google/wiki40b huggingface dataset:
Lehdonjärvi (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Ahvenrovan itäpuolella Lehdonjärvenlehdon vieressä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, vaikka se on kovin matala. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja se rannat ovat soistunutta ruohikkoa. Järvi on autio, vaikka sen vierestä kulkee seututie 930.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy Natura 2000-ohjelmaan sisältyvään Ahvenjärvi-Lehdonjärvi- luonnonsuojelualueeseen (FI1302108). Suojelualueen pinta-ala on 280 hehtaaria, johon sisältyy myös viereinen Ahvenjärvi. Lehdonjärvi on matala humuspitoinen suojärvi, jonka rannat ovat rahkasammalpohjaisia reunusnevoja sekä luhtia. Vesialue on sarasaarekkeista muodostuva sokkelikko.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lohijärven alueella (67.92), jonka Merijärven valuma-alueeseen (67.926) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,8 metriä mpy. Siihen on johdettu vain kaksi metsäojaa ja sen laskuoja lähtee järven pohjoisrannasta Honkamaanvuomaan, jonka vedet päätyvät maan kallistuksen johdosta Hanhiojan myötä Merijärveen. Merijärven laskujoki Merijoki laskee vuorostaan Lohijärven lahteen Vähä Lohijärveen, joka on osa Tengeliönjoen pääuomaa.

Historiaa

Vuoden 1979 peruskartassa oli Honkamaanvuoma vielä ojittamatta, jolloin Lehdonjärven laskuoja katosi Lehdonjärvenjänkään. Siellä sen vedet yhtyivät Lehdonojaan, joka laski Merijärveen. Ojituksen yhteydessä vedet ohjattiin kuitenkin kulkemaan Merijärveen Hanhijoen kautta.
Franklin-instituutti

Historia

Franklin-instituutin vuonna 1824 perustivat Samuel Vaughn Merrick ja William H. Keating. Sen tarkoituksena oli kunnioittaa Benjamin Franklinia ja edistää tämän keksintöjen käyttöä. Se sijaitsi alkujaan Philadelphian piirikunnan oikeustalossa, joka tunnetaan nykyään Independence Hallina. Pian instituutti muutti kuitenkin uuteen rakennukseen, jossa sen tilat olivat noin sadan vuoden ajan.
1930-luvun lamasta huolimatta instituutti ja Poor Richard Club alkoivat vuonna 1930 etsiä rahoitusta uuden museorakennuksen rakentamiseksi. Ne onnistuivat 12 päivässä keräämään 5,1 miljoonaa dollaria, minkä ansiosta rakennustyöt voitiin aloittaa. Uuden rakennuksen kulmakivi laskettiin vuonna 1932 20th Streetin ja Benjamin Franklin Parkwayn risteykseen. Vuonna 1933 museoon rakennettiin Fels Planetarium, joka oli Yhdysvaltain toinen planetaario. Museo avattiin 1. tammikuuta 1934. Sen käytännönläheinen suhtautumistapa tieteeseen osoittautui suosituksi yleisön keskuudessa. Instituutti laajeni merkittävästi 1990-luvulla, kun sen yhteyteen perustettiin Mandell-keskus ja kaksi elokuvateatteria.
Insitituutti jakaa useita palkintoja.
Jesús María Satrústegui

Jesús María Satrústegui Azpiroz (s. 12. tammikuuta 1954 Pamplona) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Urallaan hän pelasi Real Sociedadissa peräti 13 vuotta, ja voitti seurassa tänä aikana kaksi kertaa Primera Divisiónin. Maajoukkueessa Satrústegui pelasi 32 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän edusti maataan kaksissa arvokisoissa: EM-kisoissa 1980 ja MM-kisoissa 1982.
Liouville (kraatteri)

Liouville on pieni törmäyskraatteri Kuussa. Sen halkaisija on 16,12 kilometria. Se sijaitsee kaakkoon suuremmasta kraatterista Dubyagosta, ja tunnettiin aikaisemmin nimellä Dubyago S ennen kuin IAU antoi sille sen nykyisen nimen. Kraatteri on nimetty ranskalaisen matemaatikon Joseph Liouvillen mukaan.
Kraatteri on pyöreä ja maljanmuotoinen. Siitä länteen 35–40 kilometrin päässä sijaitsee samaa kokoluokkaa oleva Respighin kraatteri.
Howard Reig

Howard Reig (31. toukokuuta 1921 – 12. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen televisio- ja radiopersoona. Hän toimi vakituisena uutistenlukijana NBC Nightly News -ohjelmassa vetäytymiseensä vuonna 2005. Hänen ääntään kuitenkin käytettiin vielä joulukuuhun 2007, jolloin seuraajaksi nimitettiin näyttelijä Michael Douglas. 
Kaikkiaan Reig työskenteli NBC:lle ja General Electricille reilusti yli puolen vuosisadan ajan.
Abdel Qissi

Nyrkkeilyura

Qissi aloitti nyrkkeilemisen nuorten sarjoissa 16-vuotiaana, josta hän sittemmin päätyi aikuisten tasolle 20-vuotiaana. Qissin ensimmäinen ottelu oli ranskalaista Lassine Niarea vastaan 28. maaliskuuta 1980. Qissi otteli uransa aikana vain Belgiassa vuosina 1980–1981, jolloin hän voitti kahdeksasta ottelustaan viisi.

Näyttelijänura

Qissi sai ensimmäisen roolinsa vuonna 1990 Lionheart – liian kova kuolemaan elokuvasta ystävänsä Jean-Claude Van Dammen kautta. Samassa elokuvassa esiintyi myös hänen veljensä Michel Qissi. Sittemmin hän näytteli belgialaisessa lyhytelokuvassa Shadow Boxing, kunnes sai toisen roolin yhdysvaltalaisessa elokuvassa The Quest – haastaja. Qissin rooli oli samanlainen kuin ensimmäisessä elokuvassaan, jossa hän näytteli Van Dammen esittämän hahmon viimeistä päävastusta. Qissillä oli vielä pieni rooli vuoden 2001 elokuvassa The Order, joka jäi hänen viimeiseksi yhdysvaltalaiselokuvarooliksi.
Stalinistinen arkkitehtuuri

Stalinistinen arkkitehtuuri (ven. Сталинская архитектура, Stalinskaja arkitektura), joka tunnetaan myös nimillä stalinistinen empiretyyli ja stalinistinen uusrenessanssi, oli Josif Stalinin määräyksestä Neuvostoliiton vuosina 1933–1955 vallalla ollut rakentamisen virallinen tyylisuuntaus. Ensimmäiseksi stalinistista arkkitehtuuria edustavaksi rakennukseksi suunniteltiin 500 metriä korkeaa Neuvostojen palatsia, joka piti rakentaa Moskovaan Kristus Vapahtajan katedraalin päälle. Rakennus ei kuitenkaan toteutunut.
Vaikka Stalin kielsi muut arkkitehtuurisuuntaukset, Neuvostoliitossa rakennettiin edelleen konstruktivistisia teollisuusrakennuksia. Stalinistista arkkitehtuuria ei käytetty massarakentamiseen, koska se oli aikaa vievää ja työlästä. Rakennuksia rakennettiin yleensä vain julkiseen käyttöön ja eliitille. Työläisten rakennukset rakennettiin yksinkertaisiksi ja nopeasti.
Stalinistisesta arkkitehtuurista alettiin luopua Josif Stalinin kuoltua vuonna 1953. Rakennusten valmistuminen kesti liian kauan, ja ne vaativat runsaasti voimavaroja. Vielä 1960-luvulla on kuitenkin muutamia rakennuksia rakennettu stalinistiseen tyyliin, muun muassa Hotel Ukrajina Kiovan kaupunkiin.

Stalinistisen arkkitehtuurin perintö

Vaikkakin stalinistiseen tyyliin rakentaminen päättyi jo 50-luvulla, on nykyaikanakin rakennettu useita rakennuksia stalinistiseen tyyliin, kuten vuonna 2003 valmistunut Triumph Palace. Sitä on sanottu Moskovan "kahdeksanneksi sisareksi", mikä tulee siitä, että Stalin rakennutti Moskovaan 7 pilvenpiirtäjää, joita kutsutaan nimellä "Seitsemän sisarusta".
Venäjän valkoinen talo edustaa osittain myös stalinistista arkkitehtuuria. Rakennus valmistui vuonna 1981.
Vuoden sikateko

Vuoden sikateko on Suomen Sikayrittäjät ry:n vuosittain myöntama palkinto henkilölle tai yhteisölle, joka on toiminnallaan profiloitunut positiivisesti sika-alaa ja sikatalousyrittäjyyttä hyödyttävällä tai edistävällä tavalla. 
Vuodesta 2006 jaettuun Vuoden sikateko -palkintoon liittyy Leo Karppasen tekemä tamminen puuveistos, joka kuvaa emakkoa imettämässä kahtatoista tyytyväistä porsasta. Palkinto luovutetaan kesäisin, usein maatalousnäyttelyn yhteydessä.

Palkittuja

Vuoden sikateko 2006 -palkinnon sai Eläintautien torjuntayhdistys ETT:n toiminnanjohtaja, eläinlääkäri Pirjo Kortesniemi.
Vuoden 2007 sikateolla palkittiin hattulalainen sianlihantuottaja Rita Wegelius. Tärkein palkinnon myöntöperuste oli tuottajan realistinen, mutta positiivinen esiintyminen maa- ja sikataloutta käsittelevissä asioissa eri tiedotusvälineissä.
Vuoden 2008 sikateolla palkittiin possutohtori, eläinlääkäri Katri Kaaro.
Vuoden 2009 palkittiin Satafood Kehittämisyhdistys kuluttajille suunnatun sianlihan markkinointiviestintähankkeen, Possupedia-verkkosivuston tuloksellisesta johtamisesta.
Vuoden 2010 sikateolla palkittiin Snellman Oy. Palkintoa perusteltiin sillä, että Snellman oli pitkään profiloitunut tuottajakentässä hyvämaineisena yhteistyökumppanina ja etteivät yrityksen hyvä kannattavuus ja markkinoiden kilpailukykyisin tuottajahinta ole toisensa poissulkevia asioita.
Vuoden 2011 sikateosta palkittiin Helsingin Sanomat, joka sikayrittäjien järjestön mielestä on tuonut sikatalouteen liittyviä asioita monipuolisesti esille.
Vuoden 2012 sikateolla palkittiin iittiläiselle sikayrittäjä Ismo Eerolalle, joka on kehittänyt ennakkoluulottomasti lihaketjua pellolta pöytään.
Vuoden 2013 sikateolla palkittiin eläinlääkäri Camilla Munsterhjelm, joka on palkintotuomariston mukaan ollut keskeinen henkilö kansainvälisen Welfare Quality (WQ) -arvioinnin jalkauttamisessa suomalaisille sikatiloille.
Vuoden 2015 sikateolla palkittiin Timo Heikkilä Ruskolta. Hänestä kerrottiin silloin, että hän on ollut merkittävä taustavaikuttaja koko Suomen Sikayrittäjät ry:n toiminnan ajan.
Vuoden 2016 sikateolla palkittiin Kesko, koska yritys on edistänyt näkyvästi kotimaisen ruoan arvostusta.
Vuoden 2017 sikateolla palkittiin Johan Backlund. Palkintoperusteluissa hänen mainitaan olevan edelläkävijä uusien toimintatapojen ja erilaisten teknisten ratkaisujen käyttöönotossa Suomessa. Lisäksi kiiteltiin siitä, että hän jakaa saamaansa tietoa koko alaa hyödyttävästi.
Vuoden 2018 sikateolla palkittiin Metsästäjäliiton Kymen piiri. Heidät palkittiin, koska kannustavat paikallisia metsästysseuroja villisikakannan vähentämiseen Kaakkois-Suomessa, jottei afrikkalainen sikarutto (ASF) leviä Suomeen.
Warnes

Ilmasto

Warnesissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 24 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 280 millimetriä. Marraskuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27 °C. Viilein kuukausi on kesäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 21 °C. Sateisin kuukausi on tammikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 210 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 42 millimetriä.
Valajärvi (Janakkala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 350 hehtaaria eli 3,5 neliökilometriä, ja se on 4,0 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järven selkä on yhtenäinen lukuun ottamatta Isosaarta, joka niemenä peittää näkymän pohjoisilta rannoilta. Puhinniemen itäpuolelle jää suojaan 600 metriä pitkä Ratalahti. Järvi on muodostunut Vähikkälässä järven kaakkoisrannassa sijaitsevan poikittaisen Piikakivenharjun ja lounaisrantaa seuraavan epäyhtenäisemmän harjun taakse. Järvi sijaitsee Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostumassa, jonka näkyvin harjuselänne kulkee järven eteläpuolella. Järven pohjoispuolella kulkee toinen harjujakson harjuselänne, joka kuuluu Renkajärveltä Renkoon, Oinaalasta Tunturivuorelle, ja siitä järvelle.
Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 14 742 tuhatta kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 13,4 metriä. Järven kummassakin päässä on yhtä syvät syvänteet, mutta syvin kohta sijaitsee luoteispään syvänteessä. Järvessä on kartan mukaan viisi saarta ja Isosaari, joka on kuitenkin maakannas Puhinniemeen. Isosaaren länsipuolella sijaitsee 130 metriä pitkä Koivusaari, Isosaaren kaakkoispuolella on Kirrinkallio, ja yksi nimetön saari sijaitsee Niinisalonkallion pohjoispuolella rannan tuntumassa. Se on halkaisijaltaan 60 metriä pitkä. Järven rantaviivan pituus on 17,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Rantaan ulottuvia peltopalstoja on vain muutama. Asutus on haja-asutusta ja sen väliin on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asutusta. Ainoa kylä on Vähikkälä, joka sijaitsee järven kaakkoispäässä. Vähikkälästä lähtee luoteeseen ja pohjoiseen tiet, joilta monet järven rakennuksien luokse tulevat tiet ovat lähtöisin. Janakkalan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee järven poikki.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjoen alaosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,7 metriä mpy. Järven lähellä sijaitsevat Mustisuo, Niinisuo ja Kotamäenkorpi ovat ojitettuja ja niiden johto-ojat laskevat järveen. Järven laskuoja Ollanoja lähtee sen pohjoispäästä ja toimii suo- ja pelto-ojien johto-ojana ennen yhtymistään Kaartjokeen. Kaartjoki laskee edelleen Haapajärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Walajärvi”. Se on piirretty siihen melko suurpiirteisesti. Vuoden 1962 peruskartassa oli järven lounaisrantaan Syväojanlahdelle merkitty tanssilava ja leirintäalue. Samassa kartassa oli Kirrinkalliolle rakennettu vapaa-ajan asunto. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa oli rannoille rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. lavaa ei merkitty enää vuoden 1989 karttaan.
Erkki Talari

Erkki Holger Konstantin Talari, vuoteen 1935 Forsström (8. maaliskuuta 1907 Tampere – 18. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. 
Erkki Talarin vanhemmat olivat metallinpakottaja Klaus Erkki Talari ja Ingeborg Johanna Maria Elina Hagelberg ja puoliso vuodesta 1933 Laimi-Inkeri Kajava. Talari opiskeli Santeri Salokiven oppilaana 1930, Taideteollisessa keskuskoulussa 1931–1934 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1934–1935. Hänen töitään oli ensimmäistä kertaa esillä 1934. Uran alkuvaiheessa  Talarin tyyli oli surrealistinen, hän muun muassa teki kuvasarjan Edith Södergranin runoihin. Tunnetuksi tuli hänen puupiirroskuvituksensa Kantelettaren kehtolauluihin vuonna 1945. Hän työskenteli myös kuvaamataidon opettajana aina vuoteen 1974 asti. Talarin töitä on esillä esimerkiksi Valtion taidemuseossa Ateneumissa, mutta myös ulkomaisissa kokoelmissa. Töistään Talari sai useita palkintoja.
Hemi (suurtehomoottori)

Hemi-nimitys viittaa Chrysler-yhtymän autoissa 1950-luvulta alkaen käytettyyn suurtehomoottorikonseptiin.
Hemi(spheric) tarkoittaa puolipallon muotoisia palotiloja ottomoottorissa. Niiden todettiin parantavan hyötysuhdetta ja tehoa. Hemi-moottorit oli suunniteltu vain kilparadoille sekä toisen maailmansodan aikana lentokoneisiin ja panssarivaunuihin. Maailmansodan loputtua Chrysler alkoi asentaa niitä myös henkilöautoihin. Rakenne sinänsä ei ole ainutlaatuinen, sillä samanlaista ratkaisua on käytetty muun muassa Tatra T603:n moottorissa ja nimeä "Hemi" on joissain yhteyksissä käytetty muidenkin valmistajien vastaavista sovelluksista. Yleisesti nimitys kuitenkin liittyy Chryslerin tuotteisiin.
Chryslerin valmistama Hemi-moottorilla varustetut autot esiteltiin jo 1951. Chrysler Imperial ja New-Yorker. ko. moottoreista oli otettu 180 Hp sen tilavuus oli 331,1 cu.in. = 5,42 litraa. Puristussuhde 7,5–1. Suuren tehonsa ja hyvän hyötysuhteen ansiosta moottori oli suhteellisen pieniruokainen normaalikäytössä, Chrysler kasvatti ko. moottorin kokoa jaksoittain 1956 354 cu.in. ja 1957 se oli 392. 1958 oli viimeinen mallivuosi `Early - Hemillä`. 300 sarja joka alkoi 1955 C 300 Mallilla joka oli 300 Hp teholtaan kehittyi vuosi vuodelta ja oli v. 1958 392 cu.in tilavuudeltaan ja tuottaen 380 Hp kaasutinversiona ( 2 x 4 Barrel = kurkkua) 5200 RPM/min ja myös oli saatavana Fuel Injection versio 390 Hp 5200 RPM/min.Molemmat mallit oli 300 mallisen auton moottoreita. Imperial ja New-Yorker malleissa oli `ainoastaan` 345 Hp 4600 RPM/min. Hemi - moottori oli 1958 ns. Early Hemi.
1959 Näiden tilalle tuli 413 cu.in `vedge`. Hemi tuli takaisin 60-luvulla, ja se oli 426 cu.in tilavuudeltaan ja se oli aivan eri tehopaketti kuin Early Hemi. Hemi-moottori on saatavilla DaimlerChryslerin Dodge-, Chrysler- ja Jeep-merkkeihin. Uuden Hemi-moottorin valmistus alkoi vuonna 2002.
Myös Chrysler corporation käytti Early-Hemejä mm. Dodge kuorma-autoissa 50-luvulla.
Maineikkain 426 Hemi esiteltiin vuonna 1964 kilpamoottorina NASCAR-autoihin. Vuosina 1966–71 moottoria oli kuitenkin mahdollista saada myös liikennekelpoisiin Chrysler-yhtymän autoihin hieman tehottomampana versiona.

Nykyaikaiset HEMI-moottorit

Chrysler päätti lähteä retrohuumaan mukaan ensin Chrysler PT Cruiserilla ja myöhemmin tehdasvalmisteisella Hotrod-autolla, Plymouth Prowlerilla. Todellisen huomion kuitenkin takasi Hemi-moottorin paluu kolmen vuosikymmenen jälkeen. Tällainen asennettiin Chrysler 300C-autoon. Samalla myös takavetoiset autot palasivat Chryslerin valikoimaan. Uusi Hemi-moottori ei ole aivan esikuvansa kaltainen: palotilat ovat hieman ovaalinmuotoiset, ja moottori on järjestetty lepuutusjärjestelmällä, eli matalilla kierroksilla moottori käyttää vain neljää sylinteriä. Kierroksia lisättäessä tarvitaan enemmän tehoja, jolloin kaikki kahdeksan sylinteriä saavat toimintakäskyn tietokoneelta. Samanlaista järjestelmää kehitteli myös GM:n Cadillac 80-luvulla bensiininsäästöhaaveena, mutta se ei toiminut käytännössä. Nykyään lähes jokaiseen Chrysler-yhtymän tuotteeseen on saatavilla optiona HEMI-moottori.
James Montgomery Flagg

James Montgomery Flagg (18. kesäkuuta 1877 Pelham Manor, New York – 27. toukokuuta 1960 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kuvittaja, julistetaiteilija ja muotokuvamaalari. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisen maailmansodan aikana tekemästään ikonisesta propagandajulisteesta, jossa Setä Samuli osoittaa sormella katsojaa sanoen ”I Want You” (”Minä haluan sinut”). Samaa julistetta käytettiin myös toisen maailmansodan aikana. Flagg lainasi idean Alfred Leeten vuonna 1914 suunnittelemasta brittiläisestä värväysjulisteesta, jossa oli sotaministeri Herbert Kitchenerin kuva.
Flaggin ensimmäinen piirros julkaistiin St. Nicholas -lastenlehdessä hänen ollessaan 12-vuotias. Vuodesta 1892 alkaen hänen piirroksiaan julkaistiin aikakausjulkaisuissa ja niistä koottiin kirjoja. Hän maalasi myös muotokuvia öljy- ja vesiväreillä, mutta ei tehnyt muuta ”vakavaa” taidetta. Hän julkaisi vuonna 1946 omaelämäkerran Roses and Buckshot.
Terry Farrell (arkkitehti)

Sir Terry Farrell, CBE, (s. 12. toukokuuta 1938 Sale, Cheshire) on brittiläinen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija, joka tunnetaan muun muassa postmodernistisesta tiedustelupalvelu MI6:n pääkonttorista Lontoossa ja KK100-pilvenpiirtäjästä Kiinan Shenzhenissä. Uransa alussa hän teki 15 vuotta yhteistyötä arkkitehti Nicholas Grimshaw’n kanssa.
Farrell kävi St. Cuthbertin koulun Newcastlessa, suoritti tutkinnon Newcastlen yliopistossa ja sitten Master-tutkinnon kaupunkisuunnittelussa Pennsylvanian yliopistossa Yhdysvalloissa.
Vuonna 1965 Farrell muutti Lontooseen ja aloitti Nicholas Grimshaw’n kanssa yhteistyön, jonka painopisteenä oli asuinrakentaminen. He molemmat asuivat suunnittelemassaan alumiinijulkisivuista ja pyöreistä kulmistaan tunnetussa tornitalossa Lontoon Regent’s Parkissa. Vuonna 1980 Farrell kiinnostui Yhdysvalloissa alkunsa saaneesta postmodernista arkkitehtuurityylistä, kun taas Grimshaw halusi edetä yhä pidemmälle kehittämässään ”hi tech” -arkkitehtuurissa. Niinpä Farrell perusti oman toimiston Terry Farrell & Partners ja kohosi 1980-luvun aikana Britannian johtavaksi postmoderniksi arkkitehdiksi. Hänen tunnetuimpia töitä tuolta ajalta ovat aamutelevisiokanava TV-am:n Hollywood-tyylinen pääkonttori Lontoon Camden Townissa, jonka kattojen koristeaiheina olivat muun muassa keitetyt kananmunat munakupeissa, sekä Britannian valtion tilaama virastorakennus, josta Farrell sanoo ettei suunnitteluaikana tiennyt rakennuksen tulevan vakoiluorganisaatio MI6:n käyttöön.
1990-luvulta lähtien Farrell on suunnitellut erityisen paljon Aasiaan, kuten Incheonin kansainvälinen lentoasema Soulissa ja Pekingin eteläinen rautatieasema, joka on Aasian suurin. Hongkongiin Farrellin toimisto on suunnitellut muun muassa Kowloonin rautatieaseman laajennuksen, Britannian pääkonsulaatin ja Peak Tower -rakennuksen.
Farrell asuu art deco -tyylisessä vanhassa Spitfire-lentokonetehtaassa Lontoon keskustassa.
Kardinaaligloksinia

Ulkonäkö ja koko

Putkimaiset kukat ovat kirkkaanpunaisia. Lehdet ovat samettimaisen nukkapintaisia. Kasvin juurakko on mukulamainen.

Levinneisyys

Kasvi on kotoisin Brasiliasta.

Elinympäristö

Kasvi viihtyy valoisalla ja lämpimällä kasvupaikalla. Ilmankosteuden tulee olla korkea.

Käyttö

Kardinaaligloksiniaa käytetään huonekasvina. Lisääminen onnistuu paitsi siemenistä, myös lehti- ja versopistokkaista.
Prusin linnasmäki

Linnasmäki

Linnasmäki sijaitsee Räntämäen ja Orikedon välisellä kallioalueella, jonka ohi seututie 222 kulkee. Kalliomäelle pääsee parhaiten Turun kristillisen opiston pihan kautta kävelemällä pohjoiseen 200 metriä. Linnasmäestä länteen sijaitsee Vähäjoen uoma ja sen ympärillä peltoalueet. Vuoren laki kohoaa lähes 30 metriä peltoaukeaa korkeammalle. Lakialueen itä- ja länsirinteillä näkyy paikoittain kivistä rakennettuja vallimaisia rakenteita ja romahtaneita muureja. Kaakkoiskulmassa on vallissa kahden metrin aukko, jota pidetään porttina linna-alueelle. Valli rajaa ympäristöstä sisällensä noin 2 000 m² suuruisen linna-alueen. Mäen pohjoispuolella on rinne jyrkkää ja kallioista eikä siellä ole valleja. Hjalmar Appelgren teki vuonna 1899  tarkastusmatkallaan muinaislinnasta karttapiirroksen, josta mäen muoto ja vallit ovat hyvin nähtävissä. Osa alueesta jää puolustusvoimien aitaaman alueen sisälle.

Tutkimukset

Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vain kerran vuonna 1986, kun Esa Laukkanen tutki Turun kristillisen opiston laajennuksen alle jäävää aluetta. Rinteestä paljastui pari tulisijaa ja kivikautista keramiikkaa, mutta kivikautinen asuinpaikka oli tuhoutunut jo ennen tutkimuksia. Kohteeseen on tehty lyhyitä tarkastusmatkoja vuosina 1899 (Hjalmar Appelgren), 1961 (Veikko Lehtosalo) ja 1987 (Aino Nissinaho). Liisa Tuomi kävi 5.6.1990 vuorella tekemässä kasvillisuuskartoituksen, jonka antina löytyi syylälinnunhernettä. Sitä on yleisesti pidetty rautakauden asutuksen tuloksalajina.

Hoitaminen ja suojelu

Teija Tiitinen järjesti vuosina 1990–1992 alueen raivaus ja hoitotoimintaa. Vuonna 2001 Kaisa Lehtonen täydensi sitä kerran. Linnavuoren pohjoisosassa on liikkuminen ollut kiellettyä, koska se on ollut puolustusvoimien omistuksessa, mutta sen omistus on päättynyt vuonna 2005.
M/T Stena Contest

Käyttöhistoria

28. elokuuta 2004 laivan köli laskettiin. 1. joulukuuta 2004 alus laskettiin vesille. 23. maaliskuuta 2005 vastavalmistunut alus luovutettiin Contest Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. Aluksen isännöinti luovutettiin yhdysvaltalaiselle Northern Marine Management USA LCC:lle, jonka jälkeen Stena Bulk aloitti liikennöinnin Stena Contestilla.
Kiinteä valuuttakurssi

Kiinteä valuuttakurssi Suomessa

Suomessa kiinteän valuutan politiikkaa on harjoitettu mm. 1990-luvulla, jolloin se sai lempinimen "vahvan markan politiikka" (tai "kovan markan politiikka"). Tuolloin Suomen markka kytkettiin Saksan markkaan ja myöhemmin Ecu:un. Kytkentö ei toiminut odotetulla tavalla ja sen sanottiin johtaneen Suomen 1990-luvun alun talouslamaan.
Iso Kaijutlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,6 metriä mpy.
Tomas Bolme

Tomas Robert Olof Bolme (s. 21. huhtikuuta 1945 Högalid, Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Hergén Tintti-hahmon ruotsalaisäänenä animaatioelokuvissa, mutta hän on näytellyt lisäksi useissa teattereissa sekä kymmenissä ruotsalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän voitti parhaan miespääosan Guldbagge-palkinnon August Strindbergin näytelmään Velkojat perustuvasta elokuvasta Fordringsägare (1988). 
Bolme opiskeli Tukholman Teaterhögskolanissa 1966–1969. Hänen teatteriuraansa kuuluu vapaa teatteriryhmä Fria Proteatern, Dramaten ja Riksteatern. Vuonna 1997 hän esitti Tevjen roolin Georg Malviuksen musikaaliohjauksessa Spelman på taket Tukholman kaupunginteatterissa. Hän on myös lukenut useita äänikirjoja, kuten Jan Guilloun Coq Rouge.
Bolme oli aiemmin Ruotsin kommunistisen puolueen jäsen (ruots. Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna, KFML).