Gaon alue

Maantiede ja ilmasto

Gaon alue muodostaa 13,7 % Malin pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Timbuktun ja pohjoisessa Kidalin alueisiin, idässä ja etelässä Nigeriin ja lounaassa Burkina Fasoon.
Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka läpi virtaa Nigerjoki. Joen oikeanpuoleista tasankoa kutsutaan Gourmaksi ja vasemmanpuoleista Haoussaksi. Muita vesistöjä ovat väliaikaiset tai pysyvät tulvajärvet. Maaperä on savi- ja hiekkamaata tai hiekkaista kivikkoa. Kasvillisuus on etupäässä ruohoniittyä tai aroa. Tilemsin laaksossa on fosfaattiesiintymä.
Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin ilmastovyöhykkeisiin. Nigerjoen laaksossa on oma mikroilmastonsa. Vuodenaikoja on kolme. Kuiva ja viileä kausi kestää marraskuusta helmikuuhun, kuiva ja kuuma kausi maaliskuusta kesäkuuhun ja sadekausi heinäkuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 150 ja 400 millimetrin välillä.

Hallinnollinen jako ja asutus

Alueeseen kuuluu neljä piiriä: Ansongo, Bourem, Gao ja Ménaka. Maalaiskuntia on yhteensä 22 ja kaupunkikuntia kaksi: Gao ja Bourem. Kyliä, kaupunginosia ja nomadiryhmiä on 451.
Alueella asuu 3,7 % Malin väestöstä. Asukastiheys on Kidalin ja Timbuktun alueiden jälkeen maan kolmanneksi pienin, 2,7 henkeä neliökilometrillä. Kaupunkiväestön osuus on Bamakon ja Kidalin alueen jälkeen kolmanneksi suurin, 21,0 %. Nomadit muodostavat 9,2 % alueen kotitalouksista.
Asukkaista suurin osa on songhaita ja armoja sekä tuaregeja. Lisäksi on fulbeja, idaksahakeja Ménakan ja Ansongon piireissä, kunta-ryhmän arabeja ja maureja Bouremin piirin pohjoisosassa, bozoja Nigerjoen varrella Bambasta Ansongoon sekä djermoja ja hausoja Ménakan piirissä. Puhutuimmat kielet ovat songhai (54,9 %), tamašek (26,7 %), arabia (5,1 %), mauri (3,9 %), bambara (2,8 %), fulani (2,1 %) ja bozo (1,4 %). Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on animisteja ja kristittyjä.

Historia

Gao oli keskiajalla Songhain valtakunnan pääkaupunki ja tärkeä kaupan ja sivistyksen keskus. Marokko valloitti sen vuonna 1591, minkä jälkeen kaupunkia hallitsivat marokkolaisten ja songhaiden jälkeläiset armat. Tuaregit valtasivat Gaon vuonna 1770 ja ranskalaiset vuonna 1898.
Malin itsenäistyttyä Gaon alue käsitti maan koko pohjoisosan. Timbuktun alue erotettiin siitä vuonna 1977 ja entinen Kidalin piiri vuonna 1991. Alue kärsi suuresti vuosien 1972 ja 1984–1985 kuivuudesta. Tuaregit kapinoivat vuosina 1962–1964, 1990–1992 ja vuonna 2012. Gaon alueen itäosasta päätettiin vuonna 2012 erottaa Ménakan alue. Suunnitelmaa ryhdyttiin toteuttamaan vuonna 2016.

Liikenne ja elinkeinot

Gaosta on maantieyhteydet Moptin ja Ségoun kautta Bamakoon, Ansongon kautta Ménakaan ja Nigeriin, Bouremin kautta Timbuktuun ja Kidaliin sekä pohjoisessa edelleen Tessalitin kautta Algeriaan. Nigerjoella on vesiliikennettä. Kaupungissa on myös kansainvälinen lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat riisi, durra, hirssi, juurekset ja vihannekset. Bouremin piirissä kasvatetaan tupakkaa. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, kamelit, siipikarja ja vähäisessä määrin hevoset. Kalaa viedään kaupunkeihin ja naapurimaihin tuoreena, kuivattuna ja savustettuna. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

Koulutus ja terveys

Esi-, ala- ja yläkoulujen, lukutaitokeskusten ja koulutus- ja kehittämiskeskusten (CED) lisäksi alueella toimi vuonna 2005–2006 viisi lyseota (Gaossa ja Ansongossa) ja viisi ammattikoulua (Gaossa ja Bouremissa)
Vuonna 2009 koulua kävi 54,5 % alueen alakouluikäisistä, mikä on alle Malin keskiarvon (68,4 %), mutta huomattavasti enemmän kuin Kidalin, Timbuktun ja Moptin alueilla. Koulua käyvien osuus tytöistä ja pojista on lähes sama. Lukutaitoisten osuus yli 15-vuotiaista on 21,9 %, mikä on alle keskiarvon (27,7 %), mutta enemmän kuin Moptin, Timbuktun ja Kayesin alueilla.
Julkiset terveyspalvelut käsittivät vuonna 2006 aluesairaalan, neljä piirinpoliklinikkaa ja 42 toimivaa kunnallista terveyskeskusta. Alueen imeväis- ja lapsikuolleisuus (123,7 ‰) on pienempi kuin maassa keskimäärin (154,0 ‰), mutta yleinen kuolleisuus (13,4 ‰) on keskimääräistä (12,5 ‰) hieman korkeampi. Vesihuolto kattaa vain noin puolet tarpeesta, ja 20,7 % talouksista joutuu käyttämään juomavetenään pintavettä (koko maassa 3,5 %).

Matkailu

Gao on yksi Malin tärkeimmistä matkailukohteista. Alueen matkailupalvelut ovat kuitenkin vielä vähäisiä.