänet otettiin kiinni seuraavana päivänä etelämpää Kruununkylästä. Abraham Melkiorinpoika kuljettiin sidottuna ensin Tukholmaan ja sitten Arbogaan. Siellä koolla olleen säätyjen kokouksen asettama tilapäinen tuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan. Abraham Melkiorinpoika vetosi kuninkaaseen ja laati kaksi puolustuskirjelmää, jotka eivät kuitenkaan auttaneet vaan hänet teloitettiin Tukholmassa keväällä 1598.
Peukaloisen retket villihanhien seurassa

Peukaloisen retket villihanhien seurassa (ruots. Nils Holgerssons underbara resa genom Sverige) on ruotsalaisen Selma Lagerlöfin kirjoittama lastenromaani, joka julkaistiin kahdessa osassa 1906–1907. Satukirjojen klassikoksi kehittyneen romaanin päähenkilö on hanhien mukana ympäri Ruotsia kulkeva pikkupoika Nils Holgersson eli Peukaloinen. Kirja tarkoitettiin koulujen lukukirjaksi, jossa kuvattiin Ruotsin valtakuntaa ja kulttuuria.
Kirjan suomensi Juhani Aho käsikirjoituksesta, mikä näkyy muun muassa siinä, että luku mustien ja harmaiden rottien sodasta on katkelmallinen. Ahon suomennoksen ensipainos on myös bibliofiilisesti erityisen arvokas, koska Lagerlöf muutti vielä tarinaansa suomennoksen jälkeen. Maija Karma kuvitti suomalaisen laitoksen vuonna 1958 ja sai seuraavana vuonna kuvituksestaan Rudolf Koivu -palkinnon.
Ennen Peukaloisen retkiä olivat ilmestyneet sellaiset lastenkirjallisuuden klassikot kuin Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa (1872) ja Rudyard Kiplingin Viidakkokirja (1894), joista jälkimmäisen eläintarinoiden sanotaan innoittaneen Lagerlöfiä oman tarinansa luomiseen. Tällaiset kuvitteelliset, fantasiaelementtejä sisältävät lasten tarinat voidaan nähdä osana impressionismin taidesuuntaa.

Juoni

Nils Holgersson on pikkupoika, jonka mielestä mukavinta on syödä ja nukkua. Toiseksi kivointa on tehdä kiusaa, etenkin eläimille. Erään tapauksen jälkeen Holgerssonien kotihaltia taikoo hänet pikkuruiseksi ja antaa hänelle kyvyn puhua eläimille. Villihanhet ottavat hänet kesyhanhineen mukaansa ja matkaavat Ruotsin maakuntien poikki. Matkan varrella Peukaloinen oppii kunnioittamaan eläimiä ja kasvaa aikuiseksi.

Anime ja sarjakuva

Kirjasta on tehty vuonna 1980 japanilais-itävaltalaisena yhteistyönä tehty piirrossarja Peukaloisen retket. Sarjaan perustuen julkaistiin myös sarjakuvalehti.

Muuta

Hanhen selässä lentävä Nils Holgersson – tunnettu kuva kirjasta – on kuvattu Ruotsin 20 kruunun setelin selkäpuolella. Myös saksalainen autolautta M/S Nils Holgersson on nimetty Nils Holgerssonin mukaan.
Andrea Dossena

Ura

Dossena aloitti uransa Veronan juniorijoukkueista. Myöhemmin urallaan hän siirtyi seuran edustusjoukkueeseen ja pelasi siellä neljän kauden ajan. Vuonna 2005 Italian pääsarjaseura Udinese hankki Dossenan, mutta saman tien hänet lainattiin tulevaksi kaudeksi Trevisoon. Kauden jälkeen hän palasi Udineseen ja pelasi joukkueessa seuraavat kaksi kautta.
4. heinäkuuta 2008 Liverpool vahvisti hankkineensa Dossenan nelivuotisella sopimuksella joukkueeseen.
Hänet hankittiin korvaamaan Italiaan Rooman riveihin siirtynyttä John Arne Riiseä. 16. elokuuta 2008 Dossena teki ensiesiintymisensä Liverpoolissa Valioliigan ottelussa Sunderlandia vastaan. 10. maaliskuuta 2009 Dossena teki ensimmäisen maalinsa Mestarien liigan puolivälieräottelussa espanjalaista Real Madridia vastaan. Myöhemmin samalla viikolla hän laukoi myös ensimmäisen liigaosumansa hallitsevaa mestarijoukkue Manchester Unitedia vastaan.
5. tammikuuta 2010 Dossena palasi takaisin kotimaahansa Italiaan, tällä kertaa Napoliin. Siirtosumma oli arvoltaan 5 miljoonaa euroa.

Maajoukkueura

Dossena teki ensiesiintymisensä Italian maajoukkueessa 17. lokakuuta 2007 ystävyysottelussa Etelä-Afrikaa vastaan.
Pyykösjärvi (järvi)

Linnusto

Pyykösjärvi on monipuolinen lintuvesi. Tyypillisiä pesimälintuja ovat silkkiuikku (noin 10 paria), nokikana (5–10 paria) sekä sorsalinnut tukkasotka, telkkä, tavi, sinisorsa ja haapana. Yksi laulujoutsenpari on pesinyt järvellä vuosittain. Kahlaajista alueella tavataan esimerkiksi liroja ja taivaanvuohia. Lisäksi järvellä oleskelee koko avovesikauden ajan Ruskon jätekeskuksen alueella ruokailemassa käyviä lokkeja. Loppukeväällä järvellä on tavattu toista tuhatta pikkulokkia, kymmeniä vesipääskyjä sekä tuhansia pääskyjä. Syksyisin järvelle kerääntyy satoja vesilintuja, joista yleisimpiä ovat haapana, tukkasotka, isokoskelo ja telkkä. Lisäksi uiveloita on tavattu enimmillään satakunta. Syksyisin järvellä tavataan myös harmaahaikaroita, joita on enimmillään nähty kymmenkunta.
Anttilan keväthuumaus

Anttilan keväthuumaus on Tapio Rautavaaran tunnetuksi tekemä laulu. Se on käännös ruotsalaisen Evert Tauben kappaleesta "Sjösala vals". Suomenkieliset sanat on tehnyt Palle. Rautavaara levytti laulun kahdesti, 1955 ja 1971.
Thiago Motta

Thiago Motta (s. 28. elokuuta 1982 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialais-italialainen jalkapalloilija, joka pelasi Espanjassa ja Italiassa ja edusti uransa viimeiset kuusi vuotta Ranskan pääsarjassa pelaavaa Paris Saint-Germainia. Myös Italian kansalaisuuden omaavan Mottan pelipaikka oli puolustava keskikenttä.

Ura

187 senttimetriä pitkä Motta on Barcelonan kasvatti, joka pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran ykkösjoukkueessa kaudella 2001–2002. Yhteensä hän on pelannut Espanjan pääsarjassa 79 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Espanjan supercupin vuonna 2005 ja Mestarien liigan vuonna 2006. Barcelonan voittoon päättyneessä kauden 2005–2006 Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. 
Elokuussa 2007 Motta siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Atlético Madridiin. Vaikean polvivamman vuoksi Motta pelasi vain kaksi kokonaista liigaottelua Atléticossa kaudella 2007–2008. Kauden päätyttyä Atlético päätti, ettei se tarjoa pelaajalle uutta sopimusta. Loppukesällä 2008 Motta vieraili valioliigaseura Portsmouthin testattavana mutta ei lopulta kuitenkaan saanuut sopimusta Englantiin. Syyskuun alussa Motta matkusti Racing Santanderin harjoitusleirille, mutta seuran lääkärien arvioiden mukaan pelaajan polvi ei kestäisi koko kauden pelejä eikä sopimusta täten solmittu. Uusi seura löytyi lopulta Italiasta Mottan tehtyä Genoan kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Italiassa Mottan ura lähti uuteen nousuun. Hän vakiinnutti paikkansa Genoan aloituskokoonpanossa ja teki 27:ssä pelaamassaan ottelussa kuusi maalia. Kesällä 2009 Motta solmi nelivuotisen sopimuksen Interin kanssa. Motta teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan Milanon derbyssä Interin löylyttäessä paikallisvastustaja AC Milanin peräti 4–0. 
Tammikuun lopussa 2012 Motta siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Mottan sopimus on 3,5-vuotinen. 
Motta on pelannut Brasilian maajoukkueessa kaksi ottelua ja Italian maajoukkueessa 30 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Yksityiselämä

Motta töytäisi joukkueensa fania autolla 8. maaliskuuta 2017. Välikohtaus tapahtui Pariisissa lentokentällä kannattajien piiritettyä hänen autoaan hävityn Mestarien liigan ottelun jälkeen. 
Motta on naimisissa.
Leo-Pekka Tähti

Yksityiselämä

Koulutukseltaan Tähti on datanomi. Hän kihlautui virolaissyntyisen Sandra Ojalillin kanssa vuonna 2013, heidät vihittiin vuonna 2015, jolloin vaimo otti Tähti-sukunimen. Heillä on tytär Sandran aikaisemmasta suhteesta. Leo-Pekka Tähti jätti toukokuussa 2018 yksin eroanomuksen Satakunnan käräjäoikeuteen. Tähti asuu talvet Fuengirolassa Espanjassa, jossa hän pelaa koripalloa Espanjan pääsarjassa Velez-Malagan pyörätuolikoripallojoukkueessa Malagassa.
Fred (jalkapalloilija, 1979)

Ura

Fred aloitti uransa Brasilian alemmilla sarjatasoilla ja edusti muun muassa América Mineiroa ja Guarania. Vuonna 2006 hän siirtyi australialaiseen Melbourne Victoryyn, jossa hän oli tärkeässä osassa joukkueen voittaessa A-Leaguen mestaruuden. Adelaide Unitedia vastaan pelatussa loppuottelussa, jonka Melbourne voitti lopulta maalein 6–0, hän syötti neljä Archie Thompsonin viidestä maalista.
Mestaruuskausi jäi Fredin ainoaksi Melbournessa, sillä kaudeksi 2007 hän siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin D.C. Unitediin. Esikoiskaudellaan Washingtonissa hän teki seitsemän maalia ja antoi kahdeksan maaliin johtanutta syöttöä, mitkä auttoivat joukkueen MLS Supporters’ Shieldin voittoon. Vuoden 2008 Lamar Hunt U.S. Open Cupissa D.C. United ylsi Charleston Batteryn ohella loppuotteluun, jossa Fred teki joukkueensa 2–1-voittomaalin. Marras–joulukuussa 2008 hän teki lyhyen paluun Australiaan, minkä aikana hän pelasi lainasopimuksella A-Leaguen Wellington Phoenixissä.
Tammikuussa 2010 Fred siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin. Hän kuului Philadelphian runkopelaajiin joukkueen esikoiskaudella 2010 ja pelasi 25 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Fredin sopimus Philadelphian ja MLS:n kanssa päättyi kauteen 2010. New England Revolution varasi hänen MLS-oikeutensa joulukuussa 2010 järjestetyssä MLS Re-Entry Draft -varaustilaisuudessa, mutta hän palasi lopulta entiseen seuraansa D.C. Unitediin, joka hankki hänen oikeutensa New Englandilta vaihdossa varausoikeuteen vuoden 2012 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa. Tällä välin seuraan oli liittynyt myös Fredin pikkuveli Junior Carreiro.
Fredin toinen etappi Washingtonissa kesti vain puoli kautta. Heinäkuussa 2011 seura päästi hänet vapaalla siirrolla australialaiseen Melbourne Heartiin, joka on hänen kaudella 2006–2007 edustamansa Melbourne Victoryn paikallisvastustaja.
SNCF

Yhtiö

SNCF liikennöi lähes koko Ranskan rautatieliikennettä, myös TGV-suurnopeusjunia (Train à Grande Vitesse) ja joitakin osia RER-kaupunkiraideliikenteestä.
Aiemmin SNCF omisti junien lisäksi myös Ranskan rataverkon. Tähän tuli muutos, kun Euroopan unioni sääti uudet määräykset. Vuodesta 1997 lähtien rataverkon on omistanut erillinen valtion laitos RFF. Muutoksella haluttiin avata markkinat uusille junia liikennöiville yhtiöille. Vain harvoja kilpailijoita on tähän mennessä kuitenkin ilmaantunut. On väitetty, että tämä johtuisi hyvin rajoittavista säännöistä, joiden vaikuttimena on oletettu olevan protektionismi. Esimerkiksi luvan saaminen InterCityExpress-junan käytölle Ranskassa kesti neljä vuotta, kun taas saman junan sallittiin päästä Alankomaiden ja Belgian raiteille vuoden kuluttua käyttöönotostaan.

Nopeusennätys

Yhtiön TGV-junat ovat saavuttaneet useita maailmanennätyksiä nopeudessa. Viimeisin nopeusennätys tapahtui 3. huhtikuuta 2007, kun TGV:n uusin versio, josta käytetään nimitystä V150, rikkoi perinteistä rataa käyttävien junien nopeusennätyksen saavuttaen 574,8 km/h nopeuden. V150-junassa on suuremmat pyörät ja 18 300 kilowatin moottori.
Äiti synnyinmaa (Kiova)

Äiti isänmaa (ukr. Батьківщина-Мати, Batkivštšyna-Maty, ven. Родина-мать, Rodina-mat, "Äiti synnyinmaa") on suurikokoinen muistomerkki Ukrainan Kiovassa. Vuonna 1981 valmistunut, miekkaa kohottavaa naishahmoa esittävä patsas on jalustoineen 102 metriä korkea ja painaa noin 500 tonnia. Miekka on 16 metriä pitkä ja painaa 9 tonnia. Patsaan kilvessä on Neuvostoliiton vaakuna. Materiaalina on ruostumaton teräs ja patsas on osa suuren isänmaallisen sodan museota. Patsaan vieressä olevassa marmorilaatassa on Neuvostoliiton sankareiden nimet. Laatassa on 11 600 sotilaan ja yli 200 työläisen nimi. Patsaan suunnittelivat Jevgeni Vutšetitš (oli myös Volgogradin Äiti synnyinmaa -monumentin suunnittelijana) ja Vasili Borodai.