google/wiki40b huggingface dataset:
Pohjois-Baikalin piiri

Pohjois-Baikalin piiri (ven. Северо-Байкальский район, Severo-Baikalski raion, burjaatiksi Хойто-Байгалай аймаг, Hoito-Baigalai aimag) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1925 perustetun piirin pinta-ala on 53 991 neliökilometriä. Asukkaita on 14 700 henkeä (vuonna 2009).
Pohjois-Baikalin piiri sijaitsee Burjatian pohjoisosassa. Idässä se rajoittuu Mujan, kaakossa Bauntin, etelässä Kurumkanin ja Barguzinin piireihin sekä lännessä ja pohjoisessa Irkutskin alueeseen. Kokonaan Pohjois-Baikalin piirin sisäpuolella Baikalin luoteisrannalla sijaitsee piiriin kuulumaton Severobaikalskin kaupunkipiirikunta, asukasluvultaan piiriä suurempi.
Piirin alue käsittää Baikalin pohjoisrannat ja Verhnjaja Angaran jokilaakson. Pinta-alasta huomattava osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat polymetallit, kupari ja nikkeli, kulta, kalium- ja alumiiniraaka-aineet, rakennuskivi, kvartsi, maametallit ja apatiitti. Seudulla sijaitsee Barguzinin luonnonpuisto.
Piiriin kuuluvat Jantšukanin, Kitšeran, Nižneangarskin ja Novyi Uojanin kaupunkikunnat (kaupunkimaiset taajamat) sekä kuusi maalaiskuntaa: Angoja, Baikalskoje, Holodnoje, Kumora, Uojan ja Verhnjaja Zaimka. Neljällä maalaiskunnalla on evenkiläisen kunnan status. Hallinnollinen keskus on Nižneangarsk, josta on 1025 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 12.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on 4,5 % piirin väestöstä. Venäläisiä on 83,8 %, ukrainalaisia 3,6 %, burjaatteja 2,9 %, tataareja 1,1 % ja valkovenäläisiä 0,7 %. Kaupunkiväestön osuus on 78,2 %.
Piirin kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Tärkeimmät elinkeinot ovat kalastus ja kalanjalostus, rakennus- ja kaivostoiminta sekä puunhankinta ja -jalostus. Suuria maatalousyrityksiä on kaksi. Evenkit harjoittavat metsästystä, kalastusta ja poronhoitoa.
Piirissä on kolme lasten taidekoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Nižneangarskissa toimii vuonna 1992 perustettu evenkiläinen kansanperinnekeskus ja taidesalonki. Seudulla on useita kuumia lähteitä, joista tunnetuin on Baikalin itärannalla sijaitseva Hakusyn parantola.
Paikallislehtenä ilmestyy Baikalski meridian (”Baikalin meridiaani”).
Saif Ali Khan

Yksityiselämä

Khanin vanhemmat ovat palkittu näyttelijä Sharmila Tagore ja edesmennyt Mansoor Ali Khan Pataudi, joka oli Intian krikettijoukkueen kapteeni ja Pataudin ruhtinaskunnan viimeinen virallinen nawab. Khan peri isänsä arvonimen, vaikka sillä ei ole ollut laillista merkitystä vuoden 1971 jälkeen. Hänen sukujuurensa yltävät myös Bhopalin kuningashuoneeseen. Khan on äitinsä puolelta sukua Nobel-palkitulle kirjailijalle Rabindranath Tagorelle. Hänellä on kaksi sisarta, Saba Ali Khan ja Soha Ali Khan, joka on myös Bollywood-näyttelijä.
Saif Ali Khan meni naimisiin näyttelijä Amrita Singhin kanssa vuonna 1991. Pari erosi vuonna 2004. He saivat kaksi lasta, Sara Ali Khanin ja Ibrahim Ali Khanin, jotka asuvat äitinsä luona. Khan on seurustellut näyttelijä Kareena Kapoorin kanssa vuodesta 2007. Heidän suhteensa on saanut paljon mediahuomiota Intiassa. Khan ja Kapoor avioituivat 16. lokakuuta 2012.
Merihirviö

Merihirviö tarkoittaa tieteelle tuntematonta suurikokoista merieläintä tai myyttiä sellaisesta. Merenkulkijat ovat pelänneet merihirviöitä jo ammoisista ajoista. Niitä lisättiin usein karttoihin koristeiksi. Alkujaan myös jotkin valaat, airokalat ja jättiläiskalmarit olivat merihirviöitä, sillä niistä ei tiedetty juuri mitään. Jättiläismustekalat saattoivat upottaakin pienikokoisia laivoja ja valaiden syöksemä höyrypatsas toi mieleen lohikäärmeen.
Nykyajan suosituimpia merihirviöitä ovat joutsenliskot. Tällaisia asuu kansanperinteen mukaan sisämaavesistöissäkin, esimerkiksi Loch Nessin hirviö.
Muutamia merihirviöitä: kraken, Iku-turso, hippokamppi, Skylla ja Kharybdis, valaskala eli cetus, merimunkki tai -piispa, merenneito, merikäärme, Leviatan, Ceto eli Keto, Cadborosaurus willsi eli Caddy.
Pikku Särkijärvi (Vesilahti)

Maantietoa

Järvi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Se sijaitsee kahden kallioisen mäen välissä. Itäinen Pupukallio kohoaa 25 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven eteläpäähän on johdettu kaksi suo-ojaa ja pohjoisosaan pienen suon oja. Kartassa ei näy laskuojaa Särkijärveen, mutta sellainen näkyy vanhoissa peruskartoissa. Johtuen pienestä valuma-alueesta on veden laskennallinen viipymä järvessä jopa 296 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 900 metriä. Itärannat ovat järveen viettävää rinnettä, mutta muualla on yleensä tasaisempaa. Etelärantaan ulottuu suo. Narvasta Punkalaitumelle kulkeva yhdystie 2986 ohittaa järven pohjoispään ja rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1975, 1983 ja 2001. Vedenväri on ruskeaa (väriluku oli kesälläkin 100 mg Pt/l), mikä johtuu pääosin eteläpään suo-ojien tuomasta humuksesta. Humuspitoisuus ei kuitenkaan nosta typpipitoisuuksia normaalia korkeammaksi. Vesi on hapanta ja vuonna 2002 veden pH-arvo oli talvella 5,8. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan oli kuitenkin tyydyttävä (0,09–0,11 millimoolia litrassa vettä (mmol/l)), joten välitöntä vaaraa happamoitumiselle ei ole. Järvi sijaitsee tuulelta suojassa kahden korkean mäen välissä. Tämä heikentää lämpötilakerrostuneisuuden purkautumista kevään ja syksyn täyskierroissa. Koska kerrostuneisuus jää osittain ympärivuotiseksi, kehittyy järven alusveden happi- ja ravinnetilanne epäsuotuisaksi. Alusvedessä lämpötila oli vain 5,3 °C ja pohja on hapeton lähes ympäri vuoden. Alusveden happipitoisuus on alhainen talvisin jo metrin syvyydessä ja kesällä kolmen metrin syvyydessä. Hapettomuus aiheuttaa yleensä sisäistä kuormitusta, jollainen Pikku Särkijärvessä on myös käynnissä. Alusvedessä fosforipitoisuus kohoaa hapettomissa olosuhteissa moninkertaiseksi. Vuonna 2001 se oli kesällä 150 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja talvella 180 µg/l. Päällysveden pinnassa pitoisuudet olivat lopputalvesta 21 µg/l ja loppukesästä 30 µg/l. Nämä arvot ovat lievästi rehevöityneen ja rehevöityneen järven tasolla. Kesällä 1983 pintaveden fosforipitoisuus oli 15 µg/l ja kesällä 1975 se oli 23 µg/l. Tilanne on siis huonontumassa. Fosforin kohonneet pitoisuudet aiheuttavat levän ja bakteerien lisääntymistä. Levien aiheuttamat klorofyllipitoisuudet olivat 12 milligrammaa kuutiossa vettä (12 mg/m³), joka yltää rehevöityneen järven tasolle. Järven virkistysarvo luokitellaan tyydyttäväksi.

Historiaa

Vuoden 1959 peruskarttaan on sekä Särkijärvelle että Pikku Särkijärvelle merkitty selvät laskuojat. Tuohon aikaan molemmat järvet olivat muuten autiot, mutta järvien välissä tien varressa sijaitsi kiinteistö. Vuoden 1980 karttassa on muutos jo huomattava. Järven rantoja on mökitetty ja tulo-ojakin on kaivettu.
Atilio Stampone

Antonio Atilio Stampone (s. 1. heinäkuuta 1926 Buenos Aires) on argentiinalainen tangoon erikoistunut pianisti ja säveltäjä. Hänestä tuli Argentiinan kirjailija- ja säveltäjäliiton puheenjohtaja vuonna 1983. 
Stampone aloitti pianonsoiton opintonsa kymmenvuotiaana myös muiden muassa Martha Argerichia opettaneen Vicente Scaramuzzan johdolla. Hän teki jo teini-ikäisenä yhteistyötä Astor Piazzollan kanssa ja muodosti läheisen ammatillisen suhteen myös Roberto Goyenecheen. Hän on säveltänyt musiikin kymmeniin elokuviin.
Villikaislat

Juoni

Lounais-Ranskassa Algerian sodan aikana vuonna 1962 ujo, työväenluokkainen teinipoika François (Gaël Morel) käy lukiota ja intoilee elokuvista ja kirjallisuudesta parhaan kaverinsa, kommunistiperheen tytön Maïtén (Élodie Bouchez) kanssa. Maïtén äiti, rouva Alvarez (Michèle Moretti), on François’n äidinkielen opettaja. Sisäoppilaitoksensa asuntolassa François tutustuu rohkean aistilliseen Sergeen, maahanmuuttajaviljelijöiden poikaan (Stéphane Rideau), ja ystävyys johtaa homoseksuaalisiin kokeiluihin. Pian Serge ihastuukin Maïtéen, joka kuitenkin rakastaa François’ta. Sergen veli Pierre kaatuu Algerian sodassa, ja Maïtén äiti ottaa tämän raskaasti koska kieltäytyi auttamasta Pierreä välttämään joutumista rintamalle.

Vastaanotto ja jälkimaine

Villikaislat sai Louis Delluc -palkinnon ja Parhaan elokuvan César-palkinnon. César-gaalassa palkittiin myös Téchiné parhaasta ohjauksesta, Élodie Bouchez vuoden tulokkaana sekä työryhmä elokuvan käsikirjoituksesta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Villikaislat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Continuum Fingerboard

Continuum Fingerboard on illinoislaisen Haken Audion kehittämä MIDI-ohjain. Siinä on koko soittimen pinta-alan kokoinen kosketuspinta. Äänen korkeutta voidaan muunnella sormia liikuttamalla laitteen pinnalla. Lisäksi laite tunnistaa sormien paikan syvyyssuunnassa sekä voimakkuuden jolla pintaa painetaan. Näistä saatua ohjaustietoa voidaan käyttää esimerkiksi äänen sävyn muuttamiseen varsinaisessa äänilähteessä.
Yksi tunnetuista Continuumia käyttävistä levytyksistä on Dream Theaterin vuoden 2005 albumin Octavarium nimikappale, jossa instrumenttia soittaa yhtyeen kosketinsoittaja Jordan Rudess.
Wat Phra Singh

Wat Phra Singh (thaiksi วัดพระสิงห์วรมหาวิหาร) on buddhalaistemppeli Chiang Main kaupungissa Pohjois-Thaimaassa. Temppeli perustettiin Lanna-kuningas Pha Yun kaudella 1345, jolloin valkoinen chedi rakennettiin.
Toiset jumalat

Toiset jumalat (engl. Other Gods, myös Outer Gods eli Ulommat jumalat) ovat amerikkalaisen kauhukirjailija H.P. Lovecraftin luoman Cthulhu-mytologian jumalolentoja. Toiset jumalat ovat kosmisia olentoja, joiden valta ulottuu kaikkialle universumiin. Ne ovat mytologian tunnetuimpia olentoja suuria muinaisia paljon voimakkaampia, ja ihmiset ovat niille täysin yhdentekeviä. Erottelu suurten muinaisten ja toisten jumalten välillä ei ole täysin selvä, ja vaikka Lovecraftin joissain omissakin novelleissa esiintyy erottelu, se ei ole kovinkaan selkeä, eivätkä kaikki Cthulhu-mytologiaa tuntevat ja kirjoittavat erottele toisia jumalia suurista muinaisista.

Erottelu

Erottelu löytyy alun perin Lovecraftin novellista "Toiset jumalat", jossa heitä kuvataan "ulompien helvettien jumalina, jotka suojelevat heiveröisiä Maan jumalia". Romaanissa "Tuntematon Kadath" Lovecraft kirjoittaa jälleen "ulkopuolelta tulleista mielettömistä toisista jumalista, joiden sielu ja viestinviejä on Ryömivä kaaos, Nyarlathotep". Heitä verrataan heikompiin Maan jumaliin, joilla on voimaa yksinomaan unimaailmassa, ja jotka eivät voi elää muualla. Nämä tarinat sijoittuvat molemmat Lovecraftin unimaailmaan, joiden tarinat eroavat jonkin verran hänen Cthulhu-mytologian tarinoistaan. Kuitenkin toisista jumalista esimerkiksi Yog-Sothoth, Nyarlathotep ja Azathoth mainitaan myös hänen puhdasverisissä Cthulhu-tarinoissaan unimaailma-tarinoiden lisäksi.

Paikka mytologiassa

Toisia jumalia johtaa Azathoth, maailmankaikkeuden valtias ja luoja, "Sokea idioottijumala", joka asuu universumin keskuksessa ja jonka ajatukset muuttuvat todeksi. Hänen ympärillään tanssii joukko muita jumalia, jotka soittavat jatkuvasti "demonista huilunsoittoa". Lähes Azathothin vertaisia ovat Tulzscha, Vihreä Liekki, hedelmällisyyden jumala Shub-Niggurath. Yog-Sothoth on eräs mahtavimmista jumalista: hän on Avain ja Portti, ja hänen kauttaan voivat suuret muinaiset ja muut toiset jumalat kulkea eri paikkoihin universumissa. Jumalten sanansaattajana on Nyarlathotep, jolla ainoana on jonkinlainen persoonallisuus, vaikka hän voikin esiintyä tuhansissa eri muodoissa.
Yleisesti ottaen toiset jumalat ovat paljon mahtavampia, universaalimpia ja persoonattomampia kuin suuret muinaiset, joilla yleensä on jonkinlainen fyysinen olomuoto. Lovecraftin kirjailijatoveri August Derleth lisäsi mytologiaan myös Vanhemmat jumalat, jotka ovat hyviä ja vastustavat "pahoja" ja välinpitämättömiä toisia jumalia.
Huuttori

Huuttori (ven. ху́тор, hutor) on kylän ulkopuolella sijaitsevasta maalaistalosta historiallisella Venäjällä käytetty nimitys. Käsite ja sana on ukrainalaista alkuperää.
Venäjällä maalaiskylä oli 1900-luvun alkuun saakka talonpoikien muodostama tiivis yhteisö, jossa kaikki talot sijaitsivat samassa ryhmässä ja yhteinen viljelysmaa jaettiin vuosittain kyläkokouksen päätöksellä. Yksinäistiloihin perustuvaa asutusta esiintyi lähinnä Puolassa, Ukrainassa, Baltiassa ja Länsi-Venäjällä. Vuodesta 1906 lähtien toteutetun Stolypinin maareformin yhteydessä kylien yhteismaita alettiin jakaa yksityistiloiksi, ja vuonna 1910 huuttorit muodostivat jo 10,5 % Euroopan-puoleisen Venäjän talonpoikaistalouksista. Eniten niitä oli Länsi- ja Luoteis-Venäjällä, missä huuttoreita perustivat mm. virolaiset uudisviljelijät sekä inkerinsuomalaiset.
Neuvostoliitossa maatalouden kollektivisoinnin aikana yksinäistilat saattoivat liittyä kolhoosiin säilyttäen entiset rakennuksensa. Vuonna 1939 NKP(b):n keskuskomitea ja Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvosto tekivät päätöksen huuttorien lakkauttamisesta ja niiden rakennusten siirtämisestä kyliin.
Huuttoreiksi nimitettiin myös Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella sijainneiden hajakylien yksinäistaloja. Ne siirrettiin tiiviimpiin asutuskeskuksiin vuosina 1950–1955. Rakennukset, joiden siirtoa ei pidetty tarkoituksenmukaisena, hävitettiin.
Tytyrin kaivos

Tytyrin kaivos on Nordkalk Oy Ab:n omistama kalsiittikaivos, joka sijaitsee Lohjan Pappilan kaupunginosassa, lähellä Lohjan keskustaa. Kaivoksen vieressä toimii vuosina 1948–1951 rakennettu kalkkitehdas.
Toiminta alkoi vuonna 1897, ensin Törmän ja Solhemin avolouhoksilla. Maan alle siirryttiin osittain vuonna 1947, jolloin valmistui kivenmurskaamo 80 metriä maan pinnan alapuolelle. Vuonna 1956 avolouhostoiminta loppui, ja toiminta siirtyi kokonaan maan alle. Louhintamäärältään Tytyri on Suomen kolmanneksi suurin kalkkikivikaivos. Vuoteen 2001 mennessä Tytyristä oli kaivettu 34 113 431 tonnia kalsiittilouhetta.
Tytyrissä työskentelee noin 70 henkilöä, näistä noin 60 tuotannossa. Kaivoksen louhintasyvyys on 200–350 metriä. Vuotuinen louhintamäärä on 250 000 tonnia, ja kalkkikiviesiintymän arvioidaan riittävän noin 100 vuodeksi.

Elämyskaivos

Kaivoksen yhteydessä sijaitsee Tytyrin elämyskaivos. Se sijaitsee 110-tasolla, käytännössä 80 metrin syvyydessä Lohjan alla. Sinne kuljetaan, Kone-yhtiön valmistamalla Suomen nopeimmalla yleisön käytössä olevalla henkilöhissillä. Kone-yhtiö käyttää myös kaivoksen ensimmäistä pystysuoraa kuilua testilaboratoriona, jossa testataan moderneja pilvenpiirtäjähissejä.
Elämyskaivoksessa on kaivosmuseo, jonka pysyvä näyttely esittelee kaivostyön historiaa. Geologian tutkimuskeskuksen näyttely esittelee Suomen kallioperää. Lisäksi elämyskaivoksessa järjestetään tapahtumia, vaihtuvia taidenäyttelyitä sekä valoesityksiä. Ekku Peltomäen valoesitykset "Valkoinen fantasia" (1995), "Valon juhlaa" (1996) ja "Myrsky oratorio" (2006) ovat kuuluneet Tytyrin elämyskaivoksen näyttelyihin.
Elämyskaivoksessa on Tytyri-sali, jossa järjestetään erilaisia tapahtumia ja jota voidaan vuokrata yksityistilaisuuksiin. Yhdysvaltalaisen ja Suomessakin tunnetun Amazing Race -televisiosarjan kilpailijat saivat vuonna 2006 kuvatussa ja vuonna 2009 Suomessa näytetyssä jaksossa tehtäväkseen etsiä Tytyrin kaivoksen uumenista uutta vihjettä. Tytyri-salissa on kuvattu myös Juha Wuolijoen Joulutarina-elokuvaa.
Päivi Rikala

Päivi Rikala (s. 29. huhtikuuta 1971 Hämeenkyrö) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Kyröskosken Ponsi ja hänen valmentajanaan toimi Matti Yrjölä. Kalevan kisoista Rikala saavutti kuulantyönnön pronssia vuonna 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
I Vow to Thee, My Country

I Vow to Thee, My Country on brittiläinen isänmaallinen hymni, joka perustuu englantilaisen Gustav Holstin säveltämän Planeetat-orkesterisarjan Jupiter-osan keskellä kuultavaan melodiaan, joka tunnetaan nimellä Thaxted (joskus myös The Jupiter Hymn).
Kappaleen sanat ovat peräisin brittiläisen diplomaatin Cecil Spring-Ricen runosta. Spring-Rice kirjoitti runonsa ensimmäisen version vuonna 1908, mutta uudisti sitä tammikuussa 1918 vähän ennen kuolemaansa. Hänen tyttärensä toi runon Holstin tietoon opiskellessaan St Paul's Girls Schoolissa, missä Holst toimi musiikin johtajana. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1921.
Kappaletta on kritisoitu yltiönationalistisena ja anglikaanisen kirkon edustajat ovat toivoneet, ettei sitä laulettaisi kirkoissa. Vuonna 2004 Hulmen piispa Stephen Lowe sanoi kappaleen olevan "kerettiläinen" ja "sisältävän kaikuja Saksan 1930-luvun kansallismielisyydestä ja Yhdysvaltain oikeistorepublikanismin vastenmielisemmistä piirteistä".
Pavel Filip

Nimet

Romaniaksi ja mold. Pavel Filip, mold. Павел Филип (kyrillinen), ven. Па́вел Петро́вич Фили́п, Pavel Petrovitš Filip, ukr. Павло́ Петро́вич Філі́п, Pavlo Petrovytš Filip.
Kolumbian kongressi

Kolumbian tasavallan kongressi (esp. Congreso de la República de Colombia) on Kolumbian kaksikamarinen kansanedustuslaitos, joka käyttää maassa lainsäädäntövaltaa.
Kolumbian kongressi koostuu 102-paikkaisesta Senaatista (Senado) sekä 166-paikkaisessa edustajainhuoneesta (Cámara de Representantes). Jäsenet molempiin kamareihin valitaan kansanäänestyksellä neljän vuoden kaudelle. 
Kongressin koostumus, organisaatio ja valtuudet määritelty Kolumbian perustuslain neljännessä pykälässä.
Molemmat kongressin kamarit kokoontuvat uusklassisessa Capitolio Nacional ("National Capitol") rakennuksessa Bogotán keskustassa. Talon rakentaminen alkoi vuonna 1847 ja päättyi vasta 1926.

Kelpoisuus

Kummassakin kamarissa on omat kelpoisuusvaatimuksensa, jotka on vahvistettu perustuslaissa, mutta on olemassa yhteisiä sääntöjä siitä, ketkä eivät voi päästä kongressin kummankaan kamarin jäseniksi.
Tällaisia syitä ovat esimerkiksi vankeustuomiot tai kaksoiskansalaisuus ihmisillä, jotka eivät ole syntyperäisiä Kolumbian kansalaisia.

Istuntokaudet

Kongressilla on vuodessa kaksi sääntömääräistä istuntokautta: ensimmäinen 20 heinäkuuta - 16. joulukuu, ja toinen 16. maaliskuusta - 20. kesäkuuta .
Hallitus voi kutsua koolle ylimääräisiä istuntoja milloin tahansa, mutta ei koskaan kesäkuun 20. päivän jälkeen vaalivuonna, ja Kongressi voi näissä istunnoissa keskutella vain hallituksen sen harkittavaksi osoittamista asioista.

Senaatti

Senaattiin valitaan 102 jäsentä neljäksi vuodeksi. Sata senaattoria valitaan vaaleilla, joissa koko maa on yksi vaalipiiri. Loput kaksi valitaan alkukperäiskansojen yhteisöistä. 
Senaattoriksi valittavan henkilön on oltava syntyperäinen Kolumbian kansalainen, ja vaalien aikaan yli 30-vuotias.

Edustajainhuone

Kongressin alahuoneeseen eli edustajainhuoneeseen valitaan 166 jäsentä neljäksi vuodeksi. Vaaleissa on alueelliset vaalipiirit. Edustajaksi valittavan henkilön on oltava Kolumbian kansalainen (perustuu syntymään tai kansalaisuuden) ja yli 25-vuotias.

Vaalituloksia

Vuonna 2014 valitussa kongressissa presidentti Juan Manuel Santosin keskustaoikeistolainen U-puolue sai suuriman ääniosuuden yksittäisistä puolueista. Viiden puolueen hallituskoalitio sai enemmistön sekä ylä- että alahuoneessa, mutta enemmistö oli niukempi kuin edellisellä kaudella.
Vaasan rykmentti 2. pataljoona

Vaasan rykmentin 2. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Vaasan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Yrjö Väinönheimo, myöh. jääkärikapteeni Vilho Lindén.

Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Adjutanttina jääkärivääpeli Onni Vuorisalo (palveli aikaisemmin Hämeen ryhmän Mäntän pataljoonassa)
Lintuhäkki

Juoni

Yllättävä itsemurhien aalto on ajanut maailman kaaokseen. Selviytyneet tajuavat, että jokainen itsemurhan tehnyt on nähnyt jotain – jonkin selittämättömän olennon tai ilmiön, jonka alkuperää ei tunneta. Ihmiset peittävät talonsa ikkunat, jotta eivät näkisi ulos, ja lukitsevat ovensa, jotta olento ei pääsisi sisään. Ulkona selviytyneet ovat turvassa niin kauan, kun pitävät silmänsä kiinni.
Mercedes-Benz

Historia

Karl Benz ja Gottlieb Daimler kehittivät nopeakäyntisen moottorin ja auton 1880-luvulla. He alkoivat viedä hanketta eteenpäin ja saivat rahoitusta pankeilta ja yhteistyökumppaneilta. Benz perusti yrityksensä Benz & Cie vuonna 1883 ja Daimler yrityksensä Daimler-Motoren-Gesellschaft (DMG) vuonna 1890.
Vuonna 1902 DMG sai kokonaan uuden tuotenimen Mercedes. Nimi tuli itävaltalaisen liikemiehen Emil Jellinekin tyttären lempinimen mukaan. Mercedes on espanjalainen naisen nimi, joka tarkoittaa arvostusta ja viehkeyttä.
Vuonna 1926 nuo Saksan kaksi johtavaa ja kaksi maailman vanhinta autojen valmistajaa yhdistivät toimintansa, ja Daimler-Benz syntyi. Silloin luotiin uusi tuotemerkki, johon yhdistettiin kummankin jo olemassa olleen tuotemerkin tunnusomaiset piirteet. DMG:lle kuuluva kolmisakarainen tähti ympäröitiin tuotenimellä ”Mercedes” ja yhtä kuuluisalla nimellä ”Benz”, jonka laakeriseppele liitti nämä kaksi nimeä yhteen.
Jo alusta alkaen Mercedes-Benz keskittyi valmistamaan näyttäviä ja ylellisiä autoja. Myös urheiluautot vakiinnuttivat paikkansa Mercedeksen mallistossa. Mercedes-Benz on valmistanut klassikoksi muodostuneita autoja, joista tunnetuin lienee lokinsiipinen 300 SL (W198, 1954–1957).
1930-luvulla merkki osallistui aktiivisesti Grand Prix -kilpailuihin ja saavutti useita voittoja. Samalla tekninen tietämys kasvoi ja Mercedeksen tähdestä tuli autoalalla tunnettu symboli.
Suomeen ensimmäiset Mercedes-Benzit tulivat 1900-luvun alussa. Uudenkaupungin autotehtaalla valmistetaan nykyisin Mercedes-Benzin A-sarjaa (W176) ja GLC-malleja.
Daimleria epäillää huijausohjelman asentamisesta malliin Mercedes-Benz GLK 220 CDI vuosina 2012–2015.

Mallimerkinnät

Mercedes-Benzin autot jaetaan mallisarjoihin, kuten A-sarja ja C-sarja. Mallisarjojen lisäksi jokaisella autolla on tehtaan sisäinen tyyppimerkintä, joka koostuu kirjaimesta ja kolmesta numerosta, esimerkiksi W124 tai R129. Tyyppimerkintöjen kirjaimet tarkoittavat korimallia: W124 on sedan, C124 on coupe, S124 on farmari, VF124 tai V124 on tehtaalla akseliväliltään pidennetty malli (V124: Lang-mallit, limusiinit; VF124: erikoiskori eli ambulanssit ja ruumisautot), A124 on nelipaikkainen avoauto ja R129 on roadster.

BlueTec

BlueTec on Mercedes-Benzin kehittämä tekniikka, jolla parannetaan autojen polttoainetaloutta ja vähennetään päästöjä. Tekniikka perustuu katalyyttiseen pelkistysprosessiin (SCR), joka vähentää esimerkiksi typpioksidi- ja hiukkaspäästöjä.
BlueTec on käytössä Mercedes-Benzin henkilö-, kuorma- ja linja-autoissa.

AMG

Mercedes-AMG on Daimlerin omistama, Mercedes-Benzin malleista erikoisversioita valmistava tytäryhtiö.