google/wiki40b huggingface dataset:
L. L. Zamenhof

Ludovic Lazarus (Ludwik Lejzer, Łazarz) Zamenhof (15. joulukuuta 1859 Bialystokissa – 14. huhtikuuta 1917 Varsovassa) oli puolanjuutalainen silmälääkäri ja kielimies, joka tunnetaan parhaiten kaikkien aikojen puhutuimman keinotekoisen kielen esperanton luojana. Hänen äidinkieliään olivat jiddiš sekä venäjä/puola (A. Zakrzewskin ja E. Wiesenfeldin mukaan), mutta hän puhui sujuvasti myös saksaa. Hän osasi myös ranskaa, latinaa, kreikkaa, hepreaa ja englantia sekä oli kiinnostunut italiasta, espanjasta ja liettuasta.
Zamenhof syntyi puolanjuutalaiseen perheeseen 15. joulukuuta 1859 Białystokin kaupungissa, joka tuolloin oli osa Venäjää, mutta kuuluu nykyään Puolaan. Białystokin väestö koostui pääosin kolmesta etnisestä ryhmästä: puolalaisista, valkovenäläisistä ja jiddišiä puhuvista juutalaisista, joiden keskinäisistä vihamielisyyksistä Zamenhof oli huolestunut. Hänen mielestään näiden ryhmien viha ja ennakkoluulot johtuivat yhteisen käyttökielen puutteesta, mikä aiheutti ryhmien keskinäisiä väärinkäsityksiä. Zamenhof uskoi, että tällaiset eri kieliä puhuvat etniset ryhmät tarvitsivat yhteisen, tasa-arvoisen kommunikointikielen.
Opiskellessaan toisen asteen oppilaitoksessa Varsovassa Zamenhof loi kansainväliseksi kieleksi useita malleja, joilla oli kuitenkin hyvin monipuolinen ja monimutkainen kielioppi. Englantia opiskellessaan hän tajusi, että kansainvälisen kielen kieliopin täytyy olla suhteellisen helppo ja sen täytyy käyttää hyväkseen uusien sanojen muodostamiseen tarkoitettuja etu- ja jälkiliitteitä.
Vuonna 1878 Zamenhofin projekti Lingwe uniwersala oli melkein valmis, mutta hän uskoi olevansa liian nuori julkaisemaan työnsä. Koulusta päästyään hän alkoi opiskella lääketiedettä, aluksi Moskovassa ja myöhemmin Varsovassa. Hän valmistui yliopistosta 1885 ja aloitti harjoittelun silmälääkärinä jatkaen kuitenkin samalla kieliprojektinsa parissa.
Kahden vuoden ajan hän yritti hankkia varoja julkaistakseen kansainvälistä kieltään kuvaava kirjasen, kunnes sai taloudellista apua tulevan vaimonsa isältä. Vuonna 1887 Zamenhof vihdoin julkaisi kirjan nimeltä Lingvo internacia. Antauparolo kaj plena lernolibro ('Kansainvälinen kieli. Esipuhe ja täysi oppikirja') salanimellä Doktoro Esperanto ('Tohtori Toiveikas'), johon myös kielen nimi pohjautuu. Zamenhofille tämä kieli ei ollut pelkkä kommunikoinnin väline, vaan myös keino välittää omia ajatuksiaan eri ihmisten ja kulttuurien rauhallisesta rinnakkaiselosta. Zamenhof käänsi esperantoksi useita teoksia, kuten Vanhan testamentin ja William Shakespearen teoksia.
Zamenhofille ja hänen vaimolleen Klaralle syntyi kolme lasta, Adam, Sofia ja Lidia. Erityisesti Lidia oli kiinnostunut esperantosta ja opetti aikuisena esperantoa ammatikseen matkustaen ympäri Eurooppaa ja Amerikkaa kielen opettajana.
Zamenhof kuoli Varsovassa 14. huhtikuuta 1917. Kaikki hänen lapsensa kuolivat holokaustissa.
Ōmoto-uskonto pitää Zamenhofia jumalanaan.
Olen itä olen länsi (veistos)

Olen itä olen länsi on Pekka Jylhän veistos Helsingin Talinrannan Kielosaarenpuistossa. Se paljastettiin 27.5.1999.

Teos ja ympäristö

Teoksessa on suuri, lehtikullattu pronssilintu, joka kiinnittyy siivestään punaiseksi maalattuun, pylväsmäiseen teräsputkeen. Veistoksen korkeus on noin 5,5 metriä ja linnun siipien väli noin 2 metriä.
Ympäristöteokseen liittyy sen edessä oleva kanaali, joka laskee Itämereen ja jonka äärelle lintu on laskeutumassa.

Itä ja länsi

Pekka Jylhä kuvailee teoksensa syntyä ja kehitystä tilanteessa, jossa hän vietti lapsuutensa kahden kulttuurin rajalla. ”Lapsuuteni Pohjanmaalla elin itse kahden voimakkaan uskonlahkon välissä jolloin Lestijoki muodosti luonnollisen rajan. Välillä elämä tuntui kuin olisi joutunut elämään kahden erilaisen mielen kanssa. Rajavyöhyke oli toisaalta nollapiste jossa molemmat uskonnot neutralisoituvat ja elämä oli siellä vapaampaa ja iloisempaa.”
Jylhän aikaisempi versio teoksesta on veistos nimeltä Hyökkäys (1992). Se lähtökohtana on Eetu Iston maalaus Hyökkäys (1899).
Taiteilijan tulkinnan mukaan ”Siinä musta, kaksipäinen lintuaihe lähinnä käsittelee uhkaa ja pelkoa. Olen länsi olen itä, korkealla taivaalla lentävä kultainen lintu ilmentää uutta mahdollisuutta luoda omaa itsenäistä kulttuuria niin kuin linnun lento, joka piirtää persoonallista viivaa kahden voimakkaan kulttuurin välissä.”
Mika Waltarin Johannes Angelos -romaanin päähenkilö toteaa:
”Kukako olen. Olen länsi ja itä. Olen palaamaton menneisyys. Olen usko vailla toivoa. Olen Kreikan veri lännen ruumiissa.”
Duke Kahanamoku

Duke Paoa Kahinu Mokoe Hulikohola Kahanamoku (24. elokuuta 1890 Honolulu – 22. tammikuuta 1968), lempinimeltään ”The Big Kahuna”, oli Havaijilla syntynyt yhdysvaltalainen lainelautailija ja uinnin olympiavoittaja. Kahanamokua on kutsuttu nykyaikaisen lainelautailun ”isäksi”.
Suomeksi herttuaa tarkoittava ”Duke” ei ole arvonimi tai lempinimi, vaan isän mukaan annettu etunimi. Isä Duke oli saanut nimen synnyttyään samaan aikaan vuonna 1869 kuin Edinburghin herttua prinssi Alfred vieraili Havaijilla.

Uintisaavutukset

Kahanamoku ui 11. elokuuta 1911 Honolulussa 100 jaardin maailmanennätyksen 55,4, joka paransi vanhaa ennätystä peräti 4,6 sekuntia. Hän rikkoi myös 220 jaardin ennätyksen ja sivusi 50 jaardin ennätystä. Amateur Athletic Union (AAU) ei pitänyt ennätyksiä uskottavina ja hyväksyi ne vasta vuosia myöhemmin.
Vuoden 1912 olympialaisissa Kahanamoku osallistui 100 metrin vapaauintiin, jossa hän teki uuden maailmanennätyksen ja voitti kultaa ajalla 1.03,4. Finaalissa hän oli niin ylivoimainen, että hänellä oli aikaa pysähtyä puolimatkassa ja katsoa taakseen, mutta voitti silti kahden metrin erolla. Hän voitti kisoissa myös hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Vuoden 1920 olympialaisissa Kahanamoku puolusti 100 metrin voittoaan menestyksekkäästi ja voitti kultaa myös viestijoukkueessa. 100 metrillä Kahanamoku sivusi omaa maailmanennätystään semifinaalissa ja rikkoi sen finaalissa. Uusi maailmanennätysaika oli 1.00,4. Finaali kuitenkin määrättiin uitavaksi uudelleen, mutta Kahanamoku oli edelleen voittaja. Myös viestijoukkue teki uuden maailmanennätyksen 10.04,4. Vuoden 1920 kisoissa hän oli myös Yhdysvaltojen vesipallojoukkueen jäsen.
Seuraavissa olympiakisoissa 1924 Pariisissa hän sai hopeaa 100 metrillä ja hävisi Johnny Weissmullerille. Pronssia sai hänen veljensä Samuel Kahanamoku.
Kahanamoku piti uransa aikana hallussaan 100 jaardin ja 100 metrin vapaauinnin maailmanennätyksiä. Hän teki vuonna 1913 100 jaardin maailmanennätyksen 54,6, joka paransi Charles Danielsin edellistä ennätystä 0,2 sekunnilla. Vuonna 1915 Kahanamoku paransi ennätystä kahteen otteeseen ajoilla 53,8 sekä 53,2. Viimeisen kerran hän teki matkan maailmanennätyksen vuonna 1917, jolloin hän ui ajan 53,0. Ennätys pysyi voimassa vuoteen 1922, jolloin Weissmuller rikkoi sen. 100 metrin vapaauinnissa Kahanamoku ui 1912 maailmanennätyksen 1.01,6, joka oli 0,8 sekuntia nopeampi kuin Curt Brettingin edellinen ennätys. Kahanamoku ui matkan maailmanennätyksen myös vuonna 1918 ajalla 1.01,4 ja vuonna 1920, jolloin ennätysaika oli 1.00,4. Weissmuller onnistui rikkomaan myös tämän ennätyksen vuonna 1922.

Lainelautailijana

Olympialaisten välissä ja lopetettuaan olympiauransa Kahanamoku kiersi ympäri maailmaa antamassa uintinäytöksiä sekä esittelemässä lainelautailua – lajia, joka siihen asti oli tunnettu vain Havaijilla. Kahanamokun mukana lajista tuli tunnettu muun muassa Australiassa.
Kahanamoku on valittu sekä uinnin että lainelautailun Hall Of Fameen.

Yksityiselämä

Vuonna 1940 hän meni naimisiin tanssiopettaja Nadine Alexanderin kanssa. Heillä ei ollut lapsia.
Papinsaaren hautausmaa

Papinsaari on nykyinen hautausmaa-alue Kuhmoisissa nykyisessä Keski-Suomen maakunnassa. Papinsaari sijaitsee lähellä Kuhmoisen kirkonkylää Päijänteellä. Hautausmaansa, komean luontonsa ja historiallisen taustansa vuoksi Papinsaari lasketaan yhdeksi Kuhmoisten nähtävyyksistä. Papinsaaressa on jonkin verran asutusta, ja sen alueella on myös yksi Kuhmoisten venelaitureista.
Papinsaaressa on ollut kristinuskoa edeltänyt kalmisto ja uhripaikka. Sieltä on löydetty viikinkiajan alkuun 800-luvulle ajoittuvia esineitä, mm. pronssikoruja  kätkölöydöstä, muiden muassa sittemmin Kalevala-korun malliksi päätynyt Kuhmoisten kukot. Löydön eri tahoilta peräisin olevan materiaalin joukossa on useita eri kristillisiä symboleita käsittäviä esineitä, todennäköisesti gotlantilaisia. On arveltu, että jos esineet osoittavat Suomen varhaista kristillistä vaikutusta, niin silloin Gotlanti olisi näiden ensimmäisten vaikutusten, mahdollisesti jopa lähetystyön, lähtöalue. Toisaalta tässä nimenomaisessa kätkössä kristilliseksi tulkittava linturiipus (kyyhkyset) on kytketty yhteen pakanallisen Ukonvasaran/Torinvasaran sekä kampariipuksen kanssa.
Saaren entinen nimi lienee ollut Tapialansaari, kuten sitä on vielä vuoden 1532 tienoilla kutsuttu. Papinsaareksi nimi on muuttunut keskiajalla saaren päädyttyä kirkon haltuun. Kuhmoisten historia -kirjassa kerrotaan Papinsaaressa perimätiedon mukaan olleen vielä 1700-luvun puolenvälin tienoilla uhripuita, jotka kappalainen Simon Labbart oli hakkauttanut pois. Tämän jälkeen pakanallinen uhripaikka oli vaihtunut Papinsaaresta Vohluissaareen Vastiaislahden pohjukkaan.
Papinsaaren siunauskappeli on rakennettu 1966, ja se on Olli Kuusen suunnittelema. Siunauskappeli on vihitty myös kirkoksi. Papinsaaren siunauskappelin lasimaalausikkunan on toteuttanut Jaakko Somersalo.
Epari

Historia

Lehti perustettiin 1926 nimellä Seinäjoen Sanomat, mutta varsinainen ilmestyminen tilattuna sanomalehtenä alkoi seuraavan vuoden alusta Seinäjoen, Ilmajoen, Nurmon ja Peräseinäjoen alueilla. Lehteä julkaistiin kerran viikossa, mutta joulukuun alusta 1928 kahdesti viikossa tiistaisin ja perjantaisin. Nimeksi muutettiin Kyrönmaa vuonna 1930 ja kahden vuoden kuluttua Seinäjoki.
Lehden osti sanomalehti Vaasaa julkaissut Vaasa Oy 1938, jolloin nimeksi tuli Etelä-Pohjanmaa ja ilmestyi enimmillään viisi kertaa viikossa.
Vaasa Oy:n myötä lehti siirtyi Ilkka-Yhtymälle 1992 ja muutettiin kerran viikossa ilmestyväksi ilmaisjakelulehdeksi, kaupunkilehdeksi 2002. Nimi Epari otettiin käyttöön vuonna 2008 kutsumanimenä, joka virallistui 2013.
Lågskär

Lågskär-Sanomat

Lågskärillä ilmestyy Lågskär-Sanomat-niminen lehti, jota ovat toimittaneet lintumiesten (ja -naisten) lapset ja sukulaislapset. Lehden perustivat Pirjo Rautiaisen aloitteesta Milla Saarinen, Varpu Heikinheimo sekä Vuokko Heikinheimo. Ensimmäinen lehti ilmestyi vuonna 1999 ja numeroita on kertynyt vuosien varrella. Lehtiarkisto löytyy lintuasemalta. Lehdet ovat useimmiten huumorilla tehtyjä, eikä niitä pidä ottaa vakavasti.
Sweetheart

Sweetheart oli haminalainen rock-yhtye, joka oli aktiivinen vuosina 1991–1998.
Sweetheartin musiikkia oli vaikea luokitella tiettyyn tyylilajiin. Yhtyeen musiikki oli lähinnä kaoottista garage-rockia. Heidän live-esiintymisensä muistetaan todella kovaäänisinä tapahtumina.
Kirjorönsylilja

Ulkonäkö ja ominaisuudet

Rönsylilja on ruohovartinen, monivuotinen kasvi, joka kasvaa noin 60 cm korkeaksi. Sillä on paksut ja noin 5–10 senttimetriä pitkät mukulat. Kapeat lehdet kasvavat 20–45 cm pitkiksi, ja ovat noin 6–25 cm leveät.
Kukkia kehittyy pitkässä haarallisessa kukinnossa, joka voi kasvaa jopa 75 cm pitkäksi ja joka taipuu lopulta alaspäin. Alun perin kukkia ilmestyi 1–6 kukan rykelmissä kukinnon varressa. Jokainen rykelmä sijaitsee suojalehden tuntumassa, jonka pituus vaihtelee kahdesta kahdeksaan senttimetriin ja se pienenee kukinnon loppua kohden. Ensin kasvaneista kukista suurin osa kuolee ja siksi kukinnot ovat melko harvoja.
Yksittäiset kukat ovat vihertävän valkoisia. Kukassa on kuusi kehälehteä, jotka ovat 6–9 millimetriä pitkät.
Diktys

Diktys viittaa seuraaviin asioihin:

Kreikkalainen mytologia

Diktys viittaa neljään eri kreikkalaisen mytologian hahmoon:

Diktys, kuningas Polydekteen veli

Diktys oli kalastaja ja Serifoksen kuninkaan Polydekteen veli; molemmat Magnesin poikia. Argoksen kuninkaan Akrisioksen saatua ennustuksen, että hänen oman tyttärensä poika surmaisi hänet, hän tyttärensä saatua pojan sulki molemmat arkkuun ja heitätti heidät merelle. Arkku kuitenkin ajautui Serifokseen, ja siellä sen löytänyt Diktys otti huomaansa äidin ja kasvatti tämän pojan, Perseuksen, aikuiseksi huolehtien heistä hyvin. Perseus myöhemmin surmasi Medusan ja pelastettua Andromedan, mutta palattuaan takaisin Serifokseen joutui huomaamaan, että hänen äitinsä ja Diktys olivat joutuneet piiloutumaan temppeliin Polydekteen väkivaltaisuutta. Tapettuaan Polydekteen näyttämällä tälle Medusan päätä, hän asetti Diktyksen kuninkaaksi.

Diktys, merimies

Diktys oli yksi kahdestatoista merimiehestä, joita Dionysos – silloin nuorukainen – pyysi viemään hänet Naksokseen. Nämä kuitenkin halusivat irstailla matkalaisensa kanssa tämän kauneuden vuoksi, jolloin Dionysos sai viininlehviä nousemaan, ja leijonia ja panttereita tulemaan esiin ympäri laivaa. Tällöin merimiehet peloissaan hyppäsivät mereen, jossa he muuttuivat delfiineiksi yhtä lukuun ottamatta, joka oli vastustanut tovereitaan.

Diktys, kentauri

Diktys oli kentauri, joka osallistui Peirithooksen ja Hippodameian häihin. Lapiittien ja kentaurien välille syntyneessä taistelussa Diktys joutui pakenemaan Peirithoosta mutta liukastui ja putosi alas jyrkänteeltä seivästäen itsensä suureen saarni-puuhun.

Diktys, Poseidonin poika

Diktys oli Poseidonin ja Agameden, Augeiaan tyttären, poika.
Bettino Ricasoli

Elämäkerta

Nuorempana Ricasoli omistautui lähinnä maan- ja viininviljelylle. Hän julkaisi vuonna 1847 sanomalehteä La Patria, jossa hän puolusti Italian yhdistymistä ja perustuslaillista monarkiaa. Hänestä tuli kotikaupungissaan gonfaloniere, mutta italialaisten hävittyä vuosien 1848–1849 ensimmäisen vapaussodan hän vetäytyi vuosikymmeneksi takaisin tilanomistajan tehtäviin. Elokuussa 1859 Camillo Cavouria tukenut Ricasoli kutsuttiin Toscanan diktaattoriksi. Kun Toscana maaliskuussa 1860 liittyi Sardinian kuningaskuntaan, hänestä tuli alueen kuvernööri. Hän toimi tässä tehtävässä kunnes hänet 12. kesäkuuta 1861 kutsuttiin yhdistyneen Italian pääministeriksi äkisti kuolleen Cavourin tilalle. Hän jatkoi edeltäjänsä politiikkaa, mutta erosi maaliskuussa 1862 Giuseppe Garibaldin aiheutettua hänelle hankaluuksia pyrkimyksillään vallata Rooma. Ricasoli palasi pääministeriksi 20. kesäkuuta 1866 keskellä Preussin–Itävallan sotaa, jossa Italia oli Preussin liittolainen. Tälläkin kertaa hän kompastui Rooman ja Kirkkovaltion kysymykseen, ja erosi parlamentin hajottamisen jälkeen 4. huhtikuuta 1867. Hän vetäytyi sen jälkeen politiikasta.
Itäinen Uusi-Britannia

Itäinen Uusi-Britannia (engl. East New Britain, tok-pisiniksi Is Niu Briten) on Papua-Uuden-Guinean valtiolle kuuluva provinssi. Sen pääkaupunki on Kokopo, joka on vuoden 1994 Tavaur-tulivuorenpurkauksessa tuhoutuneen vakavasti kärsineen Rabaulin läheisyydessä. Maakunnan väkiluku on kasvussa ja oli vuonna 2011 yli 300 000. Itäinen Uusi-Britannia kuuluu maantieteellisesti Bismarckinsaariin itäosana Uuden-Britannian saarta ja rajoittuu maitse Läntiseen Uuteen-Britanniaan.
Matti Malin

Matti Henrik Malin (s. 5. tammikuuta 1922 Pori) on entinen suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Porin Pyrintöä.
Malin saavutti 200 metrin SM-hopeaa Helsingissä 1946 ja pronssia Turussa 1945. Hänen ennätyksiään ovat 11,0 s 100 metrillä vuodelta 1946 ja 22,6 s 200 metrillä vuodelta 1945. Kummatkin ennätykset ovat käsiaikoja.
Kansantaiteilija (arvonimi)

Kansantaiteilija oli ansioituneille taiteilijoille Neuvostoliitossa ja muissa sosialistisissa maissa myönnetty arvonimi. Muita vastaavia arvonimiä olivat kansankirjailija, kansanrunoilija ja kansanarkkitehti.
Esimerkkejä kansantaiteilijan arvonimen saaneista ovat Neuvostoliiton kansantaiteilijat Reinhold Glière ja Georg Ots.
USS Wyandotte (1864)

Palvelus

Alus liitettiin kotisatamanaan Hampton Roads Virginiassa Pohjois-Atlantin laivueeseen, jonka mukana se oli Yhdysvaltain itärannikolla vuoden 1879 osallistuen koulutukseen ja erilaisiin harjoituksiin. Myöhemmin alus oli asema-aluksena Washington D.C.:ssä ennen reserviin siirtoa 1885. Alus oli ankkuroituna sekä Richmondissa että Nofolkissa.
Alus siirrettiin 1896 Connecticutin valtion miliisille, missä tehtävässä se oli Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa. Kansalaisten Espanjan laivaston uhan aiheuttaman pelon hälventämiseksi laivasto palautti vanhoja sotalaivoja palvelukseen, jolloin Wyandottekin palautettiin palvelukseen 30. huhtikuuta 1898 päällikkönään luutnantti John B. Milton. Alus purjehti 17. toukokuuta New Havenista Connecticutista Bostoniin suojaamaan kaupunkia mahdollisilta iskuilta. Alus oli Bostonissa 19. toukokuuta-5. syyskuuta.
Sotatoimien päätyttyä alus purjehti Philadelphiaan, minne se saapui 9. syyskuuta. Alus poistettiin palveluksesta 20. syyskuuta ja se myytiin romutettavaksi 17. tammikuuta 1899.
Agen

Agen on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 30 170 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Agenin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Hans Knappertsbusch

Hans Knappertsbusch (13. maaliskuuta 1888 Elberfeld (nyk. Wuppertal) – 25. lokakuuta 1965 München) oli saksalainen kapellimestari, joka tunnetaan erityisesti Richard Wagnerin, Anton Brucknerin ja Richard Straussin teosten tulkitsijana.
Knappertsbusch aloitti filosofian opiskelijana Bonnin yliopistossa, mutta siirtyi vuonna 1908 Kölnin konservatorioon opiskelemaan orkesterin johtamista Fritz Steinbachin johdolla. Parina kesänä hän avusti Siegfried Wagneria ja Hans Richteriä Bayreuthin festivaaleilla. Knappertsbusch aloitti kapellimestarin uransa Elberfeldissä (1913−1918), Leipzigissä (1918−1919) ja Dessaussa (1919−1922). Kun Bruno Walter jätti Münchenin ja siirtyi New Yorkiin, Knappertsbuschista tuli Bayerisches Staatsorchesterin musiikillinen johtaja vuonna 1922. Koska Knappertsbusch ei suostunut myötäilemään natseja, hänet erotettiin virastaan vuonna 1936. Hän jätti Saksan ja siirtyi Wieniin johtamaan filharmoonikoita ja Wienin valtionoopperaa. Sodan jälkeen hän palasi Müncheniin, josta käsin työskenteli vierailevana kapellimestarina Wienissä ja Bayreuthin festivaaleilla.
Runar Holmberg

Runar Rafael Holmberg (25. huhtikuuta 1923 Pietarsaari – 27. joulukuuta 1993 Lohja) oli suomalainen pikajuoksija. Holmberg voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1948 ja 1949. Lisäksi hän voitti 400 metrillä hopeaa vuonna 1951 ja pronssia vuonna 1947.
Holmberg oli mukana kahdesti parantamassa 4 x 400 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä: Tukholmassa vuonna 1950 syntyi aika 3.15,8 ja Helsingissä vuonna 1951 3.14,9. Holmberg oli myös mukana vuonna 1948 Lontoon olympialaisissa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Henkilökohtaisella matkalla Holmberg jäi alkueriin, mutta viestissä Suomi sijoittui neljänneksi. Holmberg teki 400 metrin ennätyksensä 48,8 s vuonna 1950.
Seuratasolla Holmberg edusti muun muassa Lohjan Urheilijoita. Hänet valittiin Lohjalla ”Vuoden Lauriksi” vuonna 1989. Hän oli urheilusaavutustensa lisäksi ansioitunut Lohjan Järvipäivien ideoijana.
Poliisien Palloseura

Poliisien palloseura (PPS) on vuonna 1967 perustettu helsinkiläinen pääasiassa lentopallon erikoisseura. Aluksi seura keskittyi poliisien kuntourheiluun, mutta aloitti tavoitteellisen kilpaurheilun 1970-luvulla. Vuonna 1981 PPS nousi lentopallon mestaruusliigaan. Seura pelasi liigassa aina vuonna 1998 tapahtuneeseen edustusjoukkueen konkurssiin saakka. Parhaat saavutukset olivat SM-pronssi vuonna 1996 ja Suomen cupin voitto vuosina 1983 ja 1996.
Tällä hetkellä seuralla on naisten I-sarjassa pelaava joukkue sekä ikämies- ja -naisjoukkueita.
Teerilampi (Parkano)

Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee Tampere-Seinäjoki-junaradan länsipuolella Teerilamminnevan ja Ruuppanevan välissä. Molemmat nevat ovat tiheästi ojitettuja ja lampeen laskee neljä suo-ojaa. Yksi suo-ojista toimii laskuojana ja se kulkee kahden tien ja junaradan alitse laskien 900 metrin päässä sijaitsevaan Vahojärven Hähkiölahteen. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Kakki lammen rannat ovat suota ja pohjoisranna myös avosuota. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin tie kulkee junaradan suuntaisesti 200 metrin päässä idässä.
Allan Visanen

Allan Visanen (1903 Turku – 1936 Petroskoi) oli suomalainen kommunisti ja Neuvostoliitossa toiminut kirjailija.
Visanen syntyi työläisperheeseen. 14-vuotiaana poikasena hän liittyi punakaartiin ja osallistui Suomen sisällissotaan. Vuonna 1921 hänestä tuli Suomen kommunistisen puolueen työntekijä. Vuonna 1928 hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankilaan.
Vapauduttuaan vankilasta Visanen muutti vuonna 1931 Neuvostoliittoon. Hän työskenteli Petroskoissa teknikumin opettajana, opiskeli ja kirjoitti artikkeleita, kertomuksia ja kuvauksia suomenkielisiin lehtiin. Erillisinä kirjoina ilmestyivät Punaista elämää (1933), Antero (1934), Nuotio palaa (1934) ja näytelmä Teppojevin keksintö (1934).
Visanen kuoli 33-vuotiaana tuberkuloosiin.
Nets Finland

Nets Finland on osa tanskalaista maksukortti- ja maksuliikennealan yritystä Nets A/S:ää. ​​Nets yksinkertaisti konsernirakennettaan sulauttamalla eri maissa toimivia juridisia yksiköitään Nets Denmark A/S:ään. Nets Finland Oy on ollut 13. joulukuuta 2017 alkaen Nets Denmark A/S, Suomen sivuliike.  Nets A/S syntyi Pohjoismaiden maksujärjestelmiä ja korttipalveluja tarjoavien yhtiöiden fuusiossa vuonna 2010. Yhtiön pääkonttori on Tanskan Ballerupissa. Suomessa Nets toimittaa maksupääteratkaisuja maksamiseen.
Suomessa Nets Finland Oy on toiminut vuodesta 1999. Aiemmin Nets Finland Oy toimi Suomessa nimellä Manison Maksujärjestelmät. Syksyllä 2012 Nets A/S osti Luottokunnan koko osakekannan ja siitä tuli Suomessa alan suurin toimija. Luottokunnan nimeksi muuttui Nets. Yhtiössä oli vuonna 2016 2 400 työntekijää.
Pariisin rauha (1856)

Pariisin rauha allekirjoittiin 30. maaliskuuta 1856. Se päätti Krimin sodan Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan ja sen liittolaisten Ranskan ja Ison-Britannian välillä.
Sopimuksen nojalla Sevastopol palautettiin Venäjälle, joka luopui vaatimuksista että Osmanien valtakunnan tulisi tunnustaa Venäjän keisari kaikkien kristittyjen suojelijaksi Osmanien valtakunnassa, Moldova ja Valakia jäivät autonomisina osmanien alaisiksi valtioiksi, Mustameri ja Ahvenanmaa demilitarisoitiin. Käytännössä tämä tarkoitti kieltoa korvata brittilaivaston tykeillään hajottama Bomarsundin linnoitus uudella linnoituksella.
Suomi noudattaa edelleen kansainvälistä sopimusta Ahvenanmaan demilitarisoinnista, vaikka Venäjä ilmoitti jo 1870, ettei Mustanmeren demilitarisoiminen sitonut enää Venäjää. Ahvenanmaan demilitarisoitu asema perustuu Suomen tasavallan solmimiin myöhempiin valtiosopimuksiin, mihin Venäjältä periytyvä Pariisin rauhan vaatimus periytynyt.
Kokonaisuudessaan rauha ei ratkaissut alueen kohtaloa ja parhaimmillaankin onnistui vain vahvistamaan Venäjällä vallinnutta panslavistista liikettä. Aleksanteri II vakuuttui kuitenkin siitä että sota oli paljastanut perusheikkouksia Venäjän valtiossa, mitkä osaltaan johtivat uudistuksiin Venäjällä. Ennen kuin 20 vuotta oli kulunut Pariisin rauhasta, kävi kaikille kuitenkin selväksi, ettei Krimin sota ollut ratkaissut alueen ongelmia.
Okslammi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92 metriä mpy.