google/wiki40b huggingface dataset:
Kolmas linja

Kolmas linja (ruots. Tredje linjen) on katu Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Se kulkee Kallion halki Hämeentieltä Helsinginkadulle.
Kadunnimen kirjoitusasu on vaihdellut historian aikana. Vuonna 1887 nimenä oli 3dje Linjen ja sen suomenkielisenä vastineena 1890-luvun kartassa Kolmas Linja. Ruotsinkielinen nimi kirjoitettiin vuosina 1901–1909 muodossa 3 Linien ja vuonna 1909 vahvistettiin nimet III Linja – III Linjen. Kadunnimien tarkistusehdotuksessa vuonna 1927 nimi esitettiin muutettavaksi Aleksis Kiven kaduksi. Kaupunginvaltuusto ei kuitenkaan hyväksynyt esitystä; sen sijaan Fredriksperinkatu Alppiharjun ja Vallilan kaupunginosien rajalla nimettiin uudelleen Aleksis Kiven kaduksi. Kolmannen linjan nykyiset nimiasut ovat olleet käytössä vuodesta 1928.
NHL-kausi 1926–1927

Pudotuspelit

Pudotuspeleihin selviytyi divisioonien kolme parasta joukkuetta. Ensimmäiseksi sijoittuneet selviytyivät suoraan toiselle kierrokselle. Kahdella ensimmäisellä kierroksella paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit. Loppuottelussa mestaruuteen vaadittiin kaksi voittoa.
Lyhenteiden selitys: Ax = Amerikkalaisen divisioonan x. sija, Ky = Kanadalaisen divisioonan y. sija, M = maalia.
Ruontakunen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,9 metriä mpy.
Neosalvarsaani

Neosalvarsaani on synteettinen arseenipohjainen orgaaninen yhdiste, jota on käytetty kemoterapiassa. Vuonna 1912 se korvasi tehokkaana kuppalääkkeenä myrkyllisemmän ja heikommin veteen liukenevan salvarsaanin. Koska kummallakin kuitenkin oli arseenipitoisuutensa takia merkittävä sivuvaikutusten riski, niitä lakattiin käyttämästä tähän tarkoitukseen penisilliinin tultua markkinoille 1940-luvulla.
Sekä salvarsaanin että neosalvarsaanin kehitti Paul Ehrlichin laboratorio Frankfurtissa, Saksassa. Niiden keksimiseen johti tutkimus, jossa pyrittiin järjestelmällisillä kemiallisilla muokkauksilla optimoimaan lyijy-yhdisteen biokemiallinen vaikutus. Nykyään tämä toimintamalli on perustana farmakologiselle tutkimukselle. Salvarsaani ja neosalvarsaani ovat aihiolääkkeitä, mikä tarkoittaa, että ne muuntuvat vaikuttaviksi lääkeaineiksi aineenvaihdunnassa.
Rotanmyrkky

Rotanmyrkky on erityisesti jyrsijöiden, kuten rottien ja hiirien hävittämiseen ihmisasumuksista ja niiden läheisyydestä tarkoitettu myrkky. Jyrsijät arastelevat uusia ruokia ja siksi ne syövät aluksi vain vähän niitä. Syömistä jatketaan, jos ruoasta ei sairastuta.  Tehokkaat rotanmyrkyt ovatkin tappavina määrinäkin mauttomia ja hajuttomia ja useimmiten hitaasti vaikuttavia. Myrkkyinä käytetään tavallisimmin veren hyytymiseen vaikuttavia aineita, jotka surmaavat tuhoeläimen sisäiseen verenvuotoon ajan kuluessa. Myös erilaisia myrkyllisiä alkuaineyhdisteitä käytetään.

Vastalääke

Veren hyytymistä estävien aineiden vastalääkkeenä annetaan K-vitamiinia.
Gerd Hessler

Siviilielämä

Gerd Hessler oli naimisissa itä-saksalaisen huippuhiihtäjän Monika Debertshäuserin kanssa. Avioliitto päättyi kuitenkin myöhemmin eroon.
Uransa jälkeen Hessler toimi Klingenthalissa valmentajana. Valmentajauran jälkeenen hän toimi vakuutusagenttina Aschenbergissä.
Beagle-harrier

Luonne ja käyttäytyminen

Beagle-harriereita pidetään erinomaisina metsästyskoirina. Ranskassa on edelleen pieniä beagle-ajueita, mutta näyttelyissä rotu on hyvin harvinainen.

Alkuperä

Rotu syntyi, kun paroni François Gérard risteytti kaksi englantilaista rotua, beaglen ja harrierin, keskenään. Tuloksena oli ajuekoira, jota käytetään pääasiassa jäniksen metsästykseen.
Heikki Katajisto

Heikki Katajisto (s. 11. elokuuta 1941, Tampere) on suomalainen elokuvaaja ja elokuvakäsikirjoittaja sekä Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.

Kuvaaja

Katajisto on yksi elokuvaohjaaja Anssi Mänttärin ja Jörn Donnerin elokuvien "hovikuvaajista". Hän on kuvannut muun muassa Mänttärin elokuvata Regina ja miehet (1983), Huhtikuu on kuukausista julmin (1983), Rakkauselokuva (1984), Viimeiset rotannahat (1985) ja Kuningas lähtee Ranskaan (1986). Donnerille Katajisto on kuvannut muun muassa elokuvat Sixtynine 69 (1969) Naisenkuvia (1970) ja Anna (1970). Hän kuvasi myös Jotaarkka Pennasen elokuvan Mommilan veriteot 1917 (1973), joka oli niin ikään Jörn Donnerin tuottama.

Käsikirjoittaja

Katajisto toimi myös yhtenä käsikirjoittana kuvaamissaan elokuvissa Kuningas lähtee Ranskaan (1986) ja Mommilan veriteot 1917 (1973). Käsikirjoittajana hän toimi myös elokuvissa, Vaaksa vaaraa (1965), Puulinna (1968), joissa hän myös toimi kuvaajana.
Elafónisoksen taistelu (1718)

Taistelu

Taistelu käytiin venetsialaisten ja osmanien välillä saaren edustalla 20.–22. heinäkuuta 1718, kun Markantónis Diedoksen johtama 26 aluksesta muodostunut laivasto otti yhteen Souleiman Kotzan johtaman 36 purjealuksen osmanilaivaston kanssa. Taistelu päättyi Venetsian voittoon ja osa osmanien laivastosta pelastautui Kytheran saarelle.
Elafónisoksen taistelu oli vuosina 1714–1718 käydyn Venetsian–Turkin sodan viimeinen operaatio, sillä 21. heinäkuuta allekirjoitettiin sodan päättänyt Passarowitzin rauhansopimus.
Maastohiihdon Suomen Cup 2012–2013

Henkilökohtaiset kilpailut

Tulokset

Viestit

Tulokset

Henkilökohtaiset kilpailut

Tulokset

Viestit

Tulokset

Televisiointi

Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen kanavilla.
ESTEC

ESTEC (European Space Research and Technology Centre) on Euroopan avaruusjärjestön Alankomaissa sijaitseva teknologiakeskus.
ESTECin perusti ESAn edeltäjä ESRO Delftiin 1960-luvun puolivälissä. Nykyisin se sijaitsee Noordwijkin kaupungin kupeessa. ESTEC on laaja tutkimuslaitos. Siellä työskentelee yli 2 000 ihmistä. Se on ESAn satelliittien ja avaruusluotainten testauskeskus. ESTECIssä on suuri akustinen testikammio, useita värähtelytestauslaitteistoja ja suuri tyhjiökammio, jossa pystytään simuloimaan avaruusalukseen kohdistuvaa auringon lämpösäteilyä.
ESTECissä on ESA:n teknologiaohjelmien johto, siellä on paljon tutkimusinsinöörejä kehittämässä avaruusalusten tarvitsemaan teknologiaa. Esimerkiksi Giove-A-satelliitin kehitystyötä johdettiin ESTECistä. ESTECissä toimivat myös ESAn avaruustieteen direktoraatin tutkijoiden pääosa. Samoin kaukokartoituksen, satelliittitietoliikenteen ja miehitettyjen lentojen teknologiankehitys tapahtuu ESTECissä.
Noordwijkissä aivan ESTECin vieressä sijaitsee ESAn tukema avaruusmuseo Space Expo.
RN San Martino (1863)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1903.
Oravaisten tehdas

Oravaisten tehdas (ruots. Oravais fabrik) on Oravaisissa 1700-luvulta toimineesta Kimon ruukin masuunista kehittynyt teollisuuslaitos ja tehdasyhdyskunta. Tehdas on toiminut eri yhtiönimillä ja monella eri toimialalla vuodesta 1893 tähän päivään asti. Kuusikymmenluvun puolivälistä se tunnettiin naistenvaatteiden valmistajana tuotemerkillä Oravais. 1970-luvun puolivälissä vaatetuotanto työllisti Oravaisissa ja Kauhavalla 430 henkeä. 
Oravaisten tehdas – Oravais fabrik on myös oma postinumeroalueensa, numeroltaan 66830.

Historiaa

Oravaisten tehtaan historia alkaa Kimon ruukin vuonna 1867 lakkautetun masuunin yhteyteen 1880-luvulla perustetusta Evert Holmbergin villakutomosta ja -värjäämöstä nimeltä Masugns Yllevefveri och Färgeri. Se teki konkurssin 1893, mutta Holmberg jatkoi kutomotoimintaa nimellä Oravais-Fabrik Ab. Tehdas valmisti sarka- ja pukukankaita, saaleja ja huopia sekä karstalankoja. Tehdas paloi, mutta vuonna 1905 valmistui uusi kehräämö. Ajan tavan mukaan yritys huolehti myös työntekijöistä ja paikkakunnan kehityksestä perustamalla Oravaisiin muun muassa alakansakoulun ja kirjaston. Vuonna 1918 villatehdas ja sen yhteydessä toiminut maatila työllistivät yhdessä noin 300 ihmistä.
Yhtiön nimeksi tuli vuonna 1935 Oravaisten Verkatehdas Oy (Oravais Klädesfabrik Ab). Päätuotteina olivat 1950-luvulla huopa, sarka ja diagonaalikankaat, 1960-luvun puolivälissä naistenvaatteissa suosioon nousseet keinokuituiset jersey- ja crimplenekankaat. Yhtiö luopui karjanjalostuksesta vasta 1960-luvun puolivälissä, kun uudeksi omistajaksi tuli turkistarhayritys Keppo Oy. Oravaisten tehtaalla ryhdyttiin valmistamaan tämän maailman suurimman minkinkasvattajan raaka-aineista turkkeja ja turkishattuja. Kankaiden kudonta lopetettiin 1977 ja lankojen kehruu 1979. Turkisten lisäksi vaatteita tehtiin myös Guy Rökmanin suunnittelemista tekstiileistä naistenvaatemerkillä Oravais. Mallistoihin kuului leninkejä, yhdistelmäasuja ja Laponia-ilta-asuja. Niiden suunnittelijoina toimivat Irma Sikow, Gunn Andersson ja sveitsiläinen Nelly Steinhilber. Tuotannosta jopa 70 prosenttia meni vientimarkkinoille: muihin Pohjoismaihin, Neuvostoliittoon, Isoon-Britanniaan ja Benelux-maihin.
Yrityksen emoyhtiö KWH Group lopetti vaateteollisuutensa vuonna 1987, jolloin tuotantoa oli myös Kauhavalla. Yrityksen johtohenkilöt Ola Tidström ja Pekka Kotkasaari ostivat Kauhavan tehtaan ja jatkoivat yritysnimellä O.T.-Textiles Oy Ab ja tuotemerkeillä Oravais, Avera ja Chic. Kauhavan 30 hengen lisäksi tuotantoresursseja hankittiin Baltian maista. OT-Textiles lopetti toimintansa 2003. 
Oravaisten tehtaan tiloja on vuodesta 1977 käyttänyt KWH-yhtymään kuuluva hiomatuotevalmistaja Mirka. Tehtaan vanhalla asuntoalueella toimii vuonna 1992 avattu työväenasuntomuseo Virgo.
Bertram Brockhouse

Elämäkerta

Brockhouse syntyi Lethbridgessä, Albertan provinssissa, Kanadassa. Brockhouse valmistui filosofian tohtoriksi Toronton yliopistosta vuonna 1950. Vuonna 1962 hänestä tuli McMaster yliopiston professori, missä hän työskenteli eläkeikäänsä saakka.
Reetta Kivelä

Reetta Kivelä (s. 17. helmikuuta 1977) on suomalainen elintarviketieteiden tohtori ja kaurapohjaisen kasviproteiinituotteen nyhtökauran toinen kehittäjä.  Nyhtökauraa tuottavan Gold&Green Foods -yrityksen Kivelä on perustanut yhdessä startup-yrittäjä Maija Itkosen ja tutkija Zhong-qing Jiangin kanssa.  Kivelä työskentelee yrityksen teknologiajohtajana.
Helsingin yliopiston alumniyhdistys valitsi Reetta Kivelän Helsingin yliopiston Vuoden Alumniksi 2018.

Elämä ja ura

Kivelä on kotoisin Hämeenlinnasta. Hän opiskeli Hämeenlinnan lyseon lukiossa, josta valmistui ylioppilaaksi vuonna 1996. Lyseon lukiossa Kivelä tutustui tulevaan yrityskumppaniinsa Maija Itkoseen.  Helsingin yliopistossa Kivelä aloitti kemian opintonsa vuonna 1996 ja vaihtoi vuonna 1998 elintarvikekemiaan. Elintarviketieteiden maisteriksi hän valmistui vuonna 2003. 
Valmistuttuaan Kivelä työskenteli Atrian tytäryhtiön tehtaalla Forssassa vuosina 2004–2007. 
Kivelä lähti Forssasta mukaan Helsingin yliopiston kauratutkimushankkeeseen. Jatko-opintoja Kivelä suoritti Helsingin yliopiston viljateknologian tutkimusryhmässä vuosina 2007–2011. Vuonna 2011 valmistunut väitöskirja valittiin Helsingin yliopiston soveltavien biotieteiden vuoden väitöskirjaksi. Kivelä oli ensimmäisenä maailmassa löytänyt hapettumismekanismista syyn siihen, miksi kauran beetaglukaani usein pilkkoutuu säilytyksessä. 
Ennen Gold&Green Foods -yrityksen perustamista Kivelä toimi vuosina 2011–2015 tutkimuspäällikkönä Fazerin suklaatehtaalla. Siellä hän tutki muun muassa tuotteiden terveysvaikutuksia.

Yksityiselämä

Elintarviketieteiden tohtorin perheeseen kuuluu puoliso ja neljä lasta.

Muuta

Nyhtökaurayrittäjä Kivelä on yksi dokumenttielokuva Yrittäjän päähenkilöistä. Virpi Suutarin ohjaamassa dokumenttielokuvassa seurataan Gold&Green Foods -yrityksen syntyä ja sen perustajajäseniä.  Yrittäjä sai vuonna 2019 parhaan dokumenttielokuvan sekä musiikin Jussi-palkinnon.
Pyroklastinen tuhkapilvi

Pyroklastinen tuhkapilvi (tai tefrapilvi ransk. nuée ardente ”hehkuva pilvi”.) on kuuma purkauspilvi jollainen syntyy joissakin tulivuorenpurkauksissa. Sana pyroklastinen on johdettu kreikan kielen sanoista πῦρ, ’tuli’, ja κλαστός, joka tarkoittaa ”osiin rikkoutunutta”. Pyroklastinen tarkoittaa siis kirjaimellisesti suomennettuna ”tulen osiin rikkomaa” ja tefra ”tuhka”. Se on sekoitus tuhkaa, sulaa laavaa pisaroina sekä tulivuoren purkauskaasuja. Tätä seosta sanotaan tefraksi. 
Pyroklastinen tefrapilvi liikkuu tyypillisesti yli 80 km/h nopeudella, mutta voi kiihtyä sopivissa oloissa jopa yli 700 km/h nopeuteen eli niin suureen nopeuteen, ettei suoraan tulivuoren rinnettä alas kohti tarkkailijaa virtaavaa pyroklastista tuhkapilveä pääse edes autolla pakoon. Tefrapilven lämpötila on tyypillisesti 200–700 °C, joten se tappaa käytännössä kaikki reitilleen jäävät eliöt, myös ihmiset.
Tefrapilvien koko vaihtelee muutamista sadoista kuutiometreistä jopa yli tuhanteen kuutiokilometriin. Suuria, satojen tai tuhansien kuutiokilometrien kokoisia pyroklastisia pilviä, syntyy vain valtavan suurissa harvinaisissa purkauksissa. Niissä kuuma purkauspilvi saattaa ulottua jopa satojen kilometrien päähän. Tällaisia pilviä ei ole kuitenkaan esiintynyt satoihin tuhansiin vuosiin.  
Pilvi koostuu yleensä kahdesta osasta: ”tyvivirrasta”, joka myötäilee maastoa, ja koostuu suuremmista lohkareista ja kivistä, ja tuhkapatsaasta, joka leijuu tyvivirran yllä. Tällainen pilvi syntyi esimerkiksi vuoden 1902 Martiniquen Mont Peléen purkauksessa, joka tappoi kuumuuteen kaikki Saint Pierren asukkaat kahta lukuun ottamatta. Mont Peléen purkauksen yhteydessä käsitettä pyroklastinen pilvi käytettiin ensimmäistä kertaa. Ensimmäisellä vuosisadalla Vesuviuksesta tullut pyroklastinen pilvi hautasi alleen mm. Pompeijin ja Herculaneumin kaupungit. Vuonna 1883 räjähtänyt Krakataun tulivuorisaari synnytti meren päällä kulkevan pyroklastisen tuhkapilven.
Pyroklastisen virtaus kuljettaa mukanaan kiviainesta, josta voi alaviin laaksoihin tai notkelmiin kerrostua purkauksesta riippuen vajaasta metristä jopa yli 200 metriä korkea aineskerros. 
Hehkuva purkauspilvi liikkuu vaakatasossa, koska monesti purkausaukon päällä oleva laavatappi tai laavakupoli ohjaa pilven sivusuuntaan. Tefra voi myös ohjautua sivusuuntaan, kun kilometrien korkeuteen noussut purkauspilvi romahtaa alas. Tefra koostuu tuhkasta, joka on alle 2 mm läpimittaisia hiukkasia ja lapilleista jotka ovat kooltaan 2-64 mm sekä vulkaanisista pommeista. Geologisesti tefra on yleensä ryoliittista, korkeapiihappoista felsiittistä magmaa.
Albanus Jurva

Juho Albanus Jurva (9. kesäkuuta 1865 Turtola – 4. heinäkuuta 1926 Amerikka) oli suomalainen urkujen rakentaja.
Jurva työskenteli Bror Axel Thulén urkurakentamossa Kangasalla 1881–1886. Eteenpäin pyrkivänä ihmisenä hän hankkiutui valtion apurahan turvin ammattioppiin ulkomaille eli Etelä-Saksaan Ludwigsburgiin Eberhard Friedrich Walckerin (1794–1872) vuonna 1820 perustamaan urkurakentamoon kaudeksi 1887–1893. Walckerin urkutehdas valmisti Suomeen 1846–1965 kaikkiaan 45 urut.
Jurva palasi Suomeen 1890-luvulla ja perusti urkurakentamon Lahteen. Ensimmäiset urkunsa hän valmisti Lahden kirkkoon 1895. Lahden rakentamonsa Jurva myi Lahden Urkutehdas Oy:lle, joka oli aloittanut toimintansa 1902. Jurva perusti 1903 uuden urkurakentamon Hollolaan, mutta vuokrasi sen 1910 Walckerille, ja jäi rakentamon johtajaksi. Lahden Urkutehdas teki konkurssin 1909, ja Walcker lopetti yhteistyönsä Jurvan kanssa 1912, minkä jälkeen Jurva jatkoi joitakin vuosia itsenäisenä urkujen rakentajana. Kun liiketoimet vaikeutuivat, päätti Jurva 1920 muuttaa Amerikkaan.
Lahden seudun urkuteollisuuden tuotteet eli Albanus Jurvan, Lahden Urkutehtaan ja Walckerin sivuliikkeen valmistamat urut muistuttivat toisiaan monilta osin, sillä niiden ilmalaatikot, palkeet, pillit ja soittopöydät olivat pääosin Walckerin tuotantoa. Tämä on luonnollista, koska rakentamojen johtajat olivat opiskelleet Walckerilla, ja tekivät sen kanssa avointa yhteistyötä. Tämän vuoksi on urkuja tutkimalla vaikea selvittää, mitkä urut on Jurvan omissa nimissään rakentamia, mitkä Lahden Urkutehtaan tai Walckerin rakentamia.
Louis-Joseph de Montcalm

Lapsuus ja suku

Montcalm syntyi Candiacissa, Nîmesin lähellä. Hänen vanhempansa olivat Louis-Daniel de Montcalm ja Marie-Thérèse-Charlotte de Lauris de Castellane. Montcalm kuului arvostettuun ranskalaiseen aatelissukuun. Suvun jäseniä oli alkanut kääntyä sotilaallisiin virkoihin ja ammatteihin 1600-luvulta lähtien. Louis-Joseph seurasi perässä ja hän liittyi 16. elokuuta 1721 Régiment d’Hainaut’n rykmenttiin. Montcalm avioitui vuonna 1736 Angélique-Louise Talon de Boulayn kanssa. Heidän lapsistaan kaksi poikaa ja kolme tyttöä selvisivät vauvaiästä.

Sotilaallinen ura

Montcalmista tuli kahdeksan vuoden palveluksen jälkeen kapteeni, mutta vasta vuonna 1732 hän aloitti aktiivisen sotilasuran. Puolan perimyssodan aika Montcalm palveli Reininmaalla Morits Saksilaisen ja James FitzJames Berwickin johtamissa joukoissa. Hän yleni kenraaliluutnantiksi Itävallan perimyssodan aikana.

Pohjois-Amerikassa

Pohjois-Amerikassa Montcalm oli mukana Fort Oswegon valtauksessa elokuussa 1756. Pian Montcalm saavutti ranskalaisille kiistattoman vallan Ontariojärvellä. Vuonna 1757 Montcalm lähti kohti etelää ja valtasi Fort William Henryn. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään kuitenkin Ticonderongan valtausta, jossa Montcalm kukisti noin viisinkertaisen ylivoiman.
Series 30

Series 30 (lyhennetty S30) on Nokian sovellusalusta ja käyttöliittymä.
Alusta on ollut käytössä alemman hintaluokan ominaisuus (feature) matkapuhelimissa.
Tämä on eri alusta kuin HMD Globalin käyttämä Series 30+ Nokia 150 puhelimessa.
Ensimmäinen Series 30 -puhelin oli Nokia 1100, joka on esitelty vuonna 2003. Viimeinen Series 30 -puhelin oli Nokia 107, joka on esitelty vuonna 2013.
Vanhakylä (Järvenpää)

Tapahtumat

Kaupunginosassa sijaitsevalla Vanhankylänniemellä on vuodesta 1978 järjestetty vuosittainen Puistoblues-musiikkifestivaali. Kesällä 2007 piti järjestää Järvenpään rockjuhannus -tapahtuma, mutta se kaatui poliisin vastustukseen.
Poppana

Poppana on puuvillasta kudottu tuote, esimerkiksi seinävaate, pöytäliina, jopa vaatteita on tehty poppanasta. Poppanaa on alkujaan käytetty myös olkipatjojen päällä suojaamaan piikikkäiltä oljenpäiltä. Poppana-sana on kotoisin Etelä-Karjalasta, ja siitä on käytetty myös nimityksiä rököraanu, rääpälvaate, rääsäle ja nukeri.
Poppanakude leikataan kankaasta täysvinoon ohuiksi kuteiksi. Vinoon leikkaamisen ansiosta valmiin tuotteen pinta on samettimaisen pehmeä. Nykyisin poppanan loimena on useimmiten 6-säikeinen kalalanka.
Aiemmin materiaalina käytettiin vanhoja vaatteita, kuten matonkuteisiinkin. Sittemmin poppanakudetta on valmistettu myös teollisesti. Teollisesti valmistettu poppana hyödynsi ensin raaka-aineenaan teollisuuden jäännösmateriaalia, niin kutsuttua paalikudetta, jota kutoja itse leikkasi kapeammaksi. Poppanan yleistyttyä ja kysynnän kasvettua kehitti Pirkanmaan Kotityö Oy markkinoille ensimmäisen poppanakuteen vuonna 1973. Nykyään poppanoita kudotaan sekä vanhoista että uusista kankaista leikatuista kuteista.
Tekstiilitaiteilija Annikki Karvinen on tullut poppanavaatteiden suunnittelijana maailmankuuluksi.
Olaus Sundergelteus

Olaus Marci Sundergelteus (noin 1551 Ulvila – noin 1601) oli Tarton katolinen kirkkoherra ja Vilnan tuomiokirkon kaniikki. Hän toimi vastauskonpuhdistuksen edustajana ja sen vuoksi hänelle annettiin tehtäväksi tehdä suomen kielen kielioppi. Mikäli Sundergeltaus teki kieliopin, se olisi ensimmäinen suomen kielen kielioppi, mutta sitä ei ole löytynyt.
Olaus Sundergelteuksen isä oli Tukholmasta Ulvilaan muuttanut laivuri Markus Sundergelt. Sundergelt joutui muuttamaan monien muiden ulvilalaisten tavoin vastaperustettuun Helsinkiin, mutta palasi sieltä pian takaisin Ulvilaan. Ulvilasta hän muutti myöhemmin Poriin, jonne Ulvilan kaupunkioikeudet siirtyivät. Olaus Sundergelteus oli todennäköisesti opiskellut Turun katedraalikoulussa ja hänet oli vihitty papiksi ennen kuin hän meni opiskelemaan Tukholman kuninkaalliseen kollegioon, jossa hän kääntyi katolisuuteen ja ryhtyi kannattamaan Ruotsin vastauskonpuhdistusta. Vuonna 1579 hänet lähetettiin Olmützin jesuiittakollegioon, jossa hänen tehtävänään oli, opiskelun ohella, valmistella suomen kielen kielioppia. Kielioppi tarvittiin, jotta katolisen kirkon katekismus voitaisiin kääntää suomeksi. Sundergelteuksen mahdollisesti aloittaman kieliopin jatkaminen siirrettiin myöhemmin Johannes Jussoilan tehtäväksi, mutta tästä teoksesta ei ole säilynyt yhtään kopiota nykypäivään asti.
Sundergelteus palasi Ruotsiin prinssi Sigismundin hoviin vuonna 1581. Ruotsin luterilaisen papiston painostuksesta Sundergelteus joutui kuitenkin palaamaan Poriin, osallistuttuaan eräiden muiden katolisuuden kannattajien tavoin hyökkäykseen luterilaista oppia vastaan. Suomesta hän lähti Puolaan, jossa hänet merkittiin vuonna 1585 jäseneksi Braunsbergin jesuiittakollegion eliittiryhmään, Pyhän Neitsyen ilmoituksen kongregaatioon. Kuningas Sigismundin katolisuudesta huolimatta, Kaarle-herttua esti katolisuuden Ruotsissa, ja Sundergelteus jäi Sigismundin hallitsemaan Puolaan. Olaus Sundergelteus toimi ainakin Tarton katolisena kirkkoherrana ja vuonna 1596 hänet mainitaan Vilnan tuomiokirkon kaniikkina.
El Faro

El Faro on yhdysvaltalainen rahtilaiva. Se katosi Karibianmerellä 1. lokakuuta 2015. Laivan on rakentanut vuonna 1975 Sun Shipbuilding & Drydock Co. ja se sai nimen Puerto Rico. Vuonna 1991 se sai uuden nimen Northern Lights, ja vuonna 2006 se nimettiin El Faroksi.
El Faro katosi hurrikaani Joaquinin puhjettua. Laiva oli 29. syyskuuta 2015 matkalla Jacksonvillesta Floridasta Puerto Ricoon ja hurrikaani oli muutaman sadan mailin päässä siitä itään. Kun hurrikaanin voima oli noussut kahden päivän kuluttua luokkaan 4, laiva menetti yhteydet rannikolle, ja se julistettiin kadonneeksi 2. lokakuuta.
Yhdysvaltain laivasto on lokakuun lopussa todennäköisesti paikantanut aluksen meren pohjasta 4,5 kilometrin syvyydestä Bahaman saarten itäpuolelta. Sen pelastusrengas löytyi jo pian hätäviestin tulon jälkeen.
Moonbyul

Ennen debyyttiä

Vuonna 1992, 22.12 Bucheon, Etelä-Koreassa syntyi tyttö nimeltä Moon Byul-yi. Tuohon aikaan Moonbyulin perheeseen ei kuulunut muita kuin hän ja hänen vanhempansa, mutta vuosina 1996 ja 2004 Moonbyulille syntyi pikkusiskot (Seulgi ja Yesol).

MAMAMOO

Moonbyul toimii Mamamoon räppärinä ja lulajana. Mamamoo teki debyyttinsä vuoden 2018 toukokuussa EP:llään Hello. Moonbyul osallistui Helloin pää laulun Mr.애매모호 (Mr.Ambigous):in sanoittamiseen auttamalla kirjoittamaan räppinsä. Moonbyul osallistui myös heidän seuraavan laulun Piano Man sanoittamiseen ja kirjoitti räppinsä tälläkertaa kokonaan itse.

Soolo ura

Toukokuussa, 2018 Moonbyul julkaisi ensimmäisen  soolo singlensä Selfish yhdessä hyvän ystävänsä ja kollegaansa Red Velvetin Seulgin kanssa. Myöhemmin Selfish julkaistiin Mamamoon 4 Seasons projektin toisessa albumissa (Red Moon) joka nimitettiin Moonbyulin albumiksi.