google/wiki40b huggingface dataset:
Rauman lyseo

Rauman lyseon peruskoulu oli 1800-luvun lopulla perustettu raumalainen yläkoulu. Sen toiminta lopetettiin kevätlukukauden 2013 päätteeksi. Koulu sijaitsi kaupungin keskustassa samassa rakennuksessa Rauman kansalaisopiston kanssa, Rauman kaupunginkirjastoa vastapäätä. Sittemmin rakennusta on käytetty Uotilan ala-asteen ja Uotilanrinteen peruskoulun väistötilana. Koulussa oli vimeisenä vuonna 430 oppilasta.

Historia

Raumalla toimi 1880-luvulla kaksiluokkainen reaalikoulu pojille, ja sen lopetettua toimintansa tilalle tuli kaksiluokkainen alkeiskoulu. Lisäksi kaupungissa oli sekä ruotsin- että suomenkielinen kolmiluokkainen tyttökoulu. Nämä kaikki koulut toimivat valtion, kaupungin ja yksityisten avustusten varassa. Koulut olivat kuitenkin niin sanottuja valmistavia kouluja ja vastasivat oppikoulujen alimpia luokkia. Tämä ei enää 1800-luvun lopussa tyydyttänyt sen ajan sivistystarpeita. Lisäksi tytöille alettiin vaatia mahdollisuutta opiskella yliopistoon saakka. Valtio lakkauttikin Rauman alkeiskoulun vuonna 1893, ja kaupunki perusti tilalle viisiluokkaisen "lyseen" poikia ja tyttöjä varten.
Lyseo oli kunnallinen koulu, mutta se sai valtionapua toimintaansa varten. Kolmena ensimmäisenä toimintavuotenaan koulu sijaitsi alkeiskoulun talossa kirkkoa vastapäätä Raumanjoen varrella. Niin sanottu kirkkokoulu oli pieni lyseon tarpeisiin, joten lyseolle päätettiin rakentaa uusi koulurakennus Tarvonsaareen. Piirustukset laati August Helenius, ja uusrenessanssityylinen lyseotalo otettiin käyttöön syksyllä 1897. Valtuusto päätti samalla laajentaa koulun kahdeksanluokkaiseksi. Vuonna 1898 koulussa aloittikin toimintansa kuudes luokka. Tämän jälkeen koulun virallisena nimenä oli Rauman yhteislyseo.  
Lyseorakennus tuli kuitenkin oppilasmäärän kasvaessa ahtaaksi. Tämän johdosta valtuusto teki päätöksen uuden koulutalon rakentamisesta Wivi Lönnin piirustusten mukaan. Uusi jugendtyylinen rakennus valmistui Valtakadun varrelle vuonna 1914.
Rauman yhteislyseo toimi kunnallisena kouluna vuoteen 1928 saakka, jolloin se muuttui valtion kouluksi. 
Koulu muutti vuonna 1969 uusiin tiloihin Aittakarinkadulle. Vanha jugendlyseo purettiin vuonna 1972. Peruskoulu-uudistuksen myötä Rauman yhteislyseo jakaantui Sinisaaren yläasteeksi ja Sinisaaren lukioksi. Nimet eivät kuitenkaan tuntuneet sopivilta koululle, jolla oli pitkä historia, joten nimet muutettiin melko pian Lyseon yläasteeksi ja Lyseon lukioksi.
Vuonna 2000 oppilasmäärän vähennyttyä Rauman Lyseon lukio ja Aronahteen lukio yhdistettiin Rauman Yhteislyseon lukioksi, joka toimi nykyisen Rauman Lyseon lukion tiloissa Nummenvahella. Näin vain yläaste jäi toimimaan Aittakarinkadun kiinteistöön. 
Rauman lyseon peruskoulu lakkautettiin vuonna 2013, joten Nummenvahella toimineen Rauman lukion nimi muutettiin Rauman Lyseon lukioksi jatkamaan 120-vuotiaan koulun perintöä.
15-peli

15-peli (engl. Fifteen Puzzle tai Boss Puzzle, ransk. Jeu de Taquin) on ongelmapeli, jossa on tavallisimmin 15 numeroitua laattaa sijoitettuna neliömäiseen, 4×4 = 16 ruutua sisältävän kehykseen, jossa täten on aina yksi ruutu tyhjänä. Pelistä on myös versioita, joissa kehyksen koko on toinen, esimerkiksi 8-peli, jossa on 3–3=9 ruutua ja kahdeksan numerolaattaa. Numerolaatat voivat olla missä järjes­tyksessä tahansa, ja tehtävänä on saada ne numero­järjestykseen siirtämällä (liu’uttamalla) aina yksi laatta kerrallaan viereisestä ruudusta kulloinkin tyhjänä olevaan ruutuun.

Historia

Pelin keksi tiettävästi vuonna 1874 Noyes Palmer Champan, joka toimi postimestarina Canastotassa New Yorkin osa­valtiossa. Sen edeltäjänä oli 16 laatan peli, jossa laatat oli sijoitettava neljän laatan 
riveihin siten, että muodostui taikaneliö, jossa jokaisen rivin ja sarakkeen summa oli 34. Keksijän poika Frank vei pelistä kopion Syracuseen ja myöhemmin Hartfordiin Connecticutiin, jossa kuurojen­koulun (American School for the Deaf) oppilaat alkoivat valmistaa peliä teollisesti, ja joulu­kuussa 1879 se tuli myyntiin Hartfordissa sekä Bostonissa. Tammikuun lopulla 1880 peli sai osakseen suurta huomiota, kun hammaslääkäri Charles Devey Worcesterissa, Massachusettsissa lupasi tehtävän ratkai­sem­isesta rahapalkinnon.
Helmikuussa 1880 pelistä tuli Yhdysvalloissa 1880 suoranainen villitys, samoin Kanadassa saman vuoden maalis­kuussa ja laajalti Euroopassakin huhtikuussa. Sitä pelattiin rauta­tie­asemien odotus­huoneissa, junissa, lounas­tauoilla ja jopa Britannian parlamentissa. Heinäkuuhun mennessä villitys oli kuitenkin jo laantunut.
Noyes Chapman haki 21. helmikuuta 1880 patenttia pelille, josta hän käytti nimeä "Block Solitaire Puzzle". Patentti­hakemus kuitenkin hylättiin, toden­näköisesti siksi, joska peli muistutti liiaksi Ernest U. Kinseyn keksimää peliä, jolle oli 20. elokuuta 1878 myönnetty yhdys­valtalainen patentti US 207124.

Sam Loyd

Sam Loyd väitti vuodesta 1891 kuolemaansa saakka 1911 keksineensä tämän pelin, esi­merkiksi vuonna 1914 julkaistussa teoksessa Cyclopedia of Puzzles, jossa hän kuvasi sitä seuraavasti: "Ongelma­pelien maan vanhemmat asukkaat muistavat, kuinka minä 1870-luvun alussa sain koko maailman hulluksi pienellä laatikolla, jossa oli siirrettäviä laattoja ja joka tuli tunnetuksi 14-15-pelinä."
Loydilla ei kuitenkaan ollut mitään tekemistä pelin keksimisen eikä sen alku­peräisen suosion kanssa, ja sitä paitsi peli tuli tunnetuksi vasta vuonna 1880, ei 1870-luvun alussa. Ensimmäisen artikkelinsa pelistä Loyd julkaisi vuonna 1886, ja vasta vuonna 1891 hän ensimmäisen kerran väitti keksineensä sen. Sen sijaan Loydin ansiosta peli oli kyllä myöhemmin saanut uudelleen osakseen suurta huomiota, kun hän oli luvannut 1 000 dollarin palkinnon sille, joka pystyisi ratkaisemaan pelin sellaisesta lähtö­tilanteesta käsin, jossa laatat 14 ja 15 oli vaihdettu keskenään. Tehtävä oli kuitenkin mahdoton suorittaa, kuten Johnson ja Story olivat jo kymmenen vuotta aiemmin osoittaneet, sillä se edellytti parittoman kombinaation muuttamista parilliseksi.
Daphne Blake

Hahmo

Daphne Blake on yksi Mysteeripoppoo-seuran jäsenistä ja pitää säännöllisesti huolta ulkonäöstään. Daphne joutuu usein vaaratilanteisiin, mihin voi vaikuttaa se, että Blaken suvun jäsenet ovat kuuluisia vaara-alttiudestaan. Tämän vuoksi on ollut todennäköisintä, että Daphne joutuu jakson ja elokuvien aikana kidnapatuksi tai muuhun vaaraan, josta muut ryhmän jäsenet joutuvat pelastamaan hänet.
Vaikka Daphne ei ole yhtä älykäs kuin Velma, hän yrittää silti ratkoa mysteereitä muotitietoisuudellaan ollen usein myös hyödyksi. Vuosien kuluessa Daphne on ottanut yhä näkyvämpää roolia niin televisiosarjoissa kuin elokuvissa. Muun muassa What's New, Scooby Doo? -televisiosarjassa Daphne tunnettiin muodin lisäksi erityisesti kyvystä avata lukollisia ovia mitä ihmeellisemmillä esineillä.
Myöhemmin Daphne on avuttomuudestaan huolimatta osoittanut olevansa hieman atleettinen ja omaavansa mustan vyön joissain itämaisissa taistelulajeissa. Hetken aikaa hän oli myös Mysteeripoppoon johtajana televisiosarjassa The 13 Ghosts of Scooby-Doo.

Sukulaiset

Daphne syntyi kuuluisaan perheeseen. Hänen isänsä George R. Blake on Blake's Bubbles -tuotteen luoja. Daphnen setä John Maxwell puolestaan on elokuvaohjaaja ja hänen serkkunsa Danica on kuuluisa ranskalainen malli. Alun perin hänen sukunsa on peräisin Skotlannista, missä muun muassa Daphnen serkku Shannon asuu edelleen. Daphnen setä Matt työskentelee maatilalla kasvattaen nautakarjaa.
Muumiointi muinaisessa Egyptissä

Muumiointi muinaisessa Egyptissä käsittelee vuosina 3150 eaa. – 639 jaa. kukoistaneessa Egyptissä harjoitettuja tapoja muumioida vainajat.
Muinaisessa Egyptissä muumioinnilla oli tärkeä osa kulttuurissa ja mytologiassa. Muumio pyrittiin säilyttämään mahdollisimman hyväkuntoisena, sillä sen uskottiin olevan kuolemanjälkeisen elämän edellytys.
Muinaisegyptiläiseen kulttuuriin kuului paitsi ihmisten myös eläinten muumiointi. Esimerkiksi pyhinä eläiminä pidettyjä kissoja ja krokotiileja muumioitiin, samoin hallitsijalle kuuluneita lemmikkejä, kuten koiria, saatettiin muumioida.

Historia

Muumiointia harjoitettiin muinaisessa Egyptissä jo vanhan valtakunnan aikana. Tällöin muumiot olivat vainajia, jotka oli ensin taivutettu sikiöasentoon, sitten kiedottu useisiin kerroksiin kääriliinoja ja lopuksi asetettu tarkoitusta varten valmistettuihin arkkuihin. Tältä ajalta tunnetaan esimerkiksi vuoden 3000 eaa. tienoilla hallineen faarao Djerin muumio, joka oli muumioitu osittain varhaisella Egyptissä käytetyllä muumiointitekniikalla.
Varhaisimpien muumioiden käärinliinat kyllästettiin pihkalla ja vainajan kasvoille saatettiin asettaa ohut kipsikerros. Lisäksi joidenkin muumioiden kasvoille levitettiin vihreää maalia uudelleensyntymisen vertauskuvana. Käytetyn tekniikan seurauksena varhaisista muumioista jäi usein jäljelle ainoastaan luuranko, sillä varhaiset muumiointitekniikat eivät pysäyttäneet mätänemistä.
Ruumiiden hajoaminen huomioitiin ylhäisön keskuudessa, jossa uskottiin kuolemanjälkeisen elämän edellytyksenä olevan ruumiin täydellinen säilyminen. Tämän vuoksi ruumiita käsittelevät henkilöt kehittelivät uusia menetelmiä, joiden ansiosta ruumis voitaisiin säilöä paremmin. Mätänemisen hidastamiseksi otettiin käyttöön tapa poistaa vainajalta pehmeät sisäelimet, mikä hidasti hajoamisprosessia ja kuivatti ruumiin ontelot. Uusi muumiointitapa saikin pian suosiota Egyptin ylhäisön keskuudessa. Vainajan ja kangassuikaleiden väliin pantiin usein symbolisia esineitä. Tärkein niistä oli sittiäisen muotoinen symboli, joka laitettiin vainajan sydämen päälle.
Alexa Bliss

Showpainiura

Lexi Kaufman aloitti showpainiuransa WWE NXT:ssä, WWE:n ”farmisarjassa”. Hän teki sopimuksen WWE:n kanssa toukokuussa 2013 ja otteli ensimmäisen ottelunsa NXT:ssä vuosi myöhemmin, toukokuussa 2014. Hänen hahmonsa Alexa Bliss oli alun perin kimallehilettä käsistään puhaltanut iloinen cheerleader, mutta läpimurtonsa hän teki muuntauduttuaan heelin eli pahiksen rooliin. Hahmosta tuli heel vuonna 2015, alettuaan esiintyä yhdessä Blake and Murphy -tag teamin kanssa.
Alexa Bliss on ollut sekä WWE Raw’n että WWE Smackdownin mestari. Hahmo debytoi SmackDownissa heinäkuussa 2016, WWE Draftin jälkeen, ja voitti sen naisten mestaruuden (WWE SmackDown Women's Championship) ensimmäisen kerran saman vuoden joulukuussa. Huhtikuussa 2017 hahmo siirtyi Raw’hon ja voitti sen naisten mestaruuden (WWE Raw Women's Championship) ensimmäisen kerran jo saman kuun lopussa. Helmikuussa 2018 hahmo voitti WWE:n historian ensimmäisen naisten Elimination Chamber -ottelun. 
Raw’n ja SmackDownin lisäksi Bliss on esiintynyt vuodesta 2017 E!:n tositelevisiosarjassa Total Divas, jossa seurataan naispuolisten showpainijoiden elämää.

Yksityiselämä

Ennen uraansa showpainijana Kaufman oli vuodesta 2011 kehonrakennuksen ammattilainen. Hän osallistui muun muassa Arnold Classiciin. Aiemmin hän harrasti muun muassa cheerleadingiä.
Kaufman kärsi teini-iässä anoreksiasta ja oli sen vuoksi kahdesti sairaalahoidossa.
Kaufman on kihloissa Matthew Adamsin kanssa, joka käyttää showpainijana nimeä Buddy Murphy.
Ylä-Vieksi

Ylä-Vieksi on 120 asukkaan kylä Kuhmon luoteiskulmalla, Kajaanista itään. Ylä-Vieksin keskus sijaitsee Koskenmäen kaupan tienoilla Hyrynsalmentien varressa, noin 37 kilometrin päässä Kuhmon kaupunkikeskustasta. Muita Ylä-Vieksin pienoistaajamia ovat Niemenkylä ja Huuhilonkylä.
Länsi-Euroopan ainoa monimuotoinen metsäpeurakanta viihtyy Vieksillä.
Salainen puutarha (antologia)

Rakenne

Kirjan rakenne koostuu kirjailijanimimerkin "J" kirjoittamasta esipuheesta, seitsemästä luvusta ja psykiatri Martin Shepardin kirjoittamista jälkisanoista. Kuvitelmatekstit on pääosin sijoitettu 16:een teemaan jaoteltuun kolmanteen lukuun "Kuvitelmien talo". "Talon" huoneet edustavat kukin kuvitelmien keskeisiä elementtejä. Luku 6 "Hyväksytty kuvitelma" sisältää haastatteluesimerkin.
Svetisismi

Svetisismi eli ruotsalaisuus tarkoittaa kielitieteessä ruotsista muuhun kieleen siirtynyttä lauserakennetta tai sanaa.
Suomen kielenhuollossa on svetisismejä perinteisesti pidetty kartettavina. Esimerkiksi E. A. Saarimaan vuosina 1930 ja 1947 ilmestyneissä kielenoppaissa pidettiin useita ilmaustyyppejä kartettavina nimenomaan niiden (oletetun) ruotsin mallin mukaisuuden vuoksi. Osa näistä on sittemmin hyväksytty yleiskieleen. Saarimaa käytti yleensä termiä ruotsinvoittoisuus ja svetisismiä lähinnä kartettavimpien ilmausten leimaamiseen.

Svetisismi tyylikeinona kirjallisuudessa

Saarimaa kiinnitti huomiota Aleksis Kiven tapaan käyttää svetisismejä tai kyökkisuomea koomisina tehokeinoina näytelmissään.
Kuori (arkkitehtuuri)

Kuori tarkoittaa kirkkorakennuksen päädyssä sijaitsevaa osaa, jossa sijaitsee alttari sekä mahdollisesti muita tiloja. Se sijaitsee useimmiten kirkon itäisessä päädyssä ja saattaa olla erotettu kirkkosalista korokkeella. Alun perin kuori oli kirkossa kuorolle ja papistolle varattu tila. Kuori on kirkon arvokkain paikka, esimerkiksi juutalaisissa temppeleissä sen alttarin takainen osa on pyhä. Ortodoksisissa kirkoissa kuori, jota kutsutaan alttariksi, on usein erotettu kirkkosalista ikonostaasilla.
Sana kuori on peräisin kreikan sanasta χορός, joka on alun perin tarkoittanut laulukuoroa tai laulun säestämää piiritanssia – kirkossa kuori on ollut paikkana varattu kuorolle. Suomeen sana on lainautunut latinan (chorus) ja muinaisruotsin (kor) kautta.
Jarl Jaatinen

Jarl Gustaf Hjalmarson Jaatinen (13. elokuuta 1914 Raahe – 23. helmikuuta 1940 Viipurin mlk) oli suomalainen arkkitehti, jonka ura jäi sodan takia lyhyeksi.
Jaatinen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1938. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Jussi Paatelan ja Alvar Aallon toimistoissa. Viimeksi mainitussa hän osallistui avustajana muun muassa Villa Mairean suunnitteluun. Diplomityönään hän suunnitteli ylioppilaskylän Pitäjänmäelle. Hän työskenteli myös näyttömöavustajana Ruotsalaisessa teatterissa, jonka oppilaskoulussa opiskelleen Märta Laurentin kanssa hän oli kihlautunut 1937. He avioituivat seuraavana vuonna, ja heille syntyi 2. maaliskuuta 1940 poika Jarl nuorempi.
Hänen lähin opettajansa oli Hilding Ekelund, joka tunnettiin arkkitehtina 1920-luvun klassisismista. Jaatinen oli kuitenkin omaksunut osin ulkomailla näkemänsä funktionalismin, jolla hän ehti jättää jälkensä suomalaisen arkkitehtuurin historiaan. Hän suunnitteli muun muassa yhden loistohuvilan sekä koulurakennuksen ja taidemuseon Viipuriin. Hänen ainoa toteutunut suunnitelmansa oli Helsingin Kulosaaressa sijaitseva vuonna 1939 valmistunut Villa Jaatinen, jonka hän suunnitteli äidilleen.
Hän osallistui myös muutamiin kilpailuihin. Hän oli mukana ryhmässä, joka voitti kolmannen palkinnon Tallinnan keskussairaalan kilpailussa. Kolmannen palkinnon hän voitti myös Pariisin maailmannäyttelypaviljongin kilpailussa vuonna 1937. Hän oli mukana myös Alvar Aallon suunnitteluryhmässä, joka voitti kolmoisvoiton New Yorkin maailmannäyttelykilpailussa. Myöhemmin hän oli paviljongin rakennustyön valvojana.
Jaatisen lupaavasti alkanut arkkitehdin ura katkesi kaatumiseen talvisodassa konekiväärijoukkueen johtajana. Hänet on haudattu perhehautaan Kulosaaren hautausmaalle. Sinne haudattiin myös hänen nuorempi veljensä Rolf Jaatinen, joka kaatui jatkosodassa elokuussa 1941.
Perhehaudassa lepää myös veljessarjan kolmas, maantieteilijä Stig Jaatinen, samoin heidän äitinsä Hilja (Hilli) Jaatinen. Hilding Ekelund suunnitteli myöhemmin oppilaansa muistoksi haudalle kiven. Nuorin veljeksistä oli Sven Jaatinen. Hän toimi 1960-luvun alkupuolelta vuoteen 1993 apteekkarina Helsingissä Runeberginkadun apteekissa, joka oli alun perin ollut Viipurissa ja siirtynyt sodan jaloista Helsinkiin.
Big Audio Dynamite

Big Audio Dynamite (myöhemmin Big Audio Dynamite II ja Big Audio, usein tunnettiin lyhenteellä BAD) oli brittiläinen The Clash -kitaristi Mick Jonesin vuonna 1984 perustama yhtye. Se yhdisti musiikissaan punkrokkia, tanssimusiikkia, hip-hoppia, reggaeta ja funkkia. Yhtyeen menestynein kappale on "E=MC²", joka nousi Britannian singlelistan sijalle yksitoista vuonna 1986.

Big Audio Dynamite (1984–1990)

Yhtyeen perustivat Jones ja elokuvaohjaaja Don Letts ja sen debyyttialbumi This Is Big Audio Dynamite ilmestyi vuonna 1985. Seuraavalla vuoden kakkosalbumilla No. 10, Upping St. Jonesin entinen The Clash -kumppani Joe Strummer oli mukana tuottajana ja lauluntekijänä. BAD oli lämmittelijänä U2:n vuoden 1987 maailmankiertueella, sitä seurasivat vuonna 1988 albumi Tighten Up, Vol. '88 ja 1989 Megatop Phoenix.
Vuonna 1990 yhtye äänitti Flashback-elokuvaan kappaleen "Free", joka jäi alkuperäismiehistön viimeiseksi lauluksi. Yhtye hajosi pian tämän jälkeen. Myöhemmin samana vuonna Jones palasi Big Audio Dynamite II:n ja albumin Kool-Aid kera. Dan Donovan oli mukana yhdellä kappaleella ("Freen" uudelleenversioinnissa "Kickin' In").

Big Audio Dynamite II (1991–1993)

Uudessa BAD:ssa oli kaksi kitaristia ja sen soundi oli enemmän The Clashia muistuttava, raskaampi ja lähempänä vaihtoehtorokkia. Vuoden 1991 albumin The Globe single "Rush" nousi Yhdysvaltain modern rock -listan ykköseksi. BAD II lämmitteli U2:sta tämän ZooTV-maailmankiertueella.

Big Audio (1994)

Yhtyeeseen liittyi kosketinsoittaja Andre Shapps (yksi The Globen tuottajista) ja DJ/taustalaulaja Michael "DJ Zonka" Custance. Molemmat olivat mukana yhtyeen vuoden 1994 albumilla Higher Power, joka julkaistiin uudella lyhyemmällä nimellä "Big Audio". Levy ei saavuttanut aiempien julkaisujen kaltaista kaupallista menestystä.
Seuraavalla levyllä F-Punk yhtye oli jälleen nimellä Big Audio Dynamite vaikka kokoonpano pysyikin samana.

Vuoden 1995 jälkeen

Seuraavaa BAD-albumia Entering a New Ride ei koskaan painettu vaan se julkaistiin vain yhtyeen kotisivuilla. Yhtyeeseen oli liittynyt laulajaksi Ranking Roger (ex-The Beat ja General Public). Sen jälkeen yhtyeeltä ei ole ilmestynyt uutta materiaalia.
Randy Gardner

Randy Gardner (s. 1946) on yhdysvaltalainen ennätyksen haltija. Hän pitää ennätystä maailman pisimpään yhtäjaksoisesti hereillä olevana ihmisenä ilman minkäänlaisten erityisaineiden käyttöä. Gardnerin ennätys on 264 tuntia (~11 päiv.) ja se on tieteellisesti dokumentoitu.

Valvomissuoritus

Gardner valvoi 11 vuorokautta koulunsa tiedemessuilla San Diegossa 28. joulukuuta 1963 - 8. tammikuuta 1964. Hän ei käyttänyt ennätyksen teossa huumeita tai piristeitä, ei edes kofeiinia. Apuna kokeessa hänellä olivat ystävät, televisiotoimittajat ja flipperi. Kahden vuorokauden jälkeen hän ei enää kyennyt katsomaan televisiota, koska kuva ei piirtynyt tarkkana hänen verkkokalvolleen. Kolmen vuorokauden jälkeen liikkuminen ja puhe alkoivat käydä vaikeiksi. Neljän päivän jälkeen hän koki voimakkaita aistiharhoja ja kuvitteli olevansa kuuluisa amerikkalainen jalkapalloilija voittamassa Rose Bowlia. Kuitenkin kokeen loppua kohden Gardner säilyi valvottuun aikaan nähden yllättävän toimintakykyisenä ja pystyi vielä 11. vuorokauden aikana voittamaan televisiotoimittajan pingiksessä.
Valvomisennätyksensä jälkeen Gardner nukkui 14 tuntia 40 minuuttia putkeen. Seuraavana yönä hän nukkui kymmenen ja puoli tuntia, minkä jälkeen palasi normaaliin vuorokausirytmiinsä.
Joutseno (sanomalehti)

Historia

Ensimmäinen Joutseno-lehti ilmestyi vuonna 1966 Etelä-Saimaan kustantamana. Paikallinen Lions Club oli kuitenkin virinnyt jo pari vuotta aikaisemmin ajatellut paikallislehden perustamisesta. Lehden levikki alkoi kasvaa voimakkaasti, ja jo ensimmäisen julkaisuvuotensa aikana lehden tilauskanta oli 3 000 kappaletta. Parhaimmillaan lehden levikki oli 1990-luvun lopussa, jolloin lehteä tilasi noin 4 000 ihmistä. Vuoteen 2000 asti Joutseno-lehteä kustansi Etelä-Saimaan kustannus, kunnes lehti myytiin Kymen Lehtimedialle, joka myöhemmin muutti nimensä Sanoma Lehtimediaksi. Vuonna 2010 Sanoma myi paikallislehtensä Länsi-Savo-konsernille.
Lehden päätoimittajina ovat toimineet Heimo Hänninen (1966), Jorma Räsänen (1966–1974), Anja Okkonen (1974–1985), Heikki Räty (1985–2004) ja Mirja Pekkanen (2004-2016). Vuoden 2016 lokakuusta lehden päätoimittaja on ollut Liisa Hupli-Oinonen.
Heddalin sauvakirkko

Heddalin sauvakirkko sijaitsee Heddalissa Notoddenin kunnassa Norjassa, ja se on Norjan sauvakirkoista suurin.
Kirkko on rakennettu mahdollisesti 1200-luvun puolivälissä. Reformaation jälkeen kirkko pääsi huonoon kuntoon, ja se entisöitiin vuosina 1849-1851. Koska tuona aikana ei kuitenkaan osattu oikeita entisöintimenetelmiä, jouduttiin toteuttamaan uusi entisöinti 1950-luvulla.
Hail to the Chief

Hail to the Chief (suom. tervehdys päällikölle) on Yhdysvaltain presidentin virallinen hymni. Sen sanat ovat peräisin skotlantilaisen kirjailijan sir Walter Scottin vuonna 1810 julkaistusta runoelmasta The Lady of the Lake, jossa ”päälliköllä” tarkoitetaan tarinan skottilaista sankaria Roderick Dhuta. Melodian sävelsi brittiläinen teatterimuusikko James Sanderson alkujaan vuonna 1811 Lontoossa esitettyyn teatteriproduktioon.
Ensimmäisen kerran Hail to the Chief liitettiin Yhdysvaltain presidenttiin 22. helmikuuta 1815, jolloin se soitettiin edesmenneen George Washingtonin ja Vuoden 1812 sodan päättymisen kunniaksi. Ensimmäisen kerran hymni soitettiin elävän presidentin kunniaksi vuonna 1829, jolloin presidenttinä toimi Andrew Jackson. John Tylerin kaudella (1841–1845) hymniä alettiin soittamaan presidentin saapuessa paikalle virallisiin tilaisuuksiin.
Chester A. Arthur ei presidenttinä ollessaan (1881–1885) pitänyt hymnistä, minkä takia hän yritti lopettaa sen käytön. Arthur antoi merijalkaväen orkesterin silloiselle johtajalle John Philip Sousalle tehtäväksi luoda uusi hymni, joka sai nimekseen Presidential Polonaise. Presidential Polonaise ei kuitenkaan Arthurin yrityksestä huolimatta vakiintunut presidentin hymniksi, vaan Hail to the Chief säilyi presidentillisenä hymninä. Vuonna 1954 Yhdysvaltain puolustusministeriö virallisti Hymn to the Chiefin aseman presidentin hymninä.

Sanat

Alkuperäiset sanat sir Walter Scottin mukaan:
»Hail to the chief, who in triumph advances,

Honour'd and blest be the evergreen pine!

Long may the tree in his banner that glances,

Flourish the shelter and grace of our line.

Heaven send it happy dew,

Earth lend it sap anew,

Gaily to bourgeon and broadly to grow;

While every highland glen,

Sends our shout back agen,

"Roderigh Vich Alpine Dhu, ho! i-e-roe!"
Ours is no sapling, chance-sown by the fountain,

Blooming at Beltane, in winter to fade;

When the whirlwind has stript every leaf on the mountain,

The more shall Clan Alpine exult in her shade.

Moor'd in the lifted rock,

Proof to the tempest's shock,

Firmer he roots him, the ruder it blow:

Menteith and Breadalbane, then,

Echo his praise agen,

"Roderigh Vich Alpine Dhu, ho! i-e-roe!"
Proudly our pibroch has thrill'd in Glen Fruin,

And Blanochar's groans to our slogan replied,

Glen Luss and Ross Dhu, they are smoking in ruin,

And the best of Loch Lomond lie dead on our side.

Widow and Saxon maid,

long shall lament our rade,

Think of Clan Alpine with fear and with wo.

Lenox and Levon Glen,

Shake when they hear agen

"Roderigh Vich Alpine Dhu, ho! i-e-roe!"
Row, vassals, row for the pride of the Highlands!

Stretch to your oars for the evergreen pine!

O, that the rosebud that graces yon islands,

Were wreath'd in a garland around him to twine.

O, that some seedling gem,

Worthy such noble stem,

Honour'd and blest in their shadow might grow;

Loud should Clan Alpine then,

Ring from her deepmost glen,

"Roderigh Vich Alpine Dhu, ho! i-e-roe!"»
HMS Blenda

Valmistus

Alus  tilattiin Lindholmenin telakalta ja se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1874. Alus otettiin palveluksen 21. toukokuuta 1875. Alus valmistettiin teräksestä ja oli varustettu kahdella mastolla, joihin kyettiin nostamaan kaikkiaan 430 m² purjeet.

Palvelus

Alus kävi Krimin sodan aikana vuosina 1877–1878 Konstantinopolissa valvomassa Ruotsin etuja alueella. Alus siirrettiin 1887 torpedoveneiden emälaivaksi. Sille asennettiin vuonna 1898 uudet kattilat, jolloin yksi savuhormi poistettiin. Alus siirrettiin vuonna 1910 sukellusveneiden emälaivaksi ja edelleen vuonna 1931 rannikkotykistön miinakoululle majoitusalukseksi.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1942. Toisessa maailmansodassa alus oli sijoitettuna Norrköpingin satamaan varastolukseksi. Alus muutettiin rahtialukseksi vuonna 1951 ja se myytiin vuonna 1954 nimettynä SS Terciaksi. Alus myytiin edelleen Brasiliaan vuonna 1954, jolloin se ristittiin SS Santa Ceciliaksi.