Kim Wall

Kim Isabel Fredrika Wall (23. maaliskuuta 1987 Trelleborg, Ruotsi – 10. tai 11. elokuuta 2017 Køgenlahti, lähellä Kööpenhaminaa Tanskassa) oli ruotsalainen toimittaja. Hän vietti nuoruutensa Malmössä ja asui suurimman osan aikuiselämästään ulkomailla muun muassa Australiassa, Intiassa ja Hong Kongissa.
Vuodesta 2012 lähtien Wall asui New Yorkissa ja 2016 alkaen myös Kiinassa, maaliskuusta 2017 lähtien Kööpenhaminassa. Elokuun 15. päivän jälkeen hän oli muuttamassa poikaystävänsä kanssa pysyvästi Pekingiin.

Työ toimittajana

Wallin kirjoituksia on julkaistu muun muassa The Guardianissa, The Independentissä, Timessa, Vicessa, Slatessa, South China Morning Postissa, The New York Timesssa ja Harper’s Magazinessa. Useimmat hänen jutuistaan oli tehty matkastipendien avulla vaarallisissa maissa kuten Pohjois-Koreassa ja Ugandassa, ja ne käsittelivät popkulttuuria, ulkopolitiikkaa, köyhyyttä ja feminismiä.   
Itse hän kertoi juttuaiheistaan Twitter esittelyssään:
“I write about hackers, hustlers, Vodou, vampires, Chinatowns, atomic bombs, feminism.”
Viimeinen julkaistu juttu heinäkuussa 2017 kertoi Kuuban kulttuurista ja Internetistä. 
Wallilla oli yliopistotutkinnot 2011 London School of Economics & Political Sciencista pääaineenaan kansainvälinen politiikka ja Ruotsin Amerikka-säätiön stipendiaattina 2013 Columbian yliopiston Journalistic-Schoolista kaksoistutkinto pääaineinaan sekä journalismi että kansainväliset suhteet. Hän opiskeli myös mandariinikiinaa. Vuonna 2016 hän voitti parhaan digitaalisen reportaasin Hansel Mieth -palkinnon yhdessä Jan Hendrik Hinzelin ja Coleen Josen kanssa reportaasistaan, joka koski ilmastonmuutosta ja Marshallinsaarten ydinkokeita.
Kim Wall asui kuolemansa aikaan poikaystävänsä kanssa Kööpenhaminassa. Wallin kuoleman jälkeen perhe ja ystävät perustivat Kim Wall Memorial Fund -säätiön, jonka tarkoitus on tukea alakulttuureista juttuja tekeviä naistoimittajia. Lokakuussa 2017 Wall asetettiin postuumisti ehdolle Prix Europa Outstanding Achievement Award (Vuoden paras eurooppalainen journalisti) -palkinnolle, jonka voitti Can Dündar. Marraskuussa 2017 Ruotsin televisio SVT esitti Wallin elämästä dokumentin nimeltä ”Hon som ville berätta”. Tanskan TV2 esitti Wallista ohjelman tammikuussa 2018. TV5 esitti 7.3.2018 Wallista tanskalaisen dokumentin nimeltä ”Kuolema sukellusveneessä”.

Kuolema

Wallin epäiltiin joutuneen henkirikoksen uhriksi. Wall oli tekemässä 10. elokuuta 2017 juttua Wired-lehteen tanskalaisen keksijän Peter Madsenin UC3 Nautilus sukellusveneellä, joka upposi ja samaan aikaan Wall katosi.     
Tanskan poliisi pidätti Madsenin, koska epäili häntä Wallin murhasta. Vangitsemisoikeudenkäynnissä rikosnimike lieveni kuolemantuottamukseksi (tansk. uagtsomt manddrab). Tutkintavankeuden aikana oikeus muutti vangitsemisperustetta tiukemmaksi: ”kuolemantuottamus raskauttavien asianhaarojen vallitessa” (uagtsomt manddrab under særligt skærpende omstændigheder). Syyskuussa 2017 uusien todisteiden (muun muassa DNA-tutkimuksen) perusteella alkuperäinen murhasyyte palautettiin voimaan. Poliisin mukaan Madsen on kertonut, että toimittaja Kim Wall kuoli sukellusveneessä onnettomuuden seurauksena, ja Madsen hautasi hänet Kögenlahteen, joka on merialue Kööpenhaminan eteläpuolella Amagerin saaren ja Stevnsin kunnan välissä. 
Wallin päätön torso löydettiin merestä 21. elokuuta 2017. 6. lokakuuta Tanskan poliisi ilmoitti löytäneensä myös molemmat jalat, useilla painoilla varustettuun pussiin kätketyn pään sekä muovipussin, jossa oli Wallin vaatteita ja veitsi. Saha löydettiin kuusi päivää myöhemmin. Wallin verta, hiuksia sekä alusvaatteet löytyivät sukellusveneestä jo aiemmin. Kädet löydettiin yksitellen 21. ja 29. marraskuuta 2017.
Peter Madsenia vastaan nostettiin 16. tammikuuta 2018 syyte Kim Wallin murhasta. Syyttäjä toteaa, että kyse on epätavallisesta ja poikkeuksellisen vakavasta rikoksesta. Madsen kiistää murhanneensa Wallin. Hän on kuitenkin myöntänyt paloitelleensa tämän ruumiin ja heittäneensä ruumiinosat mereen. Oikeudenkäynti Madsenia vastaan alkoi 8. maaliskuuta. Tuomion annettiin huhtikuussa 2018. Hän sai elinkautisen vankeustuomion ja vetosi ylempään oikeusasteeseen, mutta tuomio jäi voimaan.