google/wiki40b huggingface dataset:
Han Zheng

Han Zheng (韩正; pinyin: Hán Zhèng; s. 1954) on kiinalainen poliitikko ja Kiinan korkeimman poliittisen toimielimen eli Kiinan kommunistisen puolueen politbyroon pysyvän komitean jäsen. Han hoitaa ensimmäisen varapääministerin virkaa ja johtaa puolueen Hongkongin ja Macaon asioiden koordinointiryhmää.

Ura

Kulttuurivallankumouksen viimeisinä vuosina Han työskenteli varastotyöläisenä Shanghaissa. Poliittisen kuohunnan laskeuduttua hän siirtyi virastotyöntekijäksi kemianteollisuuden tarvikkeita valmistavaan yritykseen. Han liittyi kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1979 ja työskenteli muutaman vuoden Shanghain alueen kemianteollisuuden puoluetehtävissä edeten aina varatoimitusjohtajaksi asti. Han siirtyi vuonna 1990 kommunistisen nuorisoliiton palvelukseen, kunnes hänet siirrettiin jo kahden vuoden kuluttua Shanghain Luwanin kaupunginosan kuvernööriksi. Hanin tie kaupungin johtoportaille jatkui, ja vuonna 1998 hänet ylennettiin kaupungin apulaispormestariksi. Vuonna 2002 Hanista tuli puolueen keskuskomitean jäsen ja Shanghain apulaispuoluesihteeri. Seuraavana vuonna hän yleni jo varsinaiseksi pormestariksi. Han ehti toimia vuoden väliaikaisena puoluesihteerinä 2006-2007, kun Cheng Liangyu pidätettiin korruptiosta epäiltynä. Varsinaiseksi puoluesihteeriksi Han ylennettiin vasta 2012 samalla, kun hänet nimitettiin puolueen politbyroon jäseneksi. Han nimitettiin nykyiseen asemaansa, politbyroon pysyvän komitean jäseneksi vuonna 2017 ja ensimmäiseksi varapääministeriksi 2018. 
Han on opiskellut sekä Fudan-yliopistossa että East China Normal Universityssä, josta hänellä on taloustieteen maisterintutkinto. Han suoritti tutkinnon työn ohessa toimiessaan Luwanin kaupunginosan kuvernöörinä.

Poliittinen asema

Han on tehnyt lähes koko uransa Shanghaissa, jossa hän asui aina vuoteen 2017, kunnes muutti Pekingiin hoitamaan apulaispääministerin virkaa. Vahvojen Shanghai-yhteyksiensä takia Hania on pidetty puolueen entisen pääsihteerin Jiang Zeminin suojattina sekä Wang Huningin ohella nk. Shanghai-klikin jäsenenä. Hania ja Wangia pidetään poliittisina selviytyjinä, sillä he ovat vallanvaihtojen yhteydessä onnistuneet myymään kannatuksensa ensin Jiang Zeminiltä Hu Jintaolle ja sitten Hulta Xi Jinpingille.  
Hanin meneillään oleva kausi politbyroon pysyvässä komiteassa jäänee hänen viimeisekseen, sillä vuoden 2022 puoluekongressiin mennessä Han on ylittänyt epävirallisen 68 vuoden eläkeikärajan.

Perhetausta ja yksityiselämä

Han on syntynyt Cixissä Zhejiangissa. Han on naimisissa ja hänen puolisonsa on Wan Ming.
Kytkeytyneisyys

Kytkeytyneisyys on kompleksisuusteorian peruselementti. Kytkeytyneisyydellä tarkoitetaan sitä, että kompleksisen systeemin osat ovat jatkuvassa yhteydessä sekä toisiinsa että ympäristöönsä, minkä johdosta yksinkertaisilta vaikuttavista asioista voi kehkeytyä kompleksisia kokonaisuuksia. Osien kytkeytyneisyydestä johtuen kompleksisen systeemin kehityspolkuja on lähes mahdotonta ennakoida.  Kytkeytyneisyys merkitsee sitä, että ekosysteemissä jokaisen yksittäisen toimijan tekemä valinta vaikuttaa aina muihin toimijoihin sekä koko ekosysteemiin.
America (yhtye)

America on brittiläinen folk rock -yhtye, jonka Gerry Beckley, Dewey Bunnell ja Dan Peek perustivat Lontoossa vuonna 1967. Yhtye oli varsin tunnettu etenkin 1970-luvulla, jolloin se julkaisi useita suosittuja kappaleita, kuten ”Ventura Higway”, ”Tin Man”, ”Sister Golden Hair” ja ”A Horse With No Name”. Vuonna 1972 America voitti parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon.
16. tammikuuta 2007 yhtye julkaisi studioalbumin Here & Now, joka oli sen ensimmäinen yli kahteenkymmeneen vuoteen.
Harri Nykänen

Harri Kalervo Nykänen (s. 20. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen rikoskirjailija. Hän työskenteli rikostoimittajana Helsingin Sanomissa aina kesään 2001 saakka, jolloin hän ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.
Kirjoissaan Nykänen kuvaa Helsingin alamaailmaa, sen toimintatapoja ja pelisääntöjä rikollisen silmin. Hänen päähenkilönsä ovat yleensä pikkurikollisia, pelureita ja ilmiantajia ja muita pieneläjiä, jotka toimivat lain rajamailla. Nykänen tuntee rikostoimittajan työnsä vuoksi aiheensa. Suosituimmaksi Nykäsen kirjoista ovat nousseet 1990-luvulla ilmestyneet kolme Raid-kirjaa, joista on tehty 12-osainen televisiosarja sekä vuonna 2003 valmistunut elokuva.
Toimittajana Harri Nykänen sai aikaan Matti Ahteen eroamisen Veikkaus Oy:n toimitusjohtajan tehtävistä esittämällä vuonna 2001 Neloskanavan Palaneen käry -ohjeman haastattelussa paljastuksen, jonka mukaan hänen artikkeliinsa kirjoittama seksuaalista ahdistelua harjoittava toimitusjohtaja oli Matti Ahde. Tapauksen tultua julki Nykänen iritisanoutui Helsingin Sanomista. Nykäsen mukaan tämä johtui siitä, että hänen ei annettu julkaista Matti Ahteen nimeä aihetta käsittelevässä artikkelissaan. 
Nykänen omistaa yhdessä Jouni Tervon kanssa Pulitzer Oy -kustannusyhtiön. Yhtiössä Nykänen toimittaa Barrikadi-sarjaa. Kustannusyhtiö Docendo osti yhtiön vuonna 2018. Nykänen on  osuuskuntamuotoisen kustantamo Crime Timen perustajajäsen.
Alfred Rosenberg

Nuoruus

Tallinnassa syntynyt baltiansaksalainen Rosenberg opiskeli Riian teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtuuria vuodesta 1910 alkaen. Ensimmäisen maailmansodan takia korkeakoulu evakuoitiin vuonna 1915 Moskovaan, jossa Rosenberg jatkoi opintoja. Valmistuttuaan hän työskenteli Tallinnassa arkkitehtina ja opettajana. Rosenberg vastusti bolševikkeja ja heidän noustuaan valtaan Venäjän vallankumouksessa muutti Saksaan vuonna 1918. Hän pyrki Britanniaan, mutta ei Venäjän keisarikunnan alamaisena saanut viisumia.

Puolueen ideologi

Rosenberg oli Saksan työväenpuolueen (myöhemmin Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue) ensimmäisiä jäseniä. Hän liittyi siihen ennen Adolf Hitleriä. Rosenberg kuului okkultistiseen Thule-seuraan, jonka jäsen Dietrich Eckart esitteli hänet Hitlerille. 
Hitler nimitti Rosenbergin puolueen pääideologiksi. Rosenbergiä pidetään Lebensraum-käsitteen, Versailles’n rauhansopimuksen purkamisen, juutalaisten ja kristittyjen kirkkojen vainon ohjelmallisena pääluojana. Rosenberg ja toinen puolueen varhainen ideologi, Latviassa syntynyt Max Erwin von Scheubner-Richter, olivat Venäjän emigranttien perustaman Aufbau Vereinigungin johtajia. Oluttupavallankaappauksessa he olivat käsikynkässä eturivissä. Scheubner-Richterin saatua luodin keuhkoonsa ja Rosenbergin päästäessä hänestä irti hän kaatui ja vetäisi samalla Hitlerin oikean olkapään sijoiltaan. 
Rosenbergistä tuli kansallissosialistien puoluelehden Völkischer Beobachterin päätoimittaja 1921. Vuonna 1929 hän perusti järjestön Kampfbund für Deutsche Kultur (Taisteluliitto saksalaisen kulttuurin puolesta). Vuonna 1930 hän julkaisi rotuopillisen teoksen Der Mythus des 20. Jahrhunderts, joka vaikutti syvästi kansallissosialistiseen ideologiaan. Rosenberg nousikin nopeasti kansallissosialistisen Saksan uskonnollisen ja filosofisen koulutuksen johtoon.

Toinen maailmansota

Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon 1941 hänestä tehtiin myös valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön päällikkö, valtakunnanministeri. Hän kuljetutti huomattavan määrän saksalaisten joukkojen käsiin joutuneita taideaarteita valloitetuilta alueilta Saksaan. Käytönnön toimet hoiti hänen johtamansa Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg (ERR).
Liittoutuneiden joukot vangitsivat Rosenbergin sodan lopussa, ja hänet tuomittiin Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnissä kuolemaan. Hänet todettiin syylliseksi “rikoksiin rauhaa vastaan, hyökkäyssodankäynnin suunnitteluun, aloittamiseen ja käymiseen, sotarikoksiin ja rikoksiin ihmiskuntaa vastaan”. Hänet teloitettiin hirttämällä muiden Nürnbergin kuolemaantuomittujen kanssa 16. lokakuuta.

Päiväkirja

Rosenbergin päiväkirjaa käytettiin keskeisenä todisteena Nürnbergin oikeudenkäynnissä, mutta sen jälkeen se katosi. Vuonna 2013 löytyi Yhdysvalloista 400 sivua kyseistä päiväkirjaa. Merkinnöissään Rosenberg kuvaa muun muassa Saksan ylimmän johdon sisäisiä jännitteitä. Siitä valottuu myös Rosenbergin tehtävä johtaa taideaarteiden järjestelmällistä varastamista eri puolilta Eurooppaa. On epäilty että syyttäjä Robert Kempner salakuljetti päiväkirjan Yhdysvaltoihin.
Erik Turner

Erik Turner (s. 31. maaliskuuta 1964 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) on vuonna 1984 Los Angelesissa perustetun yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Warrantin kitaristi. Turnerin kiinnostus glam metaliin heräsi Kiss-yhtyeen vaikutuksesta. Myöhemmin hän otti vaikutteita Led Zeppelinin Jimmy Pagelta ja Aerosmithin Joe Perryltä.
Lauri Kaijalainen

Lauri Vihtori Kaijalainen (21. maaliskuuta 1900 Laukaa – 5. syyskuuta 1965 Rovaniemi) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Rovaniemen kauppalan- ja kaupunginjohtajana sekä Maalaisliiton kansanedustajana ja ministerinä.
Kaijalaisen vanhemmat olivat ratavartija Vihtori Kaijalainen ja Alma Loviisa Gustafsson.  Hän kävi keskikoulun ja työskenteli sitten Pohjolan Sanomain toimittajana 1919–1924, lehden vastaavana toimittajana 1924, Rovaniemi-lehden päätoimittajana vuosina 1924–1927 ja 1940–1944, Kalevan toisena toimitussihteerinä vuosina 1927–1928 sekä Lapin Kansan päätoimittajana vuosina 1928–1940.
Sodan jälkeen Kaijalainen toimi Pohjolan Sanomien Helsingin edustajana vuosina 1945–1948, Valtion tiedotuskeskuksen apulaisjohtajana 1945–1946 sekä Rovaniemen kauppalanjohtajana vuosina 1948–1959 ja kaupunginjohtajana 1960–1963.
Kaijalainen oli Maalaisliiton kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä vuosina 1930–1947. Hän oli eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtajana 1936–1944 ja toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Pekkalan hallituksessa vuosina 1946–1948. Kaijalainen oli mukana kunnallispolitiikassa Rovaniemen kauppalanvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Pohjois-Suomen teollistamistoimikunnan jäsen.
Kaijalainen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1962.
Daallo Airlinesin lento 159

Lentokone

Pommituksen kohteeksi joutunut kone oli tammikuussa 1997 ensilentonsa lentänyt Airbus A321-111 (rekisteritunnus SX-BHS, valmistenumero 642), jonka Daallo Airlines oli liisannut Hermes Airlinesilta.

Lento

Daallo Airlinesin operoima kone nousi 2. helmikuuta 2016 noin kello 11.30 paikallista aikaa Mogadishun Aden Adden kansainväliseltä lentoasemalta, määränpäänään Amboulin kansainvälinen lentoasema Djiboutissa. Koneessa oli seitsemän miehistön jäsentä ja 74 matkustajaa. Kone oli nousemassa noin 3 700 metrissä kohti 300. lentopintaa, kun istuinpaikan 16F lähellä istunut terroristi räjäytti pomminsa noin 20 minuuttia lentoonlähdön jälkeen.
Koneen matkustamon paineistus hävisi, mutta kone pysyi lentokykyisenä ja aloitti paluun Aden Adden kansainväliselle lentoasemalle, josta se oli juuri noussut. Pommi teki suuren reiän koneen runkoon tyyrpuurin puolelle, siiven yläpuolelle, minkä lisäksi se sytytti matkustamoon palon, joka kuitenkin onnistuttiin sammuttamaan. Pommin räjäyttäjä lensi koneesta ulos räjähdyksen tekemän reiän kautta. Hänen ruumiinsa löydettiin myöhemmin Baladista, noin 39 kilometriä Mogadishusta koilliseen. Kone laskeutui onnistuneesti kello 11.53 paikallista aikaa. Kaksi matkustajaa loukkaantui, mutta kaikki selvisivät hengissä epäiltyä pommittajaa lukuun ottamatta. Suomen ulkoministeriö vahvisti päivä pommituksen jälkeen, että yksi loukkaantuneista matkustajista oli suomalainen.

Tutkinta

Pommi-iskun tekijäksi epäiltiin tutkinnan tietojen mukaan somalialaista Abdullahi Abdisalam Borlehia, joka oli tuonut lennolleen mukanaan kannettavan tietokoneen sisään rakennetun pommin. Borleh valitsi ilmeisesti myös istumapaikkansa siten, että pommin aiheuttama tuho olisi mahdollisimman suuri. Jos kone olisi ehtinyt pommin räjähtäessä saavuttaa matkalentokorkeutensa, pommin räjähdys olisi todennäköisesti aiheuttanut toisen, suuremman räjähdyksen koneen polttoainesäiliössä. Kannettava tietokone oli läpäissyt lisäturvatarkastuksen, johon se oli otettu kahden turvatarkastusvirkailijan epäilyjen takia, ja se oli annettu takaisin pommittajalle lentokentän lähtöaulassa. Pommi-iskun jäkeisessä tutkinnassa turmakoneesta löydettiin räjähtäneen tietokoneen näppäimiä ja tietokonelaukun paloja. Pommissa oli käytetty sotilastason TNT-räjähdettä.
Al Jazeeran saamien tietojen mukaan Daallo Airlines ei ollut itsemurjapommittajan alkuperäinen kohde. Pommi oli alun perin tarkoitus räjäyttää Turkish Airlinesin lennolla, joka tosin peruttiin liian kovien tuulien vuoksi. Daallo Airlinesin lennon 74 matkustajasta 70 oli Turkish Airlinesin matkustajia, joiden oli tarkoitus nousta Djiboutissa Turkish Airlinesin jatkolennolle. Daallo Airlinesin pommitus oli terroristijärjestön mukaan osa operaatiota, jonka kohteena olivat länsimaiset tiedustelijat ja turkkilaiset Nato-joukot.
Eemil Hynninen

Eemil Hynninen (15. maaliskuuta 1882 Joroinen – 9. lokakuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen maatalous- ja sosiaalipoliitikko, joka toimi Oy Alkoholiliike Ab:n pääjohtajana.

Henkilöhistoria ja ura poliitikkona

Hynnisen vanhemmat olivat maanviljelijä Aapeli Hynninen ja Fredrika Halonen. Hynnisen puoliso vuodesta 1912 oli Beda Johanna Málen. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1907, toimi Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä 1911-1916 ja samaan aikaan Helsingin maanviljelyslyseon opettajana sekä Maataloustuottajain keskusliiton sihteerinä ja tutkimustoiminnan johtajana 1918-1923. Lisensiaatiksi Hynninen valmistui 1924 (väitöskirja Ulkotyöväen palkkasuhteen kehitys Suomen suurimmissa kaupungeissa 19. vuosisadalla ennen elinkeinovapautta). Hän toimi Suomen edustajana Rooman kansainvälisessä maatalousinstituutissa 1924-1927, Pellervo-seuran toimitusjohtajana 1928-1936 sekä Oy Alkoholiliike Ab:n sosiaalijohtajana 1937-1939, kunnes hänestä tuli sen pääjohtaja 1940. Hynninen oli myös muun muassa Pienviljelijäin keskusliiton varapuheenjohtaja sekä Suomen Yleisradion ja Henkivakuutusyhtiö Salaman johtokunnan jäsen, samoin kuin Osuuskassojen keskuslainarahaston hallintoneuvoston jäsen. 
Hynninen toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Sunilan I hallituksessa 1927–1928 ja sosiaaliministerinä Kivimäen hallituksessa 1932–1935, edustaen Maalaisliittoa.

Kirjallinen tuotanto

Hynninen julkaisi maaseudun oloja, maataloutta ja maatalouteen liittyvää osuustoimintaa koskevia teoksia sekä monta vuotta kestäneen työn tuloksena laajan kriittisen tutkielman Uskontomme historiallisena ilmiönä ja sen perusarvot (1945).
SMS Pillau

Taustaa

F. Schichaun telakka Danzigista voitti 1912 kansainvälisen tarjouskilpailun kahdesta uudesta Venäjän keisarikunnan laivaston kevyestä risteilijästä. Alukset oli nimettiin 1913 venäläisen tavan mukaan jo kölinlaskun yhteydessä Muraview Amurskiksi ja Admiral Nevelskiksi. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1914 ja ensimmäisen maailmansodan alkaessa se oli lähes valmis ja Saksan keisarikunta pakko-otti sen liittäen laivastoonsa. Alus valmistui 14. joulukuuta.

Palvelus

Pillau liitettiin valmistuessaan 2. tiedusteluryhmään, jonka mukana se palveli Itämerellä ja Pohjanmerellä. Alus osallistui Riianlahden taisteluun elokuussa 1915 sekä Skagerrakin taisteluun touko-kesäkuun vaihteessa 1916. Taistelun jälkeen alus saattoi pahoin vaurioituneen SMS Seydlitzin takaisin satamaan. Aluksen viimeinen operaatio ensimmäisessä maailmansodassa oli Helgolandin toinen taistelu.
Pillau luovutettiin sodan jälkeen Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RN Bari. Alus modernisoitiin 1933-1934 vastaamaan siirtomaapalveluksen tarpeita, jolloin se samalla muutettiin öljykäyttöiseksi.
Toisessa maailmansodassa alus tuki 1940 Korfun ja 1942 Bastian maihinnousua. Se myös tulitti partisaanien asemia Montenegron rannikolla 1942. Alus päätettiin 1943 muuttaa ilmatorjuntaristeilijäksi, mutta se upposi ilmahyökkäyksessä Livornossa odottaessaan siirtoa telakalle. Italian antauduttua aluksen tuhoja lisättiin, ettei se joutuisi saksalaisten käsiin.
Hylky nostettiin sodan päätyttyä ja se romutettiin.
PPP (tiedonsiirtoprotokolla)

Edistynyt virheentunnistus

PPP käyttää FCS-menetelmää tunnistaakseen, onko jossakin kehyksessä virhe. PPP tarkkailee virheiden määrää, ja voi tarvittaessa poistaa verkkolaitteen käytöstä, mikäli virheiden määrä on liian suuri.

Silmukan tunnistaminen

LCP, (Link Control Protocol, PPP:n sisäinen menetelmä, määritelty samassa RFC:ssä) tunnistaa "silmukat" eli yhteydet, jotka kiertävät loputtomiin (virheellisen verkon suunnittelun johdosta tms.) käyttämällä numerointia (magic numbering). Käytettäessä PPP:tä, vastapää lähettää PPP LCP viestin, joka sisältää kyseisen numeron, joka on eri jokaisella päätepisteellä. Silmukassa päätepiste vastaanottaa oman numeronsa, ja pudottaa pois kyseisen paketin.

Automaattinen verkkolaitteen konfigurointi

PPP mahdollistaa myös verkkolaitteen automaattisen konfiguroinnin (vertaa DHCP).
Ares I

Ares I oli kehitteillä ollut kantoraketti, jota NASA aikoi käyttää avaruussukkulan jälkeen tulevassa Project Constellation-avaruusohjelmassa miehistön sisältävän komento- ja huoltoaluksen Orionin laukaisuun Maata kiertävälle radalle jo 2010-luvulla.

Suunnitelma

Kaksivaiheisen Ares I-raketin pituus on 94 metriä, leveys 5,5 metriä ja se voi kuljettaa matalalle kiertoradalle noin 25 tonnia. Ensimmäinen vaihe muistuttaa avaruussukkulan kiinteäpolttoaineista apurakettia, toinen käyttää nestemäistä vetyä ja happea. Arvostelijoiden mielestä Ares I on kallis ja turvallisuudeltaan tuntematon.
Sen kehittämisessä oli vuonna 2007 ongelmia, kiinteäpolttoaineinen vaihe tärisi ilman että tätä kyettiin estämään. Ares I:n eräs perusongelma on se, että raketin painopiste oli väärin päin, koska ylempi vaihe oli leveämpi. Rakettiin kohdistui ylimääräinen rasitus siitä, että tämä korjataan erityisellä järjestelmällä.
2020-luvulla Ares I-raketilla piti laukaista miehistökapseli ja suurempaa Ares V:tä piti käyttää kuulaskeutujan ja kuumatkalla tarvittavan EDS-raketin laukaisuun miehittämättöminä. Alukset oli tarkoitus yhdistää Maan kiertoradalla.

Testit

Ensimmäinen Ares I-testilento (Ares I-X) suoritettiin 28. lokakuuta 2009. Tässä testattiin vain ensimmäistä vaihetta. Loppuosa raketista oli pelkkää peltikuorta.

Kohtalo

Constellation-ohjelma on sittemmin hylätty.
Painopiste on siirtynyt kaupallisten toimijoiden, kuten SpaceX, piiriin.
Felix II

Felix II oli vastapaaviksi nimetty paavi vuosina 355–365. Aikoinaan häntä kuitenkin pidettiin varsinaisena paavina, joskin vasta Sylvester I aikana (paavina 314–335) vakiintui Rooman piispojen kutsuminen paaviksi.
Hän sijoittuu paavillisessa järjestyksessä paavi Liberiuksen, joka oli paavina 352–366 vallassaolon loppuaikaan sekä paavi pyhä Damasus I:n, joka oli paavina 366–383, vallassaoloajan alkamisen välillä. Liberiuksen maanpaon jälkeen, joulukuussa 355, keisari Constantius II, keisarina 337–361, Rooman paisto, joukossa myös arkkidiakoni Felix, vannoi, että he eivät tunnusta muuta piispaa kuin Liberius niin kauan kuin tämä elää. Mutta keisarin painostuksen alaisena Felix muutti mielensä ja kolme areiolaista piispaa pyhitti hänet virkaansa. Rooman papisto liittyi uuden piispansa tukijoihin, mutta kansa pysyi uskollisena Liberiukselle.
Kun Liberius vapautettiin vuonna 357, kokosi Rooman papisto roomalaiset suurelle sirkukselle ja ilmoittivat, että vastedes kirkkoa hallitsee kaksi piispaa. Tilanteessa syntyi vastalauseiden myrsky ja kun Liberius palasi Roomaan niin mellakat pakottivat Felis II lähtemään pakoon kaupungista. Hän yritti väkivalloin paluuta useita kertoja, mutta aina hän epäonnistui ja lopulta hän vetäytyi maatilalleen Rooman läheisyyteen, ja siellä hän kuoli 22. marraskuuta 365.
Myöhemmin keskiajan aikana useiden väärinkäsitysten kautta Felix II pidettiin varsinaisena piispana ja usein hänet esitettiin myös marttyyrina.
Motown

The Motown Sound

1960-luvulla Motown Records alamerkkeineen tuli erityisen tunnetuksi soul- ja rhythm and blues -musiikin tyylistä, jota kutsuttiin nimellä Motown Sound. Sen tunnusmerkkejä ovat esimerkiksi rumpujen, tamburiinin ja bassokitaran kuuluva rooli sekä solistin ja taustalaulajien välinen dialogi. Soundin perustana oli Motownin studio-orkesteri The Funk Brothers, joka usein levytti tietämättä soittamiensa kappaleiden lopullista solistia. Lukemattomat hitit äänitettiin Motownin alkukodissa, vaatimattoman näköisessä ”Hitsville U.S.A.” -talossa.
Motownin tuotantolinja tuotti hittejä yhtä varmasti kuin Detroitin tehtaat autonosia. Tavaramerkkisoundista johtuen Motownin levyt oli myös yhtä helppo tunnistaa kuin eri automerkit. Lauluja kilpailutettiin eri esittäjillä, kunnes lopullinen julkaisu sai sinettinsä. Lauluntekijänäkin kokeillut Berry Gordy vastasi usein henkilökohtaisesti siitä, mitkä levyt julkaistaisiin. Motown henkilöityikin pitkälti Gordyyn. Esiintyjät, muusikot ja lauluntekijät pidettiin lyhyessä lieassa.
1960-luvulla yhtiön artisteja olivat muun muassa Stevie Wonder, Rare Earth, Marvin Gaye, Diana Ross & The Supremes, The Temptations, The Four Tops, Smokey Robinson & The Miracles, Martha Reeves & the Vandellas, The Jackson 5 ja Gladys Knight & the Pips.
Motownin ensimmäinen listaykönen Billboard Hot 100 -singlelistalla oli The Marvelettesin ”Please Mr. Postman” vuodelta 1961.
Ulkopuolisista Motown Soundia sovelsi varmasti menestyksekkäimmin The Beatles, jonka ensilevyillä vaikutteet ovat selvästi kuultavissa.
Suzy Parker

Cecilia Ann Renee ”Suzy” Parker (28. lokakuuta 1932 San Antonio, Texas – 3. toukokuuta 2003 Montecito, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja huippumalli.
Suzy Parkerin sisko oli kuuluisa huippumalli Dorian Leigh, joka esitteli hänet Eileen Fordille, kun hän oli 14-vuotias. Parkerista tuli Coco Chanelin tunnuskasvo. Parkerin väitetään olleen ensimmäinen malli, joka ansaitsi yli 100 dollaria tunnilta ja 100 000 dollaria vuodessa.
Suzy Parker teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa Rakastunut Pariisissa (1957). Muita hänen tähdittämiään elokuvia ovat Laivasto riemulomalla (1957), Yksinäisiä sydämiä (1958), Kaikki unelmani (1959), Vihollisen armoilla (1960), Kauhukammio (1966) sekä sivuroolit televisiosarjoissa Tarzan ja Hämärän rajamailla.
Parker otti kolmannen aviomiehensä Bradford Dillmanin sukunimen, ja hänet tunnettiin eläkkeelle jäädessään nimellä Suzy Parker Dillman. Parkerilla oli neljä lasta, yksi toisen aviomiehen Pierre de la Sallen kanssa ja kolme Dillmanin kanssa.
The Firm (hip hop -yhtye)

The Firm oli yhdysvaltalainen hip hop -yhtye, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1996. Sen muodostivat Nas, AZ, Foxy Brown ja Nature, joka korvasi entisen jäsenen Cormegan. The Firm hajosi vuonna 1998 julkaistuaan vain yhden albumin.

Taustaa

Yhtyeen varhaisin muoto syntyi kun AZ, Cormega ja Foxy Brown vierailivat Nasin albumilla It Was Written (1996) kappaleella "Affirmative Action". Pian yhtyeen perustamisen jälkeen Nature liittyi The Firmiin ja Cormega lähti. Alun perin myös 50 Cent￼iä ja Mary J. Blige￼ä kaavailtiin mukaan kollektiivin kokoonpanoon.
Beauvais

Nähtävyydet

Beauvais'n merkittävin nähtävyys on sisätiloiltaan maailman korkein goottilainen katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin 1225, mutta joka romahti kaksi kertaa rakentamisen aikana (12. marraskuuta 1284 ja 30. huhtikuuta 1573). Katedraalin rakennustyöt lopetettiin vuonna 1605 ja se on edelleen keskeneräinen. Epävakaita rakenteita on myöhemmin vahvistettu sisäpuolisin puu- ja teräsrakentein. Keskeneräisyydestään huolimatta katedraali on kuitenkin käytössä.

Urheilu

Beauvais on jalkapallojoukkue AS Beauvais Oisen ja lentopallojoukkue Beauvais Oise U.C:n kotikaupunki.
Tarja Halosen puisto

Tarja Halosen puisto (ruots. Tarja Halonens park) on pienehkö puisto Helsingin Kaupunginteatterin vieressä Helsingin Kallion kaupunginosassa. Puisto nimettiin presidentti Tarja Halosen mukaan Halosen täyttäessä 70 vuotta joulukuussa 2013. Teatteria rakastava ja Kalliosta kotoisin oleva Halonen "ei olisi osannut kuvitellakaan parempaa lahjaa kuin nimikkopuisto Helsingin Kaupunginteatterin kupeessa".
Helsingin kaupungilla on ollut tapana nimetä jokin katu, aukio tai puisto jokaisen tasavallan presidentin mukaan. Myös kaikkien aikaisempien presidenttien mukaan on Helsinkiin nimetty vähintään yksi paikka.
Puistossa sijaitsee vuonna 1970 pystytetty Kari Juvan suurikokoinen veistos Thalia ja Pegasos.