Kunniaväkivalta

Kunniaväkivalta eli häpeäväkivalta on väkivaltaa, jonka taustalla on kunniasääntöjen rikkomiseen liittyvä häpeän tunne. Häpeäväkivalta on tyypillisesti miesten harjoittamaa ja se kohdistuu johonkin naispuoliseen perheenjäseneen tai muuhun naispuoliseen läheiseen sukulaiseen. 
Häpeäväkivallan taustalla on yleensä se, että perheen tai muun suvun jäsenet kokevat, että joku perheen naispuolinen jäsen on loukannut perheen kunniaa esimerkiksi harrastamalla seksiä miehen kanssa ilman että on mennyt ensin naimisiin tämän kanssa. Häpeäväkivalta voi ilmetä myös muunlaisena fyysisenä  väkivaltana, naisen uhkailemisena ja vapauden rajoittamisena eikä sitä edellä aina seksuaalinen kanssakäyminen, vaan kyseessä voi olla myös esimerkiksi vääränlaiseksi koettu pukeutuminen. Häpeäväkivalta eroaa muusta perheväkivallasta siinä, että sitä ei pyritä piilottelemaan sosiaalisen yhteisön muilta jäseniltä.
Häpeäväkivaltaa on perusteltu sillä, että esimerksi esiaviollista seksiä harrastavan naisen murhaaminen on oikeutettua, koska se palauttaisi perheen tahratuksi koetun kunnian. Tutkijat pitävät häpeäväkivallan perimmäisenä syynä kuitenkin sitä, että miehet haluavat varmistaa, että heidän jälkeläisensä ovat syntyneet heidän omista sukusoluistaan. 
Kunniaväkivallan äärimmäisenä muotona ovat kunniamurhat. YK:n kaikkinaisen naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemisen komitea (nk. CEDAW-komitea) ja YK:n lapsen oikeuksien komitea (Joint general recommendation 2014) määrittelevät kunniaan liittyvän väkivallan haitalliseksi perinteeksi, joka loukkaa ihmisoikeuksia ja kohdistuu useimmiten tyttöihin ja naisiin tilanteissa, joissa heidän käyttäytymisensä tulkitaan vaarantavan perheen tai yhteisön kunnian.

Kunniaväkivallan muotoja

Intiassa ja Pakistanissa on vanha perinne, että uskottomaksi väitetyn naisen ulkonäköä turmellaan. Aiemmin tämä on tarkoittanut lähinnä nenän leikkaamista pois. Nykyisin käytetään myös happoa, jolla naisen kasvot tuhotaan täysin. Naisen ulkonäön turmelee yleensä oma aviomies, joka sitten myös jättää naisen. Erään järjestön laskujen mukaan vuosien 1994 ja 1999 välillä 3560 naista joutui sairaalaan happo-, tuli- tai bensiini-iskun vuoksi. Puolet heistä kuoli.
Kunniaväkivallan kohteena voivat olla myös pojat ja miehet, etenkin homoseksuaalisuuden vuoksi tai seurustelukumppaninsa suvun taholta. Yhteisö myös painostaa poikia ja miehiä käyttämään kunniaväkivaltaa läheisiään kohtaan.

Ruotsissa ja Suomessa

Kunniaväkivallan uhreja auttavan GAPF-järjestön perustaja, Irakista kunniaväkivaltaa paennut Sara Mohammad sanoo, ettei rasismikorttia ja islamofobiakorttia pidä hyväksyä. Niiden vuoksi ennen Ruotsissa oli vaikea käsitellä kunniaväkivaltaa ja -vallankäyttöä, koska monet etniset ja uskonnolliset ryhmät loukkaantuivat siitä niin herkästi ja väittivät sen olevan vain osa lähisuhdeväkivaltaa. Poliitikotkin pelkäsivät leimautumista rasisteiksi. Siksi ongelma pidettiin piilossa, mutta 2010-luvun lopulla tilanne oli jo monella tapaa parempi kuin Suomessa. Ruotsissa on kunniaväkivallan ehkäisykeskus Origo ja pakkoavioliitot kriminalisoiva laki toisin kuin Suomessa, jossa vain osassa tapauksia on voitu nostaa syyte, esimerkiksi ihmiskaupasta. Ruotsissa voidaan mitätöidä muualla solmitut lapsiavioliitot ja siellä selvitetään rikossäännöstä, joka kohdistuisi nimenomaan kunniaväkivaltaan. Silti Ruotsissa joka arviolta kolmas ulkomailla syntyneiden vanhempien nuori on kunniaväkivaltanormien piirissä, koska vuoden 2014 jälkeinen pakolaiskriisi tuotti paljon tulijoita vahvan kunniakontrollin maista.

Valistustyötä Suomessa

Suomessa Mannerheimin lastensuojeluliiton Uudenmaan piiri järjesti vuonna 2010 päättyneen hankkeen kunniaväkivallan ennaltaehkäisemiseksi.