google/wiki40b huggingface dataset:
Margus Tsahkna

Elämä

Valmistuttuaan vuonna 1995 Tartu 7. keskkoolista Tsahkna opiskeli Tarton yliopiston teologisessa tiedekunnassa vuosina 1996–2002 ja kansainvälistä oikeutta Toronton yliopistossa 1999–2000. Poliittisen toimintansa hän aloitti liityttyään vuonna 2000 konservatiivipuolue Isänmaaliiton jäseneksi. Isänmaaliitto yhdistyi vuonna 2006 Res Publican kanssa, jolloin muodostui Isänmaan ja Res Publican liitto (IRL). Tsahkna on toiminut Isänmaaliiton nuorisojärjestön Noor-Isamaan puheenjohtajana, Isänmaaliiton ja IRL:n poliittisena sihteerinä, IRL:n pääsihteerinä sekä IRL:n varapuheenjohtajana.
Tsahkna on perustanut vuonna 2000 Tarttoon Kristillisten nuorten kodin. Hän on kenraali Johan Laidonerin seuran ja korkeakouluopiskelijoiden akateemisen miesjärjestön Korp! Sakalan jäsen.
Tsahkna tuli 2009 toiseksi Viron television laulukilpailussa Laulud tähtedega (Laulaa tähtien kanssa). Hän lauloi yhdessä Birgit Õigemeelin kanssa, joka on voittanut Eesti otsib superstaari -kilpailun.

Poliittinen ura

Riigikoguun Tsahkna valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuoden 2015 Riigikogun vaaleissa Tsahkna sai 2 267 ääntä ja tuli valituksi uudelleen. Vaaleissa IRL kärsi kuitenkin tappion puolueen menettäessä kolmanneksen edustajanpaikoistaan, mutta IRL nousi hallitukseen Tsahknan ottaessa sosiaaliturvaministerin salkun.
Tsahkna valittiin 6. kesäkuuta 2015 Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi. Puoluekokouksen äänestyksessä Tsahkna sai 685 ääntä vastaehdokkaansa Jaan Männikin saadessa 210 ääntä. Äänestyksen jälkeen Tsahkna vetosi IRL:n yhtenäisyyden puolesta. Hän kertoi haluavansa palauttaa puolueen maineen ja sen aiemmat arvot, jotka hänen mukaansa tarkoittavat kamppailua kohti modernia kansallisvaltiota, avointa talouspolitiikkaa sekä selkeää kieli-, kansalaisuus- ja maahanmuuttopolitiikkaa.
Tsahkna joutui eroamaan puheenjohtajan paikalta toukokuussa 2017, koska valtuusto ei hyväksynyt hänen muutosesitystään puolueen sääntöihin. IRL:n puoluekokous valitsi Tsahknan seuraajaksi Helir-Valdor Seederin 13. toukokuuta 2017. Päätöksen jälkeen Tsahkna kertoi kesäkuussa 2017 eroavansa IRL:stä ja jatkavansa sitoutumattomana edustajana Riigikogussa. Hän kertoi samalla ettei ollut aikeissa liittyä toiseen puolueeseen.
Haastattelussa elokuussa 2018 Tsahkna kuitenkin vahvisti liittyvänsä puolueeksi pyrkivään Viro 200 -yhdistykseen.
Anna Westerlund

Anna Westerlund (s. 9. huhtikuuta 1989 Parainen) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Ålands Unitedissa sekä Suomen maajoukkueessa. 
Keskikentällä ja keskuspuolustajana pelaava Westerlund on aiemmin edustanut Piteå IF:ää, Umeå IK:ta, FC Honkaa, SC Raisiota, Pargas IF:ää ja Lillestrøm SK:ta. Hän on voittanut Hongassa Suomen mestaruuden kolmesti vuosina 2006–2008 sekä Liigacupin 2007 ja 2008. Hänet valittiin vuoden lupaavaksi tyttöpelaajaksi Suomessa vuonna 2007. Lisäksi Palloliitto valitsi Westerlundin vuoden naispelaajaksi vuonna 2018.
Naisten maajoukkueeseen Westerlund nousi ensi kerran vuonna 2008 ja hän on pelannut syyskuun 2018 loppuun mennessä 110 maaottelua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan huhtikuussa 2014 Győrissa ja toisen Espanjassa pelatussa harjoitusmaaottelussa Slovakiaa vastaan tammikuussa 2017. Hän pelasi vuoden 2009 EM-kilpailuissa kolmessa Suomen neljästä ottelusta sekä vuoden 2013 EM-kilpailuissa täyden ajan jokaisessa Suomen kolmessa ottelussa. Westerlund pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006.
Westerlundin äidinkieli on ruotsi.
Nurmijärven vaakuna

Nurmijärven vaakuna on Nurmijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kunnassa syntyneeseen Aleksis Kiveen ja hänen tunnetuimpaan teokseensa Seitsemän veljestä.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä seitsemän luonnonväristä kultatukkaista nuorukaisen päätä asetettuina 2+3+2.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson B. Harald Hellströmin ehdotuksen mukaan, ja Nurmijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. joulukuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 14. huhtikuuta 1954.
Säihkyhännyskolibri

Koko ja ulkonäkö

Säihkyhännyskolibrikoiras voi kasvaa jopa 18–21 cm pitkäksi ja tästä pyrstön osuus on 10–15 cm. Naaras kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Säihkyhännyskolibrikoiraan pää ja selkä ovat väriltään vihreät ja otsassa on kiiltävänsininen laikku. Yläperä ja hyvin pitkä ja voimakkaasti haarautunut pyrstö ovat väriltään kiiltävän sinivioletit. Rinta ja vatsa ovat kellertävät. Lajin naaras on päästään ja selästään  vihreä. Otsassa on sininen laikku ja kurkku ja rinta ovat valkoiset vihrein täplin. Naaraslinnun vatsa on punertavanruskea. Säihkyhännyskolibrin nokka on lyhyehkö ja suora.

Levinneisyys ja elinympäristö

Säihkyhännyskolibria tavataan Kolumbiasta ja Ecuadorista. Sen elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät tyypillisimmin 900–2 100 metrin korkeudella. Laji elää yleensä yksittäin. Säihkyhännyskolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi mutta se pyydystää myös hyönteisiä. Linnun pesimäkausi on lokakuulta helmikuulle ja säihkyhännyskolibri rakentaa kupolikattoisen pesän sammalista ja hämähäkinseiteistä.
Skandinaviska Enskilda Banken

Historia

Nykyisen SEB-pankin historia alkaa vuodesta 1856, jolloin André Oscar Wallenberg perusti Stockholms Enskilda Bankin, joka oli Tukholman ensimmäinen yksityinen liikepankki. Stockholms Enskilda Bank sai kilpailijan vuonna 1864, kun tanskalaisliikemies Carl Fredrik Tietgen perusti yhdessä André Oscar Wallenbergin kanssa Skandinaviska Kreditaktiebolagetin, josta kasvoi useiden yrityskauppojen myötä Ruotsin suurin liikepankki 1900-luvun alussa. Skandinaviska Kreditaktiebolaget kärsi suuria tappioita 1930-luvun laman seurauksena ja pankki joutui turvautumaan valtion lainoitukseen. Vuonna 1939 Skandinaviska Kreditaktiebolaget muutti nimensä Skandinaviska Bankeniksi.
Stockholms Enskilda Banken ja Skandinaviska Banken päättivät yhdistymisestä vuonna 1972, ja uusi pankki otti käyttöön nimen S-E-Banken. Ruotsin talouden ylikuumentuminen 1980-luvun lopulla johti talouskriisiin 1990-luvun alussa, jolloin myös S-E-Banken joutui vaikeuksiin, mutta ei kuitenkaan joutunut turvautumaan valtion pankkitukeen. S-E-Banken muutti nimensä nykyiseen muotoonsa SEB:ksi vuonna 1998.
SEB suunnitteli yhdistymistä kilpailijansa FöreningsSparbankenin (myöh. Swedbank) kanssa vuonna 2001, mutta EU:n komissio esitti pankkien fuusiosuunnitelmaan niin suuria muutoksia, että ne päättivät luopua hankkeesta.
SEB laajentui kaikkiin kolmeen Baltian maahan vuonna 2000 ostamalla saksalaisen BfG Bankin itselleen. Vuodesta 2010 alkaen SEB on keskittynyt tarjoamaan laajan valikoiman pankkipalveluja Ruotsissa ja Baltiassa, minkä seurauksena se on myynyt vähittäispankkitoimintonsa Saksassa ja Ukrainassa.

SEB Kort

SEB Kort AB on SEB:n täysin omistama tytäryhtiö. SEB Kort AB hallinnoi pohjoismaissa 3,3 miljoonaa maksuaika- ja luottokorttia (Diners Club, Mastercard, Eurocard ja Visa sekä useita muita profiloituja maksu- ja luottokortteja). Se on Pohjoismaiden suurin kansainvälisiä maksu- ja luottokortteja myöntävä yritys. SEB Kort AB omistaa Diners Clubin pohjoismaiset franchise-oikeudet.  SEB Kort AB:n päätavoite on myydä ja kehittää turvallisia ja virheettömiä maksamis- ja korttiratkaisuja sekä yksityishenkilöille että yrityksille.
Alexanderplatz

Alexanderplatz on aukio keskellä Berliiniä Spreejoen ja Berliinin tuomiokirkon lähellä. Paikalliset kutsuvat aluetta usein yksinkertaisesti nimellä Alex. Alexanderplatzilla sijaitsee S-Bahn-, U-Bahn- ja lähijunia palveleva Alexanderplatzin asema.
Entinen karjamarkkinapaikka nimettiin Venäjän keisari Aleksanteri I:n mukaan tämän vierailtua Berliinissä 25. lokakuuta 1805. Alueesta tuli merkittävä osa kaupunkia 1800-luvun lopulla samannimisen asemarakennuksen ja läheisen kauppa-alueen valmistumisen myötä. Alueen kulta-aika sijoittuu 1920-luvulle, jolloin se oli yhdessä Potsdamer Platzin kanssa Berliinin yöelämän keskuksia.
Jaetussa Berliinissä Alexanderplatz jäi Itä-Berliinin puolelle ja siitä rakennettiin 1960-luvulla Itä-Berliinin liikekeskus. Raunioiden raivaamisen myötä aukion pinta-ala nelinkertaistui ja kolmen hehtaarin laajuisena se on nykyään Berliinin suurin aukio. Lähialueen näkyvimmäksi maamerkiksi nousi vuonna 1969 valmistunut Fernsehturm-televisiotorni.
Nykyään Alexanderplatzilla on jäljellä vain kaksi toista maailmansotaa edeltävältä ajalta olevaa rakennusta, vuonna 1932 valmistuneet Peter Behrensin suunnittelemat Alexanderhaus ja Berolinahaus. Muuten aukion ympäristö on täynnä DDR:n ajalta olevia rakennuksia, joissa on toiminut muun muassa useita ministeriöitä. Tunnettuja rakennuksia ovat virastotalot Haus der Elektroindustrie, Haus der Presse, Haus des Reisens, Haus des Lehrers, tavaratalo Centrum sekä hotelli Park Inn Berlin, joka on Berliinin korkein hotellirakennus. Aukion keskellä on 1960-luvulla rakennettu Kansojen välisen ystävyyden lähde -niminen suuri suihkukaivo sekä kuuluisa Urania-maailmankello. Useat Alexanderplatzin rakennukset ovat DDR:n johtaviin arkkitehteihin kuuluneen Hermann Henselmannin suunnittelemia.
Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Alexanderplatzin uudelleenrakentamisesta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka voitti vuonna 1993 arkkitehti Hans Kollhoff. Hänen suunnitelmaansa kuului 13 uuden kerrostalon rakentaminen. Sitä ei toistaiseksi ole ryhdytty toteuttamaan.
Alexanderplatz tunnetaan myös Alfred Döblinin vuonna 1929 julkaisemasta romaanista Berlin Alexanderplatz.
Leander Reijo

Leander Reijo (1904–1932) oli Viron Inkerissä asunut inkeriläinen heimoaktivisti. Hänestä käytettiin myös nimitystä "Inkerin kuningas". Reijo opiskeli vuosina 1923–1924 Akateemisen Karjala-Seuran kustantamana. Hän perusti Viron Inkeriin Inkeri-Seuran vuonna 1924 ja toimi seuran lehden "Sananseppä" päätoimittajana vuoteen 1931 asti. Vuonna 1931 Leander Reijo kaapattiin Neuvostoliittoon ja ammuttiin 19. kesäkuuta näytösprosessin jälkeen.
Auto-onnettomuus

Auto-onnettomuus eli kolari on törmäys, jossa osallisina on auto sekä mitä tahansa, joka aiheuttaa vahinkoa autolle: muut ajoneuvot, puhelinpylväät, rakennukset ja puut. Joskus auto-onnettomuudella viitataan myös onnettomuuteen, jossa auto osuu ihmiseen tai eläimeen. Auto-onnettomuuksien seurauksena noin 1,2 miljoonaa ihmistä kuolee ja noin 50 miljoonaa loukkaantuu joka vuosi maailmanlaajuisesti.
Liikenneonnettomuudet vaativat Kiinassa vuonna 2006 89 455 ihmishenkeä. Liikennekuolemien lukumäärä laski edellisestä vuodesta hieman yli 9 % ja näin päästiin ensimmäisen kerran alle 90 000 sitten vuoden 2000. Kiinassa tapahtui vuonna 2006 yhteensä 378 781 liikenneonnettomuutta.
Juribei (Jamal)

Juribei (ven. Юрибе́й; aiemmin Mutnaja) on Venäjällä läntisessä Pohjois-Siperiassa Jamalin niemimaalla oleva 340 km pitkä joki, jota ei saa sotkea Gydanin niemimaalla olevaan Juribei-jokeen.
Herman Laamanen

Herman Laamanen (7. elokuuta 1896 – 15. lokakuuta 1975) oli suomalainen metsäpiiripäällikkö ja kirjailija.
Neal Pionk

Neal Pionk (s. 29. heinäkuuta 1995) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja NHL-seura Winnipeg Jetsissä. Pionk teki varaamattomana pelaajana vuonna 2012 sopimuksen New York Rangersin kanssa. Toukokuussa 2017 Pionk teki uuden kahden vuoden sopimuksen Rangersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 9. helmikuuta, 2018 Calgary Flamesia vastaan. Pionk edusti Rangersia 17. kesäkuuta, 2019 saakka, kunnes Pionk ja ensimmäisen kierroksen varausvuoro vaihdettiin Jetsin puolustaja Jacob Troubaan.
Viljandi (kunta)

Sijainti

Kunta rajoittuu lännessä Mulgiin ja Põhja-Sakalaan, pohjoisessa Põltsamaahan, idässä Tartuun, Elvaan ja Võrtsijärveen sekä etelässä Tõrvaan. Viljandin kaupunki sijaitsee Viljandin kunnan ympäröimänä alueen keskellä.

Historiaa

Viljandin kunta perustettiin 5. marraskuuta 2013, kun Paistun, Pärstin, Saarepeedin ja Viiratsin kunnat liittyivät yhteen.

Hallinto

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kolga-Jaanin ja Tarvastun kunnat liittyivät Viljandiin.  
Kunta muodostuu Kolga-Jaanin, Mustlan, Ramsin ja Viiratsin pienkauppaloista (alevik) sekä 126 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Viljandin kaupunki.

Liikenne

Rautatie Tallinnasta Viljandin kaupunkiin kulkee Viljandin kunnan poikki.
Valuva kuolema (vuoden 1988 elokuva)

Juoni

Elokuva sijoittuu Abbevillen kaupunkiin, Louisianaan.
Omituinen meteoriitti putoaa metsään ja paikalla ollut vanha mies tutkii asiaa. Vanha mies koittaa meteoriittia kepillä ja meteoriitin sisältä tulee omituinen limamassa joka tarttuu vanhan miehen käteen. Vanha mies alkaa juosta ympäriinsä hysteerisesti ja törmää nuoreen kapinalliseen nimeltä Brian Flagg. Vanha mies yrittää lyödä kättään irti kirveellä, mutta Brian estää häntä. Vanha mies törmää autoon, jonka kyydissä ovat Paul Taylor ja Meg Penny. He vievät vanhan miehen sairaalaan ja Brian poistuu paikalta. Kun Paul on hakemassa Megille juotavaa hän näkee vanhan miehen ja huomaa jonkin olevan vialla. Paul hakee tohtorin. Tohtori ottaa peitteen pois vanhan miehen päältä ja huomaa että vanhasta miehestä on vain puolet jäljellä. Paul menee soittamaan seriffille, mutta limamassa (joka on nyt kasvanut suuremmaksi) hyökkää Paulin kimppuun. Meg kuulee Paulin huutavan ja juoksee nähdäkseen mitä on tekeillä. Meg kirkaisee nähdessään limamassan sulattavan Paulia. Meg yrittää auttaa vetämällä Paulia kädestä mutta käsi irtoaa ja Meg törmää seinään. Kun Meg on tajuton, limamassa pakenee sairaalasta. Meg palatessa tajuihinsa seriffi on jo paikalla. Seriffi ei kuitenkaan usko kun Meg puhuu valtavasta massasta syömässä ihmisiä vaan syyttää kuolemista Brian Flaggia. Sillä välin limamassa hyökkäilee ihmisten kimppuun ympäri kaupunkia.

Vastaanotto

Video-opas vuodelta 1994 luonnehtii elokuvaa camp-tyyliä tavoittelevaksi uusintaversioksi vuoden 1958 scifi-helmestä ja antaa sille yhden tähden viidestä.
Kauppapuistikko

Kauppapuistikko (ruots. Handelsesplanaden) on yksi Vaasan ydinkeskustan leveistä puistokaduista. Etelä-pohjoissuuntainen, noin puolentoista kilometrin mittainen katu katkeaa Vaasan kauppatorin kohdalla Vaasanpuistikon ja Hovioikeudenpuistikon välillä ja jatkuu taas torin toisella puolella. Katu alkaa pohjoisessa Rautatienkadusta ja päättyy valtatie 3:n eli kaupungista etelään johtavan moottoritien alkuun Hietalahdessa. Rautatienkadun ohella muut poikkikadut ovat Kirjastonkatu, Hietasaarenkatu ja Hovioikeudenpuistikko sekä torin eteläpuolisella osuudella Vaasanpuistikko, Rauhankatu, Ajurinkatu, Kasarminkatu, Kirvesmiehenkatu, Korsholmanpuistikko, Kellosepänkatu ja Tiilitehtaankatu.
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Strategia

Strategia (kreik. στρατός ’sotaväki’) tarkoittaa suunnitelmaa, jolla pyritään saavuttamaan tavoiteltu päämäärä. Strategian päämääränä kilpailumarkkinoilla on saavuttaa kilpailuetua suhteessa kilpailijoihin. Strategia liittyy erityisesti organisaatioiden johtamiseen: hyvä strategia on tärkeä esimerkiksi sodankäynnissä ja liikkeenjohdossa. Myös shakissa ja muissa strategiapeleissä pelistrategiat ovat keskeisiä.
Mäntänkosken voimala

Mäntänkosken voimala on Mäntän Energia Oy:n vesivoimala Mäntässä Keurusselän ja Kuoreveden välillä. Voimala on valmistunut 1932. Sen putous on 6,5 metriä, teho 1,5 MW ja energia 5,0 GWh/a. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön Keuruun reitille. Pato on 2-luokan pato.
Ennen rakentamista luonnontilassa ollessaan Mäntänkoski haarautui itäiseen ja läntiseen haaraan. Nykyisin vedet kulkevat turbiinin kautta. Vain ylijuoksutuksen aikana osa vedestä menee suoraan padon yli alakanavaan.
Lupa rakentamiseen myönnettiin G. A. Serlachius Aktiebolagille 10.10.1934. Rakentamisen vuoksi Mäntäkoskessa ollut järvitaimenen lisääntymisalue tuhoutui ja taimenen mahdollinen vaellus kosken alapuolelta Keurusselkään ja siihen laskeviin jokiin estyi.
Avomarjapussi

Avomarjapussi on marjapussista kehitetty kahden pelaajan korttipeli. Avomarjapussissa osa korteista on avoimia, toisin kuin alkuperäisessä marjapussissa. Osa pelaajan omista korteista on myös piilossa, joten peliin syntyy lisää yllätyksellisyyttä ja taktikointi hieman vähenee. Säännöt ovat täysin samat kuin marjapussissa. Avomarjapussia on mahdollista pelata myös kolmella pelaajalla.

Korttien jako

Marjapussin tapaan korttipakasta poistetaan kortit väliltä 2–5. Kahden hengen pelissä molemmille pelaajille jaetaan seitsemän korttia kuvapuoli alaspäin pöydälle ja näiden päälle kortit kuvapuoli ylöspäin. Pelaajille jaetaan myös neljä korttia käteen. Kolmella pelaajalla jako tapahtuu samalla tavalla, mutta pöytään tulee vain neljä samanlaista kahden kortin pinoa.

Pelin kulku

Peli etenee tikkipelinä tavallisen marjapussin säännöin. Tikkeihin saa lyödä kortteja kädestä tai omia pöydällä kuvapuoli ylöspäin olevia kortteja. Kun pöydältä lyö kortin tikkiin, saa alla olevan kortin kääntää pöydälle pelattavaksi. Valttit ja pikkaset voi muodostaa kädessä ja pöydällä kuvapuoli ylöspäin olevista ja korteista. Pistelasku on sama kuin marjapussissa.

Taktiikka

Vaikka avoimet ja itseltä piilossa olevat kortit heikentävätkin taktikointia, säilyy pelissä silti aito marjapussin henki. Itselleen edullista on säästellä kädessä olevia hyviä kortteja, joita vastustaja ei ennakkoon näe. Pöydällä piilossa olevien korttien mahdollisimman aikainen kääntäminen auttaa hahmottamaan vastustajan kortteja.
NCAA

NCAA eli National Collegiate Athletic Association on Yhdysvalloissa toimiva yliopistourheilun kattojärjestö. Sen päämaja on Indianapolisissa, Indianan osavaltiossa.
NCAA koostuu noin 1 200 instituutiosta, organisaatiosta ja yksittäisistä henkilöistä, jotka järjestävät Yhdysvaltojen eri yliopistojen urheilutoimintaa. NCAA:lla on oma säännöstönsä, jota jäsenorganisaatioiden tulee noudattaa. Säännöissä on muun muassa tiukkoja määräyksiä urheilutoiminnan ammattimaisuuden rajoittamiseksi.
NCAA on jakanut yliopistourheilun kolmeen tasoon: Division I, Division II ja Division III. Tietyissä urheilulajeissa saatetaan poiketa tästä jaosta eri tavoilla.

Historiaa

NCAA perustettiin vuonna 1906 nimellä Intercollegiate Athletic Association. Nykyisen nimen järjestö otti käyttöönsä neljä vuotta myöhemmin. Ensimmäiset kansalliset korkeakoulujen väliset mestaruuskilpailunsa NCAA järjesti vuonna 1921.
Jumpin China

Jumpin China oli seitsenhenkinen energinen groove rock -yhtye. Yhtyeen alkumuoto syntyi helsingissä jo vuonna 1994, mutta muodostui tunnettuun muotoonsa 1998. Jumpin China nousi numetal-aallon mukana eroittuen kuitenkin naislaulajalla, torvisektiolla ja kristillisillä sanoituksilla.
JC keikkaili muun muassa Jacks of All Tradesin ja Dust Eater Dogsin kanssa ympäri Suomea Desibel-tourin puitteissa keväällä 2001. Lisäksi yhtye vieraili uransa aikana Ruotsissa, Latviassa ja Puolassa. Yhtye ehti uransa aikana esiintymään noin 70 kertaa.
Yhtye julkaisi Come-EP:n vuonna 2000. We've Already Won -single äänitettiin 2001 ja julkaistiin 2002. Single sai positiivisia arvioita osakseen. We've Already Won valittiin Soundin Demopalstalla kuukauden parhaaksi julkaisuksi ja voittorahoilla yhtye ehti käydä vielä nauhoittamassa musta kantisen demon, joka sitten jäikin yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi useiden levytyssopimusneuvotteluiden kariuduttua. 
Jumpin China soitti viimeisen keikkansa Tampereen Tullikamarilla 23. elokuuta 2003.
Karvalehti

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen karvalehti on juureton, tummanvihreä uposkasvi. Kasvin varret ovat ohuita, rentoja ja haarovia, varren nivelissä on korkeintaan yksi haara. Lehdet ovat säteittäisesti 6–8 tai joskus 10 lehden kiehkuroissa. Lehdet ovat korvakkeettomia, lähes ruodittomia ja 0,8–3 cm pitkiä. Lehden lapa on 1–2 kertaa näennäisen halkihaaraisesti liuskainen. Liuskat ovat jäykähköjä, ylöspäin kaarevia, kapeita ja selvästi hammaslaitaisia. Kukat ovat yksineuvoisia, lehtihankaisia, perättömiä, kehälehdettömiä ja lukuisten millin pituisten kehämäisten ja tasasoukkien ylälehtien suojaamia. Hedekukat ovat 2–3,5 mm leveitä, ja niissä on runsaasti heteitä. Emikukat ovat hedekukkia kapeampia, ja niiden luotti on rihmamainen. Suomessa karvalehti kukkii kesä-elokuussa, mutta kukinta on harvinaista. Vielä harvemmin se tuottaa hedelmiä. Hedelmä on 3,5–5,5 mm pitkä, pitkänomainen pähkylä. Pähkylän kärjessä on piikkimäinen, 2–7,5 mm pitkä vartalo. Pähkylän tyvellä olevien piikkien mukaan karvalehti jaetaan kahteen eri muotoon. Tavallisesti tyvellä on kaksi eripituista piikkiä (var. demersum), joskus piikit ovat vain lyhyitä nystermiä (var. apiculatum).
Suomessa esiintyy myös erittäin harvinaisena karvalehden kanssa samaan sukuun kuuluva, hyvin samannäköinen hentokarvalehti (Ceratophyllum submersum).

Levinneisyys

Karvalehti on levinnyt laajalle alueelle maapallolla. Euroopassa sitä tavataan Islantia, Kreikkaa, Bulgariaa ja mantereen arktisia alueita lukuun ottamatta koko maanosassa. Levinneisyysalue jatkuu Europasta edelleen Lähi-itään, Keski-Aasiaan ja Siperian läpi aina Japaniin, Korean niemimaalle ja Kiinaan saakka. Sitä tavataan laajalla alueella myös Etelä-Aasiassa muun muassa Intiassa ja Sri Lankassa. Karvalehti kasvaa myös eri puolilla Afrikan mannerta, suuressa osassa Pohjois-Amerikkaa, Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä paikoin myös Australiassa.
Suomessa karvalehteä tavataan paikoitellen koko maassa Keski-Lappia myöten. Yleisin laji on Ahvenanmaalla ja Etelä-Suomessa, mutta se puuttuu suurimmasta osasta Pohjanmaata.
Karvalehti kuuluu Suomen alkuperäisiin kasvilajeihin. Fossiililöytöjen perusteella laji on levinnyt Suomeen pian jääkauden jälkeen ja menestyi erityisen hyvin jääkauden jälkeisellä lämpökaudella. Ilmaston viilennyttyä ja vesien karuunnuttua laji on säilynyt rehevimmissä järvissä nykypäiviin saakka.

Elinympäristö

Karvalehti on rehevien vesistöjen kasvi. Se kasvaa järvissä, murtovesilahdissa, rantalammikoissa ja ojissa. Sitä tavataan myös hitaasti virtaavassa vedessä. Suomessa karvalehti on vesistöjen rehevöitymisen myötä yleistynyt. Rehevillä järvillä karvalehti voi kasvaa sellaisiksi massoiksi, että se haittaa järvien virkistyskäyttöä. Koska karvalehdellä ei ole juuria, ja se lisääntyy pienistäkin pätkistä, kasvin hävittäminen niittämällä on vaikeaa.

Käyttö

Karvalehti on myös suosittu akvaariokasvi. Hyvissä olosuhteissa se kasvaa hyvin nopeasti, jopa useita senttejä päivässä. Karvalehti viihtyy vedessä, jonka lämpötila on 5–28 °C.
Sebež

Sebež (ven. Се́беж) on kaupunki Pihkovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Latvian ja Valko-Venäjän rajaa 189 kilometriä Pihkovasta etelään. Kaupunki on Sebežin piirin keskus. Sen kautta kulkee Rēzeknen ja Novosokolnikin välinen rautatie (Sebežin asema) sekä Moskovasta Latvian rajalle johtava M9-valtatie. Asukkaita on 6 400 henkeä (vuonna 2008).
Sebež mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1414 liettualaisten hävittämänä Pihkovan feodaalitasavallan kaupunkina. Vuonna 1535 paikalle rakennettiin maavallein vahvistettu puinen linnoitus. Vuonna 1536 puolalaiset ja liettualaiset piirittivät linnoitusta, vuodesta 1579 lähtien se kuului Puolaan. 1500-luvun lopulta 1700-luvun alkuun saakka kaupungin omistamisesta käytiin useita taisteluita. Pietari I rakennutti linnoituksen uudelleen vuonna 1705. Vuonna 1772 Sebež liitettiin lopullisesti Venäjään. Vuonna 1777 siitä tuli Polotskin ja myöhemmin Vitebskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1894 juutalaiset muodostivat 61 % kaupungin asukkaista. Sebežin kihlakunnan väestöstä valtaosa oli valkovenäläisiä. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Nykyään kaupungissa on lähinnä rakennustarvike-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat 1500-luvun linnamäki valleineen, nykyään ortodoksikirkkona toimiva vuonna 1625 rakennettu katolinen kirkko ja kotiseutumuseo.
HMS Lamerton

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1945 ja se siirrettiin Harwichissa reserviin. Alus lainattiin 1953 Intian laivastolle, joka nimesi sen INS Gomatiksi. Intia lunasti aluksen viisi vuotta myöhemmin ja se jatkoi palvelustaan Intian laivaston koululaivana. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 1975.