google/wiki40b huggingface dataset:
Haukijärvi (Virrat, Ilomäki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,6 metriä mpy.
Ernesto Togni

Ernesto Togni (s. 6. lokakuuta 1926 Brione Verzasca) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Luganon hiippakuntaan Angelo Giuseppe Jelmini 7. toukokuuta 1950. Togni sai 15. heinäkuuta 1978 nimityksen Luganon piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ambrogio Marchioni, jota avustivat Pierre Mamie ja Giuseppe Martinoli.
Togni erosi tehtävistään 21. kesäkuuta 1985.
Konevitsan kirkonkellot

Konevitsan kirkonkellot on vanha karjalainen kansansävelmä, jonka melodia jäljittelee Konevitsan luostarin kirkonkellojen sointia. Tunnetuimman version siitä tehnyt suomalainen Piirpauke-yhtye. Ensimmäisenä kappaleen levytti vuonna 1952 kanteletaiteilija Ulla Katajavuori. Piirpauken versiota on käytetty muun muassa elokuvissa ja dokumenteissa sekä televisio-ohjelmissa.

Kansansävelmä ja Konevitsan kellot

Konevitsan kirkonkellot on vanha karjalainen kantelesävelmä, jonka melodia jäljittelee Laatokalla Konevitsan saaressa sijaitsevan Konevitsan luostarin kirkonkellojen sointia. Niiden ääni kiiri aikoinaan kauas pitkin Laatokkaa ja kutsui ihmisiä kirkonmenoihin. Nykyään Konevitsassa on tiettävästi jäljellä ainoastaan yksi 1800-luvun alussa rakennetun luostarikirkon alkuperäisistä kelloista. Yksi niistä tuotiin sodan myötä Suomeen ja on nykyään Paltamon kirkossa.

Piirpauken versio

Piirpauken versio Konevitsan kirkonkelloista julkaistiin vuonna 1975 yhtyeen Piirpauke-nimisellä esikoisalbumilla. Se on myös Piirpauken tunnetuin kappale ja suurin hitti. Yhtyeen johtohahmo Sakari Kukko oli saanut ajatuksen Konevitsan kirkonkellojen levyttämisestä kuultuaan siitä Ulla Katajavuoren version. Lopullisen muotonsa Piirpauken toteutus sai vasta levytyssession yhteydessä Finnvox-studiolla. Se sisältää kappaleen varsinaisen teeman lisäksi improvisoidun osuuden, jonka keskeisessä osassa on Hasse Wallin kuuluisa kitarasoolo. Improvisaation päättää myöhemmin kapellimestarina tunnetuksi tulleen Esa-Pekka Salosen soittama käyrätorvi, jonka jälkeen kappale palaa jälleen alkuperäiseen teemaansa. Kappaleen sovittajaksi on levyllä merkitty Piirpauken jäsenten lisäksi myös 1900-luvun alkuvuosikymmeninä vaikuttanut kanteleensoitonopettaja Paul Salminen.
Piirpauken versiota on vuosien saatossa kuultu lukuisissa eri yhteyksissä, sitä on muun muassa käytetty musiikkina useissa elokuvissa ja dokumenteissa sekä televisio-ohjelmissa. Vuoden 1975 studioäänityksen lisäksi kappale löytyy livealbumeilta Historia of Piirpauke Vol. 1 (1977) ja Metamorphosis – Live 1977–1995 (1995) sekä Hasse Wallin vuonna 2001 ilmestyneeltä konserttitaltioinnilta Todellinen Live. Piirpauken esittämä Konevitsan kirkonkellot on mukana myös Wallin DVD:llä Live at Tavastia (2012).

Muita levytyksiä

Ensimmäisen levytyksen Konevitsan kirkonkelloista teki Ulla Katajavuori vuonna 1952. Neljän kappaleen savikiekon julkaisi levy-yhtiö Rytmi. Myöhempinä vuosikymmeninä sen ovat levyttäneet muun muassa kanteleensoittaja Ilona Porma sekä Matti Kontion, Martti Pokelan ja Eeva-Leena Sariolan yhtye. Sinfonia Lahti johtajanaan Osmo Vänskä teki kappaleesta oman orkesteriversionsa vuonna 2002, ja Piirpaukessa soittanut Hasse Walli puolestaan levytti sen samana vuonna englanninkielisellä nimellä Church Bells of Konevitsa.
Suomalainen yhtye Sentenced käytti omaa versiotaan introna albumilla The Cold White Light (2002). Vuonna 2008 Ismo Alangon ja Teho Majamäen muodostama duo Ismo Alanko Teholla lainasi melodiaa albumillaan Blanco Spirituals. Myös Nylon 66’ers on versioinut kappaleen levyllään Love to love. Tässä versiossa kappaleen nimi on "The Chimes".
Kimberleyn prosessi

Kimberleyn prosessi (engl. Kimberley Process Certification Scheme, lyh. KPCS) on kansainvälinen sopimus, jonka tarkoitus on tyrehdyttää niin kutsuttujen veritimanttien eli konfliktialueilta vientiin menevien timanttien kauppa, joilla usein rahoitetaan aseellisia ryhmittymiä. Prosessi otettiin käyttöön vuonna 2003 ja joulukuussa 2009 sopimuksen piiriin kuului 75 maata, joskin Euroopan unioni edustaa jäsenmaitaan yhtenä kokonaisuutena. Täten myös Suomi kuuluu sopimuksen piiriin. Kimberleyn sertifiointiprosessiin osallistuvat maat ovat vastuussa 99,8 prosentista kaikesta raakatimanttituotannosta.
Ihmisoikeusjärjestöjen ja timanttiteollisuuden tietoon tuli 1990-luvulla, että monissa köyhissä Afrikan maissa aseelliset kansainvälisesti tunnustettuja hallituksia vastaan sisällissotaa käyvät ryhmittymät rahoittavat toimintaansa muiden tulonlähteidensä lisäksi raakatimanteilla, joita myöhemmin on alettua kutsua veri- tai konfliktitimanteiksi. Konfliktitimanttien kaupan tyrehdyttämiseksi ryhdyttiin toimiin, jotka lopulta johtivat Kimberleyn prosessiin. Konfliktitimanttien kaupan tyrehdyttämisellä pyritään siihen, että erityisesti raakatimantteja vievien kehitysmaiden tunnustetut hallitukset ja asukkaat hyötyvät entistä enemmän timanttikaupasta saaduista tuloista.
Kimberleyn prosessi sai alkunsa Etelä-Afrikan Kimberleyssä toukokuussa 2000 pidetyssä kokouksessa, johon osallistui asiasta kiinnostuneiden maiden hallituksia sekä timanttiteollisuuden ja ihmisoikeusjärjestöjen edustajia. Kimberleyn prosessiin osallistuvan maan täytyy taata, ettei maasta lähtevillä timanteilla rahoiteta kansainvälisesti tunnustettuja hallituksia vastaan sisällissotaa käyviä ryhmittymiä, ja ettei maa vie tai tuo timantteja prosessin ulkopuolisesta maasta.
Kimberleyn prosessi edellyttää muun muassa että raakatimanttierät täytyy viedä maasta sinetöidyssä säiliössä yhdessä vientimaan hallituksen vahvistaman sertifikaatin kera. Raakatimantteja saa viedä vain toiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan maahan ja sertifioimattomien raakatimanttierien tuonti sopimuksen piirissä olevaan jäsenmaahan on kielletty.
Rudolf Dillström

Johan Rudolf Dillström (6. helmikuuta 1885 Viipuri – 13. kesäkuuta 1928) oli suomalainen insinöörikomentaja. 
Dillströmin vanhemmat olivat vahtimestari Johan Fredrik Dillström ja Josefina Huberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903, valmistui kemisti-insinööriksi 1907 ja suoritti insinööriupseeritutkinnon 1920.
Dillström toimi Helsingin kaupungin elintarvelaboratoriossa assistenttina ja johtajana 1907–1914 ja oli tehdasinsinöörinä Pietarissa 1914–1917. Suomen sisällissodan aikana hän perusti Vaasaan miinoituskomennuskunnan ja oli sen päällikkönä 1918. Sodan jälkeen hän oli rannikkopuolutuksen esikunnan toimistoupseerina 1919–1923, laivaston esikunnan toimistoupseerina 1923–1927 sekä pääesikunnan sotahistorian toimiston toimistoupseerina 1927–1928. Dillströmistä tuli reservin luutnantti 1918, reservin insinöörikapteeniluutnantti 1919, insinöörikomentajakapteeni 1920 ja insinöörikomentaja 1928.
Dillström toimitti Suomen laivaston vuosikirjat I-II ja laati pääosin Englantilais-suomalais-ruotsalais-saksalaisen merisanakirjan (1931). Hän suomensi osittain muinaisenglantilaisen Beowulf-runoelman ja Julkaisi myös teoksen Kalevala ja meri (1927),jossa hän esitti teorian nykyisestä Varsinais-Suomesta Kalevalan runouden syntypaikkana.
Videra

Liiketoiminta-alueet

Videran liiketoiminta jakautuu kolmeen osa-alueeseen: etäneuvottelupalveluihin, virtuaalisiin asiakaspalveluratkaisuihin sekä medianäyttöpalveluihin. Elisa Videran palvelut sisältää suunnittelun, laitteiston, yhteydet, asennuksen, huollon sekä tukipalvelut .

Tuotteet

Elisa Videran tuotteita ovat muun muassa terveystoimen toimialalle suunnattu Videra Virtual Home Care sekä erinäiset videoavusteiset asiakaspalveluratkaisut. Videra toimittaa lisäksi eritasoisia etäneuvottelu- ja medianäyttöratkaisuja.
Yritys yrittää kehittää jatkuvasti uusia visuaalisen kommunikaation ratkaisuja ja palvelukokonaisuuksia oman tuotekehitysosastonsa kautta .

Palvelumalli

Elisa Videra toimittaa palvelunsa täysin ulkoistettuna palveluna, avaimet käteen -periaatteella. Palvelumalli sisältää laitteet sekä itse palvelun, joka käsittää suunnittelun, asennuksen, huollon sekä tukipalvelut. Elisa Videran toimitusjärjestelmä on ISO9001 ja ISO14001 sertifioitu .
Adam Rodríguez

Adam Rodríguez (s. 2. huhtikuuta 1975 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen televisiouraansa kuuluu muun muassa Roswell, Felicity, Brooklyn South, NYPD Blue, Kova laki (Law & Order), Ruma Betty, CSI: Miami sekä UPN:n lyhytkestoinen All Souls, jossa esitti pyörätuolissa liikkuvaa tietokone-eksperttiä Patrick Fortadoa riivatussa sairaalassa.
Hän on myös esiintynyt Jennifer Lopezin videossa "If You Had My Love". Elokuvissa hän on esiintynyt kahdessa independent-tuotannossa: "Sacred Is the Flesh" rappari Nasin ja Elise Nealin kanssa, sekä "Rikki, the Pig" Jon Sedan ja Mario Lopezin kanssa.
Lukiossa hän suunnitteli olevansa ammattimainen baseballin pelaaja, mutta loukkaantuminen murskasi unelmat. Vasta collegen näyttelemiskurssin jälkeen hän päätti ruveta näyttelemään. Hän lopetti koulun ja työskenteli hanttihommissa – jopa välitysfirmassa sekä kiinteistövälitysfirmassa – jotta ei olisi klassinen nälkiintyvä näyttelijä. Lopulta asiat lähtivät käyntiin. Hän sai yksirivisen roolin NYPD Bluessa jälkeen roolin Brooklyn Southista konstaapeli Hector Villanuevana.
Rodríguez on ollut myös Lionel Richien musiikkivideossa "I Call it Love"
Rodríguez esittää CSI: Miamissa rikostutkija Eric Delkoa.
Siirtotyö

Siirtotyö tarkoittaa toisessa valtiossa tehtyä työtä ilman, että asettuu toiseen maahan pysyvästi. Oleskelun tarkoituksena on rahan ansaitseminen, ei esimerkiksi opiskelu.  Siirtotyö on siirtolaisuuden muoto. Siirtotyötä tekeviä kutsutaan siirtotyöntekijöiksi, siirtotyöläisiksi tai vierastyöläisiksi. Siirtotyöläisillä ei ole samoja oikeuksia kuin maahan pysyvästi asettuneilla siirtolaisilla.
Ulkomaille muuttoon ajaa tavallisesti kotimaan työttömyys tai huono palkka. Euroopan rikkaimmissa maissa asuvat siirtotyöläiset lähettävät vuosittain rahaa kotimaihinsa 97 miljardin euron arvosta.

Työolot Qatarissa

Qatarin kuningaskunta toimii lähes täysin siirtotyöläisten voimin. sillä 88% maan väestöstä on siirtotyöntekijöitä. Heidän asemansa on erittäin huono. Heille ei myönnetä maan kansalaisuutta ja työolot ovat surkeat. Työntekijät eivät saa vapaasti lähteä maasta, vaan tarvitsevat työnantajansa luvan. He eivät saa sairausvakuutusta, työturvallisuus on lähes olematon ja passien takavarikointi on yleistä, vaikka se on nykyisin laitonta. Esimerkiksi piittaamattomuus työturvallisuudesta johti vuonna 2013 vain kahden kuukauden aikana 44 nepalilaistyöläisen kuolemaan. Palkka jätetään yleensä ensimmäisen puolen vuoden aikana maksamatta keräten se vakuussummaksi, jotta työntekijä joutuu työnantajastaan riippuvaiseksi.
Työsuojeluviranomaiset eivät ole riippumattomia, sillä kaikki 150 työsuojeluviranomaista ovat ulkomaalaisia, joten he ovat itsekin vaarassa menettää asuntonsa, jos he ärsyttävät hallitusta.
Leevi Mutru

Leevi Mutru (s. 16. toukokuuta 1995) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa Lahden Hiihtoseuraa.
Mutru aloitti mäkihyppääjänä, mutta vaihtoi lajin sittemmin yhdistettyyn, jossa hän nousi Suomen maajoukkueeseen syksyllä 2014. Mutru kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran kauden 2014–2015 avauskilpailussa Kuusamossa 29. marraskuuta 2014. Hänen sijoituksensa oli 51. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti Chaux-Neuven jälkimmäisessä kilpailussa tammikuussa 2015 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lahdessa tammikuussa 2017.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 32:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vastaavassa kilpailussa 31:s ja joukkuekilpailussa viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 31:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi, suurmäen Gundersen-kilpailussa 21:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi.
Mutru voitti yhdistetyn Suomen-mestaruuden vuonna 2017.
J. V. Ilkka

Jorma Valdemar (J. V.) Ilkka (5. helmikuuta 1909 Helsinki – 20. kesäkuuta 1998 Vaasa)oli suomalainen toimittaja ja suomentaja. 
Jorma Ilkan vanhemmat olivat kauppaedustaja Jalmari Ilkka ja Ingrid Linnéa Nylund ja puoliso vuodesta 1929 Mirjam Paulina Herrgård. Ilkka tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Hän oli Vaasan toimittaja 1932–1936 ja toinen toimittaja vuodesta 1965. Etelä-Savon päätoimittaja Ilkka oli 1936–1942. Hän työskenteli Satakunnan Kansassa vuosina 1942–1960. Kesäkuusta 1953 lähtien Ilkka oli ensin vajaan kolmen vuoden ajan lehden virkaatekevänä päätoimittajana ja toimi sen jälkeen marraskuuhun 1960 saakka vakituisena päätoimittajana. Vapaa lehtimies Ilkka oli 1960–1965. Hän toimi myös Porin kauppaoppilaitoksen opettajana 1945–1952.
Toimittajantyönsä ohella Ilkka suomensi 1950-1970-luvuilla yli 170 teosta, jotka edustivat lähinnä jännitys- ja  kioskikirjallisuutta. Hän myös toimitti Satakunnan maakuntakalenterin 1957 ja 1958.
Dragon Ball Z: Budokai

Story mode (Tarinatila)

Tarinatilassa pelataan sarjan eri saagoissa, kuten saiyalaiset, frieza ja androidit, jonka mukaan vastustajat vaihtuvat. Jokaisen taistelun välissä on ns. cut-scene, joka kertoo pelin juonenkulusta ja selittää, miksi pelaaja joutuu kyseiseen taisteluun.

Skills (Taidot)

Skills-tilassa voidaan parantaa hahmon taitoja ja myös vaihtaa niitä toisten pelaajien kanssa. Tarkoituksena on kehittää hahmon taitoja äärimmilleen.

Dueling (Kaksintaistelu)

Dueling-moodissa on yksin- ja moninpelimahdollisuus. Yksinpelissä on mahdollista pelata tekoälyllä toimivia sarjan hahmoja vastaan ja moninpelissä taas jotain toista pelaajaa vastaan.
Mihail Kasanski

Mihail (Mikael) Kasanski (20. tammikuuta 1853 Wiesbaden – 23. kesäkuuta 1921 Viipuri) oli katedraalirovasti ja Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispa.
Kasanskin vanhemmat olivat lukkari Nikolai Kasanski ja Anna Deza. Hän suoritti teologian kandidaatin tutkinnon Pietarin hengellisessä akatemiassa ja papiksi hänet vihittiin 1874. Korpiselässä Kasanski toimi pappina 1876-1878 ja Salmissa 1878-1884. Kirkkoherrana hän toimi Turussa1884-1890 ja sitten Viipurissa 1890-1921. Kasanski kuului P. Hermanin ja Sergein veljeskunnan perustajiin 1880, rovasti hänestä tuli vuonna 1890, jolloin hän sai Pyhän Annan ja Pyhän Vladimirin ritarikuntien jäsenyyden.
Kasanski osallistui jumalanpalveluskirjojen suomentamiseen ja julkaisi Turussa ollessaan suomen- ja ruotsinkielistä lehteä Ortodoksisen kirkon ääni Suomessa, samoin kuin kaksiosaisen suomen kieliopin venäläisiä varten. Vuonna 1894 pidettiin hänen vaikutuksestaan Sortavalassa pappeinkokous, jossa päätettiin rippikoulujen eli kristinopinkoulujen pitämisestä. 1864 Kasanski oli Suomen kreikkalaiskatolisen kirkon hengellisen konsitorin jäsen. Hänet aateloitiin ansioistaan vuonna 1910, jolloin hän myös sai harvinaisen täyskultaisen kabinettiristin. 1917 Kasanski oli puheenjohtaja valtionkomiteassa, sai tehtäväkseen laatia Suomen kreikkalaiskatolista kirkkoa koskevan asetusehdotuksen.
Suomen itsenäistyttyä hän oli ehdolla apulaispiispaksi vuonna 1918, mutta hävisi vaalin piispa Serafimille venäläisten sotilaspappien keskitetyn kampanjan johdosta, he pitivät Kasanskia liian suomalaismielisenä. Vuonna 1921, kun apulaispiispan valinta tuli uudelleen ajankohtaiseksi, hän voitti vaalin selkeästi. Moskovan patriarkka Tiihon vahvisti vaalin, mutta isä Mihail ei kerinnyt ottaa virkaa vastaan. Hän oli niin huonossa kunnossa, että menehtyi vielä samana vuonna. Hänen perinnökseen jäi kuitenkin ehdotus etsiä uutta piispaa Virosta. Herman Aavista tuli noin kahta vuotta myöhemmin Suomen uusi apulaispiispa ja sittemmin pitkäaikainen arkkipiispa. Kasanski on toinen kahdesta suomalaisesta ortodoksipiispasta, jolla ei koskaan ollut Suomessa hiippakuntaa. Toinen oli entinen Valamon munkki, Yhdysvalloissa piispaksi vihitty ja siellä uransa tehnyt mutta Suomessa kuollut Laatokan piispa Markus.
Kasanskin puoliso oli Natalia Tsetverikov (k. 1912).
Kioto (romaani)

Juoni

Romaanin päähenkilö on nuori kiotolainen nainen Chieko. Hän kasvaa kangaskauppias Saton talossa mutta tietää olevansa löytölapsi.
Asymptootti

Asymptootti on suora tai käyrä A, jota toinen käyrä B lähestyy äärettömyydessä. Kun B:tä kuljetaan eteenpäin rajatta, etäisyys A:n ja B:n välillä kutistuu kohti nollaa. On myös mahdollista, että käyrä leikkaa asymptoottiaan, jopa äärettömän monta kertaa.
Anabarin kansallinen ulus

Kunnat ja asutuskeskukset

Anabarin kansallisen piirin hallinnollinen keskus on Saskylahin kylä.
Piirissä on kaksi maalaiskuntaa (naslegia). Saskylahin naslegiin kuuluvat Saskylahin ja Ebeljahin kylät. Jurjung-Hajan naslegiin kuuluu vain keskuskylä Jurjung-Haja.

Väestö

Vuonna 1989 ulusin (piirin) asukasluku oli noin 4 000 ja väestöstä oli jakuutteja 37 prosenttia, venäläisiä 27,8 prosenttia, evenkejä 9,4 prosenttia, evenejä 2,4 prosenttia, jukagiirejä 0,2 prosenttia, tšuktšeja 0,1 prosenttia ja muita 23,1 prosenttia. Noin tuhannen asukkaan Jurjung-Haja onkin ainoa dolgaanien asutuskeskittymä Sahassa.
Vuonna 2010 piirissä oli 3523 asukasta. Näistä vähemmistökansallisuuksiin kuuluvia dolgaaneita oli 1186, evenkejä 548, evenejä 332, jukagiirejä 6 ja tofalareja 2 henkeä.
Alueella harjoitetaan perinteisesti poronhoitoa, kalastusta ja turkiseläinten metsästystä. Nykytaloudessa timantinlouhinnalla on merkittävä osuus.
Ykköspesis-kausi 1993

Pesäpallon Ykköspesis kausi 1993 oli kolmastoista ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voitti Pattijoen Urheilijat.
Chiswick

Chiswick [ˈtʃɪzɪk] on suuri lähiö Lontoon länsiosassa ja se kuuluu Hounslowin hallintoalueeseen. Alue sijaitsee Thames-joen varrella vajaat kymmenen kilometriä Charing Crossista länteen. Junamatka Waterloon asemalle kestää puoli tuntia, metromatka Victorian asemalla noin 20 minuuttia.
Chiswickin kohdalla Thames-joki on soutajien suosiossa, Oxfordin ja Cambridgen yliopistojen välisen soutukilpailun maali on lähellä Chiswickin siltaa.
Valtiatar

Juoni

Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1500-luvun Ranskaan. 15-vuotias Skotlannin kuningatar Maria Stuart eli Mary on elänyt ranskalaisessa luostarissa, mutta murhayrityksen jälkeen hänet viedään Ranskan hoviin turvaan, jossa hän tapaa tulevaa perhettään ja lapsuuden ystäviään. Maryn on määrä mennä naimisiin Ranskan kuninkaan pojan Frans II:n eli Francisin kanssa, mutta kaikki ei suju suunnitelmien mukaan. Francisin äidin neuvonantaja Nostradamus näkee näyn, jonka mukaan Mary koituu hänen poikansa kuolemaksi.
Armfelt (Salo)

Armfelt on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, rantarataan, seututiehen 110, Turuntiehen ja Helenankatuun.

Palvelut

Alueella sijaitsevat Salon rautatieasema, linja-autoasema, Salon seudun terveyskeskuksen läntinen terveysasema, Salon kaupunginkirjasto sekä kauppakeskukset Plaza ja Linjuri.

Historiaa

Alueella sijaitsi Salon ensimmäinen elokuvateatteri Keskus jonka nimi muutettiin vuonna 1936 Tähti-kinoksi.
Mary Cléo Tarlarini

Mary Cléo Tarlarini (Maria Cleope Terlani, 22. huhtikuuta 1878 Milano – 22. lokakuuta 1954 Tivoli) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Tarlarinin elokuvaura alkoi torinolaisella Ambrosio Filmillä vuonna 1909. Hän oli italialaisen mykkäelokuvan ensimmäinen diiva, joka vuoden 1913 loppuun mennessä oli esiintynyt jo yli 60 elokuvassa.
Myöhemmin Tarlarini työskenteli myös Italalle, Pasqualille ja muille yhtiöille. Vuonna 1918 hän perusti Eugenio Vecchionin kanssa oman tuotantoyhtiön Cléo Filmin. Tarlarinin näyttelijänura jatkui 1930-luvun alkuun saakka.
Montserratin vaakuna

Montserratin vaakuna on Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Montserratin tunnus. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1909.
Vaakunan vihreäpukunen nainen kuvaa Eriniä, Ériu-mytologiaan perustuvaa Irlannin personifikaatiota. Nainen pitää kädessään kultaista harppua, joka viittaa Irlantiin ja Irlannin vaakunaan. Risti symboloi kristinuskoa.
Vaakuna viittaa saaren asukkaiden irlantilaiseen taustaan, koska väestö on Oliver Cromwellin saarelle karkoittamien irlantilaisten jälkeläisiä.
Tähtipäivät

Tähtipäivät on tähtitieteen ja tähtiharrastuksen valtakunnallinen yleisötapahtuma. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 1971 alkaen. Ensimmäiset pidettiin Turussa, sitten Helsingissä ja Tampereella.
Tähtipäivistä on muodostunut merkittävä yleisötapahtuma paikkakunnalla, jonne myös tähtiharrastajat kokoontuvat ympäri maata. Tähtipäivillä järjestetään esitelmiä, näyttely ja retkiä lähialueiden kohteisiin. Tähtipäivien illanvietossa jaetaan Ursan Stella Arcti -palkinto.
Tähtipäivät järjestää jokin paikallinen tähtiyhdistys yhdessä Ursan kanssa.
Tähtipäivät pidetään viikonloppuna. Aikojen kuluessa niitä on järjestetty niin syksyllä kuin keväälläkin. Nykyiseksi ajankohdaksi on valittu kevätpäiväntasauksen seutu.
Cygnus-kesätapahtuma aloitettiin 1980-luvulla. Aiemmin tähtipäivillä pidetyt aktiiviharrastajien jaostokokoukset siirtyivät sinne ja sitten omiin kokoontumisiin.
Tähtipäiviä on viimeksi vietetty Kirkkonummella 16.-18.5. 2008, Järvenpäässä 15.-17.5. 2009 ja Mikkelissä 17.-18.4.2010. Vuonna 2011 tähtipäivät olivat Turussa 19.-20.3.2011. Seuraavat tähtipäivät ovat Oulussa 23.-25.3.2012.
Tähtipäivät on myös Päivölän kansanopistolla kaksi kertaa vuodessa järjestettävän rajatietoon keskittyvän tapahtuman nimi.
Mestarin jalkain juuressa

Mestarin jalkain juuressa on Leevi Madetojan vuonna 1925 säveltämä teos Kansainvälisen Teosofisen seuran 50-vuotisjuhliin. Teos on osoitettu Krishnamurtille.
Ahomatara

Levinneisyys

Ahomataraa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä samoilla leveysasteilla halki Siperian ja Pohjois-Amerikan. Ahomatara on yleinen lähes koko Suomessa, harvinainen Kainuussa ja Käsivarren Lapissa.

Käyttö

Ahomatara on ollut Suomessa tärkeä punaisen värin lähde villan ja luonnon kuitujen värjäykseen. Punainen väri saadaan kasvin juuresta joka kerätään ennen kukkimista. Ahomataran muista osista saa myös muita sävyjä kuten vihreää, keltaista ja ruskeaa. Ahomataraa käytettiin yleisesti väriaineena synteetisten väriaineden yleistymiseen asti.
Lahti Pirates

Lahti Pirates on lahtelainen baseball-joukkue, joka pelaa kaudella 2016 Baseballin Suomi-sarjaa. Joukkueen kotikenttänä toimii Lahti Pirates Stadion osoitteessa Ristkarinkatu (kadun loppupää) Lahdessa.
Birger Brunila

Birger August Konstantin Brunila (4. lokakuuta 1882 Kotka – 20. tammikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti joka toimi 30 vuotta Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina.
Brunila pääsi ylioppilaaksi 1899 ja valmistui arkkitehdiksi 1905 Polyteknillisestä opistosta. Brunilalla oli 1905–1908 yhteinen arkkitehtitoimisto W. G. Palmqvistin kanssa ja vuodesta 1908 hänellä oli oma toimisto.
Brunila oli vuosina 1912–1917 Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina silloin toimineen Bertel Jungin apulaisena ja hän seurasi Jungia tähän virkaan 1917. Brunila toimi sitten asemakaava-arkkitehtina vuoteen 1948 saakka. Englantilaisesta puutarhakaupunki-ajatuksesta innostunut Brunila teki lähinnä asuinalueiden kaavoituksia (muun muassa Torkkelinmäki, Lauttasaari, Puu-Käpylä) mutta hän suunnitteli myös Vallilan ja Talin siirtolapuutarhojen asemakaavat. Helsingin ulkopuolelle Brunila teki asemakaavoja Kokkolaan, Kotkaan, Äänekoskelle, Lohjalle, Lauritsalaan ja Keravalle.
Brunila oli Arkkitehti-lehden päätoimittajana 1912–1916 ja hän oli lehden avustajana 1921–1929. 
Toimittaja ja kirjailija Kai Brunila oli Birger Brunilan poika.