Bolt Thrower

Ensiaskeleet

Bolt Thrower perustettiin syyskuussa 1986, alun perin Crust punkin, hardcoren ja thrash metallin risteytystä eli crust/grindcorea esittävänä  yhtyeenä, 
vaikutteinaan muun muassa thrash-yhtye Slayer ja punk-yhtyeet Crass ja Discharge. Yhtyeen perustivat basisti Gavin Ward ja kitaristi Barry Thomson. Pian mukaan liittyivät myös rumpali Andrew Whale ja laulaja Alan West. Huhtikuussa 1987 Bolt Throwerilta ilmestyi ensimmäinen demo, In Battle There Is No Law.
Yhtyeen seuraava äänite oli Concession of Pain -demo, jonka he äänittivät syyskuussa 1987. Gavin oli vaihtanut paikkansa kitaraan ja Alex Tweedystä tuli bassonsoittaja.  Alex ei kuitenkaan ilmaantunut demon äänityksiin, joten Gavin soitti sekä kitarat että bassot. Kaksi viikkoa myöhemmin Jo Bench korvasi Alexin vakituisesti. Vuoden 1988 alkupuolella Bolt Thrower sai levytyssopimuksen Vinyl Solution -levy-yhtiön kanssa. Juuri ennen ensimmäisen kokopitkän albumin äänityksiä vokalisti vaihtui Karl Willetsiin. Yhtyeen debyytti In Battle There Is No Law (samanniminen kuin ensimmäinen demo) oli vain puolen tunnin mittainen, ja sisälsi erittäin primitiivisen ja raa'an äänimaailman.

Vuodet 1995-2014

Vuosina 1995 ja 1996 Bolt Thrower kiersi Eurooppaa lukuisilla kiertueilla. Vuonna 1997 Martin van Drunen päätti lähteä yhtyeestä, koska hän ei tuntenut oloaan kotoisaksi. Hetki tämän jälkeen lähti myös Martin Kearns, jonka pian korvasi Alex Thomas. Karl Willets liittyi yhtyeeseen väliaikaisesti äänittääkseen lauluraidat seuraavaa albumia varten. Levy-yhtiö vaihtui Earachesta Metalblade Recordsiin, ja Mercenary-albumi näki päivänvalon 8. syyskuuta 1998, tosin Yhdysvalloissa vasta 10. lokakuuta. Albumi oli taas hieman hitaampi kuin aikaisemmat, vaikkakin levyllä oli hyvin raskaat soundit. Mercenaryn äänityksien jälkeen Karl lähti yhtyeestä jälleen kerran, ja vakituiseksi laulajaksi tuli Dave Ingram, joka oli aikaisemmin tuurannut ainakin yhdellä keikalla Saksassa.
Vaikka Bolt Thrower ei ollut enää Earachen tallissa, julkaisi kyseinen levy-yhtiö marraskuussa 1998 demokokoelman Who Dares Wins, joka sisälsi muun muassa Spearhead- ja Cenotaph-EP:t. Yhtye ei pitänyt tästä, koska se oli Earachelle helppo rahantulolähde eikä suositellutkaan sen ostoa kenellekään. Lyhyen kiertueen jälkeen 2001 Bolt Thrower alkoi työstää uutta albumia: 9-kappaleinen (digipak-versiossa yksi bonus) Honour, Valour, Pride äänitettiin kesä–syyskuussa ja julkaistiin vuoden loppupuolella. Alex Thomas päätti lähteä yhtyeestä, koska hän oli kyllästynyt Bolt Throwerin musiikilliseen suuntaukseen.
Vuonna 2004 yhtye työsti uutta materiaalia tulevaa albumia varten. Se oli suunniteltu äänitettäväksi toukokuussa, ja julkaistavaksi vuoden lopussa, mutta juuri ennen albumin äänityksiä Dave Ingram päätti poistua, lähinnä terveysongelmien vuoksi. Tämä keskeytti äänitykset ja kiertueet hetkeksi, kunnes 18. marraskuuta ilmeni, että Karl Willetts oli jälleen kerran liittynyt yhtyeeseen. Albumin äänitykset alkoivat touko-kesäkuussa 2005. Uudelle kokopitkälle on annettu nimeksi Those Once Loyal, ja se julkaistiin marraskuun keskivälillä 2005. Yhtye myös kiersi Euroopassa tammi–helmikuussa 2006.
Those Once Loyal-albumi oli yhtyeen mielestä "se" paras levy, mistä syystä seuraavan albumin nauhoitukset ja julkaisi päätettiin siirtää hamaan tulevaisuuteen.

Vuodet 2015-2016, Martin Kearnsin kuolema ja yhtyeen hajoaminen

Syyskuussa 2015 yhtyeen pitkäaikainen rumpali Martin Kearns kuoli äkillisesti 38-vuoden iässä. Tasan vuoden päästä syyskuussa 2016, Bolt Thrower ilmoitti virallisesti hajoamisestaan.

Vuosi 2017

Maaliskuussa 2017, Kearnsin 40-vuotispäivänä, yhtye julkaisi kotisivuillaan vihjailevan viestin yhtyeen mahdollisesta paluusta.