google/wiki40b huggingface dataset:
Patrick Yetman

Ura

Patrick Yetman aloitti uransa Quebec Major Junior Hockey Leaguessa 18-vuotiaana Cape Breton Screaming Eaglesissa. Saman sarjan Moncton Wildcats näki Yetmanissa potentiaalia ja he tarjosivat sopimusta kaudeksi 1999–2000. Yetman lunasti odotukset hyvin. Ensimmäisellä kaudella hän teki pisteitä lähes piste per peli tahtiin. Seuraavalla kaudella pistemäärä nousi ja Yetmanista tuli seuran historian toinen pelaaja, joka on saavuttanut 100 pisteen rajan kaudessa.
Yetman huomattiin ammattilaissarjoissa ja jo samalla 100 pisteen kaudella hänelle tarjottiin näytön paikkaa IHL:ssä (Kansas City Blades) ja ECHL:ssä (Augusta Lynx). Yetman siirtyikin kaudeksi 2001–2002 Augusta Lynxiin. Vaikka Yetman menestyikin hyvin ECHL:ssä, ansaiten samalla näytön paikan AHL:n Hartford Wolf Packiin ja Springfield Falconsiin, ei hänen uransa ottanut tuulta koskaan alle AHL:ssä. Tämä johtui pitkälti hänen pienestä koostaan, sillä pisteitä Yetman teki AHL:ssä kohtalaisesti.
Yetmanin uran kehityksen tyssättyä Pohjois-Amerikassa, siirtyi hän Eurooppaan. Yetman siirtyi Saksan 2. Bundesligan ESV Kaufbeureniin. Muutto Eurooppaan ei vaikuttanut pelaamiseen, sillä Yetman jatkoi piste per peli tahtia uudessa seurassa. Yetman joutui kuitenkin taloudellisten syiden takia siirtymään pois, koska hänen joukkueensa ESV Kaufbeuren putosi sarjatasoa alemmalle kaudella 2003–2004. Seuran johdolla ei ollut tämän johdosta mahdollisuutta maksaa palkkaa pelaajille entiseen malliin.
Yetman siirtyikin kaudeksi 2005–2006 Norjan liigan Storhamar Dragons -joukkueeseen. Kausi oli täydellinen menestys Yetmanille. Hän teki 42 maalia 42 ottelussa saavuttaen syöttöpisteet laskettuna 68 pistettä kaudella. Hän voitti liigan parhaan maalintekijän palkinnon ja asetti uuden seuran ennätyksen tehden maalin 14 peräkkäisessä pelissä. Seuraavaksi kaudeksi Yetman yrittikin saada pelipaikkaa harjoitusleirin kautta NHL-seura Vancouver Canucksista kuitenkaan onnistumatta. Yetman jatkoi yrittämistä päästä pelaamaan Pohjois-Amerikkaan ja saikin seuraavaksi try-out-sopimuksen AHL-seura Manitoba Mooseen. Try-out ei onnistunut kuitenkaan, joten try-out-sopimus purettiin .
3. marraskuuta 2006 Yetman siirtyikin Lahden Pelicansiin 12 ottelun try-outille . Yetman onnistui vakuttaamaan Pelicansin seurajohdon tehden 11 pelissä pisteet 3+4=7 ja hänelle solmittiin näin loppukauden 2006–2007 kestävä sopimus . Yetman pelasi kaudet 2007–2010 Norjassa ja Ruotsissa, kunnes siirtyi takaisin SM-liigaan kaudeksi 2010–2011 seuranaan tällä kertaa Ässät. Ässät teki jo kesken kauden 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Yetmanin kanssa. Yetman tippui kuitenkin kauden 2011–2012 aikana alempiin ketjuihin ja vähälle peliajalle. Lopulta hän pelasi Ässissä 36 ottelua ja teki niissä 12 pistettä. Tammikuussa hänet myytiin loppukaudeksi Elitserienin Linköpingiin. Linköpingissä Yetman teki viisi pistettä 13 ottelussa, ja kauden jälkeen hän teki sopimuksen Allsvenskanissa pelaavan Örebroon kanssa.
Patrickin pikkuveli Steve Yetman pelaa ECHL:n Elmira Jackalsissa, NHL-joukkue Ottawa Senatorsin organisaatiossa.
Yanti Somer

Yanti Somer, oikealta nimeltään Kirsti Elina Somersalo (synt. 29. helmikuuta 1948) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt uransa Ranskassa ja Italiassa. Uransa alussa hän käytti myös salanimiä Xanti Valio ja Yanti Valio.

Elämäkerta

Eroperheen tytär päätti jättää Suomen lukion jälkeen ja muutti Pariisiin, jossa hän aloitti työt mallina ja debytoi näyttelijänä.
70-luvun alussa hän siirtyi Italiaan Milanoon ja Roomaan. Joidenkin koekuvausten jälkeen hänet kiinnitettiin tulkitsemaan maanviljelijän tytärtä E. B. Clucherin elokuvassa Trinity ratsastaa jälleen yhdessä Bud Spencerin ja Terence Hillin kanssa.
Näin alkoi hänen näyttelijänuransa Italiassa, missä hän on esiintynyt yli kymmenessä elokuvassa sekä televisiossa. Vuonna 1974 hän esiintyi paljain rinnoin Playboyn yhdysvaltalaisessa painoksessa marraskuun numerossa. Hän vetäytyi elokuvamaailmasta 1980-luvulla.
Sylvia Sidney

Ura

Sidney aloitti uransa 1920-luvun lopulla. Hänen suorituksensaan Broadway-näytelmissä Gods of the Lightning ja Bad Girl saivat hänelle sopimuksen elokuvayhtiö Paramountilta. Sidney oli tehnyt jo ensiesiintymisensä aiemmin elokuvissa, mutta hänen ensimmäinen roolinsa Paramountilla oli elokuvassa Suurkaupungin kadut (1930) Gary Cooperin vastanäyttelijänä. 1930-luvulla Sidney teki useita samanlaisia rooleja kärsivänä naisena. Tällaisia rooleja olivat muun muassa Alfred Hitchcockin elokuvassa Sabotaasi ja Fritz Langin Kiihkossa.
Sidneyn elokuvaura näytti olevan ohi 1940-luvun alussa, mutta hän palkkasi pr-henkilökseen Russell Birdwellin, jonka ansiosta Sidney pääsi takaisin Hollywoodiin. Sidneyn rooli elokuvassa Blood on the Sun (1945) ei kuitenkaan onnistunut virvoittamaan hänen uraansa. Sidney näytteli muutamissa elokuvissa 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa, mutta keskittyi pääasiassa esiintymään teatterissa. Seuraavien vuosikymmenien aikana Sidney näytteli paljon televisiossa ja sai myös Emmy-ehdokkuuden televisiosarjasta The Defenders vuonna 1973.

Myöhempi elämä

Sidney palasi valkokankaalle vuoden 1972 elokuvassa Summer Wishes, Winter Dreams. Hän sai sivuosaroolistaan Oscar-, Bafta- ja Golden Globe -ehdokkuuden. Sidney näytteli jatkossa harvakseltaan valkokankaalla, mutta hänet nähtiin esimerkiksi elokuvissa Kirous (1978), Hammett – tehtävä Chinatownissa (1982) ja Beetlejuice (1988). Vuoden 1985 televisioelokuvasta Liian varhain Sidney voitti Golden Globen parhaasta naissivuosasuorituksesta televisiotuotannossa. Lisäksi hän oli roolistaan Emmy-ehdokkaana.
Alna

Alna on yksi Norjan pääkaupungin Oslon kaupunginosista. Se on nimetty Alna-joen mukaan, joka virtaa läpi kaupunginosan. Alna on pinta-alaltaan 13,7 neliökilometrin suuruinen, ja asukkaita siellä on noin 49 000. Yli 33 prosenttia kaupunginosan asukkaista kuuluu johonkin etniseen vähemmistöryhmään.
Alnassa on noin 1700 työpaikkaa.
Kuujärvi

Maantiede ja asutus

Kuujärven kunnan pinta-ala on 288,1 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Aunuksen piirin Kuittisen kuntaan ja muissa ilmansuunnissa Leningradin alueeseen. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Kunnan alueella virtaavat Kovasoja (ven. Kovaš), Saraoja (Sara) ja Haukioja (Avgui). Järviä ovat Pitkäjärvi (Dolgoje), Laajajärvi (Lojanskoje), Kaarnisjärvi (Karniž) ja Taaskalanjärvi (Taškenskoje). Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat viisi suoaluetta.
Kuujärvi on itse asiassa kyläryhmä, joka käsittää vuonna 1957 yhdistetyt Joensuun (ven. Ustje), Paloniemen (Palnavolok), Solan (Kirga) ja Syrjän (Mihailovskoje) kylät. Niiden lisäksi kuntaan kuuluu kaksi kylää: Hidniemi (ven. Gižino) ja Taaškala (Taškenitsy). Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 48 % on kansallisuudeltaan karjalaisia, 47 % venäläisiä, 3 % ukrainalaisia ja 1 % valkovenäläisiä.

Historia

Seudun kanta-asukkaat ovat lyydiläisiä. Kuujärvi mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Äänisen viidenneksen verokirjassa vuonna 1563 nimellä Lojanitsy. 1700-luvulla se muodosti Aunuksen kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan ja myöhemmin Vaasenin volostiin kuuluneen ortodoksisen seurakunnan. Kuujärven kirkko paloi vuonna 1928. 
Vaasenin Kuujärven kyläkunnassa (ven. Mihailovskoje selskoje obštšestvo) oli vuonna 1905 kaksitoista kylää, joissa oli yhteensä lähes 1 600 asukasta. 1920-luvulla muodostettiin Aunuksen piirin Kuujärven kyläneuvosto (Mihailovski selsovet), jossa vuonna 1926 oli 2 200, mutta vuonna 1933 enää 1 900 asukasta. Kuujärven kylän eli Lojanitsyn osia olivat Agveh (Jakovlevskaja), Joensuu, Kukoiniemi (Kukoi-navolok), Paloniemi, Sola, Syrjä ja Ylitši (Njuhovo). Lisäksi kyläneuvostoon kuuluivat kauempana sijainneet Hidniemi, Metsoiniemi (Mošnitšje), Novikoinkylä (Novikovo) ja Taaškala. Asukkaista valtaosa oli karjalaisia. Venäläisiä asui kyläneuvoston alueella 152 henkeä vuonna 1926 ja 19 vuonna 1933. 
Jatkosodassa vuosina 1941–1944 Kuujärvi oli Suomen miehittämänä. Sodan aikana sen maisemat innoittivat Yrjö Jylhää, joka sai aiheen runoonsa Kuujärvi: 

»Kuujärven kunnaat, Kuujärven kuu, Kuujärven rannalla karsikkopuu... siinä mun lauluni taas tukahtuu, siinä mun silmäni taas sumentuu.» 
(Ote Kuujärvi-runosta, kokoelmasta: Runoja 1943)
Kyseisen runon on Uuno Klami säveltänyt balladiksi baritonille ja orkesterille Laulu Kuujärvestä.

Liikenne, talous ja palvelut

Kuujärven kautta kulkee Uslankan ja Mäkriän välinen maantie. Kylästä on linja-autoyhteys Aunukseen.
Kunnassa toimii karjatiloja, sahalaitoksia, lohenkasvattamoja ja metsänhoitoalueen konttori. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, pieni poliklinikka, posti ja kaksi kauppaa. Kylässä on kirkko.

Nähtävyydet ja matkailu

Pitkäjärven ja Laajajärven rannalla on kivikautisia asuinpaikkoja. Paloniemen kylällä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Paloniemen ja Hidniemen 1800–1900-lukujen vaihteessa pystytetyt asuintalot. Paloniemelle suunnitellaan lomakylää.
Olavi Turunen

Pietari Olavi Turunen (s. 10. elokuuta 1915 Viipuri) on suomalainen kirjailija. Hän käytti myös kirjailijanimiä Olavi Inari ja Olavi Inari-Turunen.
Turunen on kirjoittanut yhden romaanin ja lisäksi radiokuunnelmia ja tv-näytelmiä. Turusen romaanin Yhdeksäntoista päivää tapahtumat sijoittuivat vuoden 1956 yleislakon päiviin.
Pearl-väri

Esiintyminen

Pearl-tekijä on melko harvinainen, ja esiintyy lähinnä quarter- ja paint-hevosissa ja perunpasoissa. Sama mutaatio esiintyy myös iberialaisperäisissä hevosroduissa kuten lusitanoissa ja andalusianhevosissa. Mutaatio on tullut quarter- ja paint-rotuihin luultavasti iberialaisrotujen vaikutuksen myötä. Vuonna 2007 tekijän todettiin esiintyvän myös irlannincobeilla.

Vaikutus

Pearl-tekijän vaikutus on epätäydellisesti resessiivinen. Heterotsygoottina sillä ei ole vaikutusta mustaan, ruunikkoon tai rautiaaseen pohjaväriin. Homotsygoottina se haalistaa rautiaan punaruskean pigmentin tasaisen vaaleaksi aprikoosinpunertavaksi rungossa, jouhissa ja hännässä ja vaalentaa ihon. Geeniä kutsuttiinkin tutkimusten ollessa kesken myös "aprikoosigeeniksi". Voikkovärityksestä poiketen jouhet ovat yleensä rungon väriset. Väritys antaa kuultavan hohtavan, helmimäisen vaikutelman.

Vaikutus voikkoväriin

Pearl-tekijän tunnetaan vaikuttavan voikkogeenin vaikutusta vahvistavasti; mikäli hevonen on voikkotekijän suhteen heterotsygootti, pearl-tekijä voi vaalentaa väritystä entisestään. Värityksessä on tällöin sekä pohjaväriä vastaavan voikko- että samppanjavärityksen piirteitä ja vaikuttaa näiden välimuodolta. Tällainen valevalkovoikko on usein vaaleaihoinen ja sini- tai vihreäsilmäinen.
Aitoa valkovoikkoa on vaikea ellei mahdoton erottaa silmämääräisesti pearl-voikko -fenotyypistä. Voikkotekijän ja pearl-tekijän erikoisesta yhteisvaikutuksesta johtuen pearl-tekijän epäillään olevan itsenäisen lokuksen sijaan voikkolokuksen mahdollinen alleeli.

Nimi

Paint-hevosten yhteydessä diluutiota kutsuttiin Barlink-tekijäksi, koska se oli rodussa jäljitetty tammaan My Tontime ja sen pojanpoikaan, oriin Barlink Macho Man. Aluksi paint- ja quarter-roduissa esiintyvää diluutiota luultiin erilliseksi iberialaisten rotujen vastaavasta diluutiosta, jonka näiden rotujen kasvattajat olivat nimenneet pearliksi, mutta tutkimukset vahvistivat kyseessä olevan saman mutaation.Davisin yliopiston tutkimusten ollessa vielä kesken tutkijat nimesivät tekijän "aprikoosigeeniksi". Iberialaisrotujen diluution paljastuttua samaksi mutaatioksi nimitys vaihdettiin pearliksi oletetun alkuperän perusteella.
Loppu hyvin, kaikki hyvin

Loppu hyvin, kaikki hyvin, (engl. All's Well That Ends Well) on William Shakespearen vuosina 1594–1609 kirjoittama komedia. Näytelmä ilmestyi painettuna vuonna 1623. Se perustuu yhteen Boccaccion Decameronen novelleista. Nimensä näytelmä on saanut vanhasta sananlaskusta.
Tarina on epäsäätyinen rakkaustarina ja sosiaalipsykologinen draama: Helena, köyhä mutta määrätietoinen neitonen rakastuu kreivittären poikaan nimeltä Bertram, ja saa tämä neuvokkuudellaan aviomiehekseen.
Chris Spedding

Chris Spedding (alkuperäiseltä nimeltään Peter Robinson, s. 17. kesäkuuta 1944 Staveley, Derbyshire) on englantilainen rock- ja jazzkitaristi, jolla on myös laaja studiomuusikkoura.

Lapsuus

Spedding ei ehtinyt nähdä isäänsä, joka oli lentäjä ja kuoli sodassa. Äiti antoi hänet adoptoitavaksi, missä yhteydessä myös nimi vaihtui.

Ura

Spedding soitti 1960-luvulta alkaen bändeissä ja studiomuusikkona. Hänen oman arvionsa mukaan studiomuusikkouran alkua edesauttoi, että Jimmy Page ja Big Jim Sullivan olivat siirtyneet urallaan eteenpäin. 
Spedding soitti muun muassa Dusty Springfieldin, Jack Brucen, John Calen, Roy Harperin, Roxy Musicin, Bryan Ferryn, Harry Nilssonin ja Sixto Rodriguezin levyillä ja kiertueilla sekä ensimmäisessä Jesus Christ Superstar -levytyksessä. Spedding soitti myös anonyymisti eri yhtyeiden, kuten Bay City Rollersin, levyillä. Spedding oli lisäksi mukana BBC:n The Wombles -lastenohjelman pohjalta toimineessa samannimisessä yhtyeessä. Yhtye esiintyi tv:ssä vompeliasuissa. Spedding teki myös soololevytyksiä. Vuonna 1975 hänellä oli Iso-Britannian Top 20:ssä hitti "Motorbikin". Seuraavana vuonna Spedding levytti Vibratorsin kanssa "Pogo Dancing" -kappaleen ja esitteli kykyään jäljitellä kitaristeja singlellä "Guitar Jamboree". Hän tuotti Sex Pistols -yhtyeen ensimmäiset demot 15. toukokuuta 1976. Speddingin mukaan tämä tapahtui, koska hän osti vaatteita Malcolm McLarenin ja Vivienne Westwoodin Sex-kaupasta. Samana vuonna Spedding esiintyi vielä Top of the Pops -ohjelmassa Bryan Ferryn kitaristina kappaleessa "Let's stick together".  
Vuonna 1978 Spedding siirtyi Robert Gordonin kitaristiksi. Levytys ”Rock Billy Boogie” on Gordonin tunnetuimpia. 1980-luvulla Spedding soitti Joan Armatradingin Me Myself I -levyllä, Nina Hagenin NunSexMonkRockilla sekä Paul McCartneyn Give My Regards to Broad Streetillä ja Tom Waitsin Rain Dogsilla.
Spedding on soittanut uransa aikana useissa yhtyeissä sekä levyttänyt toistakymmentä sooloalbumia.
Milo Yiannopoulos

Kohuja

Heinäkuussa 2016 Yiannopoulos poistettiin pysyvästi Twitteristä, kun hän oli lähettänyt alatyylisiä viestejä Ghostbusters-elokuvan mustaihoisesta naisnäyttelijästä Leslie Jonesista ja Twitterin mukaan yllyttänyt seuraajiaan Jonesin kimppuun.
Helmikuussa 2017 Yiannopoulos joutui eroamaan Breitbart-uutissivuston palveluksesta, kun julkisuuteen tuli hänen vuoden takaisia kommenttejaan, joissa hänen katsottiin puhuvan hyväksyvästi seksistä aikuisten miesten ja poikien välillä.
2. toukokuuta 2019 Facebook poisti Yiannopouloksen palvelusta.
Vuoden 1909 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 1909 Atlantin hurrikaanikauden aikana Atlantilla muodostui 11 trooppista myrskyä, joista kuusi kehittyi hurrikaaneiksi. Kausi alkoi varsin aikaisin; kesäkuussa oli kaksi trooppista myrskyä ja yksi hurrikaani.

Trooppinen myrsky 1

Kauden ensimmäinen trooppinen sykloni havaittiin matalapaineena Nicaraguan rannikolla 15. kesäkuuta ja se kehittyi myrskyksi 12 tunnin sisällä.

Hurrikaani 2

Kauden toinen sykloni muodostui kesäkuun lopulla lähellä Florida Keysiä. Suunnattuaan ensin luoteeseen kohti Louisianaa päivän ajan se kääntyi jyrkästi kohti Texasin rannikkoa. Hieman ennen rantautumistaan Brownsvilleen se saavutti tuulen nopeuden 155 km/h, mikä tarkoittaa sen olleen luokan 2 hurrikaani. 30. kesäkuuta se oli heikentynyt myrskyksi ja mennyt pohjoiseen Meksikoon, minkä jälkeen se haihtui muutaman tunnin sisään. Vaikka yhtään ihmishenkeä ei menetetty, aineelliset vahingot, enimmäkseen tuhoutuneita rautateitä Meksikossa, kohosivat 1,3 miljoonaan dollariin.

Trooppinen myrsky 3

Kauden kolmas myrsky muodostui 26. kesäkuuta Haitin pohjoispuolella, rantautui Miamin lähellä 1. heinäkuuta ja haihtui Atlantilla 4. heinäkuuta.

Hurrikaani 4

Pienten Antillien eteläpuolella havaittiin 13. heinäkuuta trooppinen matalapaine, joka vahvistui hurrikaaniksi lähellä Kuuban länsikärkeä. 21. heinäkuuta se oli noin 30 mailia Galvestonista kaakkoon ja rantautui seuraavana päivänä Rio Granden lähellä. 41 ihmistä kuoli ja aineellisten vahinkojen määräksi arvioitiin kaksi miljoonaa dollaria.

Hurrikaani 10

Kauden kymmenes myrsky muodostui eteläisellä Karibianmerellä 6. lokakuuta ja rantautui Kuubaan 11. lokakuuta. Havannassa viisi ihmistä kuoli ja omaisuudelle aiheutui noin miljoonan dollarin vahingot. Key Westissä ja Miamissa tuhoutui lisäksi joitakin taloja.
Konselji

Konselji tarkoittaa neuvostoa tai neuvoskuntaa, jonka puheenjohtajana toimii konseljipresidentti.
Suomen suuriruhtinaskunnan ylin hallintoelin oli vuonna 1809 perustettu hallituskonselji, jonka nimeksi vaihtui 1816 Suomen senaatti.
HMS Irresistible (1898)

Palvelus

Alus palveli 1902-1908 Välimeren laivastossa ja oltuaan huollossa se liittyi vuoden 1908 lopulla Kanaalin laivastoon. Alus siirrettiin 1909 Kotilaivastoon, josta se siirrettiin 1912 edelleen 5. taistelulaivueeseen. Alus liittyi Dardanellien edustalle koottuun laivasto-osastoon 1915. Se osui miinaan 18. maaliskuuta, jolloin miehistö jätti aluksensa. Alus upotettiin lopulta tykkitulella.
Laamannin- ja tuomarinvero

Laamannin- ja tuomarinvero oli Ruotsissa ja Suomessa aiemmin kannettu vero, jolla kansalaiset rahoittivat käräjillä toimineita laamanneja ja kihlakunnantuomareita. Näiden virkamiesten ylläpito oli rahvaan ikivanha velvollisuus. Vuonna 1741 annetun kuninkaallisen ohjesäännön mukaan veron suuruus oli 18 äyriä savulta (ruokakunnalta) ja veron alueellinen tuotto jaettiin siten, että laamanni sai yhden kolmasosan ja kihlakunnantuomari kaksi kolmasosaa. Laamannin- ja tuomarinvero lakkautettiin Suomessa 1865 useiden muiden henkilöverojen mukana. Vanhojen verojen tilalle tuli henkivero, jota kannettiin 1865–1924.
Suomen luonnontieteelliset maakunnat

Suomen  luonnontieteelliset maakunnat ovat luonnonmaantieteellisiä, eliömaantieteellisiä tai luonnonhistoriallisia suuralueita, joihin Suomi vakiintuneesti jaetaan. Niiden rajat pyrkivät jakamaan Suomen biogeografisiin kokonaisuuksiin, jotka poikkeavat toisistaan eliöstöltään ja ilmasto-olosuhteiltaan. Eräiltä osin myös maaston topografian piirteet (järvien ja harjujen geomorfologia) ovat ohjanneet näiden alueiden muodostusta. 
Luonnontieteellisten maakuntien rajat eivät suurelta osiltaan vastaa mitään nykyisiä hallinnollisia rajoja. Alkujaan ne määriteltiin siten, että muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta vielä vuonna 1930 jokainen Suomen kunta kuului kokonaisuudessaan samaan luonnonhistorialliseen maakuntaan, mutta myöhemmin tehtyjen kuntaliitosten vuoksi näin ei nykyään läheskään kaikkialla ole. 
Ainakin kasvillisuus- ja hyönteiskartoitukset ovat pitkään perustuneet luonnonmaakuntien alueilta tehtyihin "maakuntahavaintoihin". Niitä ovat käyttäneet myös lintuharrastajat pesäkorteissaan sekä sienitutkijat.
Luonnontieteellisessä keskusmuseossa säilytetään suurimittakaavaisia pohjakarttoja, joihin Suomen luonnontieteelliset maakuntarajat on piirretty.
Niilo Vapaavuori

Niilo Anshelm Vapaavuori (sukunimi vuoteen 1918 Friberg; 9. helmikuuta 1899 Kakskerta  – 14. heinäkuuta 1949) oli suomalainen päätoimittaja.
Vapaavuoren vanhemmat olivat veneenveistäjä  Johan Anshelm Friberg ja Hilda Amanda Nylund.  Hän kävi kuusi vuotta lyseota ja yksityisoppilaana 8. luokan. Vapaavuori toimi  lennätinvirkailijana Jyväskylässä ja Turussa 1917–1919, Turun Sanomain aputoimittajana 1921–1922, Uuden Auran toimitussihteerinä 1922–1923 ja Satakunnan Kansan toimitussihteerinä 1923–1926. Hän oli Perä-Pohja-lehden päätoimittajana 1926–1929, Oy Perä-Pohjan toimitusjohtajana 1926–1927 ja Uuden Auran 2. toimittajana 1929–1931. 
Vapaavuori oli päätoimittajana Savo-lehdessä 1931–1935, Varsinais-Suomi -lehdessä 1935–1940  ja Ajan Suunta -lehdessä 1940–1944. Vapaavuori kirjoitti myös pakinoita Ajan Suuntaan nimimerkillä Mauri ja hän paljasti muun muassa 1943 kuka oli Pekka Peitsi-nimimerkin takana.
Viimeksi Vapaavuori työskenteli vakuutustarkastajana 1945–1949.
Niilo Vapaavuori oli naimisissa vuodesta 1923 Elli Maria Niemen kanssa. Poliitikko Jan Vapaavuori on Vapaavuoren pojanpoika.
Lode

Lode on vanha (Uradel) baltiansaksalainen aatelissuku, jonka suomalainen haara introdusoitiin myös Ruotsin ja Suomen ritarihuoneisiin. Suku on lähtöisin Bremenistä, Ala-Saksista ja vaikutti Tanskan Eestinmaalla. Suku rakennutti 1200-luvulla Kalvin kartanon Viroon, Suomenlahden rannalle ja hallitsi kartanoa 1600-luvun lopulle. Ruotsiin suku siirtyi "Liivinmaalta" ja introdusoitiin vuonna 1631 Ruotsin ritarihuoneeseen sen järjestäytyessä sukuna numero 173, nimellä Lode från Livland. Suomen Ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai numeron 10. Aiemmin suku on käyttänyt nimestään myös muotoja Loth, Logde ja von Lode.
Samuli Haapasalo

Samuli Hannu Antero Haapasalo (s. 3. syyskuuta 1952 Kouvola) on toiminut Keskuskauppakamarin johtajana vuodesta 2014. Hän on koulutukseltaan varatuomari. Hän harrastaa mm. lintuluontokuvausta.
Haapasalo toimi Finavian pääjohtajana 2005–2009 ja toimitusjohtajana 2010–2011. Haapasalon eron syyksi uutisoitiin, se että hän ja Finavian omistajaohjauksesta vastaava liikenneministeriön neuvotteleva virkamies Mika Mäkilä tulleet toimeen. Mäkilää ärsytti omatoimisen Haapasalon tyyli hoitaa asioita Mäkilän ohi suoraan ministerin kanssa. Lisäksi Haapasalo pyrki nostamaan ilmavoimien maksamia lentokenttämaksuja lähemmäksi kaupallisten lentoyhtiöiden maksamia maksuja. Mäkilä kiisti uutisoidut väitteet.
Aiemmin Haapasalo on työskennellyt muun muassa liiketoiminta- ja omistajaohjausyksikön päällikkönä vuosina 1992-2000, liikenne- ja viestintäministeriön osastopäällikkönä ja ylijohtajana vuosina 2000-2005.
Marinianus

Publius Licinius Egnatius Marinianus (noin 265?–268) oli Rooman keisari Gallienuksen ja hänen vaimonsa Cornelia Saloninan kolmas ja nuorin poika. Hänen setänsä oli Gallienuksen veli Valerianus nuorempi. Marinianuksen molemmat veljet, Valerianus II ja Saloninus olivat kuolleet vuonna 257 ja 260, joten hän oli ainoa Gallienuksen perillinen. Marinianus oli konsulina vuonna 268, vaikka hän oli vasta noin kolmen vuoden ikäinen. Marinianus luultavasti murhattiin vuonna 268 yhdessä hänen isänsä ja äitinsä kanssa.
Intimacy (vuoden 2001 elokuva)

Juoni

Jay (Mark Rylance) on jättänyt vaimonsa ja kaksi poikaansa ja asuu nyt yksin huonokuntoisessa talossa. Hän aloittaa seksisuhteen naisen kanssa (Kerry Fox), jonka nimeä ei edes tiedä. Vähitellen Jay alkaa ihastua naiseen ja eräänä päivänä seuraa häntä läpi Lontoon katujen harmaalle esikaupunkialueelle. Tie johtaa teatteripubiin, jossa nainen näyttelee iltaisin. Hän saa tietää, että naisen nimi on Claire ja että tällä on aviomies (Timothy Spall) ja poika.  Siltä istumalta hän päättää lopettaa suhteen, koska alkaa ajatella ja kaivata omia poikiaan. He tapaavat vielä kerran, intiimimmin kuin koskaan.

Vastaanotto

Elokuvan seksikohtaukset aiheuttivat kohun Englannissa ja Ranskassa. Film-O-Holic -sivuston Mari Verho rinnasti elokuvan  Viimeiseen tangoon Pariisissa ja piti sen ansioina hienoa näyttelijäntyötä ja erityisesti Jayn (Mark Rylance) henkilöhahmon monisyisyyttä. Sivuosassa nähtävä Marianne Faithfull on Verhosta mainio karhea lisä näyttelijäkaartiin. MTV3 Viihteen Tuuve Aro harmitteli elokuvan markkinointia pelkällä rajulla seksillä, vaikka hänestä Intimacy tavoittaa ”jotakin olennaista ihmisyydestä, sen vahvuuksista ja heikkouksista, peloista ja toiveista joiden varassa kaikki lopulta pyristelevät”.
Ibuki (satelliitti)

Laukaisu

Ibuki laukaistiin yhdessä muiden tutkimussatelliittien kanssa japanilaisella H-IIA kantoraketilla 23. tammikuuta 2009 kello 3:54 UTC Tanegashimasta

Mittalaitteet

JAXAn mukaan Ibuki-satelliitti on varustettu kasvihuonekaasuja havaitsella anturilla (TANSO-FTS) ja sitä täydentävällä pilvi/aerosoli anturilla (TANSO-CAI). Kasvihuonekaasuanturi tarkkailee laajaa aallonpituusaluetta infrapunasäteilyn alueella havaintojen tarkkuujen lisäämiseksi. Satelliitin spektrometri mittaa erilaisia alkuaineita ja yhdisteitä. Tämän teknologian avulla satelliitti pystyy mittaamaan kasvihuonekaasujen pitoisuuksia ilmakehässä erittäin suurella tarkkuudella