google/wiki40b huggingface dataset:
Chaim Rumkowski

Mordechai Chaim Rumkowski (27. helmikuuta 1877 Iljino, Venäjän keisarikunta – 28. elokuuta 1944 Auschwitz, Puola) oli puolanjuutalainen sionisti, joka toimi Łódźin gheton juutalaisneuvoston johtajana toisen maailmansodan aikana.
Ennen toisen maailmansodan syttymistä Rumkowski oli toiminut liikemiehenä ja orpokodin johtajana. Saksan armeijan vallattua Puolan saksalaiset viranomaiset nimittivät hänet 13. lokakuuta 1939 Łódźin kaupunkiin perustettuun suureen ghettoon juutalaisneuvoston eli Judenratin johtajaksi. Tässä asemassa Rumkowski oli suoraan vastuussa saksalaiselle miehityshallinnolle ja sen johtajalle Hans Biebowille. Rumkowski vastasi gheton asukkaiden ruoasta, terveydestä, asuinoloista, työstä ja lämmityksestä. Hän johti ghettoa itsevaltaisen hallitsijan tavoin: hänen kuvansa oli gheton postimerkissä, ja ghettoraha sai nimen hänen mukaansa.
Gheton tyhjennyksissä Rumkowski perheineen lähti vapaaehtoisesti viimeisten kuljetusten joukossa. Hänet vietiin perheineen Auschwitzin keskitysleiriin, jossa hänet murhattiin, murhaajina mahdollisesti juutalaisvangit.

Rumkowskin kiistelty asema

Rumkowski on ollut holokaustin historiassa kiistelty hahmo. Hänen aktiivinen roolinsa kuljetusten järjestelyssä ja voimakastahtoinen hallintonsa aiheuttivat gheton asukkaissa kapinamieltä. Jotkut historioitsijat näkevät hänet natsien yhteistyötoverina, koska hän myöntyi saksalaisten vaatimuksiin. Rumkowski osoitti kuitenkin järjestelykykyä ja voimakastahtoisuutta vaikeassa ja ristiriitaisessa johtoasemassa. Kuuluisassa puheessaan Rumkowski suostutteli gheton vanhempia luovuttamaan alle kymmenvuotiaat lapset natseille sanoen: ”Minun on amputoitava raajoja voidakseni pelastaa ruumiin.” Hänen mielestään oli noudatettava myöntyväistä linjaa, jotta edes osa gheton asukkaista pelastisi. Łódźin ghetto tyhjennettiinkin Puolan ghetoista viimeisenä.
Chełmnon leirin perustamisen jälkeen natsit pakottivat Rumkowskin järjestämään gheton asukkaiden kuljetukset tuhoamisleireille. Rumkowski itse väitti yrittäneensä neuvotella kuljetettavien lukumäärää alhaisemmaksi. Siksi onkin epäselvää, olisiko Rumkowski saanut sodan päätyttyä kiitosta ihmishenkien pelastamisesta vai vankilatuomion niin monen juutalaisen lähettämisestä kuolemaan.
Miikka Lommi

Miikka Lommi on suomalainen musiikkivideo-ohjaaja. Nykyisin hän työskentelee Kennel Helsinki -yrityksessä. Miikka Lommi on ohjannut muun muassa musiikkivideoita Bomfunk MC’s:lle, Kemopetrolille, Husky Rescuelle ja Deep Insightille.
Adrian Monk

Adrian Monk on Tony Shalhoubin esittämä yhdysvaltalaisen televisiosarja Monkin päähenkilö. Hän toimii etsivänä auttaen San Franciscon poliisia.
Monk työskenteli ennen San Franciscon poliisissa ja oli erittäin arvostettu, mutta hän joutui jättämään työnsä vaimonsa kuoleman laukaistua hänen mitä erikoisimmat neuroosinsa ja fobiansa, kuten sen että Monk ei juo vesijohto- eikä pullotettua vettä, ainoastaan 'Sierra Springsiä'. Monk suree yhä vaimoaan Trudya, joka kuoli 1997 autopommi-iskuun ja Monk onkin omistanut elämänsä murhan jälkeiset kuusi vuotta murhan selvittämiseen. Monk sai selville vain, että pommin rakensi Warrick Tennyson kuusisormisen miehen tilauksesta. Sarjan päätösjaksossa Monk lopulta sai lopulta oikean syyllisen selville.
Monkilla oli hoitaja, Sharona Fleming, joka oli hänen palveluksessaan seitsemän vuotta, kunnes muutti New Jerseyhin ja nai entisen aviomiehensä. Hänen jälkeensä Monk sai uuden hoitajan Natalie Teegeristä. Monkin psykiatri on nimeltään Tohtori Charles Kroger.

Perhe

Monkilla on veli, Ambrose (John Turturro), joka on vielä Monkiakin älykkäämpi. Tosin hän kärsii agorafobiasta (julkisen paikan kammosta) ja on sen vuoksi jättänyt talonsa vain kahdesti. Ensimmäisen kerran hän jätti talon, kun Ambrose luuli saavansa ruokamyrkytyksen. Toisen kerran Ambrose jätti talon, kun se syttyi palamaan. Adrianin ja Ambrosen äiti kuoli 1994. Poikien isä, Jack Monk (Dan Hedaya) on ammatiltaan rekkakuski. Hän taas jätti perheensä poikien ollessa vielä pieniä. Eräässä jaksossa Jack palaa kaupunkiin ja pyytää Monkin mukaansa erälle keikalle. Lopulta he onnistuvat sopimaan vanhat kaunansa. Jackillä on kertoman mukaan toinen perhe ja hieman Adriania nuorempi poika, joka on ristitty isänsä mukaan Jack Junioriksi (Steve Zahn). Hän on patalaiska ja näpistelee rahaa isältään.
Finlandia-klubi

Finlandia-klubi on Lahteen syksyllä 2003 avattu rock-klubi. Finlandia-klubi on Sibeliustalon ylläpitämä klubi ja se toimii Sibeliustalon tiloissa, vanhassa tehdashallissa.
Hans Kroes

Hans Kroes (s. 3. kesäkuuta 1965, Lisse, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen uimari, joka osallistui kaksiin olympialaisiin, vuonna 1984 Los Angelesissa ja 1988 Soulissa. Hänen paras henkilökohtainen olympiasijoituksensa oli kahdeksas sija 100 metrin selkäuinnissa kesäolympialaisissa 1984 ajalla 58,07. Viestijoukkueiden jäsenenä hän sijoittui seitsemänneksi 4 × 200 metrin vapaauinnissa 1984 ja 4 × 100 metrin sekauinnissa 1988. Pitkän radan EM-kilpailuissa 1985 hän saavutti 4 × 200 metrin vapaauinnissa pronssia.
Oxenstierna

Oxenstierna-suku oli tai on eräs Ruotsin pitkäikäisimmistä ja vaikutusvaltaisimmista aatelissuvuista. Ensimmäiset maininnat suvun edustajista ovat 1300-luvulta ja suvun jäseniä on esiintynyt Ruotsin kulttuurin ja politiikan vaikuttajissa näihin päiviin asti.
Need for Speed

The Need for Speed SE (1996)

The Need for Speed Special Edition oli alkuperäispelin uudispainos, jonka mukana tuli sekä DOS- että Windows 95 -versiot. Windows 95:lle räätälöity versio tuki DirectX 2:ta ja verkkopelimahdollisuutta TCP/IP:n yli. Pelin mukana tuli kaksi uutta rataa ja pelimoottoria oli rukattu uuteen uskoon. Arvosteluissa kritisoitiin ennen kaikkea kasvaneita laitetehoja.
Esa Seppänen

Esa Ilkka Seppänen (s. 1933 Helsinki), everstiluutnantti evp, valtiotieteiden tohtori, on Neuvostoliiton ja Venäjän asiantuntija, joka toimi Puolustusvoimien palveluksessa. Tuona aikana hän toimi mm. presidentti Urho Kekkosen adjutanttina.
Vuonna 1980 Seppänen siirtyi liike-elämän palvelukseen ja toimi Wärtsilässä ja Rauma-Repolassa. Noina aikoina hän hoiti suhteita neuvostoliittolaisiin kauppakumppaneihin. Tämän jälkeen hän siirtyi Finnstroin Moskovan edustuston johtoon. Hän asui Moskovassa kaikkiaan 11 vuotta.
Myöhemmin Seppänen on toiminut tietokirjailijana. Hänen teoksiaan ovat mm. Sissisota – aikamme sota (1971), Adjutanttina Kekkosen linjalla (1980) ja Venäjää käsittelevät Kuuma elokuu 1991, musta lokakuu 1993 Moskovassa (2000) ja Avaran sielun anarkia (2002). Vuonna 2004 julkaistiin Seppäsen Miekkailija vastaan tulivuori, joka käsittelee Urho Kekkosen ja Nikita Hruštšovin suhdetta.
Seppänen on valmistunut Helsingin yliopistosta pääaineenaan venäjän kieli ja kirjallisuus ja poliittinen historia. Vuonna 2007 Seppänen väitteli tohtoriksi aiheenaan Urho Kekkosen, Leonid Brežnevin ja Aleksei Kosyginin suhteet. Saman vuoden syksyllä väitöskirjasta ilmestyi popularisoitu versio otsikolla Itäsuhteiden kolmiodraama: Kekkonen - Brežnev - Kosygin 1960-1980. 
Kevättalvella 2009 Seppänen julkaisi kirjan UKK:n syvä jälki: perintö vai painolasti?.
Esa Seppäsen isä oli kirjailija Unto Seppänen.
Leväkatkarapu

Ulkonäkö ja koko

Leväkatkarapu kasvaa noin kahdeksansenttiseksi. Sillä on huomiota herättävä, kapea ja terävä otsapiikki, jonka yläreunassa on 5-7 väkästä ja alareunassa 2-4. Sen tuntosarvet ovat pitkät ja sillä on kaksi paria varsin sirorakenteisia saksia. Väriltään leväkatkarapu on elinympäristönsä mukaan vihertävä, punertava tai harmaanruskea, ruskeiden pilkkujen kirjoma.
Leväkatkarapu elää matalassa vedessä rakkolevän ja muun kasvillisuuden kuten meriajokkaan seassa. Talvella se siirtyy syvemmälle, 5-10 metriin. Se on kaikkiruokainen ja käyttää sekä kasvi- että eläinravintoa.
Leväkatkaravun levinneisyys kattaa Euroopan rannikot Norjasta Välimerelle ja Mustallemerelle ja nykyisin myös Kaspianmeren. Suomessa laji elää noin Porin ja Pernajan välisellä rannikkoalueella.
Leväkatkarapua pyydetään ravinnoksi kaupallisessa mitassa muun muassa Tanskassa.
Viking Tamm

Viking Sebastian Henricsson Tamm (21. heinäkuuta 1896 – 1975) oli ruotsalainen sotilas.
Tamm oli pankinjohtajan poika Tukholmasta. Hän oli kapteeni Svean henkivartiostossa, kun hän sai tehtäväkseen johtaa ruotsalaisten upseerien ryhmää, joka lähti Etiopiaan perustamaan kadettikoulua. Ryhmää kutsuttiin Grupp Tammiksi. Viking Tamm oli myös ryhmänjohtajana Svenska Frivilligkårenissa talvisodan aikana. Sodan jälkeen hänestä tuli sotakorkeakoulun johtaja.
Maakuntain Keskus-Pankki

Maakuntain Keskus-Pankki oli neljän maakunnallisen pankin vuonna 1918 perustama liikepankki. 
Pankin perustajat olivat Länsi-Suomen Osake-Pankki, Tampereen Osake-Pankki, Savo-Karjalan Osake-Pankki ja Pohjolan Osake-Pankki. Ne perustivat Maakuntain Keskus-Pankin itselleen edustajaksi hoitamaan asioitaan Helsingissä. Osakepääomaksi tuli 10 miljoonaa markkaa.
Metsätähtimö

Ulkonäkö

Monivuotinen metsätähtimö kasvaa 15–25 cm korkeaksi. Kasvi on koheneva ja hento, mutta muodostaa usein tiiviitä kasvustoja. Varsi on runsashaarainen ja ainakin alaosasta pienistä, läpikuultavista nystermistä karhea. Vastakkain olevat, ruodittomat lehdet ovat tasasoukan suikeita tai kapean vastapuikeita, väriltään vaalean- tai kellanvihreitä, karhealaitaisia ja tyveltä usein harvaripsisiä. Kukinto on runsaskukkainen kaksihaarainen viuhko, joka joskus on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinnon tukilehdet ovat kalvomaisia ja kaljuja. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat epäselvästi suonisia ja kaljuja. Verholehtien kanssa samanpituiset, valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia ja 2–3 mm pitkiä. Emiö on kolmilehtinen. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä. Suomessa metsätähtimö kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava lyhyt kota. Siemen on kooltaan noin 0,9 mm.
Suomessa tavattavista tähtimölajeista metsätähtimö muistuttaa eniten heinätähtimöä (S. graminea).
Metsätähtimö risteytyy yleisesti pohjantähtimön (S. borealis) kanssa. Risteymää kutsutaan nimellä viitatähtimö (S. x alpestris). Risteymä muistuttaa ulkonäöltään lähinnä pohjantähtimöä.

Levinneisyys

Metsätähtimön levinneisyysalue on sirkumpolaarinen ja keskittyy pohjoiselle havumetsävyöhykkeelle. Euroopassa se on itäinen laji, jonka pääesiintymisalue ulottuu Norjasta Ruotsin ja Suomen läpi Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle. Muualla Euroopassa sitä kasvaa Alppien alueella, Itä-Saksassa, Puolassa ja Romaniassa. Levinneisyysalue jatkuu Venäjältä itään Aasian puolelle läpi Keski- ja Etelä-Siperian aina Tyynelle valtamerelle saakka. Lajia kasvaa myös Pohjois-Japanissa. Pohjois-Amerikassa metsätähtimö on levinnyt Alaskan eteläosista suurimpaan osaa Kanadaa ja Yhdysvaltojen pohjois- ja keskiosia.
Suomessa metsätähtimöä kasvaa koko maassa. Laji on paikoitellen hyvin yleinen aina Oulun korkeudelle saakka. Pohjoisempana laji harvinaistuu ja puuttuu korkeimmilta tunturialueilta.

Elinympäristö

Nimensä mukaisesti metsätähtimö on metsien laji. Sitä kasvaa tuoreissa ja soistuvissa kuusikoissa, kivikkoisilla lehtorinteillä, joenvarsipensaikoissa ja ruokokorvissa. Metsätähtimöä tapaa myös usein hakkuuaukeilla ja voimalinja-aukoilla, joissa se saattaa muodostaa suuria, sotkuisia kasvustoja.
Saksalan kartano

Saksalan kartano on Padasjoella sijaitseva kartano joka mainittiin Mikkolan talonpoikaisratsutilana ensi kerran jo vuonna 1594.
Kartanon omisti 1600-luvun lopulla Robert Charpentier. Useiden omistajavaihdosten jälkeen kartanon ja siihen rajautuneen Mikkolan tilan omistajaksi tuli vuonna 1826 kapteeni Georg Magnus von Fieandt. Fieandt rakennutti kartanoon 1826 uuden empiretyylisen yksikerroksisen puisen päärakennuksen sekä kiviterassit päärakennuksen länsi- ja itäpuolelle. Lääninagronomi Robert Mauritz von Fieandt perusti 1850-luvulla kartanon puiston ja kartanoon pohjoisesta ja lännestä peltojen halki johtavat lehtikuusi- ja koivukujanteet. Fieandt-suku omisti kartanon 1940-luvulle saakka.
Läntisen koivukujanteen alkupäässä on Björkenheimin huvilana tunnettu, Vierun ruukista vuonna 1913 siirretty entinen ruukin isännöitsijän asuinrakennus jonka kartanon omistanut Karl von Fieandt antoi tyttärelleen häälahjana 1913. Pohjoisen lehtikuusikujan alkupäässä on vuonna 1850 rakennetussa entisessä pitäjänmakasiinissa Padasjoen kotiseutumuseo.
Kartanon puiston koko on noin neljä hehtaaria ja siihen liittyy "Hanna-Borgenströmsbacken"-nimellä tunnettu kartanon alapiha asuin- ja talousrakennuksineen. Alapihalla sijaitsee kartanon talli ja navetta, väentupa ja muita talousrakennuksia. Kartanon pihapiirin rakennuksiin kuuluu myös sveitsiläistyylinen kaksikerroksinen fatabur-rakennus, Vierun ruukin padolta paikalle siirretty hirsirakennus Torni ja aittarivi. Kartanon puisto sijaitsee rakennusten itäpuolella ja hyötypuutarha taas päärakennuksen eteläpuolella. Kartanon puisto läheisine metsineen on nimetty noin 40 hehtaarin kokoiseksi Natura-kohteeksi. Kartanon omistaa nykyisin Christian Creutz. Kartanossa ei ole enää omaa maanviljelystä vaan pellot on vuokrattu.

Padasjoen kotiseutumuseo makasiinimuseo

Saksalan kartanon alueella sijaitsee Padasjoki-seuran 1956 avattu Padasjoen kotiseutumuseo, Makasiinimuseo, jonka kaksikerroksiset tilat ovat entisessä viljamakasiinissa eli lainajyvästössä, joka oli perustettu 1850. Makasiinimuseossa esitellään ammattien harjoittamisessa tarvittavaa esineistöä, kuten puusepän, räätälin, suutarin ja käsinkaavaajan eli valurin työkaluja.  Makasiinimuseo osallistuu 8. kesäkuuta 2019 Avoimet kylät -tapahtumaan.
Dog Fashion Disco

Dog Fashion Disco on yhdysvaltalainen metallia soittava yhtye. DFD:n musiikkia on muun muassa Adrenaline Crew:in DVD:llä.
Käyntikortti

Käyntikortti on tavallisimmin valkoiselle kartongille painettu noin luottokortin kokoinen kortti, johon on painettu henkilön nimi, yhteystiedot sekä usein myös työnantajan logo, nimi ja yhteystiedot. Suomessa käyntikortit olivat tavallisesti mitoiltaan 90 mm x 50 mm, mutta nykyisin on suurelta osin siirrytty luottokortin kokoisiin 86 mm x 54 mm kortteihin. Tämä on merkittävästi käytännöllisempää esim. lompakoita ajatellen. Trendi on maailmanlaajuinen.
Painotekniikoiden muuttuessa analogisesta digitaaliseen kirjapainot ovat keskittyneet erilaisiin painotöihin. Korttien tehokas tuotanto edellyttää erikoistumista pieniin painosmääriin raskaalle kartongille. Käyntikortteja valmistavatkin nykyisin erikoispainot.
Yritykset käyttävät käyntikorttia kätevänä yhteyskeinona, eikä tarvitse haaskata aikaa yhteystietojen kertaamiseen ja kirjoitteluun vaan ne voidaan ojentaa kätevästi yhdellä eleellä.
Myös yksityishenkilöt voivat tehdä käyntikortteja itselleen. Tarkoitukseen on olemassa monia ohjelmia joilla voi myös lisätä kuvia korttiin.

Carte-de-visite

Visiittikortti-tapa muuttui kun ranskalainen André-Adolphe-Eugène Disdéri patentoi 1854 tavan ottaa halpoja valokuvia, jotka kiinnitettiin visiittikortin kokoiselle taustapahville. Disdérin tekniikka levisi nopeasti läpi Euroopan 1860-luvulla.
Tällöin tuli tavaksi tuoda isännälle valokuva perheestä muodikkaana vierailutervehdyksenä. Tapa levisi myös yläluokan piireistä laajojen kansanjoukkojen keskuuteen. Disdérin kortteja vaihdettiin myös ystävien kesken ja valokuvaamot myivät kuvia tunnetuista henkilöistä ja taideteoksista. Visiittikorttivalokuva sopi hyvin myös postitettavaksi.
Tapa oli voimissaan 1860–1920-luvuilla. Nykyisin visiittikortilla tarkoitetaankin myös valokuvan standardikokoa ja pohjustustapaa.
Tauno Äijälä

Tauno Johannes Äijälä (s. 4. toukokuuta 1941 Tyrvää) on suomalainen mediavaikuttaja, viestintäneuvos. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri Turun yliopistosta. Hän aloitti toimittajana Turun Yleisradiossa 1960-luvulla ja loi uransa Mainostelevisiossa (myöhemmin MTV3), jossa hän työskenteli toimituspäällikkönä vuosina 1967–1972 ja ohjelmapäällikkönä vuodesta 1972 lähtien. Hänestä tuli MTV:n ohjelmajohtaja Leo Mellerin jälkeen vuonna 1980. Viimeksi Äijälä oli MTV:n varatoimitusjohtajana, ja hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 2001. Tämän jälkeen hän työskenteli vielä Liikenne- ja viestintäministeriössä Suomen televisioverkon digitalisoinnin projektipäällikkönä.
Äijälä palkittiin vuonna 2011 Kultainen Venla -patsaalla elämäntyöstään.
Garret Ross

Ura

Cedar Rapids RoughRiders varasi Rossin toisella kierroksella 17. pelaajana vuoden 2009 USHL:n varaustilaisuudessa. Hän kuitenkin siirtyi OHL:ään Saginaw Spiritin joukkueeseen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 43 ottelua, joissa teki seitsemän maalia ja 11 tehopistettä. Hän pelasi myös kuusi pudotuspeliottelua ilman pisteitä. Kaudella 2010–2011 pisteitä syntyi 15. Seuraavalla kaudella Ross pelasi 60 ottelua, joissa teki 25 maalia ja 54 tehopistettä. 12 pudotuspeliottelussa hän teki kymmenen tehopistettä. Viimeisellä kaudellaan Spiritin riveissä 2012–2013 Ross oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Eric Locken jälkeen. Lisäksi hän oli 90 pisteellään koko liigan pistepörssin seitsemännellä sijalla. Rangaistusminuutteja hänelle kertyi 114. Hän toimi viimeisen kautensa ajan varakapteenina.
Chicago Blackhawks varasi Rossin viidennellä kierroksella yhteensä 139. pelaajana NHL:n vuoden 2012 varaustilaisuudessa.
Yhteensä neljän OHL:ssä pelatun kauden aikana Ross pelasi Saginaw Spiritissä 217 ottelua. Hän teki 82 maalia ja 88 syöttöpistettä eli yhteensä 170 tehopistettä. Pudotuspeleissä hänelle kertyi 421 rangaistusminuuttia. Ross pelasi myös 34 pudotuspeliottelua, joissa teki yhdeksän maalia ja kahdeksan syöttöpistettä. Hän sai tilastoihinsa 51 jäähyminuuttia. Viimeisen kautensa päätteeksi Ross valittiin OHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
OHL-kauden päätyttyä Ross teki huhtikuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän siirtyi sopimuksen tehtyään loppukaudeksi Blackhawksin AHL-farmiseura Rockford IceHogsiin, jossa ehti pelata vain kaksi ottelua. Ross pelasi ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa 2013–2014, jolloin pelasi IceHogsin paidassa 74 ottelua tehden 15 maalia ja yhteensä 34 pistettä.
Kaudella 2014–2015 Ross oli joukkueensa sisäisen pistepörssin sekä maalipörssin toisella sijalla tehtyään 21 maalia ja 43 tehopistettä 69 pelaamassaan ottelussa. Lisäksi rangaistusminuutteja kertyi 100. Ross pelasi myös kahdeksan pudotuspeliottelua. Niissä hän teki kaksi maalia ja yhden syöttöpisteen.
Kauden 2015–2016 Ross aloitti kahden edelliskauden tavoin AHL:n puolella.
Maaliskuussa 2016 Rossia syytettiin seksuaalisen materiaalin luvatta jakamisesta, kun hän lähetti syytteen nostaneelle pornografisen videon toisesta, hänen joukkuetoverinsa tapailemasta, naisesta. IceHogs hyllytti Rossin tapauksen tapauksen tultua julki. Ross kuitenkin vapautettiin syytteistä videon jakamisen tapahduttua Michiganin osavaltiossa, jossa se on sallittua toisin kuin Illinoisissa. Blackhawks antoi Rossille jälleen peliluvan syytteiden kumouduttua.
Amy Robsart

Amy Robsart oli englantilainen aatelisrouva, varakkaan norfolkilaisen maanomistajan tytär. Hän oli naimisissa Robert Dudleyn kanssa vuodesta 1550 alkaen traagiseen kuolemaansa asti vuonna 1560. Amy Robsart oli kotona Cumnorin kartanossa ilman palvelijoitaan, ja löydettiin portaiden alapäästä kuolleena, niskat murtuneena. Kuolinsyyntutkimuksen mukaan tapaus oli onnettomuus.
Walter Scottin romaanissa Kenilworth vuodelta 1820 kuvataan Amy Robsartin, Robert Dudleyn ja kuningatar Elisabet I:n kolmiodraamaa ja Amyn kuolemaa. Tarina ei toista hisotriallisia tosiasioita oikein, mutta se sai monia turisteja vierailemaan Cumnorissa. Victor Hugo-kirjoitti Kenilworthin pohjalta viisinäytöksisen näytelmän Amy Robsart.
Othello (lautapeli)

Pelisäännöt

Alussa asetetaan neljä nappulaa laudan keskelle siten, että vierekkäisistä nappuloista on eri värinen puoli ylöspäin. Mustalla pelaava aloittaa.
Pelaajan on vuorollaan asetettava yksi nappula tyhjään ruutuun oma väri ylöspäin siten, että uusi nappula "rajaa" yhden tai useamman vastustajan värisen nappulan oman väristen nappuloiden väliin joko suoraan tai viistoon. Näin "vallatut" nappulat käännetään toisin päin ja vuoro siirtyy toiselle pelaajalle.
Samalla vuorolla voi vallata nappuloita useisiin suuntiin. Kaikki rajatut vastustajan nappulat on käännettävä.
Mikäli siirto aiheuttaa omien nappuloiden rajautumisen vastustajan nappuloiden väliin, näin syntynyttä rajausta ei käännetä vastustajan väriseksi.
Mikäli pelaaja ei voi tehdä siirtoa joka oikeuttaa kääntämään nappuloita, vuoro jää väliin.
Kun kaikissa ruuduissa on nappula tai yhteenkään vapaaseen ruutuun ei voi enää laittaa nappulaa, on se pelaaja voittanut, jonka värisiä nappuloita laudalla on eniten.

Tietokoneohjelmat

Nykyään othello-tietokoneohjelmat ovat tasoltaan ihmisiä parempia. Yksi parhaimmista on WZebra. Logistello on voittanut useita othello-ohjelmien kisoja. Sen tekijä, Michael Buro on koulutukseltaan tilastomatemaatikko. Logistellon ja käytännössä kaikkien muidenkin hyvien othello-ohjelmien evaluointifunktio perustuu rivien ja nurkka-alueiden muodostamiin 8-10 ruudun alueisiin ja niistä tunnistettaviin asetelmiin (engl. patterns).
Fusō (1877)

Valmistus

Alus tilattiin Lontoosta Poplarista Samuda Brothersilta osana vuoden 1875 laivasto-ohjelmaa. Sir Edward Reedin suunnitteleman aluksen köli laskettiin syyskuussa 1875 ja alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1877. Alus oli pienennetty versio HMS Iron Dukesta ja se oli parkkitakiloitu. Sen koneiston toimitti Penn and Sons Greenwichistä, jolla se kykeni saavuttamaan 4 500 merimailin toimintasäteen 10 solmun nopeudella. Kruppin toimittamat tykit sijoitettiin samoin kuin Ranskan merivoimien Redoutablella.
Aluksen kylkien panssarointina oli neljästä yhdeksään tuumaan oleva panssarivyö. Tykkipatterin suojana oli kahdeksan tuuman panssari ja laipiot seitsemäntuumaiset.
Gregg Binkley

Gregg Binkley (s. 20. maaliskuuta 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura

Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta Kovan onnen kundi, jossa hän esittää Kennyä Jamesiä.

Yksityiselämä

Hän tapasi vaimonsa, Tokiko Ohniwan, näyttelijäkurssilla. He menivät naimisiin 31. toukokuuta 2003.
Taskumatti

Taskumatti on taskuun mahtuva pullo, jossa säilytetään juomaa, yleensä viinaa tai muuta väkevää alkoholijuomaa. Taskumatti on muodoltaan litteä, joten se sopii kätevästi takin povitaskuun tai housujen takataskuun.
Useimmiten taskumatit on valmistettu ruostumattomasta teräksestä ja niissä on krominen pinta.
Sanan on selitetty tulevan kieltolain isänä pidetystä Matti Helenius-Seppälästä, mutta tosiasiassa taskumatti esiintyy jo 1800-luvulla mm. Seitsemässä veljeksessä.
Etnografinen näyttely

Etnografiset näyttelyt olivat näyttelyitä, joita järjestettiin siirtomaakaudella. Näyttelyissä oli näytillä eri alueiden alkuasukkaita samantapaisesti kuin eläintarhoissa. Ihmistarhojen pääkaupunki oli Lontoo. Ranskassa Pariisissa oli siirtomaanäyttely Exposition coloniale internationale, jossa oli myös ihmistarhoja. Pariisin siirtomaanäyttely suljettiin vuonna 1931. Etnografisissa näyttelyissä Australian aboriginaaleja ja Afrikan mustia kuvattiin kannibaaleiksi. Tästä on käytetty nimitystä pseudo-etnografinen.
Takamatsun linna (Sanuki)

Takamatsun linna (jap. 高松城, Takamatsu-jō), myös Tamamon linna, on tasamaalla sijaitseva linna Japanissa, Kagawan prefektuurin Takamatsun kaupungissa. Linnan rakennustyöt alkoivat Ikoma Chikamasan johdolla vuonna 1587, ja työ saatiin päätökseen vuonna 1590.
Linnan alkuperäisistä rakennelmista ovat pystyssä vallihautojen ja muurien lisäksi vain portti ja kolme tornia, Meiji-restauraatiossa tuhottua keskustornia ollaan rakentamassa uudelleen. Linnan alueella on myös hyvin hoidettu puutarha.
Takamatsun linna tunnetaan yhtenä Japanin kolmesta Mizujirosta, "linnoista meressä". Linnan vallihauta täyttyykin suoraan merestä tulevalla vedellä.