google/wiki40b huggingface dataset:
Super Junior

2005-2013: Super Junior

Aluksi yhtyeen nimeksi aiottiin antaa O.V.E.R, lyhennys sanoista "Obey the Voice for Each Rhythm", mutta 
nimeksi päätettiinkin ensimmäinen nimitys, Super Junior 05. 
Suurin osa jäsenistä ovat toimineet myös näyttelijöinä, MC:inä, malleina ja DJ:inä ennen Super Junioriin 
liittymistä. Heechul, Siwon ja Kibum debytoivat tv-draamoissa ja elokuvissa. Leeteuk, Yesung, Kangin,
Shindong, Sungmin ja Eunhyuk tekivät satunnaisia töitä tv-ohjelmissa ja tulivat aktiivisiksi DJ:iksi tai 
MC:iksi ennen SuJun debyyttiä. Hankyung debytoi mallina. 
Super Juniorin ensimmäinen yhteinen esiintyminen tapahtui 6. marraskuuta 2005, kun yhtyeessä oli vielä vain 12
jäsentä. Yhtye esitti ensimmäisen singlensä, "TWINS (Knock Out)", joka oli cover-versio erään Yhdysvaltalaisen
yhtyeen "Knock Out" -kappaleesta. Kappaleet "TWINS (Knockt Out)", "You are the One" ja pari muuta kappaletta
julkaistiin 8. marraskuuta 2005 netissä. CD-single suunniteltiin julkaistavan myös marraskuussa, mutta sen 
sijasta 7. joulukuuta 2005 julkaistiinkin yhtyeen ensimmäinen levy, "SuperJunior05 (TWINS)". Albumia myytiin 
ensimmäisen kuukauden aikana Koreassa 28,536 kappaletta.
Joulukuussa Super Junior julkaisi yhdessä toisen korealaisen bändin, Dong Bang Shin Ki;n kanssa yhteisen 
singlen "Show Me Your Love". Kun singlen nauhoitukset ja esitykset olivat valmiita, Super Junior alkoi jo 
valmistamaan uutta singleä, "Miracle";a, kevyttä purkkapoppi-laulua. "Miracle" menestyi muissakin maissa kuin
Koreassa, kuten esimerkiksi Thaimaassa. Pian "Miracle";n jälkeen SM Entertainmet päätti korvata joitain Super Juniorin
vanhoja jäseniä uusilla. Niin ei kuitenkaan käynyt, vaan Super Junioriin otettiin vain yksi uusi jäsen, 
Kyuhyun.
Hankyung päätti jättää Super Juniorin joulukuussa 2009, viitaten S.M. Entertainmentin epäreiluun 13-vuotiseen sopimukseen.
Kibum jättäytyi Super Juniorin varsinaisista aktiviteeteista Sorry Sorryn aikana ja keskittyy parhaillaan näyttelemiseen.
Heechul on suorittamassa 2-vuotta kestävää armeijaa. Kangin liittyi armeijaan 5. kesäkuuta 2010 ja palasi keväällä 2012. Heechul liittyi armeijaan 1. syyskuuta 2011. Johtaja Leeteuk liittyi armeijaan vuoden 2012 aikana. Vuoden 2013 alkupuolella myös Super Juniorin johtajavokalisti Yesung liittui kaksi vuotiseen asepalvelukseen.
Super Junior on  voittanut 13 Golden Disk Awards -joita kutsutaan "Korean Grammyiksi"- palkintoa (mm. 2 Pääpalkintoa ja 4 Vuoden Albumia), ollen näin eniten palkintoja saanut artisti.
Samuel Magnus Ehrenmalm

Samuel Magnus Ehrenmalm (14. helmikuuta 1731, Turku – 11. huhtikuuta 1814, Finströmin pitäjän Bastön kartanossa) oli suomalainen juristi. Hänen vanhempansa olivat Turun ja Porin läänin maaherra Lars Johan Ehrenmalm ja Elisabet Åkerhielm. Samuel Magnus Ehrenmalm kirjoitti ylioppilaaksi Turussa 1744 ja aloitti työskentelyn oikeusrevision ylimääräisenä kanslistina 1752 edeten kanslistiksi 1758. Hän siirtyi Ahvenanmaan tuomiokunnan tuomariksi 1759 viranvaihdon kautta. Vuonna 1762 hänestä tuli Turun hovioikeuden asessori ja seuraavana vuonna hovioikeudenneuvos. Hän erosi virastaan 1770, mutta aloitti jälleen saman hovioikeuden apulaishovioikeudenneuvoksena 1773. Vuodet 1800–1809 hän työskenteli hovioikeuden apujäsenenä. Ehrenmalm avioitui 1762 Renata Juliana Åkerhielm af Margretelundin (1739–1768) kanssa. Puolison vanhemmat olivat valtaneuvos Samuel Åkerhielm ja Anna Kristina Feif.
Sakke Kotilainen

Sauli "Sakke" Kotilainen on suomalainen iskelmälaulaja, joka on toiminut rekka-autonkuljettajana ja bussinkuljettajana. Kotilainen perusti yhtyeensä Tanssiorkesteri Focus vuonna 2004.
Kotilainen yhtyeineen sijoittui toiseksi Helsinki-Pavin Tanssiorkesterikisa 2013 -kilpailussa. Yhtye on ollut Yhdysvaltain-kiertueella Floridassa 2014 Kotilainen on julkaissut yhden CD-levyn Fifty Fifty -levymerkille vuonna 2013, ja sitä ennen tuplasinglen vuonna 2012.
Sulttaanisarvinokka

Ulkonäkö

Sulttaanisarvinokka on suurikokoinen lintu, noin joutsenen kokoinen. Sen punakeltaisen nokan päällä on ontto rakenne. Suurta nokkaansa se käyttää pähkinöiden ja siemenien murskaamiseen, mutta nokan päällä olevan rakenteen merkitystä ei tunneta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Sulttaanisarvinokka elää lähinnä laajoissa ikivihreissä vanhoissa metsissä, ja siksi sen määrä todennäköisesti vähenee nopeasti elinalueiden hävitessä. Sitä tavataan laajasti mutta sitä on tarkkailtava huolellisesti. 
Lajin elinaluetta ovat vanhat alavat ja vuoriset metsät ja soiset metsät. Joskus sitä tavataan myös kosteissa vuorimetsissä 1 400 metrin korkeuteen saakka.

Uhat

Sulttaanisarvinokkan uhkana ovat Indonesiassa Sundan laajojen kaupallisten ja laittomien metsänhakkuiden seurauksena metsien häviäminen sekä maanviljelysten laajeneminen. Borneossa paikalliset asukkaat ampuvat sitä ravinnoksi ja hattusulkien saamiseksi. Se palaa pesäkoloihin vaikka ympärillä oleva metsä on hävinnyt, ja tutkimukset osoittavat, että hakkuut vähentävät sen lukumäärää.
Eero Ylitalo

Eero Ylitalo (s. 1953 Liminka) on oululainen tietokilpailija ja tietokilpailukysymysten laatija. Hän opiskeli yleistä historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1982. Hän on työskennellyt Oulun kaupungille tietopalvelupäällikkönä. Hän on yksi jahtaajista Jahti-visailuohjelmassa, jossa hänen lempinimensä on Herra Arkisto.

Tietokilpailut

Vuosina 1992–2002 Ylitalo osallistui moniin visailuohjelmiin: Suomen Tietoviisas, Haluatko miljonääriksi? (esitetty 27.–28. marraskuuta 1999), Megavisa (7. joulukuuta 1992), Missä mennään, Tietopörssi, Triangeli, Greed, Heikoin lenkki ja Horoskooppipyörä. Hän on yksi jahtaajista syksyllä 2018 alkavassa Jahti-visailuohjelmassa.
Ylitalo on ollut Oulun tietokilipailuyhistyksen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Hän osallistuu pubivisoihin, ja on osallistunut myös tietokilpailun Suomen-mestaruuskilpailuihin ja maailmanmestaruuskilpailuihin.
Ylitalon nimi on sekissä, jota Lasse Lehtinen pitää kädessään Haluatko miljonääriksi? -videopelin kotelon takakannessa.
Isoruohomaluri

Levinneisyys

Isoruohomaluria tavataan Australiassa Pohjoisterritorion pohjoisosissa. Vuonna 1992 lajin kannaksi arvioitiin noin 5 000–10 000 yksilöä. Vuonna 2011 arvioitiin, että kanta olisi alle 10 000 täysikaasvuista yksilöä eli yhteensä noin 15 000 yksilöä. Isoruohomaluri on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sen populaation on pienenemässä.
Amina Bakhit

Amina Barsham Bakhit (arab. أمينة برشم بخيت‎; s. 14. marraskuuta 1990 El Obeid) on sudanilainen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten 800 metrin juoksussa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä neljänneksi.
Woodpecker Film

Historiaa

Woodpecker-filmi kuului jo 1970-lopulla ja 1980-luvulla Suomen merkittävimpiin mainoselokuvien tuotantoyhtiöihin. Koko 1990-luvun Woodpeckerin toimitusjohtajana toimineen Merja Metsävaara-Mildhin luotsaamana yhtiöstä kasvoi vuoteen 2000 mennessä Suomen suurin itsenäinen tuotantoyhtiö 6,9 miljoonan euron liikevaihdolla. 
Woodpecker kuului 1990-luvun lopulta vuoteen 2008 Talentum Oyj:n omistamaan Varesvuo Partners -konserniin, jonka muita yhtiöitä olivat muun muassa Moskito Television Oy, Kaivopuiston Grillifilmi ja Angel Films Oy sekä klassisen musiikin levy-yhtiö Ondine Oy.
Vuonna 2002 Woodpecker Filmiin sulautettiin Varesvuo-ryhmän Revolution Films, jonka emoyhtiöstä Moskito Television Oy:stä Varesvuo Partners oli ostanut enemmistön. Merja Metsävaara-Mildh ja yhtiössä neljä vuotta toiminut ohjaaja Jappe Päivinen jättivät Woodpeckerin. Vuoden 2003 jouluksi Woodpecker Film tuotti asiakkailleen joulutervehdykseksi ohjaajansa Jalmari Helanderin ideoiman ja ohjaaman Rare Exports -lyhytelokuvan, joka sai muutaman vuoden aikana verkossa miljoonia katsojia. Ranskalainen tuottaja-ohjaaja Luc Besson halusi videon uusia lahjakkuuksia esittelevälle dvd:lleen, ja Helanderin ideasta alkoi kehittyä samanniminen pitkä elokuva.
Vuonna 2004 Woodpeckerin nimen alle sulautettiin Varesvuo Partnersin Crea-Filmi Oy, samalla kun saman konsernin Elohopea-Filmistä ja Filmitallista muodostettiin Kaivopuiston Grillifilmi. Samana vuonna kansainvälistä mainoselokuvatuotantoa luotaava Shots-vuosijulkaisu listasi Woodpecker Filmin maailman sadan palkituimman tuotantoyhtiön joukkoon ainoana pohjoismaisena tuotantoyhtiönä. Sija 72 listalla perustui Woodpeckerin palkinto- ja shortlistasijoituksiin Cannesissa, Golden Award of Montreux’ssä sekä Epica-, Clio- ja Effie-kilpailuissa.
Vuonna 2008 Woodpeckerin ohjaajina toimivat Sam Shingler, Tommi Pietiläinen, Pete Veijalainen, Samuli Valkama ja Mikko Lehtinen. Vuonna 2010 ohjaajalistan muodostivat Juho Konstig, Aleksi & Akseli sekä ohjaajakollektiivi Gang of Three (Kalle Kotila, Sam Shingler ja Samuli Valkama. Tällöin Woodpecker oli osa Varesvuo Partnersista syntynyttä Moskito Groupia, joka puolestaan kuului pohjoismaiseen tv-tuotantokonserniin Northern Allianceen.
Vuodesta 2011 Woodpecker Film on ollut riippumaton itsenäinen tuotantoyhtiö.
Aataminomena

Aataminomena (lat. pomum Adami) tarkoittaa ulkonevaa kilpirustoa. Sen nimi perustuu kansanuskomukseen, jonka mukaan se on omenan puolikas, joka jäi kiinni Aatamin ruokatorveen, kun hän maistoi Eevan tarjoamaa hyvän ja pahan tiedon puun hedelmää, joka on Suomessa käsitetty omenaksi. Aataminomena kehittyy murrosiässä erityisesti miehille. Äänihuulet sijaitsevat välittömästi kilpiruston takana.
Raguša

Raguša (ven. Рагуша) on Säsjokeen laskevan Voložban sivujoki Novgorodin alueen Ljubytinon ja Leningradin alueen Boksitogorskin piireissä. Sen pituus on 40 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 202 neliökilometriä. Boksitogorskin piirin puolella Ragušajoen laakso muodostaa 1996 perustetun 10,34 neliökilometrin laajuisen luonnonmuistomerkin.
Pohjoiseen virtaavan Ragušajoen yläjuoksu muodostaa kalkkikiveen kovertuneen kanjonin, jossa on paljon karsti-ilmiöitä. Kesällä joki virtaa suurelta osaltaan maan alla. Enimmillään 60 metrin syvyisen jokilaakson kasvillisuus on poikkeuksellisen rikas. Se käsittää muun muassa alueella harvinaisia siperialaisia kasvilajeja, saniaisia ja orkideoita. Kanjonin lähes koko pituudella kasvaa lehtimetsää, johon paikoitellen sekoittuu yli 150 vuotta vanhoja kuusia. Eläin- ja hyönteislajeja ovat koskikara, karhu, mäyrä, ritariperhonen ja musta apolloperhonen. Ragušassa ja Voložbassa elää taimen ja ne ovat lohen kutujokia.
Jokilaakso on kiinnostava retkeilykohde. Sinne on järjestetty luontopolku, nuotiopaikkoja ja leiriytymispaikka.
Dag Malmberg

Dag Malmberg (s. 18. tammikuuta 1953 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, joka tunnetaan kansainvälisesti parhaiten poliisipäällikkö Hans Pettersonin roolista ruotsalais-tanskalaisessa rikossarjassa Silta (2011–2015).
Barbitaali

Synteesi

Barbitaalin syntetisoivat ensimmäisenä vuonna 1902 saksalaiset kemistit Emil Fischer ja Josef von Mering. He julkistivat löydöksensä vuonna 1903, ja barbitaali tuli markkinoille vuonna 1904, lääketehdas Bayerin valmistamana nimellä Veronal. Barbitaalin liukoista suolaa markkinoitiin Scheringin valmistamana valmisteena Medinal. 
Veronalia valmistettiin kondensoimalla dietyylimaloniesteriä käyttäen katalyyttinä natriumetylaattia, tai lisäämällä etyylijodidia malonyyliurean (eli barbituurihapon) hopeasuolaan. Lopputuloksena oli hajuton, hieman kitkeränmakuinen, valkoinen ja kiteinen jauhe.

Käyttö

Barbitaalia käytettiin unilääkkeenä ja annostus oli 10–15 graania eli 650–970 mg. Barbitaalin letaaliannos on 3,5–4,4 g, mutta kyseisellä annostuksella on myös saavutettu yli kymmenen vuorokauden yhtäjaksoinen uni, josta potilas on herättyään toipunut. Veronalia käytettiin imeskeltävinä tai veteen liuotettuina lääkejyväsinä, jotka maistuivat vain hieman kitkerältä verrattuna erittäin pahanmakuisiin bromipohjaisiin unilääkkeisiin tai kloraalihydraattiin.
Veronal oli suuri edistysaskel unilääkkeinä käytettyjen lääkeaineiden listalla. Barbitaalilla oli vain vähän sivuvaikutuksia, ja sen vaikuttava annos oli paljon alle letaaliannoksen, mutta lääkkeeseen kehittyi nopeasti toleranssi, ja hidasvaikutteisen barbitaalin yliannostuksista johtuvat kuolemantapaukset olivat yleisiä.
Rokoskoi

Rokoskoi (ven. Рагозинка, Ragozinka) oli inkeriläinen kylä entisessä Vuoleen seurakunnassa Pohjois-Inkerissä Venäjällä. Kylä syntyi 1700-luvun puolivälissä Vuoleen maa-alueen omistajan kreivi Ragozinskin luvalla. Kylä merkittiin kirkonkirjoihin Uudeksikyläksi, mutta hovin, myöhemmin kunnan, kirjoissa se esiintyi nimellä Rogozinka, josta syntyi suomalainen muunnos Rokoskoi. 
Kylän perustajina oli kaksi talonpoikaa, Särkkinen ja Paavilainen, jotka saivat hovilta luvan rakentaa talonsa ja raivata peltonsa soiden ympäröimään metsäsarakkeseen. He lupasivat maksaa veronsa tervalla ja hiilellä, joita hovi myi Siestarjoen asetehtaaseen. Ajan kuluessa kylään muutti Miikkulaisen ja Vuoleen sukuja, kuten Rautasia, Savisia, Pukosia, Makaroita sekä joukko Suomen kansalaisia. 
Rokoskoin pääelinkeinoja olivat maanviljelys, karjanhoito, ja syrjäisen sijainnin takia metsästys. Vuonna 1905 avattiin suomenkielinen koulu, vuonna 1910 osuuskauppa.
Ensimmäisen maailmasodan aikana osa kylän maita oli pakkolunastettu tykistön ampumarataa varten.
Vuonna 1926 kylässä oli 32 taloa, joissa asui 136 ihmistä (niistä 124 inkeriläistä). Vuosien 1927–1931 aikana, ampumaradan laajentuessa, kylän talot purettiin ja asukkaat siirrettiin muualle.
Kapenta

Kapenta on paikallinen nimi kahdelle Karibajärvessä ja Cahora Bassassa elävälle pieniä, planktonia syövälle sillikalalajille (Limnothrissa miodon ja Stolothrissa tanganicae). Ne ovat peräisin Itä-Afrikan Tanganjikajärvestä.
Kapenta muodostaa tärkeän proteiinilähteen paikallisille asukkaille, ja kuivattuna kapentaa voidaan markkinoida myös laajalla alueella tekojärvien ympäristössä.
Kapentasaaliit ovat laskeneet 1970-luvulta alkaen. Pieneneminen on kiihtynyt 2000-luvulla ylikalastuksen ja järvissä lisääntyvien petoäyriäisten takia.
Cahora Bassan kapentasaalis ylitti 12 000 tonnia vuosina 2005-2006, mutta putosi seitsemän tonniin 2007.
Calixtus I

Pyhä Calixtus I oli katolisen kirkon johtaja eli paavi vuosina 217–222. Syntymäajasta- ja paikasta ei ole varmaa tietoa, mutta mahdollisesti hän kuoli Roomassa noin vuonna 222.
Eero Hämeeniemen romaani Pyhän Calixtuksen lähde sisältää myös historiallista tietoa Calixtuksen elämästä.
Ruijanesikko

Ulkonäkö ja koko

Ruijanesikko kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi. Kasvin lehtiruusuke on heleänvihreä, ja vihertää keväällä jo nurmikon ollessa ruskeana. Lehdet ovat lusikkamaiset, puikeita tai pyöreänsoikeita ja melko ehjälaitaiset. Lehden ruoti on pitkä. Kukat ovat vaaleanpunaiset, keskeltä keltaiset, ja niitä on kaksi tai kolme varressaan. Ruijanesikko kukkii kesä-heinäkuussa.
Ruijanesikko leviää sekä rönsyistä että siemenistä. Siemenet putoavat kasvin viereen ja itävät tulvavedessä. Ne eivät kellu, mutta nousevat pintaan sirkkalehtien puhjettua. Kelluvien lehtien avulla ruijanesikko leviää tulvaveden mukana uusille kasvupaikoille.

Levinneisyys

Ruijanesikkoa tavataan Pohjois-Norjan, Kuolan niemimaan ja Vienanmeren rannoilla. Perämeren rannoilla on erillinen esiintymisalue. Näillä alueilla kasvaa ruijanesikoksi kutsuttua alalajia finmarchica (joskus laskettu myös eri lajiksi tai vain muunnokseksi, Perämeren rannoilla var. jokelae). Itä-Siperian pohjoisosissa ja Alaskassa Beringinsalmen lähistöllä sekä toisaalta Keski-Aasian vuoristoissa kasvaa alalajia sibirica. Keski-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa on myös muita läheisiä lajeja.
Suomessa ruijanesikkoa tavataan Perämeren rannikolla Ruotsin rajalta Himangalle. Suurimmat esiintymät ovat Kalajoella, Raahessa, Haukiputaalla, Iissä ja Simon–Tornion alueella. Lajia on aikanaan tavattu myös muutamilla kasvupaikoilla sisämaassa. Kaikkiaan esiintymiä tunnetaan Suomesta noin 300, joista neljännes on hävinnyt. Euroopan unionin ruijanesikoista Suomessa kasvaa arviolta 15–20 prosenttia.

Elinympäristö

Ruijanesikko kasvaa Suomessa avoimilla tulvivilla ja hiesuisilla rantaniityillä ja -laitumilla. Se on huono kilpailija, joten se pärjää parhaiten alueilla, joissa uutta maata nousee jatkuvasti merestä. Laiduntamisen loppumista ja vesistöjen rehevöitymisestä seurannut ruijanesikkojen kasvupaikkojen umpeenkasvu uhkaavat lajia Suomessa. Myös rantarakentaminen on paikoin lajin uhkana.
RN Bersagliere (1938)

Palvelus

Alus upotettiin 7. tammikuuta 1943.
Antonio Tabucchi

Antonio Tabucchi (s. 23. syyskuuta 1943 Pisa, Italia – 25. maaliskuuta 2012 Lissabon, Portugali) oli italialainen kirjailija, kääntäjä ja Portugalin kirjallisuuden professori Sienan yliopistossa.
Portugali ja portugalin kieli olivat Tabucchille tärkeitä. Tabucchi käänsi italiaksi muun muassa Fernando Pessoan tuotantoa. Tabucchi kirjoitti myös itse portugaliksi.
Tabucchin teoksille tyypillisiä aineksia ovat ratkeamattomat arvoitukset, kysymykset minuudesta. Teokset ovat avoimia ja tulkinnoille alttiita. Tabucchin mukaan yksi kirjailijan tehtävä on herättää epävarmuutta, ”kylvää epäilyksen siemeniä”, ja taistella näin ajattelun jähmettymistä vastaan.
Tabucchin tunnetuimpia teoksia ovat romaanit Intialainen yösoitto ja Kertoo Pereira (1994), josta on myös tehty elokuva (Sostiene Pereira, 1996, ohjaus Roberto Faenza). Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle.
Eurooppalaiseksi intellektuelliksi kuvattu Tabucchi arvosteli ankarasti Silvio Berlusconia.
Tabucchi kuoli sattumalta löytyneeseen laajalle levinneeseen syöpään lissabonilaisessa sairaalassa.
Nikolai Tirkkonen

Frans Nikolai Tirkkonen (5. huhtikuuta 1875 Tampere – 17. joulukuuta 1926 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut kauppias ja kauppaneuvos.
Tirkkonen omisti Tampereella toimineen toiminimi J. Tirkkosen kangas-, lanka- ja muotitavarainliikkeen, jonka hänen torikauppiaina uransa aloittaneet vanhempansa olivat perustaneet vuonna 1869.

Lapsuus ja nuoruus

Nikolai Tirkkosen vanhemmat olivat Juhana (Juho) (s. 28.4.1841 Joroinen, k. 10.10.1892 Tampere) ja Hedda Maria Enegren (s. 13.12.1842 Tyrvää, k. 1919 Tampere). Vanhemmat olivat vuonna 1869 ryhtyneet kulkukauppiaiksi ja kiersivät hevoskuormineen pitkin Savoa ja Keski-Suomea. Kauppa sujui hyvin ja muutaman vuoden jälkeen he ostivat myyntikojun Tampereen kauppatorin laidan ns. pilaripuodeista. Samana vuonna kuin poika Nikolai syntyi, he siirsivät menestyvän kangas- ja lankakauppansa puutaloon Kauppakatu kuuteen.
Vuosi isänsä kuoleman jälkeen Nikolai Tirkkonen lähti kauppiaan oppiin ulkomaille, Berliiniin, Lontooseen ja Pariisiin. Leskeksi jäänyt Maria Tirkkonen jatkoi kaupan hoitoa.

Tirkkosen talo ja liiketoiminnan laajeneminen

Palattuaan takaisin Suomeen Nikolai Tirkkonen jatkoi kauppatoimintaa yhdessä äitinsä kanssa. Vuonna 1901 vanhan puisen kauppatalon paikalle valmistui Tirkkosen kauppahuoneelle Kuninkaankadun ja Kauppakadun kulmaan jugendtyylinen kolmikerroksinen Tirkkosen liiketalo, jonka olivat suunnitelleet arkkitehdit Lars Sonck ja Birger Federley.
Taloa laajennettiin jo vuonna 1906 Kuninkaankadun puolelle. Samalla talossa otettiin käyttöön erikoisuus, englannista hankittu sisäinen putkiposti. Paineilmalla toimiva järjestelmä kuljetti kuitit ja rahat 13 eri osastolta pääkassaan, joka palautti loppurahat kuitteineen. Tirkkosen kauppahuoneella oli käytössään myös Tampereen ensimmäinen pakettiauto, joka hankittiin vuonna 1910.
Nikolai Tirkkonen johti kauppahuoneen kangasmyymälää, joka oli sijoitettu Berliinistä otetun mallin mukaan kahteen kerrokseen. Äiti Maria vastasi lankaosasta. Molemmat asuivat liiketalon kolmannessa kerroksessa.
Nikolain Tirkkonen aloitti myös liikkeensä myymien tuotteiden postimyynnin. Myös tämän idean hän oli lainannut ulkomailta. Vuonna 1903 ilmestyi ensimmäinen Tirkkosen Muotijournaali, jossa esiteltiin muun muassa kangastuotteita ja alusasusteita.

Näsilinnan suihkukaivo

Vuonna 1909, toiminimi J. Tirkkosen 40-vuotisen toiminnan juhlapäivänä, Nikolai Tirkkonen lahjoitti Tampereen kaupungille varat suihkukaivon hankkimiseen. Varoilla rakennettiin vuonna 1913 valmistunut suuri Näsikallion suihkukaivo Mustanlahden kallion etelärinteeseen Hämeenpuiston pohjoispäähän. Suihkukaivon kolme pronssiveistosta teki kuvanveistäjä Emil Wikström ja graniittiset muut rakennelmat suunnitteli arkkitehti Birger Federley.

Perhesuhteet

Nikolai Tirkkonen oli naimisissa Fanny Maria Törnuddin (s. 17.11.1876 Ilmajoki) kanssa. Pariskunnalla oli kaksi lasta, Tauno Juhani Uolevi (s. 2.8.1898) ja Erkki Juhani (s. 27.5.1901).
Verkkolaskuosoite

Verkkolaskuosoite on laskuttajan tai vastaanottajan osoite, jonka avulla yrityksille tai yksityishenkilöille voi lähettää sähköisiä verkkolaskuja. Verkkolaskuosoite voi olla muotoa OVT-tunnus, IBAN-tunnus tai Verkkopalvelutunnus. 
Verkkolaskut välitetään pankkien tai verkkolaskuoperaattoreiden kautta, jotka yksilöi välittäjätunnus. Välittäjätunnus voi olla OVT-tunnus, BIC-osoite tai muu merkkijono.

Verkkolaskuosoitteen muodostaminen

OVT-muotoinen verkkolaskuosoite lienee yleisin. SFS 5748 -standardin mukainen OVT-tunnus rakentuu ISO6523-standardin mukaisesta Suomen verohallinnon tunnuksesta 0037, Y-tunnuksesta (8 merkkiä ilman väliviivaa) sekä vapaamuotoisesta 5 merkistä, jolla voidaan antaa organisaation alataso tai kustannuspaikka. Siten OVT-tunnuksen pituus on 12–17 merkkiä. OVT-tunnuksen rakenne on virallisesti 
määritelty mutta mikään taho ei varsinaisesti myönnä tunnuksia, vaan kukin organisaatio muodostaa omat tunnuksensa.  Esimerkiksi yrityksen, jonka Y-tunnus on 1234567-8, OVT-tunnus on 003712345678. 
IBAN muodostetaan suomalaisesta tilinumerosta lisäämällä alkuun maakoodi FI sekä kaksimerkkinen tarkiste. IBAN-muotoinen tilinumero on Suomessa pituudeltaan 18 merkkiä. 
Verkkopalvelutunnus on operaattorin antama tunnus johon verkkolaskut lähetetään.
Bergbahn Lauterbrunnen-Mürren

Toiminta

Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2012 5,9 milj. CHF. Yhtiön liikevoitto oli 0,9 milj. Henkilöstön määrä oli 31.

Rataverkko

Grütschalp–Mürren-rautatien pituus on 4,3 kilometriä. Rata on kapearaiteinen (1000 mm). Radan suurin jyrkkyys on 5 % eikä siinä ole hammasratasosuuksia. Rata on ollut sähköistetty alkusta alkaen. Käyttöjännite on tasajännite 550 V.
Yhtiön rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta Lauterbrunnenissa on vaihtoyhteys Berner Oberland-Bahnin ja Wengernalpbahnin juniin Interlakenin ja Grindelwaldin suuntiin.

Liikenne

BLM:n liikenne on ympärivuotista. Köysirata ja juna kulkevat matkailukaudella neljä kertaa tunnissa. Matka Lauterbrunnenista Mürreniin kestää yhteensä 20 minuuttia, alaspäin pari minuuttia kauemmin.
Kreikan parlamenttivaalit 2019

Tulokset vaalipiireittäin

Vaalien tulokset vaalipiireittäin (59 kpl) olivat: