google/wiki40b huggingface dataset:
Pertti Melasniemi

Pertti Melasniemi (s. 24. marraskuuta 1947 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hän on Eero Melasniemen veli.
Näyttelijänä hänen tunnetuimpia filmejään ovat Kesyttömät veljekset (1969), Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika (1970), Bensaa suonissa (1970) ja Laulu tulipunaisesta kukasta (1971). Hän on työskennellyt arvostettujen ja tunnettujen ohjaajien kuten Erkko Kivikosken, Mikko Niskasen, Jörn Donnerin ja Risto Jarvan kanssa.
Ohjaajana Melasniemi aloitteli television palveluksessa 1980-luvulla. Spede Pasanen kiinnitti hänet ohjaamaan Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla -filmin, joka valmistui vuonna 1990. Se on jäänyt Melasniemen tähän mennessä ainoaksi teatterilevitykseen päässeeksi ohjaustyöksi. TV-sarjaohjauksista mainittakoon lisäksi Seitsemän kuolemansyntiä (1988) ja Hyvät herrat (1991). Pertti Melasniemi on asunut Espoon Luukissa vuodesta 1998 lähtien.
Persialaisia kirjeitä

Persialaisia kirjeitä (Persialaiskirjeitä) (ransk. Lettres persanes) on Montesquieun tunnetuimpia teoksia. Kirjassa kuvataan kahden persialaisruhtinaan kuvitteellista kiertomatkaa Euroopassa, jossa he kummastelevat eurooppalaisen yhteiskunnan outouksia. Teoksen pilkka kohdistuu erityisesti paaviin ja yksinvaltaan.
Antti L. J. Pääkkönen

Antti Lauri Johannes Pääkkönen (s. 30. lokakuuta 1980 Lapua) on suomalainen laulaja, teatteriohjaaja ja ääninäyttelijä. Hän nousi kansan tietoisuuteen voittamalla Tenavatähti-laulukilpailun vuonna 1992, esittämällä kappaleet ”Vanha holvikirkko” ja itse säveltämänsä ja sanoittamansa ”Takapulpetin tyttö”. Hän tulee musikaalisesta perheestä; hänen äitinsä on kanttori ja isänsä musiikkiopiston entinen rehtori. 
Pääkkönen on valmistunut Turun ammattikorkeakoulusta elokuva-alan medianomiksi. Hän on ollut mukana Lapualaisoopperassa vuonna 2001 ohjaajan assistenttina ja tehnyt omia ohjaustöitä Teatteri Lapualle. Pääkkönen on tehnyt runsaasti dubbaustöitä ja hän on lainannut ääntänsä moniin piirrettyihin elokuviin. Hänet tunnetaan Paavo Pesusienen äänestä.
Lino Panizza Richero

Lino Panizza Richero (s. 14. tammikuuta 1944) on perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 1. maaliskuuta 1969 ja nimitettiin Carabayllon hiippakunnan piispaksi 14. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Vargas Alzamora, jota avustivat Fortunato Baldelli ja Héctor Miguel Cabrejos Vidarte.
Polynesia

Polynesia (kreikan kielestä, "paljon saaria") on suuri saariryhmä keskisellä ja eteläisellä Tyynellämerellä.
Maantieteellisesti Polynesia on kolmio, jonka kulmat ovat Havaiji, Uusi-Seelanti ja Pääsiäissaari. Muut merkittävät saaristot ovat Fidži, Samoa, Tonga, Cookinsaaret, Ranskan Polynesia ja Tuvalu.
Polynesian alkuperäiskansat puhuvat polynesialaisia kieliä. Kulttuurillisesti Polynesia jakautuu kahteen ryhmään, Itä- ja Länsi-Polynesiaan.
Länsi-Polynesian kulttuuriin ovat vaikuttaneet väenpaljous ja tarttuvat taudit. Siellä on voimakas avioliittoinstituutio ja voimakkaat perinteet oikeuden, kaupan ja rahatalouden suhteen. Länsi-Polynesia ulottuu lähes Japanista Indonesian kautta Marquesassaarille niitä lukuun ottamatta. Saarilla omaksuttiin kristinusko varsin helposti.
Marquesassaarten itäpuolella kulttuurit ovat mukautuneet eristykseen. Maanviljely, kalastus, sään ennustaminen, katamaraanien rakentaminen ja suunnistaminen merellä olivat erittäin kehittyneitä taitoja, sillä koko saaren väestö saattoi olla niistä riippuvainen. Monilla matalilla saarilla vallitsi nälänhädän uhka, jos hurrikaanien nostattama suolavesi myrkytti viljelykset. Silloin ei edes kalastus, joka oli pääasiallinen proteiinin lähde, auttanut kalorien menetyksessä. Varsinkin navigoijia kohdeltiin kuin päälliköitä.
Seuraavia saaria ja saariryhmiä on perinteisesti pidetty osana Polynesiaa:
Kotalahti

Kotalahti on entinen Outokumpu Oyj:n nikkeli-kuparikaivos Leppävirralla Oravikoskella. Kaivoksen toiminta aloitettiin vuonna 1959, ja se suljettiin vuonna 1987. Nykyisin se on Museoviraston mukaan yksi viimeisistä teollisuusyhdyskunnista, jossa on yhtiön laajaa palvelu- ja asuinrakentamista. Vulcan Kotalahti on vuonna 2013 tehnyt sinne kaivospiirihakemuksen, mutta yrityksen toiminta on sittemmin loppunut.

Historia

Leppävirralla Oravikosken kylässä oli jo 1800- ja 1900-luvuilla mylly- ja sahatoimintaa, ja nykyisen tehtaan alueella oli Oravikosken hovi -niminen maatila. Maatilasta on säilynyt 1800-luvun päärakennus ja talousrakennuksia. 
Kaivoksen toiminta sai alkunsa kun Leppävirtalainen mies teki vuonna 1954 ilmoituksen havaitsemastaan malmikivestä. Outokumpu Oy alkoi etsimään ilmoituksen vuoksi malmia. Malmissa oli nikkelin lisäksi myös hieman kuparia, ja vaikka nikkelipitoisuus oli alhainen kaivos katsottiin kuitenkin kannattavaksi perustaa Leppävirralle koska sieltä oli hyvät kulkuyhteydet, Mertajoen läheisen veden ja lähellä olevan voimalinjan vuoksi.
Kaivosalue on suuruudeltaan noin 200 hehtaaria. Kaivosrakennukset ja asuntoalueet ovat valmistuneet suurimmaksi osaksi vuosina 1956–1970, ja arkkitehteina ovat toimineet Märta Blomstedt ja Matti Lampén. Vuonna 1958 kaivosalueelle valmistui 77 metriä korkea torni sekä voima-asema, rikastamo, kaivostuparakennus sekä varasto- ja toimistorakennukset. 
Alueelle valmistui myös ruokalarakennus, lämpökeskus, sauna ja pesula sekä asuntoja muun muassa seitsemän asuinkerrostaloa, kaksi atriumtaloa ja viisi rivitaloa sekä omakotitaloja. Lisäksi kaivoksen taajamassa on kaivosyhtiön, kunnan ja seurakunnan toimesta rakennettuja julkisia tiloja, muun muassa koulu, seurakuntatalo, urheilukenttä, elokuvateatteri ja kauppa. Suurimmillaan kaivos työllisti yli 300 henkeä, loppuvaiheessa siellä oli työissä enää noin 40 henkeä.
Alun perin kaivoksen oli tarkoitus olla toiminnassa kymmenen vuotta, mutta siellä oli kaivostoimintaa 28 vuotta jonka aikana sieltä louhittiin 12 miljoonaa tonnia malmia.
Viktor Hristenko

Viktor Borisovitš Hristenko (ven. Ви́ктор Бори́сович Христе́нко, s. 28. elokuuta 1957) on venäläinen poliitikko, jonka korkein virka oli Venäjän vastaava pääministeri 24. helmikuuta 2004 – 5. maaliskuuta 2004. Hän toimi varapääministerinä presidentti Putinin erottaessa Mihail Kasjanovin. 1. maaliskuuta Putin nimitti Mihail Fradkovin pääministeriksi, minkä duuma vahvisti neljä päivää myöhemmin. 9. maaliskuuta 2004 Hristenko nimitettiin teollisuus- ja energiaministeriksi. Loppuvuodesta 2011 hänet nimitettiin nelivuotiskaudeksi Euraasian talouskomission puheenjohtajaksi.
Hristenko on koulutukseltaan taloustieteilijä. Hän työskenteli Jeltsinin edustajana kotiseudullaan Tšeljabinskissa, kaupungin hallinnossa ja alueen varakuvernöörinä, mistä hänet nostettiin hallitukseen heinäkuussa 1997 varatalousministeriksi ja yllättäen varapääministeriksi Sergei Kirijenkon hallitukseen maaliskuussa 1998.
Hristenkon vaimo Tatjana Golikova on myös poliitikko ja ministeri vuodesta 2002.
Yohan Benalouane

Ura

Benalouane aloitti ammattilaisuransa Ranskassa Saint-Étiennessa kaudella 2007-2008. Sitä ennen hän vietti seuran junioreissa kolme kautta ennen siirymistään edustusjoukkueeseen.
31. elokuuta 2010 Benalouane siirtyi Italiaan, Cesenaan. Sitä ennen hän kävi neuvotteluja Juventuksen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Cesenan paidassa ja Serie A:ssa 2. lokakuuta 2010 vierasottelussa Udinesea vastaan. Yhteensä Benalouane pelasi kauden aikana 15 Serie A ottelua.
Benalouane siirtyi tammikuussa 2014 lainasopimuksella Atalantaan. Hän pelasi loppukauden aikana seitsemäntoista Serie A -ottelua.
Heinäkuussa 2014 Benalouane siirtyi edelliskauden lainasopimuksen päätteeksi viiden vuoden sopimuksella Atalantaan.

Maajoukueura

Benalouane on pelannu yhden ottelun alle 21-vuotiaiden Ranskan maajoukkueessa Saksaa vastaan käydyssä EM-karsintaottelussa.
Humberto Coelho oli seurannut Benalouanen otteita vuoden 2010 MM-karsintojen aikana, mutta päätti olla kutsumatta häntä Tunisian maajoukkueeseen. Noin vuosi myöhemmin Benalouane nimettiin toukokuussa 2010 Tunisian joukkueeseen harjoitusotteluun Ranskaa vastaan, mutta ei lopulta päässyt lopulliseen joukkueeseen. Myöhemmin elokuussa 2010 hänet nimettiin Afrikan kisojen karsintaotteluun Tšadia vastaan, mutta osallistuminen peruuntui liian myöhään otettujen rokotusten vuoksi. Benalouane jätti kolmannen kerran maajoukkue kutsun väliin, kun Tunisian Afrikan kisojen karsintaottelu Malawia vastaan oli samoihin aikoihin Juventuksen kanssa käytävien sopimusneuvottelujen kanssa. Neljännen kerran Benalouane nimettiin Tunisian joukkueeseen Togoa vastaan käytävään vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaotteluun, mutta muutamaa päivää nimeämisen jälkeen hän kieltäytyi edustamasta Tunisiaa ja kertoi haluavan edustaa Ranskaa. Kieltäytymisen johdosta FIFA lähetti viestin Benalouanen seuralle Cesenalle, jossa se muistutti puolustajan valinneen jo Tunisian maajoukkueen, eikä voinut enää edustaa Ranskan maajoukkuetta. Mikäli hän kieltäytyisi seuraavasta kutsusta, Benalouane saisi FIFAn sääntöjen mukaan kahden ottelun pelikiellon seuratasolla.
Viidennen maajoukkuekutsunsa Benalouane sai 28. tammikuuta 2011 harjoitusotteluun Algeriaa vastaan. Ottelu jouduttiin kuitenkin perumaan, joka oli tarkoitus pelata 9. helmikuuta 2011. Benalouane ilmoitti twitterissä 25. kesäkuuta 2013 haluavansa edustaa Tunisiaa. Hänet kutsuttiin uudelleen Tunisian maajoukkueeseen 1. elokuuta 2013 harjoitusotteluun Kongoa vastaan, mutta hän kieltäytyi kutsusta.
Helmikuussa 2018 Benalouane hyväksyi maajoukkuekutsun ja pelasi ensimmäisen maaottelunsa 23. maaliskuuta 2018 Irania vastaan ja toisen ottelun 27. maaliskuuta Costa Ricaa vastaan harjoitusottelussa, jossa hän tuli ottelun lisäajalla vaihdosta kentälle.
Kesäkuussa 2018 Benalouane valittiin myös Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kisoissa ensimmäisen ottelunsa Belgiaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle ensimmäisen puoliajan lopulla.
Valkea Kuulas

Valkea Kuulas on tarhaomenapuun (Malus domestica) lajike, joka levisi Suomeen Baltiasta 1850-luvulla nimellä valkoinen kirkasomena. Sen siitepöly itää hyvin, ja siksi sitä pidetään yhtenä parhaimmista pölyttäjälajikkeista. Puu tuottaa joskus siemenettömiä hedelmiä. Ensimmäisen sadon puu tuottaa kaksi-kolmevuotiaana ja sadot ovat usein suuria. Maanlaadun suhteen puu ei ole vaativa ja usein se ei elä kovin vanhaksi.
Suomessa Valkea kuulas menestyy kasvien menestymisvyöhykkeillä I, II ja III, eli suunnilleen Vaasan korkeudelle asti.
Eurocopter EC155

Käyttäjät

Helikopteria käyttävät useat yksityiset henkilöt, yritykset ja valtiot. Sitä käyttävät myös öljyalan yritykset öljynporauslauttojen tukemiseen.
Valtioiden käytössä (esimerkiksi poliisihelikopterina) EC155 on käytössä Kiinassa, Hongkongissa, Saksassa, Thaimaassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Maria Pavlovna Romanova (Saksi-Weimarin herttuatar)

Maria Pavlovna (1786–1859) oli syntyjään suuriruhtinatar, Venäjän keisari Paavali I:n ja keisarinna Maria Fjodorovnan tytär. Hänellä oli yhdeksän sisarusta, joista sisar Olga Pavlovna Romanova kuoli vain kolmen vanhana.
Maria avioitui Saksi-Weimarin suurherttua Carl Friedrichin kanssa. He saivat neljä lasta, joista vanhin tytär Marie avioitui Preussin prinssi Karlin kanssa. Toinen tytär Augusta avioitui Saksan keisari Vilhelm I:n kanssa. Kuopus Carl Alexander avioitui serkkunsa Hollannin prinsessa Sophian kanssa. Sophia oli Maria Pavlovnan sisaren, Annan, nuorin tytär.
Maria Pavlovna kuoli vuonna 1859.
Maria Pavlovnan tyttären Marien tytär, Preussin Anna, meni naimisiin tanskalaissyntyisen ruhtinaan, Hessenin maakreivin Frederik Vilhelmin kanssa. He olivat Suomen kuninkaaksi 1918 valitun Hessenin ja Brabantin maakreivin Friedrich Karlin vanhemmat.
Simutrans

Yleistä

Simutransissa pelaaja toimii kuljetusyhtiön johtajana tehtävänään kasvattaa pikku yrityksestä suuryritys. Peli tukee kuljetusmuotoina autoja, junia, raitiovaunuja, laivoja sekä lentokoneita. Pelissä on myös mahdollista käyttää ns. aikajana-toimintoa, jolloin erilaisia kuljetusvälineitä saa käyttöönsä ajan kuluessa.
Alun perin Simutransin pelialue muodostui 64×64 pikselin ruuduista, mutta myöhemmin ilmestyi versio, jossa ruutujen tarkkuus on 128×128 pikseliä, mahdollistaen hienommat ja yksityiskohtaisemmat grafiikat sekä 96x96 pikselin ruutuja käyttävä versio, jossa kaikki kuvat on piirretty käsin.

Muokkaaminen

Peliä voi helposti muokata haluamansa laiseksi muokkaamalla erinäisiä sääntötiedostoja. Omien esineiden kuten kulkuneuvojen, teiden, rakennusten lisääminen peliin on myös helppoa pelissä olevan makeobj-ohjelman avulla.
Matti Heleniuksen puisto

Matti Heleniuksen puisto (ruots. Matti Helenius park) sijaitsee Kallion kaupunginosassa Helsingissä. Se on rakennettu koilliseen nousevalle rinteelle Kallion kirjaston taakse. Puisto rajoittuu lännessä Fleminginkatuun, pohjoisessa Agricolankatuun, idässä Porthanin­katuun ja etelässä kirjastoon. Puisto sai nykyisen nimensä vuonna 1963 ja sen pinta-ala on 0,4 hehtaaria. Karhupuisto sijaitsee Matti Heleniuksen puiston länsipuolella, Alli Tryggin puisto puolestaan itäpuolella. Yhdessä puistot muodostavat noin 1,3 hehtaarin laajuisen viheralueen.¹ Matti Helenius-Seppälä (1870–1920) oli suomalainen raittiusaktivisti. Alli Trygg-Helenius oli hänen puolisonsa.
Matti Heleniuksen puisto on verraten luonnonkaltainen paljaine kalliopintoineen ja päällystämättömine polkuineen. Puiston alueella sijainneet puutalot purettiin pian sen jälkeen kun Kallion kirjasto oli valmistunut tontin eteläosaan 1912. Tontin pohjoisosaan kaavailtiin työväentaloa, mutta se todettiin liian pieneksi. 1930-luvun alussa paikalle rakennettiin väliaikainen leikkikenttä; Fleminginkadun ja puiston väliin asennettiin tuolloin graniittipaasien tukema musta kettinkikaide, joka on paikoillaan edelleen. Puistoa uudistettiin laajasti 1960-luvulla. Puistossa sijaitseva Arvo Turtiaisen muistomerkki paljastettiin 1990. Muistomerkki on Raimo Utriaisen käsialaa.
Matti Heleniuksen puiston puulajeja ovat lehmus ja saarnivaahtera. Puistossa kasvaa myös syreenipensaita.
Kuningastiira

Esiintyminen

Kuningastiiran nimialalaji maximus pesii Pohjois- ja Keski-Amerikan Atlantin ja Tyynenmeren puoleisilla rannikoilla. Alalaji albididorsalis pesii paikoin läntisen Afrikan rannikolla. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 280 000–310 000 yksilöä.

Elinympäristö

Matalat riuttamaiset saaret ja ihmisen rakentamat keinotekoiset vallit ja aallonmurtajat.

Lisääntyminen

Kuningastiira on pesimätavoiltaan hyvin vaatelias laji. Ne pesivät 300-2 000 parin yhdyskunnissa. Kuningastiira sijoittaa pesän hyvälle näköalapaikalle ympäröivään maastoon, lähelle kalapaikkaa ja petojen ulottumattomille. Tällaisia paikkoja ovat valtamerten rannikoiden sora- ja hiekkatöyräät.
Yhdysvaltain Virginian pesimäseuduille kuningastiirat palaavat muuttomatkoiltaan maalis- ja huhtikuussa. Tiirat eivät rakenna varsinaista pesää, vaan rapsuttavat syvennyksen rantahietikkoon. Naaras munii yleensä ainoastaan yhden munan. Tutkimukset kertovat eräässä 911 tiiraparin yhdyskunnassa vain kolmellatoista olleen kaksi munaa. Pesimäaikana yhdyskunnan populaatiotiheys on jopa 7 pesää neliömetrillä. Koostaan huolimatta kuningastiirat ovat varsin rauhallisia. Jopa pesien lähellä liikkuvat eivät useimmiten joudu pesän omistajien kanssa kahakoihin. Kuningastiirat lentävät mieluummin pois pesästä puolustamisen sijaan. Paetessaan ne huutelevat korvia vihlovasti. Poikasen ollessa pesässä kuningastiirat puolustavat pesäänsä kovin ottein. 
Poikaset oppivat päivän kuluttua syntymästä juoksemaan. Kolonian kaikki poikaset kerääntyvät yhteen ryhmään, jossa voi olla tuhansia poikasia, joiden ikä vaihtelee kahdesta 35 päivään. Pari ruokkii vain omia poikasiaan, jotka ne tunnistavat luultavasti äänen perusteella.

Ravinto

Kuningastiira syöksysukeltaa kaloja. Poikasille syötetään ensin sardelleja ja niiden kasvaessa sillin sukuisia kaloja.
OM (auto)

OM eli Officine Meccaniche oli vuosina 1918–1934 valmistettu italialainen automerkki. Tehdas valmisti näinä vuosina henkilö- ja kilpa-autoja. 1928 tehdas muutti nimensä O.M. Fabbrica Bresciana di Automobiliksi, joka pysyi yhtiön nimenä niin kauan kuin se säilyi itsenäisenä autotehtaana eli vuoteen 1934 .
OM 467 esiteltiin vuonna 1921, joka menestyi hyvin autokilpailuissa. Moottorin iskutilavuus oli 1410 cm3, tehoa yli 14 kW (yli 20 hv). Vaihteita oli kolme, mutta peruutusvaihde puuttui. OM 467 oli tuotannossa vain yhden vuoden.
Vuonna 1933 Fiat-yhtymän otettua OM-tehtaan haltuunsa se keskittyi hyötyajoneuvojen (linja-autot ja kuorma-autot), traktorien, trukkien, merimoottoreiden sekä rautatiekaluston ja junanosien valmistamiseen. Samalla OM-merkkisten henkilöautojen valmistus loppui.
Ensimmäinen sodanjälkeinen malli oli vuonna 1950 esitelty kevyt kuorma-auto Leoncino, jota myytiin paljon. Sitä seurasivat vuosina 1957–1964 mallit Tigrotto, Tigre, Lupetto, Cerbiatto ja Daino. Vuonna 1975 OM-merkki sulautettiin Iveco-merkkiin, jolloin OM automerkkinä katosi.
Gorm Vanha

Gorm Vanha (Gorm den Gamle, k. 958) oli Tanskan kuningas 948–958. Gorm onnistui kokoamaan suurimman osan hajanaisista tanskalaisista valtansa alle, ja hän myös valloitti Hedebyn viikinkivaltion. Yleensä häntä pidetään ensimmäisenä koko Tanskaa hallinneena kuninkaana. 
Hän oli mahdollisesti Hardeknudin poika. Gorm oli naimisissa Englannin kuninkaan Ethelredin tyttären Tyra Danebotin kanssa. Gorm pystytti vaimonsa muistoksi Jellingiin riimukiven. Gormin kuoleman jälkeen kuninkaaksi tuli hänen poikansa Harald Sinihammas.
Bardi (sävellys)

Bardi, op. 64, on Jean Sibeliuksen vuonna 1913 säveltämä sinfoninen runo.
Sibelius alkoi keväällä 1913 suunnitella pienelle orkesterille karaktäärikappaletta, jonka nimi olisi ollut Der Ritter und die Najade. Luonnoksista kehittyi lopulta sävelruno Bardi, jonka ensiversion säveltäjä johti maaliskuun lopussa Filharmonisen orkesterin konsertissa. Vastaanotto oli orkesterin keskinkertaisuudenkin vuoksi pidättyvä, ja Sibelius muokkasi teosta edelleen. Siitä piti tulla kaksiosainen fantasia tai jopa triptyykki, mutta lopulta Sibelius päätyi tekemään alkuperäisversiosta vielä suljetumman kokonaisuuden.
Sibeliuksen mukaan teoksen otsikko viittaa runonlaulajaan yleensä muinaisskandinaavisessa hengessä, ei erityiseen Kalevalan hahmoon. Erik Tawaststjerna arvelee kuitenkin, että Runebergin samanniminen runo on innoittanut säveltäjää. Teoksessa on hyvin vähän teema-aineistoa, orkestraatio on kamarimusiikillista ja harmonia on täynnä jännitteitä. Harpulla on teoksessa solistinen osuus. Kappaleen yhtä aikaa juhlallisesta ja pelottavasta huipennuksesta Sibelius on kertonut, että häntä innoitti muinaisskandinavisen lurin sointi.
New England Journal of Medicine

Avoin pääsy

NEJM tarjoaa kuuden kuukauden viiveellä ilmaisen pääsyn tutkimusartikkeliensa verkkoversioihin. Arkisto ulottuu vuoteen 1993 asti. Viive ei koske vähiten kehittyneissä maissa olevia lukijoita, jotka voivat käyttää sisältöä vapaasti maksutta henkilökohtaiseen käyttöön.
NEJM:llä on kaksi podcastia. Ensimmäinen tarjoaa lehteen kirjoittavien lääkäreiden ja tutkijoiden haastatteluja, toinen taas tekee yhteenvetoja kunkin numeron sisällöstä. Muuta tarjontaa ovat esimerkiksi videoituja lääketieteellisiä toimenpiteitä esittävä ”Videos in Clinical Medicine” sekä viikoittainen kuvahaaste.
Nof HaGalil

Historia

Juutalaiset valtasivat Nasaretin Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948. Monista muista Palestiinan asutuskeskuksista poiketen suuri osa kaupungin arabiväestöstä jäi Nasaretiin. Nasaretin ja laajemmin Galilean suuren arabiväestön vastapainoksi päätettiin perustaa vuonna 1957 juutalainen kaupunki Nasaret Illit eli Ylä-Nasaret Nasaretin viereisille kukkuloille. Maa takavarikoitiin paikallisilta. Kaupungin aseman Nasaret Illit sai vuonna 1974.
Nasaret Illit sai uuden nimen Nof Hagalil vuonna 2019. Nimi vaihdettiin paikallisten äänestyksen mukaisesti, koska paikka sekoitettiin usein kuuluisampaan Nasaretin kaupunkiin.

Talous

Nof Hagalilissa toimii useita suuria yrityksiä ja useita teollisuuslaitoksia. Kaupungin teollisuuteen lukeutuvat esimerkiksi elintarvike-, tekstiili-, elektroniikka- ja terästeollisuus. Kaupunki työllistää myös monia Nasaretilaisia.

Väestö

Nof Hagalilin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 40 596. Kaupungin väestön valtaosa on juutalaisia. Vuonna 2012 arabit muodostivat virallisten lukujen mukaan 19,2 % väestöstä ja epävirallisten arvioiden mukaan jopa 30 %.
Vsauce

Vsauce on internet-persoona Michael Stevensin luoma YouTube-kanava. Kanavan videoaiheet koskevat yleensä tieteellisiä ja filosofisia kysymyksiä, mutta kanavalta myös löytyy teknologia-, kulttuuri-, peli- ja muun aiheisia videoita
Iktys

Iktys (Ikʰtʰys) on alkukristillinen uskontunnustus ja ensimmäinen kristillinen symboli. Sen juuret ovat kreikankielisessä sanassa ἰχθύς (ikhthýs), joka tarkoittaa kalaa. Iktys tunnetaan myös nimellä Jeesus-kala. Eri kielissä sitä on liikkeellä vaihtelevissa kirjoitusasuissa translitteroinnista riippuen (esimerkiksi Ichthys, Ichthus).

Symbolin historiaa

Kreikkalaiset, roomalaiset ja monet muut pakanalliset kulttuurit käyttivät kalasymbolia ennen kristinuskoa. Pakanallisissa uskonnoissa Iktys oli muinaisen kreikkalaisen jumalattaren Atargatisin jälkeläinen ja se tunnettiin monissa myyteissä nimillä Tigrata, Afrodite, Pelagia tai Delfiini. Sana myös tarkoittaa "kohtua" ja "delfiiniä" joissakin kielissä. Ennen kuin kristinusko otti kalasymbolin käyttöönsä, se tunnettiin pakanallisissa kulttuureissa merkityksillä "suuri äiti" ja "kohtu". Sen yhteys hedelmällisyyteen, syntymiseen ja naisen luonnolliseen voimaan oli tunnettu myös kelttiläisten parissa ja muissa pakanallisissa kulttuureissa pohjois-Euroopassa. Tietyissä ei-kristillisissä uskonnoissa kala kala tunnettiin myös uudelleensyntymisen ja elämän voiman symbolina.

Iktyksen käyttö varhaiskristillisyydessä

Kristityt alkoivat käyttää iktystä luultavasti toisella vuosisadalla keisari Trajanuksen vainon aikana Roomassa. Vainojen aikana kristillisyydestä oli syytä olla hiljaa, sillä muutoin saattoi tie johtaa amfiteatteriin teurastettavaksi.

Kaksiosainen uskontunnustus

Kristityt keksivät keinon, jolla he pystyivät tunnistamaan toisen kristityn, vaikkeivat he olisi koskaan tavanneet — ei-kristityt eivät luonnollisesti tätä tienneet. Iktyksen oveluus perustuu siihen, että se koostuu kahdesta kaaresta. Kristitty saattoi löytää uskonveljensä huitaisemalla jalallaan puolihuolimattomasti kaaren hiekkaan, joka ei ollut mitenkään epäilyttävä. Jos toinen henkilö oli kristitty, hän tajusi kaaren merkityksen ja täydensi kuvion iktykseksi omalla, vastakkaiseen suuntaan aukeavalla, kaarellaan. Kukaan ei-kristitty ei tietystikään tajunnut iktyksen merkitystä eikä tulla täydentämään uskontunnustusta iktykseksi.

Tienviitta

Kristityt pakenivat vainoja katakombeihin, joihin roomalaiset eivät useinkaan edes uskaltaneet mennä. Iktys on yleinen aihe katakombimaalauksissa ja sen uskotaan toimineen eräänlaisena tienviittana labyrinttimaisissa katakombeissa siten, että kalan ”nokka” osoitti oikean tien.

Nykyajan sovelluksia

Nykyään iktystä tavataan usein autojen peräluukun vasemmalle puolelle kiinnitettynä uintisuunta kohti tien keskiviivaa, eli vasemmalle. Se kertoo usein auton omistajan olevan kristitty — tai ainakin sen, että kyseisen auton on joskus omistanut kristitty. Iktystä käytetään nykyään myös Jeesuksen synonyymina. Se on myös suosittu logopohja yrityksille. Iktystä hyödynnetään usein myös allekirjoituksena sähköpostiviestin lopussa, muodossa <><.
François Naoueyama

François Naoueyama (s. 31. tammikuuta 1957) on keskiafrikkalainen entinen koripalloilija. Hän kilpaili vuoden 1988 kesäolympialaisissa ja kuului siellä miesten koripallossa 10. sijoittuneeseen Keski-Afrikan joukkueeseen.