google/wiki40b huggingface dataset:
Mikko Jaakonpoika Krouvila

Mikko (Michael, Mikael) Jaakonpoika (Jacobinpoika) Krouvila (21. syyskuuta 1699 Eura – 19. maaliskuuta 1767 Eura) oli suomalainen talonpoika, joka edusti säätyään kolmilla eri valtiopäivillä 1730- ja 1740-luvulla.
Krouvilan vanhemmat olivat Jaakko Heikinpoika Krouvila ja Susanna Martintytär Katila ja puoliso vuodesta 1719 Riitta Paavontytär Perhe. Krouvila oli kotoisin Euran Sorkkisten kylästä. Hän tuli tilan isännäksi vain 18-vuotiaana ja meni naimisiin pari vuotta myöhemmin. Paitsi esimerkillisenä talonpoikana, hän toimi useissa eri luottamustehtävissä. Lautamiehenä Krouvila ehti olla 35 vuotta ja parikymmentä vuotta myös kuudennusmiehenä. Kotikirkkoonsa hän lahjoitti hirret, kynttilänjalan ja maalauksen. Hän edusti Satakunnan talonpoikia valtiopäivillä Tukholmassa 1734, 1738-1739 ja 1742-1743. Toisella kerralla hänelle annettiin tehtäväksi ostaa seurakuntansa kirkkoon alttaritaulu ja hän hankkikin 1739 Tukholmasta Dankvart Paschin maalaaman teoksen Viimeinen tuomio. Vuoden 1734 valtiopäivillä Krouvila ja usea muu suomalainen talonpoika anoivat ruotsin kielen tulkikseen Johan Mathesiusta, mutta pyyntöön ei suostuttu, vaikka se uusittiin. Pyyntö herätti kuitenkin keskustelun kielikysymyksestä valtiopäivillä.  Poikansa Mikaelin ja Jaakon Krouvila lähetti Porin triviaalikouluuun, jossa he oppivat ruotsin kielen. Kolmansilla valtiopäivillään Krouvila oli pikkuvihan aikana ns. valitusdeputaation jäsen eli otti vastaan Suomea koskevia valituksia ja mietintöjä.
Neutraalialkio

Joukon  alkio  on neutraalialkio eli identiteetti  jonkin joukossa määritellyn binäärioperaation  suhteen, jos laskutoimituksien tulokset ovat  tai .  Alkiolla  ei näytä olevan vaikutusta tulokseen eli sen vaikutus on neutraali.  Kirjain  tulee saksankielisestä sanasta Einheit.
Esimerkiksi kertolaskun neutraalialkio reaalilukujen joukossa on luku 1, sillä mikä tahansa reaaliluku  kerrottuna yhdellä on luku  itse eli  Tämän vuoksi neutraalialkiota kutsutaan myös kertolaskun yksikköalkioksi eli ykkösalkioksi. Reaalilukujen yhteenlaskun neutraalialkio on luku 0, koska nollan lisääminen lukuun  on luku  eli  Tällöin neutraalialkiota kutsutaan myös yhteenlaskun nolla-alkioksi.

Formaalinen määritelmä ja nimityksiä

Olkoon operaatio  joukossa  määritelty binäärioperaatio, jota on tapana merkitä parina . Neutraalialkiosta voidaan käyttää seuraavia nimityksiä. Joukon  alkio  on vasemmanpuoleinen neutraalialkio, jos  kaikilla joukkoon kuuluvilla alkioilla . Samoin, jos  kaikilla joukkoon  kuuluvilla alkioilla , on  oikeanpuoleinen neutraalialkio. 
Jos  on monoidi, on neutraalialkio sekä vasemman- että oikeanpuoleinen ja sitä kutsutaan molemmanpuoleiseksi neutraalialkioksi tai yksinkertaisesti pelkäksi neutraalialkioksi. Tällöin on voimassa

Esimerkkejä

Neutraalialkioita voi olla useitakin ellei peräti äärettömän monta. Jos vallan erikoinen laskutoimitus  määritellään seuraavasti:  kun  Tällöin mikä tahansa reaaliluku, esimerkiksi luku 2, on oikeanpuoleinen neutraalialkio, koska määritelmän mukaan  Sen sijaan vasenmmanpuoleista neutraalialkiota ei ole. Määrittelemällä  on tilanne päinvastainen. 
Joskus neutraalialkioita ei ole olemassa. Jos lukujoukko koostuu luonnollisista luvuista , ei ole olemassa neutraalialkiota tavallisella kertolaskulla (koska luku 1 puuttuu). Samoin käy parille , kun laskutoimitus määritellään 
Jos laskutoimituksella on sekä vasemmanpuoleinen- että oikeanpuoleinen neutraalialkio, on sen oltava sama alkio. Helppoja esimerkkejä on reaalilukujen nolla-alkio yhteenlaskun tapauksessa () ja ykkösalkio kertolaskun tapauksessa ().  Keksimällä esimerkiksi sellainen laskutoimitus, jossa reaaliluvuilla lasketaan  siten, että  Luku yksi on tämän laskutoimituksen vasemman- ja oikeanpuoleinen neutraalialkio, sillä  ja

Neutraalialkio ja käänteisalkio

Luvun  käänteisalkio  ovat lukuja, jotka muodostavat laskutoimituksessa neutraalialkion  eli . Jos parilla  on vain yksi neutraalialkio, on jokaisella muulla luvulla yksikäsitteinen käänteisalkio.
Yrjö Blomstedt (arkkitehti)

Yrjö Oskari Blomstedt (9. maaliskuuta 1871 Helsinki – 6. joulukuuta 1912 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti ja kansatieteilijä.

Elämä

Blomstedtin vanhemmat olivat rehtori Kaarlo Johan Blomstedt ja Ida Wilhelmina Lindqvist. Hän valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1894 ja hankki seminaarin käsityönlehtorin pätevyyden Sortavalan seminaarista 1895. Blomstedt toimi vuodesta 1896 Rauman seminaarin piirustuksen, käsitöiden ja maantiedon kollegana. Hänellä oli Raumalla myös arkkitehtitoimisto yhdessä Onni von Zansenin kanssa. Blomstedt muutti Jyväskylään 1898. Hän toimi Jyväskylän seminaarissa lehtorina piirustuksessa, käsityössä ja maantiedossa.
Opettajana Blomstedt seurasi Uno Cygnaeuksen oppia työn avulla työhön kasvattamisesta. Tietoon perustuvan oppimisen lisäksi oli tärkeää harjaantua kädentaidoissa. Hän korosti myös kansallisten perinteiden ja estetiikan tärkeyttä. Arkkitehtina Yrjö Blomstedt piirsi lukuisia jugendtyylisiä rakennuksia, jotka antoivat piirteensä kasvavalle Jyväskylän kaupungille. Hän toimi puuhamiehenä uuden ruutukaavasta poikkeavan vapaamman asemakaavan puolesta. Hän toivoi kaupungin kehityksen menevän kohti kansallisromanttista arkkitehtuuria, vaihtelevia katujen verkostoja, pieniä aukioita ja puistoja. 
Blomstedt ansioitui myös rakennusperinteen tallennuksessa ja tutkimustyönsä kautta oli vaikuttamassa kansallisromanttisen suuntauksen syntyyn. Hän teki aikalaistensa tavoin retkiä Karjalaan, josta etsi karelianistista innoitusta uudistaa tyyliään. Yhdessä taiteilija Akseli Gallen-Kallelan kanssa Blomstedt oli ajamassa hävitysuhan alla olleen Niemelän torpan siirtoa Konginkankaalta museoitavaksi Helsingin Seurasaareen 1909 ja vaikutti osaltaan näin saaressa olevan ulkomuseon syntymiseen.

Perhe

Yrjö Blomstedt oli naimisissa vuodesta 1899 Paula Lovisa Forsmanin kanssa. Heidän lapsiaan olivat arkkitehdit Aulis Blomstedt ja Pauli Blomstedt, kapellimestari Jussi Jalas sekä Aune Alameri o.s. Blomstedt.
Lapin Ryhmä

Talvisodan Lapin Ryhmä oli osa Pohjois-Suomen Ryhmää. Sen tehtävänä oli puolustaa Oulun, Pudasjärven, Taivalkosken ja Ohtajärven pohjoispuolista aluetta ja torjua Sallan suunnasta tuleva neuvostojoukkojen hyökkäys.
Lapin Ryhmä koostui Lapin alueen joukoista, Erillinen Pataljoona 15:stä, Erillinen Pataljoona 16:sta, Erillinen Pataljoona 17:stä sekä 10. Erillisestä Komppaniasta. Lapin Ryhmän perusti Lapin rajavartiosto, jota komensi everstiluutnantti Oiva Willamo. 11. joulukuuta 1939 ryhmää vahvistettiin Erillinen Pataljoona 26:lla.
13. joulukuuta 1939 Lapin ryhmä erotettiin Pohjois-Suomen Ryhmästä ja sen komentajaksi nimitettiin kenraalimajuri Kurt Martti Wallenius. Ryhmään kuuluivat osasto Pennanen Petsamossa, osasto Roininen Sallassa sekä osasto Suoranta Savukosken suunnalla.
Vahvistukseksi päämaja alisti ryhmälle vielä Jalkaväkirykmentti 40:n, kenttätäydennysprikaati VII:n ja IX pataljoonan, kenttätykistöpatterin ja muita taistelua tukevia aselajijoukkoja.
Ryhmän alueella Svenska Frivilligkåren otti rintamavastuun Märkäjärvestä Sallassa ja sitä tukemaan oli tullut Flygflottilj 19, mikä mahdollisti Walleniuksen johdolla joidenkin ryhmän osien siirron Viipurinlahden taisteluihin.
13. maaliskuuta 1940 talvisodan päättyessä rintamalinja oli vakiintunut Sallassa Märkäjärven-Saijan tasalle ja Petsamossa Nautsin tasalle.
Tavaralajimenetelmä

Tavaralajimenetelmä on metsänhakkuumenetelmä, jossa jo metsässä ennen metsäautotien päähän puun kuljettamista puutavara lajitellaan puulajien mukaan. 2005 maailmassa myytiin noin 2900 pohjoismaisella puutavaralajimenetelmällä tarkoitettua metsäkonetta, joista 1700 oli valmistettu Suomessa.
Maailmassa kokonaisuuteen puutavaralajimenetelmä on vähemmistössä oleva puukorjuumenetelmä.
Pikku G

Musiikillinen ura

Henri Vähäkainu voitti 15-vuotiaana eli vuonna 2002 silloisen Radiomafian, nykyisen YleX:n, järjestämän Rockin’ Da North -demokilpailun, jonka palkintona hän pääsi studioon Rockin da North -ryhmän kanssa. RDN-ryhmä nimitti häntä Pikkujäbäksi, mistä muodostui taiteilijanimi Pikku G (G tulee hänen breakdance-/dj-nimestään Genetic).
Hänestä julkaistiin kirja Pikku G (Tammi, 2004), jonka kirjoitti toimittaja Carla Ahonius. Vuonna 2004 Pikku G valittiin vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi.
Henri Vähäkainu tuottaa muita artisteja Coach Beats -nimisessä tuottajaryhmässään. Ryhmä perustettiin vuonna 2005 ja se on tehnyt kappaleita joillekin kotimaisille rap-yhtyeille ja -artisteille kuten Kapasiteettiyksikölle ja Travis Biclelle. Toukokuussa 2008 Vähäkainu ilmoitti tekevänsä paluun musiikkimarkkinoille käyttäen taiteilijanimeä Gee.
29. maaliskuuta 2017 Vähäkainu konsertoi vuosien tauon jälkeen turkulaisessa opiskelijatapahtumassa, jälleen Pikku G -nimellä. Sen innoittamana hän on esiintymässä myös kolmilla kesäfestivaaleilla. Kesällä 2017 Pikku G solmi jälleen myös levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa. Häneltä ilmestyi uusi kappale "Solmussa" 1. joulukuuta 2017, jossa on mukana tuore laulaja BEHM.

Yksityiselämä ja poliittinen toiminta

Henri Vähäkainu oli ehdolla vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Keskustan listoilla. Eduskuntavaalien alla järjestetyissä nuorisovaaleissa Vähäkainu oli koko Suomen toiseksi suosituin ehdokas heti Juha Miedon jälkeen. Itse eduskuntavaaleissa hän sai 691 ääntä ja jäi valitsematta eduskuntaan.
Vuonna 2009 Vähäkainu syyllistyi törkeään rattijuopumukseen, josta hänet tuomittiin 45 päivän ehdolliseen vankeuteen. Vuonna 2010 hänet tuomittiin huumausainerikoksesta sakkoihin, koska hän oli saattanut kokaiinin myyjän ja joukon käytöstä kiinnostuneita yhteen.
Vähäkainu on helluntailaisesta perheestä.
Vähäkainu on sittemmin perustanut yhtiökumppaninsa kanssa AppGyver-nimisen teknologiayrityksen, joka auttaa yrityksiä kehittämään toimintaansa digitalisoituvassa maailmassa.
Käyttäytyminen

Käyttäytymisellä tarkoitetaan eliön tai järjestelmän toimintaa ja reagointia ulkoisiin ärsykkeisiin tai olosuhteiden muutoksiin. Järjestelmä voi olla joko luonnollinen tai keinotekoinen (ihmisen suunnittelema), ja tarkastelunäkökulman mukaan voidaan puhua joko elollisen (biologisen tai sosiaalisen) tai elottoman (fysikaalisen tai kemiallisen) järjestelmän käyttäytymisestä.

Eläinten käyttäytyminen

Eläinten käyttäytymisellä tarkoitetaan eläimen suorittamia tekoja ja sen toiminnassa ilmeneviä reaktioita ympäristön tuottamiin ärsykkeisiin. Käyttäytyminen voi koostua sekä tietoisista että tiedostamattomista elementeistä, ja se voi olla joko vapaaehtoista tai pakotettua. Käyttäytymistä ohjaa eläimen sisäeritysjärjestelmä ja sen tuottamat hormonit sekä hermosto. Kullekin eläinlajille tyypillisen käyttäytymisen moninaisuus ja monimutkaisuus ovat yleensä verrannollisia lajin hermoston monimutkaisuuteen.
Ihmisen käyttäytymistä tutkitaan käyttäytymistieteissä, joita ovat muun muassa psykologia, sosiaalipsykologia ja antropologia. Muiden kuin ihmislajin käyttäytymistä tutkii erityisesti eläinpsykologia eli etologia.
Ihmisen käyttäytymistä ohjaavat sisäerityksen ohella myös opitut käyttäytymissäännöt ja normit eli etiketti. Käyttäytymissääntöjen filosofista perustaa puolestaan tutkii etiikka.
Martti Valkonen

Martti Valkonen (s. 1940 Ylistaro) on suomalainen valtiotieteen maisteri, toimittaja ja tietokirjailija.
Valkonen toimi Uusi Suomi-lehden kotimaan-, talous- ja ulkomaanosastojen toimittajana ja pääkirjoitustoimittajana 1962–1982 ja hän oli tänä aikana ulkomaankirjeenvaihtajana Kreikassa 1964–1965, Neuvostoliitossa 1969–1973 ja Iso-Britanniassa 1976–1980. Tämän jälkeen Valkonen oli Helsingin Sanomien pääkirjoitustoimittajana 1982–1991 ja lehden kirjeenvaihtajana Moskovassa 1991–1995 sekä lehden sunnuntaiosaston toimittajana 1996–1998. Valkonen irtisanottiin lojaliteettisyistä hänen julkaistuaan kirjan Suomettaminen jatkuu yhä, jossa hän arvosteli voimakkaasti työnantajansa toimintaa.
Kädettömät kuninkaat ja muita häiritseviä tarinoita

Kädettömät kuninkaat ja muita häiritseviä tarinoita on Johanna Sinisalon novellikokoelma, joka on julkaistu vuonna 2005. Kokoelma on retrospektiivinen kooste aiemmin lehdissä ja antologioissa julkaistua lyhytproosaa 20 vuoden ajalta, mukana myös yksi ennen julkaisematon novelli. Novellien tematiikkana ovat muun muassa valtajärjestelmät ja hierarkiat, ihmisen, luonnon ja myytin suhde sekä viestimien vaikutus ihmisen elämään.
Valles Marineris

Valles Marineris on laaja kanjonijärjestelmä Marsissa. Mariner 9 -luotain löysi sen vuonna 1971, ja se on nimetty luotaimen mukaan. Valles Marineris sijaitsee Marsin päiväntasaajalla, itään Tharsiksen ylängöstä. Valles Marineris on aurinkokunnan suurin tunnettu vajoama. Se on itä-länsisuunnassa 4 000 kilometriä pitkä, keskimäärin 200 kilometriä leveä ja paikoin 9 kilometriä syvä.
Valles Marineris ei ole Grand Canyonin tavoin veden uurtama, vaan se on hautavajoama, planeetan kuoreen auennut repeämä. Ajan myötä sitä ovat kuitenkin muovanneet vesi ja jää sekä maanvyörymät ja luhistumat.

Noctis Labyrinthus

Noctis Labyrinthus, "Yön labyrintti", sijaitsee Valles Marineriksen läntisellä reunalla, itään tulivuori Pavonis Monsista. Nimensä mukaisesti se on valtava sirpaleisten rotkojen labyrintti.

Ius ja Tithonium Chasmata

Noctis Labyrinthuksen itäpuolella ovat Ius ja Tithonium Chasmata, kaksi rinnakkain kulkevaa
kanjonia. Ius on näistä kahdesta leveämpi, ja se johtaa Melas Chasmaan. Tithoniumin rinteiltä on löytynyt uurteita, jotka ovat joko veden tai tuulen kuluttamia.

Melas, Candor ja Ophir Chasmata

Idempänä on kolme syvää rotkoa, etelästä lukien Melas, Candor ja Ophir Chasmata. Melas sijaitsee itään Iuksesta, Candor taas itään Tithoniumista. Ophir on ovaalinmuotoinen Candoriin liittyvä vajoama. Kaikki kolme rotkoa ovat yhteydessä tosiinsa. Tämä alue on Valles Marineriksen syvin, ulottuen aina 9 kilometrin syvyyteen.

Coprates Chasma

Kolmen syvän rotkon itäpuolella on Coprates Chasma, joka muistuttaa Iuksen ja Tithoniumin kanjoneita.

Eos ja Ganges Chasmata

Coprates Chasman itäpuolella ovat Eos ja Ganges Chasmata, kaksi syvää laaksoa.

Chryse

Valles Marinerisin itäpäässä on Capri Chasman rotko. Valles Marineris päättyy Chrysen alueeseen, Marsin pohjoisille tasangoille, lähelle Viking 1 -luotaimen laskeutumispaikkaa.
Aaltohuset

Aaltohuset eli Sundhcenter on Alvar Aallon suunnittelema yhdeksänkerroksinen rakennus Ruotsin Avestassa. Se valmistui vuonna 1960. Pintamateriaali on sinistä keraamista laattaa. Talon rakennuttamisesta vastasi rakennusmestari Ernst Sundh, joka oli Aallon hyvä ystävä. Rakennuksessa on sekä asuntoja että ravintoloita ja muita liikehuoneistoja. Ylimmässä kerroksessa on ylellisiä asuntoja, joissa on hieno näkoala.
Abu Mohamed al-Adnani

Abu Mohamed al-Adnani, ent. Taha Sobhi Falaha (1977 Syyria – 30. elokuuta 2016 Syyria) oli Isisin päätiedottaja ja näkyvimpiä johtajia, syntyperältään syyrialainen. Hän suunnitteli Isisin merkittävimpiä iskuja. 
Al-Adnani kuoli Syyriassa iskussa, jonka tekijäksi on ilmoittautunut sekä Yhdysvallat että Venäjä. Isku tehtiin Aleppon maakunnassa.
Abu Mohamed al-Adnani oli merkittävässä asemassa Al-Qaidassa. Al-Qaidan heikennyttyä hän jäi vuonna 2005 Yhdysvaltojen vangiksi ja vapautui 2010. Isis oli tuolloin jo perustettu, ja Al-Adnani liittyi siihen.
Christian Folin

Ura

Folin on Hanhals IF:n kasvatti ja pelasi juniorina myös Frölundan J20-joukkueessa SuperElitissä. Kaudella 2009–2010 Folin debytoi miesten tasolla Hanhals IF:ssa Ruotsin II-divisioonassa pelaten yhden ottelun.
Kaudeksi 2009–2010 Folin siirtyi Pohjois-Amerikkaan, USHL-joukkue Fargo Forceen, josta vaihtoi kesken kauden NAHL:n Austin Bruinsiin. Seuraavalla kaudella Folin oli Bruinsin toiseksi tehokkain puolustaja tehoilla 11+20=31. Hänen teholukemansa +45 oli NAHL:n kolmanneksi paras. Folin valittiin myös NAHL:n All-Central Division Team -kentälliseen.
Kaudet 2012–2014 Folin pelasi Massachusetts Lowellin yliopistossa. Hän voitti ensimmäisen yliopistokautensa 2012–2013 päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden ja omasi joukkueen parhaan teholukeman +17. NHL-varaamaton Folin siirtyi NCAA-kauden päätyttyä kaksivuotisella tulokassopimuksella NHL-joukkue Minnesota Wildiin maaliskuussa 2014. Folinia pidettiin yliopistojen parhaana vapaana agenttina, ja 15–20 NHL-joukkuetta olivat kiinnostuneita hänestä.

Muuta

Folinin veli Niklas pelaa myös jääkiekkoa, USHL:n Omaha Lancersissa.
Kivijalkakauppa

Kivijalkakauppa on liike, joka sijaitsee kerrostalon katutasossa. Liiketila on helposti saavutettavissa kadulta. Kaupan näyteikkunat toimivat liikkeen mainoksina, joiden avulla pyritään houkuttelemaan ohikulkijoita ostoksille. Kerrostalon muissa kerroksissa voi olla esimerkiksi asuinhuoneistoja, toimistoja ja muita kauppaan liittymättömiä huoneistoja. Talo on yleensä rakennettu ensisijaisesti muuhun kuin kaupan käyttöön.
Kivijalkakauppa on tiiviisti rakennetuissa kaupunkikeskustoissa tavallinen kauppatilan muoto. Erillisiä kaupoiksi tehtyjä rakennuksia esiintyy laajemmin kaupunkikeskustojen ulkopuolella.
Keskustelussa termiä kivijalkakauppa käytetään usein vertailukohtana kauppakeskuksille, automarketeille ja tavarataloille. Monesti kivijalkakaupalla tarkoitetaan lähellä olevaa pienikokoisempaa kauppapistettä, esimerkiksi lähikauppaa, kun taas kauppakeskus, automarket ja tavaratalo kuvaavat kauempana sijaitsevia suuria kaupan keskittymiä.
Käytännössä sanat kivijalkakauppa ja kivijalkaliike ovat siirtymässä tarkoittamaan verkkokaupan eli nettikaupan vastakohtaa, fyysistä liiketoimintaa tai liiketilaa, jossa asiakas kohdataan kasvokkain ja jossa tämä pääsee näkemään ja koskettamaan myytäviä tavaroita. Esimerkkeinä Ylen juttu "Kivijalkakaupat kiinnostavat jälleen"  ja Onnistu yrtittäjänä -palvelun artikkeli "Verkkokauppa vai kivijalkamyymälä - kumpi kannattaa?" . Kivijalkakauppa on saanut hyvin paljon saman merkityksen kuin englannin brick and mortar store tai brick and mortar business.
Hippokamppi

Hippokamppi (m.kreik. ἵπποκαμπος, hippokampos, sanoista ἵππος, ”hevonen” ja κάμπος, ”hirviö”) on foinikialaisessa, kreikkalaisessa ja etruskilaisessa mytologiassa esiintyvä olento. Tarun mukaan hippokampilla oli hevosen eturuumis ja kiemurteleva, suomuinen takaruumis, joka joissain kuvauksissa päättyi kalan pyrstöön. Korvat olivat usein kaarevat ja pitkät, ja ne saatettiin myös tulkita sarviksi. 
Hippokamppeja maalattiin koristeiksi maljakoihin ja ne olivat merenjumala Poseidonin vaunujen vetäjiä. Myös profeetta Joonan niellyt suuri kala kuvattiin ensimmäisten kristillisten vuosisatojen aikana toisinaan hippokampiksi.
Merihevosten suku (Hippocampus) on saanut tieteellisen nimensä hippokampin mukaan. Ilmeisesti sitä kautta juontuu myös keskiaivojen anatomisen osan hippocampuksen eli "aivoturson" nimi.
Johanneksenleipäpuu

Kuvaus

Johanneksenleipäpuu on ikivihreä, noin 15 m korkeaksi kasvava puu. Se kukkii elokuun ja lokakuun välillä. Lehdet ovat nahkeat, ja muodostuvat 6–10 soikeasta, ehytlaitaisesta lehdykästä. Hedelmät ovat 20 cm pitkiä palkoja.

Käyttö

Johanneksenleipäpuu on kotoisin Välimeren alueelta ja jo antiikin kreikkalaiset tekivät tunnetuksi sen hedelmää ympäri tuntemaansa maailmaa. Johanneksenleipäpuusta valmistetaan suklaan ja kaakaon korviketta, joka on rasva- ja energiapitoisuudeltaan vain murto-osan vastaavasta määrästä suklaata tai kaakaota.
Johanneksenleipäpuun siemeniä on ennen käytetty punnuksina muun muassa jalokiviä punnittaessa. Siemenen massaan perustuu yksikkö karaatti, joka kuitenkin myöhemmin standardoitiin vastaamaan 0,2 grammaa. Johanneksenleipäpuujauheen E-koodi on E410.
Rock Goddess

Diskografia

Yhtyeen perustajajäsenet olivat sisarukset Jody Turner (kitara) ja Julie Turner (rummut). He perustivat isänsä tuella Rock Goddess -yhtyeen ollessaan vasta yhdeksän- ja kolmetoistavuotiaat. Yhtyeen täydennykseksi värvättiin sisarusten koulutoverit Tracey Lamb (basso) ja Donnica Camon (kosketinsoittimet). Esikoisalbumin jälkeen Lamb erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen basistiksi otettiin Dee O'Malley. Tultuaan raskaaksi O'Malley jätti yhtyeen 1986 ja hänet korvasi Julia Longman sekä kosketinsoittimiin vaihtui Becky Axten. Yhtye levytti vielä kolmannen albumin 1987, joka kuitenkin virallisesti julkaistiin vain Ranskassa, jonka jälkeen yhtye hajosi.
Turnerin sisarukset ovat yrittäneet koota uudelleen Rock Goddess:n 1990-luvulla mutta uudelleenlämmitys ei ottanut tulta.
Turun pikaraitiotie

Historia

Pikaraitiotie nousi Turussa puheenaiheeksi 1990-luvun alussa, jolloin ”Raitiovaunut takaisin” -liike piti kaupungissa yleisötilaisuuden. Tuolloin ehdotettiin pikaraitiotietä välille Runosmäki–Keskusta–Kaarina. Liikennöinnin uskottiin olevan taloudellisesti kannattavaa. Vuonna 1992 esitettiin yhteiskaavallisessa yhteistyössä Naantalista Turun kautta Piikkiöön ulottuvaa rataverkkoa. Vuonna 1997 kansalaisjärjestöt ehdottivat pikaraitiotietä vetoomuksessaan. Turun kaupunginhallitus päätti vuonna 2000 yleiskaavassa, että aluevaraukset Uudenmaankadun sekä Satakunnantien mahdollista pikaraitiotietä varten tulee selvittää.
Vuonna 2002 tehdyn pikaraitiotien selvityksen pohjalta Turun, Kaarinan, Naantalin ja Raision kaupungit päättivät varata pikaraitiolinjalle tilaa kaavoituksessa. Turun kaupunginhallitus päätti vuotta myöhemmin selvittää pikaraitiotien toteuttamis- sekä rahoitusedellytykset.
Turun raitiotien yleissuunnitelma käynnistyi tammikuussa 2013, ja huhtikuussa kaupunginhallitus asetti suunnitelmalle tavoitteet. Alustavien suunnitelmien mukaan liikennöinti voisi alkaa 2020-luvulla. Selvitystä tehtiin yhdessä Tampereen kanssa. Huhtikuussa 2015 valmistuneessa pikaraitiotien yleissuunnitelmassa Turkuun suunniteltiin kaksilinjaista raitiotietä välille Runosmäki–Matkakeskus–Kauppatori–Varissuo ja Matkakeskus–Skanssi.

Linjat

Vuonna 2012 valmistuneessa Turun kaupunkimallin rakennemallissa vuodelle 2035 ehdotetaan, että raitiotien rakentaminen toteutetaan kolmessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa rakennettaisiin linjat Varissuolle, Runosmäelle, Hirvensaloon sekä Linnakaupunkiin. Toisessa vaiheessa verkostoa laajennetaan Kaarinaan sekä Raisioon. Kolmannessa vaiheessa Kaarinan linjaa laajennettaisiin Lemunniemelle asti ja tulevaisuudessa Turun lentoasemalle asti.
Raitiotien vuoden 2015 yleissuunnitelmassa rataverkon ensimmäisen vaiheen rakentaminen koostuisi kaksilinjaisesta verkostosta, joka kulkisi Runosmäkeen, Varissuolle sekä Skanssiin. Linjoista 53 % sijaitsee omalla kaistallaan, 34 % joukkueliikennekaistoilla linja-autojen kanssa ja 13 % muun liikenteen seassa.

Kustannukset

Selvityksen mukaan pikaraitiotien ensimmäisen vaiheen rataverkko maksaisi noin 303 miljoonaa euroa, vaunut 74 miljoonaa euroa sekä varikko 47 miljoonaa euroa.
Valtio on Liikennepoliittisessa selonteossaan luvannut 30 prosentin tuen Turun ja Tampereen raitiotiehankkeille .