google/wiki40b huggingface dataset:
Turun Wiikko-Sanomat

Turun Wiikko-Sanomat oli Turussa vuosina 1820–1827 ja 1829–1831 ilmestynyt sanomalehti.
Reinhold von Becker perusti Turun Wiikko-Sanomat hyvän kielenkäytön malliksi Mnemosynessä käydyn polemiikin innoittamana. Lehti oli alkuaikoinaan hyvin toimitettu ja sen levikki oli poikkeuksellisen suuri, ensimmäisenä vuonna jopa yli 1 600 kappaletta. Kreikan vapaustaistelun kannattaminen johti helmikuussa 1822 uutisten julkaisukieltoon, ja Becker lopetti lehden toimittamisen. Vuoden 1824 alussa hän myi sen kirjapainonomistaja Christian Ludvig Hjeltille, minkä jälkeen Turun Wiikko-Sanomien taso laski ja lehdestä tuli lähes yksinomaan uskonnollinen lukemisto. Turun palon aiheuttaman keskeytyksen jälkeen ulkomaanuutiset palasivat lehden palstoille, mutta sisällöltään köyhänä se kuihtui kannatuksen puutteeseen.
Kerran viikossa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät Beckerin jälkeen Karl Niklas Keckman (1822–1823), Karl Erik Hällfors (1823–1824) ja Engelbrekt Boije (1825–1827 ja 1829–1831). Levikki painui alle 300 kappaleen vuonna 1826 ja oli viimeisenä vuonna enää alle sata.
Isopropanoliamiini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa isopropanoliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on amiineille tyypillinen ammoniakinkaltainen haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Hiilivetyihin se kuitenkin liukenee vain huonosti. Isopropanoliamiini on emäksistä. Isopropanoliamiini ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Emäksisenä aineena se voi myös aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa.

Valmistus ja käyttö

Isopropanoliamiinia valmistetaan ammoniakin ja propyleenioksidin välisellä reaktiolla. Isopropanoliamiinista valmistetaan useita muita yhdisteitä, kuten di-isopropanoliamiinia, propyleenidiamiinia, lääkeaineita, väriaineita ja maatalouskemikaaleja. Sitä voidaan myös käyttää emulgointiaineena sekä kosmetiikassa pH:ta puskuroivana yhdisteenä.
Rehumaissi

Rehumaissi on rehun tuotantoon jalostettu maissi. Rehumaissia käytetään karjan rehuna, ja se ei sovellu ihmisten elintarvikkeeksi, toisin kuin Etelä-Suomessa viljeltävä sokerimaissi. Rehumaissin hehtaarituotto voi olla Suomessa esimerkiksi 8–12 tonnia kuiva-ainetta. Rehuksi käytetään tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet. Rehumaissi voidaan kylvää suojakalvon alle.

Kylvö ja kasvu

Rehumaissin kylvö tapahtuu lämpimään maahan, tyypillisesti toukokuun viimeisellä viikolla. Rehumaissi voidaan kylvää myös tätä aikaisemmin muovikatteen alle, joka kohottaa maan lämpötilaa. Rehumaissi pitää aurinkoisesta, lämpimästä ja kosteasta kesästä ja hyötyy erityisesti pitkästä ja lämpimästä syksystä. Maissi on lyhyenpäivänkasvi, mikä tarkoittaa, että maissi lähtee kasvamaan voimakkaammin vasta heinäkuun puolivälissä, kun päivien pituudet lyhenevät.
Aikaiset lajikkeet ovat edellytys rehumaissin viljelemiselle Suomessa. Suomessa käytettyjä lajikkeita ovat mm. Active ja Pioneer. Rehumaissia on viljelty pidempään Tanskassa kuin Suomessa, ja Suomessa rehumaissi on uusi viljelykasvi. Ruotsissa rehumaissia viljellään suuremmalla alalla kuin Suomessa. Sopivissa olosuhteissa rehumaissi on satoisa. Rehumaissi voidaan kylvää suojakalvon alle, jolloin kasvukausi pidentyy jopa kuukaudella ja taimet eivät ole hallalle alttiita. Suojakalvon alle kylvämistä kutsutaan Samco-tekniikaksi.
Vuonna 2017 rehumaissia viljeltiin Suomessa 700-800 hehtaarin alalla. Lajike on ollut 95-prosenttisesti P7326, joka on Pioneerin uutuuslajike.

Sadonkorjuu

Sadonkorjuu ajoittuu myöhempään syksyyn kuin viljojen korjuu tai syysviljojen kylvö. Nurmisäilörehua saadaan korjattua Suomessa tyypillisesti 2-3 kertaa vuodessa, mutta rehumaissi tuottaa vain yhden sadon, joka korjataan syyskuun lopussa tai lokakuun alkupuolella. Säät vaikuttavat korjuuajankohtaan. Korjuuta edeltävä pieni halla edistää kuivumista. Jos pakkasta tulee enemmän kuin pari astetta, kasvusto pitää korjata muutaman päivän kuluessa. Sadonkorjuun aikaan rehumaissi voi olla jopa kolmimetristä. Optimaalinen korjuuajankohta on tanskalaisten ja amerikkalaisten normien mukaan, kun kuiva-ainepitoisuus on 30-35 prosenttia. Maissisäilörehun tuleentumistavoite on taikinatuleentuminen. Sato korjataan erityisellä työvälineellä. Rehumaissin hehtaarituotto voi olla Suomessa esimerkiksi 12 tonnia kuiva-ainetta. Rehuksi käytetään tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet.
Sato korjataan ajosilppurilla, jossa on leikkuupöytä maissia varten.

Rehu

Maissista tehdään kokoviljasäilörehua, joka säilötään kuten nurmisäilörehukin. Rehumaissirehu on säilörehua, joka soveltuu maitokarjan ruokintaan ja lihanautojen loppulihotukseen ennen teurastusta. Rehumaissirehu, joka esiintyy tasalaatuisena hakkeena, on muotonsa vuoksi tasalaatuista ravintoa. Rehumaissirehuun on käytetty tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet. Rehumaissirehussa on korkea energiasisältö. Rehumaissisäilörehu säilyy hyvin.
Lauri Oinonen

Lauri Juhani Oinonen (s. 10. elokuuta 1947 Multia) on suomalainen pappi ja poliitikko.  Hän toimi keskustan kansanedustajana vuodesta 1999 vuoteen 2011, jolloin ei enää tullut valituksi eduskuntaan. Hän on toiminut Keuruun kaupunginvaltuustossa vuodesta 1977 lähtien ja valtuuston puheenjohtajana vuodesta 1998.
Oinonen työskenteli Keuruun seurakunnan pappisvirkansa ohella ennen eduskuntaan valintaa 18 vuotta sivutoimisena sotilaspastorina Keuruun varuskunnassa. Vuonna 2002 hänelle myönnettiin rovastin arvo. Lisäksi hän on toiminut kolme vuotta opettajana eri kouluissa.
Oinonen kuului eduskunnassa puolustus- ja sivistysvaliokuntiin. Lisäksi hän oli jäsenenä Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. 
Oinonen vastustaa sukupuolineutraaleja avioliittoja. Yhteiskunnan peruspylväitä ovat hänen mukaansa yleinen asevelvollisuus ja koulujen uskonnonopetus, joita ei saa murentaa. Oinosen mukaan Suomen harjoittamalla kehitysyhteistyöllä on saatu monia hyviä asioita aikaiseksi ja Suomen tulee lisätä vähiten kehittyneille ja Afrikan maille menevän avun osuutta.
Xocavəndin piirikunta

Xocavəndin piirikunta (azeriksi Xocavənd rayonu, ven. Ходжавендский район, Hodžavendski raion) on Azerbaidžaniin de jure kuuluva hallintoalue. Sen pinta-ala on 1458 neliökilometriä.
Xocavəndin piiri sijaitsee Vuoristo-Karabahissa Azerbaidžanin lounaisosassa. Maan virallisen hallinnollisen jaon mukaan se rajoittuu pohjoisessa Xocalın ja Ağdamin, idässä Ağcabədin, kaakossa Füzulin, etelässä Cəbrayılin sekä lännessä Qubadlın, Laçınin ja Şuşan piireihin.
Piiri on perustettu marraskuussa 1991, jolloin Azerbaidžanin parlamentti lakkautti Vuoristo-Karabahin autonomisen alueen ja nimesi Martunin kaupungin Xocavəndiksi. Martunin piiristä ja siihen yhdistetystä Hadrutin piiristä muodostettiin virallisesti Xocavəndin piiri. Käytännössä alue on osa de facto itsenäistä Vuoristo-Karabahin tasavaltaa.
Lina Heydrich

Lina Mathilde Heydrich, o.s. von Osten, toisessa avioliitossa Lina Manninen (14. kesäkuuta 1911 Fehmarn – 14. elokuuta 1985 Fehmarn) oli naimisissa Reinhard Heydrich kanssa, josta tuli aikanaan Obergruppenführer, Reichssicherheitshauptamtin (RSHA) johtaja ja Bööhmin ja Määrin valtakunnanprotektorin sijainen.

Alkuperä

Lina von Osten oli tanskalaista alkuperää olevan köyhtyneen saksalaisen aatelisen tytär, joka työskenteli kylänkoulun opettajana Lütjenbrodessa. Hän liittyi 19-vuotiaana Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen jäsennumerolla 1.201.380. Hän oli jo nuoresta pitäen "vakaumuksellinen kansallissosialisti ja kiihkeä antisemitisti". Hänen perheensäkin oli äärioikeistolainen, hänen veljensä Hans liittyi vuonna 1928 SA:han.
Von Osten kävi Oldenburgissa keskikoulua, jonka hän päätti 1927. Seuraavana hän vuonna aloitti ammattikoulunopettajanopinnot Kielissä tyttöjen ammattikoulussa.

Tutustuminen Reinhard Heydrichiin

Von Osten tutustui Reinhard Heydrichiin joulukuussa 1930. He kihlautuivat kahden viikon kuluttua, sen jälkeen kun Heydrich oli pyytänyt von Ostenin isältä tämän kättä. 
Morsiamensa – ja tämän äärimmäisen kansallismielisen perheen – vaikutuksesta alkuun poliittisesti välipitämätön Heydrich läheni kansallissosialismia, ja Lina Heydrich oli painostanut tulevaa miestään menemään Müncheniin oikeastaan jo peruutettuun haastatteluun Heinrich Himmlerin kanssa, jolloin ura kääntyi jyrkkään nousuun. 26. joulukuuta 1931 – hänen miehensä oli tuolloin jo kansallissosialisti ja työskenteli Himmlerille – pidettiin Großenbrodessa luterilaisen tunnustuksen mukaiset häät, ja tilaisuudessa laulettiin Horst-Wesseliä. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, kaksi poikaa (Klaus, s. 17. kesäkuuta 1933, kuoli 24. lokakuuta 1943 liikenneonnettomuudessa, Heider, s. 23. joulukuuta 1934) ja kaksi tytärtä (oopperalaulajaksi kouluttautunut (Silke, s. 9. huhtikuuta 1939, Marte, s. 23. heinäkuuta 1942).
Reinhard Heydrich kuoli pommiattentaatin seurauksiin. Lomaillessaan Suomessa Lina Heydrich tutustui Intimiteatterin johtajaan Mauno Manniseen, ja he avioituivat. Se ei ollut Heydrichille suurta rakkautta vaan lähinnä keino vaihtaa sukunimeä. Avioliitto päättyi muutaman vuoden kuluttua.
Lina Heydrich on Terhi Rannelan romaanin Frau (2016) aiheena.
Kromosomi 1

Kromosomi 1 on yksi ihmisen 23:sta kromosomiparista. Se on suurin ihmisen kromosomi - yli kolme kertaa suurempi kuin ihmisen pienin kromosomi 22. 1. kromosomissa on yli 3000 geeniä ja se sisältää lähes 8% ihmisen geneettisestä aineistosta. 1. Kromosomissa on yli 240 miljoonaa emäsparia, joista noin 90% on määritetty. 1. kromosomiin on yhdistetty lähes 890 eri sairautta.

1. Kromosomissa sijaitsevia geenejä

AHCTF1 joka koodaa ELYS proteiinia.
AMP deaminase2, koodaa AMP deaminase2 entsyymiä.
ARID48, koodaa AT-rich proteiinia.
AZIN2, koodaa Azl2 entsyymiä.
Clorf21, koodaa Clorf21 proteiinia.
Clorf49, koodaa Clorf49 proteiinia.
Turvepehku

Turvepehku on hienonnettua, kuivattua suoturvetta, jota käytetään maataloudessa kuivikkeena kotieläimille. Sitä on käytetty myös kaupunkien puhtaanapitolaitoksien desinfioinnissa. Se imee kosteutta ainakin 12 kertaa oman painonsa verran ja sitoo erityisesti ammoniakkia ja muita kaasuja. Maaseudulla saattoi aiemmin olla turvepehkuosuuskuntia, ja turpeennoston jälkiä voi olla vielä nähtävissä soilla. Soilla saattoi olla myös turpeen kuivatukseen tarkoitettuja turvelatoja. Muodostettaville kiinteistöille saatettiin niin ikään turpeenottoa varten erottaa soilta pieniä turvepalstoja.
Oltermanni

Oltermanni on historiallinen, nykyään erilaisissa epävirallisissa yhteyksissä käytetty arvonimi. Alun perin oltermanni oli kylänvanhin (ruots. byålderman, engl. alderman). Myös kaupungeissa vastaava nimitys oli käytössä tarkoittamassa porvariston luottamusmiestä. Sillä voidaan viitata myös ammattikunnan tai -killan esimieheen eli ”vanhimpaan”. Hansaliitossa oltermanni (Ältermann, Comes Hansae) oli Hansan kauppa-aseman eli konttorin esimiehen sekä Hansapäivien äänivaltaisen edustajan arvonimi.
Keski-Euroopan maaseudulla oltermanneja valittiin Pohjois-Saksassa viimeistään 1200-luvulla sekä Tanskassa 1300-luvulla, mistä järjestelmä levisi hiukan myöhemmin Etelä-Ruotsin niin sanottuihin tanskalaismaakuntiin. Suomessa oltermannilaitos syntyi vasta valtiovallan vuonna 1742 säätämän kyläjärjestysohjeen jälkeen.
Suomessa oltermannilaitos saavutti laajimman merkityksensä vain Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla, joiden kyliin laadittiin mallikyläjärjestyksen perusteella omia kyläasetuksia. Myös paikoin Hämeessä, Satakunnassa ja Karjalassa laadittiin vastaavia järjestyssääntöjä ja valittiin oltermanneja, mutta kylähallinnollinen merkitys jäi näissä maakunnissa lyhytaikaiseksi tai vähäiseksi. Pohjois-Pohjanmaalla oltermannit toimivat lähinnä vain tulisijojen tarkastajina.
Oltermanni johti kyläkokousta, jossa päätettiin tärkeistä asioista kuten ojittamisesta, niittyjen hoidosta ja niihin liittyvästä osuuksien jaosta. Oltermannin käytössä saattoi olla kylänarkku, jossa säilytettiin kylän yhteisiä asiapapereita. Oltermannin hallussa oli myös arvomerkkinä oltermanninsauva tai kylänkapula. Sauvaa tai kapulaa käytettiin kyläkokouksen kutsumiseen laittamalla se kiertoon talosta taloon. Joskus sauvaan tehtiin lipas paperiviestin kuljettamista varten. Joillakin alueilla sauvaa käytettiin myös aitojen mittaamiseen, jolloin voitiin helposti nähdä, täyttikö aita lakisääteisen korkeuden.
Oltermanni ja hänen kaksi lautamiestään (bisittare) muodostivat kylänoikeuden. Oltermannien ja kylän lautamiesten toimikausi oli yleensä yhdestä kolmeen vuotta. Heidät valitsi tehtäviinsä kyläkokous, mutta toisinaan toimi kulki vuorotellen talosta toiseen tietyssä järjestyksessä. Näihin luottamustoimiin kelpasivat yleensä vain talojen isännät, mutta joskus torpparitkin. Oltermannin eli kylänvanhimman rinnakkaisnimityksiä olivat ainakin päällysmies (Lapua) ja kylänmies (Vähäkyrö).
Nykyään oltermanni-arvonimeä käyttävät muun muassa teekkarikillat  eli tekniikan opiskelijoiden ainejärjestöt. Suomen Kansanmusiikkiliitto nimeää jokaisesta maakunnasta yhden kansanmusiikin taitajan, perinteen siirtäjän ja säilyttäjän elinikäiseksi oltermanniksi, minkä lisäksi kansansoitinten erityisjärjestöt voivat nimetä omia oltermannejaan. 
Yhdysvalloissa Chicagon kaupungissa kaupunginvaltuusto koostuu viidestäkymmenestä oltermannista, jotka valitaan neljävuotiselle kaudelle.
Kylänurmikka

Ulkonäkö ja koko

Kylänurmikan lehdet ovat pehmeät ja helakanvihreät. Röyhy on vaalean harmahtava, leveä ja epätasainen, tähkylät soikean pitkulaisia ja höyteettömiä. Kylänurmikka jää usein matalaksi, alle viisi senttimetriä korkeaksi. Muiden heinäkasvien tapaan se kasvaa juurestaan, joten se kestää leikkaamista ja laiduntamista. Röyhyt matavat lähes maata pitkin.

Elinympäristö

Kylänurmikka viihtyy valoisissa ja kosteissa paikoissa. Se leviää siemenistä, mutta itää keväällä vasta kun maa on lämmennyt. Sitä näkee loppukesällä hiekkakasoissa ja asfaltin raoissa.

Muuta

Kylänurmikka leviää itse melko helposti, mutta hienoissa nurmikentissä kuten golfkentillä sitä pidetään rikkaruohona, koska se on yksivuotinen, sillä on heikko taudinkestävyys ja niin edelleen.
Viime vuosina kylänurmikka on ihmisen mukana kulkeutuneena alkanut levitä myös Etelämantereen lähellä sijaitseville Eteläisille Shetlandsaarille mahdollisesti ilmastonmuutoksen auttamana.
San Gummerus

San (Alexandrine) Gummerus (29. toukokuuta 1879 Turku – 9. kesäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Francis E. Meloy

Francis Edward Meloy  (28. maaliskuuta 1917 - 16. kesäkuuta 1976) oli Yhdysvaltain suurlähettiläs, joka murhattiin Beirutissa, Libanonissa vuonna 1976 palestiinalaisten terroristien toimesta jotka kuuluvat Palestiinan vapautuksen kansanrintamaan

Varhainen elämä

Meloy syntyi Washington D.C.: ssä 28. maaliskuuta 1917  hallituksen työntekijän Francis E. Meloyn ja maantieteilijä  Anne Teresa Connorin poikana. Hän palveli Yhdysvaltain laivastossa toisen maailmansodan aikana, jolloin hänellä oli neljä vuotta merivoimien tiedustelussa varamiehenä.

Diplomaattinen ura

Sodan jälkeen hän liittyi ulkoministeriöön ja vuonna 1946 hänet lähetettiin Dhahraniin, Saudi-Arabiaan. Hän palasi vuonna 1946 Washingtonissa ja toimi henkilösihteerinä ulkoministeri Dean Achesonin alaisuudessa vuoteen 1953 saakka. Hän jatkoi uraansa ulkoministerin virkamiehenä, joka toimi poliittisena virkamiehenä Saigonissa vuosina 1953-1956 ja sitten Pariisissa vuoteen 1959 saakka. Vuonna 1962 hänet nimitettiin Länsi-Euroopan asioiden osaston johtajaksi vuoteen 1964, sitten Rooman edustuston varapäälliköksi. Sitten hänet ylennettiin palvelemaan Yhdysvaltain suurlähettilääksi Dominikaaniseen tasavaltaan vuodesta 1969 vuoteen 1973 ja Guatemalaan vuosina 1973–1976.. Presidentti Gerald Ford nimitti 21. huhtikuuta 1976 Meloyin suurlähettilääksi Libanoniin edellisen suurlähettilään G. McMurtrie Godleyn erottua sairauden vuoksi. Yhdysvaltain senaatin ulkosuhteiden komitea hyväksyi Meloyn nimityksen 27. huhtikuuta.

Kuolema

16. kesäkuuta 1976 kello 10.40, Beirutissa, Meloy tuleva Yhdysvaltain suurlähettiläs Libanonissa, jonka mukana oli Yhdysvaltain kaupallinen edustaja Robert O. Waring, oli matkalla esittämään valtakirjansa uudelle Libanonin  vastavalitulle presidentille  Elias Sarkikselle. Meloy, Waring ja heidän kuljettajansa, Zuhair Mohammed Moghrabi, siepattiin Palestiinan vapautuksen kansanrintaman jäsenten toimesta, kun he ylittivät vihreän linjan, joka jakaa Beirutin kristittyjen ja muslimien välillä. Meloy oli ollut maassa kuukauden mutta ei esittänyt valtakirjaansa vanhalle presidentille Suleiman Frangiehille, joka oli siirtynyt Beirutin ulkopuolelle ja kieltäytynyt  luopumasta vallasta.
Vuonna 2013 CIA: n julkaisemassa raportissa todettiin, että Meloy  murhattiin "äärimmäisten  Libanonin vasemmistolaisjoukon" toimesta, jolla oli yhteyksiä PFLP: hen. Mietinnössä todettiin, että PLO pidätti viisi salamurhaajaa , mutta vapautti heidät riittämättömien todisteiden puuttuessa. PLO luovutti nämä kaksi syyllistä PFLP: lle ja ne teloitettiin myöhemmin, raportissa korostetaan.
Libanonin televisio ilmoitti 21.30 mennessä, että sieppaajien ruumiit  löytyivät roskakorista lähellä rantaa Ramlet al-Baidasta.
Vladimir Vysotski

Vladimir Semjonovitš Vysotski (ven. Владимир Семёнович Высоцкий, 25. tammikuuta 1938 Moskova – 25. heinäkuuta 1980 Moskova) oli venäläinen (neuvostoliittolainen) runoilija, laulaja ja näyttelijä. Hän ei saanut elinaikanaan juuri virallista tunnustusta, mutta oli silti aikansa kuuluisimpia venäläisiä trubaduureja. Suomessa hänen tunnetuin kappaleensa on Juha Vainion suomennoksena laulettu ”Ystävän laulu”, jonka Arja Saijonmaa levytti vuonna 1983.
Vysotski lauloi omia tekstejään säestäen itseään kitaralla. Balladit kertovat rakkaudesta, sodasta, rauhasta ja jokapäiväisestä neuvostoelämästä. Hän jatkoi roolissa, jonka Jevgeni Jevtušenko oli luonut. Vysotski itse määritteli paikkansa yhteiskunnassa: ”Olen ihminen, jonka kaikki tuntevat, minua ei pidetä virallisena henkilönä saatikka virallisena runoilijana, eikä minulla ole mitään tarvetta harjoittaa itsesensuuria”.
Ollessaan naimisissa ranskalaisen näyttelijän Marina Vladyn kanssa Vysotski saattoi matkustella ulkomailla vapaammin kuin moni muu neuvostolaulaja. Neuvostoliitossa Vysotski oli kuitenkin ”kielletty artisti”, ja niinpä hänen nauhoituksensakin on tehty melko alkeellisilla välineillä. Äänenlaatu on näin ollen suhteellisen heikko, mutta se ei juurikaan hälvennä laulujen voimallista paatosta.
Vysotski kuoli 42-vuotiaana sydänkohtaukseen, jota olivat edesauttaneet vuosia jatkunut raju alkoholin ja morfiinin käyttö.
Neuvostoliiton olojen vapauduttua Vysotskin syntymän 50-vuotispäivän kunniaksi järjestettiin hänen muistokseen Moskovassa suuri gaalakonsertti vuonna 1988.
Mika ja Turkka Mali ovat suomentaneet ja levyttäneet kymmeniä Vysotskin lauluja 1980- ja 1990-luvuilla. Kokonaisia albumeita Vysotskin laulujen suomennoksia ovat levyttäneet myös Lassi Mettälä levylleen eriParia (Musiikkiteatteri eriParia), Arto Rintamäki levylleen Katkennut laulu (1994, useimmat Rintamäen omia suomennoksia) sekä viimeisimmäksi näyttelijät Heidi Vaarna ja Esko Rissanen levylleen Vysotskin lauluja (Rocket Records, 2008).
Vuonna 2011 ensi iltansa sai Vysotskista kertova elokuva Vysotski, kiitos, että elät (Высоцкий. спасибо что живой). Elokuvaa kuvattiin viisi vuotta ja se saavutti suuren suosion.
Bosnia-Hertsegovinan vaakuna

Bosnia-Hertsegovinan vaakuna on Bosnia-Hertsegovinan tunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1998, jolloin se korvasi maan itsenäisyyden alusta vuodesta 1992 käytössä olleen vaakunan. Vaakunan aihe on sama kuin maan lipussa. Sininen väri symboloi puolueettomuutta ja keltainen rauhaa. Kolmion sivut symboloivat bosniakkeja, serbejä ja kroaatteja ja tähdet Eurooppaa.
Automaattiteoria

Automaattiteoria on yksi tietojenkäsittelyteorioista. Sillä on iso rooli ohjelmointikielen kääntäjissä sekä jäsentimissä.
Merja Ylä-Anttila

Merja Hannele Ylä-Anttila (o.s. Kivinen, s. 14. toukokuuta 1960 Hämeenlinna) on Yleisradion toimitusjohtaja. Ylä-Anttila aloitti toimessaan Ylen johdossa 1. syyskuuta 2018. Hän on työskennellyt vuosina 2001–2018 MTV3-televisiokanavan MTV Uutisten uutis- ja ajankohtaisohjelmien vastaavana päätoimittajana. Vuosina 2015–2018 Ylä-Anttila oli sisällöntuotantoyhtiö Mediahub Helsingin toimitusjohtaja. Vuonna 2015 Mediahubiin siirrettiin MTV:n uutistoimitus.
Ylä-Anttila kirjoitti ylioppilaaksi hämeenlinnalaisesta Kaurialan lukiosta 1979. Hän tuli MTV:hen alun perin kesätoimittajaksi vastaperustettuihin uutisiin vuonna 1982. Hän työskenteli muun muassa kotimaan toimittajana sekä pitkään politiikan toimittajana ja toimituspäällikkönä ennen siirtymistään päätoimittajaksi 2001. Ylä-Anttila toimi myös MTV:n toimitusjohtajan varahenkilönä. Huhtikuussa 2018 Ylä-Anttila valittiin Yleisradion toimitusjohtajaksi. Ylä-Anttila on toinen nainen Yleisradion johtajana Hella Wuolijoen jälkeen.
Merja Ylä-Anttila kuuluu Päätoimittajien yhdistyksen johtokuntaan. Vuonna 2011 hänet nimitettiin Pelastakaa Lapset ry:n hallitukseen.
Nokia N95

N95 8GB

Nokia N95-puhelimen 8 Gt:n versio julkaistiin elokuussa 2007. Erottuvin muutos on sen 8 gigatavun sisäinen Flash-muisti. Muistikorttipaikka on näin ollen jätetty pois. RAM-muistin määrä on kaksinkertaistettu 64:stä 128 megatavuun. Normaalista N95:stä 8GB-versio eroaa muutoin muun muassa suuren näytön, mustan värityksen ja huomattavasti tehokkaamman akun (valmiusaika n. 280 tuntia, puheaika 5 tuntia GSM) osalta. Suuremman akun tieltä on jätetty pois kameran linssin suojus. Myös normaaliversion helposti hajoavan takakuoren kiinnitystä on parannettu. N95 8Gb painaa 128 grammaa eli 8 grammaa enemmän kuin tavallinen N95.
N95 8GB:n etukuoressa on näyttölasi, joten kuoret vaihdettaessa myös näyttö uudenveroistuu, toisin kuin N95:ssä, jossa on paljas TFT. N95 8GB:n navinäppäimien tuntuma on huonohko verrattuna perusversion vastaaviin. 
Akku: Nokia-akku BL-6F (1200mAH) 
Puheaika: 210 min (WCDMA), 300 min (GSM)* 
Valmiusaika: 280 tuntia (WCDMA ja GSM)*
AG 12

Palveluskäyttö

Vene laskettiin vesille 1916, jolloin se liitettiin 4. sukellusvenelaivueeseen. Se otti osaa taisteluihin Itämerellä vaihtelevalla menestyksellä, kunnes se joulukuussa 1917 asettui sisaralusten kanssa  talvehtimaan Hankoon. Ne pidettiin normaalista poiketen koko ajan lähtövalmiudessa eli esimerkiksi akkuja ei viety talvisäilöön maihin. AG 12 upotettiin Hankoon 3. huhtikuuta 1918 AG 11:n, AG 15:n ja AG 16:n kanssa juuri ennen saksalaisen Itämeren divisioonan maihinnousua.
Suomalaiset nostivat aluksen yhdessä AG-16:n kanssa, suunnitelmana oli, että ne korjattaisiin ja liitettäisiin Suomen merivoimiin. AG 12 kuljetettiin Turkuun, jossa selvisi painerungon repeytymisen olevan niin paha ja koneiston kunto heiko, ettei sen korjaaminen ollut mahdollista. Aluksesta ei ollut edes varaosiksi, vaan se romutettiin.
Jouni Kallunki

Jouni Kallunki (s. 4. maaliskuuta 1992 Oulu) on suomalainen uimahyppääjä, joka edustaa Aurajoen Uintia. Hänen valmentajaan toimii Otto Lehtonen.
Kallunki on voittanut Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 2011 ja 2014. Hänellä on myös useita Suomen mestaruuksia. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kazanissa Kallunki kilpaili sekä yhden että kolmen metrin ponnahduslaudassa, jääden molemmissa alkueriin ja sijoittuen sijalle 28.
The Lincoln Lawyer – Oikeuden palvelija

Arvioita

Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 2,7.
Undekyleenihappo

Valmistus

Undekyleenihappoa valmistetaan risiiniöljystä. Risiiniöljyn sisältämä rasvahappo risiiniöljyhappo ja sen metyyliesteri metyylirisinoleaatti pyrolysoidaan 300–460 °C:n lämpötilassa, jolloin se hajoaa muodostaen undekyleenihappoa ja heptaldehydiä.

Käyttö

Undekyleenihappoa ja eräitä sen suoloja, kuten sinkkiundekylenaattia (C₂₂H₃₈O₄Zn) ja kupariundekylenaattia käytetään eräiden sieni-infektioiden, kuten jalkasilsan hoitoon. Se ei ole kuitenkaan aivan yhtä tehokas kuin monet muut ihon sieni-infektioiden hoitamiseen käytetyt yhdisteet. Tähän tarkoitukseen undekyleenihappoa ja sen suoloja käytetään jauheina tai voiteina. Undekyleenihaposta valmistetaan useita hajusteteollisuuden raaka-aineita, kuten undekenaalia ja undekanaalia. Lisäksi undekyleenihaposta valmistetaan 12-oksaheksadekanolidia, joka on myskinkaltainen tuoksu. Undekyleenihaposta voidaan valmistaa myös 11-aminoundekaanihappoa ja Nylon 11:tä.