google/wiki40b huggingface dataset:
Serra de Tramuntana

Maantiede ja ilmasto

Serra de Tramuntana on jyrkkärinteinen vuoristo, joka kohoaa Mallorcan luoteisrannan suuntaisesti. Siitä voidaan erottaa kolme aluetta, keskiosissa on korkeimmat vuoret, pohjoisosaa halkovat monet lyhyet ja kapeat laaksot ja eteläosassa laaksot ovat leveämpiä eikä rinteet ole niin jyrkkiä kuin muualla vuoriston alueella. Vuoriston korkeimmat huiput, 1 445 metrin korkuinen Puig Major ja 1 365 metrin korkuinen Puig de Massanella, sijaitsevatkin vuoriston keskiosissa. Serra de Tramuntanan erityispiirteenä ovat karstimuodostelmat.
Serra de Tramuntanan ilmasto on vuoristoinen; ilmankosteus ja sadanta ovat korkeita ja lumisateitakin esiintyy. Lämpötilat ovat matalampia kuin saaren muissa osissa. Vuoden keskilämpötila on korkeimmilla alueilla vain 10 astetta, ja sademäärä vuoristossa on yli tuhat millimetriä vuodessa.

Luonto

Alue voidaan jakaa viiteen ekosysteemiin. Rannikkovesissä on Posidonia-sukuisten kasvien hallitsemia niittyjä, joita halkovat vedenalaiset luolat ja niiden erikoistuneet eliöyhteistöt. Rannikkoympäristön kasvit kasvavat kallioilla. Rannikolla ja vuoristossa on myös macchia- ja garigue-kasvillisuutta, joissa kasvaa villiintyneitä öljypuita, katajoita ja tyräkkejä. Metsäympäristö on muodostunut rautatammimetsistä, jotka ovat säilyneet parhaiten luonnontilaisina ja joenvarsimetsistä ja mäntymetsiköistä. Lisäksi Serra de Tramuntanasta löytyy myös erikoistuneita ekosysteemejä luolissa, kosteikoilla ja vuorten huipuilla.

Historia

Ihmisasutus saapui Baleaareille noin 5000 eaa., mutta ensimmäiset löydetyt todisteet Serra de Tramuntanan asuttamisesta löytyy noin vuodelta 2500 eaa. Serra de Tramuntana oli pitkään hyvin harvaan asuttua, ja vasta arabien vallattua Baleaarit 903 alkoi alue kehittyä. Muslimivallan aikana Serra de Tramuntanaan rakennettiin viljelypenkereitä ja kastelukanavia. Alueen väkiluku alkoi kasvaa selvästi 1300-luvulla, kun kristityt olivat vallanneet saaret ja kannustivat ihmisiä asuttamaan saarta. Öljypuiden viljely kasvoi voimakkaasti 1500-luvulla, ja oliiviöljyn tuottaminen oli saaren merkittävimpiä elinkeinoja 1600–1800-luvuilla.
Mallorcan luonto alkoi 1800-luvun puolivälissä houkutella saarelle monia eurooppalaisia aristokraatteja ja älymystöä, jotka asuivat erityisesti Serra de Tramuntan alueella. Itävallan arkkiherttua Ludwig Salvator ihastui vuoristoalueeseen ja hankki sieltä 16 maatilaa. Vuosisadan jälkipuoliskolla Espanja alkoi kehittää saaria ja Serra de Tramuntaankin rakennettiin teitä ja satamia. 1900-luvun alkuneljänneksellä tekstiiliteollisuuskeskukset Sóller ja Esporles saivat sähköt ja puhelinlinjat. Samaan aikaan myös turismi alkoi vaikuttaa alueella, ja 1960-luvulla se alkoi korvaamaan monin paikoin maanvilejyä pääelinkeinona.
Aili-Salli Ahde-Kjäldman

Aili-Salli Ahde-Kjäldman (25. tammikuuta 1892 Helsinki – 19. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija.
Ahde-Kjäldman valmistui arkkitehdiksi vuonna 1919 Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta ja toimi valmistuttuaan Armas Lindgrenin avustajana. Vuosina 1923–1928 hän työskenteli yhdessä Wivi Lönnin kanssa, ja perusti tämän jälkeen oman arkkitehtitoimiston. Hän sulki toimiston vuonna 1933 ryhtyessään muotisuunnittelijaksi. Ahde-Kjäldman toimi myös Suomen naisarkkitehtien yhdistyksen Architectan puheenjohtajana ja kirjoitti alan lehtiin.
Vuonna 1928 valmistunutta Ahde-Kjäldmanin ja Wivi Lönnin suunnittelemaa Nuorten naisten kristillisen yhdistyksen taloa Helsingissä pidetään yleisesti Ahde-Kjäldmanin päätyönä. Rakennuksessa toimii nykyään hotelli Helka. Hotellin seinään on vuonna 2016 kiinnitetty Wivi Lönnin muistolaatta, jossa Ahde-Kjäldman mainitaan rakennuksen toisena suunnittelijana.
Ahde-Kjäldman piti Atelier La Robe -muotisalonkia 1930-luvulta 1950-luvulle (1931-1961).
Ahde-Kjäldman meni naimisiin Helge Kjäldmanin (1890–1971) kanssa vuonna 1937. Ahde-Kjäldmanin sisar Lyyli oli naimisissa Artturi Järviluoman kanssa.
Yksi suomalainen vastaa kymmentä ryssää

Yksi suomalainen vastaa kymmentä ryssää on sanonta, jota käytettiin Suomessa toisen maailmansodan aikana ja osittain ennen. Se esiintyy myös Väinö Linnan Tuntematon sotilas -romaanissa.
Sanonnan alkuperä on joko vuodelta 1889, 1890 tai 1891 Lappeenrannan varuskunnasta, jolloin harjoituksilla oli ollut Suomen kaartin sotilaita ja venäläisiä sotilaita. Vilho Manninen kertoo sanonnan alkuperän olevan lähtöisin siitä, että suomalainen sotilas oli kehunut lyövänsä kymmenen venäläistä (”ryssää”), mistä oli kantautunut tieto venäläiselle kenraalille. Kun suomalaisen eteen oli tullut kymmenen venäläistä, hän oli lyönyt heidät maahan ja huitonut lopuksi ilmaa sekä pyytänyt kymmenen lisää. Lisää venäläisiä ei tullut, mutta venäläinen kenraali oli tarjonnut suomalaiselle suuren tupakka-annoksen palkinnoksi.
Historian dosentti Ali Pylkkäsen mukaan ”Yksi suomalainen vastaa kymmentä ryssää” -asennetta ruokittiin Suojeluskunnissa. Suojeluskuntien opetuksessa käytettiin esimerkkinä Joutselän taistelua vuodelta 1555. Taistelun jälkeen Ruotsin joukkojen päällikkö Henrik Klaunpoika Horn kirjoitti kuningas Kustaa Vaasalle, että taistelussa sata suomalaista vastasi tuhatta venäläistä.
Sanonta laajeni sittemmin nyrkkeilemisestä, painista tai tappelusta tarkoittamaan suomalaisten taistelukykyä sodassa.
Sana ”ryssä” on ollut Suomen suuriruhtinaskunnan alkuaikoina myös neutraali ja se on muun muassa Aleksanteri I:n hallitsijanvakuutuksen suomenkielisessä käännöksessä käytössä sanassa Ryssänmaa tarkoittaen Venäjän keisarikuntaa. Sana muuttui kielteiseksi tai erityisen kielteiseksi vasta niin kutsuttuina sortovuosina postimanifestin ja erityisesti helmikuun manifestin jälkeen.
Majavankaalit

Ulkonäkö

Majavankaalien suuret lyhytruotiset lehdet kasvavat ruusukkeena. Puikelon suojuslehti peittää kukinnon tyven ja lakastuu hedelmien kypsyessä. Puikelo on 4–12 senttimetriä pitkä ja koostuu tiiviisti kasvavista pienistä nelilukuisista kukista. Hedelmänä on vihreä marja.

Lajit ja levinneisyys

Majavankaaleihin kuuluu kaksi lajia monivuotisia suo- ja rantakasveja: Läntisessä Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä esiintyvä keltamajavankaali (Lysichiton americanus) ja Koillis-Aasiassa alkuperäisenä esiintyvä valkomajavankaali (Lysichiton camtschatcensis). Majavankaaleja viljellään koristekasvina ja ne ovat levinneet uusille alueille, kuten Eurooppaan. Kelta- ja valkomajavankaali risteytyvät, risteymälaji on Lysichiton × hortensis.
Suomessa keltamajavankaali on luonnonvaraisena harvinainen uustulokas.
Megumi Yokota

Megumi Yokota (jap. 横田めぐみ; s. 15. lokakuuta 1964 – 13. maaliskuuta 1994?) oli Pohjois-Koreaan kaapattu japanilainen. Hän oli 13-vuotias kadotessaan 15. marraskuuta 1977 kotimatkallaan Niigatassa. Pohjois-Korea on myöntänyt kaappauksen ja ilmoittanut kaapatun naisen kuolleen vuonna 1994. Alun perin hänen kuitenkin väitettiin kuolleen itsemurhan kautta vuonna 1993. Hänestä on julkaistu dokumentti Abduction: The Megumi Yokota Story (2006).
Pohjois-Korea luovutti Megumi Yokotan väitetyt jäännökset Japanille vuonna 2004. Teikyōn yliopiston mukaan kyseessä eivät todellisuudessa olleet hänen jäännöksensä. Megumi Yokota oli Pohjois-Koreassa eläessään naimisissa eteläkorealaisen Kim Young-namin kanssa.
Batman: Year One

Juoni

Bruce Wayne on palannut takaisin Gotham Cityyn ja aloittaa elämänsä Batmanin roolissa. Sitä ennen kaupunkiin on saapunut uusi poliisi, luutnantti James Gordon. Hän huomaa kaupungin olevan pahasti korruptoitunut, ja jossa poliisit tuntuvat tekevän mitä haluavat. Lisäksi Gothamin poliisilaitoksen päällikkö Loeb ottaa lahjuksia vastaan Carmine Falconelta, kuten myös etsivä Flass tekee rahaa laittomien salakuljetusten myötä. Batmanin saavuttua kuvioihin mukaan hän alkaa aiheuttaa harmia Falconen liiketoiminnalle. Samalla Gordon saa selville lahjusjupakan ja vie asian oikeuteen.
Moskovan kehätie

Moskovan kehätie on vuonna 1962 valmistunut Moskovan ympäröivä noin 100 km pituinen moottoritie. Se on myös Moskovan pääasiallinen raja.
Ylinen Alhajärvi

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria ja halkaisija on 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa noin 2,5 kilometriä pitkä Karhuoja, joka laskee Mouhijärveen. Karhuoja laskee umpeen soistuneen ja osin ojitetun Alisen Alhlajärven kautta. Suurin tulo-oja Kailojärvenoja laskee luoteesta, missä sijaitsee neljä muuta järveä.
Järven rantaviiva on 0,95 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota, mutta myös avosuota. Itärantaa reunustavat maatilan pellot. Rantaan on rakennettu muutama loma-asunto.

Historiaa

Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa Ylisen Alhajärven nimi on kirjoitettu "Pieni Alhajärvi" ja sen alapuolella ollut nyttemmin kuivatettu järvi "Iso Alhajärvi". Järven vedenpinnan korkeutta on aikoinaan laskettu alemmaksi ja Alinen Alhajärvi on kuivattu kokonaan.
Platform Racing 2

Pelin aloittaminen

Pelin alussa luodaan käyttäjä, jonka nimen pelaaja saa itse päättää. Vaihtoehtoisesti hän voi pelata vierailija-nimikkeellä, joka koostuu sanasta "Guest" ja jostakin numerosarjasta (esim. Guest5845).  
Sen jälkeen aloittelijan tulee suorittaa suorittaa aloitustaso (Newbieland 2, Chromium, Newby Train, tai first frontier), jossa hän oppii pelin alkeet. Tason läpäistyään pelaajan käyttäjä nousee tasolle 1, ja hän saa pelattavakseen toisen tason, joka on sijoitettu aloitustason oikealle puolelle. Jokaiseen kenttään tarvitaan tietty taso (rank).
Ioni-dipolisidos

Ioni-dipolisidos on kemiallinen sidos. Ioniyhdisteen liuetessa veteen muodostuu sekä positiivisia että negatiivisia ioneja. Kuhunkin ioniin kiinnittyy useita vesimolekyylejä sähköisin voimin. Vesi on poolinen molekyyli eli sen happiatomi on varautunut osittain negatiivisesti ja sen vetyatomit ovat varautuneet osittain positiivisesti, jolloin vesimolekyylin happiatomi vuorovaikuttaa positiivisen ionin kanssa ja vetyatomit negatiivisen. Syntynyttä sidosta kutsutaan ioni-dipolisidokseksi. Kidevedellisissä yhdisteissä, kuten kuparisulfaatissa, kideveden vesimolekyylien ja ionihilan ionien välillä on ioni-dipoli-vuorovaikutuksia. Kohtalaisen vahvoista vuorovaikutuksista johtuen kideveden poistaminen voi vaatia paljonkin yli 100 °C lämpötiloja.
Pro Cultura -säätiö

Pro Cultura -säätiö oli vuonna 1993 Turun kulttuuritoimen apuorganisaatioksi perustettu säätiö. Ajatuksena oli, että tällaisen apuorganisaation avulla voitaisiin saada myös helpommin yksityistä rahoitusta julkisille taidehankinnoille. Säätiön ensimmäinen suuri projekti oli eurooppalainen veistoskaupunkihanke, jonka tavoitteena oli saada toistakymmentä merkittävän kuvanveistäjän taideteosta Turun kaupunkikuvaan. Hanke jäi ainoaksi säätiön suuremmaksi hankkeeksi. Säätiö lakkautettiin vuonna 2017. 
Säätiön sääntöjen mukaisena tarkoituksena oli tarjota kuvataiteiden, teatterin, musiikin, elokuvan ja muiden taiteenalojen korkeatasoisia ja monipuolisia esityksiä sekä edistää näiden taiteenalojen harrastusta ja tunnetuksi tekemistä Turun seudulla.
Matra

Matra Hautes Technologies

Matra Hautes Technologies (MHT, suom. Matra Huipputeknologia) toimi ilmailu-, puolustus- ja tietoliikennealoilla. Helmikuussa 1999 se yhdistyi Aérospatialen kanssa muodostaen Aérospatiale-Matran. 10. heinäkuuta 2000 Aérospatiale-Matrasta tuli osa EADS:ää.

Matra Automobile

Matra Automobile syntyi kun Matra osti vuonna 1964 Automobiles René Bonnet -yhtiön. Matra-nimeä käytettiin henkilöautoissa ensimmäisen kerran huhtikuussa 1965 Renault-moottorisessa Matra Bonnet Djet V -mallissa (Djet lausutaan kuten englannin sana ”Jet”), joka oli päivitetty versio René Bonnet Djetistä.
Djet korvattiin Matra 530 -mallilla, jossa oli Ford Taunuksen V4-moottori. Matra ryhtyi 1970-luvulla myös läheiseen yhteistyöhön Simcan kanssa, valmistaen Simcan tekniikkaan perustuvia urheiluautoja, kuten Bagheeraa ja Murenaa. Matra valmisti myös Ranchoa, yhtä ensimmäisistä SUV-luokan autoista, joka tosin oli etuvetoinen. Rancho perustui Simca 1100:n pick-up-mallin tekniikkaan. Se pysyi tuotannossa 1980-luvulle asti, vielä Peugeot’n otettua Simcan haltuunsa.
Vuonna 1984 Renault julkaisi Espace-tila-auton, joka oli Matran valmistama, ja alun perin Chrysler UK:n kehittämä. Autosta tuli hyvin suosittu, ja se loi yhdessä Mitsubishi Chariotin ja Plymouth Voyagerin kanssa nykyaikaisten tila-autojen markkinaryhmän.
Matran suunnitteleman ja valmistaman Renault Avantimen huonon menestyksen jälkeen Matra ilmoitti 27. helmikuuta 2003 suunnittelevansa Romorantinin autotehtaansa sulkemista. Syyskuussa 2003 Pininfarina osti Matra Automobilen kehitys-, testaus- ja prototyyppitoiminnot. Yhtiö sai nimekseen Matra Automobile Engineering.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2008

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2008 järjestettiin 8.–17. helmikuuta Östersundissa Ruotsissa.
Mika Hannula (tietojohtamisen professori)

Mika Hannula (s. 2. huhtikuuta 1968) on tietojohtamisen professori, joka toimii Teknologiakampus Turun johtajana. Ennen siirtymistään Turun yliopiston palvelukseen 1.9.2018 hän toimi Tampereen teknillisen yliopiston rehtorina. Jäätyään pois rehtorin tehtävästä hän jatkaa Tampereen teknillisen yliopiston hallituksen neuvontajana 31.12.2018 asti. Hannula toimii myös Turun yliopiston kestävän kehityksen ohjausryhmän puheenjohtajana.
Ylioppilaaksi Mika Hannula kirjoitti Säkylän seudun lukiosta 1987. Hän valmistui tuotantotalouden diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta 1993. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui samasta yliopistosta 1998 ja tekniikan tohtoriksi 1999. Tietojohtamisen professoriksi hänet nimitettiin 2001. Ennen rehtoriksi valintaa 2016 Mika Hannula oli toiminut lukuisissa muissa yliopistollisissa johtotehtävissä tutkimusryhmän johtajasta päätoimiseen vararehtoriin.
Hannulan alkuperäinen tutkimusalue on ollut johdon laskentatoimi ja erityisesti tuottavuuden mittaus. Sittemmin hänen tutkimustoimintansa laajeni tietojohtamiseen ja erityisesti liiketoimintatiedon hallintaan. Hän on julkaissut 128 artikkelia ammattilehdissä ja tieteellisillä foorumeilla. Hannula on ohjannut 16 väitöskirjaa ja yli 100 diplomityötä. Hannulalla on dosentuuri Maanpuolustuskorkeakoulussa sekä Tampereen yliopistossa. Hän on toiminut myös Tampereen teknillisen yliopiston tasa-arvo- ja yhdenvertaisuustoimikunnan puheenjohtajana.
Mika Hannulan näkyvin luottamustoimi on ollut Suomen Reserviupseeriliiton puheenjohtajuus 2008 – 2013. Lisäksi hän on toiminut jäsenenä erilaisissa akateemisissa arviointi- ja asiantuntijaryhmissä sekä hallituksen jäsenenä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana lukuisissa yhdistyksissä, säätiöissä tai yrityksissä. Hannula on myös Tekniikan Akateemisten valtuuston ja Tekniikan Akatemian hallituksen jäsen.
2010 Tietojohtajakilta Manager valitsi Hannulan ensimmäiseksi kunniajäsenekseen ja World Academy of Productivity Science myönsi hänelle Fellow-nimikkeen. 2018 Tampereen teknillisen yliopiston ylioppilaskunta huomioi hänet kultaisella ansiomerkillään ja Turun Ammattikorkeakoulu myönsi hänelle Fellow-nimikkeen.
Yhteiskunnallisista ansioistaan Mika Hannulalle on myönnetty 2. lk Vapaudenristi, Suomen Valkoisen Ruusun 1. lk ritarimerkki, Sotilasansiomitali sekä lukuisia muita suomalaisia ja pohjoismaisia kunniamerkkejä. Sotilasarvoltaan hän on majuri.
Von Luschanin kromaattinen asteikko

Von Luschanin kromaattinen asteikko eli lyhyemmin Von Luschanin asteikko on ihonvärin luokittelutapa. Se on nimetty keksijänsä, Felix von Luschanin mukaan. Asteikko perustuu vertailutaulukkoon, joka käsittää 36 erilaista väriä, joita on tarkoitus verrata henkilön ihonväriin useimmiten käden alta, sillä Auringon vaikutus siellä on melko vähäistä.
1900-luvun alkupuoliskolla Von Luschanin asteikkoa käytettiin rotuerotteluun, mutta myös tieteellisiin tutkimuksiin. Kuitenkin taulukon käyttö lopetettiin suureksi osin 1950-luvun alussa, jolloin se korvattiin spektrofotometrilla.
Applikaatio

Applikaatio eli päällikeompelu (myös applisointi tai applikointi) on kankaan koristelemista kiinnittämällä siihen toisista kankaista leikattuja kuvioita.
Pohjakankaana applikaatiossa käytetään yleensä yksiväristä kangasta, jonka pinnalle ommellaan värikkäästä kankaasta leikattuja koristekuvioita. Päällikeompelun ohella voidaan käyttää muun muassa kirjontaa.
Päällikeompelua käytetään paljon kodintekstiileissä, esimerkiksi tilkkutäkeissä, pannumyssyissä ja sohvatyynyissä.
Sandaali

Sandaali on yleensä koroton, avoin jalkine, jossa on vain pohja ja kiinnityshihnat jalan päällä. Sandaalit jättävät suurimman osan jalasta paljaaksi (erityisesti varpaat). Sandaaleita käytetään erityisesti lämpimissä maissa ja muuallakin kesäisin, jolloin sää on lämmin. Sandaaleita on monia erilaisia, ja niiden pohja voi olla valmistettu esimerkiksi korkista, puusta, kumista tai nahasta. Kiinnityshihnat voivat kulkea joko isovarpaan ja etuvarpaan välistä tai koko jalkapöydän yli. Jalkineessa voi olla myös kiinnitysremmi kantapään ympäri.
Sandaaleja ovat käyttäneet niin egyptiläiset, japanilaiset kuin Lähi-idän kansatkin. Lännessä sandaalien käyttö yleistyi 1940-luvulla. Aluksi sandaalit olivat lasten jalkineita, mutta ne yleistyivät pian myös aikuisilla. Egyptiläisillä oli tapana piirtää pahimman vihollisensa kuvan sandaalinsa pohjaan, jotta vihollinen liiskautuisi jokaisella otetulla askeleella.
Sandaletti on sandaalin juhlavampi, korollinen muoto.
Smallville

Juoni

Sarjan tarina alkaa vuodesta 1989 meteorimyrskystä, joka runtelee Smallvillen kaupunkia. Tämä jättää pysyviä jälkiä kaupunkiin. Meteorimyrskyssä maahan iskeytyy avaruusalus ja pieni supervoimia omaava poika, jonka Jonathan ja Martha Kent adoptoivat ja nimeävät Clark Kentiksi. Clarkin on välillä vaikea hallita yliluonnollisia kykyjään, mutta supervoimat auttavat pelastamaan ihmisiä. Ajan mittaan hänen voimansa kasvavat ja hän oppii suurimman osan kryptonilaisista kyvyistään. Kun Kentit löysivät Clarkin, hän oli tuolloin noin nelivuotias. Kentit adoptoivat Clarkin ja onnistuivat salaaman pojan todellisen syntyperän muulta maailmalta Lionel Luthorin avulla.
Teini-iässä Clark saa tietää olevansa peräisin Krypton-planeetalta. Lisäksi hänelle selviää, että hänen kotiplaneettansa on tuhoutunut, ja että hänen alkuperäinen nimensä on Kal-El, ja hän on Kryptonilla kuolleiden Jor-Elin ja Laran poika. 
Clark on pikkupojasta lähtien ollut rakastunut naapurin tyttöön Lana Langiin, ja he ovatkin ystävystyneet ajan myötä. He ovat myös käyneet treffeillä ja seurustelleet jonkin aikaa. Clarkin mieltä painaa kuitenkin hänen velvollisuutensa, jotka tulevat hänen voimiensa myötä.
Hän ei uskallakaan kertoa Lanalle totuutta itsestään, koska pelkää menettävänsä tytön lopullisesti. Clark ei myöskään tunnu huomaavan, että hänen paras ystävänsä Chloe Sullivan on rakastunut häneen. Chloekaan ei halua vaarantaa ystävyyttään Clarkiin kertomalla todellisista tunteistaan. 
Clark pelasti tulevan Teräsmiehen vihollisen Lex Luthorin kuolemalta, kun Lex ajoi 100 kilometrin tuntinopeudella sillalta alas jokeen. Sitä ennen Lex Luthor törmäsi Clarkiin, joka ei vahingoittunut onnettomuudessa. Tuosta hetkestä lähtien Clark ja Lex ovat olleet ystäviä. Clark kuittaa aina onnen piikkiin Lexin kyselyt tilanteista, joista Clark tuntuu aina selviytyvän, vaikka tavallinen ihminen kuolisi vastaavanlaisissa tilanteissa. Tämä pitääkin yllä Lexin pakkomielteistä mielenkiintoa selvittää, kuka Clark oikeasti on...

Smallville-lehdet

Titan magazines julkaisee Official Smallville Magazine -lehteä, joka on virallinen kuukausittain ilmestyvä lehti. Ensimmäinen lehti ilmestyi 28. syyskuuta 2004. Sama lehti voi löytyä eri kansikuvilla.
Smallvillestä on ilmestynyt myös sarjakuvia, mutta vain englanniksi.

Supervoimat

Sarjan alussa Clark ei ole tietoinen, että hän on oikeasti kotoisin toiselta planeetalta, eikä hänellä ole vielä kaikkia Teräsmiehen tuttuja kykyjä – aluksi hänen kykyjään ovat oikeastaan vain nopeus ja fyysinen voima. Sarjan kuluessa hän oppii uusia kykyjä ja monet niistä (kuten myös vanhoista) kehittyvät erittäin voimakkaiksi ja hän oppii myös hallitsemaan niitä taitavasti.
Korkeakoulujen yhteiskirjasto

Korkeakoulujen yhteiskirjasto on vuoden 2011 alussa toimintansa aloittanut Lahden ammattikorkeakoulun, Lahden yliopistokeskukseen kuuluvien yliopistojen ja Lahden kaupungin yhteistoimintasopimukseen perustuva tieto- ja kirjastopalvelu. Palvelujen tuottaja on Päijät-Hämeen koulutuskonsernin (PHKK) Tieto- ja kirjastopalvelut. Yhteiskirjasto palvelee myös toista astetta, lukiokoulutusta sekä kaikkia muita tiedon tarvitsijoita.
Yhteiskirjasto toimii oppimiskeskus Fellmanniassa. Muita toimipisteitä ovat Tietokeskus Hoitaja ja Tietokeskus Niemi.
1. FFC Turbine Potsdam

1. FFC Turbine Potsdam on Potsdamista, Saksasta kotoisin oleva vuonna 1971 perustettu naisten jalkapalloseura, joka pelaa maan pääsarjassa Bundesliigassa. Turbine Potsdam on naisten puolella yksi menestyneimmistä jalkapalloseuroista Saksassa.
Suomen eOppimiskeskus

Tiedon tuottaminen ja välittäminen

Suomen eOppimiskeskus ry tarjoaa jäsenilleen ajankohtaista tietoa e-oppimisen kehityksestä ja uusimmista suuntauksista sekä käyttökokemuksista alan parhaiden asiantuntijoiden voimin.
Suomessa yhdistys on verkostoitunut valtakunnalliseksi toimijaksi, jolla on alueellisia yhteistyökumppaneita ja kansainvälisiä kontakteja.
Suomalaisissa organisaatioissa eOppimiskeskus edistää tieto- ja viestintätekniikan monipuolista käyttöä asiakaspalvelussa, opetuksessa ja koulutuksessa, viestinnässä sekä työssä oppimisessa. Yksittäisille ihmisille eOppimiskeskus tarjoaa mahdollisuuden tutustua erilaisiin e-oppimisen muotoihin.
Suomen eOppimiskeskus julkaisee e-oppimisen alan jäsenlehteä, SeOppi-lehteä.

SeOppi-lehti

SeOppi on ainoa e-oppimisen alalla ilmestyvä kotimainen jäsenlehti. Lehteä julkaisee Suomen eOppimiskeskus ry. Lehti tarjoaa ajankohtaista ja syventävää tietoa e-oppimisen uusista ilmiöistä, tuotteista ja ratkaisuista sekä niiden hyödyntämisestä. SeOppi-lehti kokoaa alan ammattilaiset, yritykset, yhteisöt sekä toimijat ja johdattaa e-oppimisen tiedon äärelle. 
SeOppi ilmestyi ensimmäisen kerran lokakuussa 2003. Lehti ilmestyy 2-3 kertaa vuodessa.
Evert Wilhelm Åberg

Evert Wilhelm Åberg (9. syyskuuta 1890 – 29. tammikuuta 1959 Iisalmi) oli suomalainen teollisuusneuvos ja iisalmelaisen panimoyritys Olvi Oy:n toimitusjohtaja.
Åbergin vanhemmat olivat panimomestari William Gideon Åberg (1849–1930) ja Onni Edith Alfhild Nygrén (1864–1940). Hän oli naimisissa Hedvig Johanna Frohnen (s. 1892) kanssa. 
Åberg hankki omistukseensa vuonna 1919 olutta, sahtia, simaa ja limonadia valmistaneen Iisalmen Oluttehdas Oy:n jonka hänen isänsä oli perustanut kahdeksan yhtiökumppanin kanssa vuonna 1878. Vuonna 1925 hän perusti Kajaanissa toimineen Kajaanin Kalja Oy:n. Kun kieltolaki kumottiin 1932 Kajaanin Kalja Oy:n nimeksi muutettiin Oluttehdas Oiva Oy joka sitten vuokrasi Iisalmen Oluttehdas Oy:n laitteet ja aloitti III-oluen valmistuksen. Vuonna 1952 tehtaan nimeksi tuli Olvi Oy ; nimi ostettiin toimintansa lopettaneelta helsinkiläiseltä oluttehtaalta. 
E. W. Åberg perusti vuonna 1955 vaimonsa Hedwigin kanssa Olvi-säätiön jolle siirrettiin enemmistö Olvi Oy:n osakkeista. Samana vuonna voimaan astunut uusi oluen myyntialuejärjestely johti siihen että Olvi Oy:n valmistaman vahvan oluen menekki laski lähes neljänneksen. 1950-luvulla Olvi Oy:n päätuotteena oli I-olut. Olvin tuotteiden menekki alkoi kasvaa 1960-luvulla kun oluen myyntialuerajoituksia lievennettiin ja Olvi pääsi markkinoimaan tuotteitaan myös Etelä-Suomeen. I-olut säilyi Olvin päätuotteena aina vuoteen 1969 saakka jolloin keskioluesta tuli Olvin tärkein myyntituote.