Firefly (albumi)

Musiikki

Musiikkinäytteet
”Who Needs Me”
Rumpali Kerslake sävelsi kappaleen ”Who Needs Me” tyytymättömänä tuottajan päätökselle valita yhtyeelle lähes yksinomaan Ken Hensleyn säveltämää materiaalia.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Firefly-albumi on musiikillisesti pääasiassa iskelmällistä poprockia, jossa on mukana raskaampia kitarariffejä. Levy nojaa huomattavasti enemmän aikuisrockiin kuin Uriah Heepille perinteiseen tyyliin, ja etenkin singlekappaleet ”Wise Man” ja ”Sympathy” ovat radioystävällistä poprockia. Tuotannoltaan ja yleissoundiltaan Firefly oli yhtyeen siihen asti kevyin albumi ja sillä tavoiteltiin aikansa virtausten mukaista äänimaailmaa. Uriah Heepille tyypilliset Hammond-urut on monissa kappaleissa korvattu jousikonesyntetisaattorilla, jota tuolloin käyttivät monet diskoyhtyeet.

Tietoa kappaleista

Albumin aloittava Ken Hensleyn ja Jack Williamsin kirjoittama poprockappale ”The Hanging Tree” edustaa albumin yleislinjaa. Sitä seuraava ”Been Away Too Long” on edeltäjäänsä raskaampi, ja siinä on mukana Uriah Heepille ja Ken Hensleylle tyypillisä tavaramerkkejä. Kappale käsittelee kaipuuta kotiin. Rumpali Lee Kerslaken kirjoittama ”Who Needs Me” on hyväntuulinen rock and roll -kappale. Kappaleessa on esillä erityisesti Trevor Bolderin bassonsoitto. Kerslake yllättyi kappaleen valitsemisesta levylle, sillä laulu perustui hänen kunnioituksen puutteeseen ja epäluottamukseen muun muassa yhtyeen manageri-tuottaja Gerry Bronia kohtaan. Kerslake on kertonut uskovansa, ettei Bron tajunnut kappaleen kertovan hänestä, koska Kerslake muutti hieman sanoitusta. ”Wise Man” on poprcktyylinen balladi ja Gerry Bronin mielestä yksi parhaista levytyksistä, jonka hän Uriah Heepin kanssa teki.  
Levyn päättää Ken Hensleyn ”Firefly”, johon Hensley sai innoituksen nähtyään vaimonsa vanhempien luona New Jerseyssä kiiltomatoja. Tapahtuneesta syntyi levyn nimikappaleen lisäksi myös kansi-idea. Uriah Heep – Easy Livin’ -kirjan kirjoittajan, muusikko Mika Järvisen mukaan ”Firefly” on albumin harvoja kappaleita, jossa on samaa dramatiikkaa sekä dynamiikan ja tempon vaihtelua, mistä Uriah Heep oli tullut tutuksi.

Julkaisu ja vastaanotto

Firefly ilmestyi helmikuussa 1977. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 1971, joka ei noussut Britanniassa listalle. Kova keikkailu Yhdysvalloissa ei auttanut levyä Billboard 200 -listan sijaa 166 korkeammalle. Uriah Heep oli ollut viimeisinä vuosina kaikkein suosituin Norjassa, ja nytkin albumi ylsi siellä kuudenneksi. Myös Länsi-Saksassa, Alankomaissa ja Tanskassa Firefly pääsi 20 myydyimmän joukkoon. Suomessa sijoitus oli 21.
Alun perin albumi julkaistiin vinyylilevynä, C-kasettina ja 8-raitana. Ensimmäisen CD-version julkaisi Castle Communications Britanniassa vuonna 1991, ja vuonna 1997 ilmestyi Essential-levy-yhtiön julkaisema remasteroitu versio, jolla oli bonuskappaleita. Vuonna 2004 julkaistiin Sanctuary Recordsin remasteroitu Expanded De-Luxe Edition, joka niin ikään sisälsi bonuskappaleita. Lisäksi vuonna 1992 Castle julkaisi Three Classic Albums -nimisen kolme CD:tä sisältävän erikoisalbumin, joka sisälsi studioalbumit Firefly, Demons and Wizards ja Head First. Vuonna 1998 ilmestyi Essential-yhtiön julkaisema Three Classic Albums Vol. 2, joka sisälsi Fireflyn lisäksi studiolevyt Innocent Victim ja Fallen Angel. Vuonna 2010 Universal julkaisi vielä 2 for 1 -nimisen tupla-CD:n, jolla oli albumit Firefly ja Abominog.