google/wiki40b huggingface dataset:
Urheilusanomat

Urheilusanomat oli suomalainen aikakauslehti, jonka aihepiireihin kuuluivat urheilu, urheilupelaaminen ja veikkaus. Lehden omisti Sanoma Media Finland Oy ja se kuului Ilta-Sanomien IS Mediaperheeseen. Urheilusanomilta ilmestyi vuosittain erilaisia erikoislehtiä.
Kesällä 2017 Sanoma Media Finland osti Urheilulehden A-lehdiltä ja liitti sen Urheilusanomiin yhden nimen alle. Uuden julkaisun nimeksi tuli Urheilulehti. Urheilusanomien levikki oli ollut noin 35 000 vuonna 2016.

Historia

Lehden ensimmäinen numero ilmestyi nimellä Veikkaaja 12. lokakuuta 1940. Ensimmäinen julkaisija oli SVUL, joka julkaisi sitä vuoden 1945 lopulle, jolloin Oy Tippaustoimisto Ab (myöhemmin Veikkaus Oy) osti sen. Lehdestä alkoi ilmestyä vuonna 1949 lyhyen aikaa myös ruotsinkielinen versio Tipsbladet. Lehden nimi muuttui muotoon Veikkaus-Lotto vuonna 1970, jolloin loton pelaaminen alkoi Suomessa. Vuonna 1988 nimi palautui muotoon Veikkaaja. Ilta-Sanomat osti lehden vuonna 2002, ja 29. huhtikuuta 2003 nimi muuttui muotoon IS Veikkaaja. Lehti muuttui formaatiltaan aikakauslehdeksi 17. helmikuuta 2009, ja samalla nimi palautui muotoon Veikkaaja. Vuonna 2013 lehden nimi muuttui muotoon Urheilusanomat.
Pikkujuuriperhonen

Koko ja ulkonäkö

Helposti tunnistettava ruskea perhonen. Etusiivet ovat lämpimän punaruskeat ja niiden poikki kulkee viistosti kaksi leveää, kellertävää ja hopeanhohtoista poikkijuovaa, jotka saattavat hajota täpläriveiksi. siiven etureunassa on muutamia tummia, reunoiltaan epäselviä täpliä. Takasiivet ovat yksivärisen tummanharmaat. Naaras on kookkaampi, värisävyltään vaaleampi eikä siipikuviointi ole yhtä selvää. Siipiväli vaihtelee koiraalla 23–30 mm ja naaraalla 26–32 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Pikkujuuriperhosta tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, mutta se puuttuu Iberian niemimaalta ja aivan eteläisimmistä osista. Suomessa laji on jokseenkin yleinen ja sitä tavataan Keski-Lappiin saakka. Perhoset lentävät yhtenä lyhyenä sukupolvena kesäkuun lopulta heinäkuun loppupuolelle. Lennolla on terävä huippu heinäkuun puolivälissä.

Elinympäristö ja elintavat

Kosteiden lehti- ja sekametsien, metsäniityjen ja kosteikkojen asukas, jonka esiintyminen on yleensä paikoittaista. Lämpiminä öinä koiraat aloittavat lyhytaikaisen lennon parvina auringonlaskun aikaan eikä niiden lento jatku koskaan pimeään aikaan saakka. Perhosia ei myöskään tule valolle. Viileinä öinä koiraat eivät välttämättä nouse lentoon lainkaan.
Pikkujuuriperhonen kuuluu harvoihin perhoslajeihin, joilla koiraat houkuttelevat naaraita luokseen. Koiras erittää houkuttelevia feromoneja takimmaisen raajaparin reisien pitkistä tupsuista. Pikkujuuriperhoskoiraiden sanotaan tuoksuvan ananakselta.
Kun naaras on paikallistanut koiraan, laskeutuu koiraan lähelle, usein lahden alapinnalle ja koiras siirtyy välittömästi naaraan luokse aloittaa parittelun. Useita tunteja kestävän parittelun aikana koiras roikkuu naaraan peräpäästä. Naaras pudottaa maanpinnalle noin 300 munaa, joista kuoriutuvat toukat kaivautuvat välittömästi maan alle. Toukkakehitys kestää yhdestä kahteen vuotta, pohjoisimmilla alueilla ehkä jopa kolme vuotta. Toukka talvehtii kehräämässään silkkipussissa. Talvehtimisen jälkeen se nousee maanpinnalle syömään kasvien tuoreita versoja. Kotelo on maanpinnalla tai maan alla karikkeella naamioidussa kotelokopassa. Kotelo työntyy osittain esille ennen aikuisen perhosen kuoriutumista.

Ravintokasvi

Toukka syö monien eri kasvien juuria, erityisesti nokkosta (Urtica dioica) ja sananjalkaa (Pteridium aquilinum).
Trip Hawkins

William M. 'Trip' Hawkins III (s. 1953) on yhdysvaltalainen liikemies ja kuuluu Electronic Arts-, The 3DO Company- ja Digital Chocolate -yhtiöiden perustajajäseniin.
Hawkins työskenteli Apple Computerin Lisa-projektissa markkinointipäällikkönä vuoteen 1982, jolloin hän jätti Applen ja perusti videopelejä kehittävän Electronic Artsin. Hawkinsin johdolla Electronic Arts kehittyi videopelialan jättiläiseksi ja on nykyään maailman suurimpia videopelien julkaisijoita. Vuonna 1991, säilyttäen asemansa edelleen Electronic Artsin johtokunnassa, Hawkins siirtyi yhtiön parista perustamaan toista, videopelialalla toimivaa yritystä, joka sai nimekseen 3DO. Vuonna 1993 3DO julkaisi yhtiön nimeä kantavan pelikonsolin, joka ei kuitenkaan menestynyt odotetulla tavalla. Kolme vuotta myöhemmin 3DO siirtyi kehittämään videopelejä muille alustoille, mutta ei pysynyt kannattavana Hawkinsin aggressiivisista markkinointitoimista huolimatta. Vuonna 2003 3DO teki konkurssin, sen rippeet myytiin Ubisoftille ja Hawkins aloitti uuden projektin perustaen kannettaville pelikonsoleille pelejä tuottavan Digital Chocolaten.
Pohjantähden alla (televisiosarja)

Pohjantähden alla oli Yle TV1 -kanavalla loka-marraskuussa 1988 esitetty viihdeohjelmasarja, jonka tuottajana toimi Heikki Kahila ja ohjaajina Timo Ryymin ja Uolevi Taskinen. Ohjelmassa yhdistettiin sketsejä, musiikkiesityksiä ja julkisuuden henkilöiden haastatteluja. Käsikirjoitustiimiin kuuluivat Kahilan lisäksi Kari Franck, Kari Kontio, Asser Korhonen, Anneli Rautiainen, Liisa Rimpiläinen, Laura Ruohonen ja Taina West.
Sarjaa tehtiin kuusi noin 50-minuuttista jaksoa, ja jokaisessa jaksossa esiintyneitä näyttelijöitä olivat Markku Arokanto, Kristiina Kuningas, Outi Mäenpää, Petteri Sallinen ja Taina West.
Monet sarjan tekijöistä olivat olleet mukana vuosien 1986–1987 viihdeohjelmassa Studio Studio ja jatkoivat myös vuoden 1989 viihdeohjelmassa Suomen hovi.

Aune herätti inhoa

Studio Studion yhdestä sketsistä syntynyt Taina Westin esittämä hahmo, hajareisin istuva kulmikas täti-ihminen Aune Asplund jatkoi myös Pohjantähden alla -sarjassa, suututti tv-yleisöä ja Yle sai paljon vihaisia yhteydenottoja. Samoihin aikoihin televisiossa esiintyi myös miesten esittämiä karkeasti käyttäytyviä naishahmoja, kuten Vesa-Matti Loirin Tyyne ja Barry Humphriesin Dame Edna, mutta ne eivät herättäneet samanlaista vastustusta.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jukka Kajava ihmetteli aloitusjakson mautonta ja alatyylistä huumoria, jos ohjelma kerran on sijoitettu lauantain alkuiltaan ja tarkoitettu perheviihteeksi.
Hyytelöimukala

Ulkonäkö ja koko

Laji on tumman ruskea. Evät ovat yhteenkasvaneet. Hyytelöimukalan pyrstö on pieni. Laji on pienikokoinen, korkeintaan 20 senttimetrin mittainen.

Levinneisyys ja elinympäristö

Hyytelöimukala on levinnyt Pohjois-Amerikkaan ja Pohjois-Eurooppaan. Laji elää mutapohjalla.

Ravinto ja elintavat

Laji käyttää ravinnokseen äyriäisiä ja toukkia. Hyytelöimukalaa on tavattu jopa 1 800 metrin syvyydestä. Hyytelöimukala on tärkeä saaliskala.
Jack Ruby

Jack Ruby, oikealta nimeltään Jacob Leon Rubenstein, (25. maaliskuuta 1911 Chicago, Illinois – 3. tammikuuta 1967 Dallas, Texas) oli Dallasissa asuva juutalainen yökerhojen omistaja. Hän murhasi presidentti John F. Kennedyn salamurhasta epäillyn Lee Harvey Oswaldin 24. marraskuuta 1963 Dallasin poliisiaseman pysäköintihallissa. Tapaus oli maailman ensimmäinen suorassa televisiolähetyksessä tapahtunut murha.
Ruby kertoi Warrenin komissiolle saaneensa pakkomielteen murhata Oswald otettuaan Preludin-nimistä lääkettä ja luettuaan lehdestä, että Jacqueline Kennedy saattaa joutua palaamaan Dallasiin todistamaan Oswaldin oikeudenkäynnissä. Ruby halusi kertomansa mukaan tappaa Oswaldin pelastaakseen Kennedyn lesken oikeudenkäynnin aiheuttamalta tunnepaineelta. Hän epäili myös, ettei Oswald mahdollisesti olisi saanut ansaitsemaansa rangaistusta oikeudessa sekä että myös juutalaisillakin olisi tarvittaessa rohkeutta toimia. Mitkään tutkimukset eivät ole osoittaneet, että Oswaldin murhan takana olisi ollut salaliitto, vaan motiivina pidetään yksittäisen ihmisen tunnekuohua.
Ruby tuomittiin harkitusta murhasta kuolemaan maaliskuussa 1964. Hänen asianajajansa saivat tuomion kumottua väittämällä, ettei hän saanut reilua oikeudenkäyntiä Dallasissa johtuen asian saamasta valtavasta julkisuudesta. Uusi oikeudenkäynti oli määrä pitää Wichita Fallsissa. Ennen uuden oikeudenkäynnin alkua Ruby sairastui keuhkokuumeeseen, ja hän joutui sairaalaan 9. joulukuuta 1966. Päivää myöhemmin hänellä todettiin laajalle levinnyt syöpä maksassa, keuhkoissa ja aivoissa.
Ruby kuoli keuhkoveritulppaan vankilassa 3. tammikuuta 1967.
Loïc Amisse

Ura pelaajana

Amisse pelasi lähes koko uransa FC Nantes Atlantiquen joukkueessa, jossa hän debytoi kaudella 1973/74. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain seitsemän ottelua, mutta jo kaudella 1974/75 Amisse kuului José Arribas'n avainmiehistöön ja pelasi 28 ottelua. Hän kuului läpi 1970- ja -80 -lukujen Nantes'n avainpelaajiin ollen tärkeä lenkki Arribas'n, Jean Vincentin ja viimeisimpänä Jean-Claude Suaudeaun jeu à la nantaise-pelitavassa. Kaudella 1989/90 kokenut Amisse putosi avausmiehistöstä ja siirtyi uransa viimeiseksi kaudeksi SCO Angersiin. Hän lopetti pitkän uransa 37-vuotiaana 1991.
Ranskan maajoukkueessa Amisse pelasi vuosina 1977–83 vain 13 ottelua. Amisse jäi loistavasta seurajoukkueurastaan huolimatta toisen loistavan laitahyökkääjän, Didier Six'n varjoon.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Amisse on toiminut juniorivalmentajana FC Nantes Atlantiquen organisaatiossa.  Kesällä 2003 hän nousi seuran päävalmentajaksi ja johdatti seuran kauden päätteeksi liigassa kuudenneksi. Coupe de la Liguessä seura eteni finaaliin saakka, mutta hävisi rangaistuspotkukilpailun jälkeen FC Sochaux'lle.  Amisse sai potkut joulukuussa 2004 kehnosti alkaneen kauden vuoksi. 
Amisse palasi valmennustehtäviin heinäkuussa 2010, kun hänestä tuli FC Nantes Atlantiquen reservijoukkueen valmentaja.  Amissen johdolla Nantes voitti CFA2:n G-lohkon mestaruuden kaudella 2012/13 ja nousi sarjaporrasta ylemmäs Ranskan neljännelle sarjatasolle. Kauden 2013/14 jälkeen Amisse siirtyi Nantes'een edustusjoukkueeseen Michel Der Zakarianin apuvalmentajaksi.
Shere Khan

Shere Khan on Rudyard Kiplingin Viidakkokirja-romaanissa esiintyvä kuvitteellinen bengalintiikeri. Shere Khan on luonteeltaan ylimielinen ja pitää itseään viidakon valtiaana, vaikka hänellä on epämuodostunut jalka. Romaanissa Shere Khanin yrittäessä metsästää ihmisiä hänen hyökkäyksensä epäonnistui, mutta tämän seurauksena lapsi joutui eroon vanhemmistaan ja myöhemmin sudet ottivat lapsen kasvattaakseen ja nimesivät hänet Mowgliksi. Shere Khan oli päättänyt saada Mowglin hengiltä ja yritti hyökätä tämän kimppuun, mutta Mowgli ajoi hänet pois palavan oksan avulla. Myöhemmin Shere Khan kuoli jouduttuaan vesipuhvelilauman tallomaksi.
Disneyn vuoden 1967 Viidakkokirja-elokuvassa Shere Khan kuvattiin pelättynä viidakon eläimenä, joka metsästi ihmisiä ja pelkäsi ainoastaan aseen laukausta. Shere khan lähti etsimään Mowglia kuultuaan tämän katoamisesta ja kohtasi hänet Kaa-käärmeen luona. Mowgli pääsi pakenemaan Shere Khanin ja Kaan välisen riidan seurauksena. Myöhemmin Shere Khan kohtasi Mowglin joka ei paennut häntä, mistä Shere Khan yllättyi. Shere Khan hyökkäsi Mowglin kimppuun, mutta Baloo-karhu pelasti Mowglin ja kamppaili voitokkaasti Shere Khania vastaan. Mowgli sitoi palavan oksan Shere Khanin häntään ja Shere Khan juoksi kauhuissaan pakoon. Elokuvan jatko-osassa Shere Khan nöyryytettynä tapahtumista oli vannonut tappavansa Mowglin. Shere Khan kohtasi Mowglin vanhassa temppelissä ja taistelun aikana Shere Khan putosi laavakuoppaan ja jäi putoavan patsaan alle, joka vangitsi hänet sisäänsä.
Vuoden 1994 elokuvassa Shere Khan oli paljon sympaattisempi ja hän tappoi vain suojellakseen viidakkoa tunkeilijoilta. Shere Khan tappoi Mowglin isän ja aiheutti Mowglin joutumisen viidakkoon susien kasvattamiseksi. 20 vuotta myöhemmin Shere Khan ja Mowgli kohtaavat ja Mowglin rohkeuden seurauksena Shere Khan päättää hyväksyä Mowglin viidakon asukkaaksi ja säästää tämän hengen.
Vuoden 2016 elokuvassa Shere Khan oli arpisempi ja hänen vasen silmänsä oli sokeutunut. Jahdatessaan Mowglia Shere Khan väijyttää hänet ja vammauttaa Bagheeraa pahasti. Myöhemmin Shere Khan tappaa Akelan ja vaatii susia luovuttamaan Mowglin hänelle. Mowgli taisteli palavan soihdun kanssa Shere Khania vastaan ja sai huijattua hänet ansaan, minkä seurauksena Shere Khan putosi palavaan kuoppaan ja kuoli, päättäen hänen terrorinsa lopullisesti.
Vuoden 2018 elokuvassa Mowgli Shere Khan kuvattiin samanlaisena kuin alkuperäisessä romaanissa. Shere Khanilla oli myös Tabaqui-niminen hyeena-apulainen. Elokuvan lopussa Mowgli haavoitti Shere Khania kuolettavasti ja myöhemmin tappoi hänet puukon avulla.
Shere Khan esiintyi myös animaatiosarjoissa TaleSpin ja Jungle Cubs sekä Mikin klubi-sarjassa. Romaanissa Descendants: Isle of the Lost kerrottiin Shere Khanin olevan yksi Disneyn pahiksista, joka on vangittu Isle of the Lostille. Shere Khanilla on ilmeisesti hyvät välit Pahan Kuningattaren tyttäreen Evieen, jonka nauraessa Shere Khan hymyili. Shere Khan pitää myös saarella Shere Khan's Pawns nimistä kauppaa.
Paint It, Black

Äänitys

”Paint It, Black” oli kirjoitettu keväällä 1966 yhtyeen ollessa kiertueella Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, ja sen sävellyksesta ja sanoista vastasivat Mick Jagger ja Keith Richards. Varsin synkkä laulu kertoo tarinan rakkaansa menettäneestä miehestä, joka näkee mustana niin ulkopuolisen maailman kuin oman sisimpänsäkin. Alun perin hitaaksi soul-lauluksi kirjoitettu kappale muuttui paljon nopeatempoisemmaksi basisti Bill Wymanin ansiosta hänen innostuttuaan äänityssession tauoilla soittamaan uruilla erilaisia imitaatioita. Tummasävyinen laulu alkoi löytää uudenlaisia rytmikuvioita. Kun eräät kitaralla soitetut kohdat korvattiin vielä Brian Jonesin sitarilla, oli kappaleen omintakeinen soundi löytynyt. Mick Jagger tulkitsi kappaleen lauluosuudet synkän energisesti Richardsin toimiessa johtavana kitaristina ja taustalaulajana. Rummut hoiti Charlie Watts ja piano-osuuksista vastasi yhtyeen ulkopuolinen Jack Nitzsche. Tyylillisesti levytys voidaan laskea varhaisen psykedeelisen rockin edustajaksi.

Keskustelua herättänyt lyriikka

Paljon keskustelua on vuosien aikana käyty siitä tapahtumasta, josta laulu ikään kuin alkaa. Vaikka yleisen olettamuksen mukaan kyseessä on tyttöystävän kuolema tai hänen matkustamisensa kauas pois, on kappale myös liitetty muun muassa Vietnamin sotaan ja prostituoidun murhaan. Laulussa mainitun punaisen oven on kuviteltu symbolisoivan bordellin ovea. Rolling Stonesin jäsenten kanssa samoissa piireissä liikkuneen Guinnessin omaisuuden miljoonaperijän Tara Brownen kuolemaa on myös arveltu laulun innoittajaksi. Tämä ei kuitenkaan voi pitää paikkaansa, koska Browne kuoli auto-onnettomuudessa yli puoli vuotta ”Paint It, Blackin” syntymän jälkeen. Sen sijaan The Beatlesin John Lennon ikuisti Brownen kuoleman sanoitukseensa  kappaleessa ”A Day in the Life”, joka on viimeisenä raitana Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band -albumilla vuodelta 1967.

Cover-versioita

”Paint It, Blackista” on levytetty lukemattomia cover-versioita. Oman versionsa ovat tehneet muun muassa Eric Burdon, Deep Purple, Led Zeppelin, R.E.M., Television ja W.A.S.P.. Italialaisen Caterina Casellin tulkitsemana laulun nimi muuttui ”Tutto neroksi” ja Saksassa suurta suosiota nauttinut Karel Gott levytti kappaleen nimellä ”Rot und schwarz”. Suomessa Kai Hyttinen levytti ”Paint It, Blackista” oman versionsa, joka Saukin (Sauvo Puhtila) sanoin oli saanut nimekseen ”Mustaa”. Myöhemmin 1970-luvulla Sleepy Sleepers levytti laulun nimellä ”Kaapataan lentokone Moskovaan”. Vuonna 1986 sen levytti Smack singlensä nimikappaleena.
Klapa

Klapa on perinteinen a cappella -laulumuoto, joka on peräisin Dalmatiasta, Kroatiasta. Laulujen aiheet koskettavat usein rakkautta, viiniä, kotimaata ja merta. Musiikin tärkeimmät elementit ovat harmonia ja melodia. Rytmillä on vain harvoin suurta merkitystä.
Klapa-yhtyettä johtaa tenorilaulaja, jota seuraa muita tenoreita sekä baritoni- ja bassolaulajia. Esityksen aikan laulajat ovat järjestäytyneet puoliympyrän muotoon ja johtava tenori aloittaa laulamisen. Tavoitteena on saavuttaa paras mahdollinen äänien sekoitus. Laulajat käyttävät kurkkuääniä, nasaalisia puoliääniä ja falsettilaulantaa. Esiintyminen on vapaata laulantaa ilman nuottikirjoituksen apua.
Klapa voidaan jakaa kolmeen eri tyyliin. Tietoa ”perinteistä klapasta” jaetaan suullisesti. ”Juhlaklapa” on puolestaan virallisemmin määritelty tyyli, joka keskittyy esiintymisiin. ”Nykyikaista klapaa” nuoret laulajat oppivat esiintymisiin osallistumalla ja äänityksiä kuuntelemalla.
Unesco listasi klapan vuonna 2012 aineettoman kulttuuriperinnön luetteloonsa.
Dmitri Tarasov (jalkapalloilija)

Dmitri Aleksejevitš Tarasov (ven. Дмитрий Алексеевич Тарасов; s. 18. maaliskuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Venäjä) on venäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Lokomotiv Moskovaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
HMS Uttern (1921)

Palveluskäyttö

Alus poistettiin palveluksesta 6. lokakuuta 1944 ja sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
Ԏ

Ääntäminen

Ԏ ääntyy komissa liudentuneena soinnittomana dentaalisena klusiilina /tʲ/.
Marzio Conti

Marzio Conti on italialainen huilisti ja kapellimestari. Hän syntyi Firenzessä ja aloitti musikaalisen uransa huilistina. Häntä pidettiin yhtenä johtavista soittajista maassaan, mutta hän hylkäsi uransa solistina keskittyäkseen orkesterinjohtoon. Hän on toiminut muun muassa Torinon filharmonisen orkesterin pääkapellimestarina ja San Remon sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana. Hän on levyttänyt lukuisille suurille levy-yhtiöille. Naxoksen kautta hän on julkaissut Gaetano Donizettin, Sergio Rendinen ja Gioacchino Rossinin teosten levytyksiä.
Anita Roddick

Dame Anita Roddick (alk. Anita Perella, 23. lokakuuta 1942 Littlehampton, Sussex, Iso-Britannia – 10. syyskuuta 2007) oli brittiläinen yrittäjä ja The Body Shop -ketjun perustaja. Liike korostaa toiminnassaan ekologista vastuuta ja yhteiskunnallista merkittävyyttä. Roddick perusti ketjun Brightonissa vuonna 1976. Hän lukeutui maailman rikkaimpiin naisiin ennen äkillistä kuolemaansa aivoverenvuotoon syyskuussa 2007.
Kovjoen rautatieasema

Historia

Kovjoen rautatieasema rakennettiin silloisen Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan alueelle rataosuuden Seinäjoki–Kokkola rakennustöiden yhteydessä 1885, ja se palveli kuormaus- ja henkilöliikenneasemana. Asemarakennus rakennettiin Oulun radan IV luokan keskikokoisen asemarakennuksen tyypin 2 piirustuksin. Samojen piirustusten mukaan rakennettiin läheinen Pännäisten rautatieaseman asemarakennus. Toisen tyypin rakennus poikkesi esimerkiksi Lapuan rautatieaseman ensimmäisen tyypin asemarakennuksesta siten, että siinä oli erillinen odotushuone naisille. Olemassaolonsa aikana Kovjoki on ollut kolmeen otteeseen risteysasema.
Ensimmäisen kerran Kovjoesta tuli risteysasema vuonna 1903, kun yksityinen kapearaiteinen Uudenkaarlepyyn rautatie avattiin liikenteelle. Kapearaiteinen rautatie purettiin jo 1916.
Valtionrautatiet rakennutti vuonna 1946 leveäraiteisen sivuradan Kovjoelta Uudenkaarlepyyn keskustaan. Radalla oli henkilöliikennettä vuoteen 1956 saakka, ja vähäistä tavaraliikennettä aina vuonna 1982 tapahtuneeseen lakkautamiseen ja radan purkamiseen saakka. 
Kovjoen aseman ympärille ei muodostunut mitään asutuskeskusta, vaan asema-aluetta ympäröi asumaton metsäalue, ja kylän maatilatkin sijaitsivat kilometrin päässä sijaitsevassa kyläkeskuksessa. Tavaraliikenne Kovjoen asemalla lopetettiin vuonna 1976 ja henkilöliikenne vuonna 1983. Postitoimisto ja kahvila jatkoivat toimintaansa asemalla vuoteen 1999 saakka. 
Vanhan radan penkereelle rakennettiin 1987-1989 kapearaiteinen Kovjoen museorautatien rataosuus, joka ulottuu vuonna 1995 tehdyn laajennuksen jälkeen noin kahden kilometrin päähän Kovjoen asemalta. 
Museoradalla on edelleen liikennettä muutaman kerran kesässä sunnuntaisin.
Imoh Ezekiel

Imoh Ezekiel (s. 24. lokakuuta 1993 Lagos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa Standard Liegeä. Ennen tuloaan Liegeen hän edusti 36 Lionsia. Pituudeltaan hän on 172 senttimetriä pitkä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä, mutta voi pelata myös keskikentän vasemalla laidalla. Ezekiel on pelannut yhden ottelun Nigerian jalkapallomaajoukkuessa.
Bjurholmin kunta

Kuntajaon kehitys

Bjurholmin pitäjä erotettiin vuonna 1808 Nordmalingin pitäjästä. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjästä perustettiin Bjurholmin maalaiskunta. Bjurholmin taajaväkinen yhdyskunta perustettiin vuonna 1934 ja lakkautettiin vuonna 1962. Maalaiskunta muutettiin vuonna 1971 Bjurholmin kunnaksi. Vuonna 1974 Bjurholm liitettiin Vännäsin kuntaan, mutta se erotettiin itsenäiseksi kunnaksi jälleen vuonna 1983.

Taajamat

Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 39,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 492 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Bjurholm, jossa oli 968 asukasta.

Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Bjurholmin piiri.
Margareeta Leijonhufvud

Tausta

Margareeta oli Erik Abrahamsson Leijonhufvudin ja Ebba Eriksdotter Vaasan tytär. Hän oli ainoastaan nelivuotias, kun hänen isänsä teloitettiin Stortorgetilla Tukholman verilöylyssä 8. marraskuuta 1520. Margareeta muutti äitinsä ja sisarustensa kanssa Lon linnaan Gräfsnäsiin Anten-järven rannalle, 20 kilometriä Nossebrosta etelään ja noin 80 kilometriä Göteborgista koilliseen. Hänestä kasvoi siro nainen, pituudeltaan noin 155 cm.

Kuningattarena

Margareeta oli jo kihloissa Svante Sturen kanssa, kun kuningas Kustaa Vaasa kosi häntä. Kihlaus purettiin, ja Svante Sture sai puolisokseen Margareetan nuoremman sisaren Märta Erikintytär Leijonhuvudin. Margareeta avioitui Kustaa Vaasan kanssa 1. lokakuuta 1536 ja oli tämän toinen vaimo. Kuninkaan ensimmäinen puoliso Katariina Saksi-Lauenburgilainen oli kuollut hieman yli vuosi ennen häitä.
Margareeta oli puolisoaan 20 vuotta nuorempi, mutta ikäerosta huolimatta hän sopeutui hyvin rooliinsa. Omalla lempeänystävällisellä tavallaan hän vaikutti rauhoittavasti Kustaa Vaasaan. Liittoa Margareetan kanssa on pidetty Kustaan elämän onnellisimpana aikana. Asiakirjojen perusteella Margareetan valta oli huipussaan 1540-luvun alkupuoliskolla. Hän oli puolisonsa läheinen neuvonantaja ja teki maakauppoja omiin nimiinsä suullisesti naisten kesken. Margareeta pysyi koko elämänsä katolilaisena, kun taas Kustaa Vaasa toimeenpani reformaation.
Kuningatar Margareeta menehtyi elokuussa 1551 lyhyen sairauden jälkeen. Hän sairastui keuhkokuumeeseen venematkalla Mälarenilla. Kustaa Vaasan kerrotaan ottaneen vaimonsa kuoleman hyvin raskaasti. Margareeta haudattiin Uppsalan tuomiokirkkoon. Tyttäriensä avioliittojen kautta hän oli useiden Euroopan kuningashuoneiden kantaäiti 1900-luvun alussa. Margareetan seuraaja Kustaa Vaasan puolisona ja kuningattarena oli hänen sisarentyttärensä Katariina Stenbock.
Helsingin Vanhaankaupunkiin perustettiin Margareeta Leijonhufvudin puisto vuonna 2003. Kustaa Vaasan ensimmäinen ja kolmas aviovaimo otettiin Helsingin paikannimistöön samana vuonna.
Olli J. Uoti

Olli Johannes Uoti (12. helmikuuta 1930 Kalvola – 13. toukokuuta 1967 Espoo) oli suomalainen poliitikko, Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton kansanedustaja vuodesta 1962 kuolemaansa asti. Uoti oli myös lyhyen aikaa Sukselaisen I hallituksen II sosiaaliministeri loppuvuodesta 1957. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteen kandidaatti.
Aikaisemmin Suomen sosialidemokraattisen puolueen (SDP) ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton (SAK) toimitsijana työskennellyt Uoti siirtyi 1958 Emil Skogin johtaman sosialidemokraattisen opposition riveihin. Skogilaisten päättäessä perustaa uuden puolueen tuli Uotista TPSL:n ensimmäinen puoluesihteeri 1959. Hän oli puolueensa näkyvimpiä hahmoja, varsinkin vaikutusvaltaansa 1960-luvulla nopeasti lisänneessä televisiossa. Uotin äkillinen kuolema hänen ollessaan vain 37-vuotias oli seitsemän kansanedustajan puolueelle ankara isku, sillä hänen tilalleen Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä nousi vaaliliittokumppani SKDL:n Kauko Tamminen.
Miinalautta Porkkala

Rakentaminen

Alus tilattiin toukokuussa 1990 Olkiluodon telakalta, ja se otettiin palvelukseen 29. lokakuuta 1992.

Palveluskäyttö

Alus palvelee Suomenlahden meripuolustusalueen 5. Miinalaivueessa ja sen kotitukikohta on Upinniemi ja kummipaikkakunta Porkkalan kylä.
Muut Pansio-luokan miinalautat ovat Pansio ja Pyhäranta.

Muuta

Miinalautta Porkkala on Inkoon kunnan kummialus. Aluksen kummi on Inge-Maj Boström.