google/wiki40b huggingface dataset:
Toutain

Kuvaus

Toutain kasvaa 40–100 senttimetriä pitkäksi ja 1–3 kiloa painavaksi, joskus kuitenkin jopa 12-kiloiseksi. Väriltään toutain on hopeanhohtoinen ja sen vatsapuolen evät ovat kellertävät. Pyrstö on suuri, siniharmaa ja sen lovi on syvä. Toutaimen suu on iso, leuat jykevät ja alaleuan kärjessä on kyhmy, joka sopii yläleuan loveen. Toutain elää makeassa vedessä ja murtovedessä. Se syö lähinnä kaloja ja kutee toukokuussa.

Levinneisyys

Toutaimen päälevinneisyysaluetta on Itä- ja Kaakkois-Eurooppa. Sitä tavataan Elbe-joelta Uralille, Araljärvelle ja Tonavan vesistöön. Pohjoismaissa toutainta tavataan Suomen lisäksi Norjassa Glomma-joen vesistössä ja Etelä-Ruotsin joissakin vesistöissä. Ilmastollisista syistä toutainta ei tavata luontaisesti 62. leveysasteen pohjoispuolella, yhtä pohjoisessa kuin Suomessa sitä esiintyy vain Volgan sivujoen Kaman alueella.
Suomessa toutain on varsin harvinainen. Sitä on tavattu alun perin Kokemäenjoen ja Kymijoen alajuoksuilla ja niihin liittyvissä vesistöissä. Kymijoen alueelta se hävisi sukupuuttoon vesistön likaantumisen ja rakentamisen vuoksi 1960-luvulla ja Kokemäenjoen alueellakin kanta oli heikoimmillaan perin vähissä. 1980-luvulla aloitettiin toutaimenpoikasten kasvatus luonnonravintolammikoissa ja niistä toutainta on levitetty istutuksin useisiin eteläsuomalaisiin vesiin. Toutaimen verkkosaaliit Kokemäenjoen vesistössä ovat tämän myötä kasvaneet ja esim. Uudenmaan Hiidenvedessä ja Lohjanjärvessäkin on jo havaittu luontaisesti lisääntyviä toutaimia.
Nimi toutain on peräisin Kymenlaaksosta. Tähän kalaan viittaavat Kouvolan ja Loviisan rajalla sijaitsevan Teutjärven ja siihen laskevan Teutjoen nimet.
Sergiu Celibidache

Sergiu Celibidache [serdžu tšelibida´ke] (11. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1912 Roman, Romania – 14. elokuuta 1996 La Neuville-sur-Essonne, Ranska) oli romanialainen kapellimestari. Opiskeltuaan Berliinissä hänestä tuli Berliinin filharmonikkojen pääkapellimestari vuosiksi 1945–1952. Hän johti Ruotsin radion sinfoniaorkesteria 1962–1971 ja lisäksi radio-orkestereita Stuttgartissa ja Pariisissa. Vuodesta 1979 aina kuolemaansa asti hän toimi Münchenin filharmonisen orkesterin pääkapellimestarina. Lisäksi hän oli opettajana Curtis-instituutissa Philadelphiassa Yhdysvalloissa vuodesta 1983 lähtien.
Celibidache oli orkesteriensa ankara ja tinkimätön harjoittaja. Hänen tyylilleen on ominaista tempojen hitaus ja yksityiskohtien huolellinen esilletuonti. Hän ei suostunut levyttämään esityksiä vuosikymmeniin, vaan suosi tunnelmaltaan välittömämpiä yleisökonsertteja. Merkittävin levytyssarja on Münchenin filharmonikoiden kanssa nauhoitetut esitykset Ludwig van Beethovenin, Johannes Brahmsin, Anton Brucknerin, Robert Schumannin, Johann Sebastian Bachin ja Gabriel Faurén teoksista. Lisäksi on julkaistu muun muassa Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa tehtyjä konserttiäänityksiä.
Janne Utriainen

Janne Simonpoika Utriainen (s. Tampere) on suomalainen kirjailija. 
Utriainen asuu perheineen Inarin Turvejärvellä luontaistilalla. Hän on aiemmin työskennellyt muun muassa muun muassa kalastuksessa Jäämerellä ja Inarijärvellä, ajanut rekkaa ja toiminut eräoppaana ja kokkina, johon ammattiin hänellä on koulutus. Hänellä on myös ammattikalastajan paperit. Hänen vaimonsa Katja Jomppanen pitää blogia, jossa hän kertoo elämästä pohjoisessa.
Sairastuttuaan ALSiin Utriainen on julkaissut novellikokoelman Pyhävaara, toinen kirja on kirjoitettuna ja kertoo perheen elämästä Turvejärvellä. Kolmas on tekeillä.
Lontoon suuri palo

Lontoon suuri palo (engl. Great Fire of London) oli tulipalo, joka hävitti Lontoon keskustaa vuoden 1666 syyskuun toisen ja viidennen päivän välillä. Palo tuhosi Lontoon Cityn keskiaikaiset osat roomalaisaikaisen muurin sisäpuolella, mutta ei yltänyt Westminsterin aristokraattiseen osaan (nykyiseen West Endiin) eikä esikaupunkien slummeihin. Palo hävitti 13 200 taloa, 87 tavallista kirkkoa ja St Paulin katedraalin. On arvioitu, että kaupungin 80 000 asukkaasta 70 000 menetti kotinsa palossa. Kuolonuhrien määrä on tuntematon, mutta sen arvioidaan yleensä olleen melko pieni. Palo alkoi Thomas Farrinerin leipuriliikkeestä Pudding Lanella keskiyön jälkeen sunnuntaina 2. syyskuuta ja levisi nopeasti.
Palo vaikutti aluksi rajoittuvan muutamaan lähitaloon. Kun ihmisille selvisi että tuuli painoi tulen lähirakennuksiin piti herättää tuolloinen pormestari Thomas Bloodworth, jolta tarvittiin lupa rakennusten purkamiseen. Bloodworth ei halunnut purkaa rakennuksia ilman omistajien suostumusta ja totesi vaarattomaksi olettamastaan palosta: "Joku nainen voisi pissiä sen sammuksiin" ja meni nukkumaan.
Palo aiheutti vakavia yhteiskunnallisia ja taloudellisia ongelmia. Sen jälkeen tehtiin radikaaleja suunnitelmia koko kaupungin siirtämisestä muualle, mutta lopulta Lontoo uudelleenrakennettiin täsmälleen paloa edeltäneeseen asemakaavaan.
Pahalampi (Heinola, kirkonkylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähi-alueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,4 metriä mpy.
Aleksandar Karađorđević

Aleksandar Karađorđević (serb. Престолонаследник Александар II Карађорђевић) (s. 7. heinäkuuta 1945) on Jugoslavian viimeisen kuninkaan Pietari II:n poika ja Serbian kruununtavoittelija.

Elämäkerta

Saksan hyökätessä Balkanille toisessa maailmansodassa vuonna 1941 Jugoslavian kuningas Pietari II lähti maanpakoon ja perusti pakolaishallituksen Lontooseen. Saksa perusti Balkanille kaksi nukkevaltiota, fasistisen Kroatian itsenäisen valtion ja Serbiaan Nedićin hallituksen.
Teheranin  konferenssin jälkeen liittoutuneet siirsivät tukensa kuningasmielisiltä četnikeiltä kommunistipartisaaneille. Aleksandarin mukaan hänen isänsä ei voinut uskoa, että demokraattinen Yhdysvallat ja monarkistinen Iso-Britannia kääntyisivät häntä vastaan.
Kesäkuussa 1944 monarkistien johtaja Ivan Šubašić ja partisaanijohtaja Tito liittoutuivat ja aloittivat taistelun saksalaisia miehittäjiä vastaan. Kommunistipartisaanit sanoivat irti monarkistien sopimuksen 29. marraskuuta 1943. Sodan jälkeen 10. elokuuta 1945 – kuukausi Aleksandarin syntymän jälkeen – kommunistit muuttivat maan nimen Jugoslavian sosialistiseksi liittotasavallaksi. Vuoden 1947 paikkeilla syrjäytetty kuningasperhe menetti Jugoslavian kansalaisuuden, ja sen omaisuus takavarikoitiin. 
Aleksandar Karađorđević syntyi Lontoossa, Brook Streetillä sijaitsevan Claridge’s-hotellin sviitissä numero 212; Britannian hallitus antoi huoneen Jugoslavian pakolaishallitukselle, jotta prinssi Aleksander syntyisi "Jugoslavian maaperällä". Vuonna 1972 Aleksandar Karađorđević avioitui Sevillassa, Espanjassa prinsessa Maria da Glorian kanssa. Avioliitto purkautui 1985.
Kun Slobodan Milošević oli syrjäytetty Aleksander sai luvan palata Jugoslaviaan. Hän saapui Jugoslaviaan ensi kertaa vuonna 1991 ja muutti sinne asumaan 2000. Vuonna 2001 hän sai Jugoslavian kansalaisuuden ja takaisin entiset kuninkaalliset kiinteistöt. Nykyään Aleksandar Karađorđevic asuu Deli Dvorissa, Serbian kuninkaallisen perheen kesäasunnossa, joka sijaitsee Dedinjen vuorella, Belgradin lähellä.
Maaliskuussa 2007 Aleksander ilmoitti aikovansa tuoda isänsä ruumiin Yhdysvalloista Serbiaan uudelleen haudattavaksi. Aie toteutui toukokuussa 2013.
Erkki Harjama

Erkki Sakari Harjama (15. lokakuuta 1926 – 19. joulukuuta 2003) oli suomalainen filosofian maisteri ja meteorologi. Hän toimi 1970- ja 1980-luvulla Yleisradion tv-uutisten meteorologina. Hän laati 1970-luvulla viiden vuorokauden sääennusteita yhdessä meteorologi Erkki Laitisen kanssa vielä kokemuspohjaisesti käsityönä ilman tietokoneita.
Leikkikoulu

Leikkikoulu eli "Lasten leikkikoulu" oli taiteilija-kirjailija-filosofi Aleksanteri Ahola-Valon (1900-1997) vain 8-vuotiaana perustama lasten omatoimikoulu, joka toimi Inkerinmaalla Koprinan pitäjän Viiritsan kyläyhteisössä noin 1908-1916.

Katso tarkemmin

Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä. Aleksanteri Ahola-Valo.Elpo. Koulupojan päiväkirjat. Valo (elokuva).

Asiasta lisää myös Ahola-Valon kotisivulla

http://www.ahola-valo.fi
Syyrian jalkapallomaajoukkue

Arvokilpailut

Syyria ei ole koskaan selviytynyt maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Lähimmillään se oli MM-kisapaikkaa 1986 MM-kisoihin edettyään jatkokarsinnan viimeiselle kierrokselle, missä se kuitenkin kärsi tappion Irakille. 1966 MM-kisojen karsinnoissa Syyria osallistui Euroopan maanosaliiton karsintoihin, mutta vetäytyi liityttyään Afrikan maitten boikottiin karsintasysteemiä kohtaan.
Aasian mestaruuskisoihin Syyria on selviytynyt neljä kertaa (1980, 1984, 1988 ja 1996), mutta joka kerralla taival päättyi alkuotteluihin.

Tilastoja

Vuosina 1940–2005 Syyria voitti pelaamistaan 385:stä maaottelusta 280, pelasi tasan 101 ja hävisi 64. Se teki otteluissa 409 maalia ja päästi omiin 385.
Kiidjärv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13 ha (hehtaaria) ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järveen ei ole johdettu tulo-ojia, mutta siinä on pohjassa lähteitä. Vesi onkin kirkkaan keltaista ja sen näkösyvyys oli vuonna 1977 1,9 metriä. Sen laskuoja Rihma kraavi lähtee järven pohjoispäästä ja se yhtyy Ahja jõgeen 700 metriä järvestä. Järven valuma-alueen laajuus on 1,7 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys 10 metriä, joka sijaitsee järven kaakkoispäässä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00054 km³ (kuutiokilometriä) eli 0,54 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja se on peltomaata ja metsää vuorotellen. Järven rannat ovat yleensä mutaa, mutta itäpuolella rannat ovat soraa. Kiidjärven kylän asutusta on järven lähiympäristössä ja harjulla sijaitsee pieni teollisuusalue. Järven yleinen uimaranta sijaitsee kaakkoisrannan puistossa Keljomäellä Kiidjärven kartanon vieressä. Ranta ei ole luontainen vaan se on rakennettu rantaan.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on kirkas (viroksi pehme- ja heledaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (viroksi pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta järvi on rehevöitynyt.

Luontoarvoja

Järvessä on ollut runsaasti kalaa, mutta 1970-luvulla toistunut happikato on vähentänyt niiden määrää. Järvessä elää yleisesti särki, ahven, hauki, sorva, allikkosalakka ja ruutana. Harvinaisempia ovat kiiski, lahna, suutari, törö, ankerias ja piikkinuoliaisiin kuuluva pikkukala (Misgurnus fossilis). Järveltä on tavattu harvinainen hoikkasinikorento.
Dityrambi

Dityrambit (m.kreik. διθύραμβος) olivat alun perin antiikin kreikkalaisia Dionysos-jumalalle laulettuja hymnejä.
Dityrambien luonne oli villi ja ekstaattinen, vastakohtana paiaaneille. Samoin kuin paian oli sekä hymni että Apollonin titteli, dithyrambos oli sekä Dionysoksen titteli että hänen kunniakseen laulettu laulu. Arion antoi dityrambille kiinteän muodon ja kehitti siitä juhlavan lyyrisen runon. Aristoteleen mukaan ensimmäinen dityrambi oli antiikin Kreikan teatterin alku.
Suomen Palloliiton Itä-Suomen piiri

Sarjakilpailut

Itä-Suomen piiri järjestää seuraavat jalkapallosarjat:
Ajamu Baraka

Ajamu S. Baraka (s. 25. lokakuuta 1953 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti. Hän oli Vihreän puolueen Jill Steinin varapresidenttiehdokas Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016. Hän on opiskellut Atlantan yliopistossa, ja hänen ihanteitaan ovat muun muassa W. E. B. Du Bois ja Malcolm X. Hän on toiminut U.S. Human Rights Networkin johtajana. Kotimaansa ohella hän on ajanut muun muassa Keski-Amerikan, Itä-Timorin ja Palestiinan kansojen oikeuksia. Baraka on Vietnamin sodan veteraani.
Sergei Stepašin

Sergei Vadimovitš Stepašin (ven. Серге́й Вади́мович Степа́шин, s. 2. maaliskuuta 1952 Port Arthur, nyk. Dalian, Kiina), sisäministeriön joukkojen kenraaliluutnantti, oli Venäjän pääministerinä 12. toukokuuta 1999 – 9. elokuuta 1999.
Stepašin työskenteli Neuvostoliiton sisäministeriön (MVD) joukoissa vuoteen 1990 asti. Hän työskenteli sisäministeriön joukoissa ongelma-alueilla Bakussa, Ferganan laaksossa, Vuoristo-Karabahissa ja Suhumissa. Hänet valittiin kadettien nimittämänä Venäjän federaalisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimpaan neuvostoon Leningradista 1990, jossa hän oli valtion puolustuksen ja turvallisuuden komiteassa, kunnes korkein neuvosto korvattiin valtakunnanduumalla 1993. Stepašin erosi kommunistipuolueesta 19. elokuuta 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen.
Presidentti Boris Jeltsin nimitti Stepašinin liittovaltion turvallisuuden varaministeriksi 1991–1993. Stepašin tuki Jeltsinia korkeinta neuvostoa vastaan 1993, kun panssarit hajottivat parlamentin. Hän sai mainetta "haukkana" ja Jeltsinin liittolaisena. Maaliskuussa 1994 Jeltsin nimitti hänet vastavakoilun johtoon (FSK, vuodesta 1995 FSB), missä virassa Stepašin yritti kaataa Džohar Dudajevin separatistisen tšetšeenihallituksen. Jeltsin kuitenkin erotti hänet 1995 tšetšeenijoukkojen hyökättyä Budennovskiin. Vuodesta 1997 maaliskuuhun 1998 hän toimi jälleen Tšernomyrdinin nimittämänä oikeusministerinä ja nimitettiin sisäministeriksi Primakovin hallitukseen huhtikuussa 1998. Stepašin on ollut 1994–1995 ja 1997– turvallisuusneuvoston jäsen.
Hän oli ensimmäinen varapääministeri ja nimitettiin aluksi vt. pääministeriksi Jeltsinin erotettua toukokuussa 1999 Jevgeni Primakovin. Stepašinia pidettiin kovan linjan kannattajana etenkin talousrikollisia vastaan. Hän johti ensimmäisiä vastatoimia tšetšeenijoukkojen hyökättyä Dagestaniin, mutta Putin korvasi hänet pääministerinä syyskuussa 1999.
Väitetään, että Stepašin oli vuonna 1999 vahva ehdokas Jeltsinin seuraajaksi Venäjän presidenttinä. Putinin sanotaan olleen aluksi vain vaihtoehtona hänelle. Stepašin liittyi pääministerinuransa jälkeen liberaalipuolue Jablokoon ja oli ehdokkaana duuman vaaleissa. Putin nimitti Stepašinin vuonna 2000 valtion auditiokomission (tilintarkastustuomioistuimen) johtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 2013 asti. Vuodesta 2014 hän on johtanut valtion korporaatiomuotoista kuntatalouden kehitysrahastoa.
E. M. Staf

Emil Martinus (Martti) Staf (5. toukokuuta 1906 Tampere – 2. kesäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen lehtivalokuvaaja, joka kuvasi erityisesti Tamperetta ja tamperelaisia. Hän käytti taiteilijanimeä E. M. Staf.
Staf aloitti lehtikuvaamisen toimiessaan tamperelaisen Aamulehden autonkuljettajana 1925–1927 ja hän oli Aamulehden valokuvaajana vuoteen 1931 saakka. Hän opiskeli sitten valokuvausta harjoittelijana helsinkiläisessä Aarne Pietinen Oy:n valokuvaamossa 1931–1932 ja palattuaan Tampereelle perusti vaimonsa Olga Stafin kanssa Valokuvausliike E.M. Stafin. Staf kuvasi useille eri lehdille puoluekannasta riippumatta ja suoritti myös teollisuuskuvausta ja teatterikuvausta. Staf oli mukana perustamassa Tampereen Kameraseuraa ja Tampere-Seuraa 1930-luvulla sekä sotien jälkeen Lehtikuvaajat ry:tä. Hän lopetti ammattimaisen valokuvaamisen jäätyään eläkkeelle 1976.
Potosí (departementti)

Potosí (esp. Departamento de Potosí) on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan lounaisosassa rajautuen etelässä Argentiinaan, lännessä Chileen, pohjoisessa Oruron ja Cochabamban departementteihin, ja lännessä Chuquisacan ja Tarijan departementteihin. Potosí on pinta-alaltaan 118 218 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 788 400. Departementin pääkaupunki on noin 154 000 asukkaan Potosí.
Potosín departementti on pääosin karua ja vuoristoista aluetta. Departementin alueella sijaitsee maailman suurin suolatasanko Salar de Uyuni. Potosí oli Espanjan siirtomaavallan aikaan Bolivian rikkainta aluetta, sillä se tuotti ison osan Eurooppaan laivatusta hopeasta.
Fruktoosi-6-fosfaatti

Glykolyysi

Glykolyysin ensimmäisessä vaiheessa muodostunut glukoosi-6-fosfaatti isomerisoidaan fosfoglukoosi-isomeraasientsyymin avulla fruktoosi-6-fosfaatiksi. Tämän jälkeen fruktoosi-6-fosfaatti fosforyloidaan fosfofruktokinaasi-1-entsyymin avulla fruktoosi-1,6-bisfosfaatiksi. Entsyymiä aktivoivat suuret AMP-pitoisuudet ja fruktoosi-2,6-bisfosfaatti, josta muodostuu fruktoosi-6-fosfaattia fosfofruktokinaasi-2-entsyymin katalysoimana.
Päähine

Päähine tarkoittaa päässä pidettävää vaatekappaletta. Päähineitä käytetään useista syistä. Niillä voi suojautua kylmyydeltä, kuumuudelta, sateelta, auringolta, pölyltä tai iskuilta. Niitä pidetään myös muun muassa muodin tai uskonnollisten syiden takia taikka osoituksena virka- tai arvoasemasta.
Erilaisia päähineitä ovat muun muassa hatut, lakit, kypärät, turbaanit, kruunut, pipot, myssyt, hunnut, pannat ja huivit.
Tuhnaja

Tuhnaja on kylä Rovaniemen kaupungissa Lapissa. Kylä sijaitsee Tapionkylän länsipuolella Tuhnajanjärven ympärillä noin 30 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Tuhnaja on tunnettu taitavasta puukontekijästä, jonka valmistamat puukot ovat suosittuja yritysten liikelahjoja ja turistien matkamuistoja. Tuhnajassa toimi kauppa 1900-luvun alussa.

Etymologia ja historia

Tuhnajan kylä on saanut nimensä Tuhnajanjärvestä. Tuhnaja -nimen merkitys ei ole tiedossa, mutta sen läheisyydessä on paljon saamelaisperäisiä nimiä, joten Tuhnajan nimikin saattaa olla saamelaisperäinen.
Tuhnajan ensimmäinen talo perustettiin 1790-luvun alkupuolella Tuhnajanjärven etelärannalle. Sen nimi oli Luusuanniemen uudistalo. Tilan nimeksi vakiintui sittemmin läheisen Tuhnajanjärven mukaan Tuhnaja, josta sittemmin tuli koko kylän nimi.

Maantiede

Tuhnaja sijaitsee Ounasjoen ja Rovaniemeltä Kittilään vievän kantatie 79 itäpuolella. Kylä sijaitsee noin 30 kilometriä Rovaniemen keskustasta pohjoiseen ja noin yhdeksän kilometriä Tapionkylästä itään. Kylän keskellä on Tuhnajanjärvi (89,4 m mpy.), joka laskee Tuhnajanjokea pitkin Luonuanjokeen, joka puolestaan laskee Ounasjokeen. Tuhnajanjärveen laskee pohjoisesta Antinoja ja idästä Iso-Paavolammesta tuleva Paavonoja. Kylän ympärillä kohoavia vaaroja ovat muun muassa Paloselkä, Kertunvaara ja Saarivaara.

Koulu

Tuhnajassa toimi kiertokoulu 1900-luvun alussa. Varsinainen Tuhnajan koulu aloitti toimintansa vuonna 1949. Tuhnajaan perustettiin oma koulu, koska Tapionkylän koulu oli käynyt ahtaaksi ja Tuhnajassa oli riittävästi lapsia oman koulun perustamiseen. Oppilaita koulussa oli parhaimmillaan 40. Koulu ehti toimia kahdessa talossa, jotka molemmat omisti Matti Poikajärvi. Rovaniemen maalaiskunta osti Poikajärveltä kahden hehtaarin suuruisen tontin koulurakennusta varten. Laskevan oppilasennusteen vuoksi tontille ei kuitenkaan ehditty rakentaa kuin kaivo. Tuhnajan koulu lakkautettiin vuonna 1966 ja oppilaat alkoivat käydä koulu Tapionkylän koulussa.
Ristimäen koulu (Turku)

Ristimäen kansakoulu, myöhemmin Ristimäen koulu oli vuosina 1914-1939 Kaarinassa, sitten vuonna 1939 tehdyn alueliitoksen jälkeen vuuosina 1939-1988 Turussa toiminut kansakoulu ja myöhemmin peruskoulun ala-asteen koulu.

Koulun historiaa

Koulu sijaitsi Kaarinan, myöhemmin Turun Kuralan kylässä. Sen tontti erotettiin nykyään Kuralan kylämäen museoalueeseen kuuluvan Vähä-Kohmon talon maista vuonna 1913. 
Koulun toiminnan päätyttyä alueelta on käyty koulua Hannunniitun koulussa. Tyhjilleen jääneen koulun rakennukset olivat Turun kaupungin omistuksessa 1990-luvun lopulle, minkä jälkeen kaupunki myi ne, ja koulu on sen jälkeen toiminut yksityisasuntona. 
Koulu on nimimerkillä Tom of Finland tunnetun kuvataiteilija Touko Laaksosen syntymäkoti.

Rakennukset ja kulttuuriympäristö

Koulun rakennukset ovat julkisivultaan suojeltuja. Ne sijaitsevat Aurajoen rannassa, Aurajoen ja Hämeentien välissä, nykyisellä Rasintiellä lähellä Kuralan kylämäkeä. Koulun pihapiirissä on sen rakennustöiden yhteydessä vuonna 1914 löydetty Ristimäki I:n rautakautinen polttokenttäkalmisto.
Ringo Shiina

Lapsuus

Ringo Shiina syntyi Saitaman prefektuurin Urawan kaupungissa, mutta muutti kaksivuotiaana isänsä työn vuoksi Shizuokan prefektuurin Shimizun kaupunkiin. 12-vuotiaana hän muutti Fukuokaan. Hänen isänsä Kōtarō on öljy-yhtiön työntekijä ja hänen äitinsä Akiko kotiäiti. Kummatkin hänen vanhemmistaan olivat musiikin ystäviä ja omistivat paljon jazz- ja poplevyjä. Shiina kuunteli siksi paljon musiikkia kotona varttuessaan. Lapsuudessaan hän kävi myös baletti- ja pianotunneilla. Shiina halusi tulla aikuisena ballerinaksi tai pianistiksi, mutta tultuaan siihen tulokseen, että se olisi hänelle vaikeaa, hän päätti pyrkiä laulajaksi.

Ura

Shiina sai aikaan levytyssopimuksen Tōshiba-EMIn kanssa, ja yhtiö julkaisi tämän esikoissingle Kōfukuronin 27. toukokuuta 1998. Shinan ensimmäinen albumi, Muzai moratorium, julkaistiin 24. helmikuuta 1999. Albumista tuli suurmenestys, jota myytiin yli miljoona kopiota.
Shiina julkaisi toisen albuminsa, Shōso stripin 31. maaliskuuta 2000. Se menestyi vielä edeltäjäänsäkin paremmin ja sen kokonaismyynti ylitti 2 miljoonaa kappaletta. Shiinan kunnianhimoinen kolmas albumi Kalk – samen – kuri no hana julkaistiin 23. helmikuuta 2003, minkä jälkeen Shiina ilmoitti lopettavansa soolouransa ja perusti yhtyeen nimeltä Tōkyō jihen.

Musiikkityyli

Shiina tekee liki kaikki kappaleensa itse. Hänen kappaleensa edustavat erilaisia tyylejä, ja niiden esittämiseen käytetään paitsi perinteisiä rock-yhtyeitä, myös big bandejä ja orkestereita. Shiina käyttää kappaleissaan erilaisia epätyypillisiä soittimia, kuten elektronisia laitteita tai perinteisiä japanilaisia musiikki-instrumentteja.
Lahmajärvi

Maantietoa

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 71 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on neljä saarta, joista Kekosaari on 70 metriä pitkä ja Selkäsaari on 40 metriä pitkä. Järveen laskee 18 ojaa, joista huomattavimmat ovat Luonnonoja, joka on Hirsjärven laskuoja, Särki-Tiirin laskuoja, suuren Luutinsuon kuivatusoja sekä vielä Sammakkolammin, Suolikullin ja Likolammin yhteinen laskuoja. Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut neljä maatilaa, joiden pelloista osa on enää viljelyssä. Rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Lautaportaan ja Välkkilän yhdistävältä tieltä.

Vesistösuhteet

Urjalan Rutajärveen laskevan Kolkanjoen–Kokonjoen vesireitillä Lahmajärven alapuoliselle osuudelle jäävät kuivatettu Vanhajärvi Urjalassa ja Kokonjärvi Urjalan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla. Lahmajärven yläpuoliselle osuudelle jää vielä Hirsjärvi Urjalan ja Tammelan rajalla.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven viereiset järvien nimet kirjoitettiin ”Särkijärvi” ja ”Ahvenjärvi”. Nämä järvet on nykyään kuivatettu Särki-Tiiriksi ja Ahven-Tiiriksi, joka on avosuota. Järven pohjoispuolella sijaitseva Kankaistenlammin avosuo oli aikaisemmin nimeltään ”Kangastakainenlampi”.
Vuoden 1960 peruskartassa ei rannoille ollut vielä mökkejä, mutta 1980 kartassa niitä oli jo.
Rebekka Yeboah

Rebekka Yeboah on Yeboyah artistinimellä tunnettu suomalainen DJ ja muusikko. Yeboyah debyyttisingle “Broflake” ilmestyi 2017 ja se nosti hänet heti yhdeksi lupaavimmista tulevaisuuden tähdistä. Yeboyah on myös osa D.R.E.A.M.G.I.R.L.S rap-kollektiivia. Yeboyah on fiitannut Gasellien, Dilemman sekä Pesson albumeilla.
Rebekka Yeboah on tehnyt töitä myös näyttelijänä. Nuorten draamasarjassa HasBeen hän oli Erikan roolissa ja Aikuiset draamakomediasarjassa Caran roolissa.