google/wiki40b huggingface dataset:
Susie Allanson

Susie Allanson (s. 17. maaliskuuta 1952 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen countrylaulaja ja näyttelijä. Hän aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1970, muutti eteläiseen Kaliforniaan 1975 ja sai ABC Recordsin kautta julkaistuksi debyyttialbuminsa, joka sisälsi singlen "Love Is a Satisfied Woman"/"Me & Charlie Brown". Allanson julkaisi toisenkin singlen ("Baby Don't Keep Me Hangin' On"), jonka ansiosta hän sai sopimuksen Curb Recordsilta. Myöhemmin Allanson levytti myös Elektralle ja United Artists Recordsille. 
Allanson meni naimisiin managerinsa Ray Ruffin kanssa ja jatkoi uraansa äitiydestä huolimatta 1980-luvulle saakka.
Ville Eerikkilä

Ville ”Viki” Eerikkilä (s. 22. huhtikuuta 1985) on suomalainen radiojuontaja. Hän on tullut tunnetuksi YleX-radiokanavalta, jossa hän teki omia radio-ohjelmia vuosina 2012–2015. Tammikuussa 2016 hän siirtyi NRJ:n aamuohjelman juontajaksi. Hän palasi YleX -kanavalle Juuso Kallion kanssa vuoden 2017 alussa. Hän on kotoisin Kemistä.
Eerikkilä on opiskellut journalismia Kemi-Tornion ammattikorkeakoulussa. Osana koulutusta hän oli harjoittelussa YleX:llä, jolloin hän vieraili muun muassa YleX Iltapäivä -ohjelmassa. Hyvin menneen harjoittelujakson jälkeen tammikuussa 2012 hän pääsi juontamaan kanavalle uutta YleX Jatkot -iltaohjelmaa yhdessä Jani Nivalan kanssa. Helmikuussa 2014 hän siirtyi juontamaan YleX Jälki-istunto -iltapäiväohjelmaa yhdessä Juuso Mäkilähteen kanssa. YleX Jälki-istunto lopetettiin. Tammikuussa 2016 hän alkoi juontaa Ylex aamuohjelmaa yhdessä Juuso ”Köpi” Kallion kanssa.
Joulukuussa 2013 Eerikkilä vieraili Yle TV2:n Uusi päivä -draamasarjassa.
Eerikkilä avioitui elokuussa 2019 Kiia Kuparisen kanssa.
Archaeodontosaurus

Muuta

Vaikka Archaeodontosaurusta ei tunneta hyvin, se on kiinnostava koska se näyttää olleen sauropodi jolla on ollut prosauropodimaiset hampaat. Tämä ei välttämättä ole epätavallista kun ajatellaan, että sauropodit ovat polveutuneet prosauropodeista, mutta Archaeodontosauruksessa näyttää siltä että vaikka sen keho muuttui, sen ruokavalio oli silti enimmäkseen sama.
Idännikatori

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan idännikatori on noin 21 cm. Lajin pää, selkä, pyrstö ja siivet, lukuun ottamatta valkoisia siipisulkien kärkiä, ovat väriltään oliivinvihreän ruskehtavat. Vatsa on väriltään valkea. Linnun nokka ja koivet ovat väriltään harmaat. Pyrstö on pitkähkö.

Elinympäristö, elintavat ja ravinto

Idännikatorit elävät metsä-, pensas- ja ruohikkoalueilla, usein veden, esimerkiksi jokien, läheisyydessä. Yleensä lajin yksilöt elävät yksin. Laji on arka ja piileskee mielellään lehvästön suojissa, mutta se paljastaa itsensä usein laulullaan.
Laji tekee harvahkon pesänsä oksista ja risuista maanpinnan lähistölle pensaikkoon. Naaras munii yleensä kahdesta kolmeen valkeaa munaa.
Ravintonaan idännikatorit käyttävät pääasiassa selkärangattomia.
Triffidien kapina

Triffidien kapina (The Day of the Triffids) on John Wyndhamin vuonna 1951 julkaistu tieteisromaani. Se ilmestyi suomeksi Risto Kalliomaan käännöksenä vuonna 1954.

Juoni

Tarinassa ilmeisesti viljelykokeiden aikaansaamia noin parimetrisiä lihansyöjäkasveja, triffidejä, tarhataan valvotusti, sillä kasvit kykenevät liikkumaan kolmen juurensa (tästä nimi triffidi) varassa. Sekasorto pääsee valloilleen, kun eräänä iltana valtaosa ihmisistä sokeutuu katseltuaan maailmanlaajuista meteorikuuroa, ”vihreitä välähdyksiä”. Tappavien kasvien valvonta pettää, ja ne hyökkäävät puolustuskyvyttömien ihmisten kimppuun. Kaiken lisäksi hirviökasvit pystyvät jossakin määrin kommunikoimaan keskenään. Kirjan päähenkilö on kasvitieteilijä ja triffidi-asiantuntija Bill Masen, joka makaa ”vihreiden välähdysten” aikana sairaalassa pää paketissa ja säilyttää näin näkökykynsä. Hän joutuu yhdessä pienen perheensä kanssa pakenemaan yrittäen vältellä niin kammottavia kasveja kuin näkeviä orjuuttavia sokeitakin. Turvapaikaksi löytyy Englannin etelärannikolla sijaitseva Wightsaari, jossa ryhmä ihmisiä muodostaa uudenlaisen yhteisön.
Kirja heijastelee sen kirjoittamisen ajan vallitsevia pelkoja: kylmää sotaa, biologisten kokeiden riistäytymistä hallitsemattomiksi ja ihmisen aiheuttamaa maailmanloppua.
Kirjan julkaisemisen jälkeen sanasta triffidi on tullut lähes kaikenlaisia mielikuvituksellisia, vihamielisiä ja vaarallisia kasveja tarkoittava sana.
Vakhtang Jordania

Vakhtang Jordania (georg. ვახტანგ ჟორდანია, Vakhtang Žordania; 9. joulukuuta 1942 Tbilisi, Neuvostoliitto – 4. lokakuuta 2005 Broadway, Virginia, Yhdysvallat) oli georgialainen kapellimestari. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Leningradin konservatoriossa ja voitti vuoden 1971 Herbert von Karajan -kapellimestarikilpailun. Tämä auttoi häntä luomaan uran Neuvostoliitossa.
Vuonna 1983 Jordania loikkasi länteen Suomen kautta tyttöystävänsä Viktoria Mullovan kanssa ja sai turvapaikan USA:sta. Hänen ensimmäinen kiinnityksensä lännessä oli Chattanoogan sinfoniaorkesteri. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hän johti myös Venäjällä, Georgiassa ja Ukrainassa, jossa hänet nimitettiin Harkovan filharmonisen orkesterin elinikäiseksi ylikapellimestariksi.
Vakhtang Jordanian kunniaksi on perustettu myös kapellimestarikilpailu, joka käytiin viisi ensimmäistä kertaa Harkovassa, mutta Jordanian kuoleman jälkeen siirrettiin Chattanoogaan. Vuonna 2006 kilpailussa sijoittui kolmanneksi suomalainen Sasha Mäkilä.
Laura Davies

Laura Davies, CBE (s. 5. lokakuuta 1963, Coventry, Englanti) on englantilainen ammattigolfaaja, jolla on pelioikeus sekä Yhdysvaltalaisella LPGA Tourilla että pääosin Euroopassa pelattavalla Ladies European Tourilla. Daviesille on myönnetty arvonimet OBE (1988) ja CBE (2000).

Amatööriura

Laura Davies pelasi menestyksekkäästi Ison-Britannian maajoukkueessa amatöörivuosinaan. Hän voitti English Intermediate Championshipin (1983), Walesin avoimen lyöntipelimestaruuden (1984) , South Eastern Championshipin kahdesti (1983 ja -84) ja oli myös Ison-Britannian ja Irlannin Curtis Cup joukkueessa (1984).

Ammattilaisena

Davies siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1985 Ladies European Tourille (LET), jossa hän on saavuttanut 38 voittoa.  Vuosina 1985, 1986, 1992, 1996, 1999, 2004 ja 2006 Davies oli LET:n rahalistan kärjessä.
LPGA Tourin pelioikeuden Davies sai vuonna 1988, voitettuaan edellisenä vuonna US Women's Openin.  Hän on voittanut yhteensä 20 LPGA Tourin osakilpailua, joista neljä niin sanottuja majoreita. Hän voitti rahalistan 1994 ja tuli toiseksi kahtena seuraavana vuonna. 1996 hän oli LPGA Tourin vuoden pelaaja, Rolex Player of the Year.
Laura Davies on ainoa pelaaja, joka on osallistunut kaikkiin kymmeneen Solheim Cupiin (1990–2007).
Keltapyrstökettukala

Ulkonäkö ja koko

Keltapyrstökettukala kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Sen vartalo on ruskea, pyrstö keltainen. Leuan alta silmän taakse kulkee leveä valkoinen raita. Pyrstön ruodoissa on myrkylliset piikit.

Alkuperä

Keltapyrstökettukala on kotoisin Fidžin ympäristöstä.

Käyttäytyminen

Keltapyrstökettukala on rauhallinen muita kaloja kohtaan, mutta aggressiivinen toisia kaniinikaloja  kohtaan. Se ei koske koralleihin, joten se käy riutta-akvaarioon. Nuoret pysyttelevät melko lailla paikoillaan, mutta aikuiset tarvitsevat vapaata uintitilaa.

Ravinto

Keltapyrstökettukala syö pääasiassa levää ja muuta kasvisruokaa.
You Have to Burn the Rope

Pelaaminen

Pelissä pelaajan täytyy ohjata hahmo yhden yksinkertaisen tason läpi. Tason lopussa pelaaja taistelee "Grinning Colossusia" vastaan. Voittaakseen pelin, pelaajan täytyy sytyttää köyden palamaan soihdulla, joka on kiinni kattokruunussa. Kattokruunu tipahtaa "Grinning Colossusin" päälle ja peli on ohi.
Pelin lopputekstien aikana soi kappale "Now You're A Hero", jonka on säveltänyt Henrik Nåmark. Koko peli on yleensä lyhyempi kuin lopputekstien aikana soiva kappale, joka kestää 2:13 minuuttia.
Ivar Alexander Kyander

Ivar Alexander (Aleksander) Kyander (22. syyskuuta 1854 Kajaani  – 16. huhtikuuta 1935 Karkku) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies. 
Ivar Kyanderin vanhemmat olivat maanmittari Samuel Henrik Kyander ja Sofia Helena Kristina Cronström ja puoliso vuodesta 1896 Lovisa Adèle Malm. Kyander tuli ylioppilaaksi 1872 ja suoritti tuomarintutkinnon  1876 ja yleisen oikeustutkinnon 1877, varatuomarin arvon hän sai 1879. Kihlakunnantuomarina Kyander toimi Juvalla, Eurassa ja Tyrväällä 1899–1926. Hän oli myös oikeusneuvosmies ja vt. pormestari Kuopiossa 1880–1882 ja pormestari Lappeenrannassa 1899. Porvariston jäsenenä Kyander oli valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900. Vuoden 1897 valtiopäivillä hän teki anomuksen valtiollisesta äänioikeudesta naisille. Innokas vapaapalokuntalainen Kyander oli Lappeenrannan VPK:n perustaja 1879 ja toimi sen päällikkönä, samoin kuin oli Kuopion VPK:n päällikkö 1881–1893.
Ahvenanmaan käräjäoikeus

Ahvenanmaan käräjäoikeus (ruots. Ålands tingsrätt) on yksi Suomen 27:stä käräjäoikeudesta. Ahvenanmaan käräjäoikeuden keskuspaikka on Maarianhamina.
Ahvenanmaan käräjäoikeus kuuluu Turun hovioikeuden tuomiopiiriin. Itse Ahvenanmaan käräjäoikeuden tuomiopiiri muodostuu Brändön, Eckerön, Finströmin, Föglön, Getan, Hammarlandin, Jomalan, Kumlingen, Kökarin, Lemlandin, Lumparlandin, Saltvikin, Sottungan, Sundin ja Vårdön kunnista sekä Maarianhaminan kaupungista.
Ahvenanmaan käräjäoikeuden laamanni on Kristina Fagerlund. Käräjäoikeuden yhteydessä toimii Ahvenanmaan hallintotuomioistuin.
Kulitsa

Kulitsa tai kulitša (ven. кулич) on pyöreäksi muotoiltu hiivataikinasta valmistettu vehnänen, joka on kotoisin Venäjältä ja kuuluu ortodoksien pääsiäisperinteisiin.
Kulitsan pintaan muodostellaan taikinasta kyrilliset kirjaimet ХВ - latinalaisittain HV, sanoista Hristos voskrese, 'Kristus on ylösnoussut'. Kirjainten ympärille painellaan rusinoita, jotka ovat kärsimyksen vertauskuva. Vaihtoehtoisesti XB-kuvio voidaan tehdä myös sokerikuorrutukseen. Kulitsaa syödään pääsiäisenä pashan kanssa.

Samankaltaisia reseptejä

Samanmuotoista ja samalla reseptillä valmistettavaa leipää syödään monissa muissakin maissa, kuten Italiassa, mutta ortodoksiperinteistä poiketen jouluna ja uutena vuotena. Tällaista leipää kutsutaan panettoneksi.
Wachau

Wachau on 30 kilometriä pitkä laakso Tonavan varrella Melkin ja Krems an der Donaun kaupunkien välissä Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallassa. Se on yksi osavaltion huomattavimpia matkailukohteita. Alueen tunnetuimpia nähtävyyksiä on Dürnsteinin kaupunki, jossa Leopold V piti vankinaan Rikhard I Leijonamieltä.
Wachaun laakso tunnetaan myös aprikoosin ja viinirypäleiden kasvatuksesta. Hedelmiä käytetään liköörien ja viinien valmistukseen.
Laakso lisättiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2000 .
Lisa Jewell

Lisa Jewell (s. 19. heinäkuuta 1968, Lontoo) on brittiläinen kirjailija.
Hän asuu Swiss Cottagessa, Lontoossa aviomiehensä Jaschan ja tyttäriensa Amelie Maen (s. 2003) ja Evie Scarlettin (s. 2007) kanssa.
Põdragu järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,77 hehtaaria. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 7,0 m mpy. Järven valuma-alueen laajuus on 12 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 1,0 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00019 kuutiokilometriä eli 0,19 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (viroksi rannikujärv (mereveega ajutiselt ühenduses olev veekogu)).
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (viroksi halotroofne tai soolatoiteline, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Midgård

Midgård (muinaisnorjaksi Miðgarðr), kirjaimellisesti "keskipiha", on ihmisten maailma germaanisessa mytologiassa. Skandinaavisen mytologian mukaan maailma oli jakautunut yhdeksään maailmaan, joista Midgårdin kerrottiin sijaitsevan keskimmäisenä. Maailmoja yhdisti elämänpuu Yggdrasil. Midgård sijaitsee Niflheimin ja Muspelheimin välissä. Sen yläpuolella on aasojen Asgård, joka oli yhteydessä Midgårdiin Bifrost-sillalla, jota vartioi Heimdall.
Midgårdia ympäröi skandinaavisessa mytologiassa ylittämätön meri, jossa asusti valtava merikäärme Jormungand. Jormungand oli niin suuri, että se kiersi koko Midgårdin, ja ylettyi vielä puremaan omaa häntäänsä. Tarujen mukaan Midgård luotiin Ymir-jättiläisen lihasta. Ymirin verestä puolestaan muodostuivat valtameret.
Midgårdin ennustettiin tuhoutuvan Ragnarökissä, jolloin maailmat ja sen asujaimistot tuhoutuvat viimeisessä taistelussa. Jormungand nousee merestä, myrkyttää maan ja meren myrkyllään ja nostaa meren maan päälle, jolloin maa uppoaa mereen.

Midgård kirjallisuudessa

Midgård esiintyy myös keskienglannin sanastossa (Middle-erde). Fantasiakirjailija J. R. R. Tolkien sai Midgårdista vaikutteita tarinoihinsa, joissa esiintyy Keski-Maa (Middle-earth). Hän käytti runsaasti myös muita germaanisia ja muinaisskandinaavisia vaikutteita teoksissaan.
Vanhassa anglosaksisessa runossa Beowulf esiintyy monta kertaa nimi middangeard, joka tarkoittaa muinaisnorjaksi samaa kuin midgård. Termi on yhteneväinen kreikkalaisen Oikumenen kanssa, joka tarkoittaa tunnettua ja asutettua maailmaa.
Suzhou (Anhui)

Ilmasto

Suzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 16 °C ja keskimääräinen sademäärä 750 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 210 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 19 millimetriä.

Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla Suzhoun prefektuuri jaetaan yhteen kaupunkipiiriin ja neljään piirikuntaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kartassa):

1. Yongqiao, kaupunkipiiri (埇桥区)

2. Dangshan, piirikunta (砀山县)

3. Xiaon piirikunta tai Xiaoxian (萧县)

4. Lingbi, piirikunta (灵璧县)

5. Sin piirikunta tai Sixian (泗县)
ASM

ASM on entinen Formula 3-talli. ASM voitti sarjan mestaruudet vuosina 2003-2008. Nykyinen F3 -talli ART Grand Prix kuitenkin korvasi sen kaudeksi 2009. ASM riveissä on ajanut muun muassa Formula 1 maailmanmestari Lewis Hamilton sekä F1:ssä myös ajava Nico Rosberg.
Saaristomeren luontokeskus Sinisimpukka

Saaristomeren luontokeskus Sinisimpukka on vuonna 1993 perustettu Kemiönsaarella Kasnäsissa sijaitseva Saaristomeren kansallispuiston opastuskeskus. Sen toiminnasta vastaa Metsähallitus. Vuonna 2008 Sinisimpukan luontokeskuksessa vieraili 17 000 kävijää. Sinisimpukka on Saaristomeren kansallispuiston toinen huoltotukikohta Saaristokeskus Korpoströmin ohella.
Luontokeskuksessa on vaihtuvia saaristoon liittyviä näyttelyitä sekä erilaisia tapahtumia. Pysyvässä näyttelyssä voi tutustua saariston lintuja esittelevään lintuluotoon, Itämeren kehitysvaiheisiin Taru Itämerestä -osiossa, merikotkaan, kalastusmenetelmiin sekä vedenalaiseen luontoon. Lisäksi luontokeskuksesta löytyy murtovesiakvaario. Luontokeskuksessa on 48-paikkainen auditorio, jossa voi katsoa saaristoaiheisia videoesityksiä. Tutustuminen luontokeskukseen on maksutonta.
Luontokeskuksen pihalla kiertää 700 metrin pituinen geologinen luontopolku. Se esittelee Suomen geologista historiaa 2 300 miljoonan vuoden takaa nykypäivään.
Pyörätuolilla on mahdollista liikkua luontokeskuksen alakerrassa.
Sinisimpukan luontokeskuksen toiminta on lopetettu 1.1.2017.
Tripoli Grand Prix

Tripoli Grand Prix oli autokilpailu, joka järjestettiin Libyassa Tripolissa 1925–1940. Suola-aavikolle rakennettu hiekkarata oli maailman nopein.
Alexandre Jardin

Alexandre Jardin (s. 1965 Neuilly-sur-Seine) on ranskalainen kirjailija. Häneltä on suomennettu romaanit Fanfan: Lemmenunelma (suom. 1994) ja Vasenkätisten saari (1995, suom. 1996)
Jardinin teos Des gens très bien (2011) herätti kohua, koska hän kertoo siinä isoisänsä toiminnasta saksalaisten yhteistoimintamiehenä toisen maailmansodan aikana. Aihe on edelleen tabu Ranskassa.
Sado (1942)

Palvelus

Alus torpedoitiin 22. elokuuta 1944 Etelä-Kiinan merellä. Se poistettiin alusluettelosta 10. lokakuuta.
Suomen kiinalaiset

Kiinalaiset siirtotyöläiset Suomessa vuosina 1916–1917

Vuonna 1916 Helsingin seudulle tuotiin linnoitustöihin ja niitä tukevaan metsänkaatoon suuri joukko kiinalaisia siirtotyöläisiä. Työläiset olivat ilmeisesti Mantšuriasta kotoisin olleita vankeja, joita kutsuttiin "punaparroiksi" eli hunghuuseiksi. Venäjän kaukoidässä nämä olivat tunnettuja pahamaineisen hurjina junanryöstäjinä ja maantierosvoina. Kiinalaisia työläisiä tuotiin Suomeen yhteensä noin 3 000. Kiinalaisiin turvautumisen arvioidaan johtuneen siitä, että Pietari Suuren merilinnoituksen rakennustöissä suomalaiset siirtotyöläiset olivat osoittautuneet kelvottomiksi. Kiinalaistyövoimaa sijoitettiin muun muassa Espooseen, Kauniaisiin, Vantaalle, Korsoon ja Sipoon Söderkullaan pääasiassa metsänkaatotöihin. Heitä käytettiin myös Kustavissa merilinnoituksen tykkiteiden kivetystöissä sekä eri puolilla maata sekalaisissa töissä. Kiinalaiset majoitettiin usein kylmiin riihiin tai hökkeleihin, joissa ei ollut kunnon tulisijoja. Vaikka työläiset olivat miehiä, monet suomalaiset luulivat heitä naisiksi, sillä heillä oli pitkä niskapalmikko. 
Linnoitustöiden ohessa kiinalaiset alkoivat tehdä Suomessa pian myös varkauksia, ryöstöjä, pahoinpitelyjä ja jopa ryöstömurhia. He saattoivat myös pelotella paikallisia asukkaita, jotta nämä lähtisivät ja jättäisivät asuntonsa ryöstettäviksi. Monilla heistä oli myös ikäviä tauteja kuten kuppaa ja syyhyä. Rikollisuus herätti suomalaisväestössä sekä pelkoa että vihaa. Esimerkiksi Akseli Gallen-Kallela ei pystynyt levottomissa oloissa enää työskentelemään Espoon Tarvaspäässä, ja hän päätti paeta puolisoineen Ruovedelle. Espoon alueella kerrotaankin oleskelleen jopa 1 200 kiinalaista. Vuoden 1917 vaihteesta alkaen kiinalaisia ruvettiin passittamaan takaisin Mantšuriaan. Venäjän vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 linnoitustyöt lopetettiin ja suurin osa jäljelle jääneistä kiinalaisista poistui Suomesta.
Aikalaisten mukaan maahan jäi myös kiinalais-suomalaista perimää.
Tyydyttymätön hiilivety

Tyydyttymättömiksi hiilivedyiksi kutsutaan alkeeneita ja alkyyneitä. Niissä on vähintään yksi kaksois- tai kolmoissidos. Tyydyttymättömät hiilivedyt reagoivat tyypillisesti additioreaktioilla. Fysikaalisilta ominaisuuksiltaan ne muistuttavat vastaavia tyydyttyneitä hiilivetyjä eli alkaaneja.
Krivtsy

Maantiede ja asutus

Krivtsyn kunnan pinta-ala on 1 802,44 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pudožin piirin Kubovon ja lännessä Puudožin sekä Krasnoborskin kuntiin, idässä Arkangelin ja etelässä Vologdan alueisiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seudulla virtaavat Vodlajoki ja sen sivujoet Koloda ja Somba. Suurimmat järvet ovat Pelusozero, Kolodozero ja Tambitšozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora ja turve.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Priretšnyin asutus sekä Dubovskajan, Jeršovan, Krivtsyn, Ostrovin, Peluzozeron, Pirzakovon, Pogostin, Pjalozeron, Steševskajan, Štšanikovskajan, Tatarskaja Goran, Ust-Rekan ja Zaozerjen kylät. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 200 asukkaan Priretšnyi. Jeršovassa, Pelusozerossa, Pjalozerossa, Štšanikovskajassa ja Tatarskaja Gorassa ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Historia

Seudun kylät kuuluivat 1900-luvun alussa Puudožin kihlakunnan Kolodozeron, Kolovon ja Korbozeron volosteihin. Krivtsyn kylänosat ja lähikylät muodostivat Kolovon volostiin kuuluneen kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin Puudožin piiriin kuulunut Krivtsyn kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdeksassa asutuksessa oli 800 asukasta, jotka kaikki olivat venäläisiä. Krivtsyn taajama on syntynyt metsätyöläisten asutukseksi toisen maailmansodan jälkeen.

Liikenne, talous ja palvelut

Krivtsyn kautta kulkee Puudožin ja Kargopolin välinen maantie. Talous perustui aikaisemmin puunhankintaan, jota nykyään harjoittaa vain 60 henkeä työllistävä Krivtsyn puunhankintayritys. Suuri osa työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat koulu, kerhotalo, pieni poliklinikka ja hoitokoti.

Nähtävyydet

Kunnan alueella on useita historiallisen asutuksen statuksen omaavia kyliä. Rakennusmuistomerkkejä ovat Koldozeron pogostan rakennukset, Kuznetsovskaja-Pogostin, Suman ja Tatarskaja Goran kirkot, Jeršovan, Kostina Goran, Kuznetsovskaja-Mininon, Kuznetsovskaja-Rubtsovon, Ostrov-Levyi Beregin, Pirzakovo-Kukasovon, Pjalozeron ja Štšanikovskajan tsasounat sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset.
Gebel Barkal

Gebel Barkal (arab. جبل البركل‎, Jibil al-Barkal) on noin sata metriä korkea pieni vuori Sudanissa, noin 400 kilometriä Khartumista pohjoiseen, Niilin mutkassa Nubian alueella. Vuoreen on liitetty uskonnollisia merkityksiä antiikin ajoista asti, ja sen suurimmat temppelit (kuten Amonille pyhitetty) ovat edelleen pyhiä paikkoja alueen asukkaille.
Erikoisen muotoinen vuori on toiminut maamerkkinä alueella kulkeville kauppiaille tärkeän kauppareitin varrella, joka yhdisti Keski-Afrikan, Egyptin ja Arabian. Vuoren lähellä on sopiva paikka joen ylittämiseen.
Vuoren ympäristössä on 13 temppelin ja kolmen palatsin rauniot. Alue on UNESCOn maailmanperintökohde.
Heikki Korppi-Tommola

Heikki  Korppi-Tommola (20. tammikuuta 1926 Virrat – 2. toukokuuta 2018 Vantaa) oli suomalainen arkkitehti. Korppi-Tommola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1946. Opinnot jatkuivat Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui arkkitehdiksi 1956. Vuonna 1963 hän perusti oman arkkitehtitoimiston, jossa työskenteli uransa loppuun saakka. Hänen palkittuja töitään ovat Vantaan Kulomäen asuntoalue, Joroisten kunnantalon laajennus ja Kellokosken seurakuntakeskus. Puotinharjun yhteiskoulu, Varkauden uimahalli ja Hyvinkään lomakeskus. Suunnittelutyössään Korppi-Tommola tavoitteli ajan hengen mukaisesti modernia ja funktionaalista tyyliä ihailemansa arkkitehti Alvar Aallon innoittamana.
Joensuun vaneritehdas

Joensuun vaneritehdas on UPM Plywood Oy:n Joensuussa sijaitseva koivuvaneritehdas.
Tehdas perustettiin vuonna 1912 alun perin lankarullatehtaaksi mutta se muutettiin tuottamaan vaneria jo 1917. Joensuun tehdas siirtyi 1923 Oy Wilhelm Schauman Ab:n omistukseen. Tehtaalla oli tulipalo 1930 ja tehdas rakennettiin uudelleen 1931–1935. Schauman ja Kymmene fuusioituivat 1988 ja vuonna 1996 muodostettiin UPM-Kymmene Oy Kymmene Oy:n ja Repola Oy:n fuusiossa.
Joensuun vaneritehdas tuottaa nykyisin 55 000 kuutiota koivuvaneria vuodessa ja henkilöstöä on 170. Tehtaan vanerituotanto menee rakentamiseen, kuljetusvälineteollisuudelle sekä myös laivanrakennus-, pakkaus- , huonekalu-, urheiluväline- ja leluteollisuuteen.
Vanerilevyt voivat olla eri menetelmin ja materiaalein pinnoitettuja, työstettyjä tai kyllästettyjä. Vanerista toimitetaan vientiin yli 95 %.
Tehtaan voimalaitos tuottaa pääosin puuperäisillä polttoaineilla lämpöä ja sähköä vanerin valmistusprosessiin sekä lämpöä Valio Oy:n meijerille höyryä ja lämpöä  kaupungin kaukolämpöverkkoon. Energia tuotetaan pääkattilana toimivalla, polttoaineteholtaan 32 MW:n (nimellisteho 26,6 MW) arinakattilalla, joka on varustettu jäähdytetyllä viistoarinalla, mekaanisella jalka-arinalla, tuhkansammuttimella ja öljypolttimilla. Sähkö tuotetaan  62 barin paineinen ja 480 °C:een lämpöinen höyry johdetaan 3,5 MW:n vastapaineturbiiniin.Oma sähkön tuotanto on noin puolet laitoksen sähkön tarpeesta.Varakattila on polttoaineteholtaan 13,5 MW (nimellisteho 10,4 MW) oleva Vapor TTK-350 kattila,
Uusi 30 MW lämpölaitos on määrä ottaa käyttöön vuoden 2019 lopulla Uuden voimalaitoksen rakentaminen alkaa  2018 kesällä  Vanhasta poiketen se tuottaa vain lämpöä, ei sähköä. Vanha voimalaitos jää paikalleen varalaitokseksi.Sähköntuotannosta luovutaan.Uusi voimala tulee vanhan viereen Vapor 13,5MW kattila jää varakattilaksi. Vanha 32MW ja turbiini generaattoreineen jää vanhaan voimalaitosrakennukseen paikoilleen.
Tehdaspalokunta 
UPM joensuun tehtaalla toimii edelleen  oma tehdaspalokunta, Paloautona on ford F-600 sen nykyisestä käytöstä ei ole tietoa taitaa seisoa nokka edellä paloaseman tallissa.