google/wiki40b huggingface dataset:
Thomas Cranmer

Thomas Cranmer (2. heinäkuuta 1489 – 21. maaliskuuta 1556) oli brittiläinen teologi. Hän oli keskeisiä henkilöitä anglikaanisen kirkon perustamisessa. Hän oli Canterburyn arkkipiispa vuodesta 1533 marraskuuhun 1555. Anglikaanisen kirkon liturginen kirja Book of Common Prayer valmistui hänen johdollaan.
Cranmer kuoli protestanttisena marttyyrinä Englannin katolisen kuningattaren Marian aikana. Hänet poltettiin roviolla Oxfordissa.
Rohtoraunioyrtti

Ulkonäkö ja koko

Rohtoraunioyrtti kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvainen, lehdet ovat ruodilliset ja johteiset. Kukat ovat kellomaisia ja 12–18 millimetriä pitkiä. Väriltään ne ovat tumman- tai vaaleansinipunaisia tai sinisiä. Kasvi kukkii kesä–syyskuussa.

Kasvupaikka

Rohtoraunioyrtti kasvaa niityillä, tienvarsilla, joutomailla ja ojissa.

Levinneisyys

Rohtoraunioyrttiä tavataan harvinaisena Etelä-Suomessa. Euroopassa sitä tavataan Pyreneitä ja Pohjoismaiden pohjoisosia lukuun ottamatta. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.

Käyttö

Rohtoraunioyrtin juurta on käytetty rohdoslääkkeenä. Se sisältää allantoiinia. Nykyisin sen sisäistä käyttöä ei suositella maksavaurio- ja syöpävaaran takia. Allantoiini edistää solujen uudistumista ja kasvua ja sitä voi käyttää ulkoisesti haavojen, mustelmien, ruhjeiden, reuman, nivelvaurioiden ja kivun hoitoon.
Ufojen luokittelu

Ufojen luokittelu on ufohavaintojen lajittelemista havaitsijoiden laatiman raportin ja/tai tutkimuksen aikana koottujen  yhteisten piirteiden perusteella.
Tunnetuin lienee yhdysvaltalaisen ufotutkijan J. Allen Hynekin luokittelu yövaloihin, päiväkiekkoihin, tutka- ja näköhavaintoihin, lähihavaintoihin, fyysisiä vaikutuksia aiheuttaviin ja humanoiditapauksiin. Monia ufoluokitteluja on arvosteltu havaintoaineistoon sopimattomiksi. Esimerkiksi Hynekin ufoluokittelussa ei ole luokkaa yöllä nähdylle valottomalle kohteelle. Näin ollen Hynekin ufoluokittelun on väitetty luovan ennakko-oletuksia siitä, millaisia ufot ovat.

Hynekin luokittelu

Hynekin ufoluokittelu on monesti käytetty, mutta melko karkea ufojen luokitus. Luokittelussa esiintyvät lähituntumat on usein ollut tapana suomentaa ensimmäisen asteen yhteys, toisen asteen yhteys jne.
Steven Spielbergin elokuvan Kolmannen asteen yhteys alkuperäinen nimi Close Encounters of the Third Kind perustuu Hynekin luokitukseen. Hynek oli elokuvan neuvonantajana ja sen ufo-kohtaukset mukailevat etenkin Levellandin ufotapausta sekä Yhdysvaltain Portagen piirikunnassa
sattunutta apulais-sheriffi Dale Spaurin ja auttamassa olleen Wilbur Neffin Portagen ufo- takaa-ajoa 1966 jolla oli useita todistajia. Tapaus kuuluu muutoin lähituntuman 2.lajiin.
Olympiatuli

Olympiatuli on olympialaisten tunnus. Sen juuret juontavat Antiikin Kreikkaan, jossa tuli paloi soihdussa koko Olympian kisojen ajan. Olympiatulta kuljetetaan ennen olympialaisia yleensä pitkiä matkoja ennen kuin se päätyy isäntäkaupunkiin. 
Tuli sytytetään auringon avulla Olympian lehdossa Kreikassa sijaitsevalla Heran alttarilla useita kuukausia ennen kisoja, ja se kuljetetaan soihtuviestinä kisapaikalle. Yksi avajaisten kohokohdista on stadionin olympiatulen sytyttäminen. Barcelonassa 1992 tuli sytytettiin palavan nuolen avulla. Pekingissä 2008 tulen sytytti voimistelija Li Ning, joka nostettiin korkeuksiin vaijerien avulla.
Viestin ankkuriksi, joka sytyttää varsinaisen kisojen ajan palavan olympiatulen, valitaan yleensä joku isäntämaan maineikas urheilija. Esimerkiksi Helsingin olympialaisissa 1952 kunnian sai Paavo Nurmi.

Alkuperä

Antiikin Kreikassa harjoitettiin soihtujuoksua, jossa joukkueet kantoivat palavaa soihtua teitä ja katuja pitkin viestijuoksuna kohti maalia, joka yleensä oli jokin jumaluuden alttari. Soihdun sammuminen johti hylkäykseen. Soihtuviestissä ei kuitenkaan kilpailtu panhelleenisissä kisoissa kuten Olympian kisoissa vaan ainoastaan paikallisissa kilpailuissa. Tästä rituaalista arvellaan syntyneen paitsi nykyaikainen viestijuoksu, myös nykyaikaisten olympialaisten soihtuviesti. 
Olympiatulen ensiesiintyminen uudenaikaisissa olympiakisoissa tapahtui Amsterdamin olympiakisoissa 1928. Olympiatulen kuljettaminen kisoihin tapahtui ensimmäisen kerran Berliinin olympialaisissa 1936. Leni Riefenstahlin elokuva Olympia dokumentoi soihdun matkan Kreikasta Berliiniin.

Tapahtumia

Olympiatuli on sään takia sammunut kaksi kertaa: vuonna 1976 Montrealissa kaatosade sammutti tulen kisojen aikana. Vuonna 2004 tuulenpuuska sammutti Ateenan olympiasoihdun. Vuonna 1988 Soulissa avajaisissa lentoon lasketut rauhankyyhkyt lensivät liian läheltä olympiatulta ja osa niistä syttyi palamaan.

Vuoden 2008 olympialaisten olympiatuli

Vuoden 2008 kesäolympialaisiin olympiatuli kävi matkansa varrella myös Mount Everestillä. 
Vuoden 2008 soihtuviesti joutui useissa maissa protestien kohteeksi: soihtuviestiä häirittiin väkivaltaisesti ja soihtu jouduttiin välillä sammuttamaan. Mielenilmaukset kohdistuivat Kiinan ihmisoikeuspolitiikkaa kohtaan, erityisesti Tiibet-politiikkaa kohtaan. Kansainvälinen olympiakomitea joutui pohtimaan koko soihtuviestin lakkauttamista.
Cleveland Amory

Cleveland Amory (2. syyskuuta 1917 – 14. lokakuuta 1998) oli yhdysvaltalainen kirjailija, kriitikko ja lehtimies, joka omisti elämänsä eläinten oikeuksien puolustamiselle. Ehkäpä parhaiten Amory tunnetaan kissakirjoistaan. Amory pelasti Polar Beariksi nimeämänsä kissan (1977–1992) New Yorkin kaduilta jouluaattona 1978 ja otti sen hoiviinsa. 
Amory perusti 1967 The Fund for Animals-järjestön.
Put (lehti)

Put (ven. Путь, ”Tie”) oli Helsingissä vuosina 1921–1922 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Helmikuussa 1921 aloittanut Put oli puolueettomaksi ilmoittautunut päivälehti, joka käsitteli etupäässä Neuvosto-Venäjän tapahtumia. Sen ideologinen tausta liittyy Smena veh -liikkeeseen, joka kannatti venäläisemigranttien paluuta kotiin ja osallistumista isänmaansa jälleenrakentamiseen. Samanhenkiset lehdet perustettiin lähes samanaikaisesti Riikaan ja Berliiniin, ja emigranttilehdistössä niitä kaikkia syytettiin neuvostohallituksen äänitorviksi.
Kuudesti viikossa ilmestyneen Putin vastaaviksi toimittajiksi ilmoitettiin Paul Leontjeff ja K. I. Šarin. Varsinainen päätoimittaja oli kuitenkin Nikolai Iordanski. Lehti lakkasi ilmestymästä tammikuussa 1922, kun Suomen viranomaiset karkottivat maasta vakoilijoiksi epäillyn Iordanskin ja kaksi muuta lehden toimittajaa.
Usman

Usman (ven. У́смань) on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Usman-joen varrella 75 kilometriä Lipetskistä etelään. Kaupunki on Usmanin piirin keskus. Sen kautta kulkee Grjazin ja Voronežin välinen rautatie (Usmanin asema). Asukkaita on 19 600 henkeä (vuonna 2005).
Vuonna 1645 Usmaniin rakennettiin Venäjän eteläinen rajalinnoitus. Vuonna 1652 sen hävittivät tataarit. Vuonna 1779 Usmanista tuli Tambovin lääniin kuuluneen samannimisen kihlakunnan keskus. Nykyisin seudulla harjoitetaan lähinnä maataloutta.
Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”

Historia

Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” syntyi vuonna 2010 Kansallisen harmonian puolueen (TSP), Uuden keskustan (JC) ja Sosiaalidemokraattisen puolueen (SDP) yhdistyttyä; näistä puolueista TSP:n ja JC:n jäsenistö edusti pääosin maan venäjänkielistä vähemmistöä, kun taas SDP:n tausta oli etnisesti latvialainen. Vuonna 2011 Harmoniaan liittyi myös Daugavpilsin kaupunkipuolue.
Ennen yhdistymistään TSP, JC ja SDP olivat muodostaneet vuonna 2009 yhteislistan Riian kunnallisvaaleja varten ja saivat valtuustoon 26 paikkaa 60:stä. Vaalien jälkeen puolueet liittoutuivat Ainārs Šlesersin puolueen kanssa ja saivat valittua Nils Ušakovsin Riian pormestariksi. Harmonia menestyi tämän jälkeen myös vuosien 2013 ja 2017 kunnallisvaaleissa. Šlesersin puolueen hajottua pian vuoden 2010 parlamenttivaalien jälkeen sen entiset jäsenet perustivat Kunnia palvella Riikaa -puolueen (GKR), joka liittoutui ja jakoi vallan kaupungissa Harmonian kanssa.
Harmonian saavuttaessa ensimmäisen vaalivoittonsa Riiassa 2010 se sai myös parlamenttivaaleissa 29 paikkaa 101-paikkaiseen Saeimaan. Vuotta myöhemmin parlamentti kuitenkin hajotettiin, ja tämän jälkeen pidetyissä uusissa vaaleissa Harmonia sai eniten ääniä ja kasvatti paikkamääräänsä 31:een. Joidenkin arvioiden mukaan noihin aikoihin Harmonian kannattajista noin 20 prosenttia oli etnisesti latvialaisia.
Vuoden 2011 vaalivoiton jälkeen Ušakovs pyrki luomaan Harmoniasta kuvaa sosiaalidemokraattisena puolueena, joka ei olisi pelkästään venäjänkielisille. Näkemys puolueesta kuitenkin kärsi etnisten latvialaisten keskuudessa vuonna 2012, kun Harmonia ajoi venäjän kielen ottamista Latvian toiseksi viralliseksi kieleksi kansanäänestyksessä, jossa lopulta 74,8 % äänestäjistä hylkäsi ehdotuksen. Ušakovsin myös epäonnistui saada puolue Latvian virallisen linjan taakse, kun Venäjä miehitti Krimin niemimaan 2014.
Matti Viherjuuri

Matti Mauritsi Viherjuuri (19. toukokuuta 1912 Helsinki – 8. maaliskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen kamarineuvos ja mainostoimisto Markkinointi Viherjuuri Oy:n (sittemmin Evia Oyj) perustaja ja toimitusjohtaja.
Viherjuuren vanhemmat olivat päätoimittaja Leonard Maurits Viherjuuri ja Kaisu Aarnio. Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 ja valmistui filosofian maisteriksi 1934.
Viherjuuri työskenteli aluksi Helsingin Sanomien toimittajana ja Kuusinen Oy:n mainospäällikkönä. Vuonna 1955 hän perusti yhdessä vaimonsa Kaija Viherjuuren kanssa Markkinointi Viherjuuri-nimisen mainostoimiston. Viherjuuri oli Markkinointi Viherjuuren toimitusjohtajana 1955–1971 sekä vuodesta 1972 yhtiön hallituksen puheenjohtajana.
Vuoden 1948 eduskuntavaaleja varten Viherjuuri suunnitteli Maalaisliitolle voimakkaat, kommunismin vastaiset teemat yhdessä puoluesihteeri Arvo Korsimon ja tiedotussihteeri Ahti Karjalaisen kanssa. Viherjuuri ideoi tunnetun iskulauseen: "Valtioko isännäksi koteihimme? Ei – se on Maalaisliiton kanta!" 
Viherjuuri oli Suomen gastronomien seuran puheenjohtaja 1951–1972 ja kunniapuheenjohtaja vuodesta 1972. Hän oli Chaîne des Rôtisseursin johtokunnan jäsen sekä Maailman luonnon säätiön WWF:n hallituksen jäsen vuodesta 1972 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1975. Hän oli myös Mainosgraafikot ry:n kunniajäsen. Viherjuuri sai kamarineuvoksen arvonimen 1973.
Viherjuuri julkaisi 1973 muistelmateoksen nimeltä Sitä se on. Hänen harrastuksiinsa kuului muun muassa gastronomia.
Kevin McHale (näyttelijä)

Ura

Kevin McHale on kotoisin Planosta, Texasista. Hän muutti Los Angelesiin luodakseen uraa näyttelijänä ja tanssijana. McHale sai ensimmäisen televisioroolinsa sarjasta All That vuonna 2005. Tämän jälkeen hän vieraili televisiosarjoissa Konttori, Zoey 101 ja True Blood. Hän on esittänyt Artie Abramsia musikaalisarjassa Glee vuodesta 2009. McHalen Gleen roolihenkilö Artie käyttää pyörätuolia, mutta McHale itse on toiminut tosielämässä tanssijana.McHale esiintyi Katy Perryn Last Friday Night (T.G.I.F.) musiikkivideolla
McHale kuului aikaisemmin R&B -yhtyeeseen NLT. Yhtye hajosi vuonna 2009.
Tarton yliopiston päärakennus

Tarton yliopiston päärakennus (viroksi Tartu Ülikooli peahoone) on vuonna 1632 perustetun Tarton yliopiston nykyinen päärakennus Tarton kaupungissa, Virossa. Se edustaa tyylisuunnaltaan uusklassismia, ja sen suunnitteli professori Johann Wilhelm Krause.
Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1804 ja ne saatiin lopulta päätökseen vuonna 1809. Rakennusluvan se oli saanut jo vuoden 1799 toukokuussa. Päärakennuksen fasadia hallitsee kuusi doorilaista pylvästä. Vuosina 1928–1950 yliopiston pihamaalla sijaitsi yliopiston perustajan Kustaa II Aadolfin patsas. Vuonna 1993 patsas pystytettiin uudelleen ruotsalaisten avulla.
Vespa Rally

Tekniikka ja muotoilu

Isorunkoisten Vespojen edustajana Rally perustui pääosin Super Sportiin, mutta sivuposkia oli virtaviivaistettu ja tekniikkaa nykyaikaistettu. Kolmella huuhtelukanavalla varustetussa moottorissa otettiin käyttöön luistiohjaus (rotary valve), jonka ansiosta voiteluöljyseosta voitiin laimentaa kahteen prosenttiin. Rally 200 oli varustettu myös kärjettömällä sytytyksellä, mistä kertoi kylkeen painettu teksti Electronic. Tuoreöljyvoitelu oli vakiona vain Pohjois-Amerikan vientimalleissa, Euroopassa se oli vilkkujen lailla lisävaruste. Parannuksista johtuen Rally oli aikansa Vespoista luotettavin ja tehokkain, kunnes sen korvasi P-sarja vuonna 1977. Rally 200:ssa esitelty moottoriratkaisu pysyi pienin muutoksin tuotannossa 30 vuotta.

Valmistusmäärät

Vespa Rally 180 -mallia valmistettiin 26 494 kappaletta ja 200-kuutioista versiota 41 274 kappaletta.
Timo Viherkenttä

Timo Viherkenttä (s. 7. tammikuuta 1958 Kouvola) on suomalainen virkamies ja oikeustieteen tohtori. Hän on toiminut Suomen Kulttuurirahaston puheenjohtajana lokakuusta 2012 lähtien.
Viherkenttä nimitettiin valtiovarainministeriön alivaltiosihteeriksi 15.1.2015 alkaen. Toimikausi olisi ollut seitsemänvuotinen, mutta kesäkuun 2015 alusta hänet nimitettiin Valtion Eläkerahaston toimitusjohtajaksi.
Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvokseksi Viherkenttä nimitettiin vuonna 2010. Hän on sitä ennen työskennellyt muun muassa Kuntien Eläkevakuutuksen Kevan varatoimitusjohtajana. Vuonna 2009 hän oli myös ehdolla Kevan toimitusjohtajaksi, mutta tehtävään valittiin Merja Ailus. Hän on toiminut lisäksi Helsingin yliopistossa finanssioikeuden professorina 1990-luvulla  ja sen jälkeen valtiovarainministeriön lainsäädäntö- ja finanssineuvoksena 1990-1998 sekä budjettipäällikkönä 1998-2002.
Timo Viherkenttä on Antero Viherkentän poika.
Otakar Švec

Otakar Švec (23. marraskuuta 1892 – 3. maaliskuuta 1955) oli tšekkiläinen kuvanveistäjä, joka muistetaan parhaiten Prahan Stalin-monumentin suunnittelusta.  
Švec oli Josef Václav Myslbekin ja Jan Štursan oppipoika. Ennen toista maailmansotaa hän suunnitteli muistomerkit uskonpuhdistaja Jan Husille ja Tšekkoslovakian ensimmäiselle presidentille Tomáš Masarykille, mutta saksalaiset tuhosivat molemmat patsaat sodan aikana. 
Toisen maailmansodan jälkeen Švec osallistui suunnittelukilpailuun, jonka voittaja sai suunnitella Prahaan muistomerkin Neuvostoliiton johtajalle Josif Stalinille. Švec voitti kilpailun ja suunnitteli Tšekkoslovakian kommunistihallitukselle graniitista veistetyn 15 metrin korkuisen ja 22 metrin levyisen patsaan, joka oli maailman suurin jäljennös Stalinista. Patsaan rakentamiseen kului viisi ja puoli vuotta, ja se paljastettiin vuonna 1955, kaksi vuotta Stalinin kuoleman jälkeen. Švec ei osallistunut patsaan paljastustilaisuuteen, koska hän teki itsemurhan ennen tapahtumaa. Vuonna 1956, vain vuotta Švecin kuolemasta ja patsaan paljastustilaisuudesta, Neuvostoliiton uusi johtaja Nikita Hruštšov tuomitsi Stalinin henkilökultin ja aloitti Stalinin muistomerkkien hävittämisen destalinisaatiossa. Vuoden 1962 marraskuussa Stalinin monumentti tuhottiin 800 kilogrammalla räjähteitä.
Saint Helenan punta

Saint Helenan punta (SHP) on Saint Helenan saaren rahayksikkö, joka on käytössä myös Ascensionin ja Tristan da Cunhan saarilla. Rahayksikkö on sidottu Englannin puntaan. Kolikoiden ja seteleiden ulkonäöt ja nimitykset vastaavat suurilta osin Yhdistetyssä kuningaskunnassa käytettyjä. Saint Helenan punta jakaantuu 100 penceen.
Fritz Arthur Jusélius

Fritz Arthur Jusélius (13. kesäkuuta 1855 Pori – 8. helmikuuta 1930 Pori) oli varakas liike- ja teollisuusmies, vuorineuvos sekä elinkeinoelämän vaikuttaja. Hän toimi aktiivisesti Porin kunnallispolitiikassa ja edusti useina vuosina porvarissäätyä valtiopäivillä. Hän keräsi valtavan omaisuuden puutavarakaupalla, jonka parissa hän työskenteli 50 vuotta. Omaisuutensa hän säätiöi tukemaan lääketieteellistä tutkimusta.

Elämäkerta

F.A. Jusélius solmi avioliiton porilaisen porvaristytön, Blenda Theresia Moliisin kanssa 18.11.1882. Pariskunnan ensimmäinen lapsi Thyra Theresia syntyi 13.4.1884, mutta Thyra menehtyi vajaan viiden kuukauden kuluttua. Toinen tytär Sigrid Jusélius syntyi 17.5.1887. Tytär oli isälleen kaikki kaikessa, ja vaikka Sigrid kuusivuotiaana vanhempiensa eropäätöksen jälkeen (v.1894) muutti äitinsä mukana Tukholmaan, ei yhteydenpito Juséliuksen ja hänen välillä vähentynyt ollenkaan. Kun vanhempien avioero oli vahvistettu Sigrid muutti äitinsä kanssa takaisin Suomeen v. 1895. He asettuivat asumaan Turkuun, jossa Sigrid myös kuoli 11-vuotiaana 19. kesäkuuta 1898 keuhkotautiin, jonka hän sai tuhkarokon jälkitautina. Tyttären kuolema oli Juséliukselle suuri järkytys, ja hän halusi muistaa tytärtään kaikin keinoin. Hän rakensikin Porin Käppärän hautausmaalle Sigridin muistoksi Juseliuksen mausoleumin – rakennuksen, josta hänet nykyään parhaiten tunnetaan.
Vuosi ennen Sigridin kuolemaa, 19.4.1897, Jusélius solmi toisen avioliittonsa Edith Augusta Petrellin kanssa (s.1857). Edith oli Juséliuksen monivuotisen liikekumppanin Fredrik Werner Petrellin leski. Avioliitto päättyi 19 vuoden kuluttua, kun Edith menehtyi Tukholmassa 31.12.1916. Kolmannen avioliittonsa Jusélius solmi 5.10.1918 Berta Concordia Karlssonin kanssa. Berta oli syntynyt Ruotsin Västeråsissa 18.2.1887. Kolmas avioliitto jäi vain viiden vuoden mittaiseksi, koska Berta kuoli 16.3.1923. Kummassakaan avioliitossa ei syntynyt enää lapsia.
Mausoleumin lisäksi Porin kaupungissa näkyy Juséliuksen kädenjälki massiivisen, Porin Pohjoisrantaa dominoivan Porin puuvillatehtaan muodossa. Sen hän perusti yhdessä muutaman muun liikemiehen kanssa vuonna 1898, ja toimi myös hallituksen puheenjohtajana elämänsä loppuun asti. Jusélius mausoleumin lisäksi hän perusti 3. toukokuuta 1927 Sigrid Juséliuksen säätiön. Säätiö on vielä nykyäänkin yksi Suomen varakkaimpia säätiöitä, ja se jakaa edelleen apurahoja lääketieteen tutkimuksia varten.
Vehunkylä

Vehunkylä on kylä Soinin kunnan eteläosassa, lähellä Ähtärin rajaa. Matkaa Soinin kirkonkylään ja Ähtärin kaupunkiin on molempiin noin 28 km, Jyväskylään ja Seinäjoelle 100 km, Tampereelle 180 km ja Helsinkiin 360 km. Lähin rautatieasema sijaitsee 20 km:n päässä Myllymäellä. Toisinaan Vehuun lasketaan kuuluvaksi myös kahden kilometrin päässä sijaitseva Ulvonkylä.
Vuonna 1925 valmistunut Vehun kansakoulu kunnostettiin 2001 matkailu-, retkeily- ja majoituskäyttöön. Vuoden 2013 lokakuusta lähtien koulu on toiminut yksityisasuntona. Koulussa oli enimmillään 60 oppilasta, mutta koulu suljettiin vuonna 1984. Nyt oppilaat kuljetetaan Soinin Parviaisenkylälle ja Ähtärin Myllymäelle.
Kansakoulun vieressä sijaitsee SLEY:n Vehunkylän paikallisosaston rukoushuone. Vehunkylällä on 1920-luvulta lähtien toiminut pienviljelijäyhdistys, jonka nimi muutettiin 1997 Vehun maa- ja kotitalousseuraksi. Seurantalo on otettu käyttöön 1961. Vehunperän kalastuskunta on keskittynyt kalastusasioihin ja Vehun riistamiehet puolestaan metsästykseen.
Myymäläauton ja kahden kyläkaupan toiminta on jo Vehulta loppunut.

Liikunta

Vehunkylän oma urheiluseura oli aikoinaan Vehun Tiikerit, jossa pelattiin muun muassa jääkiekkoa.
Nykyisin Ulvon kylältä on yhteys 27 kilometriä pitkälle Arpaisten reitille. Reitti kulkee Arpaisten ja kaksi kilometriä Soinin kirkonkylästä sijaitsevan Lauttosen virkistysalueen välillä.

Posti

Vehunkylälle perustettiin II luokan postiasema 1. marraskuuta 1956, mutta se muutettiin I luokan postiasemaksi 15. helmikuuta 1958. Postiasema lakkautettiin 8. toukokuuta 1991. Vehunkylän postinumero 63950 on silti yhä käytössä.

Vehunkylän synty

Vehunkylän synnystä on monia kansantarinoita. Eräs niistä kuuluu:
Kun Jumala katseli tekojaan, oli yksi vajaanpaikka, viskas loput rippeet ja sano: "Tulukoon Vehunperä ja kasvakoon perunoita".
Tony Asumaa

Tony Asumaa (s. 15. syyskuuta 1968 Vaasa) on entinen suomalainen jalkapalloerotuomari, ja vuodesta 2015 lähtien hän on ollut Ahvenanmaan maakunnan hallituksen ministeri vastuualueinaan opetus- ja kulttuuriasiat. Hän kuuluu Ahvenanmaan liberaaleihin. Vuosina 2012–2014 Asumaa oli Ahvenanmaan jalkapalloliiton puheenjohtaja.
Asumaa aloitti erotuomariuransa vuonna 1985. Veikkausliigassa hän tuomitsi vuosina 1999–2012 ja oli kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 2003 lähtien. Asumaa tuomitsi urallaan yhteensä 193 Veikkausliigan ottelua. Kansainvälisiä otteluita hänelle kertyi 69, joista A-maaotteluita oli kymmenen. Vuoden erotuomariksi Asumaa valittiin Suomessa neljä kertaa.
Abhasian kreikkalaiset

Historia

Kreikkalaisia on asunut Mustanmeren rannikoilla jo antiikin ajoista lähtien. Abhasian pääkaupunki Suhumista on aiemmin käytetty kreikankielisiä nimityksiä Dioskurias ja Sevastopolis. Suurin osa Abhasian kreikkalaisista tuli kuitenkin alueelle vasta Venäjän ja ottomaanien käymien sotien seurauksena 1800-luvulla. He olivat niin sanottuja Pontuksen kreikkalaisia, eikä heillä ollut varsinaisesti mitään yhteyksiä Kreikan valtioon. Venäläiset käyttivät heistä venäjänkielistä nimitystä greki, mutta kreikkalaiset itse nimittivät itseään pontuksen kreikkalaista tarkoittavalla nimityksellä Romanoi eli roomalaiset. Nimitys viittasi Bysantin valtakuntaan, johon he olivat aiemmin kuuluneet. 
Toinen kreikkalaisten muuttoaalto Pontuksesta Abhasiaan tapahtui ensimmäisen maailmansodan yhteydessä. Lausannen sopimuksella Turkki ja Kreikka olivat sopineet väestönvaihdoista keskenään ja Pontuksen kreikkalaiset hävisivät Pontuksesta lähes kokonaan. Osa heistä muutti Kreikan sijaan Neuvostoliittoon, johon Abhasiakin kuului. Abhasia oli luonnollinen muuttokohde kreikkalaisille, sillä se muistutti paljon Pontusta. Monet alueelle muuttaneet kreikkalaiset ryhtyivät tupakanviljelijöiksi tai kauppiaiksi. 1900-luvun alussa kahdeksan Suhumin 12:sta kirkosta oli kreikkalaisortodoksisia ja kreikkalaiset muodostivat noin kolmanneksen kaupungin väestöstä.   Vuonna 1939 Abhasiassa asui yhteensä 34 621 kreikkalaista. Neuvostokauden alussa kreikkalaisilla oli omakielisiä kouluja ja oma sanomalehti nimeltä Kokkinos Kapnas. Myöhemmin Stalinin kaudella heitä alettiin kuitenkin pitää maan vihollisina, jolloin koulut ja sanomalehti suljettiin ja tuhansia karkotettiin Kazakstaniin muiden Kaukasuksen kreikkalaisten ohella.
Nikita Hruštšovin kaudella vuonna 1956 kreikkalaisten sallittiin palata koteihinsa, mutta Abhasiaan heistä tuli takaisin vain noin neljännes. 1980-luvulla alkoi muuttoaalto Kreikkaan. Abhasiassa syttyneiden väkivaltaisuuksien takia elokuun 15. päivänä 1993 Kreikan valtio evakuoi suurimman osan vielä muuttoaallon jälkeen jäljelle jääneistä kreikkalaisista laivalla Suhumin satamasta. Evakuoidut saivat Kreikan kansalaisuuden.