google/wiki40b huggingface dataset:
Yamaha FJR 1300

Tekniikka

Pyörä on kardaanivetoinen ja nelisylinterisellä rivimoottorilla varustettu. Runko on alumiiniprofiilia. Etuhaarukka on täysin säädettävä, ja takajousitukselle on kaksiasentoinen pikasäätö, jolla sen saa jäykemmäksi esimerkiksi matkustajan kanssa ajettaessa. Tuulilasin korkeutta voi säätää sähköllä myös ajon aikana. Edessä on kaksi jarrulevyä ja takana yksi, nykyisissä versioissa (FJR 1300A) on ABS-jarrut, vanhemmissa versioissa ne olivat valinnaisvarusteina. Vuodesta 2006 eteenpäin FJR:n on saanut myös sähkötoimisella, puoliautomaattisella vaihteistolla, jossa kytkinvipu on korvattu automaatilla (malli FJR 1300AE), ja vaihteita voi vaihtaa joko vasemman käden nappuloilla tai jalkakäyttöisellä vivulla. Pyörään kuuluvat myös vakiovarusteena sivulaukut, jotka kiinnittyvät suoraan pyörän rakenteisiin, eivätkä vaadi erillistä laukkutelinettä (vanhimmissa versioissa laukut olivat lisävaruste).
Alla olevat tiedot ovat vuoden 2003 1300A-mallista. Moottori on pysynyt samana, mutta akseliväli on pidentynyt ja jousitusta on jäykistetty uusimmissa malleissa, myös katteisiin ja satulaan on tullut pieniä muutoksia. Muutokset vaikuttavat hieman mittoihin ja painoon, ja valinnaisvarusteinen, puoliautomaattinen vaihteisto nostaa painoa viidellä kilolla.

Muutokset 2014

Vuonna 2014 Yamaha on esitellyt uuden AE-mallin, joka on käytännössä tuotu A ja AS -mallien väliin jättämällä AS-mallista puoliautomaattivaihteisto pois. Teho ja vääntö kaikissa A, AE ja AS malleissa on pysynyt entisellään. Värivaihtoehdot tänä vuonna ovat pronssi ja musta, sekä A-mallissa lisäksi punainen. Paino ajokunnossa: A 289 kg, AE 292 kg ja AS 296 kg.
AE-mallissa on A-malliin verrattuna lisäksi sähköisesti säädettävä jousitus ja USD-etuhaarukka. AS-mallissa on tämän lisäksi ilman kytkinkahvaa toimiva YSS-C vaihteisto.
Anna Porfyrogenita

Anna Porfyrogenita (kreik. Άννα Πορφυρογέννητη; ven. Анна Византийская , 13. maaliskuuta 963 – 1011 tai 1012) oli Bysantin keisari Romanos II:n ja Bysantin keisarinna Theofanon tytär. Hänen veljensä olivat Bysantin keisarit Basileios II ja Konstantinos VIII. Anna oli Porfyrogenita, joka tarkoitti keisarin tytärtä, joka oli syntynyt Bysantin keisarillisen palatsin purppurakamarissa, Konstantinopolissa.
Anna oli Kiovan Venäjän Ruhtinatar 989-1011 ja Vladimir Suuri Kiovan ruhtinaan puoliso . Annan ansioksi lasketaan se, että Kiovan Venäjän ruhtinas Vladimir Suuri otti kristillisen kasteen mennäkseen naimisiin Annan kanssa.
Krimillä käytiin vuonna 988 sota rusien ja bysanttilaisten välillä. Vladimir Suuren joukot piirittivät ja Khersonesosin kaupunkia ja saivat sen antautumaan. Vladimir lähetti Bysantin keisarille, Basileios II, viestin, että olen vallannut kaupunkinne. Valtaan myös pääkaupunkinne Konstantinopolin ellette anna minulle vaimoksi naimaikäistä sisartanne. Basileios ei halunnut antaa pakanalle sisartaan. Anna kieltäytyi aluksi avioliitosta pakanallisen Vladimir Suuren kanssa, koska sellaista avioliittoa ei voisi mainita keisarillisissa annaaleissa. Vladimir itse oli jo pitkään tutkinut eri uskontoja ja ottanut vastaan niiden delegaatioita eri maista. Kun Vladimir suostui ottamaan kristillisen kasteen vastaan, niin hän oli jo tehnyt päätöksensä uskonnosta. Vladimir Suuri oli hyvin vaikuttunut Bysantin ortodoksiuskonnon käytännöistä, minkä vuoksi hän päätti kääntyä ortodoksisen kirkon jäseneksi.
19.5.988 Vladimir kastettiin Krimin Khersonesosissa Pyhän Basileioksen kirkossa. Heti sen jälkeen Vladimir ja Anna menivät naimisiin siellä. He menivät Kiovaan ja kaikki sen asukkaat kutsuttiin Dneprin rantaan ja heidät kastettiin ortodoksiuskoon Dneprin vedellä. Tällä avioliitolla oli hyvin paljon vaikutuksia koko Venäjän kehitykseen. Vladimir pääsi eroon suuresta määrästä kapinoivia varjageja. Varjageja ruvettiin palkkaamaan Bysantin keisarin palvelukseen vuonna 988. Tällä tavalla kapinat saatiin loppumaan. Niistä muodostettiin Bysantin keisarin uskollinen ja kovamaineinen varjagikaarti. Kiovan Venäjästä tuli ortodoksinen valtio kuten Bysantin valtakunnasta. Myöhemmässä vaiheessa Moskovan suuriruhtinaskunta nimesi itsensä "Kolmanneksi Roomaksi" sekä ilmoitti itsensä Bysantin keisarikunnan poliittiseksi ja kulttuurilliseksi perilliseksi.
Anna oli Vladimir Suuren vaimo ja uskonnollinen neuvonantaja. Hänen ansiostaan Vladimir Suuri otti koko valtakunnan uskonnoksi ortodoksisuuden. Mennessään naimisiin Kiovan Venäjän Ruhtinas Vladimirin kanssa hänestä tuli Kiovan Venäjän Ruhtinatar, mutta hän käytti itsestään mieluummin nimitystä kuningatar tai keisarinna, koska hän oli Bysantin keisariperheen jäsen. Anna oli hyvin aktiivinen ortodoksisen uskon levittämiseen Kiovan Venäjälle. Hän perusti muutaman luostarin ja kirkon. Ei ole tietoa siitä, josko hänellä ja Vladimirilla olisi ollut yhteisiä lapsia vaikka jossain mainitaan heillä olleen 3 lasta.
Jyrki 69

Jyrki 69 (oik. Jyrki Pekka Emil Linnankivi, s. 15. lokakuuta 1968) on suomalainen rockmuusikko. Hänet tunnetaan parhaiten The 69 Eyes -yhtyeen laulusolistina ja keulahahmona. Hän vastaa myös kokonaan yhtyeen kappaleiden sanoituksesta.
Linnankivi on koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineena analyyttinen kemia. Ennen akateemisia opintoja hän kävi Hämeenlinnan lyseon lukiota 1984–87. Hän kertoo kiinnostuneensa kemiasta, koska hänen suosikkisankarinsa Peter Parker eli Hämähäkkimies oli kemian opiskelija. 
Jyrki 69:n ensimmäinen sooloalbumi Helsinki Vampire julkaistiin 23. kesäkuuta 2017.
Jyrki on ollut useamman vuoden vegaani.

Kunniamainintoja

Jyrki Linnankivi nimettiin Suomen Unicefin hyvän tahdon lähettilääksi vuonna 2005.
Vuonna 2006 Suomen Nuorkauppakamarit ry:n järjestämässä valtakunnallisen Nuoret Menestyjät –kilpailussa (TOYP, The Outstanding Young Persons) Jyrki Linnankivi palkittiin kategoriassa Humanitaarinen ja vapaaehtoistoiminta. Kilpailussa palkitaan alle 40-vuotiaita omalla alallaan ansioituneita henkilöitä. Palkittavien persoonallisuuden tulee hyödyntää yhteiskuntaa, kansakuntaa tai maailmaa. Vuosittain palkitaan kolme henkilöä, joista vuonna 2006 palkinnon Jyrkin lisäksi saivat Päivi Törmä ja Akseli Hemminki.
Samana vuonna Linnankivi palkittiin Soulissa, Etelä-Koreassa kansainvälisellä The Outstanding Young Persons of the World (TOYP) -palkinnolla. Suomesta kyseisen palkinnon ovat saaneet vain Akseli Hemminki (myös vuonna 2006), Esko Aho ja Linus Torvalds. Muita TOYP-voittajia vuosien varrelta ovat muiden muassa John F. Kennedy, Elvis Presley ja Bill Clinton.
Jyrki Linnankiven harrastuksiin kuuluu matkailu, popkulttuuri ja luonnonsuojelu. Hän on myös Helsingin lintutieteellisen yhdistyksen Tringan jäsen.
Kuparikloridi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kuparikloridi on kidevedettömänä kellertävän ruskeaa kiteistä ainetta. Yhdiste on hygroskooppista ainetta ja muodostaa kidevedellisen dihydraatin (CuCl₂·2H₂O). Kupariklorididihydraatti on väriltään sinertävän vihreää. Kiinteässä olomuodossa kuparikloridi on rakenteeltaan polymeerimäinen ja jokainen kupari-ioni on sitoutunut 4 kloridi-ioniin ja jokainen kloridi-ioni on sitoutunut 2 kupari-ioniin. Kuparikloridi liukenee runsaasti veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin ja pyridiiniin. Monien muiden kupariyhdisteiden tavoin kuparikloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksi-ioneja muun muassa kloridi-ionien kanssa. Tällaisia ovat esimerkiksi triklorokupraatti(II)- ja tetraklorokupraatti(II)-ionit ([CuCl₃]⁻ ja [CuCl₄]²⁻). Kuumennettaessa kuparikloridia yli sen sulamispisteen yhdiste alkaa hajota kupari(I)kloridiksi.

Valmistus

Kuparikloridia voidaan valmistaa teollisuudessa klooraamalla kuparia kuuman kloorin vesiliuoksen avulla. Muita tapoja ovat vetykloridin reaktio emäksisen kupariyhdisteen kuten kupari(II)oksidin, kuparihydroksidin tai kuparikarbonaatin kanssa. Näin saadaan pääasiassa kuparikloridin dihydraattia, josta voidaan poistaa kidevesi kuumentamalla yhdistettä 100–150 °C:n lämpötilaan.
Kuparikloridia käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa, esimerkiksi valmistettaessa vinyylikloridia ja 1,2-dikloorietaania. Muita yhdisteiden käyttökohteita ovat lasin värjäys vihreäksi, apuaineena tekstiilien värjäyksessä, puun lahoamisenestoaineena, desinfiointiaineena vedenkäsittelyssä, öljynjalostuksessa raakaöljyn puhdistuksessa, metallien kuten alumiinin päällystämiseen kuparilla elektrolyyttisesti ja muiden kupariyhdisteiden kuten kuparioksikloridin valmistamiseen. Pyrotekniikassa esimerkiksi ilotulitteissa kuparikloridi saa aikaan vihreän värin.
Kemalismi

Kemalismi on aate, joka perustuu Mustafa Kemal Atatürkin kuuteen periaatteeseen. Nämä periaatteet koottiin varsinaiseksi ideologiaksi vasta Atatürkin kuoleman jälkeen. Atatürkin perustama, nykyään sosiaalidemokraattinen Tasavaltalainen kansanpuolue (CHP) sanoo jatkavansa kemalismin perinnettä.
Kemalismin kuusi periaatetta ovat tasavaltalaisuus, populismi, sekularismi, reformismi, nationalismi ja valtiojohtoisuus.
Jan Johansson

Jan Johansson (16. syyskuuta 1931 Söderhamn, Ruotsi – 9. marraskuuta 1968) oli ruotsalainen jazzpianisti, säveltäjä ja sovittaja.
Johansson aloitti pianonsoiton vuonna 1942. 1950-luvun alussa hän alkoi opiskella sähkötekniikkaa Göteborgin Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa. Vapaa-ajallaan hän toimi pianistina korkeakoulunsa speksissä Chalmersspexetissä. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa keskittyäkseen musiikkiin päätoimisesti. 1958–1960 hän soitti yhdessä Stan Getzin ja muiden yhdysvaltalaisten muusikkojen kanssa.
Johansson oli ensimmäinen eurooppalainen jäsen Jazz at the Philharmonicissa. Hän aloitti yhteistyön ruotsalaisten muusikoiden, muun muassa Arne Domnérusin ja Georg Riedelin kanssa vuonna 1961. Levystä Jazz på svenska on tullut moderni klassikko, joka on sekoitus jazzia ja ruotsalaista folk-musiikkia. Johansson teki myös yhteistyötä Astrid Lindgrenin kanssa säveltäen musiikin hänen teksteihinsä. Tunnetuin näistä sävellyksistä on ehkä ”Tässä on Peppi Pitkätossu”.
Johansson meni naimisiin Else Bergströmin kanssa vuonna 1957 ja he saivat kaksi poikaa, Jens ja Anders, jotka ovat myös tunnettuja muusikoita. Johansson kuoli auto-onnettomuudessa 37-vuotiaana marraskuussa 1968.
Maurice Denis

Maurice Denis (25. marraskuuta 1870 Granville – 13. marraskuuta 1943 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka oli tärkeä henkilö, kun maalaustaide muuttui impressionismiista modernismiksi.
Brad Mills

Ura

16. marraskuuta 2007 Mills teki New Jersey Devilsin kanssa kahden vuoden tulokassopimuksen. Mills teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä 3. marraskuuta 2010 Chicago Blackhawksia vastaan. Hän edusti tuolloin New Jersey Devilsiä.
NHL:ssä kaudella 2012-2013 olleen työsulun vuoksi Millsistä tuli vapaa pelaaja, ja hän allekirjoitti sopimuksen ECHL-joukkue Utah Grizzliesin kanssa 3. lokakuuta 2012. Hän teki 27 ottelussa 35 pistettä Grizzliesissä ennen kuin hänet lainattiin Rockford IceHogsiin 31. tammikuuta 2013.
25. lokakuuta 2013 IceHogsin NHL-yhteistyöseura Chicago Blackhawks teki Millsin kanssa sopimuksen loppukaudesta. Chicago kuitenkin kutsui Millsin heti ylös.
Kauden 2014–2015 Mills pelasi Ottawa Senatorsin organisaatiossa, mutta sai peliaikaa vain farmijoukkue Binghamton Senatorsissa.
Ahti Karppinen

Ahti Johannes Karppinen (25. elokuuta 1895 Kempele – 28. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen jääkärivänrikki Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Karppinen ja Maria Niemelä.

Opinnot

Karppinen kävi kansakoulun ja Limingan kansanopiston vuosina 1913–1914 sekä Oulaisten maamieskoulun vuosina 1915–1916.

Jääkärikausi

Karppinen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Karppinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, missä joukossa hän osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä ja Kämärän asemalla sekä Viipurissa. Hänen kohtalokseen tuli kaatua Viipurissa Kolikkoinmäellä käydyssä taistelussa 28. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Kempeleen sankarihautaan.
Suomensarja (pesäpallo)

Sarjajärjestelmä

Suomensarja on jaettu neljään lohkoon, jonka kunkin runkosarja koostuu kaksinkertaisesta ottelusarjasta, jossa jokainen joukkue kohtaa toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa. 
Runkosarjan jälkeen pelataan lohkojen sisäiset pudotuspelit. Välierässä pelaavat runkosarjan 1. ja 4. vastakkain sekä 2. ja 3. Otteluparien voittajat pelaavat lohkojen loppuotteluissa. Ottelut pelataan paras kolmesta -menetelmällä.
Suomensarjan lohkovoittajista muodostetaan otteluparit (Itä–Pohjoinen ja Länsi–Etelä). Ottelut pelataan paras kolmesta -menetelmällä ja otteluparien voittajat nousevat Ykköspesikseen.
Pekka Harttila

Pekka Matti Harttila (s. 1941) on suomalainen diplomaatti ja varatuomari. Hän on ollut ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston apulaisosastopäällikkö 1986–1988, suurlähettiläs Riadissa 1988–1991, pääkonsuli Berliinissä 1991–1994 ja lehdistö- ja kulttuuriosaston linjajohtaja vuodesta 1995. Hän on ollut jälleen suurlähettiläs Bukarestissa 2000–2004.
Casa Academica

Casa Academica on Helsingin Etu-Töölössä sijaitseva rakennus, joka toimii osakuntatalona. Siellä ovat vuodesta 1974 toimineet Helsingin yliopiston Keskisuomalainen Osakunta ja Svenska Handelshögskolanin ylioppilaskunta.
Perhonkadulla sijaitseva rakennus valmistui vuosina 1972–1975 ja se edustaa teollista rationalismia. Sen suunnitteli arkkitehtuuritoimisto Huhtiniemi–Söderholm.
Bullet (energiajuoma)

Bullet on brittiläisen Sun Markin kehittämä energiajuoma, jota valmistetaan Belgiassa. Bulletin valmistus aloitettiin vuonna 2006, ja vuonna 2012 sitä myytiin 2,1 miljoonaa tölkkiä. Juomaa myydään yli sadassa maassa, ja se on voittanut neljänä vuotena peräkkäin arvovaltaisen Queen'sin palkinnon. Bullet-energiajuoman merkittävin markkinakilpailija on tällä hetkellä Red Bull.
Felsina

Felsina (latinaksi Felsina, etruskiksi Velzna) eli nykyinen Bologna oli yksi etruskien kaupungeista. Etruskit perustivat Felsinan noin vuonna 510 eaa. Felsina ei sijainnut etruskien ydinalueella Etruriassa, vaan pohjoisemmassa Pojoen laaksossa. Kaupunki syntyi kukkulalle rakennetun pyhäkön lähelle, ja sitä ympäröi nekropoli. 300-luvulla eaa. kelttiläiset boijit valtasivat Felsinan ja antoivat sille uuden nimen Bononia. Kaupungista tuli Rooman colonia ja sittemmin municipium vuonna 190 eaa.
HMS Carysfort (1914)

Ensimmäinen maailmansota

HMS Carysfort liitettiin palvelukseen otettaessa  4. Kevyt risteilijäviirikön johtoalukseksi Suureen laivastoon (engl. Grand Fleet), mutta 1916 alus siirrettiin 5. Kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Harwichissa alus korvasi pahoin vaurioituneen sisaraluksensa HMS Conquestin, joka siirrettiin telakalle.
HMS Carysfort siirrettiin 1917 7. Kevyt risteilijäviirikkön lippulaivaksi Suureen Laivastoon. Alus törmäsi joulukuussa SS Glentaisen kanssa.

Sodan jälkeen

HMS Carysfort palasi huhtikuussa 1919 2. Kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin ja lähetettiin Itämerelle vuoteen 1920, mistä palasi takaisin Harwichiin. Alus liitettiin osaksi Atlantin laivastoa (engl. Atlantic Fleet) huhtikuussa 1921.
HMS Carysfort partioi Irlannin rannikolla Irlannin sisällissodan aikana 1922 ja sen jälkeen alus lähetettiin Turkin vesille 1922-1923 Kreikan ja Turkin välisen sodan vuoksi.
HMS Carysfort poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Devonportiin reserviin syyskuussa 1923, mutta se palasi seuraavana vuonna aktiivipalvelukseen joukkojenkuljetusaluksena. Alus palveli Devonportin reservin lippulaivana vuodesta 1927. Alus palasi uudelleen joukkojenkuljetusalukseksi kuljettaessaan joukkoja Kiinaan helmikuusta heinäkuuhun 1929. Kiinasta palattuaan alus palasi Devonportin reserviin ja tammikuusta 1930 vanhemman lippu-upseerin alukseksi, kunnes HMS Comus  vapautti sen.
HMS Carysfort poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1931 ja myytiin romutettavaksi lokakuussa McLellanille.
Çatal Hüyük

Çatal Hüyük (turkiksi Çatal Höyük, /ʧɑtɑl højyk/, ”haarukkakumpu”) oli vuosina 7 400–6 200 eaa. kukoistanut kivikautinen asutuskeskus Turkin Anatoliassa Konyan tasangolla. Asutuskeskuksen nimi voidaan kirjoittaa myös muodoissa Çatalhöyük ja Çatalhüyük. Se on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2012.
Radiohiiliajoitus näyttäisi ensimmäisen metsästäjä-keräilijä-yhteisön asettuneen asumaan noin 7 400 eaa. Çatalhöyükin kukkuloille. Seutu oli kosteaa, ja siellä oli paljon hyttysiä, joten asuinpaikan valinnan syytä voi vain arvailla. Sinne vähitellen syntynyttä asutuskeskusta pidetään maailman vanhimpana kaupunkina. Sen asutushistoria alkoi yli 9 000 vuotta sitten, ja ennen kuin paikka autioitui, siellä asui enimmillään 10 000 ihmistä.
Çatal Hüyükin asutus koostui yhteen liitetyistä neliömäisistä taloista. Yksi mahdollinen syy talojen yhteen liittämiseen oli tarve linnoittautua. Alueen asukkaat harjoittivat elinkeinonaan muun muassa obsidiaanin (laavalasin) kauppaa, metsästystä ja maanviljelyä ja palvoivat härkää. Asutuskeskuksessa arvioidaan asuneen vuonna 6000 eaa. 13 hehtaarin alalla 5 000–8 000 ihmistä. Pääasutuksen lähellä oli joen takana hieman pienempi kylä. Se oli asuttuna 6 200–5 200 eaa. Koko kohteen pinta-ala on 37 hehtaaria.
Çatal Hüyükia on joskus kutsuttu vanhimmaksi tunnetuksi kaupungiksi. Se oli aikoinaan Lähi-idän nopeimmin kasvanut asutuskeskus. Suuresta koostaan huolimatta Çatal Hüyük näyttää kuitenkin olleen "ylikasvanut" maanviljelijäkylä: siellä ei ole merkkejä ammattien erikoistumisesta, jota pidetään yhtenä kaupunkien tunnusmerkkinä.
Çatal Hüyükin asutuskeskuksesta on löydetty kymmenen kerrostumaa. Taloissa ei ollut ovia, vaan niiden sisäänkäynti oli katolla. Talot oli rakennettu melko yhtenäisen kaavan mukaan. Niissä oli olohuone, varastohuone ja keittiö. Varsinkin asutuksen alussa metsästys ja kasvien keräily olivat pääelinkeinot. Kaivauksissa on löytynyt jäänteitä lampaista, vuohista, nautakarjasta ja hevosista, mutta vain vähän sikojen tai villisikojen jäänteitä. Siitepölyanalyysistä tiedetään että alueella viljeltiin vehnää ja ohraa.
Esinelöydöissä on pieniä savi- ja kivipatsaita, luukahvaisia tikareita, obsidiaania, piikiveä ja keramiikka-astioita.
Rakennusten seinissä oli härkien, lintujen, metsästyskohtausten ja muiden tapahtumien kuvia ja myös tulivuorenpurkauksen kuva (joka saattaa esittää kaksihuippuista Hasan-vuorta Kappadokian lähellä). Seinissä oli myös komeroita, koristeellisia pilareita sekä häränpäitä ja pieniä nurkkahyllyjä. Lattioissa oli pyöreitä syvennyksiä. Jotkut paikat näyttävät jonkinlaisilta härkäjumalan palvonta-alttareilta, sillä ne on koristeltu häränsarvi- ja häränpääveistoksin. Lattioilla oli korkeampia suorakaiteen muotoisia kohtia ja suorakaiteita, joita reunustivat härän sarvet. Kuparia ja lyijyä osattiin sulattaa. Koreihin varastoitiin viljaa, manteli- ja pistaasipähkinöitä sekä hedelmiä. Çatal Hüyükissa saattoi olla jonkinlaista kasteluviljelyä.
USS Neosho (AO-23)

Palvelus

Aluksen muutostyöt laivaston tankkeriksi saatiin 7. heinäkuuta 1941 päätökseen Puget Soundin laivastontelakalla, minkä jälkeen alus sai tärkeän tehtävän kuljettaa lentokoneiden polttoainetta Yhdysvaltain länsirannikolta Pearl Harboriin. Eräällä tällaisella matkalla alus saapui 6. joulukuuta Pearl Harboriin, missä se tyhjensi lastinsa Ford Islandin lentotukikohdan säiliöihin ja valmistautui paluumatkaan.

Toinen maailmansota

Seuraavana aamuna keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat iskivät. Aluksen päällikkö John S. Phillip johti aluksensa irti laiturista ja väisteli menestyksellisesti hyökkäyksiä, jotka keskittyivät Ford Islandin edustalle ankkuroituihin taistelulaivoihin. Kolme aluksen miehistönjäsentä haavoittui lentokoneiden tulessa.
Seuraavien viiden kuukauden aikana alus partioi lentotukialusosastojen mukana tai yksikseen, koska suojaavia aluksia ei ollut saatavana. Huhtikuun lopulla uhkasivat Australiaa ja Uutta-Seelantia alus liitettiin Task Force 17:ään. Meritiet dominioihin piti pitää kaikin keinoin avoinna ja alueita piti suojata.
Seuranneessa Korallimeren taistelussa alus tankkasi USS Yorktownin ja USS Astorian 6. toukokuuta, minkä jälkeen Neosho vetäytyi alueelta saattajanaan hävittäjä USS Sims. Seuraavana päivänä kello 10 japanilainen lentokone havaitsi alukset uskoen löytäneensä lentotukialuksen saattjineen, minkä seurauksena aluksia vastaan hyökkäsi kaksi lento-osastoa. Sims upposi ja Neoshoon osui seitsemästi ja lisäksi yhden lentäjän ohjaama lentokone. Osumien seurauksena aluksen peräkansi oli tulessa ja alus oli vaarassa katketa. Aluksen ilmatorjunta ampui alas vähintään kolme lentokonetta.
Neosho pysyi pinnalla, kunnes Australian ilmavoimien ja Yhdysvaltain maavoimien lentokoneet havaitsivat sen. USS Henley saapui 11. toukokuuta kello 13 pelastamaan aluksen 123 eloonjäänyttä, minkä jälkeen tankkeri upotettiin tykkitulella.
Henry Norris Russell

Henry Norris Russell (1877–1957) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Russell opiskeli Princetonissa ja Cambridgessa. Hänestä tuli Princetonin yliopiston tähtitieteen professori vuonna 1912. Princetonista hän siirtyi Harvardin observatorioon tutkijaksi vuonna 1947.
Russell kehitti menetelmän, jolla pystyttiin määrittämään pimennysmuuttujatähtien koot. Vuonna 1913 hän loi yhdessä Ejnar Hertzsprungin kanssa Hertzsprungin–Russellin kaavioksi kutsutun tähtien luokittelujärjestelmän. Russellin spektroskooppiset tutkimukset vaikuttivat tähtien evoluutioteorian syntymiseen.
Yhdessä Heinrich Vogtin kanssa hän keksi myös Vogt-Russellin teoreeman, jonka mukaan tähden rakenne määräytyy yksikäsitteisellä tavalla sen massasta ja kemiallisesta koostumuksesta.
Opusnumero

Opusnumero (latinan opus, teos) tarkoittaa klassisessa musiikissa tietyn säveltäjän teoksen järjestysnumeroa. Opusnumerot annetaan yleensä säveltämis- tai ensiesitysajan perusteella. Opusnumero lyhennetään yleensä Op. Lyhenteellä WoO (Werk ohne Opus) tarkoitetaan teosta ilman opusnumeroa. Op. posth. (opus posthumous) puolestaan tarkoittaa, että teos on julkaistu vasta säveltäjän kuoleman jälkeen.
Jos säveltäjän teoksista julkaisee luettelon joku muu kuin säveltäjä itse, ei numeroista yleensä käytetä nimitystä opusnumero. Esimerkiksi Johann Sebastian Bachin teoksista käytetään Wolfgang Schmiederin julkaisemaa BWV-luetteloa, Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista Ludwig von Köchelin tekemää kronologista luetteloa Köchel Verzeichnis (KV) ja Franz Schubertin teoksista D-numeroita, jotka musiikintutkija Otto Erich Deutsch on antanut niille.