google/wiki40b huggingface dataset:
Fernando Gomes

Fernando Mendes Soares Gomes (s. 22. marraskuuta 1956 Porto) on entinen portugalilainen jalkapalloilija. Hän edusti lähes koko uransa ajan syntymäkaupunkinsa jalkapalloseuraa FC Portoa, neljää vuotta lukuun ottamatta. Muut seurat olivat Sporting Gijón ja Sporting Clube de Portugal. Hän edusti myös Portugalin jalkapallomaajoukkuetta ja teki 13 maalia 48:ssa ottelussa.
Jason McAteer

Seurajoukkueura

McAteer aloitti ammattilaisuransa Bolton Wanderersissa, jota hän edusti vuodet 1992–1995. McAteerin aloittaessa seurassa joukkue pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, mutta McAteerin lähtiessä seurasta se pelasi Valioliigassa. Otteluita McAteerille kertyi Boltonissa 114 ja maaleja kahdeksan.
Heinäkuussa 1995 McAteer siirtyi Valioliigan suurseuraan Liverpool FC:hen. Hän saavutti seurassa viiden kauden aikana vain FA Cupin finaalipaikan vuonna 1996. Otteluita kertyi tasan sata ja maaleja kolme. Vuodet 1999–2001 McAteer edusti Blackburn Roversia. Hänen ensimmäisellä kaudellaan seurassa se pelasi vielä Valioliigassa, mutta kaksi seuraavaa kautta joukkue vietti 1. divisioonassa. McAteer pelasi Blackburnissa 72 ottelua tehden neljä maalia.
Vuodet 2001–2004 McAteer pelasi Sunderland AFC:ssä. Kaksi ensimmäistä kautta seura pelasi Valioliigassa, mutta kolmas kausi eli kausi 2003–2004 kuluikin taas 1. divisioonassa. McAteer pelasi Sunderlandissa 53 peliä tehden viisi maalia. Vuodet 2004–2007 McAteer pelasi kolmanneksi korkeimman sarjatason Ykkösliigan Tranmere Roversissa, joka on kotoisin McAteerin synnyinkaupungista Birkenheadista, 81 ottelua tehden neljä maalia. Hän lopetti uransa vuonna 2007.
Peliuransa jälkeen McAteer toimi vuonna 2009 lyhyen aikaa Tranmere Roversin apuvalmentajana.

Maajoukkueura

McAteer valitsi maajoukkueekseen synnyinmaansa Englannin sijaan isoisänsä synnyinmaan Irlannin. Hän olisi voinut edustaa myös Walesia, jossa hänellä myös on sukujuuria. 
Debyytti Irlannin jalkapallomaajoukkueessa tapahtui vuonna 1994. McAteer kuului Irlannin joukkueeseen niin vuoden 1994 kuin 2002 MM-kilpailuissa. Vuoden 1994 kilpailuissa hän pelasi neljä peliä ja vuonna 2002 kaksi peliä. Yhteensä hän pelasi Irlannin maajoukkueessa vuosina 1994–2004 52 ottelua tehden kolme maalia.

Muuta

Uransa jälkeen McAteer on toiminut muun muassa televisiokommentaattorina ESPN:lle ja pelannut vanhan seuransa Liverpoolin paidassa hyväntekeväisyysotteluita. Hän oli myös EA Sportsin FIFA 96-pelin kansainvälisen version kansikuvassa yhdessä Ronald de Boerin kanssa vuonna 1995.
Resurssiloukku

Resurssiloukku on kehitysmaatutkimuksen termi, jolla kuvataan tapahtumaa, kun luonnonvarojen myynnistä saadut varat nostavat valtion valuutan arvoa ja kiihdyttävät kotimaista inflaatiota. Se taas heikentää muiden vientisektoreiden kilpailukykyä.
Useimmiten kehitysmaissa kaivosten työllistämisvaikutus, paikallinen jalostusarvo ja muut linkit paikalliseen talouteen ovat lähes olemattomat. Valtion hyöty kaivoksista ja luonnonvaroistaan onkin lähinnä sen saama tuotto niiden myynnistä. Valtion viennin ja tulojen riippuvuus muutamasta luonnonvarasta taas altistaa ne raaka-aineiden rajujen hintavaihteluiden aiheuttamille kriiseille.
Resurssiloukku on yksi kuudesta kehitysloukusta. Taloustieteilijä Paul Collierin mukaan suurin osa luonnonvaroiltaan vauraista ja hallinnon rakenteiltaan heikoista maista on jumissa resurssiloukussa.
Henri-veturi

Henri-veturi (engl. Henry the Green Engine) on kuvitteellinen vihreä höyryveturi pastori Wilbert Awdryn ja hänen poikansa luomassa The Railway Series-kirjasarjassa, Hän esiintyy myös Tuomas Veturi-televisiosarjassa,
Indy Racing Leaguen kausi 1996

Indy Racing Leaguen kausi 1996 oli ensimmäinen Indy Racing League -kausi. Kaudella ajettiin kolme osakilpailua. Walt Disney World Speedway valmistettiin ensimmäistä kilpailua varten, ja Phoenix International Raceway-radalla ajettu kilpailu vaihtui CART-kilpailusta IRL-kilpailuun ja oli kauden 1996 toinen osakilpailu. Kausi 1996 päättyi Indianapolis 500-kilpailuun.
Kauden päätteeksi kahdella kuljettajalla, Buzz Calkinsilla ja Scott Sharpilla, oli yhtä paljon pisteitä, mutta koska sarjassa ei vielä ollut sääntöä tällaisia tilanteita varten, mestaruus jaettiin heidän välillään.

Kilpailut

23.1.1995 IRL ilmoitti kahden osakilpailun paikan kilpailukalenterissa. Indy 200 Walt Disney World Speedwayllä ajettiin 27.1.1996 ja Indianapolis 500 26.5.1996. Myöhemmin IRL ilmoitti, että Phoenixin ja Las Vegasin osakilpailut olisivat mukana kaudella 1996, mutta kilpailuaikoja ei vielä ilmoitettu. 13.4.1995, Phoenixin (24.3.1996) ja Las Vegasin (15.9.1996) paikat kilpailukalenterissa ilmoitettiin. 30.5.1995 New Hampshire Motor Speedway ilmoitti kauden neljännen osakilpailun ajettavan radalla 18.8.1996.
Alkuperäinen suunnitelma oli, että jokainen kausi päättyisi Indianapolis 500-kilpailuun. IRL-mestari kruunattaisiin siis "Indyssä" ja olisi mahdollisesti Indianapolis 500-voittaja. Seuraava kausi (1996–97) alkaisi heti Indianapolis 500:n jälkeen, ja jakautuisi kahdelle vuodelle loppuen seuraavassa Indianapolis 500:ssa. Tämän seurauksena New Hampshiren ja Las Vegasin kilpailut olisivatkin kauden 1996-97 kaksi ensimmäistä osakilpailua. Kalenteriformaatti herätti paljon vastustusta, ja siitä luovuttiin kaudelle 1998.

25-8-sääntö

Heinäkuussa 1995 IRL ilmoitti, että 25 paikkaa Indianapolis 500:ssa olisi lukittu niille 25 IRL-kuljettajille, jotka olivat korkeimmalla pistetaulukossa, jättäen vain 8 paikkaa auki CART-talleille, jotka osallistuisivat vain Indianapolis 500:aan.
IRL-sarjan pistejärjestelmässä kuljettajan pisteet kerrottiin kilpailujen määrällä, johon kuljettaja osallistui. Tämän takia moni CART-talli ei yrittänyt muihin IRL-kilpailuihin päästääkseen 25 nopeimman IRL-kuskin joukkoon. CART-tallit eivät pystyneet osallistumaan kaikkiin IRL-kilpailuihin, koska jotkut niistä ajettiin samana päivänä kun CART-kisat.
Aluksi, IRL-sarjan omistajat toivoivat CART-tallien osallistuvan myös IRL-kilpailuihin, koska kun IRL-kilpailukalenteri oli julkaistu, CART-kilpailuja ei oletettu ajettavan samoina päivinä. Pari viikkoa IRL-kalenterin julkaisun jälkeen CART ilmoitti, että Road American CART-kilpailu oli samana päivänä kun IRL-kisa New Hampshiressa ja IRL:n Phoenixin-kilpailu oli CARTin Australian ja Brasilian kilpailujen välissä, ja matkustaminen sinne lisäisi kustannuksia huomattavasti.

Autot

Kausi 1996 ajettiin Lolan ja Reynardin vuosina 1991-1995 valmistamilla CART-autoilla. Lähes kaikissa autoissa oli Ford Cosworth XB, Menard V6 tai Buick V6-moottori. Lyhyestö kaudesta huolimatta vain 15 kuljettajaa osallistui kaikkiin kolmeen osakilpailuun. Kaikissa kilpailussa oli kuitenkin yli 20 osallistujaa, koska sallittuja auto-moottoriyhdistelmiä pystyi ostamaan alle 100,000 dollarilla.
Algimantas Liubinskas

Ura

Liubinskas edusti peliurallaan FK Žalgirista vuosina 1973–1984 pelaten seuran paidassa kaikkiaan 62 ottelua. Huhtikuussa 1983 hänestä tuli nuorin päävalmentaja Neuvostoliiton pääsarjassa, kun Žalgiris palkkasi 31-vuotiaan Liubinskasin päävalmentajakseen. Hän valmensi seuraa huhtikuuhun 1985 saakka.
Liettuan itsenäistyttyä 1992 Liubinskasista tuli Liettuan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Liubinskasin johdolla Liettua voitti MM1994-karsinnoissa Latvian, Slovenian ja Ukrainan ollen lopulta karsintalohkon 5:s ja jättäen taakseen naapurimaa-Latvian. Liubinskas sai potkut tehtävistään karsintojen jälkeen 1995 riitauduttuaan maansa palloliiton kanssa.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Liubinskas jatkoi uraansa Kareda Šiaulian päävalmentajana ja johdatti seuran Liettuan mestariksi kaudella 1996–1997. Sittemmin Liubinskas on valmentanut liettualaisseuroja FK Panerysta ja FK Ekranasta sekä puolalaista Jagiellonia Białystokia vailla suurempaa menestystä.
Vuonna 2002 Liubinskas nimettiin Liettuan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen peräsimeen. Seuraavana vuonna hän palasi Liettuan A-maajoukkueen peräsimeen. EM2004-karsinnoissa Liubinskas luotsasi Liettuan lopulta karsintalohkon neljänneksi. Kisapaikka jäi kahdeksan ja jatkokarsintapaikka neljän pisteen päähän. Liettua ei ole onnistunut selviytymään arvokisoihin myöskään MM2006- eikä EM2008-karsinnoissa. Liubinskas jätti tehtävänsä elokuussa 2008 keskittyäkseen parlamenttivaalikampanjaansa.
Joulukuussa 2009 Liubinskas palasi valmennustehtäviin Ukrainan ykkösdivisioonassa pelaavan FK Lvivin päävalmentajana. Hän sai kuitenkin potkut jo huhtikuussa 2010.
Tammikuussa 2011 Liubinskas siirtyi kazakstanilaisen FK Kaisarin päävalmentajaksi. Joukkueen jäätyä kaudella 2011 liigassa kahdeksanneksi Liubinskas jätti tehtävänsä tammikuussa 2012.
Tebaiini

Myrkyllisyys

Kaikista oopiumi-alkaloideista tebaiini on myrkyllisin. Sen LD50 hiirillä on 31 mg/kg ihonalaisesti (sc.) ja 20 mg/kg vatsaonteloon (ip.). Kaniineilla suonensisäisesti (i.v.)  LD50 on 3-4 mg/kg joka riippuu eläimen iästä. Koiralla tappava annos on 10-30 mg/kg sc. ja 5-7 mg/kg i.v.
Giacomo da Vignola

Giacomo Barozzi da Vignola (1507 – 1573) oli italialainen arkkitehti ja teoreetikko, joka kirjoitti tunnetun teoksen pylväsjärjestelmistä (1562). Hänestä kerrotaan Giorgio Vasarin Taiteilijaelämäkerroissa. Vignola oli yksi tärkeimmistä manierismin arkkitehdeista 1500-luvun Italiassa. Hän oli myös yksi kolmesta arkkitehdista, jotka levittivät Italian renessanssin perinnön muualle Eurooppaan. Muut kaksi olivat Sebastiano Serlio ja Andrea Palladio.
Vignola suunnitteli Villa Farnesen Caprarolaan ja paavin kesäasunnon Villa di Papa Giulion Roomaan. Hänellä oli suuri vaikutus barokin arkkitehtuuriin. Erityisesti hänen suunnittelemansa Rooman Il Gesù -kirkon (1568-84) tilan ja fasadin jäsentelyllä oli merkitystä myöhemmän arkkitehtuurikäsityksen muotoutumisessa.
Vignola haudattiin Pantheoniin Roomaan.
Jevgeni Novikov (jalkapalloilija)

Ura

Novikovin ensimmäinen seura ammattilaisuralla oli JK Narva Trans. Vuonna 2001 Novikov siirtyi FC Flora Tallinnan riveihin. Hän on pelannut myös Venäjällä ja FF Jaron joukkueessa Suomessa.
Fred Perry

Frederick John Perry (18. toukokuuta 1909 – 2. helmikuuta 1995 Stockport, Cheshire) oli englantilainen tenniksenpelaaja ja pöytätenniksen maailmanmestari. Hän on kolminkertainen Wimbledon-voittaja.  Australian avoimet hän voitti vuonna 1934 ja Ranskan avoimet vuonna 1935. Hän oli maailman ykköspelaaja vuosina 1934–1938, joista kolme ensimmäistä vuotta amatöörinä. Hänen jälkeensä vain yksi brittipelaaja on voittanut Wimbledonin, Andy Murray vuonna 2013. Vain kaksi brittipelaajaa on edennyt turnauksen finaaliin Perryn jälkeen: Bunny Austin vuonna 1938 ja Andy Murray 2012 sekä 2013.

Vaatemerkki

1940-luvulla Perry ja itävaltalainen entinen jalkapalloilija Tibby Wegner kehittivät ensimmäisen hikinauhan. He suunnittelivat myös Lacosten tennispaitoja jäljitellen lyhythihaisen, puuvillaisen Fred Perry -pikeepaidan. Vaatemerkin tunnuksena on tennispaitojen rinnan vasemmalle puolelle ommeltu laakerinlehtilogo. Perry oli tupakkamiehiä ja olisi halunnut logoksi piipun. Wegner sai hänet ylipuhuttua laakerinlehden kannalle – esimerkiksi naiset hänen mukaansa tuskin kernaasti olisivat halunneet piipunkuvaa paitaansa.   
Paitaa valmistettiin aluksi vain valkoisena, kunnes uusia värejä tuli markkinoille 1950-luvun loppupuolella.
V. Arti

V. Arti eli K. V. Valve (oik. Kaarlo Väinö Valve, vuoteen 1888 Tiitinen ja sen jälkeen vuoteen 1919 Vesala (Wesala), 4. syyskuuta 1885 Multia, Suomi – 10. joulukuuta 1963 Espoo, Suomi) oli suomalainen musiikin sanoittaja, säveltäjä, kirjailija, lehtimies, kääntäjä ja keksijä.
Valveen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vesala (Wesala, alkujaan Tiitinen) ja tämän nuorena kuollut ensimmäinen puoliso, talollisen tytär ja kiertokoulunopettaja Karoliina Eriik[k]a, (omaa sukua Jussila). Valve pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1905 ja opiskeli tutkintoa suorittamatta Helsingissä ja Pietarissa.
Valve toimi lehtimiehenä muun muassa Sävelettären toimitussihteerinä (1906–1908), kirjoitti runoanalyysin oppaita ja useita romaaneja — muun muassa varhaista tieteiskirjallisuutta (Mereen pudonnut tähti ja Kuunfilmaaja ja muita kertomuksia). Valve suomensi esimerkiksi Aristofaneen, François Rabelaisin, Ovidiuksen, Johann Wolfgang von Goethen ja Guy de Maupassantin teoksia.
Musiikin alalla Valve käänsi oopperoita, yksinlauluja, runoja, novelleja, romaaneja ja yhden nykyisen virsikirjan virren, "Tyydy, sielu, Herran tahtohon" (nimellä Väinö Vesala). V. Arti nimellä hän suomensi iskelmä- ja viihdesävelmiä ja hänen kirjoittamastaan runousopista ovat tiettävästi vaikutteita saaneet niin Toivo Kärki, Sauvo Puhtila, Reino Helismaa kuin Juha Vainiokin. Olavi Virran levyttämiä V. Artin käännöksiä olivat ”Charmaine”, ”Jos sinut saan”, ”Kuutamoserenadi” (”Moonlight Serenade”, sävel Glenn Miller, alkuperäissanat Mitchell Parish) ja ”O mein Papa/Pappani mun” (sävel Paul Burkhard, alkuperäissanat Jürg Amstein).
Monipuolinen Valve toimi myös ainakin eduskunnan pikakirjoittajana ja Eino Leinon pikakirjoittaja-sihteerinä. Hän oli myös keksijä, vaikkakin hänen nimissään oli vain kaksi hyväksyttyä patenttia.
V. Artin lisäksi Valve käytti salanimiä Veera Arti, Don Carlos, A. Kahva, K Kajava, V. A, Paulus, A Virta (kirjailijana ja lehtimiehenä).
Fort Stewart

Fort Stewart on Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Georgian osavaltiossa Hinesvillen kaupungin lähellä. Se on rakennettu tammikuussa 1941 ilmatorjuntayksiköksi, toisen maailmansodan aikana tukikohta majoitti 2 700 upseeria ja yli 37 000 sotilasta. Tällä hetkellä alueella palvelee 11 205 sotilasta.
The Needle and the Damage Done

The Needle and the Damage Done on kanadalaisen muusikon Neil Youngin kuuluisimpia kappaleita. Se julkaistiin Youngin menestysalbumilla Harvest (1972). Kappale kertoo Neil Youngin Crazy Horse -yhtyeen kitaristi Danny Whittenin huumeaddiktiosta. Danny kuoli huumeisiin samana vuonna 1972.
Teppo Jänis

Stepan (Teppo, Teppana) Jänis (21. kesäkuuta 1850 Uuksujärvi, Suistamo – 8. joulukuuta 1921 Suistamo) oli karjalainen Suistamolla asunut kanteleensoittaja.
Teppo Jäniksen vanhemmat olivat Pavel Peppanen (1812–1859) ja Maria Filatova (1817–1872). Hän oli naimisissa Jeudokia (Oudotja, Outi) Petäjän (1855–1942) kanssa. Jänis kiersi kanteleensa kanssa esiintymässä sekä kotipitäjässään Suistamolla että myös muuallakin. Kanteleen soiton ohessa Jänis kertoi myös satuja. Jäniksen näkö heikkeni ajan myötä ja viimeiset elinvuotensa hän oli täysin sokea. Hän jatkoi silti esiintymisiään.
Rimantadiini

Synteesi

Rimantadiinia voidaan valmistaa adamantyylimetyyliketonista ja titaani-isopropoksidista natriumborohydridin avulla.

Haittavaikutukset

Rimantadiini voi aiheuttaa sivuvaikutuksinaan keskushermoston ja ruuansulatuskanavan oireita. Sivuvaikutukset ovat kuitenkin harvinaisia. Tutkimuksen mukaan sivuvaikutuksia sai iästä riippuen 3,2–12,5 % potilaista, kun heitä hoidettiin rimantadiinilla. Sivuvaikutusten riski oli suurempi iäkkäämmillä potilailla.
Tiina Tiikeri

Tiina Tiikeri (oik. Kristiina Helander, s. 1961) on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi 1980-luvun alkupuolella huumoriyhtye Sleepy Sleepersin jäsenenä. Viisivuotisen Sleepy Sleepers -uran jälkeen Tiina Tiikeri julkaisi soololevyn Etsin (levy-yhtiö Pyramid) vuonna 1985. Yhtä lukuun ottamatta albumin tekstit olivat Tiina Tiikerin omia. Taustalla soitti Dave Lindholmin kokoama yhtye. Soolouraa kesti vuoden verran, jonka jälkeen hän vetäytyi musiikkialalta.
Tiina Tiikerin äiti Irmeli Perilä oli mukana laulajana Dave Lindholmin Kuutamolla-albumilla ja Sleepy Sleepersin The Hevoset -sivuprojektissa. Tiina Tiikerin poika Johannes Leppänen on laulanut ja soittanut kitaraa yhtyeissä French Films ja Teksti-TV 666.
Tiina Tiikeri oli avoliitossa lentopalloilija Mauri Leppäsen kanssa.
Carl Lumbly

Ura

Lumbly syntyi Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa ja hänellä on sukujuuria Jamaikalla. Hän opiskeli englantia ja työskenteli muun muassa toimittajana. Muutettuaan San Franciscoon Lumbly meni koe-esiintymisiin ja päätyi näyttelemään televisiosarjassa Cagney ja Lacey. Hän on näytellyt elokuvissa, kuten Just a Dream, Kunnian puolesta, Taas svengaa, Viha lepää vierelläni ja Pako Alcatrazista. Lumbly on vieraillut televisiosarjoissa West Wing, Eron lait, Teho-osasto, Enkelin kosketus, LA Law, Erilaiset ystävät ja Alias.
Lumbly on tehnyt myös muutamia äänirooleja, joista tunnetuin on Metsästäjä Marsista animaatiosarjassa Justice League ja Justice League Unlimited.
Lumbly on naimisissa Vonetta McGeen kanssa ja heillä on yksi lapsi.
Tapani Haapakoski

Jouni Tapani Haapakoski (s. 14. kesäkuuta 1953 Ylivieska) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Ylivieskan Kuulaa ja häntä valmensi Aulis Kairento.
Haapakoski sijoittui Montréalin olympialaisissa 1976 viidenneksitoista tuloksella 520 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1977 San Sebastiánissa hän oli kahdeksas ylitettyään tasan viisi metriä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 530 cm. Moskovan olympialaisissa 1980 Haapakoski oli yhdeksäs hypättyään 545 cm ja Grenoblen EM-hallikilpailuissa 1981 viidestoista tuloksella 525 cm.
Haapakoski edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuosina 1975–1981. Hän hyppäsi ennätyksensä 555 cm Raahessa 13. heinäkuuta 1980. Sisäradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 545 cm Vierumäellä 1981.
Haapakoski voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Turussa 1976 tuloksella 535 cm. SM-hopeaa hän saavutti 1975 ja 1977 sekä SM-pronssia 1978, 1979, 1980 ja 1986. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti 1977, 1979 ja 1981.
Fernando Ribeiro

Fernando Ribeiro (s. 1974, Porto, Portugali) on portugalilainen runoilija ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten metal -yhtye Moonspellin laulajana. Ribeiro opiskeli filosofiaa neljä vuotta Lissabonin yliopistossa. Ribeiro on laulanut vuodesta 1989 lähtien Moonspellissä, joka julkaisi ensimmäisen täysimittaisen albuminsa Wolfheartin vuonna 1995. Ribeiro kirjoittaa kaikki Moonspellin sanoitukset. Hän on myös julkaissut kolme runokirjaa, Como Escavar um Abismo (2001), As Feridas Essenciais (2004) ja Diálogo de Vultos (2007).
Ribeiron puoliso on portugalilainen laulaja Sónia Tavares (s. 1977). Heillä on yhteinen lapsi
Euran emäntä

Euran emännäksi (myös Luistarin Lempi) kutsutaan tuntematonta viikinkiajalla elänyttä naista, jonka jäänteet löydettiin vuonna 1969 Euran Luistarin kalmiston haudasta numero 56. Nimitys on peräisin arkeologi Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilanderin tekemästä tieteen popularisointityöstä, jonka ansiosta Luistarin löydöt ovat tulleet tunnetuiksi. Euran emännän hauta ajoittuu 1000-luvulle viikinkiajan loppuvaiheeseen. Haudassa olleesta kukkarosta löydetty Knuut Suuren hallituskaudella (1016–1035) lyöty raha viittaa siihen, että Euran emännäksi kutsuttu henkilö eli suurin piirtein samoihin aikoihin. Hänen on arvioitu kuolleen noin 45 vuoden ikäisenä.
Euran emännän elämänvaiheista ei tunneta kirjoitettuja lähteitä, ja sen vuoksi hänen nimensä tai tarkka syntymä- ja kuolinaikansa eivät ole tiedossa. Kaikki Euran emäntää koskeva tieto perustuu hautalöydöistä tehtyyn arkeologiseen tutkimukseen. Haudan tekstiilijäänteiden perusteella on rekonstruoitu Euran muinaispuku. Suurin osa Euran emäntään liittyvistä löydöistä on esillä Kansallismuseon esihistorianäyttelyssä.

Löytö ja tutkimus

Luistarin kalmisto löytyi maaliskuussa 1969, jolloin viemärilinjan kaivun yhteydessä löytyi viikinkiaikainen miekka. Euran emännän hauta (hauta nro 56) löytyi heinä-elokuussa 1969 viemärilinjalla tehdyissä kaivauksissa.
Säilyneiden luiden perusteella Euran emännän on arvioitu olleen aikalaisekseen kookas, noin 165–170 cm pitkä. Osteologi Kati Salon tekemän tutkimuksen mukaan emännän säilyneet luut paljastavat hänellä olleen useampia iän myötä kehittyneitä vaivoja. Lonkkanivelessä oli lieviä nivelrikkoon viittaavia muutoksia. Euran emännän hampaat paljastavat, että hän oli lapsuusaikanaan mahdollisesti kärsinyt puutteellisesta ravinnosta tai kiilteen kehitykseen vaikuttavasta sairaudesta, sillä erityisesti säilyneessä poskihampaassa on havaittavissa kiillehypoplasia-nimistä kehityshäiriötä. Emännällä oli kariesta, ja hän oli myös menettänyt hampaita ennen kuolemaansa, mikä oli yleistä ennen nykyaikaisen hammaslääketieteen kehitystä. Esimerkiksi jauhojen seassa olleet hiekan muruset kuluttivat hampaita eikä tulehduksia ollut mahdollista hoitaa yhtä tehokkaasti kuin nykyisin. Hammaskiveä ei säilyneissä hampaissa ollut havaittavissa, mikä kertoo siitä, että hampaita hoidettiin. Toisaalta osa hammaskivestä on voinut myös irrota ja tuhoutua tuhannen maassa vietetyn vuoden aikana. Hampaiden kulumisen perusteella osteologi Pirjo Lahtiperä on arvioinut Euran emännän kuolleen noin 45 vuoden ikäisenä. Kati Salo on päätynyt samankaltaiseen arvioon.
Euran emäntä oli 2010-luvulla edelleen aktiivisen tutkimuksen kohteena. Vuonna 2018 ilmoitettiin muun muassa muinais-DNA-tutkimuksesta, jonka odotetaan tuovan uutta tietoa Euran emännän genetiikasta.

Euran emännän merkityksestä

Erityisesti Euran seudulla emäntään liittyvä harrastuneisuus on vireää. Esimerkkinä paikkakunnalla järjestettiin 11. heinäkuuta 2017 ulkoilutapahtuma Euran emännän karaus, jonka yhteydessä muinaispukuiset Euran emännät kirittivät osallistujia.
Pia Hattara

Teatteriura

Hattara valmistui Teatterikoulun ensimmäiseltä vuosikurssilta vuonna 1945. Ennen koulua hän oli näytellyt vuoden Valkeakoskella ja toisen Kokkolassa. Teatterikoulun jälkeen Hattara sai kiinnityksen Oulun näyttämölle. Oulu oli harvoja kaupunkeja, joihin Hattara ei valmistuttuaan ollut lähettänyt hakemusta. Hän joutui puolivahingossa asumaan samaan vinttikamariin järjestäjä-näyttelijä Pentti Irjalan kanssa, ja koska Hattara ei halunnut ”ruveta asumaan kenenkään kanssa”, he menivät naimisiin 26. elokuuta 1945. Liitto päättyi Irjalan kuolemaan vuonna 1982. Oulun vuotensa jälkeen Hattara siirtyi kahdeksi vuodeksi Joensuun teatteriin ja sieltä edelleen neljäksi vuodeksi Kuopion Yhteisteatteriin. Ritva Arvelo houkutteli hänet Helsinkiin Intimiteatterin riveihin vuonna 1952. Kolme vuotta myöhemmin Hattara sai pestin Suomen Kansallisteatterista, jossa hän näytteli eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Hattara sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1970. Hänen aviomiehensä sai samaisen mitalin kaksi vuotta myöhemmin.

Hattara valkokankaalla

Hattara näytteli 32 elokuvassa vuosina 1950–1988 ja parissa lyhytelokuvassa. Hän tulkitsi valkokankaalla usein topakkaa naishenkilöä. Hänet nähtiin useissa Aarne Tarkaksen ja Ville Salmisen ohjaamissa elokuvissa. Hattara tunnettiin myös Knalli ja sateenvarjo -radioviihteestä. Hän näytteli Vetterantin Torodeaa elokuvassa Pikku Pietarin piha.