Dejan Bodiroga

Jugoslavia

Bodiroga aloitti uransa FK Proleter Zrenjaninin koripallojaostossa. Nuorena Bodiroga oli todella innostunut koripallosta, eikä malttanut odottaa televisiosta tulleita otteluita. Katsottuaan ottelut hän meni heti ulos ja yritti matkia katsomiaan pelaajia. Hän oli jo 13 vuotias aloitettuaan koripallon. Kun Bodiroga oli 15-vuotiaana jo 205 senttimetriä pitkä, pääsi hän pian seuran edustusjoukkueeseen.

Kroatia

17-vuotiaana Krešimir Ćosić sai suostuteltua hänet pelaamaan kroatialaiseen KK Zadariin. Bodiroga harjoitteli seurassa päivät ja yöt Josip Grdovicin alaisuudessa ennen kuin pääsi edustusjoukkueeseen. Hän pelasi seurassa kaksi vuotta kunnes joutui lähtemään Jugoslavian hajoamissotien alta pois.

Italia

Hänen ensimmäinen ammattilaisseura Jugoslavian ulkopuolella oli Pallacanestro Trieste. Tarjouksia oli tullut myös Olympiakosilta ja AEK Ateenalta, mutta sopimuksien ehtoina olisi ollut Kreikan kansalaisuuden ottaminen, mikä ei käynyt Bodirogalle. Hänen uransa paras peli pisteiden valossa oli helmikuussa, jolloin hän teki 51 pistettä Viola Reggio Calabriaa vastaan. Italiassa Bodiroga kiinnitti heti huomiota ja vei joukkueensa pudotuspeleihin saakka. Pudotuspeleissä Trieste putosi heti ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäinen kausi ulkomailla päättyi Bodirogalta hyvin, sillä hän teki runkosarjan aikana 21,3 pistettä ja otti 5,3 levypalloa ottelua kohden. Kaudella 1993–1994 Bodiroga pelasi Korac Cupin finaalissa, mutta silloin PAOK Thessaloniki BC oli parempi. Kaksiosaisen loppuottelun viimeisessä pelissä Bodiroga teki 24 pistettä, joka ei kuitenkaan auttanut voittoon. Italian liigassa Triesten matka päättyi vasta välieriin, joissa Scavolini Pesaro oli parempi.
Kaudeksi 1994–1995 Bodiroga siirtyi Olimpia Milanon paitaan monen muun entisen Triesten pelaajan kanssa. Muun muassa Nando Gentile ja Gregor Fučka vaihtoivat seuraa. Bodiroga pelasi taas Korac Cupin finaalissa, mutta myöskään tällä kertaa voittoa ei tullut, sillä finaalin voiton vei ALBA Berlin. Ensimmäinen loppuottelusarjan peli päättyi tasan 87–87, jolloin Bodiroga oli joukkueensa paras pistemies 17 pisteellään. Italian liigassa Milano sijoittui runkosarjan neljänneksi ja pääsi suoraan välieriin. Välierissä tuli kuitenkin vastaan runkosarjan voittaja Buckler Bologna, joka voitti Milanon otteluvoitoin 3–2.
Vuoden 1995 kesällä Bodiroga osallistui NBA:n varaustilaisuuteen. Sacramento Kings varasi hänet numerolla 51, mutta Bodiroga ei kuitenkaan halunnut pelata NBA:ssa, jonka johdosta hän palasi Eurooppaan.
Kaudella 1995–1996 hän voitti Italian mestaruuden ja Italian cupin. Korac Cupin voittoon Bodiroga ei vieläkään pystynyt, sillä Efes Pilsen SK oli finaalissa parempi.

Espanja

Kaudeksi 1996–1997 Bodiroga siirtyi Real Madrid Baloncestoon, jota valmensi Jugoslavian maajoukkueen päävalmentaja Zeljko Obradovic. Bodiroga vei Real Madridin Euroopan Cupin finaaliin, jossa joukkue onnistui voittamaan Scaligera Basket Veronan numeroin 78–64. Espanjan liigassa joukkue selviytyi myös finaaleihin FC Barcelona Bàsquetia vastaan. Tiukan väännön jälkeen Barcelona voitti finaalisarjan otteluvoitoin 3–2.

Kreikka

Kahden kauden jälkeen Espanjassa Pavlos Giannakopoulos onnistui havittelemaan Bodirogan Panathinaikosiin. Joukkue onnistuikin voittamaan Kreikan mestaruuden 14 kuivan vuoden jälkeen, mutta Euroliigassa joukkue ei pystynyt palauttamaan seuraa mestaruuksien tielle. Kaudella 1998–1999 joukkue kuitenkin onnistui voittamaan Euroliigan joukkueella, jossa pelasivat muun muassa Fragiskos Alvertis, Antonis Fotsis, Johnny Rogers ja Željko Rebrača. Kaudella 2001–2002 Bodiroga onnistui toistamiseen voittamaan Euroliigan Panathinaikosin paidassa. Loppuottelussa Panathinaikos voitti Kinder Bolognan numeroin 89–83. Bodiroga teki loppuottelussa 21 pistettä, jonka ansiosta hänet valittiin finaalin arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Takaisin Espanjaan

Vuoden 2002 kevällä hän siirtyi FC Barcelona Bàsquetiin, jossa hän voitti Šarūnas Jasikevičiuksen, Gregor Fučkan ja Juan Carlos Navarron kanssa seuran ensimmäisen Euroliiga-mestaruuden.

Uran viimeiset pelit Italiassa

Vuonna 2005 Bodiroga siirtyi vielä Lottomatica Romaan, jossa hän lopetti uransa vuonna 2007. Bodirogan viimeistä ottelu PalaLottomatica-areenalla seurasi 11 000 ihmistä.

Peliuran jälkeen

Peliuransa jälkeen hänet valittiin viidenkymmenen tärkeimmän koripallovaikuttajan joukkoon Euroopassa. Ainoastaan viikon lopettamisensa jälkeen hän ryhtyi Lottomatican toiminnanjohtajaksi. Kesällä 2009 hän luopui tehtävistään Lottomaticassa.

Maajoukkue

Vuoden 1995 kesällä hänet valittiin Jugoslavian koripallomaajoukkueeseen, jonka paidassa hän voitti EM-kilpailut 1995. Indianapolisin MM-kisat 2002 olivat käännekohta koripallomaailmassa, sillä silloin Jugoslavian kapteenina toiminut Bodiroga onnistui voittamaan Yhdysvaltain maajoukkueen ja päättämään Yhdysvaltojen hallinnan.