google/wiki40b huggingface dataset:
Pyhä Thérèse

Elämä

Thérèse syntyi Alençonissa vauraaseen ja hartaaseen katoliseen perheeseen vuonna 1873. Hänen sanottiin olevan iloinen ja voimakastahtoinen lapsi, kunnes hänen äitinsä kuoli 1877. Myöskään perheen yhdeksästä lapsesta oli vain neljä selvinnyt varhaislapsuudesta. Thérèse ajuitui äidin kuoleman jälkeen šokkiin ja hänestä tuli neuroottinen, sisäänpäin suuntautunut ja ujo.
Perhe muutti 1877 Lisieuxiin, jossa kaikki lapset kävivät koulua benediktiiniluostarissa. Thérèse sairastui 1883 tuberkuloosiin ja koki sairasvuoteellaan helluntaina ilmestyksen, minkä jälkeen hän pian parantui. Vuonna 1886 Thérèse kääntyi joulumessun aikana kristityksi ja muuttui jälleen iloiseksi ja avoimeksi. Hän teki isänsä kanssa pyhiinvaelluksen seuraavana vuonna Roomaan, jossa hän pyysi tavata paavin. Paavi Leo XIII otti 14-vuotiaan Thérèsen vastaan, mikä teki hänestä kuuluisan. Thérèse pyysi paavilta lupaa liittyä siskojensa tavoin karmeliittaluostariin, mutta paavi neuvoi kuuntelemaan paikallisia päättäjiä.
Bayeux'n piispa antoi Thérèselle poikkeusluvan liittyä normaalia nuorempana karmeliittoihin 1888. Luostarissa hän kirjoitti paljon erilaisia kirjoituksia, päiväkirjaa, runoja ja lauluja. Yksi hänen tunnetuimmistaan kirjoituksistaan on Pieni tie, jossa hän sanoi että ihmisen tulisi elää lapsenuskoa.
Thérèse sairastui 1896 uudelleen tuberkuloosiin, johon hän lopulta kuoli 25-vuotiaana 1897.
Säimen

Säimen on kylä Savonlinnan Savonrannassa, tien 474 varrella noin 65 kilometriä pohjoiseen kuntakeskuksesta. Kylässä on ympärivuotista asutusta, mutta myös kesämökkejä. Läheisyydessä sijaitsevat järvet Säimen ja Vuokala. Kylässä sijaitsi kauppa, baari ja asiamiesposti vuoteen 2011 asti.
Säimenessä sijaitsi Gabriel Johan Ehrnroothin 1770-luvulla perustama saha joka kuitenkin lopetti
toimintansa jo 1820-luvulla. Samoilla paikoilla sijaitsee myöhemmin 1800-luvulla rakennettu mylly joka on nykyään museona.
Tony André Hansen

Tony André Hansen (s. 23. helmikuuta 1979) on norjalainen ratsastaja, joka kilpailee esteratsastuksessa.

Pekingin olympialaisten jälkipyykki

Hansen saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssimitalin Norjan joukkueessa esteratsastuksessa. Hänen lisäkseen joukkueeseen kuuluivat Morten Djupvik, Stein Endresen ja Geir Gulliksen. Hansen ja hänen hevosensa Camiro eivät läpäisseet kahta ensimmäistä dopingtestiä eivätkä siksi saaneet osallistua yksilökilpailuun. Fédération équestre internationale (FEI) määräsi hevosen väliaikaiseen kilpailukieltoon, kun sen jaloista oli löytynyt kiellettyä kapsaisiinia. 28. elokuuta ilmoitettiin, että myös B-näyte on positiivinen. Kuulustelut asiasta pidettiin Lausannessa Sveitsissä 6.9.2008. Fédération équestre internationalella oli sen jälkeen 28 päivää aikaa ottaa kantaa syytökseen. IEF:n kuulusteluissa Hansen väitti, että hevoseen voi joutua kapsaisiinia ilman että on käytetty dopingaineita. 22.12.2008 FEI julkaisi päätöksen, jonka mukaan Hansen on syyllistynyt dopingin käyttöön ja menettää kilpailuoikeuden 4,5 kuukaudeksi. Norjan joukkue menetti pronssimitalin, ja neljänneksi alun perin tullut Sveitsin joukkue sai pronssimitalin. Hansen valitti tuomiostaan urheilun kansainväliseen välitystuomioistuimeen CAS:ään, mutta CAS piti FEI:n päätöksen voimassa.
Lyaasit

Lyaasit ovat entsyymejä, jotka katkaisevat atomien välisiä kovalenttisia sidoksia ja katalysoivat uusien sidosten muodostumista. Tyypillisiä reaktioita ovat eliminaatioreaktiot muodostaen kaksoissidoksia tai rengasrakenteita tai additioreaktiot kaksoissidokseen. Lyaasit poikkeavat hydrolaaseista siten, että ne eivät katalysoi hydrolyysiä eli veden liittämistä. Reaktioissa ei myöskään tapahdu hapetus- tai pelkistysreaktioita. Monien lyaasien katalysoimat reaktiot ovat reversiibeleitä ja voivat tapahtua kumpaan suntaan tahansa riippuen olosuhteista. Additioreaktioissa lyaaseja kutsutaan usein syntaaseiksi. Kaikkien lyaasien ryhmään kuuluvien entsyymien EC-numeron ensimmäinen numero on 4.
AKT-maat

AKT-maat eli Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maat ovat ryhmä maita, joilla on erityiset kauppasuhteet Euroopan unionin kanssa. Euroopan unionin ja AKT-maiden erityissuhteet luotiin alun perin Lomén sopimusten kautta vuonna 1975, jonka korvasi Cotonoun sopimus vuonna 2000.
AKT-maat eroavat toisistaan huomattavasti. Nigeria on maista suurin lähes 150 miljoonalla asukkaallaan monen Karibian ja Tyynenmeren saarivaltion asukasluvun jäädessä alle sadantuhannen. Myös elintasoerot ovat huomattavat, sillä maihin kuuluu maailman köyhimpiin kuuluvia Afrikan valtiota sekä suhteellisen vauraita Karibian valtioita kuten Bahama tai Barbados.

Maat

79 AKT-maata jaoteltuna maanosittain. Sopimuksen liite V asettaa osalle maista erityismääritelmän, jotka on merkitty luetteloon seuraavasti:
¹ Vähiten kehittyneet valtiot.
² Sisämaavaltiot.
³ Saarivaltiot.
Laillisuusrintama

Laillisuusrintama oli 1930-luvun alussa äärioikeiston nousua vastaan syntynyt poliittinen ryhmittymä, jonka muodostivat Edistyspuolue, Maalaisliitto, RKP ja SDP. Kokoomus jäi sen ulkopuolelle, sillä sen suhtautuminen äärioikeistoon ei ollut yhtenäinen. Laillisuusrintama äärioikeistoa vastaan oli ollut kytemässä, mutta sen syntysanat lausuttiin vasta lokakuussa 1930 tapahtuneen K. J. Ståhlbergin kyydityksen jälkeen, ja varsinaisesti laillisuusrintama perustettiin sosialidemokraattien ja porvarillisten puolueiden muodostamana vasta sen ulkopoliittisen selkkauksen jälkeen, johon IKL oli sotkeutunut.
Lapuan liikkeen otteiden kovenemisen vuoksi poliittiseen keskustaan kuuluvat puolueet yhdessä sosialidemokraattien kanssa alkoivat tuntea tarvetta perustaa laillisuusrintama, joka muodosti vahvan liittouman lapualaisten vaatimusten torjumiseksi. Niiden etujen mukaista ei olisi ollut valtiojärjestelmän muuttaminen autoritaarisempaan suuntaan.
Laillisuusrintama sai myös organisatorisia muotoja, kun sen tueksi ja pelätyn vallankaappausyrityksen vastaorganisaatioksi vuonna 1931 perustettiin Isänmaan ja lain puolesta (ILP), jonka tavoitteena oli laillisten olojen ja oikeusvaltion säilyminen. Järjestöllä ei sen runsaan kaksivuotisen toiminnan aikana ollut varsinaista nimeä, mutta sen säännöissä mainittiin tunnussanat "Isänmaan ja lain puolesta - ILP", joilla sitä kutsuttiin. Salaisena pysyneen järjestön johdossa ja kenttäorganisaatiossa oli edistyspuolueesta olevan ytimen lisäksi "laillisuusmiehiä" maalaisliitosta ja ruotsalaisista sekä joitakin kokoomuslaisiakin.
Japmaseisoja

Ulkomuoto

Japmaseisoja ei muistuttanut olemukseltaan tyypillistä seisojaa, ja se poikkesi kantaroduistaan huomattavasti vaikka se olikin perinyt tiettyjä ominaisuuksia niistä jokaiselta. Se ei ollut yhtä kevyt kuin pointteri eikä yhtä raskas ja vankkarakenteinen kuin niin sanotut "mannermaiset kanakoirat". Se oli pienempi kuin griffoni, mutta tiheäkarvaisempi kuin pointteri.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu oli rauhallinen, lempeä, älykäs ja hyvähermoinen. Metsästäessään se ei kiirehtinyt yli-innokkaana eikä myöskään viivästellyt. Se oli perinyt griffonin sitkeyden, joka auttoi sitä työskentelemään kylmissä ja ankarissa olosuhteissa, kuten pampalla.

Alkuperä

Japmaseisoja oli seisojatyyppinen metsästyskoira. Sen historia alkoi kun Pelotasista Rio Grande do Sulin osavaltiosta kotoisin oleva metsästäjä José Antônio Pinto de Magalhães halusi jalostaa brasilialaisen metsästyskoiran. Vuonna 1924 hän risteytti keskenään pointterin, griffon-tyyppisen kanakoiran ja jonkin lyhytkarvaisen mannermaisen kanakoiran, mahdollisesti lyhytkarvaisen saksanseisojan tai bracco italianon, tavoitteenaan poikkeuksellisen lahjakkailla metsästysominaisuuksilla varustettu koira. Kaikista kantaroduista pointteria käytettiin rodun luomiseen eniten.
Vuonna 1954 jalostuksella aikaansaatujen hyvien metsästysominaisuuksien johdosta Rio Grande do Sulin rotukoirayhdistys antoi Brasilian Kennelliitolle puoltavan lausunnon siitä, että uusi populaatio voitaisiin rekisteröidä puhdasrotuiseksi. Asiakirjojen mukaan japmaseisoja oli monipuolinen metsästyskoira, joka soveltui peltopyyn metsästykseen paremmin kuin muut tunnetut rodut.
Harrastusmetsästys on nykyisin kielletty useimmissa Brasilian osavaltioissa, ja siksi rodulle ei enää ollut tarpeeksi käyttöä. Se ei ollut koskaan kovin suosittu: sitä kasvatti lähinnä kourallinen metsästäjiä Rio Grande do Sulin alueella, ja nykyisin se on mitä todennäköisimmin kuollut sukupuuttoon.
Selebon kihlakunta

Selebon kihlakunta (ruots. Selebo härad) oli kihlakunta Södermanlandin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 377,71 neliökilometriä ja asukasluku 5 754 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Taxinge, Kärnbo, Ytterenhörna, Överenhörna, Toresund, Ytterselö, Överselö ja Aspö.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Taxinge kuuluu nykyään Nykvarnin kuntaan Tukholman läänissä, Ytterenhörna ja Överenhörna Södertäljen kuntaan myös Tukholman läänissä ja muut kuuluvat Strängnäsin kuntaan.
Sairaalaklovni

Sairaalaklovni on sairaalassa tai muussa hoitolaitoksessa työskentelevä klovnihahmoksi pukeutunut henkilö, jonka tehtävänä on viihdyttää erityisesti lapsipotilaita kiertämällä heidän luonaan. Sairaalaklovnin hahmo on useimmiten tunaroiva lääkäri tai hoitaja, joka on tekevinään lapselle tutkimus- tai hoitotoimia. Sairaalaklovnit myös laulavat ja soittavat lapsille ja laulattavat heitä. Klovnien vierailua on usein seuraamassa myös potilaan muuta perhettä. Joskus klovni voi olla mukana lapselle tehtävän toimenpiteen aikana, mutta hygieniasyistä klovnit eivät kosketa lapsipotilaita. Sairaalaklovnit pyrkivät mukauttamaan esityksensä kunkin potilaan kulloiseenkin tilaan ja tarpeeseen.

Historiaa

Sairaalaklovnitoiminnan perustajana pidetään newyorkilaista sirkustaiteilija Michael Christenseniä. Vuonna 1986 toiminta organisoitui ensimmäiseksi alan yhdistykseksi nimeltä Clown Care Unit (CCU), joka toimii nykyisin New Yorkin Big Apple Circusin alaisuudessa.
Sairaalaklovnitoiminnan toi Suomeen vuonna 2002 Lilli Sukula-Lindblom opiskeltuaan alaa New Yorkissa. Hän perusti Sairaalaklovnit ry:n, joka on saanut rahoitusta Raha-automaattiyhdistykseltä, nykyisin Veikkaukselta.
Tuula Rosenqvist

Tuula Rosenqvist (ent. Ignatius, o.s. Usva; 13. huhtikuuta 1933 – 7. helmikuuta 2011 Espoo oli Yle TV1:n ja Yle TV2:n kuuluttaja. Hän menestyi Telvis-äänestyksissä, ja hänet valittiin vuosina 1967 ja 1973 television parhaaksi naispuoliseksi esiintyjäksi. Jo 10-vuotiaana koulutyttönä hän tuli tunnetuksi Orvo Saarikiven elokuvasta Suomisen taiteilijat, joka oli kolmas Suomisen perhe -elokuva. Siinä Usva esitti Pipsa Suomisen luokkatoveria. 15-vuotiaana hän näytteli nimiroolin Edvin Laineen elokuvassa Prinsessa Ruusunen vuodelta 1949. Ennen vuonna 1959 alkanutta televisiouraansa hän toimi muun muassa matkatoimistovirkailijana, myymäläemäntänä ja mannekiinina. Myöhemmin hän toimi myös juontajana ja muotinäytösten vetäjänä. Erotessaan Yleisradiosta vuonna 1974 hän oli TV2:n pääkuuluttaja.

Yksityiselämä

Rosenqvist oli avioliitossa ekonomi Panu Ignatiuksen kanssa, ja heillä on kaksi poikaa. Toisen aviomiehensä Jan Rosenqvistin kanssa hän asui pitkään Ranskassa ja muutti takaisin Suomeen vuonna 2010 jäätyään leskeksi. Hän kuoli 77-vuotiaana Jorvin sairaalassa Espoossa 7. helmikuuta 2011.
Hänen poikansa on Sanoma-konsernin taloudesta ja hallinnosta vastaava johtaja Kim Ignatius.
Bambuvuoritimali

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan bambuvuoritimali on noin 13 cm. Aikuiset bambuvuoritimalit ovat väritykseltään pääosin punaruskeita. Siivissä ja pyrstössä on tiheästi tummia juovia. Muualla juovat ovat vaaleita ja tummakärkisiä. Nuoret yksilöt ovat vanhempia bambuvuoritimaleja vaaleampia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Bambuvuoritimalia tavataan Intiasta, Bhutanista, Myanmarista ja Kiinasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteiden metsien aluskasvillisuus ja bambumetsät. Bambuvuoritimalin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 2 440–2 900 metrin korkeudella merenpinnasta.
Anni Vuohijoki

Urheilu-ura

Vuohijoki on voimanoston nuorten Euroopan mestari vuodelta 2010 ja aikuisten Euroopan mestari vuodelta 2011. Lisäksi hänellä on nuorten MM-pronssi vuodelta 2010 ja aikuisten MM-pronssi vuodelta 2013. Hän on vuodesta 2013 lähtien keskittynyt painonnostoon ja edusti Suomea kesäolympialaisten 2016 painonnostossa 63 kilogramman sarjassa, jossa sijoittui  kymmenenneksi yhteistuloksella 192 kilogrammaa (tempaus 85 ja työntö 107 kilogrammaa). EM-kisoissa hän oli kahdeksas vuonna 2016. Vuoden 2017 EM-kisoissa Vuohijoki oli seitsemäs tehtyään SE-tuloksen sekä työnnössä että yhteistuloksessa.
Marraskuussa 2016 Vuohijoesta tuli kevyin suomalainen nainen, joka on nostanut yhteistuloksena 200 kilogrammaa. Anaheimin MM-kilpailussa 2017 hänen sijoituksensa oli 12. Tuloksena syntyi Suomen ennätys: tempaus 90, työntö 112 ja yhteistulos 202 kilogrammaa.
Maaliskuussa 2018 Vuohijoki voitti Bukarestin EM-kilpailuissa pronssia sarjassa 63 kilogrammaa. Hän ylsi pronssille myös työnnössä. Vuohijoki nosti kilpailussa uuden yhteistuloksen Suomen ennätyksen 203, työnnön SE:n 112 ja sivusi tempauksen SE:tä 91 kilogrammalla. Vuohijoki oli painonnoston ensimmäinen suomalainen arvokisamitalisti 17 vuoteen.

Yksityiselämä

Vuohijoki on valmistunut rakennustekniikan diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä yliopistosta ja opiskelee lääketiedettä Oulun yliopistossa. Hän työskentelee liikunta- ja valmennusalan yrittäjänä ja asuu Oulussa.
Ideaalikaasu

Ideaalikaasu reaalikaasun selittäjänä

Todelliset reaalikaasut noudattavat parhaiten ideaalikaasun mallia, kun esimerkiksi paine on pieni. Tällöin rakenneosaset ovat kaukana toisistaan eivätkä niiden sähköiset 
vuorovaikutukset vaikuta osasten lentoratoihin kovin paljon. Sähköiset vuorovaikutukset vaikuttavat myös itse törmäyksiin tehden niistä vähemmän kimmoisia. 
Reaalikaasun molekyylirakenne vaikuttaa osaltaan kaasun sisäenergian määrään. Raskas ja suuri kaasumolekyyli alkaa törmäyksien johdosta pyöriä ja värähdellä. Energiaa kuluu sellaisiin liikkeisiin, jotka silloin eivät muodosta painetta. 
Reaalikaasu käyttäytyy ideaalikaasun tavoin, jos kaasun lämpötila on korkea. Tällöin lämpöliike on keskimäärin suuri ja törmäyksen ajallinen kesto jää pieneksi ja liikemäärä 
riuhtaisee todennäköisemmin rakenneosaset irti toisistaan. Ionisaation vaikutus jää pienemmäksi ja kemiallisten sidoksien syntyminen on vähäisempää. Myös tiivistyminen höyrypisaroiksi on tällöin epätodennäköisempää. 
Ideaalikaasun ominaisuudet toteutuvat hyvin sellaisilla kaasuilla, joiden sulamispiste on alhainen, molekyylirakenne on pieni ja rakenneosasten sähkömagneettinen kenttä on pieni. 
Tällaiset kaasut ovat esimerkiksi jalokaasut: helium, neon, argon, krypton, ksenon ja radon. Niiden kaasu on atomaarista ja sähköisesti neutraalia. Jalokaasujen kiehumispiste on myös alhainen. Jalokaasuista helium noudattaa parhaiten ideaalikaasun mallia.
Myös ilmakehässä yleiset kaksiatomiset kaasut happi ja typpi seuraavat ideaalikaasun lakeja tyydyttävästi. Sitä vastoin esimerkiksi ammoniakin ja hiilidioksidin tiivistymis- eli kiehumispiste on korkeampi ja poikkeamat ideaalikaasujen laista huomattavampia. Reaalikaasuja voi kuvata tarkemmin monimutkaisemmilla tilanyhtälöillä, esimerkiksi van der Waalsin yhtälöllä. 
Ideaalikaasun tilanyhtälön avulla voidaan arvioida esimerkiksi varastoon vuotaneen räjähdysherkän kaasun prosentuaalista osuutta ja siten arvioida sen mahdollista 
herkkyyttä.

Tilanyhtälön erikoistapaukset

Kun tutkitaan yhtä kaasua, voidaan pitää sen ainemäärää  ja vielä yhtä suuretta vakiona, kun kaasun kahden muun suureen annetaan vaihtua vapaasti. Tämä yksinkertaistaa kaasun tilan seurantaa, ja kaasun tilanyhtälöstä tulee yksinkertaisempi. Ainemäärän lisäksi jää vain kolme muuta suuretta, josta voidaan yksi valita kiinteäksi, jolloin myös yksinkertaisempia tilanyhtälöitä syntyy kolme erilaista.
Ideaalikaasua kuvaavat yksinkertaisemmat tilanyhtälöt ovat Boylen, Gay-Lussacin ja Charlesin lait. Kaasulakien nimityksissä on pientä vaihtelua. Monissa maissa Charlesin- ja Gay-Lussacin lait on nimetty poikkeavalla tavalla ja monesti eri nimilläkin. Syynä lienee kansallinen ylpeys tieteen kehityksen kiihkeinä alkuaikoina eikä muutoksiin ole koettu tarvetta myöhemminkään.
Kudos

Muodostuminen ja uusiutuminen

Eri kudosten solut erilaistuvat sikiön kehityksessä alkiorakkulan sisäsolumassan erilaistumattomista soluista. Hermokudos ja epiteelikudos ovat pääasiassa peräisin ektodermistä, tukikudos ja lihaskudos mesodermistä. Osa epiteelikudoksesta, kuten suolen ja hengitysteiden pintakerros, on peräisin endodermistä.
Kudokset uusiutuvat kudoksen omien kantasolujen tuottaessa uusia soluja. Kudosten uusiutumiskyvyissä on eroja, koska esimerkiksi suolen epiteelisolut uusiutuvat tiuhaan, mutta hermokudoksella ja sydänlihaskudoksella ei ole kykyä korjata merkittäviä kudosvaurioita.
Rhipsalideae

Tuntomerkit

Kasvit ovat puiden oksilla kasvavia epifyyttejä tai kallioilla kasvavia litofyyttejä, kasvutavaltaan tavallisesti riippuvia, joskus alustansa myötäisiä tai pensasmaisia, eivät koskaan kiipeileviä. Varret ovat nivelikkäät ja poikkileikkaukseltaan pyöreitä, kulmikkaita tai litistyneitä. Areolit ovat varteen uponneita. Päivällä avautuvat ja yön yli avoinna olevat kukat sijaitsevat lateraalisesti ja ovat pieniä, säteittäisiä, putkimaisia tai vastakohtaisia. Pohjus on paljas, harvoin siinä on areoleita. Mehevä hedelmä on marjamainen ja avautumaton. Siemenet ovat pieniä tai keskikokoisia, vailla selvää pintakuviointia, ja kannattimen arpi (hilum) sekä siitereikä (mikropyle) ovat yhtyneet. Siemenessä on limainen vaippa (arillus).

Levinneisyys

Tribuksen lajit kasvavat pääasiassa Etelä-Amerikan itäosassa, mutta joitakin lajeja tavataan myös Keski- ja Pohjois-Amerikan eteläosissa. Yksi laji, hiuskorallikaktus (Rhipsalis baccifera) on levinnyt myös Vanhan maailman tropiikkiin.
Timo (Seitsemän veljestä)

Henkilökuva

Fyysisesti Timo on veljiensä kaltainen: harteikas, keskimittainen ja ihonsävyltään ruskea. Hänen hiuksensa ovat kankeat ja hampunkarvaiset. Timo on Juhanin sanojen toistaja. Hän on heikkolahjainen mutta suosittu ihminen ja menestyvä. Alati iloinen Timo myötäilee ryhmän enemmistöä ja on unelias. Perinnönjaossa Timo saa Kekkurin torpan ja hän nai Kuokkalan kaksoistytöistä toisen, hiukan lempeämmäksi kutsutun Ullan.
Timo ei saa vastuullisia tehtäviä, vaan lähinnä saunan lämmittämisen kaltaisia aputehtäviä. Metsästäjänä hän on huono, vaikka yrittääkin tehdä sankaritekoja. Veljekset suhtautuvat Timoon kuin hän olisi lapsi. Timo ei ymmärrä abstraktioita eikä metaforia: hän kokee asiat konkreettisina kuin esineet. Hän oppii kuitenkin lukemaan aiemmin kuin Juhani.
Juhanin kehotuksesta Timo esittää romaanin toisen luvun lopussa olevan Oravan laulun, jonka ensimmäinen säkeistö kuuluu:
Makeasti oravainen

makaa sammalhuoneessansa;

Sinnepä ei Hallin hammas

Eikä metsämiehen ansa

Ehtineet milloinkaan
Kivi itse ei nimennyt Timon laulamaa runoa Oravan lauluksi, vaan nimi on myöhempää perua.

Teatteri

Timon osan ovat näytelleet kymmenet näyttelijät vuodesta 1898 alkaen, jolloin Suomalaisessa Teatterissa kantaesitettiin Kiven Seitsemän veljestä. Kantaesityksessä Timon näytteli Pietari Alpo. Tunnettuja Timoja 1900-luvun teatterituotannoissa olivat muun muassa Arvo Lehesmaa, Kaarlo Saarnio, Oke Tuuri, Reino Valkama ja Pentti Viljanen. Roolin näyttelivät niin ikään Keijo Lindroos, Viipurin Näyttämön Simo Osa ja Tampereen Työväen Teatterin Jallu Vuolle. Ritva Holmbergin dramatisoimassa ja Kalle Holmbergin ohjaamassa Turun kaupunginteatterin 1970-luvun teatteritapauksessa Seitsemän veljestä Timon roolin tulkitsi Arno Virtanen.
2000-luvulla Timoa ovat näytelleet muun muassa Paavo Honkimäki Lahden kaupunginteatterissa ja Jari Ahola Tampereen Työväen Teatterissa. Helsingin Kaupunginteatterin uustulkinnassa marraskuussa 2012 Timon roolin näytteli Henrik Kalmet.
Turun kaupunginteatterissa veljekset nähtiin jälleen vuonna 2017 Lauri Maijalan dramatisoimina ja ohjaamina. Timon roolissa oli Joel Mäkinen. Myös Ryhmäteatteri näytteli Seitsemän veljestä vuonna 2017. Timona oli Mikko Virtanen.

Elokuva ja televisio

Wilho Ilmarin ohjaamassa filmatisoinnissa Seitsemän veljestä (1939) Timoa näyttelee Joel Rinne. Jouko Turkan vuonna 1989 ohjaamassa samannimisessä televisiosarjassa Timon roolin näytteli Taisto Reimaluoto. Turkan versiossa Timon rooli on suurempi kuin useissa  Seitsemän veljeksen näyttämöversioissa, joissa Timo on jäänyt kuuden veljensä varjoon. Turkka teki Timosta kuolaavan, räkäänsä syövän hihittäjän, jonka tyhmyyttä muut veljekset pohtivat hänen läsnä ollessaan.
Kesälahden koulu

Tilat ja palvelut

Yläkoulu sijaitsee Pyhäjärventien pohjoispuolella (Pyhäjärventie 3) ja alakoulu tien eteläpuolella (Pyhäjärventie 3 C). Kesälahden kirjasto, keskuskeittiö ja juhlasali ovat yläkoulun Puruvesi-talossa. Kesälahden nuorisotila ja yhteispalvelupiste on sijoitettu kirjaston tiloihin. Kesälahden päiväkoti ja Keski-Karjalan musiikkiopisto toimivat alakoulun Poukkuluoso-talon yhteydessä.
Diklooridimetyylisilaani

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa diklooridimetyylisilaani on väritöntä nestettä. Se liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja bentseeniin, mutta reagoi veden ja muiden proottisten liuottimien kanssa, jolloin muodostuu vetykloridia. Yhdisteen hydrolysoituessa muodostuu erityisesti rengasrakenteisia siloksaaneja. Diklooridimetyylisilaani voi reagoida veden kanssa myös suoraketjuisiksi siloksaanioligomeereiksi. Yhdiste reagoi myös alkoholien ja amiinien kanssa. Diklooridimetyylisilaani ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Iholle tai silmiin joutuessaan se voi aiheuttaa syövytysvammoja. Aineelle altistumisesta voi seurata yskää, hengenahdistusta ja kurkkukipua.

Valmistus ja käyttö

Diklooridimetyylisilaania valmistetaan johtamalla kloorimetaania piin ja kuparin seokseen. Reaktiossa muodostuu myös muita kloorisilaaneja ja selektiivisyyden parantamiseksi kuparin sijasta käytetään usein kuparin, sinkin, tinan ja alumiinin seoksia ja tämä parantaa myös reaktiivisuutta. Seokseen voidaan lisätä myös fosforia tai booria parantamaan selektiivisyyttä.
Dimetyylidikloorisilaania käytetään valmistettaessa erityisesti rengasrakenteisia siloksaaneja reaktiolla veden kanssa. Reaktion lämpötilaa, liuotinta, reaktioaikaa ja lähtöaineiden ainesuhteita vaihtelemalla voidaan saada aikaiseksi myös lineaarisia siloksaanioligomeereja ja -polymeerejä. Yhdistettä käytetään myös alkoholien, amiinien ja amidien silyloimisreagenssina, suojaryhmänä karbonyyliyhdisteille ja dioleille sekä niin kutsutussa pinakolisyklisointireaktiossa.
Väinö Samuli Lahtinen

Väinö Samuli Lahtinen (12. joulukuuta 1889 Hämeenkyrö – 31. elokuuta 1965 Helsinki) oli puuseppämestari. Hänen vanhempansa olivat suutari Taavetti Vihtori Lahtinen ja Emma Vilhelmiina Adamintytär. Puoliso Martta Lydia o.s. Malminen (s. 13. marraskuuta 1890, Suodenniemi - k. 25. syyskuuta 1976 Helsingissä).
Tampereen käsityökoulusta 1909 valmistunut puuseppä Väinö Lahtinen muutti Helsinkiin vuonna 1911 tarkoituksenaan perustaa oma puusepänliike. Tässä hän onnistui ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja ryhtyi tuottamaan arkkitehtien piirustusten mukaisia uniikkikalusteita. Lahtinen käytti kalusteissaan useita, tarkkaan valittuja puulajeja ja hallitsi vaativan intarsiatyön.
Vuonna 1931 valmistuneen Eduskuntatalon sisustukseen tilattiin aikansa tunnettujen suunnittelijoiden ja taiteilijoiden töitä. Eino Kaurialta tilattiin lukuisien muiden töiden ohella suunnitelma Eduskunnan vieraskirjan kansioksi. Kauria suunnitteli kansiossa käytettäväksi koivua hankalimmissa muodoissaan: visaa ja tuohta. Visakoivuisiin kansiin tehtiin tuohinauhasta upotus ja kannet yhdistettiin visakoivuisin saranoin. Tuohiseen kanteen hopeaseppä pakotti hopealangasta Suomen kartan silloisine lääninrajoineen.
Kansio osallistui Pariisissa 1937 järjestettyyn käsityöalan maailmannäyttelyyn, jossa sen tekijäkolmikolle myönnettiin kultainen mitali sarjassaan.