google/wiki40b huggingface dataset:
Dragnet

Dragnet on yhdysvaltalainen radiossa 1949–1957 esitetty jännityskuunnelmasarja, jonka pohjalta on myöhemmin tehty useita televisiosarjoja ja elokuvia. Dragnetin loi Jack Webb, joka myös toimi sarjan ohjaajana ja pääroolin, Joe Fridayn, esittäjänä. Sarja pyrki olemaan realistinen, ja se rikkoi joitain ajalle tyypillisiä tabuja kuvaamalla toisinaan myös seksuaalirikoksia ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa. Jaksot olivat tosipohjaisia ja perustuivat Los Angelesin poliisin tutkimiin rikoksiin.
Radiosarjan ensimmäinen jakso esitettiin 3. heinäkuuta 1949 NBC:n radioverkon kautta. Päähenkilönä oli Webbin esittämä etsiväkersantti Joe Friday. Fridayn ensimmäistä apulaista kersantti Ben Romeroa esitti Barton Yarborough. Yarborough'n kuoltua yllättäen joulukuussa 1951, Fridayn uudeksi apulaiseksi tuli Barney Phillipsin esittämä Ed Jacobs. Seuraavana syksynä hänet puolestaan korvattiin Ben Alexanderin esittämällä Frank Smithillä. Muita sarjan vakionäyttelijöitä olivat muun muassa Joe Fridayn äitiä näytellyt Peggy Webber sekä Raymond Burr, joka näytteli etsivien päällikköä Ed Backstrandia. Sarjan viimeinen jakso lähetettiin 26. helmikuuta 1957. Kaikkiaan sarjassa esitettiin 318 eri jaksoa, kukin kestoltaan 30 minuuttia.
Dragnetin televisioversiota tehtiin osittain päällekkäin radioversion kanssa. Ensimmäinen jakso lähetettiin 16. joulukuuta 1951 ja viimeinen 16. elokuuta 1959. Näyttelijät olivat samoja kuin sarjan radioversiossakin. Sarjaa esitettiin kaikkiaan 275 jaksoa.
Sarjan toisen televisioversion lähetykset aloitettiin tammikuussa 1967. Edellisestä sarjasta erottuakseen sarja oli tällä kertaa nimeltään Dragnet 1967. Joe Fridayta esitti edelleen Jack Webb, ja hänen kumppanikseen tuli Harry Morganin esittämä Bill Cannon. Sarja päättyi syyskuussa 1970.
Kolmatta Dragnet-televisiosarjaa esitettiin lokakuusta 1989 syyskuuhun 1990. Jack Webb oli kuollut 1982, ja tuottajat päättivät olla käyttämättä enää samoja roolihahmoja. Uusiksi hahmoiksi tulivat Thalmus Rasulalan esittämä kapteeni Boltz, Jeff Osterhagen esittämä etsivä Vic Daniels, ja Don Stroudin ja Bernard Whiten esittämät kapteeni Lussen ja Carl Molina. Sarjaa ehdittiin tehdä 52 puolen tunnin mittaista jaksoa ennen sen lakkauttamista.
Neljännen ja toistaiseksi viimeisimmän Dragnetin lähetykset alkoivat helmikuussa 2003. Tälle kertaa käyttöön otettiin alkuperäisen sarjan roolinimet ja Joe Fridayta esitti Ed O'Neill ja Frank Smithin roolin sai Ethan Embry. Sarjan tuottajana oli Dick Wolf. Tämäkin sarja jäi lyhytikäiseksi ja sen viimeinen jakso lähetettiin toukokuussa 2004.
Dragnetin pohjalta on tehty myös kolme elokuvaa. Sekä vuonna 1954 tehdyssä ensimmäisessä elokuvassa ja 1966 tehdyssä televisioelokuvassa pääosassa esiintyi Jack Webb, joka myös ohjasi molemmat elokuvat. Kolmas elokuva oli komediallinen ja sen ohjasi Tom Mankiewicz vuonna 1987. Elokuvan pääosissa esiintyivät Dan Aykroyd Joe Fridayna ja Tom Hanks Pep Streebekinä.
Air Madagascar

Air Madagascar (IATA: MD, ICAO: MDG) on madagaskarilainen lentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimii Ivaton kansainvälinen lentoasema Antananarivossa.
Air Madagascar perustettiin vuonna 1962. Madagaskarin hallitus omistaa siitä 89,56 %.
Maurice McDonald

Maurice ”Mac” McDonald (26. marraskuuta 1902 Manchester, New Hampshire – 11. joulukuuta 1971 Riverside, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen yrittäjä ja toinen McDonald’sin perustajista yhdessä veljensä Richard McDonaldin kanssa. Heidän ensimmäinen yrityksensä oli Monroviassa sijainnut grillikioski. Maurice itse avasi uuden grillikoskin vuonna 1940 San Bernardinoon. Tätä voidaan pitää ensimmäisenä McDonaldsina.
Vuonna 1948 veljekset päättivät uudistaa ravintolaansa niin että "pääpainopiste" olisi ranskalaisissa ja hampurilaisissa. Vuonna 1953 veljekset päättivät aloittaa franchising-tyylillä uusien McDonald-ravintoloiden lisäämisen.
Vuonna 1954 veljekset aloittivat yhteistyön Ray Krocin kanssa. Franchising-ketju otti 1,9 % myynnistä, mistä veljekset saivat 0,5 %. Kroc osti McDonaldit lopulta ulos yhtiöstä.
Maurice kuoli sydänkohtaukseen vuonna 11. joulukuuta 1971, 69-vuotiaana.
Gerry McGee

Gerald (Gerry) James McGee (s. 17. marraskuuta 1937 Eunice, Louisiana) on yhdysvaltalainen muusikko. Gerry McGee toimii The Ventures -yhtyeen nykyisenä soolokitaristina. Gerry liittyi The Venturesiin ensimmäisen kerran vuonna 1968 ja lähti yhtyeestä vuonna 1972. Hän on soittanut yhtyeessä myös 1980-luvulla ja on palannut uudelleen yhtyeeseen viime vuosina.
TUL Cup 1955

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruus 1955 ratkaistiin 3 miinuksen sulkemisjärjestelmää noudattaen. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 35 joukkuetta ja otteluja suoritettiin 62, joista 2 luovutusta. Kun jäljellä oli enää kolme joukkuetta, pelasivat nämä mestaruudesta sarjamuotoisesti.
Karihaaran Tenho ja Turun Kisa-Veikot selvittivät tiensä loppusarjaan miinuksitta, kun taas Tahmelan Vesa pelasi ensimmäisessä ottelussaan Koskenpoikien kanssa 4-4 tasapelin saaden tililleen yhden miinuksen. Voittamalla neljä muuta vastustajaansa joukkue kuitenkin selvisi mitaliotteluihin.
Loimalammi

Maantiede

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee ympäröivän Viksberginsuon ojia. Lammen vedenpinnan taso on samalla tasolla läheisen Pyhäjärven kanssa (96,5 metriä). Lammen luusuana toimii avosuon poikki kaivettu 550 metriä pitkä kanava, joka yhtyy Loimijokeen 2,3 kilometriä Pyhäjärven luusuasta. Lampea ympäröi avosuo, joka on halkaisijaltaan lähes 800 metriä, ja jonka reuna on pääosin peltomaata tai metsäisen suon reunaa. Lammen avoveden rantaviiva on 0,68 kilometriä pitkä.

Luonto

Alue on luonnonsuojelualue.
Edit Vallinharju

Edith (tai Edit) Vilhelmiina Vallinharju (s. 28. syyskuuta 1906 Viitasaari) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Rahavyö

Rahavyö on yleensä ihonvärinen vyötärölaukku, jota pidetään vyötäröllä paidan alla. Sitä käytetään suojaamaan arvotavaroita taskuvarkailta. Tyypillisesti siinä pidetään passia, käteistä, ajokorttia, matkalippuja, luottokortteja ja koruja.
Spaceguard

Spaceguard viittaa useisiin erillisiin avaruusohjelmiin, joiden tavoitteena on tutkia maapallon läheisiä asteroideja ja vähentää niiden törmäysriskejä. Ohjelmien päämääränä on löytää vaarallisimmat, yli kilometrin halkaisijaltaan olevat asteroidit ja komeetat, joiden rata leikkaa Maan radan kanssa. Tutkimiseen tarvitaan eteläisen ja pohjoisen pallonpuoliskon kattava teleskooppiverkosto. Nykyisellä verkostolla kyetään tarkkailemaan vain yhtä prosenttia koko taivaankannesta.
Johannes Bureus

Johannes Thomae Agrivillensis Bureus (alk. Johan Bure, 15. tai 25. maaliskuuta 1568 Åkerby, Ruotsi – 22. lokakuuta 1652 Bondkyrka) oli ruotsalainen arkeologi, kielitieteilijä, mystikko ja runoilija. Hän oli Ruotsin ensimmäinen valtionarkeologi (riksantikvarie) ja kansalliskirjaston johtaja (riksbibliotekarie). Hän oli myös ensimmäinen riimukirjoituksen dokumentoija. Häntä on kutsuttu ruotsin kieliopin isäksi.
Johannes Bureus suunnitteli Helsingin ja Uudenmaan vaakunat vuonna 1599.
Tomi Pöllänen

Ura

Pöllänen on Jokipoikien kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jääkiekon I-divisioonassa kaudella 1996–1997. Välillä joukkueensa kapteeninakin toiminut Pöllänen edusti Jokipoikia vuoteen 2001 asti ja siirtyi kaudeksi 2001–2002 Kouvolan KooKoohon. Hän teki siellä läpimurtonsa tehdessään 44 ottelussa tehot 28+23=51. Pöllänen voitti 28 osumallaan Mestiksen maalipörssin ja valittiin tähdistökentälliseen. Pistepörssissä hän sijoittui kolmanneksi yhdessä Hermeksen Jani Uskin kanssa. Pöllänen voitti myös Mestiksen hopeaa.
Pöllänen siirtyi kaudeksi 2002–2003 jääkiekon SM-liigan Porin Ässiin. Hän pelasi kauden 2004–2005 GET-liigan Frisk Tigersissa. Pöllänen palasi SM-liigaan kaudeksi 2005–2006 ja siirtyi sarjaan nousseeseen KalPaan. Hän oli aluksi seurassa kahden viikon koeajalla, jonka jälkeen sai 1+1-vuotisen sopimuksen. Pöllänen aloitti kauden 2006–2007 ottelukohtaisella sopimuksella Jokipojissa, mutta siirtyi seitsemän ottelun jälkeen kuukauden koeajalle Sveitsin Nationalliga B:n HC Sierreen. Hänen piti alun perin tuurata loukkaantunutta Eric Fortieriä, mutta jäi lopulta ilman sopimusta. Pöllänen palasi loppukaudeksi Jokipoikiin marraskuussa 2006.
Pöllänen siirtyi kaudeksi 2007–2008 GET-liigan Lillehammer IHK:hon. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta. Ensimmäisellä kaudellaan Pöllänen oli GET-liigan pistepörssin kuudes, toisella kolmas ja kaudella 2009–2010 hän voitti runkosarjan pistepörssin tehoin 28+41=69. Pöllänen valittiin liigan tähdistökentälliseen ja palkittiin kauden parhaana pelaajana.
Kaudeksi 2010–2011 Pöllänen palasi Frisk Tigersiin. Hän oli tehoilla 19+32=51 joukkueen paras pistemies ja sijoittui GET-liigan pistepörssissä yhdeksänneksi. Kevään 2011 pudotuspeleissä Pöllänen oli tehoilla 1+5=6 Tigersin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton maanmiehensä Markku Vuorisalon kanssa.
Kaudeksi 2011–2012 Pöllänen siirtyi Ruotsin I-divisioonan Karlskrona HK:hon. Karlskrona HK nousi kauden päätteeksi Allsvenskaniin. Kaudeksi 2012–2013 Pöllänen nimettiin joukkueen kapteeniksi.
Martta Suonio

Martta Suonio (16. joulukuuta 1899 Helsinki – 25. toukokuuta 1967) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Suonio oli Oulun teatterin taiteellisena johtajana 1955–1957 Matti Tapion kanssa.
Suoniolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1955.
UET Masters Series

UET Masters Series on Euroopan raviliiton UET:n järjestämä lämminveristen Euroopan mestaruuskilpailusarja. Se kilpailtiin ensimmäistä kertaa vuonna 2012. UET Masters Series korvasi vuosina 1956-2011 järjestetyn European Grand Circuitin.
UET Masters Series koostuu eurooppalaisista suurkilpailuista, jotka on jaettu palkintosumman mukaan kolmeen eri ryhmään. Grand Slamin muodostavat neljä Euroopan suurinta ravikilpailua; Prix d'Amerique, Elitloppet, Lotteria sekä Oslo Grand Prix. Kaksi muuta ryhmää ovat Group I, johon kuuluvat yli 150 000 euron ykköspalkinnosta ajettavat kilpailut ja Group II, jossa ensimmäisen palkinnon pitää olla vähintään 50 000 euroa. Suomesta UET Masters Seriesiin kuuluivat vuonna 2013 Finlandia-ajo, Prix d'Etain Royal, Kymi Grand Prix ja St. Michel, jotka kaikki ovat Group II:n kilpailuja.
Vuoden 2012 finaalin voitti Åke Svanstedtin ohjastama ruotsalainen Sebastian K.
Kaarina Daavittila

Kaarina Daavittila (s. 1951 Pudasjärvi) oli Pudasjärven kaupunginjohtaja 2008–2014. Daavittila on suorittanut ekonomin tutkinnon Vaasan kauppakorkeakoulussa ja hallintotieteiden maisterin tutkinnon Lapin yliopistossa. Hän on auktorisoitu julkishallinnon tilintarkastaja (JHTT) ja kauppakamarin hyväksymä tilintarkastaja (HTM).
Daavittila oli vuodesta 2004 lähtien Ylikiimingin kunnanjohtajana. Hän on toiminut myös Puolangan kunnanjohtajana. Daavittilalla on yrittäjätaustaa yli kymmenen vuoden ajalta ja hän on työskennellyt tilintarkastajana myös Kuntaliiton tytäryhtiössä Audiatorissa.
Laura Ruohola

Laura Ruohola (s. 14. heinäkuuta 1970 Pyhäranta) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradion urheilutoimittajana vuosina 1995–2005.
Syksystä 2005 kevääseen 2006 Ruohola toimi Nelosen jääkiekkoaiheisen TimeOut-ohjelman juontajana. Vuosina 2006–2011 hän juonsi MTV3:n T.i.l.a.-sisustusohjelmaa. Vuodesta 2015 hän on juontanut Liv:lle Suomen kaunein mökki -ohjelmaa.
Vuonna 2014 Ruohola toimi Kalajoella järjestettyjen loma-asuntomessujen projektijohtajana. Sotšin talviolympialaisissa 2014 hän tuurasi Ylen kisastudiossa sairauslomalla ollutta Tapio Suomista. Vuodesta 2018 lähtien hän on ollut  Suomen Keskustan viestintäpäällikkö.
Ruohola on valmistunut hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta. Hän on opiskellut myös sisustussuunnittelua.
Vuorisirkku

Koko ja ulkonäkö

Vuorisirkun pituus on 15–16,5 cm, siivenkärkien väli 22–26 cm ja paino 21-27 grammaa. Se on keskikokoinen sirkku ja sen siivet ovat suhteellisen lyhyet, sekä leveät ja pyrstö pitkä. Kaikissa puvuissa pään kuvioinnit ovat voimakkaita: päälaen sivun juova, silmäjuova ja korvan alareunaa rajaavat juovat ovat tummia. Muuten pää on tuhkanharmaa, samaten rinta ja kurkku, koirailla voimakkaimmin. Vatsa ruosteenruskea ja nuorella naaralla oranssinbeige. Pyrstön reunat ovat valkoiset, pienet peitinhöyhenet harmaat ja siivellä kaksi valkeaa siipijuovaa. Linnun alanokka on vaalean lyijynharmaa. Ruosteenpunainen yläperä on kuvioton.
Sukupuolet ovat samannäköisiä ja parhaita tuntomerkkejä niiden erottamiseksi ovat: koiraan vaaleahko silmäkulmanjuova ja viiruttomat kupeet. Naaralla usein vähemmän harmaata rinnassa. Naaralla on kurkun alaosan, kupeiden ja rinnan kohdalla ohuita tummia viiruja, sekä pään kuvioinnit ovat epäselvempiä.
Lentää melko hitaasti ja hyppelehtien hitain, nykivin siiveniskuin.

Äänet

Kutsuääni terävä, lyhyt ”tsi” tai venytetty ”tsiii”, joskus hieman laskeva, pajusirkkumainen ”tsiy”. Rauhattomana lintu päästää ohuita, kitiseviä visertäviä sarjoja ”tir’r’r’r”, jotka kuulostavat kerjääviltä västäräkin poikasilta. Laulu on kirkas ja sointuva, melodinen säe, jossa on selviä soinnun vaihteluita ja useasti hapuileva johdanto sekä epätasainen rytmi kuten, ”sytt, titt-itt, svi tsa-tsa-sivi-syasya, sitt sivisyrrr si”.

Levinneisyys

Vuorisirkun levinneisyysalue on laaja ulottuen Kiinasta Intiaan ja Eurooppaan, sekä kaikkea siltä väliltä, kuten Nepal, Irak, Kazakstan ja Saudi-Arabia.
Euroopassa sitä tavataan Etelä-Euroopassa, mutta myös pohjoisemmassa Ranskan keskiosiin saakka, Saksan eteläosissa, Itävallassa, Romaniassa ja Unkarissa. Euroopan kannaksi on arvioitu 2 600 000–8 200 000 yksilöä.
Afrikassa tavataan Algeriassa, Marokossa ja Tunisiassa.

Elinympäristö

Pesii jyrkillä, kallioiden ja lohkareiden muodostamilla, avoimilla, varpuja, ruohoja, piikkipensaita ja vähäistä puustoa kasvavilla vuorenrinteillä heti puurajan yläpuolella. Euroopassa usein alle 1 500 metrin korkeudella. Lähinnä paikkalintu, mutta talvisin laskeutuu alemmaksikin ja kerääntyy pieniin parviin rikkaruohostoille ja niityille. Lintu ei ole arka, mutta sitä on vaikea havaita ja sen elintavat ovat huomaamattomat.

Ravinto

Kesäisin hyönteiset ja hämähäkit, muulloin siemenet. Etsivät ruokaansa heinikoista, kivikoista ja tienvarsiltakin.

Lisääntyminen

Pesä sijaitsee maassa tiheässä kasvillisuudessa. Pesiminen ajoittuu huhti-kesäkuuhun. Munii 4-6 munaa ja tekee 2 pesuetta vuodessa.
Carolyn Carlson

Carolyn Carlson (s. 7. maaliskuuta 1943) on tanssija ja koreografi. Hän syntyi Yhdysvalloissa, Kaliforniassa suomalaisten vanhempien lapsena. Carlson opiskeli tanssia Utahin yliopistossa ja San Francisco School of Ballet'issa.
Opintojensa jälkeen Carlson tanssi Alwin Nikolaisin ryhmässä New Yorkissa, ja siirtyi sieltä 1974 Pariisiin. Siellä hän perusti Pariisin Oopperan kokeellisen tanssin ryhmän, josta tuli maailmankuulu. Pohjoismaissa vietettyjen vuosien jälkeen hän palasi Pariisiin, ja johtaa siellä Atelier de Paris – Carolyn Carlson -nimistä oppilaitosta.
Carlson on luonut yli 90 koreografiaa. Vuosina 1990–1991 hän työskenteli Helsingissä Helsingin kaupunginteatterin, Kansallisoopperan ja Tanssiteatteri Raatikon kanssa. Myös ennen ja jälkeen tuota jaksoa Carlson on vieraillut usein Suomessa ja vaikuttanut oleellisesti suomalaisen nykytanssin kehitykseen. Erityisesti vuonna 1976 Jorma Uotisen ja muiden suomalaisten tanssijoiden kanssa tehty teos Kaiku toi Suomeen uudenlaista estetiikkaa.
Leo Lindsten

Leo Olavi Lindsten (17. heinäkuuta 1943 Lauritsala – 11. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kriitikko, runoilija ja kuvataiteilija joka oli mukana 1960-luvun liikehdinnässä mutta ei tiukasti poliittisesti sitoutuneena.
Lindsten julkaisi ensimmäiset runonsa 1965 muutettuaan Lappeenrannasta Helsinkiin. Kirjoittamisen lisäksi pop-taiteilijaksi itseään kutsunut Lindsten maalasi tauluja ja toimi Kansan Uutisten taidearvostelijana 1964-1971.
Lindsten oli mukana 1965 Helsingin Kulttuuritalolla järjestetyssä protestinäyttelyssä johon osllistuivat Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelystä reputetuksi tulleet nuoret taiteilijat. Heitä olivat Lindstenin lisäksi Igor Eriksson, Alpo Karjalainen, Kari Jylhä, Niilo Hyttinen ja Mikael Stierncreutz. Lindsten maalasi aluksi sarjakuvaruutuja esikuvanaan amerikkalainen pop-taiteilija Roy Lichtenstein mutta siirtyi 1960-luvun lopulla tekemään omia muunnelmiaan suomalaisten taiteilijoiden tunnetuista teoksista kuten Ferdinand von Wrightin Taistelevat metsot-maalauksesta.
1970-luvun alussa Lindsten teki amerikkalaisten pop-taiteilijoiden esimerkin mukaan muotokuvia kuuluisista suomalaisista henkilöistä - tässä tapauksessa Mannerheimista, Armi Kuuselasta, Urho Kekkosesta ja runoilija Pentti Saarikoskesta.
Lindsten tutki myös kirjailija Maiju Lassilan elämää ja julkaisi tästä kirjan sekä oli mukana tekemässä käsikirjoitusta Lassilan elämänvaiheita kuvanneeseen Tulipää-elokuvaan. 1980-luvulla Lindsten sai huomiota omaelämäkerrallisella Istuja pitkän illan-romaanillaan jossa hän kuvasi omaa alkoholismiaan 1960- ja 1970-luvun tapahtumien taustaa vasten.
Jean Peters

Elizabeth Jean Peters (15. lokakuuta 1926 Canton – 13. lokakuuta 2000) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär, joka oli 1940- ja 1950-luvulla kiinnitetty 20th Century Foxille. Hän esiintyi Joseph Cottenin ja Marilyn Monroen rinnalla elokuvassa Niagara (1953) ja Marlon Brandon tähdittämässä elokuvassa Viva Zapata! (1952). Jean Peters vetäytyi vähitellen julkisuudesta 1950-luvun puolivälin jälkeen. Hänen viimeinen elokuvansa oli Mieheni Peter (1955).
Erottuaan ensimmäisestä avioliitostaan teksasilaisen öljy-yrittäjän Stuart Cramerin kanssa Jean Peters nai miljonääri Howard Hughesin 1957. Liitto, joka oli Hughesin kolmas, kesti vuoteen 1971, mutta pari oli asunut erillään jo vuosia tätä ennen, ja keskustellutkin vain puhelimitse Hughesin erakoiduttua. Jean Peters aktivoitui uudelleen vasta 1970- ja 1980-luvulla esiintyen televisiosarjoissa, kuten Ristin varjossa ja Murhasta tuli totta.
Jean Peters kuoli leukemiaan Kalifornian Carsbadissa vuonna 2000.
The Blacklist: Redemption

Tuotanto

Maaliskuussa 2016 NBC aloitti kehittämään Blacklist-sarjalle sisarsarjaa. Janssenin ja Eggoldin lisäksi Gathegi ja Cypress tulevat sarjaan mukaan Blacklistin rooleillaan. Heinäkuussa 2016 kerrottiin sarjan pilottijaksossa vierailleen Martinezin saaneen vakioroolin.
Tie 18 (Viro)

Kantatie 18 kulkee Pohjois-Virossa Keilan kaupungin länsipuolella Lääne-Harjun kunnassa Leholan kylästä kantatieltä 17 Niitväljan kylään valtatielle 8. Tien pituus on 4,7 kilometriä.

Tien kulku

Kantatie 18 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Barrett Long

Barrett Long (s. 8. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka aloitti uransa esiintyjänä vuonna 2002. Hän on sittemmin myös ohjannut. Hän on 188-senttinen. Hän on esiintyessään käyttänyt myös nimeä Steve Turbo. Long on nähty top-rooleissa. Hän on voittanut muun muassa GayVN-palkinnon kategoriassa Best Cum Shot vuonna 2009.
Australian avoin tennisturnaus 2000

Australian avoin tennisturnaus 2000 alkoi 17. tammikuuta ja päättyi 30. tammikuuta 2000.

Miesten kaksinpeli

Andre Agassi –  Jevgeni Kafelnikov 3–6, 6–3, 6–2, 6–4

Naisten kaksinpeli

Lindsay Davenport –  Martina Hingis 6–1, 7–5

Miesten nelinpeli

Ellis Ferreira /  Rick Leach –  Wayne Black /  Andrew Kratzmann 6–4, 3–6, 6–3, 3–6, 18–16

Naisten nelinpeli

Lisa Raymond /  Rennae Stubbs –  Martina Hingis /  Mary Pierce 6–4, 5–7, 6–4

Sekanelinpeli

Jared Palmer /  Rennae Stubbs –  Todd Woodbridge /  Arantxa Sánchez Vicario 7–5, 7–6
HMS Exmouth (1854)

Palvelus

Vuonna 1855 alus oli Välimerellä ja myöhemmin Itämerellä Sir Michael Seymourin lippulaivana. Alus oli vuonna 1859 Devonportissa vartioaluksena  päällikkönään Robert Spencer Robinson.
Alus myytiin 4. huhtikuuta 1905 romutettavaksi George Cohenille, ja se romutettiin Penarthissa.
Suomen Tiedeakatemiat

Suomen Tiedeakatemiat (engl. Council of Finnish Academies, CoFA) on Suomen tiedeakatemioiden yhteistyöneuvosto, joka edustaa neljää suomalaisia tiedeakatemiaa kansainvälisissä tiedejärjestöissä ja vastaa eri tieteenaloja edustavien kansalliskomiteoiden toiminnan koordinoinnista.

Tehtävä ja toiminta

Suomalainen Tiedeakatemia, Vetenskaps-Societeten – Suomen Tiedeseura, Teknillisten Tieteiden Akatemia ja Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland muodostivat 1.1. 2018 Suomen Tiedeakatemiat -yhteistyöneuvoston, jolle siirtyivät aiemmin Tiedeakatemiain neuvottelukunnalle (TANK) kuuluneet tehtävät. Yhteistyöneuvoston tehtävänä on edistää Suomessa korkeatasoista tieteellistä tutkimusta kaikilla tieteenaloilla.
Suomen Tiedeakatemiain toiminta koostuu yhtäältä kansainvälisten yhteyksien hoidosta ja toisaalta kotimaisesta koordinaatiosta keskeisten yhteistyötahojen, erityisesti tiedeakatemioiden, välillä. Suomen Tiedeakatemiat  osallistuu kansalliseen ja kansainväliseen tiedepoliittiseen toimintaan, tieteelliseen tutkimukseen perustuvien asiantuntijaraporttien ja lausuntojen laatimiseen sekä tieteen tunnetuksi tekemiseen yhteiskunnassa. Suomen Tiedeakatemiat edustaa suomalaisia tiedeakatemioita kansainvälisissä tiedejärjestöissä. Yhteistyöneuvosto myös tukee opetus- ja kulttuuriministeriön valtionavustuksen turvin suomalaisten tutkijoiden osallistumista kansainvälisten organisaatioiden päättävien elinten ja asiantuntijaelinten toimintaan sekä keskeisiin asiantuntijatehtäviin. Suomen Tiedeakatemiat vastaa myös laajasti eri tieteenaloja edustavien kansalliskomiteiden toiminnan koordinoinnista sekä päättää opetus- ja kulttuuriministeriön kansalliskomiteoiden toimintaan osoittaman valtionavun edelleen jakamisesta. Kansalliskomiteat ovat tieteenalakohtaisia yhteistyöelimiä, joiden tehtävänä on linkittää alan kansallisen tason toimijat kansainvälisiin tieteenalakohtaisiin järjestöihin ja tutkimusohjelmiin.
Suomen Tiedeakatemiain keskeisiä kansainvälisiä yhteistyökumppaneita ovat mm. International Council for Science (ICSU), All European Academies (ALLEA), European Academies Science Advisory Council (EASAC), InterAcademy Panel (IAP), International Human Rights Network (IHR) ja International Union of Academies (UAI).
RN Leone (1923)

Palvelus

Alus palveli toisen maailmansodan puhjetessa sisaraluksineen Massawassa 5. viirikössä. Niiden ensimmäisinä tehtävinä oli miinojen lasku, mutta jo kesäkuusta 1940 alkaen se etsi viirikkönsä mukana tuloksetta liittoutuneiden Suezin kanavan kautta matkanneita saattueita.
Alus törmäsi 31. maaliskuuta 1941 kartoittamattomaan kiveen. Aluksen mukana olleet Pantera ja Tigre pelastivat aluksen miehistön ennen sen upottamista.
HMS Chelmer (1904)

Palvelus

HMS Chelmer myytiin 30. kesäkuuta 1920 romutettavaksi.
B1 (höyryveturi)

Historia ja käyttö

B1 on tankkiveturi, sen vesisäiliö eli satulatankki on vaippana höyrykattilan päällä. Pässi toimi järjestelyveturina hyvin,
sen vetovoima oli vanhimmissa versioissa 2 900 kp (28,4 kN) ja uudemmissa 3 370 kp (33 kN).  Vuonna 1880 VR tilasi B1:stä samalta valmistajalta vielä sen pienemmän version B2:n (numero 301, vuodesta 1887 numero 100), jota käytettiin myös radanrakennustyömailla. Se hylättiin vuonna 1919 ja myytiin sitten Enso Oy:lle. 
B1-veturit hylättiin 1920-luvulla. B1-veturi numero 9 oli ensimmäinen, jolle ei annettu enää virallista nimeä vaan pelkästään numero. Se on Suomen vanhimpana säilyneenä veturina esillä Suomen rautatiemuseossa Hyvinkäällä.