Tähtien sota (alkuperäinen elokuva)

Juoni

Galaksi on ajautunut sisällissotaan, ja Kapinaliiton vakoojat ovat varastaneet suurimman tuhoaseen, Kuolemantähden, Galaktisen Imperiumin voimakkaasti aseistetun avaruusaseman, piirustukset. Kuolemantähden voima riittäisi tuhoamaan kokonaisen planeetan. Kapinallisten johtaja, prinsessa Leia Organa saa piirustukset käsiinsä, mutta Darth Vaderin johtamat Imperiumin joukot saavat hänet kiinni. Leia oli kuitenkin piilottanut piirustukset astromekaanikkodroidi R2-D2:n muistiin holograafisena tallenteena. R2-D2 pakenee ystävänsä protokolladroidi C-3PO:n mukana pakokapselissa heidän lähellään olevalle aavikkoplaneetalle nimeltä Tatooine.
Siellä he päätyvät jawojen, pienten kaupittelevien olentojen, käsiin ja myydään kasteviljelijöille Owen ja Beru Larsille sekä näiden veljenpojalle Luke Skywalkerille. Luken siivotessa droideja hän löytää Leian jättämän viestin, jossa tämä pyytää apua Obi-Wan Kenobilta. Luke pohtii tarkoittiko Leia Ben Kenobia, lähistöllä asuvaa erakkoa. Seuraavana aamuna R2-D2 lähtee etsimään Obi-Wania, jolloin Luke ja C-3PO lähtevät etsimään häntä. He löytävät R2:n, mutta joutuvat Hiekkakansan väijyttämäksi. Yhtäkkiä ilmestyvä huppupäinen mies karkottaa heidät. Mies on Ben Kenobi, joka paljastaa itsensä Obi-Wanin olevan hänen oikea nimensä. Obi-Wan kertoo kuuluneensa jedeihin, entisiin galaksin rauhanvartijoihin, jotka hallitsivat yliluonnollisia kykyjä Voimaksi kutsutun energiakentän kautta ja jotka Imperiumi oli kukistanut. Luke saa tietää myös isänsä olleen jedi, kunnes hänet tappoi Darth Vader, Voiman pimeälle puolelle kääntynyt Obi-Wanin oppilas. Obi-Wan antaa Lukelle tämän isän vanhan valosapelin.
Katsottuaan Leian viestin kokonaisuudessaan, Obi-Wan ehdottaa, että he lähtisivät viemään piirustukset Leian kotiplaneetalle Alderaaniin ja Luke oppisi käyttämään Voimaa. Aluksi Luke kieltäytyy, koska hänen pitää palata kotiin. Mutta kotiin palattua hän kokee karmaisevan yllätyksen: droideja etsineet Imperiumin iskujoukot ovat tappaneet hänen setänsä ja tätinsä. Obi-Wan ja Luke saapuvat Mos Eisleyyn ja palkkaavat salakuljettaja Han Solon ja tämän perämiehen, Chewbaccan, viemään heidät Alderaaniin aluksellaan Millennium Falconilla. Matkalla Luke aloittaa Voiman ja valosapelin käytön opettelemisen.
Samaan aikaan Kuolemantähden komentaja, suurmoffi Tarkin, yrittää kiristää prinsessalta kapinallisten salaisen päämajan sijainnin. Prinsessa kertoo, että päämaja olisi Dantooinella, mutta Tarkin määrää Alderaanin joka tapauksessa tuhottavaksi, osoituksena Kuolemantähden voimasta. Falconin saapuessa perille, Obi-Wan, Luke, Han Solo ja Chewbacca huomaavat myös planeetan tuhoutuneen. Sitten Kuolemantähden vetosäde imee aluksen sisäänsä. Samaan aikaan kun Obi-Wan lähtee etsimään mahdollisuutta kytkeä vetosäde pois päältä, Luke huomaa Leian olevan vankina ja lähtee pelastamaan tätä Hanin ja Chewbaccan kanssa. Useiden riipaisevien pakoyritysten jälkeen he pääsevät takaisin Falconille. Obi-Wan kohtaa valosapelitaistossa Vaderin, jossa hän yhdistyy Voimaan ja muuttuu hengeksi juuri, kun Vader on tappamassa hänet. Joukko pääsee pakenemaan keisarillisilta TIE-hävittäjiltä ja suuntaavat Yavin 4:ään. He eivät kuitenkaan tiedä, että Vader ja tämän joukot kiinnittivät jäljittimen Falconiin, ja että Imperiumi seuraa heitä.
Kapinalliset tutkivat Kuolemantähden piirustuksia ja huomaavat heikon kohdan aluksen pääreaktoriin johtavassa poistoaukossa. Luke johtaa kapinalliset taisteluun X- ja Y-siipisillä hävittäjillä, kun taas Han ottaa palkkionsa kuljetuksesta ja lähtee Luken pyynnöistä huolimatta. Taistelussa kapinalliset kokevat suuria tappioita, jättäen henkiin vain muutaman pilotin ja Luken. Vader johtaa taistelua TIE-hävittäjillä ja yrittää tuhota Luken X-siipihävittäjän. Mutta Han palaa takaisin ja ampuu hävittäjät Vaderin ympärillä. Obi-Wanin äänen opastuksella Luke käyttää Voimaa laukaistakseen protonitorpedot juuri oikealla hetkellä, ja ne osuvat aukkoon tuhoten Kuolemantähden, tappaen Tarkinin sekä muita Imperiumin upseereja juuri kuin nämä ehtivät tuhota kapinallisten tukikohdan. Lukea ja Hania juhlistetaan sankareina, ja voittojuhlallisuuksissa heille luovutetaan mitalit palveluksestaan.

Tuotanto

1970-luvun alussa George Lucas oli rahapulassa, mutta hän oli päättänyt toteuttaa pitkäaikaisen unelmansa tieteiselokuvan ohjaamisesta. Alun perin elokuvan aiheena olisi ollut Alex Raymondin luoma sarjakuvasankari Flash Gordon, mutta hahmon tekijänoikeuden omistanut elokuvatuottaja Dino De Laurentiis ei ollut kiinnostunut nuoren ohjaajan ideasta. Niinpä pettynyt Lucas rohkaisi itsensä ja päätti tehdä oman tieteiselokuvansa.
Uuden toivon käsikirjoittaminen alkoi vuonna 1973. Ensimmäiset käsikirjoitusversiot poikkesivat suuresti lopullisesta elokuvasta: esimerkkinä eräs versio oli nimeltään Adventures of Luke Starkiller, joka kertoi kenraali Luke Starkillerin seikkailuista galaksissa. Lopullinen käsikirjoitusversio valmistui vuonna 1975. Luken alkuperäistä nimeä ollaan myöhemmin käytetty muualla Tähtien sodan oheismateriaalissa, kuten videopeleissä Knights of the Old Republic ja The Force Unleashed. Lucas palkkasi kuvittaja Ralph McQuarrien luomaan maalauksia tarinan päätapahtumista ja käytti niitä myöhemmin esitellessään käsikirjoitusta elokuvayhtiöille. 
Lucas huomasi nopeasti, että hänen oli vaikea saada elokuvalleen rahoitusta, sillä Hollywood-elokuvat eivät olleet tuottoisia ja vararikon partaalla olevat elokuvayhtiöt pelkäsivät Uuden toivon osoittuvan flopiksi. Muun muassa Metro-Goldwyn-Mayer ja Warner Bros. kieltäytyivät mahdollisuudesta osallistua elokuvan tuottamiseen. Lopulta Lucas sai rahoituksen 20th Century Fox -studiolta, joka tosin myös uskoi elokuvan huonoon menestykseen.
Lucas halusi elokuvaansa ennennäkemättömiä erikoistehosteita, joten hän otti yhteyttä Douglas Trumbulliin, joka oli tunnettu Stanley Kubrickin 2001: Avaruusseikkailu -elokuvan erikoistehosteiden luojana. Trumbull oli kuitenkin kiireinen ja joutui kieltäytymään, mutta samalla suositteli avustajaansa John Dykstraa. Dykstra keräsi ympärilleen sekalaisen joukkion korkeakouluopiskelijoista, taiteilijoista ja insinööreistä, joita varten George Lucas perusti erikoistehosteyhtiö Industrial Light & Magicin. Lucas myös piti James Bond -elokuvista ja kiinnitti niihin erikoistehosteita suunnitelleen John Stearsin Tähtien sodan tuotantoon. Stears suunnitteli elokuvaan Kuolemantähden, R2-D2:n sekä C-3PO:n, valosapelit ja Luke Skywalkerin maakiiturin.
Erikoistehosteiden ohella Lucas halusi elokuvaan nuoria ja suhteellisen tuntemattomia näyttelijöitä. Lukuisien vaiheiden jälkeen hän valitsi pääosiin Mark Hamillin, Carrie Fisherin ja Harrison Fordin. Lucas oli aiemmin työskennellyt Fordin kanssa elokuvassa Svengijengi ’62 ja pyysi tätä koe-esiintymisiin lukemaan vuorosanoja näyttelijöiden kanssa. Ford oli ärsyyntynyt, kun Lucas ei tarjonnut hänelle koe-esiintymistä ja käyttäytyi sarkastisesti koko esiintymisen ajan. Lucas piti tästä ja tarjosi hänelle roolia. Näiden ohella hän värväsi kokeneita veteraaninäyttelijöitä, kuten Alec Guinnessin ja Peter Cushingin. Parhaiten elokuvan menestyksestä hyötyi Harrison Ford, joka on nykyisin yksi tunnetuimmista ja rikkaimmista Hollywood-tähdistä.
Elokuvan kuvaukset alkoivat maaliskuussa 1976 ja päättyivät saman vuoden heinäkuussa. Elokuvaa kuvattiin Guatemalassa (Tikalin kansallispuistossa), Englannissa, Tunisiassa (mm. Chott el Gharsasta, Matmatasta, Ksourista ja Tozeurin ympäristössä) ja Yhdysvalloissa. Kuvausten aikana tapahtui useita vaikeuksia; esimerkiksi Tunisiassa, jossa aavikkoplaneetta Tatooinelle sijoittuvat kohtaukset kuvattiin, hiekkamyrsky tuhosi lavasteet ja kuvaaminen oli miltei mahdotonta paahtavan kuumuuden takia — lopulta kuvaukset jouduttiin lopettamaan, kun Saharassa satoi ensimmäistä kertaa 50 vuoteen. Koko projekti osoittautui niin stressaavaksi, että Lucas sai elokuvan editointivaiheessa rintakipuja ja joutui sairaalaan, missä hänelle diagnosoitiin kohonnut verenpaine ja uupumus.

Julkaisu

Ennen ilmestymistään Uutta toivoa markkinoitiin enimmäkseen nuorisolle ja tieteiselokuvien ystäville, joita varten elokuvasta julkaistiin romaani ja sarjakuva.
Elokuvan ensi-ilta järjestettiin 37:ssä elokuvateatterissa ympäri Yhdysvaltoja.
Uuden toivon menestys johtui pitkälti sen vallankumouksellisista erikoistehosteista, jonka kaltaisia ihmiset eivät olleet aikaisemmin nähneet. Elokuva rikkoi myyntiennätykset miltei jokaisessa amerikkalaisessa elokuvateatterissa.
Lucas oli onnistunut neuvottelemaan 20th Century Foxilta oikeudet elokuvan oheistuotteisiin. Studio piti Lucasin osuutta arvottomana, mutta elokuvan suosion myötä oheistuotteiden myynti kasvoi dramaattisesti. Itse asiassa Lucas ansaitsi suurimman osan tuloistaan juuri oheistuotteiden kautta.

Palkinnot

Uusi toivo voitti vuoden 1978 Oscar-gaalassa kuusi Oscar-palkintoa: parhaan lavastuksen, leikkauksen, erikoistehosteiden, kuvauksen, puvustuksen ja ääniefektien palkinnot. Elokuva oli myös ehdokkaana parhaan elokuvan, alkuperäisen käsikirjoituksen, miessivuosan ja ohjauksen palkinnoista. Elokuva palkittiin myös Golden Globella, Grammyllä ja kahdella BAFTA:lla. Elokuvapalkintojen ohella Uusi toivo voitti Worldconin myöntämän Hugo-palkinnon.

Myöhempi arvostus

Tähtien sota valittiin vuonna 1989 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. American Film Institute listasi sen sijalle 15 sadan parhaan amerikkalaiselokuvan luettelossaan vuonna 1998.

3D

James Cameronin kolmiulotteisen jättimenestyksen Avatarin myötä myös Lucas alkoi suunnitella kaikkien kuuden elokuvan muuttamista 3D:ksi. Kronologisesti ensimmäinen osa Tähtien sota: Episodi I – Pimeä uhka julkaistiin kolmiulotteisena ja re-masteroituna helmikuussa 2012. Uusi toivo  julkaistiin 3D:nä vuonna 2014.

Romaaniversio

Elokuvan romaaniversio julkaistiin Lucasin nimellä, mutta todellisuudessa sen haamukirjoitti Alan Dean Foster elokuvan käsikirjoituksen pohjalta. Kirja julkaistiin 12. marraskuuta 1977, miltei puoli vuotta ennen varsinaisen elokuvan ilmestymistä. Kirjan kustantajana toimi Ballantine Booksin omistama Del Rey.

Sarjakuvaversio

Elokuvan käsikirjoituksen pohjalta tehty sarjakuvaversio julkaistiin neliosaisena sarjana, jonka ensimmäinen osa ilmestyi heinäkuussa 1977 ja viimeinen osa saman vuoden joulukuussa. Sarjakuvan piirsi Roy Thomas, väritti Paty Cockrum sekä tussasivat Rick Hoberg ja Bill Wray. Sarjakuvan kustansi Marvel Comics.
Monet sarjakuvan kohtaukset ja jopa hahmot poikkeavat ulkoasultaan elokuvassa nähtävistä, koska Thomas joutui piirtämään sen ennen elokuvan julkaisua hyvin vähäisen kuvamateriaalin avulla - useasta kohtauksesta hänellä oli käsikirjoituksen lisäksi apunaan vain yksi tai kaksi kuvauksissa otettua valokuvaa.