HDMI

Tekniikka

HDMI-liitin syntyi tarpeesta siirtää kuvaa ja ääntä kodin viihde-elektroniikan laitteiden välillä digitaalisena. Tekniikan kehittivät muiden muassa Sony, Philips ja Toshiba. HDMI-liitäntöjä on esimerkiksi televisioissa, DVD-soittimissa, pelikonsoleissa (PlayStation 4, Xbox One), tietokoneen näytönohjaimissa ja vahvistimissa. HDMI korvaa analogiset VGA-, SCART- ja RCA-liittimet.

Kuva ja ääni

HDMI-kaapelissa video kulkee pakkaamattomana datana TMDS-signaalitekniikan avulla. HDMI-liittimien tiedonsiirtokapasiteetti on kasvanut uusien standardiversioiden myötä: 1.0-versio (165 MHz, 4,9 Gb/s) pystyi Full HD -teräväpiirtokuvan välittämiseen kun taas 1.3-versio (340 MHz, 10,2 Gb/s) pystyy jo välittämään tarkempaa resoluutiota kuin mitä tällä hetkellä markkinoilla olevat monitorit kykenevät näyttämään.
HDMI-liitännän B-tyypissä on 29-nastainen liitin A-tyypin 19-nastaisen sijasta. B-tyyppi on tarkoitettu 3200 × 2048 pikselille ja sitä terävämmille resoluutiolle. Se on taaksepäin yhteensopiva Dual-link DVI:n kanssa.
HDMI on versio 1.1:stä lähtien pystynyt välittämään 8 192 kHz:n 24-bittistä PCM-ääniraitaa. HDMI 1.3 tukee Dolby Digitalin ja DTSin lisäksi häviöttömiä Dolby True HD ja DTS-HD Master Audio -ääniraitoja.

Kopiointisuojaus

HDMI tukee HDCP:tä, jonka avulla signaalia lähettävä laite voi estää vastaanottavaa laitetta näyttämästä tai kopioimasta materiaalia. HDMI-liitännän kanssa sähköisesti yhteensopivaa DVI-liitäntää käyttäviltä laitteilta HDCP-tukea ei vaadita, mutta osa niistäkin on HDCP-yhteensopivia. Tuesta mainitaan tällöin tyypillisesti laitteen dokumentaatiossa erikseen.

Laitteistojen välinen keskustelu

HDMI:llä keskenään kytketyt laitteet keskustelevat Display Data Channel -standardin (DDC) mukaisesti. Näin esimerkiksi tieto näyttölaitteen tukemista näyttötarkkuuksista saadaan lähettävään laitteeseen. DDC-tiedot on tallennettu EDID-ROM -piirille. Näyttötarkkuuksien lisäksi sinne voidaan tallentaa esimerkiksi laitteen tukemat äänimuodot, väriavaruudet sekä tiedot valmistajasta ja laitteen tyypistä.

Kaapelointi

HDMI-kaapeli voi ylläpitää täyttä kapasiteettia jopa kymmeneen metriin. Pitempiä etäisyyksiä voidaan saavuttaa kuitukaapeleilla (HDMI Fiber Optic) joissa kulkee kuitu tavallisten johtimien lisäksi. Aktiivikaapeleille virransyöttö tapahtuu esimerkiksi USB-liitännän kautta. Erikoistarpeisiin jopa 100 metrin pituisia kaapeleita on saatavilla.

Muita ominaisuuksia

Joissakin HDMI-liitännöissä käytetään Consumer Electronic Controlin (CEC) standardia laitteistojen yhteisohjaukseen. Standardin avulla laitteita voi ohjata ryhminä - yhdellä napin painalluksella voi ohjata useampaa laitetta, ja esimerkiksi digiboksi voi käskeä DVD-tallenninta aloittamaan tallennuksen. 
HDMI:n versio 1.3 tukee myös automaattista äänen synkronointia kuvan kanssa, mikä on tarpeen, kun kuva ja ääni kulkevat useiden eri laitteiden kautta.

HDMI 1.4

28. toukokuuta 2009 julkaistiin HDMI-standardin versio 1.4. Sen mukaan HDMI-kaapeleilla voidaan luoda Ethernet-lähiverkkoja, ja HDMI-laitteet voivat lisäksi jakaa Internet-yhteytensä muille kytketyille laitteille. HEC (HDMI Ethernet Channel)  mahdollistaa kaksisuuntaisen tiedonsiirron  100 Mb/s nopeudella.
1.4 toi mukanaan myös paluukanavan äänelle. Sen myötä ääni voi kulkea saman HDMI-kaapelin kautta molempiin suuntiin.
Videosignaalin puolella 1.4:n uudistuksia olivat tuki 3D-kuvalle, 4096 × 2160 -resoluutiolle sekä kahden 1080p-videon yhtäaikaiselle siirrolle. Lisäksi 1.4 tukee muutamia uusia, lähinnä ammattikäytössä olevia väriavaruuksia.
1.4 määritteli tyyppi D -liittimen. D-tyypin Micro HDMI on suunniteltu kannettavia laitteita silmällä pitäen. D-tyypin liitin tukee enintään 1080p-resoluutiota.
1.4 luokittelee myös HDMI-kaapelit niiden siirtokyvyn mukaan: Standard HDMI -luokitus edellyttää, että kaapeli kykenee siirtämään virheettömästi 1080i/60-resoluution videota, High Speed HDMI taas edellyttää 1080p:ta isompien resoluutioiden ja 3D-kuvan siirtämistä virheittä.