google/wiki40b huggingface dataset:
Ýmnos eis tin Eleftherían

Historia

Zákynthoslainen ja Korfulla toiminut Dionýsios Solomós kirjoitti Ýmnos eis tin Eleftherían -runon vuonna 1823. Tuolloin käytiin Kreikan vapaussotaa, ja runo sai innoitustaan sodasta. Runo julkaistiin Kreikassa vuonna 1824 ja Pariisissa vuonna 1825, ja se teki Solomóksesta tunnetun runoilijana. Solomóksen ystäviin kuulunut korfulainen säveltäjä Nikólaos Mántzaros sävelsi ensimmäisen sovituksen runoon vuonna 1828 (tai 1829), yhden version koko runosta ja toisen kahdesta ensimmäisestä säkeistöstä. Toinen sovitus tehtiin vuonna 1837, kolmas 1839–1840, neljäs 1844 ja viides 1861.
Solomóksen runo yhdistyi vapaussodan muistoihin, ja sitä lausuttiin ja laulettiin usein isänmaallisissa kokoontumisissa. Kreikan virallisena kansallislauluna käytettiin alun perin kuningas Oton aikana kuitenkin kuninkaallista hymniä. Ýmnos eis tin Eleftherían otettiin maan kansallislauluksi Oton syrjäyttämisen jälkeen vuonna 1863 (tai toisten lähteiden mukaan vuonna 1865). Solomóksen runo oli kirjoitettu dimotikí-kreikalla eli kansankielellä. Valtio käytti vielä tuolloin virallisesti vanhahtavampaa katharévousa-kreikkaa, mutta se ei estänyt runon valitsemista kansallislauluksi. Tämä voidaan nähdä mielenkiintoisena käänteenä Kreikan kielikiistassa.
Sama laulu toimi myös itsenäisen Kreetan valtion kansallislauluna sen ollessa liitossa Kreikan kanssa vuosina 1908–1913. Kyproksen kansallislauluksi hymni otettiin vuonna 1966. Saaren turkkilaisväestö ei ole hyväksynyt päätöstä.

Teksti

Hymnin koko teksti muistelee kreikkalaisten kärsimyksiä osmanivallan aikana ja heidän kaipuutaan vapauteen. Se kuvaa myös sodan tapahtumia, kuten patriarkka Gregorios V:n teloitus, suurvaltojen reaktiot ja Tripolitsán piiritys, ja kuvaa vapaustaistelun kristillistä luonnetta.
Alla esitetään runon kaksi ensimmäistä eli kansallislauluna laulettua säkeistöä.
Jäykkä kappale

Jäykällä kappaleella tarkoitetaan fysiikassa kappaletta, jonka eri osien väliset etäisyydet eivät muutu siihen kohdistuvien voimien vaikutuksesta, toisin sanoen se säilyttää muotonsa.

Esimerkkejä

Suhteellisuusteoria ja sen mukainen Lorentz-kontraktio osoittavat, että tarkkaan ottaen mikään kappale ei voi olla täysin jäykkä, sillä kaikki kappaleet lyhenevät liikkeen suunnassa. Monia kappaleita voidaan kuitenkin käytännössä pitää jäykkinä, jos niiden nopeus on paljon valon­nopeutta pienempi.
Jäykkänä kappaleena voidaan käytännössä pitää monia tarpeeksi kovista aineista koostuvia kappaleita, esimerkiksi heitettyä kiveä tai kiekkoa. Taivaan­mekaniikassa voidaan jäykkänä kappaleena pitää varsinkin pieniä taivaankappaleita kuten asteroideja ja kuita, monessa yhteydessä myös Maata, joskin jos otetaan huomioon Maan sulan sisus ja toisaalta sen pinnalla olevat vedet, tarkkaan ottaen Maa ei ole jäykkä kappale.
Myös teknisissa sovelluksissa monien koneen osien kuten pyörien, rattaiden ja akselien on oltava mahdollisimman jäykkiä. Sen sijaan esimerkiksi metallinen kierrejousi ei ole jäykkä kappale, sillä siihen vaikuttavien voimien vaikutuksesta se venyy tai puristuu kokoon.
Kappaleen jäykkyys ei toisaalta välttämättä edellytä, että sen on oltava kiinteää ainetta. Sakeasta nesteestäkin koostunut kappale, esimerkiksi tervamöhkäle, voi tietyissä olosuhteissa käyttäytyä lähes jäykän kappaleen tavoin.

Jäykän kappaleen dynamiikka

Jäykän kappaleen etenemis- ja pyörimisliikkeen tutkimus muodostaa klassisen mekaniikan tärkeän erikois­alan. Asiaa tutki yksityis­kohtaisesti muun muassa Leonhard Euler 1700-luvulla.

Vapaa kappale

Vapaa kappale on kappale, johon ei vaikuta ulkoisia voimia. Se voi olla etenemis- tai pyörimisliikkeessä tai samanaikaisesti molemmissa. Jäykän kappaleen liike on puhtaasti etenevää, jos kappaleen jokainen piste siirtyy samassa ajassa yhtä pitkän matkan samaan suuntaan. Puhtaasti pyörivää liike on, jos kappaleen jokainen piste liikkuu pitkin ympyrä­rataa ja näiden ympyröiden keski­pisteet ovat samalla suoralla, joka on kohti­suorassa ympyrä­ratoja vastaan.
Vapaan kappaleen etenemisliike on suora­viivaista ja tasaista, toisin sanoen sen nopeus pysyy vakiona, sillä liikemäärä säilyy. Myös pyörimismäärä (impulssimomentti) säilyy, minkä vuoksi vapaan kappaleen kulmanopeus pysyy myös vakiona.

Tasapainoehdot

Jäykkään kappaleeseen vaikuttavat voimat ovat tasapainossa, jos niiden summa on nolla ja lisäksi myös niiden momenttien summa on nolla. Tällöin ne eivät aiheuta kappaleelle kiihtyvyyttä eivätkä kulmakiihtyvyyttä.
Malagassin luterilainen kirkko

Organisaatio

Malagassin luterilainen kirkko on jaettu 20 synodiin, joita johtaa paikallisten seurakuntaneuvostolaisten valitsema presidentti. Kansallinen synodi on korkein päättävä elin, joka kokoontuu joka neljäs vuosi. Sen päätösvaltaan kuuluvat Jumalanpalvelusta, hengellistä elämää ja kirkon hallintoa ja organisaatiota koskevat asiat. Kirkon johtoryhmään (kirkkohallitus) kuuluu päätoiminen puheenjohtaja (presidentti) ja pääsihteeri, heidän varahenkilönsä sekä kirkon taloudenhoitaja.

Historia

Malagassin luterilainen kirkko sai alkunsa norjalaisten lähetyssaarnaajien työstä. Norjan lähetysseura aloitti työn Etelä-Madagaskarissa vuonna 1866. Amerikan luterilainen kirkko aloitti lähetystyön Koillis-Madagaskarissa parikymmentä vuotta myöhemmin vuonna 1888. Kirkko muodostettiin vuonna 1950. Perustamishetkellä kirkolla oli 18000 jäsentä, mutta kirkko alkoi nopeasti kasvaa. 
Kirkko liittyi ensimmäisen lähetysmaiden kirkkona  Luterilaiseen maailmanliittoon. Malagassin luterilainen kirkko liittyi vuonna 1966 myös Kirkkojen maailmanneuvostooon. Lisäksi se on yleisafrikkalaisen kirkkojen konferenssin (engl.  All Africa Conference of Churches), Malagassin kristillisten kirkkojen neuvoston, Malagassin protestanttikirkkojen neuvoston jäsen.
Tetaaninen lihassupistus

Tetaaninen lihassupistus (tetanisaatio, tetanus tai fysiologinen tetanus erotuksena tetanus-sairaudesta eli jäykkäkouristuksesta) on jatkuva lihassupistus, joka syntyy kun luurankolihasta hermottava alfamotoneuroni lähettää aktiopotentiaaleja erittäin korkealla, riittävällä taajuudella. Tetanisaation aikana motorinen yksikkö on maksimaalisesti alfamotoneuroninsa ärsyttämä pysyen siten tovin. Jokainen hermoimpulssi saa aikaan yksittäisen lihasnykäyksen. Jos impulsseja saapuu riittävän hitaasti, lihas ehtii rentoutua niiden välissä. Korkeataajuisen stimulaation aikana lihasnykäykset tapahtuvat päällekkäin, josta seuraa tetanisaatio. Tetaaninen lihassupistus voi olla joko epäyhtenäinen (epätäydellinen) tai yhtenäinen (täydellinen). Epäyhtenäisessä tetanuksessa lihassäikeet ehtivät rentoutua vain osittain. Yhtenäisessä tetanuksessa rentoutumista ei ehdi tapahdua ollenkaan.  Yhtenäinen tetaaninen lihassupistus on suurin mahdollinen yhden motorisen yksikön aktivaatio lihassupistuksen aikana. Tetanisoituna lihas pysyy vakiotilassa. Kyseessä on maksimisupistus.  Tetaanisaation aikana lihas voi lyhetä, pidetä tai pysyä vakiopituisena.
Kokonaisuutena lihaksen motoriset yksiköt eivät normaalisti kaikki aktivoidu minkään yksittäisen liikkeen aikana. Tetanisaatio saa pitkittyessään ja toistuessaan selkäytimessä aikaan kuitenkin sen, että enemmän uinuvia motorisia yksiköitä otetaan käyttöön liikkeitä suorittamaan, mikä johtaa lihasvoiman kasvamiseen sitä kautta, että suurempaa osaa siitä käytetään. Tämän voi ajatella johtuvan adaptaatiosta: jos maksimisupistuskaan ei ole riittävä, niin silloin samaan käyttöön rekrytoidaan lisää motorisia yksiköitä.
Tetanisaatio on yleensä normaalia (esimerkiksi kannatellessa painavaa laatikkoa). Lihaksissa on yleensä jonkinasteista tetaanista toimintaa, mistä seuraa lihasjänteys, jolla ylläpidetään asentoa. Esimerkiksi kyykky vaatii tiettyjen lihasten jatkuvaa supistustilaa asennossa pysymiseksi. Tetaaninen lihassupistus voi esiintyä eri tavoin kuten isotonisena tai isometrisenä—esimerkiksi raskaan laatikon nostaminen lattialta on isotonista, kun taas laatikon kannattelu on isometristä.
Tahdonalaisesti ylläpidetty lihassupistus on normaali (fysiologinen) prosessi (kuten kyykky- tai laatikon kannatteluesimerkeissä), mutta tahdosta riippumatonta jatkuvaa supistumista esiintyy sekä fysiologisissa että epänormaaleissa (patologisissa) tiloissa. Lihasjänteys on terve muoto tahdosta riippumattomasta osittaisesta supistuksesta. Verrattuna isometriseen supistukseen (kuten laatikon kannattelu minuuttien ajan) se eroaa vain osallistuvien motoristen yksikköjen lukumäärän sekä hermoimpulssien taajuuden osalta, mutta matala määrä ja taajuus terveessä lihasjänteydessä ovatkin avaintekijöitä, joiden vuoksi kyseessä on terve tila (eikä tetaaninen). Tahdosta riippumaton ylijänteä supistus on sen sijaan patologista. Lievässä päässä haitaria ovat krampit ja spasmit, ja jopa tetania ovat usein väliaikaisia ja lieviä. Vakavassa päässä haitaria ovat dystonia, trismus, jäykkäkouristus ja muut liikehäiriöt, joissa esiintyy tahdosta riippumattomia vahvoja luurankolihaksen supistuksia.
Korjakian autonominen piirikunta

Historia

Korjakkien kansallinen piirikunta perustettiin Neuvostoliitossa 1930 ja sen nimi muutettiin autonomiseksi piirikunnaksi 1977. Se kuului osana Kamtšatkan alueeseen, mutta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen siitä tuli myös Venäjän federaation subjekti, jollainen myös Kamtšatkan alue oli.
23. lokakuuta 2005 pidetyssä kansanäänestyksessä hyväksyttiin Kamtšatkan alueen ja Korjakian yhdistäminen Kamtšatkan aluepiiriksi. Yhdistyminen tapahtui 1. heinäkuuta 2007.
Marraskuussa 2008 hyväksytyn Kamtšatkan aluepiirin peruskirjan mukaan Korjakian piirikunta on aluepiiriin kuuluva erityisaseman omaava hallintoalue. Sen rajat ja hallinnollinen keskus säilyvät entisinä. Piirikunnan sosioekonomista ja kansallista kulttuurikehitystä ohjaa Palanassa toimiva Kamtšatkan aluepiirin Korjakian piirikunnan asian ministeriö.
Kamtšatkan aluepiirin perustamisen jälkeen Palana on erotettu Tigilin piiristä erilliseksi kaupunkipiirikunnakseen.

Väestö

Korjakian asukasluku vuonna 2003 oli 27 882. Vuonna 1989 väestöstä oli venäläisiä 62,0 %, pohjoisia alkuperäiskansoja 25,0 % (korjakkeja 16,4 %, tšuktšeja 3,6 %, itelmeenejä 3,0 %, evenejä 1,8 %), ukrainalaisia 7,2 %, tataareja 1,2 %, valkovenäläisiä 1,0 % ja muita 3,5 %.
Vuonna 2002 väestöstä oli venäläisiä 50,5 %, korjakkeja 26,6 %, tšuktšeja 5,6 %, itelmeenejä 4,7 %, ukrainalaisia 4,08 %, evenejä 2,9 %, tataareja 0,86 %, valkovenäläisiä 0,56 % ja muita 4,2 %. Kuten suuressa osassa Siperiaa, on Korjakiankin slaaviväestö vähentynyt poismuuton ja heikon syntyvyyden seurauksena.

Talous

Elintarviketeollisuutta ja ruskohiilen tuotantoa. Maataloudessa keskitytty kalastukseen, poronhoitoon sekä turkiseläinten tarhaukseen ja –metsästykseen.

Hallinto

Korjakian hallinnollinen keskus oli Palanan kaupunkityyppinen taajama. Korjakia oli jaettu neljään piiriin, joissa on viisi taajamaa.
Silja Kiehelä

Silja Kiehelä on suomalainen lastenkirjailija. Hänen teoksistaan tunnetuimpia on muun muassa Sofia ja karhunkynsi, josta hän sai Lasten LukuVarkaus -palkinnon 2004.
Tšiž & Co

Tšiž & Co (ven. Чиж и Ко) on venäläinen rockyhtye. Se perustettiin vuonna 1993. Rock-Fuzz -lehti valitsi sen vuonna 1997 "vuoden rockyhtyeeksi". Yhtye on julkaissut tähän mennessä kolmetoista albumia. Lähes kaikki kappaleet kirjoittaa Sergei Tšigrakov. Eräs yhteen tunnetuimmista kappaleista on Na dvoih eli kahdelle. Venäläisen juorulehden mukaan Tšiž & Co ei sittemmin enää tehnyt kappaleitaan vuoden 2010 jälkeen.
Christ Church Cathedral (Montreal)

Christ Church Cathedral on anglikaaninen katedraali Montrealin kaupungissa, Kanadan Quebecissä. Katedraali on Montrealin anglikaanisen hiippakunnan pääkirkko.
Katedraalin samanniminen edeltäjä sijaitsi eri paikassa, Montrealin vanhassa kaupungissa. Kun Montrealin anglikaaninen hiippakunta erotettiin omaksi hiippakunnakseen Quebecin hiippakunnasta, kirkosta tehtiin katedraali. Kirkko kuitenkin tuhoutui tulipalossa vuonna 1856. Nykyisen, englantilaista uusgotiikkaa edustavan katedraalin on suunnitellut arkkitehti Frank Willis. Katedraali valmistui vuonna 1859, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1867.
Agrippa (A Book of the Dead)

Agrippa (A Book of the Dead) on taiteilijakirja jonka julkaisivat Yhdysvalloissa vuonna 1992 William Gibson, Dennis Ashbaugh ja kustantaja Kevin Begos jr. Se ilmestyi kahtena painosmäärältään rajoitettuna laitoksena. "Deluxe"-versioon kuului suuri kotelo, joka sai kirjan näyttämään maasta esiin kaivetulta reliikiltä. Itse kirjaan oli painettu tekstinä DNA-sarjoja, Dennis Ashbaughin akvatintaetsauksia ja levyke, jolla oli William Gibsonin kirjoittama runo. Tätä laitosta myytiin 1 500-2 000 dollarin hintaan, ja jokainen kappale oli käsin tehtyjen korjausten takia uniikki. Pienempään versioon ei kuulunut etsauksia eikä koteloa, painatukset olivat yhdellä palstalla kahden sijaan, ja sitä myytiin 450 dollarin hintaan. Kirjan kustantaja ja pääidean keksijä oli Kevin Begos jr.
Alkuperäinen idea oli, että osa etsauksista haalistuisi pois ajan myötä, ja niiden tilalle ilmestyisi toiset kuvat. Sitä ei kuitenkaan lopullisessa versiossa tapahtunut. Kuuluisin osa kirjasta on kuitenkin runon sisältävä levyke. Levykkeellä oleva lukuohjelma toimii Mac OS:ssä. Se on kopiosuojattu, eikä ohjelma toimi, jos levy on kirjoitussuojattu tai käytetään kopiota. Ruudulla teksti vyöryy hitaasti eteenpäin, ja näytetty teksti kryptataan, eikä sitä voi purkaa. Täten normaalisti teksti voidaan katsoa vain kerran. Häviävien etsausten, itsensä tuhoavan levykkeen ja runon keskeinen oma teema on muistin ja muistojen katoaminen ajan myötä. Tekstin lukijalle jää vain muisto tekstistä. Lisäksi runoon liittyy mekanismien tematiikka: miten muistot katoavat mielestä, ja miten niistä jää jäljelle vain fyysis-mekaanisia muistoja, kuten isoisän valokuva-albumi (johon kirjan nimikin viittaa).
Tietokoneella luettu runo oli osoitettu myös haasteeksi kryptografian harrastajille ja hakkereille. Nämä keksivätkin useita tapoja tekstin suojauksen murtamiseen, sekä helppoja (muun muassa tekstin lukeminen ääneen nauhalle) että vaikeita (itse ohjelman murtaminen). Eräät hakkerit järjestivät Gibsonin ja Begosin luvalla joulukuussa 1992 lukutilaisuuden, josta teksti lähetettiin modeemilinjaa pitkin useisiin muihin paikkoihin.
Gibson itse ei erityisesti lämmennyt varsinaisen kirjan tuottamisen ajatukselle ja arvosteli myöhemmin julkaisijaa ja taiteilijajoukkoa siitä, että he eivät ilmeisesti pystyneet tuottamaan tarpeeksi valmiita kirjoja. Myös Begos myönsi, että kirjan erikoisen idean nostattama mediakohu tuli liian varhain, ja se, että he eivät pystyneet vastaamaan kysyntään, oli yksi suuri syy, miksi hänen kustannusyrityksensä meni konkurssiin.
Gibson on sittemmin julkaissut runon tekstin omalla kotisivullaan. Vuonna 2012 Agrippa Files -tutkimusryhmä julkaisi levykuvan alkuperäisestä levykkeestä. Samana vuonna järjestettiin kilpailu salauksen murtamiseksi, ja ohjelmiston toimintaperiaate selvitettiin.
Mark Lewisohn

Mark Lewisohn (16. kesäkuuta 1959 Lontoo) on englantilainen kirjailija ja ammattimainen The Beatles -historioitsija. Lewisohn alkoi tutkia yhtyettä noin 18–19-vuotiaana. Siitä lähtien hän on tutkinut aihetta ja kirjoittanut siitä useita kirjoja. Vuonna 2004 hänestä tuli täysipäiväinen Beatles-historioitsija, kun hän teki Little, Brown and Company -kustantamon kanssa 1,2 miljoonan punnan sopimuksen kolmiosaisesta The Beatles -historiikista. Aikaa sen kirjoittamiseksi sovittiin alun perin 12 vuotta. Trilogian ensimmäinen osa, The Beatles: All These Years – Tune In, ilmestyi vuonna 2013.
Lewisohnilla on kaksi aikuista lasta suomalaisen ex-vaimonsa kanssa.
Jos sä tahdot niin

Kappaleet

A. Jos sä tahdot niin – 4.01 
B. Uushiljaisuus – 4.15
Liban Abdi

Sheffield United

Abdi on ensimmäisenä somalimaaurheilijana tehnyt ammattisopimuksen Sheffield United seuran kanssa. Pelattuaan Newport Pagnellin ja Buckingham Townin joukkueissa hän teki vaikutuksen Sheffieldiin. Hänen uransa käynnistyi Football Unites, Racism Divides -ohjelman avulla.
Tehtyään kahden vuoden sopimuksen 2008 Abdi oli lainassa Bladesin sisarseurassa Ferencvárosissa saamassa lisää kokemusta.
General Knas

Nuoruus ja Svenska Akademien

General Knas syntyi 1978 ja kasvoi Warmehollassa Svalövsin kunnassa Skånessa. Hän on myös asunut Hörbyssä. Lukioikäisenä hän muutti Landskronaan, jossa hän päätyi samalle luokalle Carl-Martin Vikingssonin kanssa. Vikingsson ja Simon Vikokel perustivat bändin Svenska Akademien nimillä Sture Allén den yngre och Don Cho. General Knas liittyi mukaan ryhmään kolmanneksi jäseneksi ja ohjasi ryhmän enemmän kohti reggaeta ja dancehallia.Trio julkaisi vuonna 2001 debyytti-EP:n Snapphaneklanen..
Lokakuussa 2009 ryhmä ilmoitti verkkosivuillaan, että he lopettavat, mutta vuonna 2013 he kiersivät kymmenkunta eri paikkakuntaa Ruotsissa.

Sooloura

General Knas julkaisi ensimmäisen soololevynsä vuonna 2006 nimeltään Äntligen har rika människor fått det bättre. Levyn tuottajina oli muun muassa Kapten Röd ja Partillo.
Charmörerna presenterar General Knas med Vänner julkaistiin vuonna 2009. Levy oli aikaisempaa enemmän dancehall-tyyliä. Levyllä on runsaasti vierailevia artisteja, kuten Syster Sol, Titti Tång ja Kapten Röd.
General Knasin kolmas albumi, Kärlek och Revolt!, julkaistiin elokuussa 2011. Lars på Bas on osallistunut musiikin tekemiseen ja levyn on tuottanut Mowgli.
Elokuussa 2011 General Knas päätyi sanomalehtien etusivulle, kun hän uuden singlensä 12/12 lehdistötiedoteen kanssa lähetti pussillisen hampunsiemeniä Dagens Nyheterin kulttuuritoimitukseen.
General Knasin neljäs soololevy, Folkets Röst julkaistiin syyskuussa 2014. Sen tuottivat Kap10 (Kapten Röd), Partillo, One Drop ja Lancealot. Vierailevia artisteina ovat Kapten Röd, AKI, Vic Vem ja Ras Daniel.
Orchestral Manoeuvres in the Dark

Orchestral Manoeuvres in the Dark eli OMD on brittiläinen syntikkapop-yhtye. Andy McCluskey ja Paul Humphreys perustivat yhtyeen 1970-luvun lopulla ja muodostivat OMD:n rungon vuoteen 1989 asti, jolloin yhtyeen ensimmäisillä levyillä soittanut kokoonpano hajosi. McCluskey jatkoi myöhemmin OMD:n nimellä uuden kokoonpanon kanssa. OMD:n suurin hitti on vuodelta 1980 oleva Enola Gay.
Toistaiseksi viimeinen OMD-levy ilmestyi vuonna 2013. 1. tammikuuta 2006 Andy McCluskey ilmoitti suunnitelmista koota OMD uudelleen 1980-luvun klassisella OMD-kokoonpanolla McCluskey, Humphreys, Malcom Holmes ja Martin Cooper. Yhtyeen tarkoituksena on lähteä kiertueelle soittaen materiaalia Architecture & Morality-levyltä sekä muuta ennen 1983 julkaistua tuotantoa.
Haïdra

Haïdra (alun perin Ammaedara) on vanha roomalaiskaupunki Tunisiassa. Se on sijoitettiin toimimaan rajakaupunkina suojaamaan hedelmällisiä laaksoja Tunisian ja Algerian vuoristojen kapinallisilta heimoilta. Kaupungissa on vanhoja raunioita, kuten esimerkiksi linnakkeita ja maanalaisia kylpylöitä.
Here I Stand

Taustatietoa

Albumin piti aluksi ilmestyä lokakuussa 2007, mutta se siirrettiin lopulta toukokuulle 2008. Albumin ilmestyttyä se sijoittui Yhdysvaltain Billboard 200 -listan ykköspaikalle ja piti sitä hallussan viikkoja. Ensimmäisellä viikolla albumia myytiin Yhdysvalloissa 443 000 kappaletta ja tähän päivään asti myynti on noussut 1,5 miljoonaan. Maailmanlaajuisesti albumia on myyty 5 miljoonaa kappaletta.
Intercontinental de Aviaciónin lento 256

Tapahtumat

Lennon 256 oli tarkoitus lähteä kello 12.10, mutta lähtö myöhästyi edellisellä lennolla tulleen sähkövian korjaamisen vuoksi. Lento lähti lopulta vasta 18.45. Se aloitti laskeutumisen matkalentokorkeudesta kohti Cartagenaa kello 19.26. Kello 19.33 lento oli 20 000 jalan korkeudessa ja lennonjohto käski sitä ottamaan yhteyden lähestymislennonjohtoon. Minuuttia myöhemmin lento sai luvan laskeutua 8 000 jalkaan. Miehistön oli tarkoitus ottaa yhteys lennonjohtoon 12 000 jalan korkeudessa, mutta koneesta ei enää kuultu.
Kello 19.38 alueella lentäneen pienkoneen miehistö kertoi lennonjohdolle näkevänsä nopeasti laskeutuvan lentokoneen valot, ja hetkeä myöhemmin räjähdyksen maassa. Lento 256 syöksyi maahan soiselle alueelle 56 kilometrin päässä Cartagenan lentoasemalla.

Onnettomuuden syy

Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi todettiin miehistön tilannetajun menettäminen, jonka aiheutti kapteenin puolen korkeusmittarin vika. Koneen syöksyessä maahan mittari väitti koneen olevan 16 200 jalan korkeudella. Tämän vuoksi koneen korkeusvaroitin ei myöskään alkanut hälyttää. Osaltaan onnettomuuden syntyyn vaikutti myös ohjaamon heikko valaistus perämiehen puolella, jonka vuoksi miehistö ei huomannut korkeusmittarien näyttävän eri lukemia, sekä tutkapeiton puuttuminen onnettomuusalueella, minkä vuoksi lennonjohto ei huomannut koneen laskeutuvan liikaa.
Aleksanteri Schottmann

Elämäkerta

Aleksanteri Schottmann polveutui savo-karjalaisesta pappissuvusta. Hänen isoisänsä oli nimismies ja isä viilari William Schottmann, joka muutti Pietariin 1860-luvun lopussa.
Schottmann työskenteli metallityöläisenä Pietarissa Lessnerin, Obuhovin ja Nobelin tehtailla. Vuosina 1899–1902 hän kuului sosiaalidemokraattiseen Taisteluliitto työväenluokan vapauttamiseksi -järjestöön. Vuonna 1901 Schottmann oli yksi Obuhovon lakkolevottomuuksien johtajista. Vuosina 1902–1903 hän toimi Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Pietarin komitean jäsenenä ja Viipurin puolen vastaavana puolueorganisaattorina.
Vuonna 1903 Schottmann osallistui Lontoossa järjestettyyn Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen edustajakokoukseen, jossa hän liittyi Leninin johtamaan enemmistösiipeen. Vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien aikana hän toimi Pietarin ja Odessan puoluekomiteoiden jäsenenä. Vuosina 1911–1912 Schottmann kuului SDP:n Helsingin komiteaan. Vuonna 1913 hänet valittiin Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen (bolševikit) keskuskomitean jäseneksi. Marraskuussa 1913 hänet pidätettiin ja karkotettiin Siperiaan.
Vuonna 1917 Schottmann toimi Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen (bolševikit) Tomskin komitean ja neuvoston jäsenenä. Keväällä Schottmann palasi Pietariin, jossa hän kuului puolueen piirikuntakomiteaan ja osallistui puolueen kuudenteen edustajainkokoukseen. Schottmann toimi Razlivissa piilotelleen Leninin yhdysmiehenä ja järjesteli tämän pakoa Suomeen. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän työskenteli posti- ja lennätinlaitoksen apulaiskansankomissaarina.
Vuosina 1918–1920 Schottmann toimi korkeimman kansantalousneuvoston puhemiehistön jäsenenä ja Siperian kansantalousneuvoston puheenjohtajana. Vuosina 1923–1924 hän työskenteli Karjalan ASNT:n toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajana. Vuosina 1924–1934 Schottmann oli NKP(b):n keskuskontrollikomitean ja vuodesta 1926 lähtien korkeimman kansantalousneuvoston ja Venäjän SFNT:n toimeenpanevan keskuskomitean puhemiehistön jäsen. Hän kuului myös myös Neuvostoliiton toimeenpanevaan keskuskomiteaan ja osallistui NKP(b):n 13.–17. puoluekokouksiin.
Leninin mukaan Schottmann oli ”hänen erittäin hyvin tuntemansa vanha puoluetyöläinen, joka nauttii ehdotonta luottamusta”. Tämä ei kuitenkaan auttanut häntä selviytymään Stalinin vainoista. Schottmann pidätettiin 25. kesäkuuta 1937, tuomittiin kuolemaan 29. lokakuuta syytettynä neuvostovastaisesta toiminnasta ja ammuttiin seuraavana päivänä. Hänet on haudattu Donskojen hautausmaalle Moskovaan. Schottmann todettiin syyttömäksi vuonna 1955.
Petroskoissa Kirovin- ja Titovinkatujen kulmassa on kuvanveistäjä Gennadi Lankisen suunnittelema Aleksanteri Schottmanin muistomerkki, joka paljastettiin vuonna 1968. Aleksandrovskojessa Nevskaja zastava -museon edessä sijaitsevaan Pietarin ensimmäisten marxilaisten veistosryhmään kuuluu Aleksandr Murzinin tekemä Schottmannin rintakuva vuodelta 1974. Molemmissa kaupungeissa on Schottmannin mukaan nimetyt kadut.