google/wiki40b huggingface dataset:
Julián de Guzmán

Julián Bobby de Guzmán (s. 25. maaliskuuta 1981 Toronto) on kanadalainen ammattilaisjalkapalloilija. Hän pelaa puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän on eniten maaotteluita Kanadan jalkapallomaajoukkueessa pelannut mies; hän on pelannut 89 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia vuosina 2002–2016. 169 senttimetriä pitkän Guzmánin kasvattajaseura on North Scarborough Soccer Club. Scarboroughissa kolme vuotta pelanneena hän siirtyi Olympique Marseilleen, josta jatkoi Saarbrückeniin ja Hannoveriin. Vuonna 2005 hän liittyi Primera Divisiónin Deportivoon, jossa pelasi vuoteen 2009. Sen jälkeen hän edusti Torontoa ja Dallasia. Hänellä on pikkuveli Jonathan de Guzmán, joka myös pelaa jalkapalloa.
Eddie Murphy Delirious

Eddie Murphy Delirious on vuonna 1983 Washingtonissa Constitution Hallissa kuvattu, Bruce Gowersin ohjaama televisioelokuva, joka dokumentoi Eddie Murphyn stand up -esitystä. Suosion myötä Eddie Murphy Delirious sai vuonna 1987 jatko-osan Eddie Murphy lavalla.
Boliviantiaisorneero

Levinneisyys

Boliviantiaisorneeroa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajin kannaksi on arvioitu 50 000–99 999 yksilöä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fazal Ilahi Chaudhry

Fazal Ilahi Chaudhry (1904-1982) oli pakistanilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1973-1978. Hän oli koulutukseltaan lakimies. Hän aloitti politiikassa toimimisen jo vuonna 1931 Brittiläisessä Intiassa. Ilahi valittiin Pakistanin kansalliskokoukseen vuonna 1962, sen puhemieheksi 1972 ja kansalliskokous valitsi hänet presidentiksi vuonna 1973. Hän erosi vuonna 1978 jouduttuaan riitoihin sotilasjohtaja Zian kanssa.
Luiz Razia

GP2

Razia testasi GP2-autoa Jerezissä vuonna 2006 ja uudestaan Paul Ricardin radalla 2008. Samana vuonna hän ajoi Aasian GP2-sarjassa Ardenilla ja voitti sarjan päätöskilpailun. Kaudella 2009 Razia kilpaili Fisichella Motor Sportin tiimissä ja hän voitti Italian sprinttikilpailussa. Kaudella 2010 Razia kilpaili Rapax-tallissa ja oli samalla Virgin-tallin testikuljettajana. Kausi lähti hyvin liikkeelle Razian ajettua kuudessa peräkkäisessä kilpailussa pisteille. Putki katkesi hänen keskeytettyä molemmissa Valencian kilpailuissa. Kauden päättävässä Abu Dhabin kilpailussa Razia ajoi toiseksi varmistaen tallimestaruuden Rapaxille. Kaudella 2011 Razia kilpaili uudessa Team Air Asia -tiimissä, jossa hän saavutti yhden paalupaikan, yhden palkintokorokesijan ja keräten 19 pistettä. Hän sijoittui kokonaispisteissä sarjan 12:ksi. 
Razia jatkoi vuonna 2012 GP2-sarjassa Arden-tallissa. Hän ajoi uransa toiseen GP2-voittoon avausviikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Razia otti kauden kolmannen voittonsa Valencian sprinttikisassa ohittamalla viimeisellä kierroksella kaksi kuljettajaa. Hän voitti tämän lisäksi vielä Barcelonan ja Silverstonen sprinttikilpailut. Razia sijoittui lopulta loppupisteissä toiseksi.

Formula 1

Vuonna 2011 Razia toimi Formula 1:ssä Team Lotuksen testi- ja varakuljettajana. Hän pääsi ajamaan Kiinan ja Brasilian perjantain vapaissa harjoituksissa toista Team Lotuksen autoa. Vuonna 2012 Razia testasi Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä Toro Rosson F1-autoa.
Razia sai tallipaikan Marussian F1-tallista  kaudeksi 2013. Hän korvasi Timo Glockin ennen kauden alkua, joka ei pystynyt tuomaan tallille riittävää rahoitusta. Lopulta myös Razia ajautui maksuvaikeuksiin kun hän ei maksanut tallille lupaamiaan sponsorirahoja ja menetti paikkansa Jules Bianchille.
Jäätyään ilman F1-paikkaa Razia kilpaili International GT Open -sarjassa.

Indy Lights

Vuonna 2014 Razia kilpaili Indy Lights -sarjassa Amerikassa.
Sikke Sumari

Sikke Sumari (oikealta nimeltään Sirkkaliisa Sumari-Ilmoni, s. 13. kesäkuuta 1951 Kylmäkoski ) on suomalainen itseoppinut ravintoloitsija ja keittokirjailija sekä entinen malli.
Sumari on tehnyt töitä televisiolle vuodesta 1975, ensin MTV:n kuuluttajana ja siitä viihde- ja uutisohjelmien juontajana, muun muassa ohjelmissa Tasaraha, Usko tai älä, Tänään, Dolce Vita ja Kotikeittiömestari. Sumari tunnettiin myös juontavan ohjelman Kokkisota vuosina 1999–2004 ja jatkoi juontajana vuonna 2017 . Kokkisota-ohjelmasta hän sai parhaan TV-esiintyjän Venlan vuonna 2000. Ravintoloitsija hän on ollut vuodesta 1996, jolloin hän miehensä Tony Ilmonin kanssa perusti Tony's Deli -ravintolan.
Sumari kävi Kulosaaren yhteiskoulun ja lukion. Lukion jälkeen hän suoritti Markkinointi-instituutissa konsulentti-tutkinnon. Sumari on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa ja on koulutukseltaan sisustussuunnittelija. Opiskeluaikana Sumari toimi myös mallina. Mallintyöt Sumari aloitti 18-vuotiaana, jolloin hän esiintyi Stockmannin tavaratalon muotinäytöksissä. Sumari oli poimittu malliksi tavaratalon käytäviltä. 
Ura jatkui television ohella radio- ja lehtityöllä, mainostoimiston copywriterina ja tiedottajana. Sisustussuunnittelu jäi kolmeen kuukauteen Kaisaniemen Kappa-Keskuksessa. Myytyään Helsingin Bulevardilla sijainneen Tony's Deli -ravintolansa sekä kokkikoulunsa Tony Ilmoni ratsasti vuoden verran Mannerheimin kavionjäljissä Kirgisiasta Kiinaan ja Sumari perusti kokkikoulun vanhalle kalastajatilalleen Muhun saarelle Saarenmaalle. Keväällä 2008 avattiin Sumarin uusin kokkikoulu Tallinnan vanhaan kaupunkiin Pikk-kadulle. 
Vuonna 2008 Sumari kilpaili Tanssii Tähtien Kanssa -televisio-ohjelmassa, mutta putosi ensimmäisenä. Sumarin parina oli Daniel Ylimäki.
Sumari toimii yhtenä tuomareista MasterChef Suomi -kilpailussa ja henkilökohtaisena valmentajana Haasta Hans -ohjelmassa.

Perhe

Sikke Sumarin aviopuoliso on Tony Ilmoni, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1981.  Sumarin sisko on television sisustusohjelmista tunnettu toimittaja Hanna Sumari. Sikke Sumarilla on kolme aikuista poikaa: Benjamin, Misko ja Max.  Pojista Misko Iho on mainos- ja musiikkivideo-ohjaaja.
Engelsbergin ruukki

Engelsbergin ruukki (ruots. Engelsbergs bruk) on Ängelsbergin kylässä, Fagerstan kunnassa Västmanlandin läänissä Keski-Ruotsissa sijaitseva entisen terästehtaan ja sitä ympäröivän ruukkikylän muodostama kulttuurinähtävyys. Se on ollut myös Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1993.
Ängelsbergin ruukki kuului aikanaan Västervålan pitäjään. Sen perusti vuonna 1681 kihlakunnanvouti Per Larsson Gyllenhöök (1645–1706). Jo aiemmin oli paikalla ollut raudanjalostustoimintaa. Per Larsson Gyllenhöök ja myöhemmin hänen poikansa Anders Gyllenhöök kehittivät tehdasta, niin että 1700-luvun alussa siihen kuului kolme mökkiä, kolme vasara-ahjoa, saha ja vesimylly. Vuonna 1728 Anders Gyllenhöök myi ruukin Söderhielmin suvulle, joa 1700-luvun aikana modernisoi sitä edelleen. Siitä kehittyi yksi 1700-luvun moderneimmista metallinjalostuspaikoista.
1800-luvulla sen omisti Timmin suku. Vuonna 1916 sen osti kenraalikonsuli Axel Ax:sson Johnson, ja kolme vuotta myöhemmin sen toiminta lakkautettiin. Ax:son Johnsonin suku omistaa yhä ruukin Nordstjernan AB:n kautta. Ruotsin valtion antikvaariviraston kautta ruukkialue entisöitiin 1970-luvulla.
Ruukkikylässä on jäljellä teollisuusrakennusten lisäksi kartano, puisto, ruukinkonttori ja työväen asuntoja. Engelsberg on ainoa Ruotsin historiallisista ruukkialueista, jossa on jäljellä niin rakennuksia kuin enin osa teknisistä välineistä.
Engelsbergin ruukki on osa Bergslagenin ekomuseota.
Neuvostojen palatsi

Neuvostojen palatsi (ven. Дворец советов, Dvorets sovetov) oli maailman korkeimmaksi suunniteltu rakennus, joka oli tarkoitus rakentaa Moskovaan Moskvajoen rannalle lähelle Kremliä. Rakennuksen suunnittelusta julistettiin kansainvälinen kilpailu, jonka voitti Boris Iofan vuonna 1933. Neuvostojen palatsin tieltä räjäytettiin  paikalla ollut Moskovan suurin kirkko Kristus Vapahtajan katedraali vuonna 1931.

Suunnitelma

Boris Iofan voitti kansainvälisen suunnittelukilpailun, johon olivat jättäneet ehdotuksensa myös kansainväliset arkkitehdit Le Corbusier ja Walter Gropius. Iofanin voitokas ehdotus merkitsi paluuta edistyksellisen konstruktivistisen kauden jälkeen vanhoihin kertaustyyleihin sosialistisessa rakennustaiteessa.
Suunnitelman mukaan rakennus kohosi 415 metrin korkeuteen ja se olisi toteutuessaan ollut 34 m korkeampi kuin aikansa ennätyksenhaltija Empire State Building. Suunniteltu rakennus muistutti etäisesti zikkuratia ja toi mieleen maalaustaiteessa kuvatun Baabelin tornin. Rakennuksen tarkoituksena oli toimia maailmanlaajuisen Neuvostojen liittokokouksen toimipaikkana hieman Yhdistyneiden kansakuntien tapaan.
Kokonaisuuden huipulle piti tulla sata metriä korkea Leninin patsas. Palatsissa oli useita museoita ja luentosaleja pääauditorion lisäksi. Alimmat maanalaiset kerrokset oli varattu liikennejärjestelyille. Ainoa toteutunut osa kompleksia oli vuonna 1935 avattu metroasema Dvorets sovetov, joka hankkeen unohduttua nimettiin uudelleen Kropotkinskajaksi.
Neuvostojen palatsin rakennustyöt aloitettiin 1931, mutta tekniset vaikeudet, muun muassa veden tulviminen Moskovajoesta, haittasivat hankkeen edistymistä. Toisen maailmansodan alkaminen lopetti työt vuonna 1941, eikä niitä enää myöhemmin jatkettu. Palatsin perustukset raivattiin Nikita Hruštšovin aikana pois ja pitkään seisseestä montusta tehtiin Moskovan maauimala. Maauimala purettiin 1994 uudelleen rakennettavan Kristus Vapahtajan katedraalin tieltä. Kirkko valmistui vuonna 2000.
FS Infernet (1869)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1891.
Fluorescent Adolescent

Kappaleen sanoma

”Fluorescent Adolescent” kertoo vanhenemisesta ja siitä, kuinka elämä muuttuu tylsäksi. Kappale kuvaa naista, joka muistelee nuoruuttaan, koska hän ei ole tyytyväinen nykyiseen elämäänsä.

Musiikkivideo

Richard Ayoaden ohjaama musiikkivideo kuvattiin huhtikuussa 2007. Siinä joukko klovneiksi pukeutuneita näyttelijöitä (mm. Stephen Graham) tappelee ihmisjoukkoa vastaan hylätyssä varastorakennuksessa. Video esitettiin ensimmäisen kerran Channel 4 -kanavalla. Se oli saatavilla YouTubessa seuraavana päivänä.
Haastattelussa Alex Turner kertoi videon olevan ”parasta mitä olemme ikinä tehneet”. Kitaristi Jamie Cook luonnehti videota ”yhdeksi parhaista videoista viimeisen kymmenen vuoden aikana”.
Nueva Ecija

Nueva Ecija on Filippiinien Keski-Luzonin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Palayan. Sen naapureita etelästä myötäpäivään ovat Bulacan, Pampanga, Tarlac, Pangasinan, Nueva Vizcaya ja Aurora. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 1 955 373.
Keskusvirasto

Keskusvirasto oli Suomessa tiettyä valtionhallinnon haaraa hoitanut valtioneuvoston ja samalla jonkin sen ministeriön alainen koko valtakunnan alueella toiminut viranomainen.

Keskusvirastot Suomessa

Keskusviraston päällikköä kutsuttiin pääjohtajaksi. Keskusvirastot lakkautettiin 1990-luvun alkupuolella, ja valtion keskushallinto organisoitiin toisella tavalla.
Vince Grella

Ura

Grella aloitti uransa Australian NSL-liigassa. Hän on maajoukkuetoveri Mark Brescianon hyvä ystävä ja he ovatkin pelanneet yhdessä lukuisissa seuroissa, kuten AIS:issa, Carltonissa ja Parmassa. Grella teki Serie A -debyyttinsä Empolissa ottelussa Juventusta vastaan. Grellan tehtävä oli pysäyttää Zinédine Zidane.
Grella rakensi suosiotaan Italiassa pelatessaan Empolissa, saaden kunnioitusta italialaiselta medialta, valmentajilta ja pelaajilta. Grellan nimi liitettiin usein AC Milaniin vuonna 2003, mutta siirto tyrehtyi hänen tehdessä sopimuksen Parman kanssa vuotta myöhemmin. Parmassa joukkue joutui heti karsimaan paikasta korkeimmalla sarjatasolla, mutta säilyi Serie A:ssa.
Grella nimettiin Parman kapteeniksi kaudeksi 2006–2007. Hän oli joukkueessa avainroolissa sen pitäen sarjapaikkansa. Kesäkuussa 2007 Grella teki kolmen vuoden sopimuksen Torinon kanssa. Torinossa pelatessaan Grella pelasi vakuuttavasti, vaikka oli osan ajan loukkaantuneena. Grellan maali Fiorentinaa vastaan oli ehdokas kuukauden maaliksi Serie A:ssa tammikuussa. Hän teki Italian vuosinaan vain kolme liigamaalia.
Elokuussa 2008 Grella siirtyi Englannin Valioliigaan Blackburn Roversiin neljän vuoden sopimuksella. Häntä oltiin huhuiltu myös Fulhamiin. Grella debytoi Valioliigassa West Ham Unitedia vastaan. Pohjevamma piti Grellan sivussa noin kuukauden päästä. Hän palasi kotiottelussa Middlesbroughia vastaan ja hänet nimettiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.

Maajoukkueura

Grella kuului Australian maajoukkueen vakionimiin. Hän edusti maata kesäolympialaisissa 2000 ja debytoi A-maajoukkueessa Englantia vastaan 2003. Hän vakuutti MM-kilpailuissa 2006 otteillaan ja oli ehdolla FIFA:n turnauksen tähdistökentälliseen. Grella nimettiin Australian joukkueeseen myös vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Grellan vahvuuksina pidettiin hyvää taklauspeliä ja työntekoa.
Uffizi

Uffizi (ital. Galleria degli Uffizi) on Firenzessä Italiassa sijaitseva palatsi, jossa toimii yksi maailman tunnetuimmista taidegallerioista. 
Giorgio Vasarin suunnittelema rakennus tehtiin alun perin vuosina 1560–1580 virastoiksi (ital. uffizi) herttua Cosimo I de’ Medicin hallinnolle. Jo vuonna 1581 rakennuksessa alettiin esitellä Medici-suvun taideaarteita. Kokoelmat lahjoitti Toscanan valtiolle viimeinen Medici-suvun edustaja Anna Maria Luisa de’ Medici vuonna 1743, silä ehdolla että ne säilytetään Toscanan pääkaupungissa Firenzessä. 
Galleriassa on esillä sadoittain maalauksia ja veistoksia antiikin ajoista renessanssitaiteen helmiin. Niiden joukossa on muun muassa Giotton, Tizianin, Piero della Francescan, Botticellin ja Michelangelon teoksia. Kokoelmiin kuuluu myös veistoksia, antiikkiesineitä sekä yli satatuhatta piirrosta ja grafiikan lehteä.
Venäläis-eurooppalainen laika

Alkuperä

Venäläis-eurooppalaisen laikan esi-isät olivat metsästyspystykorvia, joita eli Venäjän Euroopan puoleisilla alueilla. Aiemmin suuret siitoskennelit olivat varsin yleisiä. Tämä koirarotu muistuttaa hyvin paljon karjalankarhukoiraa, mutta on sirompi kaikkea riistaa metsästävä koira.

Ulkonäkö

Venäläis-eurooppalainen laika on pienin laika. Se on keskikokoinen, vankkarakenteinen pystykorva. Sen pää on kolmiomainen, silmät vinot ja häntä kaartuva. Niskassa on karvapeitteen muodostama kaulus. Suora karvapeite on yleensä väriltään mustavalkoinen, mutta myös harmaa, musta, pippuri & suola ja valkoinen ovat mahdollisia. Uroksen ihannekorkeus on 56 cm ja nartun 52 cm.

Luonne, käyttäytyminen ja terveys

Venäläis-eurooppalainen laika on luonteeltaan eloisa ja arvonsa tunteva koira. Sillä on tarkka haju-, näkö- ja kuuloaisti ja sen suunnistusvaisto on erinomainen. Rodun terveys on melko hyvä.
Abdeslam Ouaddou

Maajoukkueura

Ouaddou pelasi ensimmäisen kerran Marokon maajoukkueessa vuonna 2002, jolloin hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2002 Afrikan kisoissa. Sittemmin Ouaddou kuului maan vakiopuolustajiin ja pelasi myös vuoden 2004, 2006 ja 2008 kisoissa.
Helmikuussa 2010 Ouaddou ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa muun muassa antaakseen tilaa nuoremmille pelaajille. Ouaddou pelasi yhteensä 57 maaottelua ja onnistui maalinteossa kolmesti.
Pentium Extreme Edition

Pentium Extreme Edition on Intelin prosessorituotesarjalle annettu nimi, joka esiteltiin kevään 2005 Intel Developers Forum -tapahtumassa. Suoritin perustuu tuplaytimelliseen Pentium D:hen, mutta siinä on hypersäikeistys kytketty päälle, joten useaa suoritinta tukevat käyttöjärjestelmät näkevät 4 loogista suoritinta (2 x 1 fyysista ydintä). Suoritin tukee myös EM64T:tä ja NX-bittiä. Siinä on myös ei-lukittu kerroin ylikellotuksen sallimiseksi. Varhaisimpien tehokkuusraporttien mukaan suoritin on vakaa 3,8 gigahertsiin asti ilmajäähdytyksellä. Pentium Extreme Edition julkaistiin alkuvuonna 2005, hintaluokkana $999,99 (OEM) tai $1200 (Retail).
Reposaaren saha

Reposaaren saha oli vuosina 1872–1974 Porin Reposaaressa toiminut saha. Se perustettiin alun perin nimellä Reposaaren Höyrysaha Oy (Räfsö Ångsågs Aktiebolaget).

Perustaminen ja omistajat

Reposaaressa oli jo aikaisemmin toiminut saha, joka kuitenkin oli joutunut konkurssiin nälkävuosien myötä vuonna 1866.
Reposaaren höyrysahan perustamisen pani alulle Itä-Suomesta Porin seudulle muuttanut liikemies Gustaf Tigerstedt, joka oli toiminut saha-alalla myös kotiseudullaan. Hän sai senaatilta luvan höyrysahan perustamiselle, mutta myi luvan vuonna 1871 tukholmalaiselle J. E. Franckelle.
Franckella oli suurin osa perustetun yhtiön osakkeista. Muita omistajia oli muun muassa porilainen kauppaneuvos Gustaf Sohlström.
Vuonna 1917 saha siirtyi raumalaisen liikemiehen Alfred Kordelinin omistukseen. Vuonna 1935 omistajaksi tuli Rauma Wood Ltd ja 1951 Rauma-Repola.
Reposaaren Höyrysaha Oy perusti sahalaitoksia myös muun muassa Nokian Siuroon. Lisäksi yhtiö rakennutti tukinuittoa varten Tampereelle Pispalanharjun ylittäviä tukkiteitä.

Sahan merkitys Reposaarelle

Reposaaren sahalla työskenteli parhaimmillaan yli 500 työntekijää se oli 1900-luvun alussa Suomen suurimpia sahalaitoksia. Höyrysahan myötä Reposaaresta muodostui maan suurin puutavaran vientisatama.
Suuri höyrysaha muutti aiemmin kalastaja- ja satamayhteisönä olleen Reposaaren suureksi teollisuusyhdyskunnaksi. Toinen suuri teollisuuslaitos saarella oli 1900-luvun alussa toimintansa aloittanut Reposaaren Konepaja.
Sahan työläisille rakennettiin oma asuinalue. Lisäksi Reposaari sai muun muassa oman kirkon ja koulun sekä lennätinyhteyden. Sahan ansiosta aloitti toimintansa myös Reposaaren VPK vuonna 1891.
Reposaaren höyrysahalla oli kaksi omaa hinaajaa, jotka toivat sahalle suuria tukkilauttoja Pohjanlahden rannikkoseuduilta. Sahalle uitettiin raaka-ainetta myös sisämaasta Kokemäenjokea myöten.

Tulipalot ja lakkauttaminen

Sahalla sattui sen historian aikana useita suuria tulipaloja. Vuonna 1901 koko laitos paloi, mutta se rakennettiin uudelleen. Toukokuussa 1919 paloi sahan lautatarha. Vuonna 1936 tuhoutui tulipalossa viisi työläisten asuintaloa sekä 150 metriä pitkä varastorakennus. Saman vuoden lopulla paloi vielä yksi sahan alueella ollut varastorakennus. Nämä tulipalot paljastuivat myöhemmin erään naisen sytyttämiksi tuhopoltoiksi.
Viimeisinä vuosinaan saha työllisti noin 200 henkeä. Se lakkautettiin vuonna 1974. Sahasta suunniteltiin pitkään sahateollisuusmuseota, mutta se tuhoutui pyromaanin sytyttämässä tulipalossa vuonna 1995. Jäljellä on nykyään enää sahan tiilirakenteinen savupiippu.
Pikibekardi

Levinneisyys

Pikibekardia tavataan Keski-Amerikassa ja suuressa osassa Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosia. Lajin populaatioksi arvioidaan 5–50 miljoonaa yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Branford Marsalis

Branford Marsalis (s. 26. elokuuta 1960 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen saksofonisti. Branford Marsalis on syntyisin muusikkoperheestä, josta hänen lisäkseen tunnettuja muusikkoja ovat isä Ellis Marsalis sekä nuoremmat veljet Wynton, Delfeayo ja Jason Marsalis. 
Branford Marsalis aloitti ammattilaisuransa 1980-luvun alussa Art Blakeyn orkestereissa jonka jälkeen hän soitti yhdessä veljensä Wyntonin kanssa vuosina 1982-1985. Vuonna 1985 hän liittyi Stingin taustayhtyeeseen ja soitti tämän kanssa Live Aid konsertissa. Tämän jälkeen hän perusti oman yhtyeensä vuonna 1986. 1990-luvun alussa Marsalis teki useita esiintymisiä Grateful Deadin kanssa ja voitti vuonna 1993 Grammy-palkinnon parhaasta pop-instrumentaalista yhdessä Bruce Hornsbyn kanssa. Hän myös kiersi Miles Davisin kanssa tämän yhdeksi viimeisiksi jääneistä kiertueista.
Branford Marsalis vieraili kvartetteineen Pori Jazzissa 1990.
Pertti Karppinen

Olympiakisat

Karppinen voitti ensimmäisen olympiakultamitalinsa Montrealin olympialaisissa 1976. Peter-Michael Kolbe johti lähes koko matkan, kunnes Karppinen kiri lopussa hänen ohitseen. Moskovan olympialaisissa 1980 Karppisen voitto oli helpompi, sillä Kolbe ei ollut mukana Länsi-Saksan boikotoidessa kilpailuja. Los Angelesissa 1984 Kolbe johti jälleen lähes koko matkan, kunnes Karppinen nousi loppuhetkillä voittoon.
Neljänsissä ja viidensissä olympialaisissaan vuosina 1988 ja 1992 Karppinen ei selviytynyt finaaleihin. Hän sijoittui Soulissa 1988 seitsemänneksi ja Barcelonassa 1992 kymmenenneksi.
Karppinen on Vjatšeslav Ivanovin ohella ainoa yksikkösoudussa kolmissa olympiakisoissa kultaa voittanut urheilija.

Maailmanmestaruuskisat

Karppinen selviytyi soudun maailmanmestaruuskilpailujen finaaliin vuosina 1974 ja 1975. Maailmanmestaruuden Karppinen voitti Bledissä vuonna 1979 ja Hazewinkelissä vuonna 1985. Lisäksi hän saavutti yksikkösoudussa kolme muuta MM-mitalia ja veljensä Reima Karppisen kanssa MM-hopeaa pariairokaksikossa Münchenissä vuonna 1981.

Kansainvälisen kilpauran jälkeen

Karppinen vetäytyi kansainvälisiltä souturadoilta vuonna 1992 häviämättä yksikkökilpailussa uransa aikana kertaakaan toiselle suomalaiselle. Hänen molemmat lapsensa Juho ja Eeva harrastavat myös kilpasoutua. Hänen veljensä Reima, Martti ja Erkka Karppinen voittivat soudussa Suomen mestaruuksia.
Karppinen souti vuonna 2009 Jämsänkoskella SM-pronssia kaksikoissa poikansa Juho Karppisen kanssa. Mitalin saavuttaessaan hän oli 56-vuotias.
Karppiselle myönnettiin vuonna 2015 Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi. Vuoden urheilijana hänet palkittiin 1979 ja 1980. Hänet myös valittiin vuoden soutajaksi ennätykselliset 20 kertaa. 
Karppisella on yhä hallussaan sisäsoudun ME-tulos (7.22,0) miesten 30–39-vuotiaiden sarjassa 2 500 metrillä, joka oli virallinen kilpailumatka vuoteen 1996. Kaikkien aikojen menestynein kilpasoutaja, Ison-Britannian viisi peräkkäistä olympiakultaa voittanut Steve Redgrave mainitsi useissa haastatteluissa Karppisen tärkeimmäksi esikuvakseen ja innoittajakseen.

Työura

Aktiiviurheiluaikanaan Karppinen työskenteli palomiehenä Nesteen Naantalin jalostamolla ja urheilu-uransa jälkeen yksityisyrittäjänä.
Karppinen valittiin vuonna 1984 vuoden palomieheksi.
Lastenlinna

Lastenlinna on entinen lastensairaala Helsingin Taka-Töölössä Lastenklinikan lähellä. Se on kuulunut Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirille HUS:ille.

Historiaa

Lastenlinnan sairaalan toiminta alkoi 1917 Helsingin Kalliossa. Se oli vuosina 1921–1967 Manner­heimin Lasten­suojelu­liiton hallinnassa, kunnes se vuoden 1968 alussa siirtyi Helsingin Lasten­linnan kuntain­liitolle, jossa oli jäseninä 105 kuntaa. Lastenlinnan kuntainliitto pysyi itsenäisenä lähes 30 vuotta, kunnes se vuoden 1997 alussa siirtyi HYKS:ille, osaksi Lasten ja nuorten sairaalaa. 
Lastenlinnan nykyinen rakennus valmistui Taka-Töölöön 1948. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Elsi Borg, Otto Flodin ja Olavi Sortta. Siihen liittyvä sivu­rakennus valmistui vuonna 1959.
Arkkiatri Arvo Ylppö toimi Lastenlinnan ylilääkärinä vuodesta 1920 vuoteen 1963 saakka.

Uusi lastensairaala

Lastenlinnan ja viereisen Lastenklinikan toiminnot siirrettiin syyskuussa 2018 avattuun Uuteen lastensairaalaan. Samalla Lastenlinnan rakennus poistui sairaalakäytöstä. HUS on suunnitellut rakennuksen myyntiä, koska sitä ei enää tarvita sairaalana. Vanhat, 1930- ja 1940-luvuilla rakennetut sairaalat ovat ahtaita ja jatkuvasti jostain osistaan korjauksessa, mikä on vaikeuttanut merkittävästi niiden toimintaa.
Right Livelihood -palkinto

Right Livelihood -palkinto on kansainvälinen palkinto, jolla annetaan tunnustusta hyvää elämää kehittäville henkilöille, ryhmille ja organisaatioille. Palkintoa kutsutaan myös vaihtoehto-Nobeliksi.
Palkinto jaetaan vuosittain neljälle henkilölle, ryhmälle tai organisaatiolle. Näihin sisältyy rahallinen palkinto, yhteensä 2 miljoonaa Ruotsin kruunua. Yksi neljästä voi olla kunniapalkinto, johon ei liity rahapalkintoa.
Palkinnon valitsee ja myöntää The Right Livelihood Award -säätiö. Palkinnon perustaja Jakob von Uexkull on edelleen mukana säätiön hallinnossa.
Ulla Heino

Ulla Heino (s. 1942) on suomalainen historioitsija, filosofian tohtori, apulaisprofessori ja Suomen historian dosentti Turun yliopistossa. Hänen painopistealueitaan ovat 1600-1800-luvun sosiaali- ja talous- historia, paikallishistoria sekä ympäristöhistoria. Hän on julkaissut tutkimusaiheistaan useita teoksia.
Ohjattu kasvu

Ohjattu kasvu on Raisio Oyj:n tehdasalueella Raisiossa sijaitseva graniittiveistos, jonka tekijä on vehmaalainen kuvanveistäjä Jarkko Roth (s. 1943). Se paljastettiin yrityksen 50-vuotisjuhlien yhteydessä 1989. Noin neljä metriä korkea kolmiosainen teos kuvaa Raision tehtaiden kasvua pienestä myllystä monipuoliseksi tuotantolaitokseksi.
Cenerin pohjatunneli

Rakennusprosessin eteneminen

2010 huhtikuussa käytäviä ja tunneleita oli valmiina 7,7 km (19,4 %)

2011 tammikuussa 11,4 km (28,6 %)

2012 syyskuussa 21,8 km (54,8 %)

2015 helmikuussa 35,9 km (90,2 %).