google/wiki40b huggingface dataset:
Varhaisihmisen tulenkäyttö

Tulenkäytön oppiminen oli käännekohta ihmisten (Homo) kulttuurievoluutiossa. Tulenkäyttö mahdollisti ihmisten yleistymisen ravinnon laadun parantumisen myötä. Tuli myös tarjosi suojaa saalistajilta ja mahdollisti toiminnan pimeällä.

Itä-Afrikka

Ensimmäiset havainnot ihmisen tulenkäytöstä on Itä-Afrikassa sijaitsevilta arkeologisilta kaivauksilta nykyisen Kenian alueelta. Chesowanjasta on löydetty punaisia saven palasia, jotka on ajoitettu 1,42 miljoonan vuoden ikäisiksi. Kuumentamalla palasia on pystytty osoittamaan, että savi on täytynyt kuumentaa 400 °C:n lämpötilaan.
Koobi Forasta on löydetty merkkejä Homo erectuksen tulenkäytöstä 1,5 miljoonaa vuotta sitten.
Myös Etiopiasta Gadebista on löydetty merkkejä tulenkäytöstä, mutta ne voivat olla seurausta paikallisesta tuliperäisestä alueesta.

Eteläinen Afrikka

Varhaisimmat varmat merkit ihmisen tulenkäytöstä on löydetty Swartkransista Etelä-Afrikasta. Acheulin kulttuurin käyttämien työkalujen joukosta on löydetty useita palaneita luita. Swartkransin löydös on myös ensimmäinen havainto lihaa syöneestä Homo erectuksesta. Vanhimmat alueelta löydetyt merkit tulenkäytöstä ovat ajalta 1,1 miljoonaa vuotta sitten.
Sambiasta Kalambon putoukselta on löydetty useita tulenkäyttöön liittyviä esineitä, kuten hiiltyneitä puunpalasia, hiiltä ja hiiltynyttä ruohoa. Alueen esineet on radiohiiliajoituksella määritetty 61 000–110 000 vuotta vanhoiksi.

Lähi-Itä

Israelista on löydetty Homo erectuksen tai Homo ergasterin käyttämistä nuotioista ajalta 690 000–790 000 vuotta sitten. Tel-Avivin läheltä on löydetty merkkejä toistuvasta tulenkäytöstä ajalta 382 000–200 000 vuotta sitten.

Kaukoitä

Xihoudusta Shanxin provinssista Kiinasta on löydetty palaneita nisäkkäiden luita. Luut voivat olla 1,5 miljoonaa vuotta vanhoja. Myös Yunnanista on tehty luulöydöksiä. Samankaltaisia löydöksiä on tehty Jaavalta.

Eurooppa

Euroopassa on tehty tulenkäyttöön liittyviä löydöksiä useista eri paikoista. Vanhin on Unkarista Vértesszőlősista, josta on löydetty luita mutta ei hiiltä. Espanjan Torralbasta ja Ambronasta on löydetty luita ja palanutta puuta ajalta 0,3–0,5 miljoonaa vuotta sitten. Keskimäärin tulenkäytön arvioidaan alkaneen noin 125 000 vuotta sitten.

Muutokset käyttäytymisessä

Tulenkäytön myötä ihmiset pystyivät toimimaan pimeässä, eikä aktiivisuus enää ollut rajattu valoisaan aikaan. Myös jotkin nisäkkäät ja hyttyset välttävät tulta, joten tuli tarjosi myös suojaa. Lisäksi tulen ansiosta voitiin valmistaa parempaa ravintoa.
FA Cup

Pelisysteemi

Cup pelataan kokonaisuudessaan pudotuspeleinä ja otteluparit arvotaan, tosin karsintakierros pelataan alueellisesti, jotta pienten seurojen matkakustannukset eivät kasvaisi liiaksi. Ensimmäinen ja toinen kierros pelattiin aiemmin jaettuna pohjoisiin ja eteläisiin ottelupareihin, mutta tästä luovuttiin kauden 1997–1998 jälkeen. Kotijoukkue ratkaistaan arvalla. Ottelun päättyessä tasan uusintaottelu pelataan vierasjoukkueen kentällä. Seurat voivat myös sopia keskenään ottelun jatkoajan järjestämisestä, sekä mahdollisesta rangaistuspotkukilpailusta. Uusintaotteluissa näin toimitaan aina, aikaisemmin oli tavallista pelata jopa lukuisia uusintaotteluita. 
Cup alkaa elokuussa, jolloin järjestetään ylimääräinen karsintakierros matalilla sarjatasoilla pelaaville joukkueille. Tälle kierrokselle voi osallistua lähes mikä tahansa Englannin jalkapalloliiton eli FA:n jäsenseura, jolla perusasiat ovat kunnossa. Tämän jälkeen pelataan esikierros, neljä karsintakierrosta ja kuusi varsinaisen cupin kierrosta sekä välierät ja loppuottelu. Kaikki Englannin Valioliigassa ja The Football Leaguen sarjoissa pelaavat joukkueet saavat osallistua, samoin kuin liigan ulkopuoliset seurat, mikäli ne ovat osallistuneet edelliskaudella FA Trophyyn tai FA Vaseen ja pelaavat seuraavalla kaudella jossakin sarjassa. Seuralla pitää olla myös mitat täyttävä stadioni. 
Välierät pelataan puolueettomilla kentillä. Loppuottelu on pelattu tavallisesti Lontoon Wembley Stadiumilla, mutta remontin takia vuosina 2001–2006 ottelu pelattiin Millennium Stadiumilla Walesin Cardiffissa, mikä oli ensimmäinen kerta kun loppuottelu pelattiin muualla kuin Englannissa. Ennen Wembleytä käytössä oli myös muita stadioneita. 
Cupin voittaja pääsee Eurooppa-liigan ensimmäiselle kierrokselle. Mikäli voittaja kuitenkin pääsee Valioliigan sijoituksensa kautta Mestarien liigaan, menee Eurooppa-liigan paikka loppuottelun hävinneelle joukkueelle. Mikäli molemmat loppuottelijat pääsevät Mestarien liigaan, saa Valioliigassa seuraavana oleva joukkue Eurooppa-liiga paikan.
Pyhä Silvia

Pyhä Silvia (n. 515- n. 592) oli paavi Gregorius Suuren äiti. Lisäksi häntä pidetään pyhimyksenä katolisessa kirkossa. Myös Silvian sukulaisista hänen poikansa ja hänen aviomiehensä kaksi sisarta on julistettu myöhemmin pyhimyksiksi.
Tiedot Silvian elämästä ovat vähäisiä ja osin ristiriitaisia. Osa lähteistä kertoo hänen kotipaikakseen Sisilian, osa Rooman. Hänen uskotaan kuolleen noin vuonna 592, eli noin kaksi vuotta sen jälkeen, kun hänen pojastaan oli tullut paavi.
Louise Hippolyte

Louise Hippolyte de Monaco (10. lokakuuta 1697 - 29. joulukuuta 1731) oli ainoa naispuolinen Monacon hallitsija. Monacon nykyinen kuninkaallinen perhe polveutuu hänestä.

Lapsuus ja naimisiinmeno

Louise Hippolyte syntyi Monacon kuninkaallisessa palatsissa. Hänen kuudesta sisaruksestaan kolme kuoli lapsena ja hän oli vanhin Antonio I ja Marie de Lorrainen lapsista, jotka saavuttivat aikuisiän, joten hänestä tuli monacon ruhtinaskunnan perijätär. Antonio I päätti, Ludvig XIVn luvalla, että hänen tulevan aviomiehensä piti ottaa Grimaldin sukunimi ja Louisilla oli oikeus halita Monacoa yhdessä miehensä kanssa.
Louise Hippolyte avioitui 18-vuotiaana, 20. lokakuuta 1715, normannialaisen aatelisen Jacques François Goyon de Matignon, (Monacon ruhtinaana Jaakko I) kanssa. Avioliitolla oli aurinkokuningas Ludvig XIV tuki, tämän halutessa lisätä Ranskan vaikutusvaltaa Moancossa. Toinen vaihtoehto, josta Antonio I oli innokkaampia, olisi ollut naittaa Louis jollekin serkulleen, mutta tämä ei onnistunut Grimaldien huonon taloudellisen tilanteen vuoksi.

Aikuisikä

Louise Hippolyte ja Jaakko I saivat yhdeksän lasta. Siitä huolimatta avioliitto avioliitto ei ollut onnellinen. Jaakko asui mieluummin Versaillesissa kuin Monacossa, ja hänellä oli useita rakastajattaria. Antonio I kuoleman jälkeen Louise Hippolyte  muutti Pariisista Monacoon (4. huhtikuuta 1731) ja sai innostuneen vastaanoton. Kun Jaakko tuli myöhemmin perässä, vastaanotto oli paljon laimeampi.

Aika Monacon hallitsijana ja kuolema

Louise Hippolyte kuoli isorokkoon loppuvuodesta 1731. Jaakko löi laimin Monacon valtion hoidon ja joutui jättämään kapinan partaalla olevan ruhtinaskunnan toukokuussa 1732. Hän luopui seuraavana vuonna vallasta vuonna poikansa Honoré III:n hyväksi. Hän muutti Pariisiin, eikä avioitunut uudestaan, vaikka hänelle tarjottiin isoja myötäjäisiä, mikäli hän naisi Ludvig XIVn ja madame de Montespanin tyttären, Mainen herttuattaren.
Vihdin Lentopallo-90

Historia

Vihdin Lentopallo 90 ry niminen lentopallon erikoisseura perustettiin 6.10.1989. Seura aloitti varsinaisen toimintansa 1.1.1990 käyttäen kauden 1989–1990 loppuun nimeä Vihdin Pallo, millä nimellä Vihdissä oli pelattu lentopalloa jo 60-luvun alkupuolelta lähtien.
Uuden erikoisseuran tavoitteena oli jatkaa hyvin hoidettua junioritoimintaa ja samalla tarjota seuran omille kasvateille mahdollisimman hyvät kehittymismahdollisuudet omassa seurassaan. Valmennustyöhön satsattiin voimavaroja ja valmentajia pyrittiin kouluttamaan. Tavoitteeksi asetettiin nousu kolmessa vuodessa II-sarjaan miehissä ja mitaleille pääsy juniorijoukkueiden SM-turnauksissa.
Seura nousi 90-luvun aikana kolmossarjatasolta maan korkeimmalle eli liigatasolle niin mies- kuin naisjoukkueenkin voimin. Junioreissa ViLePa saavutti saman vuosikymmenen aikana eri poikien ja tyttöjen sarjoissa Suomen mestaruuksia ja lukuisia muita mitaleita.
Pekka Tapani Laine

Pekka Tapani Laine (s. 1966) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja radiotoimittaja.
Laine on vaikuttanut yhtyeessä Hypnomen ja tehnyt televisioon ja radioon erilaisia ohjelmia kuten sarjat Rock-Suomi (2010), Iskelmä-Suomi (2013) ja Klassinen Suomi (2016). Ensiksi mainittu palkittiin vuonna 2011 parhaan ajankohtais- ja asiaohjelman Kultaisella Venlalla.
Vuonna 2014 Laine palkittiin Kullervo Linnan Säätiön myöntämällä Ilpo Hakasalo -palkinnolla populaarimusiikin aseman edistämisestä.
Ditiotreitoli

Käyttö

Ditiotreitolin hapetus-pelkistys­potentiaali on alhainen −0,33 V eli se on hyvä pelkistin. Tällöin se hapettuu muodostaen syklisen kuusiatomisen disulfidin. Tätä ominaisuutta käytetään hyväksi biokemiassa proteiinitutkimuksissa. Ditiotreitoli kykenee pelkistämään esimerkiksi kysteiiniaminohapon sivuryhmiä muodostamat disulfidisidokset tioliryhmiksi. Pelkistyksen jälkeen usein lisätään myös jodietikkahappoa estämään disulfidisiltojen uudelleenmuodostuminen. Ditiotreitolin liuosta voidaan myös käyttää ehkäisemään disulfidisidosten muodostumista. Näihin tarkoituksiin voidaan käyttää myös muitakin tioleja, kuten merkaptoetikkahappoa.
Ditiotreitolia voidaan käyttää hyväksi myös peptidien synteesissä. Sillä poistetaan tioliryhmien suojausryhmät esimerkiksi tert-butyylimerkaptoryhmät.
Marjo Leinonen

Marjo Leinonen (s. 1966 Kajaani) on suomalainen laulaja. Hän eli lapsuutensa Kainuussa ja muutti 1983 Helsinkiin.
Leinonen tulkitsee pop-, blues- ja rock-tyyppisiä kappaleita. Hän on ollut Balls-yhtyeen solisti vuodesta 1989. Leinonen oli 1991 naispääosassa Mika Kaurismäen elokuvassa Zombie ja Kummitusjuna, jossa miespääosaa esitti Silu Seppälä. Hän esiintyi myös Laulava sydän -ohjelmassa yhdessä Agents-yhtyeen kanssa, esittäen muun muassa Rauli Badding Somerjoen kappaleita. Leinonen on tehnyt yhteistyötä myös Eternal Erectionin, suomalaisen funk-bändin kanssa.
Marjo Leinonen esitti kappaleen "Kaikessa soi blues" vuonna 2006 julkaistulla Lasse Mårtenson -tribuuttilevyllä Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa. Samana vuonna Leinonen levytti yhdessä Viranomaiset-yhtyeen kanssa Uusi päivä -pitkäsoiton. Levy sai kiitosta muun muassa Rumban arvostelijalta Ola Saariselta. 2008 Leinonen oli Janis Joplinin roolissa musiikkinäytelmässä Janis – eräs rocklegenda.
Leinonen vieraili myös Asan vuonna 2008 julkaistulla Loppuasukas-albumilla kappaleella ”Gaso grande finale”, J. Karjalaisen levyllä Polkabilly Rebels (2010) kappaleessa "Hopeinen veitsi", sekä Ismo Alangon kappaleessa "Kaikki raitistuu", joka löytyy vuonna 2004 julkaistulla levyllä Minä ja pojat. 2001 Leinonen vieraili Maija Vilkkumaan pitkäsoitolla Meikit, ketjut ja vyöt kappaleessa "Ilosanoma".
Syksyllä 2011 Leinonen ryhtyi Huff'n'Puff-orkesterin solistiksi. Marjo Leinonen Huff'n'Puff -niminen levy ilmestyi syksyllä 2012. Huff'n'Puffin musiikki on groove-bluesia.
Vuonna 2014 Marjo Leinoselle myönnettiin Pirkanmaan bluesyhdistys – Blues Lovers ry:n vuosittain jakama blues & roots -musiikin erityispalkinto Jemma-palkinto™ laaja-alaisista muusikontaidoistaan sekä monesta muusta aiheeseen liittyvästä toiminnasta.
Kangasjärven kaivos

Kangasjärven sinkkikaivos toimi Keiteleellä vuosina 1984–1985 ja sen omisti Outokumpu Oy. Kaivoksesta louhittiin malmia 91 205 tonnia.  Malmi sisälsi keskimäärin 5,14% sinkkiä, 0,09% kuparia ja 38% rikkiä.
Kärra

Kärra on Dragsfjärdin kirkonkylä Kemiönsaaren kunnassa. Tilastollinen taajama on nimeltään Dragsfjärdin kirkonkylä. Kylä sijaitsee Dragsfjärdenin ja Norrfjärdenlahden välisellä kapealla kannaksella. Kylä oli Dragsfjärdin kunnan keskus 1970-luvulle asti, kunnes hallinto siirrettiin Taalintehtaalle. Kärra lähikylineen muodostaa Kemiönsaaren kolmanneksi suurimman taajaman, ja alueella on noin 700 asukasta.
Kärranissa sijaitsee Dragsfjärdin kirkko, lähikauppa, kirjasto, hostelli ja vierasvenesatama. Vanhassa kyläkannassa on myös entiset kunnantalo ja koulu. Kärranin keskusta on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Kirkon ja Dragsfjärden järven välisellä kannaksella on Villa Söderkulla -niminen rakennusryhmä. Sen päärakennuksessa on toiminut aiemmin muun muassa Dragsfjärdin Säästöpankki ja Dragsfjärdin kunnantalo. Kiinteistö suunniteltiin kuitenkin  1900-luvun alussa asuinhuoneistoksi, kunnanhallituksen puheenjohtajan käyttöön. Tällä hetkellä rakennusryhmä on yksityisomistuksessa. Museovirasto on luetteloinut Villa Söderkullan merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi (RKY) osana Kärranin keskustaa.
HMS Royal Sovereign (1701)

Valmistus

Alus tilattiin 29. lokakuuta 1697 Plymouthin telakalta, jossa sen vastaavana mestarina oli Fisher Harding. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1701. Rakenusmateriaalina käytettiin muun muassa tulipalossa vuonna 1697 tuhoutuneesta HMS Royal Sovereignista pelastettua puutavaraa. Sen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 puolikanuunaa, keskikannella saman verran kulveriineja ja ylimmällä tykkikannella 28 puolikulveriinia. Näiden lisäksi puolikannella oli kaksitoista 6 naulan tykkiä ja etukannella neljä 6 naulan tykkiä.
Alus loi pohjan vuoden 1719 hankintojen (engl. 1719 Establishment) 100-tykkisten alusten suunnittelulle. Lopulta alus oli kuitenkin hankintojen ainoa tilattu ensimmäisen luokan alus, mutta HMS Royal William ja HMS Britannia muutettiin vastaamaan suunnittelua muutostöiden jälkeen vuonna 1719.

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1702 Cadiziin amiraali Sir George Rooken lippulaivana päällikkönään Thomas Ley, joka sai surmansa 19. syyskuuta 1702. Aluksen toisena päällikkönä oli John Fletcher. Alus osallistui 12. lokakuuta 1702 Vigonlahden taisteluun ja vuoden 1703 alussa James Wishart korvasi edesmenneen Leyn. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1703.
Alus palautettiin palvelukseen helmikuussa 1705 vara-amiraali Sir Stafford Fairbournen lippulaivana päällikkönään John Hartnell. Alus liitettiin Välimeren laivastoon, missä se palveli Shovellin ja Peterburghin alaisuudessa. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1706.
Alus palautettiin palvelukseen tammikuussa 1708 päällikkönään James Littleton, mutta se poistettiin palveluksesta jo heinäkuussa. Alus palautettiin joulukuussa palvelukseen. Se varustettiin Amiraliteetin 26. helmikuuta 1709 antamalla määräyksellä lippulaivaksi ja alus palasi palvelukseen tammikuussa 1709 amiraali Sir John Leaken lippulaivana päällikkönään Stephen Martin. Alus poistettiin palveluksesta 16. toukokuuta, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Chathamissa.
Alus huollettiin Chathamissa Amiraliteetin 1. tammikuuta 1710 antaman määräyksen mukaisesti ja se oli joulukuussa 1709 amiraali Sir Matthew Aylmerin lippulaivana päällikköinään James Littleton ja James Moneypenny. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa. Alus oli tämän jälkeen reservissä ennen muutostöitä, jotka alkoivat 1723.
Aluksen uudistus tilattiin 18. helmikuuta 1724 Chathamista, missä rakennustöistä vastasi Benjamin Rosewell. Sen köli laskettiin 5. lokakuuta 1723 ja alus laskettiin uudistettuna vesille 5. maaliskuuta 1729. Valmistuskustannukset olivat 34 720 puntaa neljä shillinkiä ja neljä pennyä.
Alus romutettiin 1768.
Pulkkilanharjun keskimmäisin saari

Maantietoa

Saari on 2,9 kilometriä pitkä, 270 metriä leveä ja sen pinta-ala on 34,7 hehtaaria . Se sijaitsee Hinttolanselän ja Asikkalanselän välissä ja se kuuluu Pulkkilanharjun muodostavaan harjujaksoon. Sen koillispuolella sijaitsee Pulkkilanharjun pohjoisin saari, joka jää 140 metriä leveän Karinsalmen taakse. Saaren lounaispuolella se on rakennettu lähes yhteen Vähäsaaren kanssa, joiden välissä virtaa kapea Vähäsalmi. Saaren harjanteen korkein kohta sijaitsee Kukonkorkeella, missä se kohoaa 22 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren ylittää Sysmän kirkonkylästä Vääksyyn kulkeva seututie 314. Saaressa ei ole kiinteää asutusta, mutta siille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Saaren eteläpäässä sijaitsee ravintola, jossa on pieni näkötorni.

Luontoarvoja

Saaresta on noin puolet luonnonsuojelualuetta, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä pohjoisen Pulkkilanharjun saaren kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).
Pseudorhipsalis

Tuntomerkit

Kasvit ovat päällyskasveina kasvavia ja pensasmaisia kaktuksia, joilla on kaarevat ja tyvestä liereät, muutoin litteät ja lehtimäiset varret. Ne ovat piikittömiä. Kasvit ovat päiväkukkijoita, ja kukat ovat suppilomaisia tai ratasmaisia, valkoisia tai kellertäviä. Pohjuksessa on muutama pieni suomu. Hedelmä on marjamainen ja väriltään vaalea, usein purppuransävyinen. Munanmuotoiset siemenet ovat tummanruskeita.

Levinneisyys

Suku kasvaa Keski-Amerikassa ja Karibian alueella, yksi laji (P. ramulosa) myös suuressa osassa Etelä-Amerikkaa.
Acanthurus

Koko ja ulkonäkö

Acanthurus-välskärit ovat vartalonmuodoltaan litteitä kiekkoja, ja kasvavat 20-80 cm pitkiksi. Niiden kuono on tylpempi kuin Zebrasoma-välskärien.

Elinympäristö

Useimmat Acanthurus-välskärit ovat kotoisin Indopasifiselta merialueelta, yksi laji Atlantin itäosista ja viisi Karibialta tai muualta Länsi-Atlantilta. Ne elävät tyypillisesti meren matalassa osassa (1-100 m) joko kallioilla tai koralliriutoilla.

Käyttäytyminen

Acanthurus-välskärit valtaavat itselleen reviirin.
Kreator

Historia

Yhtye aloitti vuonna 1982 keulahahmo Mille Petrozzan kuultua Venomin musiikkia. Yhtyeen ensimmäinen nimi oli Tormentor, mutta se vaihdettiin pian Kreatoriksi. Yhtye julkaisi vuonna 1985 debyyttialbuminsa Endless Pain, jonka kappaleita ovat esimerkiksi ”Tormentor” ja ”Flag of Hate”. Tämän jälkeen yhtye julkaisi tunnetuimmat levynsä levynsä Pleasure to Kill (1986), Terrible Certainty (1987), Extreme Aggression (1988) ja Coma of Souls (1990). Levyiltä löytyvät myös Kreatorin tunnetuimmat kappaleet, kuten ”Extreme Aggression”, ”Pleasure to Kill”, ”Riot of Violence”, ”Under the Quillotine”, ”Toxic Trace”, ”Behind the Mirror”, ”When the Sun Burns Red”, ”Some Pain Will Last” ja ”Terror Zone”. Erityisesti albumit Extreme Aggression, Coma of Souls ja Pleasure to Kill luetaan usein maailman parhaiden thrash metal -levyjen joukkoon. Extreme Aggression -kiertueelta on myös julkaistu yhtyeen tunnetuin livevideo ”Live in East Berlin 1990”, jossa yhtye esiintyy ensimmäisten joukossa ellei peräti ensimmäisenä Itä-Berliinissä muurin murtumisen jälkeen.
1990-luvun alussa alkanut maailmanlaajuinen grunge- ja nu metal -villitys erkaannutti Kreatoria monien muiden yhtyeiden tapaan klassisesta 1980-luvun thrashistä sekä heavy metalista ja yhtye muutti ilmaustaan aggressiivisesta metallista kokeellisempaan ja rauhallisempaan, hieman konemusiikin ja goottirockin väliin sijoittuvaan metalliin. Tyylinvaihdos ei luonnollisesti ollut kaikkien fanien ja kriitikoiden mieleen. Ensimmäinen uuden tyylisuunnan levy oli alkuvuodesta 1993 julkaistu Renewal, jolta löytyvät muun muassa kappaleet ”Winter Martyrium”, ”Renewal” ja ”Brainseed”. Albumi tyydytti vielä jollakin tavalla vanhan koulukunnan faneja, mutta sen jälkeen julkaistut Cause for Conflict (1995), Outcast (1997) ja erityisesti Endorama (1999) eivät sitä enää tehneet. Cause for Conflict ja Outcast olivat monen fanin mielestä puuduttavia eikä niillä ollut juurikaan tekemistä yhtyeen alkuperäisen linjan kanssa. Endorama lähenteli jopa rockia tai poppia. Tosin näiltäkin levyiltä löytyy positiivisemmin vastaanotettuja kappaleita, kuten Outcastin ”Phobia”.
Yhtye ”palasi juurilleen” vuonna 2001 julkaistulla albumilla Violent Revolution, joka oli monen fanin ja kriitikon mieleen. Albumi oli tyylillisesti lähempänä Kreatorin alkuvuosia kuin 1990-luvun julkaisuja. Violent Revolutionia seurasi vuonna 2005 julkaistu Enemy of God, joka oli entistäkin selkeämpi paluu yhtyeen juurille. Muun muassa albumin nimikappale ”Enemy of God” muistuttaa läheisesti Coma of Souls -albumia ja sen nimikappaletta.
Sittemmin yhtye on julkaissut albumit Hordes of Chaos (2009) , Phantom Antichrist (2012) ja Gods of Violence (2017).
Asteroidien louhinta

Asteroidien louhinta on mineraalien ja raaka-aineiden louhimista asteroideilta. Joissain asteroideissa on suuria määriä metalleja, muun muassa rautaa. Tulevaisuudessa asteroideilla voitaisiin harjoittaa kaivostoimintaa. Jos ihminen asuttaa aurinkokunnan, asteroidien metallien hyödyntäminen saattaa muuttua taloudellisesti kannattavaksi.

Asteroidien louhinta

Asteroideja aletaan ilmeisesti vallata ja kuljettaa maapallon luokse 2010-luvulla. Asteroidissa voi olla tonnikaupalla, satojen miljardien eurojen arvosta kalliita metalleja kuten platinaa. Vuonna 2013 perustettiin yksityiset Deep Space Industries ja Planetary Resources louhimaan asteroidien mineraaleja. Yksityinen luotain lähtee matkaan ehkä vuonna 2016. Toisaalta Nasa alkanee 2010-luvulla kuljettaa arvokasta asteroidia, joka saavuttaisi stationaarisen Lagrangen pisteen 2020-luvulla, esimerkiksi kuun takana olevan L 2:n. 
Suomalaiset ovat kehittämässä aurinkotuulipurjetta, jolla voisi hyvin halvalla kuljettaa rajattomasti rahtia avaruudessa ilman polttoainetta sekä kiertää asteroidilta toiselle. Asteroidien materiaaleista voisi myös tuottaa laitteita ja tavaroita kuun tai muun avaruuden asuttamiseen esimerkiksi 3D-tulostimilla. 
Deep Space Industries on patentoinut 3D-tulostimen, joka yhtiön mukaan "luo erittäin tiheitä ja kestäviä metalliosia jopa nollapainovoimassa". 
Myös itseään kopioivat tai uusia robotteja tai laitteita rakentavat koneet voisivat tuottaa pienellä lastilla suuren konearmeijan halutulle planeetalle tai asteroidille.
Hikaru Nakamura

Pelityyli

Nakamura tunnetaan shakkimaailmassa hyvänä pikapelin pelaajana. Häntä on sanottu muun muassa "parhaaksi pikapelinpelaajaksi Yhdysvalloissa" ja "erääksi maailman parhaista pikapelin pelaajista".
Nakamura pelaa aktiivisesti pikapelejä internetissä. Hän pelaa pääasiassa Playchessissä tunnuksella "Star Wars" ja Internet Chess Clubissa tunnuksella "Smallville".
Honkanummen hautausmaa

Honkanummen hautausmaa (ruots. Furumo begravningsplats) on Helsingin seurakuntayhtymän hautausmaa. Se sijaitsee Vantaan Hakkilassa Vanhan Porvoontien molemmin puolin, ja sen etäisyys Helsingin keskustasta noin 18 kilometriä. Hautausmaa vihittiin käyttöön vuonna 1951, ja ensimmäinen hautaus oli tammikuussa 1957. Ensimmäinen vainaja oli joulukuussa 1956 kuollut valtion kirjastotoimiston johtaja Mauno Kanninen. Hautausmaan pinta-ala on noin 76 hehtaaria. Siunauskappeli vuodelta 1955 on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema. Kappelin yhteydessä on vuonna 1991 käyttöön otettu krematorio. 
Vuodesta 2007 hautausmaan luoteispuolella on ollut seurakunnan ylläpitämä tunnustukseton hauta-alue, jonka käyttö on kuitenkin jäänyt hyvin vähäiseksi. Monet uskonnottomat toivovat tulevansa haudatuksi hautausmaalle, joka ei olisi minkään uskonnollisen yhteisön omistama tai ylläpitämä.
Hautausmaan laajuus on noin 76 hehtaaria ja sen on suunnitellut arkkitehtipariskunta Aili ja Niilo Pulkka.

Populaarikulttuurissa

Häiriköt-yhtyeen Järkeäkonnitus-levyllä on kappale nimeltä ”Honkanummen hautausmaa”.
Arttu Wiskari mainitsee kappaleessa ”Mökkitie” Honkanummen hautausmaan.