google/wiki40b huggingface dataset:
All inclusive

All inclusive tarkoittaa tavallisesti valmismatkojen yhteydessä ilmoitettua hintaa, johon sisältyvät kaikki ruokailut ja tietyt juomat. Aterioita ovat yleensä aamupala, lounas, päivällinen sekä välipalat. Juomina tarjoillaan yleensä virvoitusjuomia ja paikallisia alkoholijuomia. Joissakin lomakohteissa all inclusive -hintaan saattaa kuulua myös retkiä tai muita aktiviteetteja.

All-inclusiven historiaa

Billy Butlin tarjosi Butlin' Holiday Camps -nimellä perheille tarkoitettua all inclusive -majoitusta Iso-Britanniassa vuodesta 1936 lähtien. Entinen huippu-urheilija Gérard Blitz ja hänen palaavien sotilaiden leirien varustamiseen käyttämänsä retkeilyvälinetehtaan omistajaperheen jäsen Gilbert Trigano puolestaan ideoivat ja perustivat Mallorcalle Club Méditerranéen vuonna 1950. Alku oli vaatimaton, sillä majoitus järjestettiin Yhdysvaltain armeijan ylijäämävarastoista ostetuissa teltoissa, joissa oli kenttävuoteet.

Kohderyhmät

All inclusive -matkaa käyttävät usein matkustajat, jotka mielellään pysyttelevät samassa lomakohteessa matkan ajan. Etua saattaa koitua etenkin lapsiperheille, joille helppo ruokaileminen ja edeltä käsin tiedossa olevat kustannukset saattavat olla avainasemassa lomakohdetta valittaessa. Samoin myös liikuntarajoitteiset matkustajat voivat nauttia all inclusive -järjestelyn helppoudesta.

Konseptin ongelmia

Toisaalta all inclusive -typpisen matkan sisältämien aterioiden, palvelun ja juomien laatu voi vaihdella sillä seurauksella, että kuluttajan voi olla vaikea verrata ennakkoon mikä on kokonaisuutena saadun palvelun ja tarjonnan kokonaishyöty. Usein käytäntönä on, että all inclusive -matkan käyttämättömiä aterioita ei hyvitetä, vaikka palvelua ei käytettäisi. All inclusive -aterioiden tarjoiluajat voivat olla rajoitetut ja tarjottavat lisämaksulliset palvelut muuttavat all inclusive -käsitettä. Osa matkakohteen all inclusive -aktiviteeteista voi olla maksuttomia vain määriteltyinä aikoina, "ilmaisen palvelun" määrä voi olla rajoitettu ja sisältö voi muuttua.
Helge Hyrkkälä

Helge Johannes Hyrkkälä (sukunimi vuoteen 1943 Hyrkstedt; 19. toukokuuta 1887 Helsinki – 26. toukokuuta 1950 Pietarsaari) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Murray-Darling-jokialue

Murray-Darling-jokialue on jokialue Australiassa. Alueen läpi virtaa maan kolme suurinta jokea, joista kaksi suurinta, Murray (2 530 km) ja Darling (2 740 km), ovat antanut alueelle sen nimen. Kolmanneksi suurin joki on Murrumbidgee (1 575 km). Murray-Darling-jokialue muodostaa seitsemäsosan koko Australian pinta-alasta ja kattaa 1 061 469 neliökilometrin alueen.  Murray-Darling-jokialueen tärkein luonnonvara on vesi, jota käytetään muun muassa kasteluun. Neljän osavaltion alueelle levittäytyvän jokialueen vesistä on riippuvaisia noin kolme miljoonaa australialaista.
Murray-Darling-jokialueella sijaitsee yli 40 % valtaosin kuivan Australian maatiloista. Jokialue on maan tärkein maatalousalue. Sen useissa osissa on huomattu vesivarantojen olevan huomattavasti ylivarattuja tai ylikäytettyjä. Murray-Darling-jokialuetta pidetään tärkeänä myös sen luonnon monimuotoisuuden vuoksi. Alueelle tiedetään elävän useita satoja eläinlajeja, joista 35 lintu-, 16 nisäkäs- ja 35 kalalajia on määritelty uhanalaisiksi.
Tuplapotti

Tuplapotti on Veikkauksen (aikaisemmin RAY:n) viisilinjainen hedelmäpeli, jossa on tarkoituksena saada voittolinjoille voittavia kuvioyhdistelmiä. Pelissä pyörivät hedelmät, marjat ja Ray:n logot.

Pelin kulku

Pelissä valitaan linjapainikkeilla (1–5) ne linjat, joita haluaa pelata. Panos yhtä linjaa kohti vaihtelee pelipaikan mukaan.
Kun voittolinjoille pysähtyy voittavia yhdistelmiä, voittavat kuviot alkavat hehkua ja voittomusiikki käynnistyy. Jos pelaaja saa voiton useammalle voittolinjalle yhtä aikaa, kokonaisvoitto on isoimman voittoyhdistelmän voittosumma kerrottuna voittavien linjojen määrällä.
Tuplauksessa pelaajan tarkoituksena on arvata, onko tuplauslinjalle osuva kolikkokuvio kruuna vai klaava. Oikealla arvauksella pelaaja kaksinkertaistaa tuplauspanoksensa ja hän voi jatkaa tuplausta tai ottaa voitot talteen. Pelaaja voi yrittää tuplata panoksensa niin kauan, kunnes tuplattava panos on puolet päävoitosta tai vähemmän.
Väärällä arvauksella tai kantillaan olevalla kolikolla pelaaja menettää tuplauspanoksensa ja tuplaus päättyy.

Pelin kehitys

Tuplapotin edeltäjä oli vuonna 1984 kehitetty Potti, jonka kolmella kiekolla pyöri hedelmäkuvioita. 1990-luvun alkupuolelle tultaessa teknologia oli mennyt eteenpäin ja muotokielikin kehittynyt. Alettiin suunnitella raha-automaattia, jossa on peruspelin lisäksi tuplauspeli ja jossa kiekot tulevat mahdollisimman lähelle pelaajaa. Syntyi Tuplapotti, jossa pelin antosuhde kasvaa panoksen kasvaessa ja että voitot voi yrittää kaksinkertaistaa.
HMS Lysander (J379)

Palvelus

Alus romutettiin 1957 Blythissä.
Castrol

Historia

Castrolin (silloinen CC Wakefield and Company) perusti Charles Wakefield vuonna 1899 erottuaan entisestä työpaikastaan. Castrol valmisti voiteluöljyjä lentokoneille ja autoille. 1900–luvulla Wakefield sai ajatuksen sponsoroinnista: sponsorointi alkoi autoista, jotka pyrkivät rikkomaan autojen huippunopeusennätyksiä. 1960 luvulla yrityksen nimi CC Wakefield and Company vaihdettiin Castrol Ltd:hen. Vuonna 1966 Burmah Oil Company osti Castrolin. Vuonna 2000 Burmah Oil Company fuusioitui BP:n kanssa, mutta Castrol sai pitää oman tuotenimensä.
Salomo Wuorio

Salomo Wuorio (sukunimi vuoteen 1876 Backberg; 28. elokuuta 1857 Hausjärvi – 28. helmikuuta 1938) oli suomalainen koristemaalari, maalausliikkeen johtaja ja teollisuusneuvos.
Wuorion vanhemmat olivat muurari, maanviljelijä Salomon Backberg ja Helena Juhontytär. Wuorio lähti 12-vuotiaana työhön Helsinkiin isänsä kuoltua 1868 lavantautiin. Hän oli aluksi oppipoikana maalarimestari Kyrklundin liikkeessä, pääsi 20-vuotiaana kisälliksi ja siirtyi 1881 Tukholmaan maalaamaan teatterilavasteita koristemaalari Carl Grabowin ateljeessa. Suomeen palattuaan Wuorio oli 1887–1889 työnjohtajana turkulaisen maalarimestari Samuel Koskisen liikkeessä ja osallistui tällöin Tampereen raatihuoneen ja Valtionarkiston rakennuksen koristelutyöhön. 
Wuorio perusti oman maalausliikkeen Helsinkiin tammikuussa 1890 ja vuonna 1895 hän perusti tapetti- ja mattoliikkeen. Wuorion maalausliikkeestä tulikin pian yksi Suomen johtavia alan yrityksiä ja vuonna 1909 valmistui arkkitehti Herman Geselliuksen suunnittelema Wuorion liikepalatsi Unioninkatu 30:een. Wuorio sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1932.
Wuorio oli Helsingin tapetti- ja mattokauppiasyhdistyksen sekä Helsingin maalarimestariklubin puheenjohtaja, Suomen taideteollisen yhdistyksen johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja sekä taidehallisäätiön varapuheenjohtaja. Hän oli muun muassa Suomen rakennusmestariliiton, Koristetaiteilijoiden liitto Ornamon, Suomen taiteilijaseuran ja Suomen taideteollisuusyhdistyksen kunniajäsen. Wuorio lahjoitti myös varoja Taidehallin rakentamiseksi Helsinkiin sekä avusti Helsingin maalariammattikoulun toimintaa.
Salomo Wuorio oli vuodesta 1896 lähtien naimisissa Gerda Maria Länghjelmin kanssa, jonka isä oli Vaasan hovioikeuden asessori Georg Ferdinand Långhjelm. Heillä oli kolme lasta, joista kaksi kuoli nuorina. Nuorin lapsista, arkkitehti Karl Gunnar Valdemar Wuorio (1900–1965), siirtyi 1936 Wuorion yrityksen johtoon isänsä jälkeen. Gunnar Wuorion kuoltua naimattomana 1965 Wuorion omaisuus siirtyi 1966 perustetulle Gerda ja Salomo Wuorion säätiölle.
Wuorion kuoltua hänen yrityksensä jaettiin 1949 kahteen yhtiöön: S. Wuorion maalaamo (maalausosasto) ja G. Wuorio & co (tapetti- ja matto-osasto). S. Wuorion maalaamo Oy on ollut vuodesta 1979 maalarimestari Pertti Hukkasen omistuksessa ja Mattotalo Wuorio Oy kuuluu nykyisin RTV-yhtymä Oy:öön.
Martti Wallén

Martti Christian Wallén (s. 20. marraskuuta 1948 Helsinki) on suomalainen bassolaulaja. Hän valmistui kanttoriksi 1968 ja toimi Helsingin ortodoksisen seurakunnan kanttorina 1968–1972. Hänen asemapaikkansa oli Lohjan työkeskus. 
Wallén opiskeli Sibelius-Akatemiassa Pekka Salomaan oppilaana ja täydensi opintojaan Tukholmassa Torsten Föllingerin, sekä Roomassa Luigi Riccin ja Achille Braschin johdolla. Wallén sai ensimmäisen kiinnityksensä bassosolistiksi Suomen Kansallisoopperaan vuonna 1973 (vakinainen vierailija vuodesta 1975–) ja oli Tukholman kuninkaallisen oopperan solisti 1975–2000.
Tärkeimpiä rooleja uran varrella mm. Sarastro, Leporello, Baron Ochs, Rocco, Pimen, Basilio, Gremin, Sparafucile, Daland, Pogner, Landgraf, Fasolt, Hunding, Paavo Ruotsalainen ja useita muita rooleja suomalaisissa oopperoissa.
TV-oopperoita: P M Davies: The Lighthouse(SVT), G. Verdi: Don Carlos(SVT) ja Rigoletto(YLE/Fuga),L. Madetoja:Pohjalaisia/Vallesmanni(YLE), A. Sallinen: Ratsumies/Tuomari(YLE) E. Rautavaara:Tietäjien lahja/Salomon(Arte).
Levytyksiä: A.Sallinen:Ratsumies, E.Bergman: Det sjungande trädet, G.Verdi: Don Carlos,suomalaisia joululauluja ja ortodoksista kirkkomusiikkia(useita levytyksiä). 
Hän on vieraillut muun muassa Tallinnan Estonia-teatterissa, Moskovan Bolšoi-teatterissa, Helsingin Juhlaviikoilla, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Suomen Kansallisoopperassa. Konsertti -ja oratorioesiintymisiä kaikissa Pohjoismaissa ja Keski-Euroopassa. Wallen oli Sysmän Suvisoiton taiteellinen johtaja vuosina 1995–1999 ja Tukholmassa vuosina 1996–2000 toimineen Föreningen Finn Finsk Musik (FINNMUS) tapahtumanjohtaja. Martti Wallén muutti Espanjaan vuonna 2004.
Martti Wallénin kummatkin lapset, Herman Wallén (synt. 1978) valmistunut Karlsruhen musiikkikorkeakoulusta ja Ida Wallén, valmistunut Münchenin musiikkikorkeakoulusta, ovat toimineet ammattilaulajina Saksassa.
Émile Borel

Elämäkerta

Borel syntyi Saint-Affriquen kylässä Aveyronissa protestanttisen pastorin poikana. Hän opiskeli Collège Sainte-Barbessa ja Lycée Louis-le-Grandissa, kunnes hän pääsi sekä École normale supérieureen että École polytechniqueen. Vaikka hän läpäisi molempien pääsykokeen, hän päätti vuonna 1889 keskittyä opiskelemaan ensinmainitussa. Samana vuonna hän voitti concours général -nimisen vuotuisen matematiikkakilpailun. Vuonna 1893 hän sai valmiiksi väitöskirjansa, jonka nimi oli Sur quelques points de la théorie des fonctions (”joitakin näkökohtia funktioteoriasta”). Samana vuonna Borel aloitti neljä vuotta kestäneen toimintansa luonnoitsijana Lillen yliopistossa, minä aikana hän myös julkaisi 22 tieteellistä tutkielmaa. Vuonna 1897 hän palasi École normaleen, ja hän sai funktioteorian oppituolin, missä virassa hän toimi vuoteen 1941 saakka.
Vuonna 1901 Borel meni naimisiin 17-vuotiaan Marguerite Appelin kanssa, joka oli hänen kollegansa Paul Émile Appelin tytär. Tämä kirjoitti myöhemmin 30 romaania salanimellä Camille Marbo.
Émile Borel kuoli Pariisissa 3. helmikuuta 1956.

Tutkimukset

Yhdessä René-Louis Bairen ja Henri Lebesguen kanssa Émile Borel oli yksi mittateorian kehittäjistä, ja hän sovelsi sitä myös todennäköisyyslaskentaan. Hänen mukaansa on nimetty käsite Borel-joukko. Yksi hänen todennäköisyyslaskentaa käsittelevistä kirjoistaan sisältää huvittavan ajatuskokeen, joka on tullut yleisesti tunnetuksi äärettömän apinajoukon lauseena. Vuosina 1921–1927 hän julkaisi myös joukon peliteoriaa käsitteleviä tutkielmia, joissa hän ensimmäisenä määritteli strategiapelin käsitteen.
Vuosina 1913–1914 hän selvitti, miten hyperbolinen geometria ja erityinen suhteellisuusteoria voitiin yhdistää. Esimerkiksi kirjassaan Introduction Geometrique à quelques Théories Physiques hän kuvaili hyperbolisia rotaatioita muunnoksina, joissa hyperbeli säilyy ennallaan samoin kuin ympyrä säilyy rotaatiossa sen keskipisteen ympäri. 
Borel oli myös yksi Institut Henri Poincarén perustajista.
VUonna 1938 kirjassaan Application de la théorie des probabilités aux Jeux de Hasard (”todennäköisyysteorian soveltaminen uhkapeleihin”) hän esitti myös pokerille mallin, jolle hän antoin nimen La Relance.

Poliittinen toiminta

Borel osallistui 1920-luvulta 1940-luvulle saakka aktiivisesti myös politiikkaan. Vuonna 1922 hän perusti ISUP:n (Institut de statistique de l’université de Paris), Ranskan vanhimman tilasto­tieteen oppilaitoksen. Vuosina 1924–1936 hän toimi Ranskan edustajain­huoneen jäsenenä. Vuonna 1925 hän toimi Ranskan laivastoministerinä Paul Painlevén hallituksessa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Ranskan vasta­rinta­liikkeessä, minkä vuoksi hänelle vuonna 1950 myönnettiin mitali.
Tove Hedström

Tove Hedström (18. tammikuuta 1907 Helsinki – 4. toukokuuta 1944 Helsinki ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hedström julkaisi 1942 talvisota-aiheisen teoksen Allt blev annorlunda joka käännettiin myös tanskan kielelle (Alt blev anderledes, De Unges Forlag, København 1943).
Suomen Geopoliittinen Seura

Suomen Geopoliittinen Seura on tieteellinen seura, joka ilmoituksensa mukaan pyrkii edistämään Suomea koskevaa geopoliittista tutkimusta, keskustelua ja tietämystä. Se on perustettu 2016.
Seuran puheenjohtaja on Pekka Visuri ja varapuheenjohtajana Heikki Talvitie. Muut hallituksen jäsenet ovat: Anders Blom, Jaakko Blomberg, Timo Hellenberg, Ilkka Herlin, Jaakko Kalela, Maria Lähteenmäki, Henrik Meinander ja Risto Volanen. Yhdistyksen sihteeri on Alex Kransman.
Yhdistyksen kotisivujen etusivulla oleva kartta on peräisin Halford Mackinderin teoksesta The Geographical Pivot of History.

Kritiikkiä

Toimittaja Laura Halminen kirjoittaa Helsingin Sanomissa: "Matti Vanhasen (kesk) taustatiimissä vaikuttaa taantumukselliseksi väitetyn Suomen geopoliittisen seuran perustajajäseniä." Sitä on epäilty jopa Vladimir Putinin vaikutuskanavaksi.
Metti Nordin

Metti Nordin (o.s. Heiskanen, s. 25. lokakuuta 1961 Jyväskylä) on suomalainen lavastaja, joka on toiminut myös puvustajana ja graafisena suunnittelijana suomalaisissa teattereissa, kuten 1980-luvun loppupuolella Ryhmäteatterissa ja 1990-luvulla Suomen Kansallisteatterissa.
Metti Nordin opiskeli lukion jälkeen lavastusta Taideteollisessa korkeakoulussa 1980–1985 ja myöhemmin pukusuunnittelua Aalto-yliopistossa 2009–2012.
Nordin pitää Vehmaan Vinkkilässä taidetaloa nimeltä Oheistaidekoti yhdessä äitinsä, taidegraafikko ja akateemikko Outi Heiskasen kanssa. Hänen isänsä on etenkin kalligrafina tunnettu kuvataideopettaja Toivo Heiskanen. Mette Nordin on ollut naimisissa kuvanveistäjä Antti Nordinin kanssa. Heidän lapsiaan ovat näyttelijä Reino Nordin ja muusikko Siiri Nordin.
Jordan Binnington

Juniorivuodet

Binnington siirtyi OHL-juniorisarjaan vuonna 2009. Hän pelasi Owen Sound Attackissa vuodet 2009-2013, joiden aikana tarttui yksi OHL-mestaruus ja NHL-varaus vuonna 2011. Lisäksi hänen juniorivuotensa huipentuivat valinnalla Kanadan maajoukkueeseen jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2013. Turnauksen lopputulos oli kuitenkin Kanadalle pettymys, sillä joukkue jäi 4. sijalle hävittyään pronssiottelun Venäjälle numeroin 6-5. Binnigtonin peliaika turnauksessa jäi vain kahteen otteluun, mutta hän pääsi pelaamaan pronssiottelun.

Ammattilaisura

Binnington siirtyi ammattilaiseksi kaudella 2013–2014. Hän pelasi St. Louisin farmijoukkueen farmissa ECHL-liigan Kalamazoo Wingsissä. Ensimmäinen ECHL-kausi vakuutti seuran organisaation ja Binnington nousi kaudeksi 2014–2015 AHL:ään, jossa hän edusti Chicago Wolvesia. Saman kauden puolivälissä hän pääsi debytoimaan NHL:ssä St. Louis Bluesissa yhdessä ottelussa. Binnington edusti tulokassopimuksen loppuun asti Chicago Wolvesia jonka jälkeen hän jatkoi organisaatiossa vuoden mittaisilla sopimuksilla.
Kausi 2016–2017 meni vielä Chicago Wolvesissa, mutta kaudeksi 2017–2018 hänet lainattiin Providence Bruinsiin. Kaudelle 2018–2019 Binnington teki vielä uuden vuoden mittaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Hän aloitti kauden tuttuun tapaan AHL:n puolelta mutta kauden puolivälissa NHL-seura St. Louis Bluesin maalivahtiongelmien johdosta Binnington pääsi ensimmäistä kertaa kunnolla koko uransa aikana antamaan näyttönsä NHL:ssä. Binningtonin pelit alkoivat erittäin lupaavasti ja samalla alkukauden kompuroinut Blues löysi peliinsä uuden ilmeen. Voittoja tuli toisensa perään ja Binnington sai ykkösmaalivahdin paikan, johdattaen samalla Bluesin pudotuspeleihin. Blues eteni aina Stanley Cup -finaaleihin, jossa vastassa oli Boston Bruins. Blues onnistui Binningtonin johdolla voittamaan Stanley Cupin voitoin 4-3. Ratkaisevassa ottelussa Blues voitti luvuin 4-1. Binnington torjui ottelussa 32 kertaa.
Ryan Ellis

Ura

Ellis siirtyi kaudeksi 2007–2008 OHL:ään ja Windsor Spitfiresiin. Hän teki heti tulokaskaudellaan hyvät tehot 15+48=63 ja oli OHL:n puolustajien pistepörssin kolmas Oshawa Generalsin Michael Del Zotton kanssa. Ellis valittiin kauden päätteeksi OHL:n ja CHL:n tulokkaiden tähdistöön. Kaudella 2008–2009 hän teki tehot 22+67=89 ja voitti OHL:n puolustajien pistepörssin. Ellis valittiin OHL:n, CHL:n ja Memorial Cup -turnauksen tähdistökentälliseen. Hän voitti Memorial Cupin keväällä 2009. Ellis oli OHL:n tähdistöottelussa läntisen konferenssin varakapteeni.
Lokakuussa 2009 Ellis teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän kuitenkin pelasi kauden 2009–2010 loppuun OHL:ssä. Ellis voitti keväällä 2010 toisen kerran peräkkäin OHL:n mestaruuden ja Memorial Cupin. Hänet valittiin OHL:n toiseen tähdistökentälliseen ja hän pelasi OHL:n tähdistöottelussa. Ellis oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 12+49=61.
Myös Ellisin toinen tulokassopimuskausi 2010–2011 kului vielä pääosin Spitfiresissä. Hän teki siellä pelipaikkaansa nähdet hurjat tehot 24+76=100, jotka riittivät joukkueen sisäisen pistepörssin voittoon, koko OHL:n syöttöpörssin toiseen sijaan sekä pistepörssin viidenteen sijaan. Ellis voitti puolustajien pistepörssin tehden peräti 21 pistettä enemmän kuin siinä toiseksi sijoittunut Kitchener Rangersin Ryan Murphy. Kauden päätteeksi hänet palkittiin OHL:n arvokkaimpana pelaajana Red Tilson Trophylla, parhaana puolustajana Max Kaminsky Trophylla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Ellis on 313 pisteellään Windsor Spitfiresin kaikkien aikojen tehokkain puolustaja. Hän rikkoi kaudella 2010–2011 Joel Quennevillen (292 pistettä) ennätyksen.
Islam Sveitsissä

Sveitsissä arvioitiin olevan 311 000 muslimia vuonna 2000, mikä on noin 4 % väkiluvusta. Useimmat muslimit ovat entisen Jugoslavian alueelta ja Turkista.
Sveitsi hyväksyi vuonna 2009 kansanäänestyksessä kiellon rakentaa minareetteja. Äänestyksen järjesti Sveitsin kansanpuolue.
Keokuk

Keokuk on kaupunki Iowan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Mississippi-joen varrella ja kuuluu Leen piirikuntaan. Kaupungissa oli 11 427 asukasta vuonna 2000. Ensimmäinen uudisasukas alueella oli vuonna 1820 sinne saapunut Samuel C. Muir. Kaupunki perustettiin 1837 ja se sai nimensä Sauk-intiaanien päällikkö Keokukin mukaan. Kaupungissa sijaitsi useita sairaaloita Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Kirjailija Mark Twain asui lyhyen aikaa Keokissa 1850-luvulla.
Talent Suomi (3. tuotantokausi)

Koe-esiintymiset

Koe-esiintymiset näytettiin televisiossa syys-lokakuussa. Kauden ensimmäinen jakso oli pääasiassa edellisten vuosien kertausjakso. Varsinaiset koe-esiintymiset näytettiin televisiossa 17. syyskuuta alkaen. Toisessa jaksossa oltiin Tampereella, kolmannessa Kuopiossa ja viimeisissä jaksoissa Helsingissä.

Tuomareiden valinta

Tuomareiden valinta -niminen jakso esitettiin tv:ssä 15. lokakuuta. Jaksossa paljastuivat myös semifinalistit, joita oli 40 kappaletta.
Alussa tuomarit jakoivat esiintyjät kahteen ryhmään: ryhmään A ja ryhmään B. 16 kykyä sai esiintyä tuomareille uudelleen, ja heistä yhdeksän pääsi semifinaaliin. 30 kykyä pääsi suoraan semifinaaleihin heti jakson alussa. Tuomarit valitsivat 39 semifinalistia ja katsojat saivat äänestää vielä yhden kyvyn mukaan.

Semifinaalit

Semifinaaleja oli tänä vuonna viisi kappaletta, jotka lähetettiin suorana Barona-areenalta. Jokaisessa semifinaalissa oli kahdeksan esiintyjää, joista yhteensä kymmenen pääsi suureen finaaliin.

Jaksot

Karsintajaksot esitettiin lauantaisin klo 19.00–20.00, mutta semifinaalivaiheen alettua ohjelmaa esitettiin 19.00–20.30/21.00.
Silverchair

Silverchair on australialainen vuonna 1994 perustettu grungea ja vaihtoehtorockia soittava yhtye. Se on AC/DC:n ohella yksi tunnetuimmista australialaisista raskaan rockin yhtyeistä. Yhtye on Suomessa melko tuntematon, mutta on muun muassa kotimaassaan julkaissut lukuisia hittejä ja tunnetaan hyvin Yhdysvalloissakin. Silverchair on myynyt yli 6 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti.
John Frederick Miller

John Frederick Miller (1759–1796) oli englantilainen maalari.
Hänen isänsä oli saksalainen taiteilija Johan Sebastian Müller (1715 – noin 1790). Miller oli yksi taiteilijoista, jotka maalasivat tauluiksi Sydney Parkinsonin tekemät piirrokset hänen matkaltaan James Cookin Tyynenmeren retkellä. Miller kuvitti etupäässä kasveja mutta myös eläimiä. 1772 hän matkusti tutkimusretkelle Islantiin Joseph Banksin (1743–1820) kanssa.
Miller julkaisi kuvateoksen Cimelia Physica. Figures of rare and curious quadrupeds, birds, &c. together with several of the most elegant plants (1796). Tekstin laati George Kearsley Shaw (1751–1813). 1776 ja 1782 hän julkaisi Lontoossa teoksen Various subjects of Natural History, wherein are delineated birds, animals and many curious plants.
Linnuista Miller nimesi ainakin sihteerin (Sagittarius serpentarius) ja kuningaspingviinin.
95 teesiä

Martti Lutherin Disputatio pro declaratione virtutis indulgentiarum (Väittely aneiden voimasta ja tehokkuudesta) eli paremmin tunnettuna 95 teesiä haastoivat katolisen kirkon opetukset koskien katumusharjoituksia, paavin valtaa ja aneiden hyödyllisyyttä. Ne saivat aikaan teologisia väittelyitä, joista seurasi lopulta uskonpuhdistus ja luterilaisen, reformoidun ja anabaptistisen kristillisyyden synty.
Vuonna 2017 julkaistiin Helsingin Sanomissa reformaation merkkivuoden kunniaksi uusi suomennos Lutherin teeseistä. Käännöksen tuotti teologi Juhani Forsberg.

Taustaa

Lutherin toiminta oli suuressa määrin vastine dominikaanipappi Johann Tetzelin harjoittamaa aneiden myyntiä vastaan, jonka laittoivat alulle Mainzin arkkipiispa ja paavi Leo X. Rahankeruun tavoitteena oli rahoittaa Rooman Pietarinkirkon rakennustyötä. Saksin hallitsijat olivat kieltäneet aneiden myynnin maillaan, mutta Lutherin seurakuntalaiset matkustivat muualle ostamaan niitä. Kun he tulivat ripittäytymään, he esittivät ostamansa aneen, ja väittivät, ettei heidän tarvinnut katua syntejään, sillä dokumentti lupasi antaa kaikki synnit anteeksi.

Julkaisun ajankohta ja julkaisutapa

Lutherin on sanottu naulanneen teesinsä saksalaisen Wittenbergin linnankirkon oveen 31. lokakuuta 1517, mutta myöhemmin tätä käsitystä on pidetty vääränä. Perusteluksi on esitetty siihen aikaan yleistä tapaa naulata ilmoituksia yliopistokampuksilla. Kirkkojen ovet toimivat eräänlaisina ilmoitustauluina. Jotkut katsovat, että teesien julkaiseminen on saattanut tapahtua joskus marraskuussa 1517. Joka tapauksessa Luther ainakin postitti teesit Mainzin arkkipiispalle, paaville, ystävilleen ja aikakauden muille yliopistoille.
Keuruun Kaituri

Maantietoa

Järven pinta-ala on 42 hehtaaria ja se on 3,4 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keuruun Kaiturin valuma-alueeseen (35.623) se kuuluu.
Ruukin rautatieasema

Ratapiha

Ruukin ratapiha muodostuu pääraiteen lisäksi kahdesta junaliikenteen käytössä olevasta sivuraiteesta, joita käytetään junien kohtaamisiin ja ohituksiin. Näiden lisäksi liikennepaikalla on kuormausraiteita Siikajoen molemmin puolin.

Asemarakennus

Alun perin Ruukin asema-alue sijaitsi lähes keskellä nykyistä Ruukin taajamaa. Alkuperäinen asemarakennus oli Knut Nylanderin suunnittelema vuonna 1884 rakennettu ns. Oulun radan asema, jota laajennettiin 1908 Bruno Granholmin laatimien suunnitelmien pohjalta. Rakennus on yksityiskäytössä, ja sitä on laajennettu 2000-luvulla yhdellä poikkipäädyllä. Alkuperäinen asemarakennus sekä aseman vesitorni jäivät paikoilleen ja ovat yhä olemassa.
1960-luvulla tehdyn rataoikaisun myötä asema-alue siirrettiin keskustaajaman itälaidalle, jonne rakennettiin uusi liikennepaikkarakennus vuonna 1967.