google/wiki40b huggingface dataset:
Ratula (Orimattila)

Ratula on Orimattilan kylä entisessä Artjärven kunnassa Päijät-Hämeessä Villikkalan ja Hietanan kylien välissä.

Historia

Kirjallisia viitteitä Ratulan kylän olemassa olosta löytyy 1500-luvulta. Kylän kehittymiselle suuren sysäyksen antoi 30-vuotisessa sodassa menestynyt Arvid Forbus, joka oli saanut koko Artjärven pitäjän läänitykseksi Ruotsin kuningatar Kristiinalta noin vuonna 1640. Forbus perusti Ratulan kartanon ja kylä alkoi kasvaa vauhdilla. Kartanon isäntänä Forbusin jälkeen toimi kreivi Axel Julius De la Gardie. Kartanon tiluksiin kuului koko Ratulan kylä Soinojankulmalta Taulunportille. Vauraaseen kartanoon on kuulunut oma meijeri, mylly ja kasvihuoneita.
Työväenyhdistyksen Ratulaan perustivat 14. tammikuuta 1906 58 perustajäsentä. Johtokuntaan valittiin Antti Lassila, H. Laine, W. Ahonen, E. Sevon ja Aug. Mäkelä. Yhdistys kokoontui kodeissa. Samana vuonna yhdistys sai kotkalaisen puhuja Vuorenmaan koululle iltamiinsa. 1908 yhdistys valitsi kaksi ostajaa Ratulan kartanosta työväentalo varten ostettaville puille. Ratulan kartanon omistaja Eugenia von Ettet lupasi puut ja vapaavalintaisen tontin maksutta. Hänet ja tilanhoitaja G. A. Rothkirch kutsuttiin vieraiksi avajaisiin, mitkä järjestettiin 6. syyskuuta 1908. Työväenyhdistyksen kirjasto katosi 1918 sisällissodassa, minkä jälkeen talo jäi hartaustilaisuuksia varten ensin papille, sitten tansseja järjestävälle poliisille. Lopulta työväenyhdistys sai talonsa takaisin. Taloa korjattiin ja laajennettiin 1926. 
Toinen maailmansota toi Ratulaan Vahvialasta, Muolaasta ja Säkkijärveltä karjalaisia evakkoja, joille lohkaistiin parikymmentä 18–20 hehtaarin tilaa enimmäkseen kartanon maista. Kartanolle jäi maita enää muutama kymmenen hehtaaria. Uudisasukkaat toivat uutta eloa kylään.

Homeno

Homeno-nimellä kutsutaan Ratulan kartanon ja Orimattilan Kuivannon välistä aluetta. Homeno-nimistä aluetta ei kuitenkaan ole alkujaan ollut. Ratulan toiselle postille piti antaa joku toinen nimi, koska Ratula oli jo käytössä Elimäellä. Ratulan vanhasta nimistöstä postitoimipaikan nimeksi valittiin Homento. Postilaitoksen kirjoitusvirheen vuoksi nimi muuttui Homenoksi.

Tunnettuja ratulalaisia

Kansanedustajana vuosina 1983–1987 toimi ratulalainen Helvi Koskinen, syntyjään Vahvialasta.
Seppo Kuula

Koulutus

Kuula valmistui insinööriksi vuonna 1992 (KeTOL - Kemi-Tornio Institute of Technology). Tämän jälkeen hän on töiden ohella valmistunut Diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun tuotantotalouden koulutusohjelmasta (v. 2008) sekä suorittanut Oulun yliopistossa kaupallisen MBA-tutkinnon (v. 2005).

Ura

Kuula työskenteli valmistuttuaan tietoliikenneyhtiö Eforessa. Tämän jälkeen työnantajia ovat olleet ADC, System Integration Services, QMC IPMedia, Elektrobit, Nethawk ja Mesaplexx. 
Siili Solutionsin toimitusjohtajana Kuula aloitti vuonna 2010  ja hänen johdollaan yhtiö listattiin Nasdaq OMXH First North listalle vuonna 2012 . Kansainvälistymisen osalta merkittävänä askeleena oli Suomen lisäksi Puolassa toimivan Avaus Consulting Oy:n yritysosto vuonna 2014. 
Ohjelmistoyrittäjät ry valitsi Kuulan vuonna 2014 Vuoden ohjelmistoyrittäjäksi.  TiVi (ent.Tietoviikko) -lehti valitsi hänet vuosien 2014 ja 2015 IT-alan 100 vaikuttavinta bisnes-listalle.
Louis Kauffman

Louis H. Kauffman  (s. 3. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja topologi, joka toimii professorina Illinois'n yliopistossa Chicagossa. Hänet tunnetaan erityisesti solmuteoreetikkona, mutta hänen aloihinsa kuuluvat myös algebra ja kybernetiikka.
Kauffman on Journal of Knot Theory and its Ramifications -julkaisusarjan perustaja sekä kahden muun sarjan toimittaja. Hän on toiminut Amerikan kyberneettisen yhdistyksen puheenjohtajana.
Louis Kauffman luennoi Jyväskylän yliopiston 17.kansainvälisessä kesäkoulussa elokuussa 2007. Tapansa mukaan hän havainnollisti teorioita käytännön solmutempuilla..
FS Bison (1930)

Palvelus

Bison joutui risteilijä Georges Leyguesin yliajamaksi 7.-8. helmikuuta 1939 välisenä yönä, jolloin alus katkesi sillan etupuolelta. Korjausten vuoksi alus oli Lorientin laivastontelakalla kuusi kuukautta. Alus oli 4. hävittäjäviirikön ainoa alus, joka palveli ennen toista maailmansotaa Atlantilla ennen kuin se liittyi 11. viirikköön Greenockissa huhtikuussa 1940.
Alus osallistui viirikkönsä mukana saattueiden suojaamiseen sekä partiointiin Atlantilla, mutta sen ja muiden raskaiden Ranskan laivaston alusten lyhyt toimintasäde rajoitti tehtäviä. Alus osallistui ranskalaisalusten mukana Norjan taisteluihin. Se tuhoutui Saksan ilmavoimien 1. St.G I:n Junkers Ju 87 -pommittajien hyökkäyksessä 3. toukokuuta 1940.
Jaku Havukainen

Jarmo-Pekka ”Jaku” Havukainen on suomalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hän aloitti soittamisen 1970-luvun alkupuolella, ja on myöhemmin säestänyt muun muassa Tapani Kansaa, Paula Koivuniemeä ja Topi Sorsakoskea, keikkaillut kahdestaan Pepe Willbergin kanssa sekä kuulunut uuteen Jormas-kokoonpanoon. Lapinlahden Lintuihin hän kuului noin vuoden verran (2005–2006). Nykyään Havukainen keikkailee oman yhtyeensä sekä Aboriginal Pig Band -yhtyeen kanssa. Havukainen julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen oman levynsä Rocks With The Stars.
Jaku Havukainen on myös lauluntekijä. Hänen omalla nimellään tai salanimillä tekemiään kappaleita ovat levyttäneet ainakin Samuli Edelmann, Anna Hanski ja Sakari Kuosmanen.
Selkokielinen englanninkielinen Wikipedia

Selkokielinen englanninkielinen Wikipedia on englanninkielinen wikipedia, joka on kirjoitettu selkokielellä englanniksi. Se on tarkoitettu lapsille, englannin kielen opiskelijoille, ihmisille joilla on vaikeuksia lukemisessa tai vain tahtovat aiheesta perusasiat eivätkä syvällisemmin aiheesta. Artikkelien tarkoitus on auttaa erityisesti koulutehtävissä tai vain tarjota hauskuutta oppia uusia asioita. Selkokielisen englanninkielisen Wikipedian tarkoituksena on myös olla pohjana käännöksille muille kielille. Selkokielisessä englanninkielisessä Wikipediassa oli tammikuussa 2009 54 161 artikkelia ja 1. lokakuuta 2012 siellä oli 87 703 artikkelia. Nykyään artikkelimäärä on noin 115 000 (1.11.2015).
Artikkelit käyttävät yksinkertaisempaa sanastoa sekä kielioppia kuin englanninkielinen Wikipedia.

Selkokielinen englanti

Artikkeleissa käytetään noin 800–1 000 eri sanaa, jotka ovat englannin kielen yleisintä perussanastoa. Kielioppi on yksinkertaista, esimerkiksi lauseet ovat lyhyempiä. Artikkelit ovat myös tiiviitä ja lyhyitä, normaalisti noin 500–2 000 sanaa pitkiä, korkeintaan 3 000 sanaa. Artikkelit, jotka tarvitsevat monimutkaisempia tai harvinaisempia sanoja, sisältävät sanan selityksen selkokielellä.
Preußenlied

Preußenlied eli Preussin laulu oli Preussin kuningaskunnan kansallislaulu. Seitsensäkeistöisen laulun kuusi ensimmäistä säkeistöä kirjoitti Bernhard Thiersch vuonna 1830 syntymäpäivälahjaksi Preussin kuninkaalle Fredrik Vilhelm III:lle. Sävelmän teki 1832 Heinrich August Neithardt. Seitsemännen säkeistön kirjoitti Th. Schneider 1851.

Sanat

1. Ich bin ein Preuße, kennt ihr meine Farben?

Die Fahne schwebt mir weiß und schwarz voran!

Daß für die Freiheit meine Väter starben,

Das deuten, merkt es, meine Farben an.

Nie werd' ich bang verzagen,

Wie jene will ich's wagen

|: Sei's trüber Tag, sei's heitrer Sonnenschein,

 Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
2. Mit Lieb' und Treue nah' ich mich dem Throne,

Von welchem mild zu mir ein Vater spricht;

Und wie der Vater treu mit seinem Sohne,

So steh' ich treu mit ihm und wanke nicht.

Fest sind der Liebe Bande;

Heil meinem Vaterlande!

|: Des Königs Ruf dring in das Herz mir ein:

 Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
3. Nicht jeder Tag kann glühn im Sonnenlichte;

Ein Wölkchen und ein Schauer kommt zur Zeit;

Drum lese keiner mir es im Gesichte,

Daß nicht der Wünsche jeder mir gedeiht.

Wohl tauschten nah und ferne

Mit mir gar viele gerne;

|: Ihr Glück ist Trug und ihre Freiheit Schein:

  Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
4. Und wenn der böse Sturm mich wild umsauset,

Die Nacht entbrennet in des Blitzes Glut;

Hat's doch schon ärger in der Welt gebrauset,

Und was nicht bebte, war der Preußen Mut.

Mag Fels und Eiche splittern,

Ich werde nicht erzittern;

|: Es stürm' und krach', es blitze wild darein!

  Ich bin ein Preuße, will ein Preuße sein! :|
5. Wo Lieb' und Treu' sich so den König weihen,

Wo Fürst und Volk sich reichen so die Hand,

Da muß des Volkes wahres Glück gedeihen,

Da blüht und wächst das schöne Vaterland.

So schwören wir auf's neue

Dem König Lieb' und Treue!

|: Fest sei der Bund! Ja schlaget mutig ein!

  Wir sind ja Preußen, laßt uns Preußen sein. :|
6. Und wir, die wir am Ost- und Nordseestrande,

Als Wacht gestellt, gestählt von Wog' und Wind,

Wir, die seit Düppel durch des Blutes Bande

An Preußens Thron und Volk gekettet sind,

Wir woll'n nicht rückwärts schauen,

Nein, vorwärts mit Vertrauen!

|: Wir rufen laut in alle Welt hinein:

  Auch wir sind Preußen, wollen Preußen sein! :|
7. Des Preußen Stern soll weithin hell erglänzen,

Des Preußen Adler schweben wolkenan,

Des Preußen Fahne frischer Lorbeer kränzen,

Des Preußen Schwert zum Siege brechen Bahn.

Und hoch auf Preußens Throne

Im Glanz von Friedrichs Krone

|: Beherrsche uns ein König stark und mild,

  Und jedes Preußen Brust sei ihm ein Schild! :|
Mel Tormé

Melvin Howard Tormé (13. syyskuuta 1925 – 5. kesäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti pehmeä-äänisenä jazzlaulajana. Hän kirjoitti klassisen joululaulun The Christmas Song (”Chestnuts roasting on an open fire...”) yhdessä Bob Wellsin kanssa.

Elämä ja ura

Monipuolinen muusikko ja kirjailijanakin toiminut Mel Tormé tunnettiin erityisesti pehmeästä crooner-tyylin lauluäänestään, jonka ansiosta hän sai lempinimen ”The Velvet Fog” (suom. samettisumu). Sen lisäksi hän oli säveltäjä ja sovittaja, rumpali ja näyttelijä monissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. 67 vuoden uran jälkeen vuonna 1996 hän rikkoi ennätyksiä esiinnyttyään sekä New Yorkin Carnegie Hallissa että Los Angelesin Hollywood Bowlissa 20 peräkkäisenä vuonna.
Tormé aloitti uransa chicagolaisilla radioasemilla jo nelivuotiaana 1929 Coon-Sanders Nighthawk Bandin viikottaisena solistina. Kuusivuotiaana hän oli mukana vaudevillenäytöksissä eri puolilla kaupunkia, ja 9-vuotiaana hänet valittiin lehdenmyyjäpojan rooliin NBC:n radiokuunnelmasarjaan Song of the City vuosiksi 1934–40. Samaan aikaan Tormé opiskeli rumpujensoittoa ja laulujen kirjoittamista ja sai 15-vuotiaana aikaan ensimmäisen hittinsä, Harry Jamesin vuonna 1941 levyttämän ”Lament to Love”. 
Pian sen jälkeen hän muutti Kaliforniaan ja ryhtyi Chico Marxin yhtyeen rumpaliksi, sovittajaksi ja laulajaksi.
Vuodesta 1943 alkoi Mel Tormén soolo- ja elokuvaura nopeasti nousta. Hänen esikoisroolinsa oli elokuvassa Sano se iskusävelin, joka oli myös Frank Sinatran elokuvadebyytti. Sitä seurasivat Pardon My Rhythm (1944) ja Let's Go Steady (1945), kaksi kouluaiheista musiikkielokuvaa. Elokuvissa Tormén taustalla lauloi Los Angeles City Collegen oppilaista koottu Mel-Tones-niminen yhtye, jonka sovitukset teki Tormé.
Palveltuaan toisessa maailmansodassa Mel Tormé kiinnitettiin MGM-yhtiöön, jossa hän näytteli elokuvissa Good News(1947) ja Words and Music (Laulan ja nauran, 1948) 1950-luvulla hän sarjan hittejä ja esiintyi konserttisaleissa ympäri Yhdysvaltoja uuden ”cool school” -tyylin jazzsolistina.
Hän aloitti televisioesiintymiset vuonna 1951 Peggy Leen kanssa ohjelmassa Top Tunes, isännöi sitten päivittäistä talk showta CBS-verkossa ja vieraili monissa muissakin tv-ohjelmissa. Vuonna 1957 hän oli Emmy-palkintoehdokkaana sivuosastaan televisionäytelmässä The Comedian.
Vuonna 1963 Mel Tormé pääsi yhdeksi käsikirjoittajaksi CBS:n Judy Garland Show’hun ja kirjoitti sitten menestyskirjan The Other Side of the Rainbow (1970), jossa hän hyödynsi kokemuksiaan arvaamattoman tähden kanssa toimimisesta. Hänen muita kirjojaan ovat omaelämäkerta It Wasn’t All Velvet (1988), romaani Wynner (1978), laulajamuistelmat My Singing Teachers: Reflections on Singing Popular Music (1994) sekä rumpalielämäkerta Traps — The Drum Wonder: The Life of Buddy Rich (1987).
Mel Tormé konsertoi useimpien Yhdysvaltojen tunnetuimpien sinfoniaorkestereiden kanssa. Hänet palkittiin Grammyllä 1980-luvun albumeista An Evening with George Shearing and Mel Tormé ja Top Drawer.
Tormé kuoli aivoinfarktiin kesäkuussa 1999.
Bibliotheca Teubneriana

Bibliotheca Teubneriana eli Teubner on julkaisusarja, jossa on julkaistu kreikan- ja latinankielisiä tekstejä. Se on laajin nykyaikainen antiikin ja osin keskiajan kreikan- ja latinankielisen kirjallisuuden kokoelma. Sarjan koko nimi on Bibliotheca Scriptorum Graecorum et Romanorum Teubneriana, ja siihen kuuluu johtavien tutkijoiden kommentoimia kriittisiä editioita. Ainoat vastaavat julkaisusarjat nykyisin ovat Oxford Classical Texts ja Collection Budé.

Historia

Benedictus Gotthelf Teubner (1784–1856) aloitti 1811 omissa nimissään kirjapainotoiminnan, jota hän oli johtanut jo vuodesta 1806 nimellä Weinedelsche Buchdruckerei. Näin syntyi leipzigilainen kustantamo B. G. Teubner (latinaksi in aedibus B.G. Teubneri). Bibliotheca Teubnerianaa alettiin julkaista 1849. Nykyisin Teubner-julkaisut ovat melko kalliita, vaikka ne oli alkujaan tarkoitettu edullisiksi mutta laadukkaiksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Saksan jaon aikana yritys oli jakautunut kahtia, ja toinen toimi Leipzigissa, toinen Stuttgartissa. Saksan yhdistymisen jälkeen yritysten toiminnot yhdistettiin, ja sen pääkonttori muutti Wiesbadeniin. 1999 yritys ilmoitti myyvänsä klassisten tekstien julkaisutoimintansa müncheniläiselle kustantamolle K. G. Saurille, mutta julkaisusarjan nimi jäi entiselleen. Vuonna 2006 Saurin omistajaksi tuli Walter de Gruyter. Tammikuusta 2007 Bibliotheca Teubnerianaa on julkaissut yksinomaan Walter de Gruyter GmbH & Co. KG.
Timo Hirvonen (jääkiekkoilija)

Timo Hirvonen (s. 5. joulukuuta 1973 Varkaus) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Kiekko-Espoota ja Espoo Bluesia kuudentoista kauden ajan. Bluesin lisäksi hän edusti lappeenrantalaista SaiPaa puolentoista kauden ajan 2003–2005 sekä ruotsalaista Malmö Redhawksia kaudella 2004–2005 siirryttyään sinne kesken kauden SaiPasta.
Hirvonen lopetti uransa keväällä 2006. 6.3.2007 Hirvosesta tuli ensimmäinen Espoo Bluesin pelaaja, jonka paita nostettiin Espoon Areenan kattoon, ja hänen pelinumeronsa 33 jäädytettiin. Joulukuussa 2010 Hirvonen nimettiin Espoon Bluesin apuvalmentajaksi. Aikaisemmin hän on valmentanut Bluesin juniorijoukkueita.
Catwoman (lyhytanimaatio)

Juoni

Kissanainen saa vihjeen Gotham Cityn rikollisen Rough Cutin salakuljettavan jotain muutakin kuin timantteja. Hän päättä lähteä roiston perään ja löytää tämän paikallisesta strippiklubista. Rough Cut onnistuu pakenemaan paikalta, kun hän huomaa Kissanaisen olevan vain hänen suunnitelmansa perässä. Tilanne ajautuu lopulta satamaan, jossa Rough Cut odottaa juuri saapunutta lastiaan. Myös Kissanainen löytää tiensä paikalle ja onnistuu estämään roiston aikeet.
Mell Lazarus

Melvin ”Mell” Lazarus (nimimerkki Mell; 3. toukokuuta 1927 Brooklyn, New York – 24. toukokuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan piirtämistään strippisarjakuvista Miss Peach (julkaistu suomeksi nimellä Neiti Maikka) ja Momma.
Lazarus jätti high schoolin kesken toisena lukuvuonna vuonna 1943 ryhtyäkseen piirtäjäksi. Hän piirsi aluksi Wee Women ja Li’l One -nimisiä sarjoja ja työskenteli sarjakuvapiirtäjä Al Cappin omistamassa Toby Press -kustantamossa mainoskuvien piirtäjänä ja myöhemmin toimittajana. Älykkäistä ja kyynisistä isopäisistä koululapsista kertonut Miss Peach -sarjakuva syntyi vuonna 1957 Lazarusin ehdotuksena United Features Syndicaten julistamaan kilpailuun ja se alkoi ilmestyä samana vuonna New York Herald Tribunessa. Sarja sisälsi usein poliittista ja yhteiskunnallista satiiria. Miss Peach ilmestyi parhaimmillaan 300 sanomalehdessä. Lazarus lopetti sen piirtämisen vuonna 2002. Vuonna 1970 Lazarus lanseerasi myös toisen sarjakuvan, aikuisia lapsiaan määräilevästä iäkkäästä äidistä kertovan Momman. Tämä sarja levisi Publishers-Hall Syndicaten levittämänä yli 400 lehteen ja ilmestyy edelleen. Lazarus piirsi Mommaa kuolemaansa asti, viimeisessä vaiheessa vaimonsa avustamana. Hän teki uransa aikana yli 33 000 yksittäistä strippiä.
Lazarus palkittiin National Cartoonists Societyn Reuben-palkinnolla 1982. Hän toimi seuran puheenjohtajana 1989–1993.
Lazarus julkaisi romaanit The Boss Is Crazy, Too (1964) ja The Neighborhood Watch (1986). Lisäksi hän kirjoitti näytelmiä ja televisio-ohjelmien käsikirjoituksia. Lazarus oli Mensan jäsen.
Lazarus asui vuodesta 1975 Kaliforniassa. Hän kuoli 89-vuotiaana Los Angelesissa 24. toukokuuta 2016 Alzheimerin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Danevirke

Danevirke tai Dannevirke, myös Danewerk, Dannewirk tai Dannewerk (muinaisnorjaksi Danavirki) on tanskalaisten alun perin viikinkiajalla rakentama puolustusvalli Etelä-Schleswigissä, nykyisessä Saksassa. Lännessä se päättyy Hollingstedtiin ja idässä Hedebyhyn, lähelle nykyistä Schleswigin kaupunkia. Se toimi vuosisatojen ajan Tanskan puolustusmuurina etelästä tulevia hyökkäyksiä vastaan.
Alkuperäinen Danevirke oli mahtava maavarustus, joka erotti Jyllannin niemimaan mantereesta. Perimätiedon mukaan Tanskan kuningas Godfred aloitti vallin rakentamisen noin 808, sillä hän pelkäsi frankkien hyökkäyksiä pohjoiseen. Radiohiiliajoituksen perusteella on kuitenkin saatu selville, että Danevirken ensimmäinen vaihe on peräisin jo 650-luvulta. Godfredin johdolla varustuksia kohennettiin, ja valleja rakennettiin myöhemmin useissa eri vaiheissa aina vuoteen 1200 saakka. Saksan kuningas Henrik I murtautui Danevirken läpi vuonna 934. Tämän jälkeen Harald Sinihammas laajensi vallituksia, mutta Otto II valloitti ne taas vuonna 974.
Keskiajalla maavallia vahvistettiin hirsivarustuksin, ja Danevirkeä käytettiin sotajoukkojen kokoontumispaikkana. Kuningas Valdemarin aikana Danevirkeä vahvistettiin tiilimuurein. Suojavarustukset alkoivat vähitellen rappeutua 1400-luvulla, kun Schleswig-Holstein liitettiin Tanskaan. 
Vuonna 1848 tanskalaiset korjasivat Danevirkeä kovalla kiirellä, mutta Preussin tykistö oli vanhoille varustuksille liikaa ja preussilaiset valloittivat Danevirken 23. huhtikuuta 1848. Vuodesta 1850 lähtien puolustuslinjaa vahvistettiin ja korjattiin perusteellisesti, ja tanskalaiset pitivät Danevirkeä valloittamattomana. Toisessa Saksan–Tanskan sodassa vuonna 1864 preussilaiset kuitenkin kiersivät linnoitetun linjan koillisesta. Tanskalaiset vetäytyivät taisteluitta, ja Preussin joukot tuhosivat Danevirken. 
Tuhosta huolimatta Danevirkestä on jäänyt jäljelle runsaasti melko hyvin säilyneitä raunioita. Alueella on tehty useita arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty muun muassa arvokkaita riimukirjoituksia sekä suuren varuskuntakaupungin jäänteet. Varuskunta on saattanut olla Sliasthorp, joka oli kuningas Godfredin tukikohta, kun hän jälleenrakensi Danevirkeä.
22 asteen rengas

22 asteen rengas on Auringon tai harvemmin Kuun ympärillä näkyvä erittäin yleinen haloilmiö. Nimensä mukaisesti se muodostaa taivaalle ympyrän, jonka keskipisteessä Aurinko/Kuu on ja renkaan säde 22°. Rengas on usein värillinen. Tällöin renkaan sisäreuna on punainen ja keltaisen jälkeen ulkoreunalla on valkoinen vyöhyke. Renkaan sisällä taivas on usein hieman tavallista tummempi.
22 asteen rengas on yleisin haloilmiö. Se syntyy, kun aurinko (tai Kuu) paistaa korkealla ilmassa leijuvan jääkidepilven läpi. Renkaan syntymiseksi pilven jääkiteet voivat olla mielivaltaisissa asennoissa ja useimmista muista haloista poiketen, niissä saa olla ilmakuplia tai muita sulkeumia.
Koska myös himmeämpi 46 asteen rengas syntyy samanlaisissa olosuhteissa, se voi esiintyä samanaikaisesti 22 asteen renkaan kanssa. Itse 22 asteen renkaan läheisyydessä taivaalla voi näkyä ainakin sivuaurinkoja tai 22 asteen rengasta sivuavia kaaria.
Stansvikin kartano

Stansvikin kartano on kartano Helsingin Laajasalossa. Se on ollut Helsingin kaupungin omistuksessa vuodesta 1938 lähtien. Kartanon päärakennus on nykyisin museokäytössä, ja se on rakennettu vuosina 1803–1804, jolloin se oli kapteeni Fabian Casimir Roswallin omistuksessa. Roswall todennäköisesti myös suunnitteli rakennuksen itse. Kartanoon vievää tietä koristavat 1860-luvulta peräisin olevat tammipuut.
Stansvik alkoi toimia itsenäisenä tilana vuonna 1798, mitä ennen se oli Degerön kartanoon tilaan kuulunut torppa. Roswallin jälkeen kartanon omisti vuosina 1805–1817 tunnettu maalari Emanuel Thelning. Sen jälkeen se oli ensin Edelheimin ja vuodesta 1856 Willebrandin suvun omistuksessa. Knut Felix von Willebrand toteutti 1800-luvun puolivälin jälkeen muutoksia päärakennukseen. Helsingin kaupunki osti tuolloin 100 hehtaaria käsittäneen kartanon Willebrandin suvulta vuonna 1938. Kartanon vuokralaisena on ollut vuodesta 1945 kaupungin virkamiesyhdistys (nykyisin Jyty Metropoli ry). Kartanon entisille maille rakennettiin 1950-luvulla kesäasuntoja.
Cassim Chilumpha

Cassim Chilumpha (s. 29. marraskuuta 1958) on malawilainen poliitikko. Hän oli Malawin  varapresidentti 2004-2009 ja ministeri vuodesta 2012. Hän kuuluu Yhdistyneeseen demokraattiseen rintamaan.
Chilumpha pidätettiin hänen kotonaan 28. huhtikuuta 2006 ja  kuljetettiin vankilaan Lilongween. Häntä syytettiin maanpetoksesta, ja hänen väitettiin yhdessä Yusuf Matumulan kanssa suunnittelevan Bingu wa Mutharikan surmaamista. Chilumpha todettiin syyttömäksi 26. helmikuuta 2007. Hänen puolueensa piti episodia puhtaasti poliittisena vainona. 
Ennen varapresidenttiyttään Chilumpha ehti toimia Malawin talousministerinä Bakili Muluzin hallituksessa vuosina 1998–2000. 
Eraannuttuaan Mutharikan puolueesta Chilumpha liittyi Joyce Bandan PP-puolueeseen. Hän oli Bandan hallituksessa energia- ja kaivosministerinä. 
Vuoden 2019 vaalien lähestyessä Chilumpha perusti oman puolueen.
Renat Janbajev

Renat Rudolfovitš Janbajev (ven. Ренат Рудольфович Янбаев, s. 7. huhtikuuta 1984) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Zenit Pietaria lainalla Lokomotiv Moskovasta. Tavallisesti hänen pelipaikkansa on vasempana laitapuolustajana.
TsSKA:n kasvatti Janbajev siirtyi Lokomotiv Moskovaan kesken kauden kesällä 2007 Kuban Krasnodaristaista. Aikaisemmin hän on edustanut urallaan myös Anži Mahatškalaa ja Himkiä.
Helmikuussa 2008 Janbajev nostettiin Venäjän maajoukkueeseen. Hänet valittiin myös Venäjän joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin.
Orjattaresi (elokuva)

Orjattaresi (The Handmaid’s Tale) on Harold Pinterin käsikirjoittama ja Volker Schlöndorffin ohjaama elokuva vuodelta 1990. Se perustuu Margaret Atwoodin romaaniin Orjattaresi vuodelta 1985. 
Vuonna 2018 julkaistussa arviossaan kriitikko Timo Peltonen pitää elokuvan uskottavuutta, varsinkin näyttelijätyötä ja puvustusta, huomattavasti heikompana kuin romaanin televisiosovituksessa The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2017–). Pinterin käsikirjoitusta hän pitää lepsuna.
S/S Orion

S/S Orion oli suomalainen rahtihöyrylaiva jossa oli myös matkustajahyttejä.
S/S Orion rakennettiin 1884 Bremer Schiffsbau Ges.:n telakalla Bremenissä Saksassa. Laivan pituus oli 64,28 metriä, leveys 9 metriä ja syväys 4,88 metriä. Laivan vetoisuus oli 1 066 bruttorekisteritonnia ja suurin nopeus oli 8 solmua. Höyrykoneen teho oli 500 hevosvoimaa. Laivalla oli joitain matkustajahyttejä joissa oli 9 vuodepaikkaa.
Suomen Höyrylaiva Oy:n tilaama laiva liikennöi Hull-Kööpenhamina-Turku-Hanko-Helsinki-Viipuri-linjalla yhdessä S/S Siriuksen kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana laiva oli vuokrattuna venäläisille sukellusveneverkkojen laskulaivaksi ja se myytiin helmikuussa 1917 Venäjän laivastolle. Laivan nimeksi vaihtui Ob mutta kun venäläiset lähtivät 13. huhtikuuta 1918 Helsingistä laiva jäi sinne ja syksyllä 1918 se palasi takaisin Suomen Höyrylaiva Oy:n omistukseen.
S/S Orion haaksirikkoutui lumimyrskyssä 28. joulukuuta 1931 Helsingin edustalla ollessaan tulossa Rouenista Turun kautta Helsinkiin.
Suomen Höyrylaiva Oy hankki 1935 uuden samannimisen 2 810 dwt:n rahtialuksen. Tämä laiva luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliittoon 1945 ja se sai nimekseen Valday. Laiva romutettiin Osakassa Japanissa 1969.