google/wiki40b huggingface dataset:
Katsu Kaishū

Katsu Kaishū (jap. 勝 海舟, 1823–1899) eli Katsu Rintarō eli Awa Katsu, oli japanilainen laivastoupseeri ja valtion virkamies Bakumatsu-kauden ja Meiji-restauraation aikaan. Katsu kannatti Japanin modernisointia ja demokratisoitumista ja hän oli yksi Meiji-restauraation keskeisistä henkilöistä. Katsu palveli Tokugawan alaisuudessa vuosina 1855–1868 ja myöhemmine keisarillisen Japanin joukoissa 1872–1899.

Elämä

Katsu syntyi Edossa (nykyinen Tokio) vuonna 1823. Hänen isänsä Katsu Koichin oli Tokugawan vasalli. Nuorena Katsu opiskeli kenjutsua ja zeniä. Myöhemmin hän tutustui myös hollannin kieleen ja länsimaiseen sodankäyntiin, sekä perusti oman hollanninkielisen koulun. Bakufu palkkasi Katsun hänen osoittamiensa kykyjen vuoksi ja Katsu aloitti opintonsa Nagasakin laivastokoulussa 1855. Palattuaan opintojensa loppuessa Edoon, hänet komennettiin palvelukseen Yhdysvaltoihin purjehtivalle Kanrinmarulle 1860. Katsun komentama alus matkasi San Franciscoon, jossa Katsu vietti kaksi kuukautta ennen palaamistaan takaisin Japaniin.
Kaksi vuotta Amerikan matkansa jälkeen Katsu ylennettiin Japanin laivastossa gunkan-bugyo-narabin arvoon. Samana vuonna hän tapasi Sakamoto Ryōman, josta tuli hänen avustajansa ja vuotta myöhemmin Katsu perusti yhdessä Ryōman kanssa Kōben laivastokoulun Hyōgoon. Katsu ylennettiin edelleen gunkan bugyoksi 1864. Saman vuoden aikana hän kuitenkin joutui vastaamaan syytteisiin Tokugawan vastaisten joukkojen suojelemisesta ja menetti virka-asemansa. Katsu määrättii kotiarestiin ja hänen perustamansa laivastokoulu suljettiin. Tokugawa Yoshinobu kutsui Katsun takaisin palvelukseen 1866. Bakufu oli kokenut nöyryyttävän tappion Chōshūn kapinallisia vastaan ja Katsu komennettiin bakufun ja Chōsūn välisiin neuvotteluihin bakufun edustajaksi.
Tokugawa Yoshinobu ilmoitettua luopuvansa asemastaan Japanin poliittinen tilanne kiristyi ja puhkesi lopulta sisällissodaksi 1868. Seuranneessa Boshin-sodassa Katsu kuului Tokugawan vasallina bakufun puoleisiin joukkoihin. Katsu neuvotteli Saigō Takamorin kanssa Edon linnan ehdottoman antautumisen ilman verenvuodatusta.
FS Céphée (M652)

Palvelus

Vuonna 1991 alus osallistui Persianlahden miinanraivaukseen. Belgian laivasto poisti aluksen palveluksesta 1993 ja se liitettiin Ranskan laivastoon 1997. Alus on vuonna 2014 edelleen aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Christian Mortensen

Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen (16. elokuuta 1882 – 25. huhtikuuta 1998) oli maailman kaikkien aikojen toiseksi vanhin tai kolmanneksi vanhin mies. Hän eli 115-vuotiaaksi; Shigechiyo Izumin uskottiin aiemmin kuolleen 120-vuotiaana, mutta hänen ikänsä on nyttemmin kyseenalaistettu.
Mortensen oli syntyjään tanskalainen, mutta muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1903. Siellä hän toimi mm. maitomiehenä. Mortensen oli naimisissa vain lyhyen aikaa eikä hänellä ollut lapsia. Vuonna 1978 hän siirtyi San Rafaeliin Kaliforniaan, jossa vietti loppuikänsä.
Vaikka on epäselvää, oliko Mortensen todellisuudessa vanhempi kuin Izumi, hän oli kiistatta vanhin elävä mies elämänsä viimeiset vuodet. Kun Mortensen kuoli 115-vuotiaana, Sarah Knauss oli yhä elossa ja häntä pari vuotta vanhempi.
Mangrovemesikko

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan mangrovemesikko on 11–12 cm. Selästään mangrovemesikko on ruskea ja päässä on silmän alapuolella vaalea ohut viiru. Lajin vatsa on vaalea ja siinä on heikosti erottuvia ruskeita raitoja. pitkä ja hieman kaareva nokka on vaaleanpunertava.

Levinneisyys ja elinympäristö

Mangrovemesikoita elää Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa.  Mangrovemesikko on hyvin riippuvainen elinympäristöistä, joilla kasvaa Melaleuca-suvun puita. Lintua tavataan soilla ja mangrovemetsissä sekä joenrantojen läheisyyden kasvillisuudessa. Toisinaan lajia tavataan kuivempien laaksojen pensaikoissa ja avoimilla alueilla.

Pesiminen

Mangrovemesikon pesimäkausi alkaa elokuussa. Pesä on roikkuva ja se rakennetaan Melaleuca- suvun puiden kuoresta. Kuoren palat sidotaan yhteen hämähäkinseitin avulla. Naaras munii kaksi tai kolme munaa.
Jorma Lampela

Jorma Lampela (s. 1963) on suomalainen kuvittaja, karikatyyritaiteilija, animaattori ja kulttuurituottaja. 
Lampela tunnetaan parhaiten värikkäistä karikatyyreistään. Hän on tehnyt karikatyyrejä yksityishenkilöistä ja julkisuuden henkilöistä. Hän on tehnyt kuvituksia levyjen kansiin, bändien keikkajulisteisiin ja mainoksiin. 
Lampela on kuvittanut myös mainos- ja markkinointimateriaaleja, esimerkiksi Halva Oy:n esitteitä, joulukalenterin, makeispusseja ja rekkoja. Lampela on kuvittanut myös piirretyn musiikkianimaation Hurriganesin kappaleesta Get On. Animaatio on ollut mukana mm Hurriganesista kertovassa GANES-elokuvassa.

Koulutus

Lampelalla on animaatioalan koulutus Keski-Pohjanmaan ammatillisesta aikuiskoulutuskeskuksesta vuodelta 1997. Hän sai yrittäjän ammattitutkinnon Kankaanpään opistosta vuonna 2004. Hän opiskeli artesaaniksi ja kuvittajaksi Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa vuonna 2003. Lampela valmistui kulttuurituottajaksi Seinäjoen ammattikorkeakoulusta vuonna 2008.
Laurits Tuxen

Lauritz Regner Tuxen (9. joulukuuta 1853 Kööpenhamina - 21. marraskuuta 1927 Kööpenhamina)) oli tanskalainen taidemaalari. Hän oli toinen kahdesta merkittävästä maansa naturalismin alkuunpanijoista (toinen oli P. S. Krøyer). Hän opiskeli L. Bonnatin opetuksessa. Vuosina 1909–1916 hän oli Kööpenhaminan taideakatemian professorina. Hänen maalauksiensa aiheet liittyvät ensisijaisesti rannikkoon ja kalastajain elämään. Tuxen oli kuitenkin lisäksi yksi ajan tärkeimmistä kuninkaallisaiheisten teosten taidemaalareista. Tuxen teki vuonna 1883 kattomaalauksia Frederiksborgin linnaan. Tuxenin muistelmateos ilmestyi 1928.
Adeodatus II

Pyhä Adeodatus II oli katolisen kirkon roomalaissyntyinen paavi, joka toimi paavina 14. huhtikuuta 672 – 16. kesäkuuta 676. Ennen paaviuttaan Pyhä Adeodatus II oli Pyhän Erasmuksen roomalaisen luostarin munkki. Hän ajautui vastakkain Konstantinopolin patriarkka Konstantin I:n kanssa, koska vastusti monotelitismiä.
Deathmatch

Deathmatch (DM, Player versus All, PvA, Free-For-All, FFA, suom. joskus tappomatsi) on pelimuoto, joka on yleinen eritoten ensimmäisen persoonan ammuntapelien moninpeleissä. Pelimuodossa kaikki toiset pelaajat ovat vihollisia ja tavoite on tappaa mahdollisimman monta muuta pelaajaa ennen tietyn rajan täyttymistä.
Jossain muodoissa pelaajilla on useampi elämä ja hän kuoltuaan ilmestyy jonnekin uudelleen (engl. respawn). Erän loppumisen rajana on voi olla yhden pelaajan saavuttama tietty ennalta määrätty määrä tappoja (frag limit), tai ajan loppuminen. Erän loputtua voittaja on pelaaja, joka on saavuttanut eniten tappoja.
Kartalta voi tyypillisesti löytää parannuksia, panssaria, uusia aseita tai ammuksia (yleisnimityksenä power-ups).
Tärkeä mitta pelaajan suoriutumiselle on tappojen ja kuolemien suhde (kill-ratio, K/D).
Variantteja ovat team deathmatch, jossa pelaajat on jaettu tyypillisesti kahteen joukkueeseen, jotka pelaavat toisiaan vastaan. 
Toinen yleinen variantti on last man standing (LMS). Pelaajilla on tarjoitettu määrä elämiä ja tavoitteena on selvitä hengissä viimeiseksi ja tappaa muut pelaajat.
Uudempi variantti on battle royale, joka yhdistelee elementtejä selviytymispeleistä. Battle royale on last man standing yhdellä elämällä, mutta ympäristö on tyypillisesti laajempi ja realistisempi kuin räiskintäpelien sokkelot.
Anna Kashfi

Anna Kashfi (alkujaan: Joan O'Callaghan, (30. syyskuuta 1934 – 21. elokuuta 2015) oli lyhyen uran 1950-luvulla Hollywoodissa tehnyt intialaissyntyinen näyttelijä. Ensisijaisesti hänet tunnetaan parin vuoden avioliitosta Marlon Brandon kanssa. Heillä oli yhteinen poika Christian Brando, joka joutui vankilaan ammuttuaan sisarpuolensa poikaystävän. Christian Brando kuoli 49-vuotiaana.
Kashfin syntyperä ei ole koskaan selvinnyt. Muistelmissaan hän sanoo, että syntyi äitinsä avioliitonulkopuolisesta suhteesta.
Urtasvaara

Urtasvaara, saameksi Urttašvárri, on Enontekiön käsivarressa 14 kilometrin päässä Haltista lounaaseen oleva tunturi. Sen korkeus on 1 060 metriä.
Blue Christmas

Versiot

Kappaleen ensimmäisen version nauhoitti Doye O’Dell vuonna 1948. Pian tämän jälkeen julkaistiin Ernest Tubbin, Hugo Winterhalterin ja Russ Morganin versiot, jotka tekivät kappaleesta tunnetun. Ernest Tubbin versio pysyi Billboard -lehden Hot Country Songs -listan ensimmäisellä sijalla tammikuun 1950 ensimmäisen viikon ajan. Syyskuussa 1957, kun Elvis Presley nauhoitti oman versionsa kappaleesta, kappale oli jo kuuluisa ympäri Yhdysvaltoja. Elvis julkaisi oman versionsa vuonna 1964. Ensimmäisen julkaisun b-puolella oli ”Wooden Heart” ja toisen julkaisun (1965) b-puolella oli ”Santa Claus Is Back In Town”.
Kirkupöllö

Ulkonäkö

Kirkupöllön höyhenet olivat kellanruskeita ja niissä oli tummanruskeita viiruja. Hartioilla oli valkoisia liuskoja ja toisinaan myös niskassa. Yläselän höyhenet olivat reunoiltaan valkoisia. Siivissä ja pyrstössä oli vaaleanruskeita poikkijuovia. Alavatsassa oli kellertäviä ja kellanruskeita höyheniä. Pöllön naamakiehkura oli valkoinen. Väri muuttui harmaammaksi ja ruskeajuovaiseksi pään päällä ja sivuilla. Silmät olivat väriltään tummanoranssit. Kirkupöllön pituus oli 35,5–40 senttimetriä ja paino noin 600 grammaa.

Ääntely

Kirkupöllön ääntä on kuvailtu äänekkääksi, ankeasävytteiseksi kirkaisuksi, joka koostuu useista toistuvista sarjoista. Kirkupöllö saikin juuri ääntelystään nimensä. Sen ääntelyä on kuvailtu myös seuraavasti: ”Erikoislaatuinen, haukkuva ääni... aivan kuten nuoren koiran haukuntaa” ja ”murheellinen, huutava sävel”. Vangitut kirkupöllöt päästivät myös useita viheltäviä, hykerteleviä ja naukuvia ääniä.

Elinympäristö ja ravinto

Kirkupöllön yleisimpiä elinpaikkoja olivat kiviset, alavat ja sateiset alueet. Lajia tavattiin myös Uuden-Seelannin Pohjoissaaren metsistä. Kirkupöllö saalisti pikkulintuja, kuoriaisia, matelijoita ja lepakkoja. Myöhemmin se käytti ravinnokseen myös maahan tulleita rottia ja hiiriä. Kirkupöllöt olivat ilmeisesti maastasyöjiä, pyydystäen saaliinsa jaloillaan. Tiedot niiden ruokavaliosta ja ruokavalion muutoksista ajan kuluessa on saatu selville muun muassa oksennuspalloista.

Lisääntyminen

Kirkupöllöjen lisääntyminen alkoi joko syys- tai lokakuussa. Pesät koostuivat kuivasta ruohosta ja ne sijaitsivat paljaalla maalla, kivisillä paikoilla, halkeamilla tai kivenjärkäleiden alla. Pesässä oli kaksi valkoista munaa, kooltaan noin 44–51 × 38–44 millimetriä. Haudonta kesti 25 vuorokautta, koiraan ruokkiessa naarasta pesässä.

Levinneisyys

Uuden-Seelannin Pohjoissaarelta on löydetty suuria määriä oletettuja kirkupöllöjen luita. Jotkut tahot ovat kuitenkin kyseenalaistaneet pöllöjen olemassalon saarella, sillä niiden historiasta siellä on olemassa vain epätarkkoja tietoja. Varmuudella kirkupöllöt ovat esiintyneet Eteläsaarella, jossa ne asuttivat matalia ja sateisia alueita, kuten Nelsonia, Canterburyä ja Otagoa. Niitä myös löydettiin Eteläsaaren keskiosien vuorilta, ja mahdollisesti Fiordlandista. Kirkupöllöt koottiin Stewart Islandilta vuonna 1880.
Bollnäsin kunta

Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kuntauudistuksessa alueelle perustettiin kuusi maalaiskuntaa. Vuonna 1888 Bollnäsin maalaiskuntaan perustettiin Bollnäsin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1906 taajaväkisestä yhdyskunnasta perustettiin Bollnäsin kauppala. Vuonna 1907 Arbrån maalaiskuntaan perustettiin Arbrån taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1919 Bollnäsin maalaiskuntaan perustettiin vielä Björkhamren taajaväkinen yhdyskunta, josta vuonna 1923 tehtiin Björkhamren kauppala. Vuonna 1942 kauppalat yhdistettiin Bollnäsin kaupungiksi.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Undersvik liitettiin Arbråhon ja Segersta Hanebohon. Bollnäsin kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut, mutta jo vuonna 1959 Bollnäsin maalaiskunta liitettiin kaupunkiin. Vuonna 1971 Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon, jolloin Bollnäsin kaupungista tuli Bollnäsin kunta. Vuonna 1974 kuntauudistus saatiin päätökseen liittämällä kuntaan Alftan, Arbrån, Hanebon ja Rengsjön kunnat. Vuonna 1977 tehtiin vielä yksi muutos siirtämällä entinen Alfta Bollnäsin länsipuolella sijaitsevaan Ovanåkerin kuntaan.

Vaakunaa

Bollnäsin kaupunki sai vaakunan vuonna 1943. Siinä olivat kurki (pitäjänsinetistä 1600-luvulta) ja rautatietä symbolisoiva pyörä. 1970-luvun kuntauudistuksen jälkeen Bollnäsin kunnan vaakunaa muutettiin poistamalla pyörä, koska rautatien merkitys oli vähentynyt. Sen sijaan vaakunaan lisättiin kaksi jännettä, jotka symboloivat Ljusnan- ja Voxnan-jokia. Vaakuna rekisteröitiin Patentti- ja rekisterihallituksessa vuonna 1976. Vaakuna otettiin käyttöön sinä aikana, jolloin Alfta oli osa kuntaa, ja jänteet tulevat osin myös Alftan vaakunasta.
Seuraavassa on esitetty nykyisen Bollnäsin alueella sijainneiden entisten kuntien vaakunoita. Undersvikillä, Segerstalla, Hanebolla ja Rengsjöllä ei ollut omaa vaakunaa.
Hienohelma

Ulkonäkö ja koko

Hienohelmalla ei ole varsinaisia lehtiä, vaan niiden paikalla on hyvin pieniä, neulasmaisia versoja, jotka hoitavat lehtien tehtäviä. Kasvi kukkii vain silloin tällöin. Kukat ovat valkoisia ja tuoksuvia. Hienohelman hedelmä on marja, joka on oranssi. Kasvin juuret ovat monihaaraiset.

Levinneisyys

Kasvi on kotoisin Etelä-Afrikasta.

Elinympäristö

Kasvi viihtyy aurinkoisella ja lämpimällä kasvupaikalla, mutta ei auringon paahteessa.

Käyttö

Hienohelmaa käytetään huonekasvina. Sitä käytettiin entisaikaan ja jossain määrin vieläkin kukkasidonnassa ja muussa koristelussa. Sitä käytetään 
myös viherkasviryhmissä.
HMS Whirlwind

Palvelus

Japanin antauduttua alus viipyi Kaukoidässä osallistuen joukkojen kotiuttamiseen aina joulukuuhun 1945. Alus palasi 15. tammikuuta 1946 Chathamiin ja se palveli vuoden 1947 Rosythissä koululaivana. Se valittiin muutettavaksi tyypin 15 fregatiksi, jolloin alus poistettiin palveluksesta.
Muutostöiden valmistuttua 1953 alus liitettiin 1953 5. fregattilaivueeseen, jonka mukana se otti osaa operaatioihin Kyproksella ja Suezin kriisiin. Heinäkuussa 1961 alus siirrettiin Länsi-Intiaan osana 8. fregattilaivuetta. Alus sijoitettiin poistolistalle 1966 ja se siirrettiin maalilaivaksi. Alus hinattiin Portsmouthista Pembroken telakalle 12. syyskuuta 1969. Ollessaan ankkurissa Cardiganin lahdella ennen koeajoja alus kaatui aallokossa.
Takumi Saitō

Takumi Saitō (jap. 斎藤工; s. 22. elokuuta 1981 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä ja malli. 
Takumi on näytellyt elokuvissa Sukitomo (2007), Boys love (2006) ja Itsuka no kimi e (2007). Elokuvien lisäksi hän on näytellyt televisiosarjoissa, esiintynyt lavalla ja radiossa sekä tehnyt musiikkia. Takumilla on myös faniklubi, joka kantaa nimeä Takumix.
Takumi harrastaa elokuvien katselua, musiikin kuuntelua, lukemista, matkustelua, kamppailulajeja, nyrkkeilyä ja jalkapalloa. Hän kertoo myös rakastavansa taidetta.
Vuokkiniemen kansalliskokous

Vuokkiniemen kansalliskokous 20. heinäkuuta 1941 oli suomalaisten Vuokkiniemellä järjestämä tapahtuma, jossa Karjalan vapautusliikkeen johto järjestäytyi virallisesti. Vienan ja Aunuksen kansa päätti julkilausuman mukaan liittyä Suomeen. Kokouksessa oli läsnä paikallisen väestön ohella heimopataljoonien johtoa ja Päämajan tiedotusosasto. Paikallista väestöä paikalla oli suhteellisen vähän. Tapahtuma nähtiin Suomessa ja ulkomailla suomalaisena propagandatemppuna.
Janne Niskala

Ura

Niskalan ura alkoi Rauman Lukossa. Ensimmäiset SM-liiga-ottelunsa kaudella 2000–2001. Hän oli kuitenkin joutunut hakemaan peliaikaa myös Mestiksen Jää-Kotkista ja Britannian pääsarjasta Manchester Stormista.
Tämän jälkeen Niskala vakiinnutti paikkansa Lukossa ja teki lopullisen läpimurtonsa kaudella 2003–2004, jolloin Lukon valmentajat Ismo Lehkonen ja Jukka Rautakorpi antoivat puolustajalle lisää peliaikaa. Hänet valittiin kauden aikana marraskuun kuukauden pelaajaksi ja voitti lopulta liigan puolustajien maalitilaston 21 osumallaan. Kesällä 2004 NHL-seura Nashville Predators varasi Niskalan pelaajaoikeudet. Kaudella 2004–2005 Niskala teki vain 21 pistettä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Sveitsin pääsarjassa pelanneeseen EV Zugiin.
Sveitsissä Niskala pelasi yhden kauden. Kaudeksi 2006–2007 Niskala vaihtoi Ruotsiin ja Färjestadiin. Ruotsissa hän pelasi unelmakauden. Niskala voitti puolustajien pistepörssin tehoilla 19+30. Samalla hän rikkoi myös Elitserienin puolustajien yhden kauden piste-ennätyksen.
Niskala siirtyi kaudeksi 2007–2008 Nashvillen organisaatioon, muttei päässyt pelaamaan otteluakaan NHL:ssä. Hän pelasi koko kauden AHL-seura Milwaukee Admiralsissa, jossa oli joukkueensa puolustajien paras pistemies 44 pisteellään. Kauden jälkeen Philadelphia Flyers hankki Niskalan pelaajaoikeudet vaihdossa Triston Grantiin ja varausvuoroon. Niskala ei ehtinyt olla Philadelphian mies kuin viikon. Tampa Bay Lightning hankki Niskalan oikeudet seuraavaksi Philadelphiasta vaihdossa yhteen varausvuoroon. Tampa Bayssa Niskala pääsi kauden alussa kokoonpanoon. Niskalan ensimmäinen NHL-maali syntyi hänen kolmannessa ottelussaan, 11. lokakuuta 2008 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän putosi kuitenkin kuuden ottelun jälkeen kokoonpanon ulkopuolelle, eikä päässyt pelaamaan. Niskala ei tyytynyt rooliinsa ja lähti Tampasta kesken kauden. Hän teki kevääseen 2010 ulottuvan sopimuksen Ruotsin Elitserienin Frölundan kanssa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi KHL-liigaan Metallurg Magnitogorskiin. Seuraavaksi kaudeksi Niskala siirtyi saman liigan Atlant Mytištšiiin, ja sieltä edelleen kesken kauden 2012–2013 Minskin Dynamoon.
Huhtikuussa 2019 Niskala ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa.
Antti Kataja-Rahko

Antti Kataja-Rahko (s. 4. lokakuuta 1980 Kuortane) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka lopetti uransa kauden 2011 päätteeksi. Lisäksi Kataja-Rahko soittaa kitaraa Nemossa.

Ura

Kataja-Rahkon kasvattajaseura on Kuortaneen Kunto. Superpesis-uransa hän aloitti kaudella 1999 Seinäjoen Maila-Jusseissa. Debyyttikaudellaan Kataja-Rahko pelasi seitsemän ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Alajärven Ankkureita pelaten sekä Superpesiksessä että juniorisarjoissa. Jälkimmäisellä kaudella Kataja-Rahko löi Superpesiksessä 30 ottelussa 30 juoksua, joista kaksi oli kunnareita. Kahden vuoden jälkeen Kataja-Rahko siirtyi takaisin Seinäjoelle. Vain yhden kauden jälkeen hän siirtyi Nurmon Jymyyn, jota Kataja-Rahko edusti kuuden kauden ajan. Kataja-Rahkon ensimmäisen vuoden aikana Nurmon Jymy pelasi Ykköspesistä, mutta seura nousi Superpesikseen. Kataja-Rahko löi Nurmon-vuosinaan parhaalla kaudellaan 26 juoksua ja teki 135 kärkilyöntiä. Tuotujen yhden kauden ennätys oli 39. Sen hän teki vuonna 2010, kun rooli numerolla 2 oli etenijäpainotteinen.
Kaudeksi 2011 Kataja-Rahko siirtyi Hyvinkään Tahkoon yhden vuoden sopimuksella, johon kuului vuoden optio. Hän pelasi Tahkossa 17 ottelua, joissa hän löi neljä ja toi kahdeksan juoksua. Kataja-Rahko kärsi kauden aikana loukkaantumisista. Edellisen kauden lopussa Kataja-Rahkon jalkaan tuli rasitusmurtuma. Hän kärsi jalkavaivoista jo kauden alussa halli-SM-turnauksessa. Jalkavaivaisena Kataja-Rahko joutui olemaan sivussa loukkaantumisen takia myös Superpesis-kauden 2011 aikana. Kataja-Rahko lopetti uransa kauden päätteeksi. Hän pelasi pesäpalloa 24 vuoden ajan.
Kataja-Rahko pelasi kopparina sekä vaihtajana. Hänellä on yksi hopea (2005) ja yksi pronssi (2008). Itä-Länsi-otteluun Kataja-Rahko on valittu kerran, 2004. Lisäksi hän pelasi A-poikien Itä-Länsi-ottelussa vuonna 1999. Lisäksi Kataja-Rahko soittaa kitaraa vuonna 1998 perustetussa yhtyeessä Nemo. Kitaransoiton lisäksi Kataja-Rahko on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen kappaleita.
Eric Singer

KISS

Parhaiten Singer tunnetaan hard rock -yhtye Kissin rumpalina. Singer liittyi Kissiin vuonna 1991, kun Kissin aikaisempi rumpali Eric Carr oli sairastunut vakavaan sydänsyöpään ja yhtye tarvitsi jonkun paikkaamaan Carria työn alla olleen Revenge-albumin viimeisiin kappaleisiin. Paul Stanley ja Gene Simmons olivat tavanneet Singerin tämän soittaessa Alice Cooperin keikalla ja kaksikko oli vakuuttunut rumpalin taidoista. Eric Singer oli jo 80-luvun lopussa toiminut myös Paul Stanleyn soolokiertueen rumpalina, joten hän oli Kissiin jäsenille jo ennestään tuttu.
Kun Eric Carr menehtyi sydämeen kehittyneen kasvaimen aiheuttamiin komplikaatioihin, värväsi Kiss Singerin lopulta virallisesti riveihinsä. Singer on tehnyt Kissin kanssa toistaiseksi albumit Revenge, Alive III, MTV Unplugged, Carnival of Souls, Sonic Boom ja Monster.
Kun alkuperäinen Kiss päätti vuonna 1996 palata yhteen, alkuperäinen rumpali Peter Criss tuli Singerin tilalle Reunion-kiertueen merkeissä. Singer liittyi Kissiin jälleen vuonna 2001 Peter Crissin erottua yhtyeestä. Criss kuitenkin tuli Alive IV: Symphonyn äänityksen aikoihin takaisin, mutta hänet erotettiin huonontuneen soittokuntonsa takia. Eric Singer palasi Kissin viralliseksi rumpaliksi vuoden 2003 lopussa ja on soittanut siitä lähtien yhtyeen kiertueilla. 
Singer käyttää Peter Crissin luomaa "The Catman (Kissamies)" -lavahahmoa.

Muut yhtyeet

Eric on soittanut Kissin lisäksi myös muutamissa muissa tunnetuissa yhtyeissä ja työskennellyt sessiomuusikkona. Alice Cooperin taustalla hän on vaikuttanut jo vuodesta 1989. Black Sabbathissa hän soitti vuosina 1985–1987. Vuonna 2007 Eric Singer soitti Tobias Sammetin projektissa Avantasia. Singerillä on myös oma sooloyhtye nimeltä Eric Singer Project, jonka kanssa hän konsertoi muutamia kertoja vuodessa.
Jaollisuus

Olkoot a ja b kokonaislukuja. Jos a = bc jollakin kokonaisluvulla c, niin sanotaan, että a on jaollinen b:llä tai b jakaa a:n. Algebrassa tälle käytetään merkintää .
Anáfi

Maantiede

Anáfi sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se on Kykladien saariryhmän kaakkoisin saari. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Santorínin pääsaari Thíra länsipuolella ja Astypálaia kauempana koillispuolella.
Anáfin saari on eristyksissä muista Kykladien saarista. Laiva- ja veneyhteyksiä saarelle on vähän, varsinkin talvisin. Saaren maaperä on hyvin kivinen ja vuoristoinen ja pinnanmuotojen vaihtelut ovat jyrkkiä. Saaren korkein kohta on Vígla (582 metriä). Saaren eteläpuolelta löytyy useita hiekkarantoja, joihin pääsee veneellä.

Myöhempi historia

Venetsialaiset ottivat saaren haltuunsa vuonna 1207. Merirosvot ryöväsivät saaren vuonna 1537, jonka jälkeen saapuivat osmanit. Apollonin temppelin raunioiden päälle oli rakennettu neitsyt Kalamiótissan luostari, joka tuhoutui vuoden 1956 maanjäristyksessä.
1800-luvulla useita saarelaisia muutti Ateenaan uuden pääkaupungin rakennustöihin. Tämän peruja Ateenassa on pieni kykladista saaristokylää muistuttava Anafiótikan kaupunginosa, joka sai nimensä saaresta. Se syntyi, kun saarelaiset rakennuttivat itselleen omat talot kaupunkiin.
Saari on tunnettu myös nimimuodoissa Anaphe, Namfi ja Namfio.

Nähtävyydet ja turismi

Anáfin saarella ei ole juurikaan turismia. Eräs nähtävyys on Kastéllin vuori, joka on saaren antiikin aikainen akropolis eli linnavuori. Siellä on venetsialaisaikainen linna (Kástro). Tärkein antiikin aikainen nähtävyys ovat Apollon Aigleteen temppelin rauniot osana Eläväksitekevän lähteen luostaria (Moní Zoodóchou Pigís). Muita nähtävyyksiä ovat korkealla saaren itäpäässä sijaitseva Kalamiótissan luostari (Moní Panagías Kalamiótissas) ja sinne johtava vaellusreitti. Saaren pääkylässä on vuokrahuoneita.
Irma Polari

Irma Ilona Polari (sukunimi vuoteen 1957 Pollari, s. 25. toukokuuta 1929 Sortavala) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Polari on koulutukseltaan farmaseutti ja hän on toiminut myös kulttuuritoimittajana ja lehdistöavustajana.