google/wiki40b huggingface dataset:
Hélène Carrère d’Encausse

Hélène Carrère eli Carrère d'Encausse, o.s. Zourabichvili (6. heinäkuuta 1929 Pariisi) on ranskalainen Venäjän historiaan erikoistunut historioitsija. Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1990, ja hän toimii samalla sen pääsihteerinä.

Elämäkerta

Hélène Carrère d'Encausse syntyi Pariisissa Georges Zourabichvilin ja Nathalie Pelken tyttärenä. Hän avioitui Pariisissa Louis Édouard Carrèren (s. 7. tammikuuta 1928) kanssa, jonka vanhemmat olivat Albert Carrère ja Pauline Dencausse.
Hélène Zourabichvili syntyi hengeltään kosmopoliittiseen perheeseen, joka oli kulkenut ympäri Eurooppaa Venäjän vallankumouksen jälkeisinä vuosina. Hänen esi-isiensä joukossa oli sekä huomattavia Venäjän keisarikunnan virkamiehiä että keisarikunnan vastustajia. Joukkoon on mahtunut keisarinna Katariina II:n aikainen Venäjän tiedeakatemian johtaja ja kaksi keisarin murhaa yrittänyttä. Carrère d'Encausse opiskeli historiaa ja valtiotieteitä, jota hän opetti Sorbonnessa ennen kuin hän muutti oppituolinsa Pariisin poliittisten tutkimuksen instituuttiin (Institut d'études politiques de Paris).
Carrère d'Encausse julkaisi vuonna 1978 teoksen ”L'Empire éclaté”, jossa hän ennusti neuvostoyhteiskunnan loppua muslimienemmistöisten Keski-Aasian ja  Azerbaidzanin neuvostotasavaltojen voimakkaan syntyvyyden seurauksena. Ennustus oli osittain väärä - Neuvostoliitto tosin hajosi, mutta Euroopan puoleisen osan eli Baltian maiden noustua vastarintaan. Samanaikaisesti muslimienemmistöiset Keski-Aasian neuvostotasavallat ja Azerbaidzan pysyivät rauhallisina aina itsenäistymiseensä saakka.
Carrère d'Encausse on kutsuttu moniin ulkomaisiin yliopistoihin professoriksi, eritoten Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on Montréalin yliopiston ja Leuvenin yliopiston kunniatohtori. Hän toimi vuosina 1986 – 1987 Ranskan kansalaisuusreformia pohtineen komitean puheenjohtajana. Vuonna 1992 oli Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin neuvonantajana ja osallistui näin entisten sosialistimaiden demokratisoinnin ja taloudellisen avustamisen suunnitteluun. Vuonna 1994 hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi ja hän toimi ulkosuhteiden- ja puolustuskomission varapuheenjohtajana.
Hänellä on kaksi lasta: Emmanuel Carrère, joka on kirjailija ja ohjaaja sekä Marina Carrère d'Encausse, joka on journalisti. Hänen serkkunsa on Salome Zurabišvili, joka oli Ranskan suurlähettiläänä Georgiassa ja on nykyinen Georgian presidentti
Talonpoikaistanssit Suomessa

Maalaus

Maalauksessa kuvataan tanssia tuvassa viulunsoiton säestyksellä. Harmonia, talonpoikaisväestön arvokkuus ja hyvinvointi korostuvat toteutuksessa. Lauréus loi aiheen ylle pehmentävää ja arjen häivyttävää hohdetta. Muutoin Lauréus saattoi maalata myös humoristisia ja riehakkaita tanssimaalauksia.
Romantiikan ajan taiteilijana häntä kiinnostivat valon avulla aikaansaadut tunnelmavaikutukset, ja hänet tunnetaan etenkin tulen valon kuvaajana.
Hahmojen puhtaus ja luonnollisuus liittyivät romantiikan ajan ihanteellisiin käsityksiin. Laureuksen tiedetään tutustuneen muun muassa valistusfilosofi Jean-Jacques Rousseaun aatteisiin, jonka ajatuksiin nämä piirteet kuuluvat.
Lauréus sai Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa opiskeltuaan kuuden vuoden matkastipendin ja teki opintomatkat ensin Pariisiin ja myöhemmin Roomaan. Lauréus keskittyi matkoillaan etenkin kansan elämän kuvaamiseen. Taiteilijana hän oli kehittymässä realistisempaan suuntaan, mutta uran katkaisi äkillinen kuumetauti Roomassa kesken aktiivisen luomiskauden.
Johanna Halkoaho

Johanna Miia Maria Halkoaho (s. 13. tammikuuta 1977 Suodenniemi) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen yleisurheilija. Nuorempana seitsenottelua harrastanut Halkoaho erikoistui sittemmin  pituushyppyyn ja 100 metrin aitoihin.  Halkoahon seura oli Suodenniemen Urheilijat ja uran viimeiset vuodet häntä valmensi Anatoli Mihailov. Johanna lopetti aktiiviuransa kauteen 2009.

Seitsenottelusta aitoihin ja pituushyppyyn

Halkoaho saavutti hopeaa seitsenottelussa ja pronssia pituudessa 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1996. Seuraavana vuonna hän sai pronssia 100 metrin aidoissa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 Halkoaho hyppäsi naisten pituuden karsinnassa edelleen voimassa olevan ennätyksensä ja 22-vuotiaiden Suomen ennätyksen 679. Loppukilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi.

Sisäratojen kaikkien aikojen SM-ykkönen

Halkoaho on voittanut naisten pituushypyn ulkoratojen Suomen mestaruuden vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2003 sekä sisäradoilla 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2003 ja 2005. Sadan metrin aitojen Suomen mestari hän on vuosilta 1997, 1998, 2002, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008 ja 2009. Sisäradoilla Halkoaho on voittanut 60 metrin Suomen mestaruuden vuonna 1998 sekä 60 metrin aitojen mestaruuden 1997, 2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008 ja 2009. Ulkoratojen Suomen mestaruuksia Halkoaholla on yhteensä 13 kappaletta ja sisäratojen Suomen mestaruuksia 16 kappaletta. Halkoaho on eniten sisäratojen Suomen mestaruuksia voittanut yleisurheilija.

Koulutus

Halkoaho valmistui tradenomiksi vuonna 2002 ja käsityön opettajaksi vuonna 2007. Hän on opiskellut luokanopettajaksi Turun yliopistossa, ja loppuvuonna 2007 hyväksyttiin hänen pro gradu -tutkielmansa Unelmien koulupihat - Vertailu 2. ja 6. luokan oppilaiden näkemyksistä maaseutu- ja kaupunkikoulussa. Nykyisin hän työskentelee luokanopettajana Espoossa.
Tahdon rakastella sinua

Tahdon rakastella sinua on Pelle Miljoona & 1980 -yhtyeen kappale vuodelta 1979. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Ari Taskinen ja laulaa Tumppi Varonen. Kappale yhdistetään usein yhtyeen johtohahmoon Pelle Miljoonaan, joka soittaa siinä rumpuja. Kappaleen alkuperäisen singlejulkaisun etiketissä on esittäjäksi merkitty 1980. Sen lisäksi kappale ilmestyi albumilla Viimeinen syksy, jonka ensimmäisessä painoksessa esittäjäksi on merkitty 1980, myöhemmissä Pelle Miljoona & 1980.
Corrientesin maakunta

Corrientes on Argentiinan maakunta. Sen pääkaupunki on Corrientes. Vuoden 2007 kesäkuussa maakunnassa oli 1 002 416 asukasta. Maakunnan kuvernööri on Arturo Colombi.

Maantiede

Corrientesin pinta-ala on 88 199 neliökilometriä. Se sijaitsee Mesopotamiassa Argentiinan koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Paraguayn valtioon, koillisessa Misionesin maakuntaan, idässä Brasiliaan, kaakossa Uruguayhin, etelässä Entre Riosin maakuntaan ja lännessä Santa Fen ja Chacon maakuntiin. Maakunnan läpi kulkee Paraná-joki.
ʿAbdullah ibn ʿAbdul-Muṭṭalib

Elämä

Abdullah syntyi Quraiš-heimoon Mekassa noin vuonna 546. Hänen isänsä oli Šaybah ibn Hāšim (tunnettu paremmin nimellä ‘Abdul-Muṭṭalib). Abdullahilla oli myös nuorempi veli, Abu Talib.
Abdullah meni ilmeisesti 560-luvun lopulla tai vuoden 570 alussa naimisiin Āminah bint Wahbin kanssa. Tämän ollessa raskaana Abdullah oleskeli Syyriassa useita kuukausia. Hän aloitti paluumatkan kohti Mekkaa joko hieman ennen heidän poikansa Muhammedin syntymää tai pian sen jälkeen. Hän kuitenkin sairastui vakavasti paluumatkalla ja kuoli Medinassa ollessaan vain 24-vuotias.

Nimi

Hänen nimensä ”Abdullah” (tulee sanoista ’Abd’ ja ’Allah’) tarkoittaa kirjaimellisesti ”Jumalan palvelijaa” tai ”Jumalan orjaa”. Nimi ”Abdullah” tai ”Abdallah” on muodostunut yleiseksi etunimeksi muslimien keskuudessa.
Eskişehir

Eskişehir (lat. Dorylaeum, kreik. Δορύλαιον) on Eskişehirin maakunnan pääkaupunki Turkissa. Se sijaitsee 250 kilometriä Ankarasta länteen ja 350 kilometriä Istanbulista kaakkoon. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 520 701 asukasta.   
Nimi Eskişehir merkitsee vanhaa kaupunkia, ja sen perustivat fryygialaiset noin tuhat vuotta ennen ajanlaskumme alkua. Kaupungin museossa on muistoja fryygialaisten ajoilta asti. Samoin kuin monissa muissakin Anatolian kaupungeissa, Eskişehirissä on ollut kristittyjä siitä asti kun Konstantinus Suuri teki kristinuskosta Rooman valtionuskonnon. Eskişehirissä, silloisessa Dorylaeumissa, on ollut piispanistuin ainakin 300-luvulta asti. Ensimmäinen ristiretki kulki Anatolian kautta, ja Dorylaeumin taistelussa kristityt ottivat yhteen turkkilaisten muslimien kanssa. 
Nykyään Eskişehir on Turkin suurimpia teollisuuden keskittymiä. Kaupungissa on myös kaksi yliopistoa.
HMS Stag (1899)

Palvelus

HMS Stag palveli 1902-1913 Välimerellä ja myöhemmin Britteinsaarilla. Alus myytiin 17. maaliskuuta 1921 romutettavaksi Wardille Graysiin.
Liikemäärä

Liikemäärän säilymislaki

Liikemäärää koskee yksi luonnon säilymislaeista, ja se on suora seuraus Newtonin III laista eli voiman ja vastavoiman laista. Havaintojen mukaan systeemin liikemäärä säilyy vakiona, jos ulkoiset voimat ovat merkityksettömiä. Tätä säilymistä sovelletaan laskuissa usein esimerkiksi kahden kappaleen törmäyksiin: kappaleiden liikemäärien summa ennen ja jälkeen törmäyksen on sama. Liikemäärän säilymislaki on kestänyt erinomaisesti testausta ja sen soveltaminen johti neutriinon löytämiseen. Wolfgang Pauli esitti nimittäin 1930 vastoin Niels Bohrin kantaa, että liikemäärä säilyy myös beetahajoamisessa.
Nuuttipukki

Nuuttipukit (murresanana myös nuutipukki) ovat naamioituneita lapsia, jotka osassa Suomea kiertävät talosta taloon Nuutinpäivänä eli 13. tammikuuta. He esittävät laulun ja saavat siitä yleensä pienen palkkion. Länsi-Suomessa näihin päiviin asti jatkunut vanha perinne muistuttaa Pohjois- ja Itä-Suomessa pääsiäisenä harrastettavaa virvontaa.

Ajankohta

Nuutinpäivä on ollut nykyisellä paikallaan eli 13. tammikuuta vuodesta 1708 lähtien. Sitä ennen Nuutinpäivä oli jo loppiaisen jälkeisenä päivänä 7. tammikuuta. Ajankohdan siirtämisestä huolimatta nuuttipukit kulkivat 7. päivänä aina vuoteen 1972 saakka, jolloin loppiaisen muuttaminen kiertäväksi juhlapyhäksi muutti myös nuutipäivän perinnettä. Nuuttipukkien uudeksi päiväksi tuli sen virallinen ajankohta eli 13. tammikuuta. Vaikka loppiainen muuttui Suomessa jälleen kiinteäksi vuonna 1992, ei nuuttipukkiperinne enää siirtynyt takaisin vanhaan ajankohtaan. Tämän perinteen merkitystä loppiaiseen päättyvän joulunajan riehana on viime vuosina kuitenkin pyritty elvyttämään.
Vanhojen lakien mukaan nuutinpäivä päättää 20 päivän ajan kestäneen joulurauhan. Nuutinpäivänä myös joulukuusi viedään ulos ja joulukoristeet kerätään pois.

Perinne ja nykypäivä

Nuuttipukkiperinne on tullut Suomeen Ruotsista. Alun perin nuuttipukkina kiertäminen oli nuorten miesten perinne. He pukeutuivat esimerkiksi vanhaan käännettyyn turkkiin sekä pitivät päässän sarvia ja tuohista tai nahkaista naamaria. Nuuttipukit mekastivat ja kiersivät talosta toiseen joulunpyhistä jäänyttä olutta tai ruokaa vaatien. Myös raha kelpasi. Vaikka nuuttipukkeja pelättiin, heidät kuitenkin päästettiin sisään. Mikäli nuuttipukeille ei annettu olutta, he saattoivat tehdä jotakin vahinkoa.
Sotien jälkeen nuuttipukkiperinne muuttui ja nykyään sitä jatkavat lapset. He pukeutuvat naamiais- tai fantasia-asuun ja kiertävät ovelta ovelle kysymässä "saavatko nuuttipukit laulaa?". Tämän jälkeen he esittävät jonkin laulun tai lorun. Palkkioksi nuuttipukeille on tapana antaa makeisia. 
Nuuttipukkiperinne on Suomessa säilynyt lähinnä vain Lounais-Suomessa. Erityisesti Satakunta ja Vakka-Suomi ovat alueita, jossa nuuttipukit kiertävät edelleen. Perinne elää myös joissakin osissa Pirkanmaata sekä Etelä-Pohjanmaata.
Taivaannapa

Pohjoinen ja eteläinen taivaannapa ovat taivaalla kohdat, joissa maan kiertoakselin ajateltu jatke lävistää kuvitteellisen taivaankannen, jonka mukana tähdet näennäisesti kiertävät. Maapallon pohjois- tai etelänavalta katsottuna vastaava taivaannapa on suoraan yläpuolella.
Leena Malkki

Leena Malkki on suomalainen terrorismin tutkija ja yliopistonlehtori. Hän työskentelee Eurooppa-tutkimuksen verkostossa Helsingin yliopiston Valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori ja filosofian maisteri. Hän on historioitsija ja politiikan tutkija ja on erikoistunut terrorismiin ja poliittiseen väkivaltaan. Hän on työskennellyt vierailevana tutkijana Leidenin yliopistossa.
Naantalin Koripalloilijat

Naantalin Koripalloilijat (lyhyemmin NaKo) on naantalilainen vuonna 1970 perustettu koripalloseura. Seuralla on nykyisin noin 130 lisenssipelaaja. Seuran edustusjoukkue on pelannut koripallon I-divisioonassa kaksi kautta.
Kreikan kunnat

Kreikan kunnat (kreik. δήμος, dímos) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 325 paikallishallinnon alueeseen. Kukin kunta kuuluu johonkin Kreikan 74 alueyksiköstä ja alueyksiköt edelleen johonkin maan 13 alueesta.

Kuntauudistukset

Ennen vuoden 1997 Kapodistrias-suunnitelmana tunnettua aluehallintouudistusta Kreikassa oli 5 775 kuntaa. Uudistuksen myötä määrä laski 1 033 kuntaan. Vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmana tunnetussa aluehallintouudistuksessa kuntien määrä putosi edelleen nykyiseen 325 kuntaan. Uudistuksen myötä kunnille siirtyi osa tuolloin lakkautettujen prefektuurien tehtävistä.

Kuntien osat

Ne kunnat, jotka muodostettiin Kallikrates-uudistuksessa useammasta vanhasta kunnasta, jakaantuvat edelleen kunnallisyksiköihin (δημοτική ενότητα, dimotikí enótita), jotka vastaavat alueeltaan ja nimeltään uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt voivat jakaantua edelleen yhdyskuntiin (κοινότητα, koinótita), jotka jakaantuvat kahteen lajiin: kylä(yhdys)kuntiin eli "paikallisyhdyskuntiin" (τοπική κοινότητα, topikí koinótita), jotka vastaavat aiempia, Kapodistrias-suunnitelman mukaisia paikallisyksiköitä (τοπικό διαμέρισμα, topikó diamérisma); sekä kaupunki(yhdys)kuntiin eli "kunnallisyhdyskuntiin" (δημοτική κοινότητα, dimotikí koinótita), jotka vastaavat Kapodistrias-suunnitelman mukaisia kunnallisyksiköitä (δημοτικό διαμέρισμα, dimotikó diamérisma) sekä niitä yksiköitä, joissa on yli 2 000 asukasta tai saarilla yli 1 000 asukasta. Nämä yhdyskunnat muodostuvat puolestaan joukosta asutuksia (οικισμός, oikismós) eli kyliä, kaupunkeja tai muita asutuksia.
Kunnan hallinnollisena keskuksena voi olla kaupunki tai kylä. Varsinkin Kallikrates-uudistuksen jälkeen yhdessä kunnassa voi olla useita kaupunkeja.

Kunnallishallinto ja kuntien tehtävät

Kunnan johdossa on kunnanjohtaja (δήμαρχος, dímarchos). Tämä johtaa kunnanvaltuustoa (δημοτικό συμβούλιο, dimotikó symvoúlio). Kummatkin valitaan viiden (aiemmin neljän) vuoden välein. Kunnanvaltuuston päätösten toimeenpanevana elimenä toimii kunnanhallitus (εκτελεστική επιτροπή δήμου, ektelestikí epitropí dímou).
Kuntien vastuualueisiin kuuluvat muun muassa maankäytön suunnittelu, rakennusluvat, sosiaalitoimi, terveydenhoito, koulutus ja liikenneinfrastruktuuri.

Kuntien nimet

Kuntien virallinen nimi on muotoa "Týrnavoksen kunta" (Δήμος Τυρνάβου, Dímos Tyrnávou), mutta kunnista käytetään usein lyhyempää nimimuotoa kuten "Týrnavos" (Τύρναβος). Kunnan nimi saattaa olla sama kuin kuntakeskuksen nimi, mutta aina näin ei ole. Joissain tapauksissa kunta on nimetty jonkun toisen asutuksen kuin kuntakeskuksena toimivan asutuksen mukaan. Joissain tapauksissa kunnan nimi taas ei vastaa lainkaan mitään asutusta tai maantieteellistä kohdetta sen alueella; eräät kunnat, kuten Geórgios Karaïskákis ja Nikólaos Skoufás, on esimerkiksi nimetty merkkihenkilöiden mukaan. Joidenkin kuntien nimi pitää sisällään kuntaliitosta edeltäneiden kuntien nimet; näin nimettyjä ovat esimerkiksi Ampelókipoi-Meneméni ja Vári-Voúla-Vouliagméni.
Julien Gracq

Julien Gracq, oikealta nimeltään Louis Poirier, oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi 29. heinäkuuta 1910 Maine-et-Loiren departementissa sijaitsevassa Saint-Florent-le-Vieilin kunnassa ja kuoli 22. joulukuuta 2007 samassa departementissa, Angersin kunnassa. Hän kirjoitti romaaneja, runoja, näytelmiä sekä esseitä.
Gracq kävi koulua sisäoppilaitoksessa Nantesissa, josta jatkoi opiskelemaan Henri-IV-lyseoon. Vuonna 1930 hänet hyväksyttiin maineikkaaseen École normale supérieureen.
Gracqin teoksissa näkyy surrealismin ja saksalaisen romantiikan vaikutus. Surrealismiin hän tutustui lukiessaan surrealismin oppi-isän André Bretonin teoksia opiskellessaan ENS:ssä. Gracq ei kuitenkaan koskaan liittynyt surrealisteihin.
Gracqille myönnettiin teoksesta Le rivage des Syrtes vuoden 1951 Goncourt-palkinto, josta hän kieltäytyi, koska inhosi kirjailijoiden nousua mediapersooniksi. 
Viimeisen teoksensa, esseekokoelman Carnets du grand chemin (1992) hän kirjoitti, kun muistivaikeudet ja nivelvaivat haittasivat jo työtä. Vuonna 2002 ilmestyi vielä kirja Entretiens, johon on koottu Gracqin haastatteluja vuosilta 1970—2001.
Sankt Gotthardin sola

Sankt Gotthardin sola (saks. Gotthardpass, ital. Passo del San Gottardo) on alppisola Sveitsissä. Sen korkein kohta on 2 018 metrin korkeudessa meren pinnasta. Sola yhdistää Urin kantonin Andermattin ja Ticinon kantonin Airoloon. Sola on ikivanha kulkureitti. Solatie on otettu käyttöön 1830-luvulla. 
Gotthardin solatie on kansallinen valtatie numero 2 (H2). Tie on talvisin suljettu. Viime vuosina katkos on kestänyt säätilanteesta riippuen 6–7 kuukautta, marraskuulta toukokuulle. Käytännössä Gotthardin rautatie- ja maantietunnelit ovat korvanneet tien kuljetusreittinä, mutta matkailureittinä sola on edelleen kesäisin ahkerassa käytössä.
Barb Tarbox

Barb Tarbox MSM (10. huhtikuuta 1961 Edmonton – 18. toukokuuta 2003 Edmonton) oli kanadalainen tupakoinnin vastainen aktivisti. Hän oli itse tupakoitsija, jolle kehittyi keuhkoissa ja aivoissa esiintynyt syöpä. Hän ei kyennyt lopettamaan tapaansa sairastumisensa jälkeenkään. Viimeisinä kuukausinaan hän kuitenkin teki tupakointiin liittynyttä valistustyötä.
Tarboxin sairaus todettiin syyskuussa 2002. Hän oli entinen malli ja oli ehtinyt tupakoida kolmen vuosikymmenen ajan jopa kahden askin verran päivässä.
Tarbox kuoli sairauteensa 42-vuotiaana. Hän sai Kanadan Meritorious Service Medalin postuumisti 5. joulukuuta 2003. Palkinnon otti vastaan Ottawassa hänen tyttärensä Mackenzie. Greg Southamin ja David Staplesin kirja Barb's Miracle kuvaa Tarboxin viimeisiä vaiheita. 30. joulukuuta 2010 Kanadan hallitus paljasti ankarammin tupakointia vastaan suunnatut varoituskuvat tupakka-askeissa; yhdessä kuvassa esiintyy Tarbox viimeisinä päivinään.
Nainen junassa

Nainen junassa (engl. The Girl on the Train) on brittiläisen kirjailijan Paula Hawkinsin kirjoittama psykologinen jännitysromaani vuodelta 2015. Romaani oli Britanniassa myyntimenestys, ja sitä oli elokuuhun 2015 mennessä myyty maailmanlaajuisesti yli kolme miljoonaa kappaletta.
Romaaniin perustuva Tate Taylorin ohjaama samanniminen elokuva sai ensi-iltansa 7. lokakuuta 2016.
Lohikäärmeveneiden juhla

Lohikäärmeveneiden juhla tai festivaali myös Duan Wu tai Tuen Ng Festival (perinteiset merkit: 端午節; yksinkertaistetut merkit: 端午节; pinyin: Duānwǔ jié) on kiinalainen kansallinen juhlapäivä. Sitä vietetään kiinalaisen kuukalenterin mukaan viidennen kuun viidentenä päivänä. Juhlan näkyvimpiä piirteitä lohikäärmevenekilpailujen ohella on bambunlehtiin käärittyjen, pyramidin muotoisten riisikakkujen (粽子, zōngzi) tarjoaminen.
Juhla juontaa juurensa Qu Yuanin (noin 340-278 eaa.) muiston kunnioittamisesta. Qu oli runoilija ja Chun valtion rehellisenä pidetty ministeri, jonka uskotaan hukuttautuneen jokeen rituaalisena protestina Chun korruptoitumiselle ja joutumiselle Qin-valtion valtaamaksi. Lohikäärmevenekilpailut kuvastavat ihmisten yrityksiä pelastaa Qu ja riisikakut vastaavasti pelastajien yrityksiä houkutella kalat jättämään Qun ruumis rauhaan.
Juhla venekilpailuineen on erityisen suosittu Kiinan eteläisissä provinsseissa.
Lohikäärmeveneillä kilpaileminen on levinnyt muuallekin maailmaan; Suomeen sen toi Helsingin Kanoottiklubi 1990-luvun alussa. 
Lohikäärmeveneiden juhlasta julistettiin Google Doodle kiinalaisessa kieliversiossa 16. kesäkuuta 2010.
Suzzie Tapper

Susanne Lise-Lott ”Suzzie” Tapper (s. 1. joulukuuta 1957 Sundbyberg, Ruotsi) on ruotsalainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan muun muassa popyhtye Suzzies orkesterin keulahahmona. Tapper sairastaa Parkinsonin tautia. Hänellä on kaksi lasta.
Manolo Gabbiadini

Seurajoukkueura

Gabbiadini on Atalanta BC:n kasvatti. Hän edusti bergamolaisseuraa vuodet 2009–2012 käyden välillä lainalla Serie B:n AS Cittadellassa. Elokuussa 2012 Juventus osti Gabbiadinin siten, että puolet hänen pelaajaoikeuksistaan kuului yhä Atalantalla. Kauden 2012–2013 Gabbiadini vietti lainalla Bologna FC:ssä pelaamatta Juventuksessa yhtään ottelua. Kesällä 2013 Gabbiadini siirtyi Sampdoriaan. Nyt Atalantan puolisko Gabbiadinin oikeuksista siirtyi Sampdorialle, mutta toinen puolisko pysyi yhä Juventuksella. Avauskaudellaan Sampdoriassa Gabbiadini teki viisi maalia. Tammikuussa 2015 Gabbiadini siirtyi niin ikään Serie A:ssa pelaavaan SSC Napoliin. Tammikuusta 2017 tammikuuhun 2019 hän edusti Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia.

Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa esiintynyt Gabbiadini teki debyyttinsä Italian jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2012 Englantia vastaan ystävyysottelussa. Kahden vuoden päästä, eli vuonna 2014 hänet kutsuttiin uudelleen maajoukkueen mukaan pelaamaan ystävyysottelua Albaniaa vastaan.

Muuta

Myös Gabbiadinin sisko Melania Gabbiadini on jalkapalloilija. Hän on pelannut yli kymmenen vuotta Italian maajoukkueessa.
Mehmet Scholl

Ura

Scholl aloitti ammattilaisuransa Karlsruher Sport Clubissa ja siirtyi Bayern Müncheniin jo vuonna 1992. Hän pelasi Bayern Münchenissä yhteensä 449 ottelua tehden 116 maalia (tilanne kauden 2005–2006 jälkeen). 
Scholl on yksi Saksan Bundesliigan historian menestyksekkäimmistä pelaajista voitettuaan peräti kahdeksan liigamestaruutta, enemmän kuin kukaan muu pelaaja häntä ennen. Hän teki Bundesliiga-debyyttinsä Karlsruhen joukkueessa 21. huhtikuuta 1990 tullessaan kentälle 78. minuutilla vierasottelussa 1. FC Kölniä vastaan. Hän teki samassa ottelussa myös ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa. Hän on tehnyt liigaurallaan 97 maalia (11 Karlsruhelle, 86 Bayernille) 378:ssa ottelussa (58 Karlsruhessa, 320 Bayernissa). Schollin vahvuuksina jalkapalloilijana on pidetty hänen kykyään tehdä peliä sekä hänen harhautus- ja vapaapotkutaitojaan. Vuoden 2001 alussa hänet äänestettiin vuoden 2000 parhaaksi pelaajaksi Bundesliigan ja Kakkosbundesliigan pelaajien äänestyksessä. 
Scholl pelasi Saksan maajoukkueessa 36 ottelua vuosien 1995–2002 aikana ja teki niissä yhteensä kahdeksan maalia. Hän oli mukana maajoukkueessa myös Saksan voittaessa vuoden 1996 EM-kisat. Vuoden 2000 EM-kisoissa hän pelasi Saksan kaikissa kolmessa ottelussa tehden yhden maalin. 
Scholl kärsi uransa aikana useista loukkaantumisista, mikä esti häntä vakiinnuttamasta paikkaansa maajoukkueessa ja pakotti hänet lopulta lopettamaan maajoukkueuransa ennen vuoden 2002 MM-kilpailuja. Scholl on yksi menestyksekkäimmistä saksalaisista jalkapalloilijoista, joka ei ole koskaan pelannut maailmanmestaruuskisoissa. 
Scholl meni vuonna 1993 naimisiin Susanne Pfannendörferin kanssa. Heidän poikansa Lucas-Julian syntyi heinäkuussa 1996. Scholl ja hänen vaimonsa erosivat lokakuussa 1996 vain kolme kuukautta yhteisen lapsen syntymän jälkeen. Tällä hetkellä Scholl seurustelee Jessica-nimisen naisen kanssa, jonka kanssa hänellä on yksi yhteinen lapsi, helmikuussa 2006 syntynyt tytär Polli.

Yksityiselämä

Scholl syntyi Karlsruhessa saksalaisen äidin ja turkkilaisen maahanmuuttajaisän lapsena. Hänen isänsä jätti perheen Mehmetin ollessa viisivuotias ja palasi Turkkiin. Kun hänen äitinsä meni myöhemmin naimisiin saksalaisen Hermann Schollin kanssa, Mehmetin alkuperäinen sukunimi, Yüksel, vaihdettiin hänen isäpuolensa sukunimeen Scholl.