google/wiki40b huggingface dataset:
Connor Hardowa

Ura

Hardowa pelasi Albertan paikallisia juniorisarjoja, viimeisimpänä AJHL:ssä ja Spruce Grove Saintsin joukkueessa, jossa hän debytoi kevään 2006 pudotuspeleissä. Hardowa voitti siellä viimeisellä kaudellaan 2008–2009 koko sarjan puolustajien pistepörssin tehoilla 20+43=63 ja valittiin koko AJHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi, parhaaksi puolustajaksi sekä pohjoisen divisioonan tähdistökentälliseen.
Vuodet 2009–2013 Hardowa kävi New Hampshiren yliopistoa. Hän voitti ensimmäisellä kaudellaan joukkueensa mukana Hockey Eastin runkosarjan ja valittiin sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2012–2013 Hardowa toimi UNH:n kapteenina. Hän kävi kauden päätteeksi myös kahden ottelun mittaisella amatööritryoutilla AHL-joukkue Abbotsford Heatissä huhtikuussa 2013.
Kaudeksi 2013–2014 Hardowa siirtyi Mestis-joukkue KooKoohon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden. Hardowa palasi kaudeksi 2014–2015 Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi ECHL-joukkue Utah Grizzliesin riveihin. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Alex Krushelnyskin kanssa lukemalla +5. Joulukuussa 2014 Hardowa kävi viiden ottelun mittaisella lainasopimuksella AHL-joukkue Texas Starsissa.
Kari Heliövaara

Kari Heliövaara (s. 30. joulukuuta 1954) on Helsingin yliopiston metsäeläintieteen professori. Hän on filosofian maisteri ja maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hän on ollut Helsingin yliopiston soveltavan eläintieteen dosentti vuodesta 1985.
Kiinan wén

Wén (kiinaksi: 文 [wén]; suomennettuna: käteinen) oli valuuttana käytetty rahayksikkö Kiinan keisarillisella ajalla. Se toimi tärkeimpänä valuuttana ennen kuin yuan syrjäytti sen 1900-luvulla.
Wéniä käytettiin kolikkoina ja ensimmäisenä maailmassa seteleinä 650-luvulla. Kolikot valettiin kuparista siten että niissä oli neliön tai ympyrän muotoinen reikä keskellä. Reikä mahdollisti kolikoiden pujottamisen yhteen, koska yksittäisellä kolikolla olisi ollut alhainen arvo. Tuhannen wénin sarja vastasi yhtä taelia (kiinaksi: 兩 [liǎng]), joka oli tuolloin käytetty hopea paino.
Robert Jenkins (merimies)

Robert Jenkins oli 1700-luvulla elänyt merenkulkija. Hänet muistetaan erityisesti miehenä, joka antoi nimen brittien Espanjaa vastaan käymälle sodalle Jenkinsin korvasta. 
9. huhtikuuta 1731 Robert Jenkinsin priki Rebecca oli matkalla Jamaikasta Lontooseen, kun Espanjan rannikkovartioston alus San Antonio (alias Isabela) nousi Rebeccaan lähellä Havannaa. Jenkinsin mukaan espanjalainen kapteeni Juan de León Fandiño ryösti hänen lastinsa, syytti Jenkinsiä salakuljetuksesta, Britannian ja Espanjan välisen kauppaoikeussopimuksen rikkomisesta ja merirosvouksesta ja leikkasi hänen toisen korvansa irti. Jenkins ei antanut tätä koskaan anteeksi, vaan kanniskeli korvaa mukanaan kertoen tarinaansa, kampanjoiden Espanjaa vastaan ja vedoten jokaiseen mahdolliseen korkeampaan tahoon. Myöhemmin esitellessään korvaansa parlamentin alahuoneelle Jenkins kertoi Fandiñon loukanneen sanallisesti myös kuningasta. Brittilehdistö asettui voimakkaasti Jenkinsin puolelle ja vaati sotaa tästä ja muista vastaavista tapahtumista. Poliittisena syynä sodalle oli orjien ja tavaroiden kauppaoikeussopimus asiento, jonka perusteella britit saivat luvan kuljettaa Amerikkaan rajattoman määrän orjia sekä sovitun määrän kauppatavaraa. Britit eivät olleet enää tyytyväisiä sopimuksen asettamiin rajoihin ja Espanjan harrastamaan merivalvontaan. Britannia julisti sodan Espanjalle lokakuussa 1739. Jenkinsistä ei tiedetä mitään muuta. 
"Korvan vuoksi käydyssä sodassa" menestynyt englantilainen kaappari Thomas Frankland kaappasi Fandiñon komentaman saattueen 15. kesäkuuta 1742, ottaen vangiksi miehen, jota tuolloin pidettiin syypäänä sotaan. Myöhemmin sodan jälkeen Jenkinsin kertomaa tarinaa tai osia siitä on ruvettu pitämään myyttinä.
Biel/Bienne

Asukkaat

Kaupunki on virallisesti kaksikielinen, mistä syystä kaupungin nimi on kaksiosainen. Kaupungin asukasmäärä on noin 55 000. Yli puolet kaupunkilaisista on saksankielisiä.

Liikenne

Moottoritie A5 kulkee Bielin kautta, ja moottoritiet A6 ja A16 alkavat Bielistä. Kaupungista on rautatieyhteys viiteen suuntaan: Berniin, Bieljärven kahta puolta Neuchâteliin, La Chaux-de-Fonds'iin sekä Grenchenin kautta Solothurniin ja Delémontiin.
Kombinatoriaalinen kemia

Kombinatoraalinen kemia (yhdistelykemia, kombikemia) on kemiallinen prosessi, missä joukko lahtöaineita (monomeereja) reagoi toistensa kanssa tuottaen jokaisen mahdollisen reaktiotuotteen. Reaktiotuotteiden kokoelmaa kutsutaan molekyylikirjastoksi. Esimerkiksi jos 50 erilaista amiinia reagoi 20 erilaisen happokloridin kanssa, on mahdollista saada 1000 erilaista reaktiotuotetta (amidia). Antamalla amidien reagoida edelleen 20 erilaisen lähtöaineen kanssa, saadaan 20 000 erilaista reaktiotuotetta.
Kombinatoriaalinen kemia perustuu yleisiin kemiallisiin reaktioihin, joilla voidaan yhdistellä erilaisia lähtöaineita (yleensä kiinteän faasin pinnalla). Useita reaktioita voidaan suorittaa samanaikaisesti, jolloin on mahdollista syntetisoida nopeasti ja tehokkaasti suuri määrä molekyylejä ts. voidaan luoda molekyylikirjastoja. Kombinatoriaalista kemiaa tehdään yleensä ns. kiinteäfaasisynteesillä (solid phase synthesis), jonka etuna on että reaktiot voidaan suorittaa loppuun käyttämällä ylimäärin reagensseja ja lopputuotteet on helppo eristää. Lisäksi kiinteäfaasisynteesin etuna on, että synteesiprosessi voidaan automatisoida.
Kiinteäfaasisynteesillä toteutettavan molekyylikirjaston suunnittelussa on huomioitava käytettävä kiinteä faasi ja linkkeri, käytettävät reaktiot ja lähtöaineiden rakenne.
Kombinatoriaalista kemiaa käytetään erityisesti lääkekehityksessä, kun tarkoituksena on mahdollisimman moninaisen molekyylikirjaston luominen. Tällöin pyritään löytämään vaikutuskohteeseen sitoituvia molekyylejä eli ligandeja. Kombinatoriaalisella kemialla voidaan myös luoda kohdennettuja molekyylikirjastoja, kun pyritään optimoimaan vaikutuskohteeseen sitoutuvan molekyylin rakenne.
Russki vestnik

Russki vestnik (ven. Ру́сский ве́стник, ”Venäjän sanansaattaja”) oli Helsingissä huhti-toukokuussa 1918 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Lehteä julkaisi Neuvosto-Venäjän Suomen diplomaattiedustajakseen nimeämä entinen Viaporin komendantti Konstantin Kovanko. Sen toimittajana työskenteli aikaisemmin Russki golos -lehteä toimittanut Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Konstantin Arabažin. Taustastaan huolimatta Russki vestnik ei toiminut bolševikkien äänitorvena, eikä sitä ilmeisesti ollut sellaiseksi tarkoitettukaan.
Seitsemän kertaa viikossa ilmestynyt lehti lakkasi, kun Suomen viranomaiset pidättivät Kovankon. Kesäkuussa sen tilalle perustettiin uusi lehti Russki listok.
Mustalampi (Heinola, Marjoniemi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,2 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähi-alueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,6 metriä mpy.
Mátra

Mátra on vuoristoalue Pohjois-Unkarissa Gyöngyösin ja Egerin kaupunkien välissä. Maan korkeimmat huiput, Kékestető (1014 m) ja Galya-tető (965 m), kuuluvat vuoristoon.
Ranskankerma

Ominaisuudet ruoanlaitossa

Ranskankerma maistuu kirpeän happamalta ja sen rakenne on suhteellisen sakea. Koska ranskankerma kestää huonosti kuumennusta, sitä tulisi lisätä ruokaan vasta valmistuksen loppuvaiheesta.  Se sopii myös monipuolisesti leivontaan. Keitoista se tekee täyteläisen makuisia.
CocoRosie

Alkutaipaleet

Sierra ja Bianca ovat amerikkalaissisaruksia, mutta ovat syntyneet eri paikoissa. Sierra, sisaruksista vanhin syntyi Iowassa ja Bianca Havaijilla. Heidän äitinsä antoi heille lempinimet Coco ja Rosie, joista myös yhtyeen nimi on peräisin. Kun Sierra oli viisivuotias ja Bianca kolmen, heidän vanhempansa erosivat. Sierra ja Bianca eivät tulleet kovinkaan hyvin toimeen kasvaessaan. Sierran ollessa 14-vuotias, hänen äitinsä potki hänet ulos kotoa ja lähetti hänet kouluun isänsä luokse.
Polaroid SX-70

SX-70 on Polaroid companyn valmistama, kokoontaitettava pikakamera. Sitä on pidetty muotoilun klassikkona. Mallin kehitti Edwin Land, ja se tuotiin markkinoille vuonna 1972.

Muotoilu ja tekniset ominaisuudet

SX-70 oli valmistuessaan kevyempi ja nopeakäyttöisempi kuin aikaisemmat kamerat. Sen suunnittelija Edwin H. Land oli Polaroid-yhtiön johtaja, joka oli jo kehittänyt useita muitakin kameramalleja. Landin tavoitteena oli saada kamera mahtumaan povitaskuun. Kameran pienuus, kokoontaittuvuus ja keveys olivat pitkän kehittelyprosessin tulos. Ne vaativat myös uudenlaisia materiaaliratkaisuja ja uusien tuotantolinjojen perustamista. SX-70:n pintamateriaalit ovat nahka ja ohuella kromikerroksella päällystetty muovi. Myös objektiivista piti saada aiempaa pienempi, jotta kameran koko ei kasvaisi. Se onnistui majakkalampuissa käytetyn fresnel-tyyppisen, monitahoisen linssin avulla.

Integraalifilmi

SX-70-kamerassa käytetään helppokäyttöistä integraalifilmiä. Uudenlainen filmi tuli saataville samaan aikaan SX-70-kameroiden kanssa, mutta sitä on käytetty useimmissa sen jälkeen tuotetuissa Polaroid-kameramalleissa. Integraalifilmi erosi aikaisemmista pikafilmityypeistä siten, että kuvan kehittäminen ei enää vaatinut kuvaajalta toimenpiteitä. Kuva työntyi automaattisesti ulos kamerasta, kehittyi ja tuli näkyviin muutamassa minuutissa. Sitä edeltävissä pikafilmeissä filmin negatiivi- ja positiivifilmikerrokset oli valotuksen jälkeen otettava erilleen ja kehitettävä kemiallisesti. Integraalifilmin tunnistaa valkokehyksisestä, neliömäisestä formaatista, jossa on leveä alamarginaali.
Prodigy (artisti)

Lance Albert Damon Johnson Banks (2. marraskuuta 1974 – 20. kesäkuuta 2017 Las Vegas, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Prodigy, oli yhdysvaltalainen rap-artisti ja Mobb Deep -rapduon toinen jäsen.
Hänet pidätettiin aseiden ja huumeiden hallussapidosta 2000-luvun puolivälissä ja tuomittiin vuoden 2007 lopulla kolmeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen, josta tuomiosta hän kärsi kolme vuotta. Vapautumisensa jälkeen vuonna 2012 hän julkaisi elämäkertakirjan My Infamous Life.
Prodigy joutui sairaalahoitoon sirppisoluanemian - jota hän oli sairastanut jo syntymästään saakka - vuoksi muutama päivä ennen kuolemaansa. Hän menehtyi tukehtumalla kananmunaan sairaalassa syömällään aamiaisella 20. kesäkuuta 2017 Las Vegasissa.
Koodi (sarjakuvahahmo)

Tausta

Doug Ramsey on Philip ja Sheila Ramseyn poika.
Teini-ikäisenä Doug oli Kitty Pryden ystävä. He tapasivat sen jälkeen, kun Kitty oli muuttanut Westchesterin piirikuntaan käydäkseen Charles Xavierin Lahjakkaiden Nuorten Koulua. Kittyä ja Dougia yhdisti kiinnostus videopeleihin, tietokoneisiin ja tietotekniikkaan: Kitty osasi rakentaa laitteita, joille Doug sitten kirjoitti ohjelmistot.
Professori X oli epäillyt, että Dougilla saattaisi olla kommunikointiiin liittyviä mutanttivoimia, muttei ollut pyytänyt tätä kouluunsa. Kun Doug sai stipendin Emma Frostin akatemiaan Massachusettsissa, hän ei vielä tiennyt, että Frost oli yksi Ryhmä-X:n vastustajista. Kitty lähti saattamaan Dougia tämän ensimmäisenä päivänä akatemiassa, ja joutui siellä vangiksi. Uudet Mutantit vapauttivat Kittyn, mutta Frost pyyhki Dougin muistista mutanttien puuttumisen tapahtumien kulkuun. Siitä huolimatta Doug lopulta kieltäytyi vastaanottamasta Frostin stipendiä.
Kun tekno-orgaaninen avaruusolento Sotakone saapui Maahan, Dougin kykyjä tarvittiin hämmentyneen avaruusolennon kanssa kommunikointiin, jolloin liittyi Uusiin Mutantteihin. Dougin teknologiamyönteisyyden ja ymmärryshalukkuuden seurauksena hänestä ja Sotakoneesta tuli pian läheiset ystävykset: Sotakone viittaa Dougiin sanalla "itsesieluystävä" siinä missä muut ovat "itseystäviä".
Vaikka Dougin mutanttivoimat ovat vaarattomia, ja vaikka hänen vanhempansa esitetään onnellisina ja rakkaudellisina, Doug on Uusista Mutanteista ainoa, joka ei ole paljastanut vanhemmilleen olevansa mutantti. Hän pelkää vanhempiensa hylkäävän hänet olipa hänen mutaationsa millainen tahansa.
Doug hallitsee ohjelmointikielet, sillä hän ymmärtää käytännössä välittömästi minkä tahansa konekielen. Jo entuudestaan päteävänä hakkerina hänestä tuli heti Ryhmä-X:n tietokoneasiantuntija, ja hän on kirjoittanut paljon ryhmän harjoittelusalia, Vaarahuonetta sääteleviä ohjelmia.
Huolimatta kyvyistään ja siitä, että ne ovat toisinaan pelastaneet jopa koko maailman, Doug kokee itsensä hyödyttömäksi. Vaaran uhatessa Sotakone sulkee hänet sisäänsä, mikä sekin on lisännyt Dougin arvottomuudentunnetta. Sekään ei auttanut asiaa, että Asgårdiin jouduttuaan Koodi hävisi taistelussa piialle.
Doug ja Sotakone ovat oppineet sulauttamaan fyysiset olemuksensa yhteen olennoksi joka näyttää Dougilta, mutta koostuu Sotakoneen materiaalista ja heidän fuusioituneesta persoonallisuudestaan. Näin heidän käytössään on molempien voimat, mutta samalla Doug on vaarassa saada parantumattoman tartunnan Sotakoneen viruksesta, minkä seurauksena hänestä tulisi Sotakoneen kaltainen olento.
Calliola

Historia

1800-luvun puolivälissä Rågön tila, "Rågöstrand", erotettiin omaksi itsenäiseksi tilakseen samassa kylässä sijainneesta Jeppans Gårdista.
Rågö oli saman kalastajasuvun omistuksessa aina 1950-luvulle asti. 1960-luvulla saarella oli hiljaista, sillä maatalous oli jo tuolloin loppunut alueelta. 1970-luku toi saarelle kesäasukkaat. Alueen elämä vilkastui entisestään, kun saaren mantereeseen yhdistävä silta rakennettiin.

Calliolan synty

Oopperalaulaja Timo Mustakallio toteutti 1970-luvulla unelmansa, ja loi saaristolaistilalleen lomakylän. Mustakallio tunnettiin kansainvälisesti taiteilijanimellä Callio, joka on edelleen paikan nimi.
Paikka toimi SKOP Pankin virkistyskeskuksena, kunnes se vuonna 1997 siirtyi nykyisille omistajilleen Maiju ja Kari Kasaselle. Pariskunta aloitti Calliolassa nykyisen kokous-, ravintola- ja majoitustoiminnan. Calliolan pihapiiri käsittää 16 rakennusta, joista osa on alkuperäisiä Rågön tilan aikaisia rakennuksia ja osa uudempia kokous-, majoitus- ja ravintolatiloja.
William Dean Howellsin mitali

William Dean Howellsin mitali on kirjallisuuspalkinto, jonka myöntää Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemia. Palkinto on perustettu 1925 ja se on nimetty William Dean Howellsin mukaan. Se myönnetään viiden vuoden välein, yleensä edellisten vuosien aikana ilmestyneelle merkittävälle yhdysvaltalaiselle romaanille, joskin muutaman kerran se on myönnetty kirjailijalle koko hänen tuotannostaan. Palkittavan valitse Akatemian jäsenistä muodostettu komitea ehdokkaista, jotka joku Akatemian jäsen on valinnut.
Vladimir Tšelomei

Vladimir Nikolajevitš Tšelomei (ven. Владимир Николаевич Челомей, 30. kesäkuuta 1914 – 8. joulukuuta 1984) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri.

Tausta

Tšelomei syntyi Siedlcessä Venäjällä vuonna 1914. Kun hän oli kolmivuotias, perhe joutui pakenemaan Saksan joukkoja Pultavaan.
Tšelomein ollessa 12-vuotias, perhe muutti Kiovaan.
Vuonna 1932 Tšelomei pääsi Kiovan polytekniseen instituuttiin, jossa kunnostautui opinnoissaan. Vuonna 1936 hänen ensimmäinen oppikirjansa, Vektorianalyysi, julkaistiin. Hän opiskeli Kiovan yliopistossa paljon matematiikkaa ja lujuusoppia sekä mekaniikkaa. Valmistuttuaan kiitettävin arvosanoin hän jäi instituuttiin tutkijaksi. Hän valmistui tohtoriksi (luonnontieteen kandidaatti) vuonna 1939.

Sota-aika

Suuren isänmaallisen sodan aikana hän toimi Baranovin lentokonemoottorien keskusinstituutissa (TsIAM) Moskovassa. Hän kehitti patopainemoottorin vuonna 1942. Kun havaittiin Saksan käyttävän sellaisia moottoreita V-1-ohjuksissaan, Tšelomeista tuli Tehdas N51:n johtaja ja pääsuunnittelija. Sen edellinen johtaja Nikolai Polikarpov oli kuollut lento-onnettomuudessa. Tšelomei sai tehtäväkseen kehittää V-1:n kaltaisen risteilyohjuksen. Joulukuussa 1944 10X-niminen ohjus koelaukaistiin Petljakov Pe-8 ja Tupolev Tu-2 lentokoneista.

OKB-52

Vuonna 1952 Tšelomei sai johdettavakseen uuden OKB-52-suunnittelutoimiston. Hän jatkoi tutkimusta myös Moskovan Bauman instituutissa ja väitteli vuonna 1951. Hänestä tuli professori vuonna 1952.
Vuonna 1958 OKB-52 esitti monivaiheista mannertenvälistä ohjusta. UR-200 ei mennyt läpi vaan Mihail Jangelin R-36 valittiin. Tšelomein UR-100 pääsi jatkokehittelyyn.

Avaruusalukset

Vuonna 1959 Tšelomei nimitettiin ilmailuvälineiden pääsuunnittelijaksi.
OKB-52 alkoi kehittää avaruusaluksia ja raskasta ohjusta, josta tuli UR-500.
Vuonna 1962 Tšelomei sai akateemikon arvonimen.
Tšelomeista tuli Sergei Koroljovin kilpailija miehitetyn kuualuksen suunnittelussa. Tšelomei ehdotti pienempää UR-500-rakettia, jolla voisi tehdä kahden henkilön miehityksellä Kuun ohilennon. Raketista tuli Proton-kantoraketti.
Kun Hruštšov menetti valtansa, Tšelomein ja Koroljovin Kuu-lentosuunnitelmat yhdistettiin, mutta päälinja oli Koroljovin suunnitelma.
Tšelomein suunnittelutoimisto suunnitteli Poljot-satelliitit 1960-luvun alussa. 1970-luvulla Tšelomein toimisto suunnitteli Almaz-avaruusaseman, josta tuli perusta Saljut-avaruusasemille.
Amisulpridi

Haittavaikutukset

Useammalla kuin joka 10:nnellä käyttäjällä ilmenee eräitä ekstrapyramidaalioireita (vapinaa, lihasjäykkyyttä, kouristuksia, liikkeen hitautta), runsasta syljeneritystä ja levottomuutta.
Yhdellä 10−100:sta käyttäjästä ilmenee suonenvetoa (yleensä niskassa, silmässä tai leuassa), orgasmivaikeuksia, uneliaisuutta, univaikeuksia, ahdistusta, kiihtyneisyyttä, ummetusta, pahoinvointia, oksentelua, maitohormonin määrän kasvua (voi johtaa  rintakipuun, rintojen kasvuun ja maitovuotoon miehillä ja naisilla, kuukautisten loppumiseen tai epäsäännöllisyyteen, maitohormonista riippuvaiseen kasvaimeen, erektiohäiriöön tai ejakulaatiohäiriöön), matalasta verenpaineesta johtuvaa huimausta, lihomista ja suun kuivuutta.
Yhdellä 100−1000:sta käyttäjästä ilmenee tardiivi dyskinesia -liikehäiriöön kuuluvia oireita (hallitsemattomia kielen, suun ja kasvojen liikkeitä), korkeaa verensokeria, sydämen sykkeen hidastumista, eräiden maksaentsyymien määrän kasvua.
Yhdellä 1000 − 10 000 käyttäjästä ilmenee nopeasta lopettamisesta johtuvia vieroitusoireita (hallitsemattomia kielen, suun ja kasvojen liikkeitä, pahoinvointia, oksentelua, unettomuutta ja sairauden oireiden uusiutumista).
Yleisyydeltään tuntemattomia haittavaikutuksia ovat ihon kivulias, kutiseva ja punoittava turvotus, sekä vanhoilla dementiaa sairastavilla ihmisillä kuolema (koskee kaikkia psykoosilääkkeitä).
Amisulpridi saattaa myös pidentää sydämen QT-aikaa. Sen todennäköisyys aiheuttaa aineenvaihduntaoireita on vähäinen.
Franz Xaver Zettler

Franz Xaver Zettler (21. elokuuta 1841 München, Saksan keisarikunta -- 27. maaliskuuta 1916) oli saksalainen lasimaalari.
Zettler harjoitti alkuun kauppaa Stuttgartissa ja kotikaupungissaan mutta opiskeli samalla taidehistoriaa. Hänet palkattiini Mayerin hovimaalaamoon. Zettler, joka oli Mayerin vävy, tarttui pian yrityksen johtoon ja laajensi sitä nii, että se työllisti lähes 300 henkeä ja perusti sivupisteen Lontooseen. München kuninkaallisen lasimaalaamon lakkauttamisen jälkeen hän perusti itse lasimaalaamon, joka nousi maailmanmaiseeseen. Zettler pyrki samaan laatuun kuin oli ollut vallalla lasimaalauksen kulta-aikaan 1440–1540. Yhdessä Enzlerin ja Stockbauerin kanssa hän julkaisi teoksen Münchenin Ausgewählte Kunstwerke aus dem Schatz der reichen Kapelle in der königlichen alten Residenz zu München, joka esittelee Baijerin hallitsijoiden residenssin Münchner Residenzin kappelin taideteoksia.
Joas (Juuda)

Joas oli yksi Juudan kuninkaista. Hänen nimensä merkitsee "Herra antaa". Hän tuli kuninkaaksi seitsemänvuotiaana Ataljan jälkeen ehkä vuoden 835 eaa. paikkeilla ja hallitsi 40 vuotta. Joas teki koko ikänsä sitä, mikä on hyvää Herran silmissä, koska hän oli pappi Jojadan kasvattama. Hallituskautensa aluksi Baalin temppelit hävitettiin. Myöhemmin hän antoi korjauttaa Jerusalemin temppelin. Syyrian kuninkaan Hasaelin hyökätessä Israelin läpi Juudaan, joutui Joas maksamaan Syyrialle valtavat korvaukset, jotta Hasael ei jatkaisi Jerusalemiin. Tämän vuoksi häntä vastaan tehtiin salaliitto ja hänet murhattiin Bet-Millossa. Hänen jälkeensä Juudan kuninkaaksi tuli hänen poikansa Amasja.
World Karate Federation

World Karate Federation (lyh. WKF, suom. Maailman Karateliitto) on maailman karateseurojen pääelin.

Varusteet

WKF päivittää joka neljäs vuosi karatevarusteet (käsi-, jalka-, hammas-, kasvo-, etukäden-, ala- ja rintasuojat, ottelupanssarit, karatepuvut sekä kisavyöt). Kaikissa näissä on oltava WKF:n merkki (WKF Approved).
Inarijärvi

Kalasto ja kalastus

Järvessä on paljon lohikalaa: lohta, taimenta, nieriää, harmaanieriää, siikaa, muikkua, harjusta ja näiden lisäksi muuta kalaa. Suuri osa kalastosta on istutettua. Kalaston velvoiteistutukset aloitettiin 1976 järven 1940-luvulla alkaneen säännöstelyn aiheuttamien menetysten korvaamiseksi.
Järven alkuperäinen kalasto käsitti vain kymmenen lajia: taimen, nieriä eli rautu, siika (ja sen kääpiömuodot rääpys ja reeska), harjus, hauki, ahven, made, mutu, kymmenpiikki ja kolmipiikki. Näiden lisäksi nyt tavataan istutettuna harmaanieriää, järvilohta sekä muikkua. Järvilohen istutukset lopetettiin vuonna 2001.
Luonnonvaraisen muikun ekologisen lokeron on järvessä alun perin täyttänyt Inarin kääpiöitynyt siikamuoto reeska. Järveen istutettu muikku lisääntyi huomattavasti 1970-luvulta alkaen, ja järven kokonaiskalansaalis nousi yli kaksinkertaiseksi säännöstelyä edeltäneeseen verrattuna, enimmillään 560 vuositonniin 1989. Muikkubuumi kuitenkin ehtyi varsin nopeasti vajaassa kymmenessä vuodessa. Järven kalansaaliit ovat taas kasvaneet 1990-luvulta lähtien, varsinkin suurempien petokalojen osalta. Vuonna 2007 saalis oli noin 192 tonnia, josta eniten siikaa (65 tonnia, tästä neljä tonnia reeskaa) ja taimenta (47 tonnia, suurin taimensaalis mistään Suomen järvestä). Muikun saalis oli 19, nieriän 13, harjuksen 12, hauen 12, ahvenen yhdeksän, harmaanieriän kahdeksan, mateen kuusi ja järvilohen kaksi tonnia.
Inarijärveen istutetaan säännöstelyyn liittyvinä velvoitusistutuksina vuosittain noin miljoona kalanpoikasta, pääosin paikallista kantaa olevaa siikaa, nieriää ja taimenta, sekä lisäksi harmaanieriää. Kalansaaliissa istutettujen kalojen osuudeksi kokonaissaaliista näiden lajien kohdalla on arvioitu noin puolet.

Jatkosota

Jatkosodan aikana saksalaisten vastuulle jäi Pohjois-Suomen rintama Neuvostoliittoa vastaan. Saksalaisilla oli kaksi tavoitetta: turvata sen sotateollisuudelle tärkeän Petsamon nikkelin saanti sekä katkaista Muurmannin rata ja vallata Murmansk. Tähän tarkoitukseen Luftwaffella oli Lapissa ja saksalaisten miehittämässä Pohjois-Norjassa toistakymmentä lentokenttää. Inarissa ei kuitenkaan ollut tarkoitukseen sopivaa kenttää. Ensimmäisenä sotatalvena 1941–1942 natsien rakennusjärjestö Organisation Todt rakennutti sotavankien avulla lentokentän Inarinjärven jäälle. Kiitotie tehtiin Juutuanvuonon suulle, minne myös tehtiin tarvittavat huoltorakennukset. Kiitotien pitäminen puhtaana tuiskuavasta lumesta oli kuitenkin niin vaikeaa, että paikallisten asukkaiden muistitiedon mukaan lentokenttää ei tehty enää seuraavana talvena.

Ohjuksen harhautuminen vuonna 1984

Inarijärven ohjus oli neuvostoliittolainen maaliohjus, joka syöksyi järveen 28. joulukuuta 1984 ja herätti aikanaan suuren mediahuomion.

Muuta

Inarijärvestä kertovan laulun Inarinjärvi on säveltänyt Evert Suonio ja lauletuimman version on suomeksi sanoittanut Eino Leino. Väinö Linnan romaanitrilogia Täällä Pohjantähden alla päättyy tähän lauluun.
Transkaukasian sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan lippu

Transkaukasian sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan lippu otettiin käyttöön vuonna 1922 ja poistettiin käytöstä vuonna 1936 kun Transkaukasian SFNT jaettiin Azerbaidžanin, Armenian ja Georgian neuvostotasavaltojen kesken. Lipussa on punaiselle taustalle vasempaan ylänurkkaan sijoitettu punainen tähti jonka sisällä on sirppi ja vasara. Tähden viereen on puoliympyrän muotoon kirjoitettu kyrillisin kirjaimin neuvostotasavallan venäjänkielinen lyhenne ЗСФСР (ZSFSR).
Vuoden 1925 perustuslaissa selvennettiin lipun suhteeksi 1:2.