google/wiki40b huggingface dataset:
Pesäpallon kunniagalleria

Pesäpallon kunniagalleria on Suomen Pesäpalloliiton galleria, joka esittelee pesäpallon historiaa ja sen kuuluisia pelaajia ja taustahenkilöitä. Galleria sijaitsee Jyväskylässä. Kunniagalleria avattiin pesäpallon 90-juhlavuotena, 18. kesäkuuta 2012. Kunniagalleriaan voivat päästä pelaajat, tuomarit, kouluttajat ja järjestöihmiset, jotka ovat työllään edesauttaneet työtä pesäpallon eteen.
Vuonna 2012 galleriaan valittiin ensimmäiset 20 nimeä. Pesäpalloliiton johtokunta päättää vuosittain nimeämisistä kunniagalleriaan.
Finnair City Bus

Finnair City Bus on Pohjolan Liikenteen operoima bussilinja Helsingin keskustasta Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Linja on sopimusliikennettä yhdessä Finnair-lentoyhtiön kanssa. Bussi on väritykseltään Finnairin brändi-ilmeen mukainen: pääväri on valkoinen, lentoyhtiön logo tummansininen.  Vuoteen 2010 asti pääväri oli sininen ja logo valkoinen. Ennen Elielinaukion käyttöönottoa linjan lähtöpaikka oli Asema-aukio.

Matkustaminen

Finnair City Busiin käy lippu, jonka voi ostaa kuljettajalta tai verkkokaupasta.
Anton Lander

Ura

Lander on Timrå IK:n kasvatti, ja hän on edustanut joukkuetta koko juniori-uransa. Hän nousi Timrån Elitserien-joukkueeseen vain 16-vuotiaana kaudella 2007–2008, jolloin Lander pelasi 32 ottelua tehoin 1+2=3. Hän on parantanut tehojaan kausi kaudelta ja kaudella 2009–2010 Lander teki 49 ottelussa tehot 7+9=16. Huhtikuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Lander oli nuoresta iästään huolimatta jo kaudella 2009–2010 Timrån varakapteeni.
Edmonton Oilers varasi Landerin toisella kierroksella 40. pelaajana vuonna 2009. Vuotta myöhemmin hän sai varauksen myös KHL-joukkue Spartak Moskovalta kesällä 2010, kun joukkue varasi Landerin 149. pelaajana.

Muuta

Landerin pikkuveli Filip (s. 1995) pelaa Timrå IK:ssa.
Auttajat

Auttajat (engl. Wonder Pets) on yhdysvaltalainen, lapsille suunnattu Nickelodeonilla pyörivä animaatio.
Ohjelman päähahmoina seikkailevat kolme ala-asteen luokkahuoneen lemmikkiä: Minni-marsu, Topi-kilpikonna ja Liisi-niminen ankka. He ovat sarjan niin sanottu sankarikolmikko, joka pelastaa pieniä eläimiä osoittaen samalla yhteistyön edut ja hyödyt.
Confolens

Historia

1. tammikuuta 2016 naapurikunta Saint-Germain-de-Confolens liitettiin Confolensin kuntaan.
HMS Valen (Val)

Palveluskäyttö

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1984 Länsi-Saksaan.
John B. Olli

John B. Olli (21. maaliskuuta 1894 – 11. huhtikuuta 1984 New Haven) oli amerikansuomalainen kielitieteilijä, joka toimi germaanisten ja slaavilaisten kielten professorina New Yorkin City Collegessa sekä opetti myös Wisconsinin ja Columbian yliopistoissa.
Suomessa syntynyt Olli muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1916 ja oli sen jälkeen mukana syndikalistisen IWW-ammattiliiton toiminnassa. Hän opiskeli järjestön ylläpitämässä Työväen Opistossa Minnesotan Duluthissa ja jatkoi opintojaan Wisconsin yliopistossa, jossa Olli myös väitteli tohtoriksi. Myöhemmin hän työskenteli New Yorkin City Collegessa 36 vuoden ajan ja jäi eläkkeelle vuonna 1965. 
Vuonna 1958 Olli julkaisi englanninkielisen teoksen suomen kieliopin perusteista. Lisäksi hän on kirjoittanut muun muassa esipuheen amerikansuomalaisen Päivälehden vuonna 1944 julkaisemaan Kalevalaan.
Magnus (herttua)

Elämäkerta

Magnus syntyi vuonna 1540 Kööpenhaminan linnassa. Hänen veljensä oli Tanskan kuningas Fredrik II, ja omalta Magnus oli alun perin arvoltaan Holsteinin herttua. 19-vuotiaana hän sai veljeltään Saarenmaan-Läänemaan piispa Johannes von Münchhausenille aiemmin kuuluneet alueet, jotka oli myyty Tanskalle. Magnus purjehti Kuressaareen keväällä 1560. Hänellä oli mukanaan 400 palkkasoturia ja viisi laivaa, ja hän hallitsi herttuakuntaansa Kuressaaresta, joka sai häneltä kaupunginoikeudet vuonna 1563. Vuonna 1560 Magnuksesta oli tullut myös Saarenmaan-Läänenmaan ja Kuurinmaan uusi piispa. Vuonna 1564 Tanskan kuningas osti Liivinmaan ritarikunnan omistamat alueet Saarenmaalta ja luovutti ne herttuakunnalle. Tanskan toimet olivat osa Liivinmaan sodan ensimmäistä vaihetta. Moskovan Venäjän oli hyökännyt Liivinmaalle vuonna 1558, ja pian myös muut ulkovallat, kuten Tanska, Puola ja Ruotsi ottivat haltuunsa romahtavan ritarikuntavaltion entisiä alueita.
Tanska ja Puola olivat olleet sodassa Ruotsia vastaan Liivinmaan sodan alkuvaihetta seuranneen Pohjoismaisen seitsenvuotisen sodan aikana vihollisia, mutta Juhana III:n syöstyä mielisairaan Eerik XIV:n vallasta Ruotsi solmi rauhan ensin Puolan kanssa vuonna 1568 ja Tanskan kanssa vuonna 1570. Venäjällä kehitys huolestutti, ja maa tavoitteli laajempia omistuksia Liivinmaalla. Liittolaisia Venäjä haki Liivinmaalta diplomatian avulla. Ainut venäläisten kanssa yhteistyöstä kiinnostunut oli Magnus-herttua, joka saapui Moskovaan vuonna 1570. Moskovassa Magnus sai loisteliaan vastaanoton, ja hän alistui Venäjän tsaarin Iivana Julman vasalliksi. Tsaarilta hän sai arvonimen Liivinmaan kuningas. Magnus itse käytti tittelistään muotoa "Magnus, Jumalan armosta Liivinmaan kuningas ja lättiläisten ja virolaisten maiden herra". Magnus solmi avioliiton tsaarin sukulaisen kanssa.
Venäläisten kanssa nyt liittoutunut Magnus saapui uudestaan Liivinmaalle kesällä 1570. Hän johti 25 000:n miehen venäläisarmeijaa, jonka mukana oli myös saksalaisia palkkasotilaita. Joukot alkoivat piirittää Ruotsille kuulunutta Tallinnaa, jonka puolustajia johti Klaus Henrikinpoika Horn. Myös ruton koettelemaksi joutunut kaupunki kesti kuitenkin seitsemän kuukauden piirityksen. Venäläisten oli jätettävä piirityksensä krimintataarien poltettua Moskovan vuonna 1571. Voitettuaan tataarit venäläisjoukot kuitenkin palasivat seuraavana vuonna. Joukot valtasivat joitakin ruotsalaisten hallussa olleita linnoituksia, ja suurempi Magnus-herttuan johtama hyökkäys koitti vuoden 1575 alussa. Tallinnan esikaupunkeja ja Vanha-Pärnu hävitettiin. Joukot palasivat Venäjälle jälleen vuonna 1576, jolloin hävitettiin Läänemaata, Saarenmaata ja Padisen luostari. Myöhemmin Magnus osallistui venäläisten hyökkäykseen Liivinmaan eteläosia vastaan. Vuonna 1578 hän loikkasi venäläisten puolelta puolalaisten puolelle. Magnus luopui kuninkaan arvosta ja asettui Kuurinmaan hiippakuntaan. Loppuelämänsä Magnus vietti alituisessa rahapulassa, ja hän kuoli vuonna 1583 Piltenessä.
HMS Crossbow (G96)

Palvelus

Alus romutettiin 1972.
Lippukirjoahven

Koko ja ulkonäkö

Lippukirjoahvenen pituus on noin 8 cm ja se on sinikuvioinen. Sukupuolet ovat varsin samannäköiset, tosin uroksen selkä- ja peräevän takaruodot ulottuvat pyrstöevän yli. Naaraan evät ovat lyhyemmät. Lippukirjoahven muistuttaa nuorena ruostekirjoahventa, varsinkin kun molempien värit ovat hailakat nuorena ja kaupan stressaavissa tilanteissa.

Alkuperä

Lippukirjoahven elää Amazonian joenpoukamissa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Lippukirjoahven on käytökseltään rauhallinen. 
Lippukirjoahvenet kutevat kiville.

Vesiolot ja ravinto

Lippukirjoahven syö sekaravintoa; pakastettu liharuoka kuten vesikirput ja surviaisentoukat, sekä kasvisravinto lisänä ovat hyväksi. Muiden jokikalojen tavoin se viihtyy happamassa, pehmeässä vedessä; sopiva   pH 6.0–7.0 ja lämpötila 22–26 °C.
Lapin vaakuna

Lapin vaakuna on alun perin Lapin historiallisen maakunnan, nykyisin myös sitä laajemman Lapin nykymaakunnan heraldinen tunnus. Siinä on punaisessa kilvessä kuvattu villimies nuija kädessään. Vuosina 1938-2009 Lapin vaakuna sisältyi myös silloiseen Lapin läänin vaakunaan.

Heraldinen selitys

Lapin vaakunan heraldinen selitys kuuluu seuraavasti:

»Punaisessa kentässä luonnonvärinen vilimies, joka kantaa olallaan kultaista nuijaa; otsan ja vyötäisten ympärillä vihreä seppele. Kilven päällä kreivikunnan kruunu.»

Historia

Varhaisin maininta Lapin vaakunasta on 1580-luvulta. Silloin vaakunan aiheena oli kaksi sutta, mutta tämä vaakuna ei vakiintunut käyttöön.
Metsäläinen esiintyy Lappiin viittaavana aiheena virallisissa yhteyksissä ensimmäisen kerran vuonna 1606 lyödyssä rahassa sekä Kaarle IX:n sinetin ympärillä olleessa vaakunaketjussa, jossa oli mukana myös Lapin vaakuna. Vaakunaan oli kuvattu musta metsäläinen, joka oli pukeutunut mustaan nahkaturkkiin. Jo samalla vuosisadalla vaakunasta tuli käyttöön myös vaakuna, jossa hän oli kuvattu muutoin alastomana paitsi että hänen vyötäisensä oli verhoiltu lehväseppelellä. 
Lapin kuten muidenkin maakuntien vaakunoiden ulkoasu on eri aikoina vaihdellut, joskin varsinainen kuva-aihe on pysynyt samana. Nykyisen ulkoasunsa Lapin vaakuna sai vuonna 1963 Antti Hammarin suunnittelemana, ja se vahvistettiin valtioneuvoston päätöksellä 24. tammikuuta 1963.

Ruotsin Lapin vaakuna

Ennen vuotta 1809 samaan Lapin maakuntaan luettiin kuuluvaksi sekä nykyinen Suomen Lappi Muoniosta ja Savukoskelta pohoiseen että nykyinen Ruotsin Lappi, joka käsittää Norrbottenin ja Västerbottenin läänien länsiosat. Haminan rauhansopimuksella maakunta jaettiin kahtia, jolloin sen itäosa tuli kuulumaan Venäjään liitettyyn Suomen suuriruhtinaskuntaan ja lopulta vuodesta 1917 lähtien itsenäiseen Suomeen. Vanha Lapin vaakunan kuva-aihe, villimies, jäi käyttöön sekä Suomen että Ruotsin Lapin vaakunana. Nykyisin Ruotsin Lapin vaakuna kuitenkin poikkeaa väritykseltään alkuperäisestä: siinä on hopeisessa kentässä punainen villimies.
Tupakkatauon jälkeen

Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Problems.
III/JR 38 (talvisota)

Varustaminen

III/JR 38 pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen määrävahvuuksia ei saavutettu varsinkaan kaluston osalta.

Keskittäminen

III/JR 38 keskitettiin muun JR 38:n mukana Laatokan Karjalaan 18.-19.10.1939 välisenä aikana Uuksu-Koirinoja-Impilahti alueelle.

Rauha 13. maaliskuuta 1940

Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11. 
Pataljoona vetäytyi koko muun IV Armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa. 
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miehien nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
Füzuli

Məhəmməd Süleyman oğlu Füzuli (1494 Kerbela – 1556 Kerbela) oli azerbaidžanilainen runoilija.
Füzuli kuului Azerbaidžanista Irakiin siirtyneeseen bajat-heimoon. Hänen isänsä toimi muftina Kerbelan lähellä Hillassa. Tuleva runoilija sai monipuolisen koulutuksen. Arabian ja persian kielten lisäksi hän opiskeli matematiikkaa, tähtitiedettä, lääketiedettä ja logiikkaa sekä tunsi erinomaisesti aikansa runoutta. Suurimman osan elämäänsä hän asui Bagdadissa toimien opettajana ja pyhien paikkojen valvojana.
Runoilija laati teoksensa azerin, persian ja arabian kielillä. Hänen tuotannostaan suuri osa on gaseeli- ja kasidamuotoista rakkauslyriikkaa. Hän ylistää kauneutta ja inhimillisyyttä, kuvaa rakkauteen liittyvää kärsimystä ja surua, kehottaa vallanpitäjiä oikeudenmukaisuuteen ja huolenpitoon alamaisistaan. Hän uudisti gaseelia tekemällä siitä sisällöltään ja muodoltaan helpommin ymmärrettävän. Füzulin teoksissa on runsaasti myös sufilaisia aineksia, vaikka hän ei kuulunutkaan mihinkään sufilaisveljeskuntaan. Runoilijan filosofisista teoksista merkittävimpiä on kasidamuotoinen Ənisül-qəlb (”Sydänystävä”), joka on luonteeltaan yhteiskuntakriittinen ja feodalismin vastainen.
Füzuli kirjoitti myös proosaa. Hänen ”Valitusten kirjansa” (Şikəyet-nəme) on yksi azerinkielisen taideproosan varhaisimmista muistomerkeistä. Se kuvaa satiirisesti Turkin sulttaanin Suleiman Suuren hovissa vallinnutta mielivaltaa ja ahneutta.
Runoilijan merkittävin luomus on suulliseen kansanperinteeseen perustuva lyyrinen runoelma Leyli və Məcnun (”Leili ja Mädžnun”, 1536–1537). Nizamin ja muiden edeltäjiensä tavoin Füzuli muokkasi Leilin ja Mädžnunin traagisesta rakkaustarinasta itsenäisen taideteoksen.
Füzulin tuotannolla oli suuri vaikutus azerbaidžanilaisen kirjallisuuden kehitykseen. Hänen merkittävin ansionsa oli azerien kansankielen muokkaaminen kaunokirjallisuuden välineeksi.
Hannes Myllylä

Johannes (Hannes) Jaakko Myllylä (26. heinäkuuta 1881 Kärsämäki – 29. syyskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjakauppias.

Henkilöhistoria

Hannes Myllylän vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Myllylä ja Vilhelmiina Kokkokangas ja puoliso vuodesta 1909 Auli Joutsiniemi. Myllylä valmistui opettajaksi 1904 ja toimi kansakoulunopettajana Kemissä 1904–1906 ja Kangasalla 1906–1910. Koulutarpeiden Keskusliike -yhtiön toimitusjohtaja hän oli 1910–1928 ja perustamansa Kirjaliike-yhtiön johtaja vuodesta 1930.
Uskollinen puutarhuri

Juoni

Elokuva kertoo brittihallinnon pikkuvirkamies Justin Quaylen tarinan. Tämä löytää vaimonsa murhattuna ja lähtee tutkimaan kuoleman syitä. Qualeyn elämä on kuitenkin muuttunut jo aiemmin Tessan (Weisz) myötä. Qualylle paljastuu, että Tessa on ollut Afrikka-aktivisti, jonka toiminta ei miellytä korkeita taustavaikuttajia.

Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin Keniassa Loiyangalanin kaupungissa sekä Nairobin slummissa Kiberassa. Olosuhteet vaikuttivat suuresti näyttelijöihin ja kuvausryhmään, ja he perustivat säätiön Constant Gardener Trust kehittämään alueen peruskoulutusta. Weisz, Fiennes ja le Carré ovat järjestön suojelijoita.

Vastaanotto

Uskollinen puutarhuri sai neljä Occar-ehdokkuutta. Rachel Weisz palkittiin roolistaan parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella, SAG-palkinnolla ja parhaan naispääosan BIFA-palkinnolla.
Infrapunasäteily

Historia

Infrapunasäteilyn löysi William Herschel vuonna 1800. Hän antoi Auringon valon kulkea prisman läpi, jolloin se hajosi aallonpituuden mukaan spektriksi. Hän piti lämpömittaria spektrin eri kohdissa ja mittasi siten säteilyn tehoa. Mitä punaisempi väri, sitä voimakkaammin valo lämmitti mittaria. Mittari kuumeni näkyvän valon alueen ulkopuolellakin. Tästä voitiin päätellä, että Aurinko säteilee myös ihmissilmälle näkymätöntä valoa.
Infrapunasäteilyn kulkemista ja yhteyttä kappaleen lämpötilaan tutki Wilhelm Wien ("Wienin siirtymälaki"), joka sai asiasta Nobelin fysiikanpalkinnon 1911

Sovelluksia

Jokaisella molekyylillä on sille ominainen infrapunaspektri, jota kutsutaan spektraaliseksi sormenjäljeksi. Aineen kemiallinen koostumus voidaan määrittää infrapunaspekroskopian keinoin. Infrapunaspektroskopia on hyvin tärkeä analyyttisen kemian teknologia.
CD-soittimissa CD-levyn alapintaa lukee lasersäde, joka on silmälle näkymättömällä infrapuna-alueella. Samanlaista tekniikkaa käytetään myös tietokoneiden CD-ROM-asemissa. Suljetun rakenteen ansiosta lasersäde ei pääse laitteista ulos, ja siten nämä laitteet luokitellaan vaarattomiksi. Laitteissa käytettävät laserit voivat periaatteessa olla haitallisia silmälle, mutta säteen saaminen silmään vaatii suurta teknistä taitoa.
Erilaisten viihde-elektroniikkalaitteiden kaukosäätimet lähettävät infrapunasäteilypulsseja, joilla ohjataan laitteiden toimintoja. Säteilylähteenä on infrapunadiodi, jonka teho on niin pieni ja säteilykeila niin leveä, ettei säteily missään tilanteessa aiheuta silmävaurioita.
Esimerkiksi kadonneiden ihmisten etsimiseen helikopterista käsin, sotilaallisissa tähtäin- ja maalinetsinlaitteissa, talojen lämpövuodon määrityksessä jne. käytetään infrapunasäteilyn mittaamista.
Paperiteollisuudessa infrapunaa käytetään paperin ja sen päälle levitettävän päällysteen kuivaamiseen. Autoteollisuudessa sillä voidaan lyhentää maalin kuivumisaikaa huomattavasti. Elintarviketeollisuudessa infrapunaa käytetään erilaisissa uuneissa muun muassa tuotteiden kypsennykseen sekä pintapastörointiin. Kemian laboratorioissa sitä käytetään muun muassa infrapunaspektrometriassa. Sään havaitsemisessa käytetään infrapunaa mm. erilaisissa näkyvyysmittareissa ja pilvenkorkeusmittareissa.
Infrapunaa käytetään lämmittämiseen myös ulkotiloissa, koska lämpöenergia siirtyy lämmitettävän kohteen pintaan säteilyn kautta. Ympäröivän ilman lämmittämistä ei tällöin tarvita (esimerkiksi terassi- ja katsomolämmittimet).
Useimmat digitaalikamerat havaitsevat infrapunasäteilyä; jos sopivalla kameralla kuvaa esimerkiksi TV-kaukosäädintä sen lähettäessä infrapunasignaaleja, näkyy infrapunavalo kameran digitaalisessa etsimessä sinertävänä valona.
Sampo Lassila

Sampo Lassila on suomalainen kontrabasisti, säveltäjä ja tuottaja. Valmistuttuaan Sibelius-Akatemiasta hän on työskennellyt poikkeuksellisen monipuolisesti eri musiikinlajien parissa suomalaisessa musiikkielämässä.
Lassilan uran tärkeisiin yhtyeisiin ovat kuuluneet muun muassa oma yhtye Sampo Lassila Narinkka, Hongisto-Tapio Quartet, Hugrimen, Edward Vesala Sound & Fury, Krakatau, Free Okapi, Eero Hämeenniemen Nada -yhtye, Doina Klezmer, Zagros-kamariensemble, Avanti! ja Sinfonia Lahti.
Musiikillisesti Lassila on keskittynyt erityisesti modernin jazzin, uuden etno­musiikin, improvisoidun musiikin ja kamari­musiikin saroille, joiden parissa hän on toiminut useissa suomalaisen musiikin huippuyhtyeissä muusikkona, säveltäjänä, sovittajana ja yhtyeliiderinä.
Kaikkiaan Lassilan diskografiaan kuuluu noin 80 albumia, joista Sampo Lassila Narinkka -yhtyeen Suomiklezmer-albumi on hänen profiililevynsä musiikintekijänä. Sillä levyllä hän esiintyy sekä säveltäjänä, sovittajana, tuottajana että muusikkona soittaen useita soittimia.
Lassila on esiintynyt laajasti Suomessa sekä useimmissa Euroopan maissa, Venäjällä, Kiinassa, Japanissa, Meksikossa, Beninissä ja Yhdysvalloissa. Säveltäjänä Lassilan teosluetteloon kuuluu noin 90 teosta sooloteoksista erilaisiin yhtyekokoonpanoihin aina sinfoniaorkesteriin asti. Hän on säveltänyt musiikkia myös tanssiteoksiin, erityisesti koreografi Tommi Kitin teoksiin sekä dokumenttielokuviin.
Tuomarniemen metsäoppilaitos

Tuomarniemen metsäoppilaitos on Ähtärin Inhassa 1900-luvun alkuvuosista saakka toiminut metsäalan koulutusta antava oppilaitos. Se perustettiin alun perin metsänvartijakouluksi, ja nykyisin se toimii metsäalan perustutkintoon kouluttajana osana eteläpohjalaista Koulutuskeskus Sedua.

Historiaa

1800-luvun viime vuosina nousi tarve perustaa Lammilla toimineen Evon metsäkoulun lisäksi uusia metsäkouluja Keski- ja Pohjois-Suomeen. Näin saivat alkunsa paitsi Tuomarniemen, myös Pieksämäen Nikkarilan ja Rovaniemen Hirvaan metsäkoulut. Niiden perustaminen liittyi valtion silloiseen pyrkimykseen saada maaseutuammattien oppilaitoksia, metsäkoulujen lisäksi etenkin maanviljely- ja karjanhoitokouluja, eri puolille Suomea.
Tuomarniemen metsänvartijakoulu perustettiin vuonna 1903 Jyväskylän tuomiokunnan tuomarin virkatalon maille. Ensimmäiset jugendtyyliset puurakennukset valmistuivat 1904, mutta suurin osa 1910-luvulla. Ähtäristä hankittiin metsätiloja koulun harjoitusmaiksi, joilla tehtiin erilaisia metsänuudistuskokeita. Sen ansiosta seudulla kasvaa muun muassa lehtikuusta ja ulkomaisia puulajeja. Tuomarniemen pihapiirin puulajipuistossa kasvaa noin 80 puu- ja pensaslajia. Tuomarniemi kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Tuomarniemi siirtyi 1997 valtiolta Seinäjoen ammatillisen korkeakouluopetuksen kuntayhtymälle. Seinäjoen ammattikorkeakoulun metsäkoulutus on 2000-luvulla toiminut Tuomarniemessä, kunnes metsätalouden koulutusohjelma päätettiin lopettaa vuodesta 2013 alkaen ja loput Seinäjoen amk:n luonnonvara-alan toiminnot keskittää Seinäjoelle ja Ilmajoelle. Tuomarniemessä toimii nyt Koulutuskeskus Sedun toisen asteen metsäalan perustutkintokoulutus.
Koulun opettajiin on kuulunut muun muassa Benjamin Helander (1903–1906),  ja sen johtajana toimi 1909–1939 Arvid Borg.
Forge

Animaatiossa

Forge esiintyy X-Men-animaatiosarjassa, jota esitettiin vuosina 1992–1997. Hahmolla on sarjassa kaksi eri roolia; nykyisyydessä hän on Tekijä-X:n johtaja ja tulevaisuudessa taas hengissä olevien mutanttien johtaja. Hahmo esiintyi sarjassa muutamia kertoja ja hänen ääninäyttelijänään toimi Mark Strange.
Forge nähtiin vierailijana X-Men: Evolution -animaatiosarjassa, äänenään Samuel Vincent.
Vuoden 2008 Wolverine and the X-Men -animaatiossa Forge vastaa Ryhmä-X:n teknologiasta ja sen huoltamisesta.
Tuote- ja pakkausmerkinnät

Historiaa

Merkinnän historian alkua ajankohtaa ei voida täsmentää. Vanhimmat merkintään liittyvät historian tiedot yltävät kivikauteen, jolloin ihminen merkitsi reviirinsä näkyvällä tavalla. Kupari- ja pronssikaudella ihminen keksi kaiverrus- ja polttomerkinnän. Sillä yksilöitiin keramiikkaa, kiveä, nahkaa sekä puuta. Useimmat mm. hopeaseppien leimamerkinnät juontavat juurensa jo tuolta ajalta. Kirjapainotekniikan keksimisen jälkeen syntyi leimasin. Usein se oli sinetti tai taskussa kannettava leimasin, jolla yksilöitiin esineitä tai asiapapereita. Merkintä kehittyi myöhemmin Teollistuvan yhteiskunnan aikana 1700-1800 luvuilla, jolloin mukaan liitettiin mekaniikkaa. Myöhemmin 1900-luvulla mukaan tuli sähköistä automatiikkaa. 2000-luku on tuonut mukaan elektronisen merkinnän eri muodoissa.
Antawn Jamison

Ura

Toronto Raptors varasi Jamisonin NBA:han vuoden 1998 varaustilaisuudessa neljännellä varausvuorolla. Toronto kauppasi hänet kuitenkin heti Golden State Warriorsiin vaihdossa Vince Carteriin. Jamison aloitti NBA-uransa Golden Statessa kaudella 1998–1999. Hän edusti Golden Statea yhteensä viiden kauden ajan. NBA-kaudella 2000–2001 Jamison teki peräkkäisissä otteluissa yli 50 pistettä. Edellisen kerran samaan oli yltänyt Michael Jordan kaudella 1986–1987. Jamison pelasi kausien 2000–2003 aikana kaikissa Golden Staten otteluissa.

Dallas Mavericks

Kauden 2002–2003 jälkeen Jamison siirtyi yhdeksän pelaajan suurkaupassa Dallas Mavericksiin. Jamisonin ohella Dallasiin kaupattiin Danny Fortson, Chris Mills ja Jiri Welsch. Golden State sai vaihdossa Nick Van Exelin, Evan Eschmeyerin, Avery Johnsonin, Popeye Jonesin ja Antoine Rigaudeaun. Dallasissa Jamison oli kaudella 2003–2004 vain kahdesti aloituskokoonpanossa, kun Golden Statessa hän oli aloittanut jokaisen pelin kolmen kauden ajan. Dallasissa Jamison pelasi ensimmäiset pudotuspeliottelunsa. Kauden jälkeen hänet palkittiin NBA:n parhaana vaihtopelaajana NBA Sixth Man of the Year Awardilla.

Washington Wizards

Washington Wizards hankki Jamisonin joukkueeseensa kaudeksi 2004–2005. Washington antoi Dallasille kaupassa Jerry Stackhousen, Christian Laettner ja aiemmin samana päivänä varatun Devin Harrisin. Ensimmäisellä kaudellaan Washingtonissa Jamison pääsi pelaamaan NBA:n tähdistöotteluun. Kaudella 2005–2006 hän oli ainoa Washington-pelaaja, joka oli mukana joukkueensa jokaisessa ottelussa. Jamison teki kauden aikana uransa 10 000. pisteensä ja otti 4 000. levypallonsa. Jamisonin lisäksi vain 16 aktiivipelaaja oli ylittänyt molemmat rajapyykit.
Jamison valittiin toista kertaa urallaan tähdistöotteluun kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella hänen pistekeskiarvonsa (22,2) oli Washingtonin paras. Pisteissä hän oli koko liigassa yhdestoista. Jamison teki kauden aikana myös uransa 15 000. pisteensä. Jamison pelasi Washingtonissa lopulta reilut viisi kautta, kunnes hänet kaupattiin helmikuussa 2010 Cleveland Cavaliersiin kolmen joukkueen kaupassa. Washington lähetti Jamisonin Clevelandiin ja Drew Goodenin Los Angeles Clippersiin. Washington sai kaupassa Al Thorntonin Clippersiltä ja Žydrūnas Ilgauskasin, vuoden 2010 varausvuoron sekä Emir Preldžičin pelioikeudet Cavaliersilta. Lisäksi Cleveland lähetti Sebastian Telfairin kaupassa Los Angelesiin. Jamison oli Washingtonin historian kahdeksanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja.

Los Angeles Lakers

Heinäkuussa 2012 Jamison siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Lakersiin. Hän pelasi kauden 2012–2013 pääosin vaihtopelaajan roolissa; aloituskokoonpanossa hän oli kuudesti. Elokuussa 2013 Jamison siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Clippersiin.
Jamison lopetti pelaajauransa lokakuussa 2014 ja siirtyi TV-kommentaattoriksi.