google/wiki40b huggingface dataset:
Örö

Örön linnake

Örö kuului niin sanottuun Pietari Suuren merilinnoitukseen. Linnoittaminen aloitettiin ennen ensimmäistä maailmansotaa. Itsenäisyyden alusta saari on ollut osa Suomen meripuolustusta. Saarella oli raskas ja järeä patteri, jonka tykkikalustona oli mm. 2 kpl 305/52 O -tykkiä ja 152/45 C, myöhemmin 152/50 T. Tämän lisäksi saaren toimintaan on kuulunut merivalvonta. Linnake osallistui sodan aikana taisteluun Bengtskäristä sekä tykkitulella että lähettämällä miehiä Bengtskäriin.
Örössä on aikaisemmin annettu varusmieskoulutusta, mutta Suomen puolustusvoimien toiminta Örössä loppui pääosin vuonna 2005 ja saari on nykyisin Metsähallituksen hallinnassa. Örön linnakkeeseen kuului muun muassa rannikkosotilaskoti ja varuskuntakerho.
Saaressa on toimintakunnossa oleva, kolmesta tykistä koostuva 130 TK -rannikkotykkipatteri.

Saaren luonto

Örö on matalalla vesialueella sijaitseva harjusaari. Sillä esiintyy runsaasti arvokkaita luontotyyppejä, kuten erikoisen luonnontilaisena säilyneitä hiekkarantoja, dyynejä ja rantaniittyjä. Örössä on havaittu kaikkiaan 1 500 perhoslajia, joista uhanalaisia tai silmälläpidettäviä on yli sata. Se on tunnettu myös harvinaisten merenrantakasvien, kuten merijuolavehnän alalajin merivehnän (Elymus farctus ssp. boreoatlanticus) esiintymistä. Suomessa uhanalainen, rauhoitettu ja hyvin harvinainen merivehnä tunnettiin pitkään vain Öröstä. Muita uhanalaisia ja silmälläpidettäviä putkilokasveja saarella ovat muun muassa hietaneilikka, hietikkosara, isokrassi, kangasajuruoho, lännenhanhikki, meriotakilokki ja rantakaura. Saari on myös Suomen ainoa lännenkylmänkukan kasvupaikka.
Folke Öhman

Folke Öhman on ollut Paraisten kaupunginjohtaja 1. maaliskuuta 2002 lähtien. Hän jää eläkkeelle huhtikuun alusta 2015. Hän perustelee eläkkeelle jäämistään sillä, että on alkamassa muutosprosessi, jonka aikana johtajan on hyvä olla sama henkilö koko ajan. Hän puolustaa Paraisten luontoa. Hänen seuraajakseen valittiin Patrik Nygrén.
Mekaaninen lukutaito

Mekaaninen lukutaito on alkeellisin lukutaidon taso, jossa lukijalla on taito muodostaa äänteistä sanoja ja lauseita. Mekaaniseen lukutaitoon kuuluu kirjainten, sanojen, lauseiden ja virkkeiden tunnistaminen. Tekstiä ei voi ymmärtää ilman mekaanista lukutaitoa, mutta toisaalta mekaaninen lukeminen ei ole tae tekstin ymmärtämiselle. Varsinaisesta lukutaidosta (peruslukutaito) voidaan puhua vasta kun lukija hallitsee sekä mekaanisen että ymmärtävän lukutaidon.
Mekaanisen lukutaidon puutteesta kärsiviä kutsutaan dyslektikoiksi.
Rödjan

Rödjan on Älgön saaren etelärannalla sijaitseva entinen kalastajatila, jossa toimii Tammisaaren saariston kansallispuiston neuvontapiste. Neuvontapiste otettiin käyttöön vuonna 1994 perusteellisen entisöinnin jälkeen. Rödjanin pihapiiristä lähtee 2 kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella on näkötorni. Asuintalossa ja rantavajassa on saaristoluontoa ja entisaikojen saaristolaiselämää kuvaavia esineitä ja kertomuksia.
Rödjan tarjoaa suojatun retkisataman veneilijöille, mutta paikalle pääsee kesäisin myös Tammisaaresta lähtevällä vuoroveneellä. Etäisyys Tammisaaresta on noin 10 meripeninkulmaa (noin 18 km).
Suzy (laulaja)

Susana Guerra (s. 24. tammikuuta 1980), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Suzy, on portugalilainen laulaja. Hän edusti Portugalia vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Quero ser tua”, mutta jäi täpärästi finaalin ulkopuolelle sijoituttuaan ensimmäisessä semifinaalissa yhdenneksitoista.
Ettore Bastico

Sotilasura

Bastico syntyi Bolognassa, Emilia-Romagnan alueella. Hän liittyi 3. Bersaglierirykmenttiin vuonna 1896, jossa hänen taitonsa huomattiin, ja hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1899. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1909, ja ennen ensimmäistä maailmansotaa hänet ylennettiin everstiksi. Hän liittyi ensimmäiseen maailmansotaan sen alettua.
Basticon kyky johtajana alettiin huomata, ja sen ansiosta hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi vuonna 1928, kenraalimajuriksi vuonna 1932 ja kenraaliluutnantiksi vuonna 1936. Hän oli mukana toisessa Italian-Etiopian sodassa, jossa hän komensi III. Armeijakuntaa, sekä Espanjan sisällissodassa, jossa hän komensi italialaisia vapaaehtoisjoukkoja, kunnes Francolle uskolliset joukot saavuttivat italialaisjoukkojen kanssa voiton Santanderin taistelussa. Tämän jälkeen italialaisjoukkojen komento siirtyi Basticolta kenraali Mario Bertille. Tämän jälkeen Bastico palasi Italiaan, jossa hän sai käskyn huolehtia armeijan uudistuksesta sekä moottoroitujen joukkojen lisäämisestä. Hän myös siirtyi komentamaan uutta ja moottoroitua Italian 6. Armeijaa.
Mauri Ryömä

Mauri Ryömä (30. lokakuuta 1911 Helsinki – 28. marraskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Ryömä kuului 1930-luvulla Suomen sosialidemokraattiseen puolueeseen (SDP), mutta sotien jälkeen hänestä tuli yksi Suomen kommunistisen puolueen (SKP) näkyvimmistä poliitikoista. Hän oli kansanedustajana vuosina 1936 ja 1945–1958. Ryömä sai surmansa auto-onnettomuudessa.

Elämäkerta

Ryömä kirjoitti ylioppilaaksi 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945. Hän toimi lääkärinä Rauhan ja Nikkilän sairaaloissa. Hän solmi vuonna 1933 avioliiton runoilija Elvi Sinervon (1912–1986) kanssa. Suomentajat Ilkka Ryömä ja Liisa Ryömä olivat heidän lapsiaan.
Mauri Ryömä oli toisen polven poliitikko, sillä hänen isänsä, lääkintöhallituksen pääjohtaja Hannes Ryömä (1878–1939) toimi SDP:n kansanedustajana 1919–1938. Mauri Ryömän poliittinen ura alkoi 1930 Akateemisen sosialistiseuran sihteerinä. Hän työskenteli myös aikakauslehti Soihdun toimituksessa ja sodan jälkeen SNS-lehden sekä Työkansan Sanomien päätoimittajana.
Mauri Ryömä valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan sosiaalidemokraattien listalta 1936. Edustajantoimi päätettiin kuitenkin lakkauttaa helmikuussa 1937 asepalveluksen suorittamattomuuteen vedoten. Ryömä toimi SDP:n vasemmistosiivessä. Jatkosodan aikana hän oli turvasäilössä valtiopetoksesta syytettynä perustettuaan Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran keväällä 1940. Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran saavuttama vastakaiku oli voimakas. "Ryömäläinen" korvasi muutamaksi vuodeksi "kommunistin" vasemmistosuunnan kannattajien yleisnimenä.
Eduskuntavaaleissa 1945 Ryömä valittiin eduskuntaan Suomen kansan demokraattisen liiton listalta Uudenmaan läänin vaalipiiristä, vaaleissa 1954 ja 1958 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Presidentin valitsijamies hän oli kahdesti, 1950 ja 1956. Ryömä oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
Nuoruudessaan Mauri Ryömä oli aktiiviurheilija. Hänen seuransa oli Helsingin Kullervo, jonka riveissä hän voitti TUL:n jääpallomestaruuden vuonna 1933.
Grails

Historia

Yhtyeen perustivat kitaristi Alex Hall, rumpali Emil Amos ja toinen kitaristi Paul Spitz ja se tunnettiin aluksi nimellä Laurel Canyon vuoteen 2003 asti. Yhtye sai positiivista palautetta ensimmäisten esiintymistensä jälkeen ja siihen liittyivät viulisti Timothy Horner ja pianisti-basisti Bill Slater. Yhtye julkaisi vuosina 2000 ja 2001 kaksi omakustanne-EP:tä. Tämän jälkeen kitaristi Paul Spitz muutti töidensä perässä Turkkiin ja jätti yhtyeen. Hänet korvasi Zak Riles. Vuonna 2002 Alex Hall lähetti promo-CD:n Neurot Recordings -levy-yhtiölle, joka huomasi nopeasti yhtyeessä olevan potentiaalia. Vuonna 2003, vain vähän ennen ensimmäistä studioalbumia, yhtyeen nimeksi vaihdettiin Grails. Vuonna 2006 Timothy Horner jätti yhtyeen ja yhtyeeseen liittyi perkussionisti Ben Nugent, joka kuitenkin lähti yhtyeestä jo 2007.
Kiiltomato

Koko ja ulkonäkö

Kiiltomato on kovakuoriainen, mutta sukupuolet ovat hyvin erinäköisiä. Aikuinen kiiltonaaras on hieman toukkamainen, eikä sillä ei ole lainkaan siipiä. Koiraat muistuttavat tavanomaisia kovakuoriaisia. Ne ovat ruskeita, pitkänomaisia ja pystyvät lentämään. Keskiruumis on lähes puoliympyrän muotoinen ja pieni pää jää suurelta osin keskiruumiin etureunan alle. Verkkosilmät ovat hyönteisen kokoon nähden huomattavan suuret. Pituutta koiraalla on 10–12 mm. Naaraat ovat 15–20 mm pitkiä, tummanruskeita hyönteisiä. Niillä on selvästi erottuva kilpimäinen keskiruumis, jonka alle pää suureksi osaksi jää. Kävelyraajoja on kolme paria. Takaruumis on selvästi jaokkeellinen ja ensimmäisen jaokkeen reunat ovat vaaleat. Sekä koiraalla että naaraalla on takaruumiin kärjessä muuta ruumista vaaleampana erottuva valoa tuottava elin.

Sukulaislajit suomessa

Suomessa tavataan harvinaisena toistakin heimon edustajaa, tuikematoa (Phosphaenus hemipterus).

Levinneisyys

Kiiltomatoa tavataan laajalti Euroopassa ja Aasian poikki Kiinaan saakka. Eteläisemmässä Suomessa se on melko yleinen.

Bioluminenssi

Kiiltomatojen tunnetuin ja näkyvin piirre on niiden kyky tuottaa valoa. Ilmiö perustuu kemialliseen reaktioon ja on esimerkki bioluminesenssista. Molemmat sukupuolet kykenevät tuottamaan valoa, mutta pääasiallisesti sitä tuottavat siivettömät naaraat, jotka pyrkivät houkuttelemaan koiraita luoksen. Yleensä naaraat sijoittuvat lehtien alapuolelle, jolloin takapään valorauhasista syntyvä valo näkyy ilmassa lentäville koirasyksilöille. Kiiltomadon voi myös havaita tarkalla hajuaistilla, sillä kiiltomadoista lähtee kuvottava mädän löyhkä. Elinympäristönään kiiltomadot suosivat matalakasvuisia ruohikoita. Aikuiset yksilöt ovat aktiivisia yöaikaan ja viettävät päivät piilossa.

Toukkien elinkierto

Kiiltomadon munat kuoriutuvat viiden viikon jälkeen munimisesta. Toukkavaihe kestää 2–3 vuotta, minkä jälkeen ne koteloituvat ja aikuistuvat.
Toukat muistuttavat suuresti naaraita, mutta niden tuntosarvet ovat lyhyemmät ja kaikkien takaruumiin jaokkeiden kärjissä on vaaleat täplät. Myös toukat kykenevät tuottamaan valoa, mutteivät loista yhtä kirkkaasti ja pitkiä aikoja kuin aikuiset hyönteiset. Toukkien tuottama valo on lyhyt, himmeä tuikahdus. Toukalla on toimivat kävelyraajat ja se liikkuu melko nopeasti käyttäen apunaan takaruumiin kärkeä.

Kiiltomadon saalistustavat

Kiiltomadot ovat petoja ja saalistavat ravinnokseen kotiloita, joskaan aikuiset kiiltomadot eivät ilmeisesti syö lainkaan. Tarkkaa tapaa, jolla kiiltomato löytää saaliinsa luokse ei tunneta, mutta löydettyään kotilon, toukka puree sitä useita kertoja terävillä leuoillaan erittäen samalla tyypillisesti sitä itseään paljon kookkaampaan saaliiseen halvaannuttavaa myrkkyä. Myrkky liuottaa kotilon kudoksia ja kiiltomato juo liuenneen kudoksen. Joskus kotilon tiedetään selviytyneen elävänä, joskin vahingoittuneena, kiiltomadon hyökkäyksestä.
Eurooppa-liigan kausi 2018–2019

Play–off–kierros

Play–off–kierrokselle pääsevät kolmannen karsintakierroksen voittajat sekä Mestarien liigan kolmannella karsintakierroksella mestarien osassa tappion kärsineet joukkueet. Otteluparit arvotaan 6. elokuuta.
Michael Fitz

Michael Fitz (s. 13. marraskuuta 1958 München, Länsi-Saksa) on saksalainen televisionäyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjoissa Rikospaikalla, roolihenkilö Carlo Meinzinger, Kettu, Siska, SOKO 5113, Derrick ja Aus heiterem Himmel. Hän on näytellyt myös menestyselokuvassa Marias letzte Reise (2005). Hän on näyttelijä Gerd Fitzin poika.
Suvi Koskinen

Suvi Koskinen (s. 24. huhtikuuta 1997) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kauhajoen Karhua ja häntä valmentaa Kalle Lehmusvuori.
Koskinen sijoittui alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015 neljänneksi, saavutti saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016 pronssia tuloksella 62,49 ja sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2017 kahdeksanneksi. 
Koskinen saavutti pronssia Kalevan kisoissa 2019 ennätyksellään 64,87. Kalevan kisoissa 2015 hän sijoittui neljänneksi. Aiemman ennätyksensä 64,61 hän heitti Kaustisella helmikuussa 2017. Painonheitossa (9,07 kg) hän teki Suomen kaikkien aikojen kakkostuloksen 19,90 Kurikassa 28. joulukuuta 2016.
Kyhmyrakkeli

Levinneisyys

Kyhmyrakkelia tavataan laajalla alueella Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Ugandassa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Codfish (saari)

Historia

Historiallisesti saarta ovat asuttaneet maorit sekä siellä on sijainnut hylkeenpyytäjäyhdyskunta vuosien 1800-1850 aikana. Vuodesta 1898 alkaen saarella harjoitettiin maanviljelystä, mutta viljely-yritys epäonnistui, ja vuonna 1915 saari sai scenic reserve -suojelustatuksen.

Luonto

Saari julistettiin ylemmän statuksen luonnonsuojelualueeksi 1986  ja se on toiminut tärkeänä kakapojen elvyttämistoimenpiteiden keskuksena vuodesta 1987. Ennakoivina toimenpiteinä saarelta poistettiin suojelutoimia uhkaavat vieraslajit, kuten rotat, kettukusut sekä vekaluhtakanat. Lähes kaikki uhanalaiset kakapot elävät Codfishilla tai Anchorilla. Muita saarella eläviä uhanalaisia eläimiä ovat kaka, kruunuviherkaija, uudenseelanninviherkaija, mohua ja uudenseelanninkerttunen. Tämän lisäksi saaren rannikolla pesii keltasilmäpingviiniyhdyskuntia sekä vuonopingviinejä. Saarelle on sijoitettu myös uhanalaisia uudenseelanninlepakkoja. Kasvisto koostuu podokarpusmetsiköistä.
Saarta hoitaa New Zealand Department of Conservation, jonka työntekijöillä on vapaaehtoisten luonnonsuojelijoiden lisäksi maihinnousulupa saarelle. Saaren koillispuolella on helikopterien laskeutumisalue, jonka kautta liikenne saarelle tapahtuu. Saari on suljettu vierailijoilta ja matkailijoilta.
Juvenalia

Juvenalia on Espoon kaupungissa toimiva yksityinen musiikkiopisto. Sen päätoimipiste sijaitsee Leppävaaran Sellossa. Musiikkiopistoon kuuluu myös alle kouluikäisille suunnattu musiikkileikkikoulu.
Juvenalia on perustettu vuonna 1977. Opistossa oli lukukaudella 2014–2015 yli 1 600 oppilasta. Musiikkiopisto on vuodesta 1984 alkaen järjestänyt kolmen vuoden välein valtakunnalliset kamarimusiikkikilpailut.
Juvenalian rehtorina toimi vuosina 1979–1998 Rainer Palas. Jukka Okkonen toimi rehtorina vuosina 1998–2012 kunnes jäi eläkkeelle, ja vuoden 2013 alusta hänen paikkansa otti Matti Vänttinen.
Knut (jääkarhu)

Knut (5. joulukuuta 2006 – 19. maaliskuuta 2011 Zoologischer Garten Berlin, Berliini) oli vankeudessa syntynyt jääkarhu, joka sai maailmanlaajuista julkisuutta ja josta tuli maailman kuuluisin jääkarhu.
20-vuotias emokarhu hylkäsi Knutin ja sen veljen heti niiden syntymän jälkeen. Neljän päivän kuluttua Knutin veli kuoli, ja eläintenhoitajat päättivät erottaa Knutin emostaan. Se vietti 44 vuorokautta keskoskaapissa.
Maaliskuussa 2007 Knut esiteltiin yleisölle ensimmäistä kertaa. Noin 400 toimittajaa vieraili Zoologischer Garten Berlinissä, ja Knutista uutisoitiin ympäri maailmaa. Jotkin eläinsuojelujärjestöt vaativat Knutia lopetettavaksi, koska luonnossa emonsa hylkäämäksi joutunut pentu menehtyisi. Eläintarha päätti kuitenkin toisin. Knutia kasvatettiin pulloruokinnalla.
Saksan ympäristöministeri Sigmar Gabriel adoptoi virallisesti Knutin. Knut toimi uhanalaisten lajien maskottina konferenssissa, joka pidettiin Bonnissa vuonna 2008. Knutin kuvia on myös käytetty ympäristökampanjoissa.
Muutamat yritykset hyödynsivät Knutin suosiota valmistamalla Knut-tuotteita soittoäänistä aina pehmoleluihin. Makeisvalmistaja Haribo toi huhtikuussa 2007 markkinoille vadelmaisia Cuddly Knut -karamelleja, ja voittonsa se lupasi jakaa eläintarhan kanssa. Knut pääsi myös muutamien musiikkikappaleiden aiheeksi. Suosituimpia niistä olivat singlet ”Knut Is Cute” sekä 9-vuotiaan saksalaistyttö Kittyn esittämä kappale ”Knut, der kleine Eisbär” (suom. Knut, pieni jääkarhu). Knut esiintyi myös saksankielisen Vanity Fair -lehden maaliskuun numeron kannessa vuonna 2007.
Knut kuoli yllättäen 19. maaliskuuta 2011. Tutkijoiden mukaan kuolema todennäköisesti aiheuttui epileptisestä kohtauksesta, jonka aikana eläin putosi veteen ja hukkui. Ruumiinavauksessa jääkarhun aivoista löydettiin muutoksia, jotka viittasivat sen perineen epilepsian isältään Lars-jääkarhulta, joka myös kärsi sairaudesta. Muualta elimistöstä ei löytynyt vaurioita. Eläin täytettiin ja asetettiin näytteille Berliinin luonnontieteelliseen museoon.
Riccardo Cassin

Riccardo Cassin (2. tammikuuta 1909 – 6. elokuuta 2009) oli italialainen vuorikiipeilijä. Hän lukeutuu 1900-luvun tunnetuimpiin; uransa aikana hän teki kaikkiaan noin 2 500 valloitusta, joista yli sata oli historian ensimmäisiä. Hän julkaisi useita vuorikiipeilyä käsitteleviä kirjoja.
Kaarlo Pulkkinen

Kaarlo Adrian Pulkkinen (5. huhtikuuta 1878 Lempäälä   – 16. heinäkuuta 1932 Viiala) oli opettaja ja urheiluvaikuttaja.

Henkilöhistoria

Kaarlo Pulkkisen vanhemmat olivat ratamestari Ananias Pulkkinen ja Hilda Halkola ja puoliso vuodesta 1910 Hilja Sofia Pasanen (k. 1912). Pulkkinen tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1898 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1902. Hän oli voimistelun vt. kollega Joensuun lyseossa 1898–1899, voimistelun, maantiedon ja terveysopin vt. kollega Kajaanin seminaarissa 1902–1903, voimistelun kollega Porin lyseossa 1904–1905 ja terveysopin opettaja Porin ammattikoulussa 1907–1909. Turun suomalaisen reaalilyseon voimistelun ja terveysopin lehtori hän oli vuodesta 1909 ja Turun teollisuuskoulussa 1918–1919.  Sanomalehden toimittajana Porissa Pulkkinen työkenteli 1905–1906. Hän oli SVUL:in Porin piirikerhon perustajia ja puheenjohtaja 1908–1909 ja toimi useiden eri urheiluseurojen johtajana.
Arttu Kataja

Arttu Samuel Kataja (s. 23. helmikuuta 1979)  on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Kataja aloitti lauluopinnot Mikkelin musiikkiopistossa ja jatkoi niitä Sibelius-Akatemiassa Jorma Hynnisen johdolla. Hänen nykyinen opettajansa on Elisabeth Werres. Kataja on osallistunut myös useille mestarikursseille.
Kataja voitti Kangasniemen laulukilpailun vuonna 2000  ja Lappeenrannan laulukilpailujen miesten sarjan vuonna 2002. Vuonna 2006 hän sai kolmannen sijan Mozart-laulukilpailussa Salzburgissa.
Kataja on esiintynyt muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja eri orkestereiden solistina. Vuodesta 2006 hän on ollut kiinnitettynä Berliinin valtionoopperaan.
Nykyihmisen levittäytyminen maapallolla

Nykyihminen (Homo sapiens) kehittyi Afrikassa noin 200 000 vuotta sitten ja alkoi levittäytyä 60 000–100 000 vuotta sitten muillekin mantereille.

Syyt

Sata tuhatta vuotta sitten Afrikassa oli mahdollisesti jo ylikansoitusta, mikä sai jotkut ihmiset etsimään uusia asuinsijoja. Populaatiogeneetikko Luigi Luca Cavalli-Sforza arvioi nykyajan ihmisen geneettisen muuntelun pohjalta, että tuolloin ihmisiä olisi ollut 50 000.

Afrikasta lähtenyt väestö

Afrikasta pois lähtenyt väestö oli geenitutkimusten perusteella luultavasti itäafrikkalaista metsästäjä-keräilijäväestöä, joka tuolloin dominoi Saharan eteläpuolista Itä-Afrikkaa. Heistä polveutuvat jotkin Etiopian, Kenian ja Tansanian myöhemmät metsästäjä-keräilijäkansat kuten hadzat. Tämän kadonneen väestön eli "aaveväestön" jälkeläiset ovat ei-afrikkalaisille läheisempää sukua kuin nykyisille afrikkalaisille ryhmille, jotka ovat lännestä myöhemmin saapuneiden viljelijöiden jälkeläisiä.
Varhaisin Afrikan ulkopuolelta löydetty nykyihmisen jäänne on Kreikasta löydetty kallofossiili, joka on ajoitettu 210 000 vuoden taakse. On arveltu, että nykyihmisiä on kymmenientuhansien vuosien aikana lähtenyt Afrikasta useita kertoja. Kaikki siirtokunnat eivät kuitenkaan selvinneet.

Lähi-itään

Varhaisimmat Lähi-idästä löytyneet merkit nykyihmisestä ovat 174 000–188 000 vuoden takaa. Nykyihmiset eivät aluksi asuttaneet Lähi-itää pysyvästi. He palasivat Lähi-itään uudelleen 60 000–70 000 vuotta sitten ja jatkoivat muualle Aasiaan.

Aasiaan ja Australiaan

Nykyihmiset levittäytyivät Etelä-Aasiaan noin 50 000 vuotta sitten ja saapuivat Australiaan meriteitse 40 000–60 000 vuotta sitten. He saattoivat käyttää meriteitä myös jo Afrikasta lähtiessään ja Etelä-Aasian rannikkoa myöten liikkuessaan. Kiinalaisten Daoxianin ja Guangxin luulöydösten perusteella tosin arvioidaan, että laji olisi siirtynyt Aasiaan jo ainakin 80 000 vuotta sitten, jolloin Euroopassa oli jo jääkausi.

Eurooppaan

Euroopasta on löytynyt runsaammin nykyihmisen jäänteitä 41 000–45 000 vuoden takaa. Nykyihmiset ovat asuneet Euroopassa tuhansia vuosia yhtä aikaa neandertalinihmisten kanssa.

Amerikkaan

Amerikkaan nykyihmiset saapuivat Alaskan kautta Aasiasta 15 000–35 000 vuotta sitten. Silloin mantereita erottavan Beringinsalmen tilalla oli leveä kannas. Pohjois-Amerikan länsirannikko asutettiin luultavasti meren kautta.
Amerikan asutusaaltoja on ollut useita, ilmeisesti ainakin kolme. Eräiden tutkimusten mukaan ensimmäisillä amerikkalaisilla oli australidien piirteitä. Brasiliasta löydetystä Luciaksi nimetyn kallon piirteet olivat tutkimuksen mukaan samankaltaisia kuin Australian aboriginaalien. Erään teorian mukaan australidejä muutti Amerikkaan jo 50 000 vuotta sitten, mutta myöhemmin saapuneet mongolidit surmasivat heidät. Toisin eräät tutkijat uskovat Tulimaan alkuperäisasukkaiden polveutuvan mongolidien ja australidien sekoituksesta.

Tyynellemerelle

Tyynenmeren saaret ja atollit ihminen asutti viimeiseksi. Uusi-Seelanti oli viimeinen asuttamaton elinkelpoinen alue; se asutettiin 800 vuotta sitten.
Pupu Tupuna

Pupu Tupuna on lastenkirjailija Pirkko Koskimiehen luoma kirjahahmo. Koskimies on julkaissut Pupu Tupuna -aiheisia lastenkirjoja vuodesta 1972. Ensimmäiset Pupu Tupuna -kirjat tehtiin alun perin kuulovammaisille lapsille, mutta ajan kanssa kirjat vetosivat kaikkiin lapsiin. 
Pupu Tupuna asuu Pupula-nimisessä paikassa ystäviensä kanssa. Eräs näistä ystävistä on Hippi-hiiri. Hänen kotinsa on pienessä punaisessa leikkimökissä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1982

Suomen mestarit

Ismo Korhonen, Tapani Rantanen, Esa Pekonen, Juha Saarikunnas, Kari Eloranta, Ilkka Remes, Timo Kautonen, Juha Annunen, Petri Kurki, Jorma Kallio, Raimo Kumpulainen, Ilpo Talvio, Keijo Kousa, Markus Törnvall, Jarmo Koivuniemi, Gary Morrow, Reijo Lindström. Ari Inkeroinen . Valmentaja: Keijo Voutilainen.
Stunner (vapaapaini)

Stunner (tai Cutter) on amerikkalaisessa vapaapainissa yleinen liike, joka viittaa neljänneksen kasvolukko-leuanmurskaajaan. Se velvoittaa hyökkäävän vastustajan lukitsemaan neljänneksen kasvolukon, ennen kuin pudottautuu alas matolle istuma-asennossa ja pakottaa puolustavan vastustajan leuan putoamaan alas hyökkäävän vastustajan olkapäälle.
Liikettä käyttänyt Stone Cold Steve Austin kutsui liikettä Stone Cold Stunneriksi. Ennen liikkeen suorittamista Austin näytti yleensä keskisormeaan vastustajalleen ennen kuin potkaisi vastustajaa palleihin ja suoritti liikkeen

RKO (Jumping Cutter)

Kun puolustava painija seisoo poispäin hyökkäävästä painijasta, hyökkääja hyppää ilmaan ja lukitsee ilmassa puolustajan pään olkapäällensä neljänneksen kasvolukkoon, ennen kuin tiputtautuu lattialle, pakottaen hänen kasvojen iskeytyvän mattoon. Tätä liikettä Randy Orton kutsuu nimellä RKO (Randall Keith Orton) ja on täten hänen lopetusliikkeensä. Randy Orton käyttää myös liikettä Super RKO, jossa vastustaja nostetaan kehätolpan päälle ja siitä tehdään kyseinen RKO.

Twist of Fate

Variaatiossa hyökkäävä lukitsee puolustajaan etukasvolukon, ennen kuin pyörähtää saranaliikkeellä 180 astetta vasemmalle ja tiputtautuu makuuasennossa lattialle (puolustajan pää hänen olkapäällään). Tätä variaatiota käyttäneet Jeff Hardy ja Matt Hardy nimesivät liikkeen Twist of Fateksi ja siitä tuli täten Team Xtremen (Matt Hardy, Jeff Hardy ja Lita) lempiliike. Liike on myös ollut Hardyjen normaaliliikkeenä

Neckbreaker

Liikkessä uhri ja iskijä seisovat seläkkäin, jolloin iskijä lukittee vastustajan pään niska edellä olkapäähän ja tiputtautuu mattoon. Liikettä käyttävät monet henkilöt, kuten Triple H ja Edge jne. ja se on saanut yhteisen nimen Neckbreaker.