google/wiki40b huggingface dataset:
Lummelampi (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Karhuvuoren länsipuolella olevassa painaumassa, jonne on muodostunut myös pieni Lummesuo. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Se on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuus on 0,28 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00028 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 7,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoispäässä. Lammen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen pohjoispuolella sijaitsee asuinalue ja rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16685.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,7 metriä mpy.
Lampeen ei ole johdettu metsäojia, mutta siihen laskee lounaasta Ruokepuolisen laskupuro. Lummelammen laskuoja lähtee sen pohjoisrannasta ja se yhtyy Koskelanojaan 700 metrin päässä. Koskelanoja laskee Myllyjärven kautta Tuomiojärveen. Puron nimi on Myllyjärvestä alkaen Syväoja.
Kenneth Bron

Kenneth Bron (s. 1. marraskuuta 1961 Paramaribo, Suriname), joka tunnetaan myös artistinimellä Kenny B, on Surinamesta kotoisin oleva reggaelaulaja. Hän on asunut Alankomaissa vuodesta 1991.
Bronin vuonna 2015 julkaistu albumi Kenny B nousi Alankomaissa Album top 100 -listan ykköseksi, ja siltä julkaistu single ”Parijs” oli maan Single top 100 -listan kärjessä yhdeksän viikkoa. Belgiassa (Flanderi) single nousi Ultratop 50 -listalla sijalle 15.
Neive

Neive on 3 000 asukkaan kunta Italian  luoteisosan Cuneon maakunnassa Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee 308 metriä merenpinnan yläpuolella noin 50 kilometriä Torinosta kaakkoon. 
Neiven 300 asukkaan keskustaajama kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön I Borghi più belli d’Italia. Se sijaitsee kukkulalla, josta on hyvät näkymät ympäristön viiniviljelmille. Kylä muodostuu vieri viereen rakennetuista punatiilikattoisista taloista, joista monet ovat viinitilojen päärakennuksia. Niistä vanhin on 1200-luvulta periytyvä Casa Cotto, jonka omistaa vauras pankkiiriperhe. Muiden rakennusten yläpuolelle nousee kaksi tornia, Torre dell’Orologio (1224) ja 900-luvulta peräisin oleva torni, joka on ainoa entisestä Santa Maria del Piano -benediktiiniluostarista säilynyt osa.
Vuoripiikkipyrstö

Levinneisyys

Vuoripiikkipyrstöä tavataan Perussa. Lajin populaatio ja levinneisyysalue ovat hyvin pienet, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Agostino Cacciavillan

Agostino Cacciavillan (s. 14. elokuuta 1926) on italialainen kirkonmies. Hän johti vuosina 1998–2002 Pyhän istuimen omaisuudenhallintoa.
Cacciavillan sai pappisvihkimyksensä 26. kesäkuuta 1949. Hän on uransa aikana hoitanut useita Vatikaanin diplomaattisia virkoja ja toiminut Amiternumin titulaariarkkipiispana. Hänestä tehtiin 21. helmikuuta 2001 kardinaali, joten hän osallistui uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa. 
Täytettyään 80 vuotta elokuussa 2006 Cacciavillan menetti mahdollisuutensa äänestää tulevissa konklaaveissa. 1. maaliskuuta 2008 hänestä tuli kardinaaliprotodiakoni.
Henrik Harlaut

Henrik Harlaut (s. 14. elokuuta 1991 Sollentuna) on ruotsalainen ammattilais-freestylelaskija.
Harlaut laski ensimmäisen slopestylen maailmancupkilpailun syksyllä 2012 Argentiinassa sijoittuen toiseksi. Hän voitti big air -kilpailun Aspenin X Gamesissa vuosina 2013 ja 2014. Slopestylessa hän oli toinen vuonna 2013. Hän sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 slopestylessa kuudenneksi.
Harlaut tunnetaan switch 1620 -hypystä ja nosebutter triple cork 1620:stä, jotka hän teki ensimmäisenä maailmassa. Harlautin sponsoreina toimivat Oakley, Armada, Full Tilt, Empire Attire, Inspired, Blue-Tomato ja Harlaut Champagne.
Vaikutteikseen Harlaut kertoo Tanner Hallin, Mike Hornbeckin ja Tom Wallischin. Hänen muita harrastuksiaan ovat rullalautailu, trampoliini ja jääkiekko.
Romulus ja Remus

Romulus ja hänen kaksosveljensä Remus olivat roomalaisen mytologian mukaan Rooman kaupungin perustajat. He olivat sodanjumala Marsin ja papitar Rhea Silvian poikia. Romulusta pidetään myös Rooman ensimmäisenä kuninkaana. Veljekset perustivat Rooman tarun mukaan 21. huhtikuuta 753 eaa. He riitautuivat kaupunkinsa perustamisesta, ja Romulus tappoi Remuksen.
Fairytales

Vastaanotto

27. toukokuuta 2009 Norjan suurin sanomalehti Verdens Gang oli ensimmäinen joka antoi kappaleelle täydet pisteet; 6/6. "Alexander Rybakista ei ole tullut vain tähteä hetkessä, hän ansaitsee statuksensa", lehdessä sanotaan. Samana päivänä paljastettiin, että albumi on vuotanut laittomasti nettiin. Norjalainen sanomalehti Dagbladet oli vähemmän täpinöissään Alexanderista. "Rybak on viettelevä, muttei aivan täydellisen vakuuttava" lehden kriitikko kirjoitti antaen pisteitä 4/6. Aftenpost-lehti taas antoi pisteitä 5/6 sanoen Rybakia "täysin artistiksi." Ruotsalainen lehti Aftonbladet aiheutti kuitenkin kohua antamalla pisteitä vain 1/6 kutsuen Alexanderia "viulu hobbitiksi" ja kappaletta "smurffi hitiksi". Norjan TV2 antoi albumille neljä tähteä kuudesta sanoen Rybakin olevan "ei-yhden-hitin-ihme lainkaan"- NRK antoi Rybakille hyvät arvostelut sanoen, että Rybak on "hyvä pop-säveltäjä." Dagsvisen antoi viisi pistettä kuudesta mainostaen "satu jatkuu!" Radio kanava P4 Radio Hele Norge antoi albumille melko köyhät arvostelut kutsuen sitä levyksi "13-vuotiaille tytöille ja Eurovision faneille" se sai 2 tähteä. Bergensavisen oli vaikuttunut levystä, erityisesti sen "persoonallisesta tyylistä" ja antoi täten levylle viisi tähteä.
Vahanahka

Vahanahka, latinaksi cera (vaha), on eräillä linturyhmillä esiintyvä ylänokan tyvessä oleva pehmeä päällys. Sieraimet sijaitsevat joko vahanahassa tai sen reunalla. Vahanahka on usein turvonnut, kirkkaanvärinen ja se on joillakin papukaijoilla höyhenten peitossa.
Vanhanahkaa tavataan ainakin seuraavissa linturyhmissä: haukat, kihut, papukaijat sekä undulaatilla. Haukkojen vahanahka on yleensä keltainen. Papukaijojen vahanahan väritys vaihtelee suvuittain ja lajeittain, undulaateilla koiraan vahanahka on sininen ja naaraan tavallisesti ruskehtava. Sen väritys voi hieman vaihdella yksilöllisesti ja vuodenajan mukaan. Poikasilla ei vielä ole vahanahkaa.
Linnun sieraimet sijaitsevat vahanahan suojassa. Sierainten kautta lintu hengittää ilmaa, joka kulkeutuu nokan kautta hengityselimistöön. Vahanahan uskotaan toimivan aistielimenä linnun käsitellessä ruokaa. Siinä on runsaasti hermoja.
Kyyhkyillä on varsinaista vahanahkaa muistuttava muodostuma, joka on kuitenkin turvonnut operculum eli sierainten peite. Muodostuma on yleensä valkoinen.
Eksogamia

Eksogamia (kreik. gamos: avio.) eli ulkoryhmäavioliittoisuus on sosiaaliantropologiaan kuuluva sääntö, joka määrittelee sen ryhmän, jonka ulkopuolelta aviopuoliso olisi löydettävä. Tämä ryhmä voi olla esimerkiksi sukuryhmä, ammattiryhmä, kasti tai yhteiskuntaluokka.
Timo Laaninen

Timo Laaninen (s. 1. elokuuta 1954 Liperi) oli Suomen Keskustan puoluesihteeri vuosina 2010–2016 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 2013–2017.
Laaninen on toiminut kolmen keskustalaisen pääministerin ja kahden muun ministerin erityisavustajana. Hän on tehnyt pitkän uran myös keskustan äänenkannattaja sanomalehti Suomenmaassa, jonka päätoimittajana toimi vuodet 2008–2010.
Nykään hän toimii pastorina.

Ura

Laaninen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973 ja hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1983. Hän oli Keskustan Opiskelijaliiton puheenjohtaja ja keskustan puoluehallituksen jäsen vuosina 1979–1980. Nuoren Keskustan Liiton liittosihteerinä hän toimi vuodet 1980–1984 ja puoluevaltuuskunnassa 1982–1984. Vuonna 1985 hän työskenteli keskustan eduskuntaryhmän apulaissihteerinä.

Lehtimiehenä

Laaninen työskenteli vuosia keskustan pää-äänenkannattajan, sanomalehti Suomenmaan toimittajana. Hän aloitti vuonna 1984 lehden poliittisena toimittajana. Vuodet 1987–1991 hän oli poliittisen toimituksen esimies ja vuosina 1994–2003 Helsingin toimituksen esimies. Lehden päätoimittajana hän toimi vuodet 2008–2010.

Erityisavustajana

Laaninen on yksi pitkäaikaisimmista keskustalaisten ministereiden erityisavustajista. Vuosina 1992–1993 hän toimi Ahon hallituksen sisäasiainministeri Mauri Pekkarisen ja vuonna 1993 ulkoasiainministeri Heikki Haaviston erityisavustajana. Vuodet 1994–1995 hän oli pääministeri Esko Ahon poliittinen erityisavustaja. Hän oli Ahon erityisavustaja myös vuosina 1999–2000 tämän ollessa presidenttiehdokkaana.
Vuonna 2003 Laaninen oli pääministeri Anneli Jäätteenmäen ja vuosina 2003–2007 pääministeri Matti Vanhasen poliittinen erityisavustaja. 23. lokakuuta 2005 julkaistiin Laanisen kirjoittama teos Se on ihan Matti, jolla tuettiin Vanhasen presidenttiehdokkuutta.

Puoluesihteerinä

Pyrkiessään puoluesihteeriksi keväällä 2010 Laaninen asetti tavoitteeksi puolueen maineen parantamisen. Hänen mukaansa keskustan jäsenet eivät tunteneet puoluettaan siitä mielikuvasta, joka julkisuudessa oli syntynyt vaalirahoituskohun myötä. Mielikuvissa keskusta vaikutti puolirikolliselta poppoolta, joka ”kähmii vaalirahoja sieltä sun täältä ja suhmuroi kuntakaavoja”.
Laaninen valittiin puoluesihteeriksi 12. kesäkuuta 2010 Lahden puoluekokouksessa. Hän voitti jatkokaudelle pyrkineen Jarmo Korhosen äänestyksessä selkein lukemin 1675–576. Hänet valittiin jatkokaudelle Rovaniemen puoluekokouksessa vuonna 2012. Hän voitti vastaehdokkaansa vaalin ensimmäisellä kierroksella saaden 1046 ääntä. Hänet valittiin jatkokaudelle myös vuoden 2014 puoluekokouksessa, jossa hän sai 869 äänellä enemmistön jo ensimmäisellä kierroksella.
Kuntavaaleissa 2012 Laaninen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 954 äänellä.
Laaninen ilmoitti maaliskuussa 2016, ettei ole käytettävissä Keskustan puoluesihteeriksi kesän puoluekokouksessa.

Pastorina

Laaninen valmistui teologian maisteriksi toukokuussa 2018. Kesäkuussa 2018 hänet valittiin Helsingin Malmin seurakunnan pastoriksi.
Richterin asteikko

Richterin asteikko (oikeammin Richterin paikallisen magnitudin asteikko ML) on matemaattinen menetelmä, jolla mitataan maanjäristysten voimakkuutta. Asteikon kehitti yhdysvaltalainen seismologi Charles Richter vuonna 1935 tutkittuaan satoja maanjäristyksiä Etelä-Kalifornian alueella. 
Asteikko perustuu kymmenkantaiseen logaritmiin, ts. magnitudin kasvaessa yhdellä seismogrammin amplitudi kasvaa kymmenkertaiseksi. Järistykset mitataan herkällä piirturilla, seismografilla.
Richterin asteikkoa hyödynnetään erityisesti seismisen riskin arvioinnissa ja rakennussuunnittelussa, sillä Richterin käyttämän Wood–Anderson-seismometrin ominaisheilahdusaika (0,8 s) on lähellä ihmisen tekemien rakennelmien ominaisheilahdusaikaa.
Richterin magnitudia laajentamaan on kehitetty monia muita asteikkoja, joista käytetyimmät ovat pinta-aallon magnitudin asteikko MS, perusaallon magnitudin asteikko mb ja momenttimagnitudiasteikko Mw. Eri asteikkojen antamat lukemat on tehty vertailukelpoisiksi alkuperäisen magnitudin määritelmän kanssa.

Määritelmä

Richterin asteikko voidaan esittää kaavana
missä ML on magnitudi, Aₘₐₓ on seismogrammin suurimman heilahduksen amplitudi mikrometreinä käytettäessä lyhytperiodista Wood–Andersonin kiertymäseismometriä, ja −lg A₀ on etäisyydestä riippuva vaimennustekijä, jonka Richter esitti taulukkomuodossa.
Richter määritteli voimakkuudeltaan 0-arvoisen maanjäristyksen olevan sellainen, joka näyttäisi yhden mikrometrin laajuisen heilahduksen 100 km etäisyydellä maanjäristyksen episentristä. Richter valitsi asteikon nollakohdan tarkoituksella pieneksi välttääkseen negatiivisia magnitudiarvoja. Herkillä nykyaikaisilla seismometreillä voidaan kuitenkin mitata myös negatiivisia arvoja, sillä Richterin asteikolla ei ole alarajaa.

Richterin asteikon ongelmat

Richterin asteikkoa ei ole suunniteltu käytettäväksi syville maanjäristyksille eikä yli 600 kilometrin episentrietäisyyksille. Richterin asteikko ei myöskään toimi, kun siirros on riittävän iso. Paikalliset magnitudiasteikot saturoituvat noin arvolla 7, eli ne eivät anna tarpeeksi suuria arvoja tätä isommille maanjäristyksille.
Nykyaikaisten seismometrien vaste on laajempi kuin Wood–Andersonin kiertymäseismometrillä, joten amplitudi tulee mitata synteettisistä seismogrammeista. Koska asteikko määritellään seismogrammin vaakakomponentin suhteen, joudutaan valitsemaan, mitä vaakakomponenttia käytetään. Alkuperäisen Wood–Andersonin seismometrin suunnitteluvirheen johdosta Richterin magnitudeissa on noin 0,1 magnitudiyksikön systemaattinen virhe.
Richterin asteikon vaimennustekijä kuvaa alkuperäisessä muodossaan vain Etelä-Kalifornian kuoren ja vaipan vaimennusominaisuuksia. Tämän vuoksi Richterin asteikosta on kehitetty eri alueilla käytettäviä paikallisia muunnelmia kuten Helsingin magnitudi.
Vaikka suurten maanjäristysten koko mitataan nykyään momenttimagnitudiasteikolla, joukkotiedotusvälineet raportoivat magnitudit usein Richter-arvoina jopa järistyksille, joiden magnitudi on yli 8, vaikka Richterin asteikko menettää merkityksensä niiden kohdalla.
Richterin asteikon suurin ongelma on, että sen arvoilla ei ole yhteyttä järistyslähteen fysikaalisiin ominaisuuksiin.
Fantasiafilmi

Fantasiafilmi tai FantasiaFilmi oli suomalainen elokuviin ja tv-draamaan erikoistunut tuotantoyhtiö. Vuonna 1983 perustettu Fantasiafilmi on tuottanut yli 10 pitkää elokuvaa, 30 tv-elokuvaa sekä tv-sarjoja ja dokumentteja. MRP Matila Röhr Productions ja Fantasiafilmi fuusioituivat keväällä 2006, minkä jälkeen yrityksen kaikki elokuvat on tuotettu nimellä MRP Matila Röhr Productions.
Mäntyriipi (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,0 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 480 000 kuutiometriä eli 0,0005 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 4,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Jänkkäjoen valuma-alueeseen (67.976) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,9 metriä mpy.
Jani Stefanovic

Jani Stefanovic (s. 23. toukokuuta 1979) on ruotsalainen muusikko, jonka instrumentteja ovat kitara ja rummut. Stefanovic on aktiivisen musiikkiuransa aikana vaikuttanut useassa eri yhtyeessä ja tällä hetkellä hän vaikuttaa seitsemässä eri kokoonpanossa, joita ovat Divinefire, Miseration, Essence of Sorrow, Mehida, The Few Against Many, The Weakening ja Solution .45. Näiden lisäksi hän on ollut aiemmin mukana myös neljässä muussa yhtyeessä, joita ovat olleet Am I Blood, Sins Of Omisson, Renascent ja Crimson Moonlight.
Léo Ferré

Léo Ferré (24. elokuuta 1916 Monaco – 14. heinäkuuta 1993 Castellina in Chianti, Italia) oli ranskankielinen, monacolainen runoilija, anarkisti ja säveltäjä, joka teki itse laulunsa ja tulkitsi ne. Hän eli pääsääntöisesti Monacossa, Pariisissa, Lotissa ja elämänsä loppuajan Italian Toscanassa.

Tausta

Léo Ferré oli Monte Carlon kasinon henkilöstöjohtajan Joseph Ferrén poika ja hänen äitinsä oli italialainen Marie Scotto, perheessä oli myös pari vuotta vanhempi tytär. Jo hyvin varhain nuoruudessaan Léo Ferré kiinnostui musiikista ja seitsemän vuoden ikäisenä hän liittyi Monacon tuomiokirkon kuoroon ja oppi siellä ensimmäiset näkemyksensä harmoniasta ja säveltapailusta. Hän myös löysi polyfonian kun kuuli ja myös osallistui Palestrinan ja Tomás Luis de Victorian teoksiin.
Ferrén setä, joka toimi viulistina kasinolla, auttoi häntä löytämään Beethovenin ja sai hänet osallistumaan harjoituksiin ja jopa itse esitykseen kun Beethovenin musiikkia esitettiin Monte-Carlon oopperassa ja esittäjänä oli itse Maurice Ravel. Nämä tapahtumat vaikuttivat voimakkaasti ja syvästi nuoren Ferrén tulevaan toimintaan. Yhdeksän vuoden ikäisenä Ferré lähetettiin luostarikouluun Italiaan ja siellä hän vietti kahdeksan pitkää vuotta. Näistä "häkkivuosistaan" hän kertoo kirjassaan Benoît Misère (1970). Vuonna 1926 Ferré teki ensimmäisen sävellyksensä Paul Verlainen runoon Soleils couchants ja vuonna 1930 hän sävelsi messun Kyrien kolmelle äänelle.

Tuotanto

Ferré julkaisi uransa aikana vuosina 1953–1991 lähes 40 studioalbumia sekä lukuisia konserttilevytyksiä ja kokoelmia. Hänen tunnetuimpana kappaleenaan voidaan pitää vuonna 1967 levytettyä laulua Les Anarchistes (Anarkistit). 
Ferrén kirjallinen tuotanto käsittää useita runoteoksia sekä yhden romaanin.
Roberto Dellasega

Roberto Dellasega (s. 15. kesäkuuta 1990 Cavalese, Italia) on italialainen mäkihyppääjä. Hän osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa mäkihypyn maailmancupissa Pragelatossa joulukuussa 2008. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 21:s Engelbergissä joukukuussa 2013. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Dellasega oli 35:s suurmäen kilpailussa ja oli joukkuemäessä mukana Italian kahdeksanneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hänen serkkunsa Diego Dellasega on myös mäkihyppääjä.
Michael Schulte

Nuoruus

Schulte syntyi 30. huhtikuuta 1990 Dollerupissa, pienessä kunnassa lähellä Flensburgia. Hän kävi tanskalaista koulua nimeltä Duborg-Skolen  ja valmistui vuonna 2009. Myöhemmin hän suoritti siviilipalveluksensa.

2012–2017: The Voice of Germany ja lukuisat julkaisut

Schulte aloitti uransa vuonna 2008 laittaen esille cover-versioita kuuluisista kappaleista Youtube-kanavalleen. Youtube-kanavansa kautta hän pystyi allekirjoittaa sopimuksen johtoryhmän kanssa ja aikanaan Weinstein Median kanssa.
Vuonna 2011 Schulte osallistui The Voice of Germany -kilpailun ensimmäiselle tuotantokaudelle. Hän koe-esiintyi Adelen kappaleella "Set Fire to the Rain" ja liittyi Rea Garveyn joukkueseen. Schulte edistyi kilpailussa sijoittuen lopulta kolmanneksi voittajan Ivy Quainoon ja toiseksi tulleen Kim Sandersin jälkeen. Kilpailun jälkeen hän allekirjoitti sopimuksen saksalaisen levy-yhtiön Edel AG:n kanssa. Hänen debyyttialbuminsa Wide Awake julkaistiin vuonna 2012.

2017–: Eurovision laulukilpailu 2018

29. joulukuuta 2017 Schulten ilmoitettiin olevan yksi kuudesta kilpailijasta Unser Lied für Lissabon -kilpailussa (Kilpalu, jossa valittiin Saksan vuoden 2018 euroviisuedustaja ja -kappale) kappaleella "You Let Me Walk Alone". Kappale julkaistiin myöhemmin 20. helmikuuta 2018. Finaalissa 22. helmikuuta Schulte sai täydet pisteet Euroviisuraadilta, kansainväliseltä raadilta ja yleisöääniltä ja näin ollen voitti kilpailun. Hän edusti Saksaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "You Let Me Walk Alone".
Hylkeet

Lisääntyminen

Hyljenaaras on sukukypsä kolmen tai neljän vuoden iässä. Poikasia eli kuutteja syntyy vain yksi kerrallaan. Synnyttäminen tapahtuu maalla tai jäällä, norpalla lumi- tai jääluolassa, tavallisesti keväällä tai alkukesästä. Syntyessään kuutilla on turkki, joka ei pidä erityisen hyvin vettä. Hylkeen maito on varsin rasvaista ja sitä juodessaan poikanen saa nopeasti lisää painoa. Urokset parittelevat usean naaraan kanssa. Jotkin lajit, kuten pohjanmerinorsu ja harmaahylje, kokoontuvat parittelemaan suurella joukolla rannoille tai jäälle, ja urokset karjahtelevat toisilleen ja iskevät toisiaan hampaillaan. Toiset lajit, kuten norppa ja kirjohylje, taas keskittyvät puolustamaan reviiriään veden alla.

Hylkeiden metsästys

Hylkeitä on metsästetty esihistoriallisista ajoista lähtien. Muun muassa grönlanninhylje kuoli pari tuhatta vuotta sitten Itämereltä sukupuuttoon todennäköisesti liiallisen metsästyksen takia.

Etelämeren hyljepyynnin historia

Eteläisellä pallonpuoliskolla tehokas hylkeenpyynti alkoi vuonna 1778 Etelä-Amerikan, Australian ja Uuden-Seelannin vesillä ja vastikaan löydetyllä Etelä-Georgialla. Aluksi pyydettiin merikarhuja niiden turkin vuoksi, myöhemmin myös merileijonia ja merinorsuja niistä saatavan öljyn vuoksi. Hylkeiden valtaisan lukumäärän ja kesyyden vuoksi niiden pyynti tapahtui tappamalla eläimet nuijilla. Hylkeenpyytäjät olivat luultavasti ensimmäiset ihmiset, jotka asuivat Etelä-Georgian, Kerguelenin, Heardinsaarten ja Eteläisten Orkney- ja Shetlandsaarten rannoille. Vuoteen 1800 mennessä useimmilta alkuperäisiltä hyljesaarilta hylkeet oli pyydetty sukupuuttoon ja pyytäjät siirtyivät etelämmäs. Antipodisaaret pyydettiin tyhjiksi vuonna 1800, Aucklandsaaret 1806 ja Campbellinsaaret sekä Macquariensaari vuonna 1810. Jokaiselta saarelta tapettiin kaikki hylkeet muutaman vuoden kuluessa. Eteläisiltä Shetlandsaarilta pyydettiin neljän vuoden kuluessa niiden löytämisestä 320 000 merikarhun nahkaa ja 940 tonnia öljyä, jonka jälkeen saarille ei enää kannattanut purjehtia. 1830-luvulla pyyntiä ei enää kannattanut jatkaa nahkojen vuoksi, mutta öljyn vuoksi sitä jatkettiin pienemmässä mitassa koko 1800-luvun. Uudelleen pyynti-innostus alkoi 1870-luvulla, kun Eteläisillä Shetland- ja Sandwichsaarilla hyljekannan havaittiin elpyneen, mutta vuosikymmenen lopussa se oli täysin tuhottu. Uudesta-Seelannista toimineet öljynpyytäjät jatkoivat vielä toimintaansa, joka lopetettiin 1919 yleisen mielipiteen vuoksi.

Nykyinen hyljepyynti

Hylkeiden pyyntiä jatketaan muun muassa Kanadassa Saint Lawrencen lahdella maaliskuun lopulla, jossa se on joutunut ympäristöaktivistien silmätikuksi.
Sirpaleliivi

Sirpaleliivi on suojaliivi, joka on tarkoitettu suojaamaan käyttäjänsä ylävartaloa esimerkiksi kranaatin sirpaleilta. Liivin suojaava materiaali voi olla kevlar, keraamiset levyt tms. Sirpaleliivi voi suojata myös pistoolin luodeilta, riippuen luodin nopeudesta. Esimerkiksi asepalvelustaan suorittavat käyttävät sirpaleliivejä ampuessaan kranaatinheittimellä.
Sirpaleliivin kehitti ensimmäisenä brittiläinen Wilkinson Sword toisen maailmansodan aikana. Se suunniteltiin suojaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien sotilaita saksalaisten ilmatorjunnan kranaattien aiheuttamilta sirpaleilta.
Juha Tikka

Juha Yrjö Julius Tikka (30. joulukuuta 1929 Helsinki – 13. joulukuuta 2001) oli suomalainen upseeri ja kontra-amiraali ja Suomen merivoimien komentaja Jan Klenbergin jälkeen. Nuorempana hän oli Suomen parhaita uimareita.

Sotilasura

Tikka palveli muun muassa aluksen päällikkönä (Vasama 1, Vasama 2, tykkivene Karjala, koululaiva Matti Kurki 60-l. sekä 1980-luvulla silloisen Rannikkolaivaston (RLaiv) komentajana ja esikuntatehtävissä. Hän työskenteli viimeisinä palvelusvuosinaan muun muassa Merivoimien Esikunnassa ja Suomen merivoimien komentajana vuosina 1983–1990. Kontra-amiraaliksi hänet ylennettiin vuonna 1983.
Tikka oli käynyt Kadettikoulun valmistuen vuonna 1959.

Uintiura

Tikka kilpaili Helsingin 1952 kesäolympialaisissa 200 metrin rintauinnissa ja karsiutui alkuerissä. Hän ui tuolloin puhtaalla rintauintityylillä nopeimpien uimarien käyttäessä perhosuintityyliä, joka vasta Helsingin kisojen jälkeen erotettiin omaksi olympialajikseen. Tikka voitti Pohjoismaiden mestaruuden 100 metrin perhosuinnissa vuonna 1949, 200 metrin rintauinnissa vuosina 1951, 1953 ja 1955 sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1953.
Tikka voitti 200 metrin rintauinnin Suomen-mestaruuden 1949 (2.52,2) ja 1950 (2.46,9). Vuonna 1950 hän oli myös voittamassa 3 x 100 metrin sekaviestin Suomen-mestaruutta.
Tikka piti 1950 hallussaan rintauinnin 200 metrin Suomen-ennätystä ajalla 2.43,5 ja 400 metrin Suomen-ennätystä ajalla 6.00,5.
Tikka edusti seuratasolla Helsingin Uimareita. Häntä valmensi Toivo "Töffi" Virtanen.

Suku

Juha Tikan isä oli muun muassa Suomen Käsipalloliiton puheenjohtajana toiminut eversti Yrjö Tikka. Seiväshyppääjä Matti Sutinen oli hänen serkkunsa.