Gori

Maantiede ja ilmasto

Gorin kaupunki sijaitsee 76 kilometriä Georgian pääkaupungista Tbilisistä länteen Mtkvari- ja Liakhvi-jokien yhtymäkohdassa 588 metriä merenpinnan yläpuolella. Alueen ilmasto sijoittuu suhteellisen lämpimän aroilmaston ja suhteellisen kostean ilmaston välimaastoon. Kesä on yleensä kuuma. Vuoden keskilämpötila on 10,9 °C, pienin tammikuussa (-1,2 °C) ja suurin elokuussa (22,5 °C). Sademäärä on suurin toukokuussa (76 millimetriä) ja pienin elo- (34 millimetriä) sekä tammikuussa (30 millimetriä).

Historia

Gorin alueella on ollut asutusta varhaiselta pronssikaudelta lähtien. Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Gorin kaupungin perusti kuningas Davit IV (hallitsi 1089–1125), joka asutti paikalle pakolaisia Armeniasta. Gorin linnoitus näyttää olleen käytössä kuitenkin jo 600-luvulla, ja arkeologiset todisteet kertovat kaupunkimaisen yhteisön olemassaolosta jo antiikin aikaan. Vuosina 1299–1303 Goria miehittivät alanialaiset heimot, jotka pakenivat synnyinmaansa mongolivalloitusta Pohjois-Kaukasuksella. Georgian kuningas Giorgi V valloitti kaupungin takaisin vuonna 1320 työntäen alaanit takaisin Kaukasusvuorten taakse. 
Georgian keskiaikaisen kuningaskunnan hajaantumisen myötä Gori, joka sijaitsi strategisella paikalla tärkeiden kulkureittien yhtymäkohdassa, joutui usein ulkomaiden hyökkäyksien kohteeksi ja vaihtoikin isäntäänsä useita kertoja. Sen miehitti ja ryösti ensiksi Ak Koyunlun Uzun Hassan vuonna 1477 ja sitten Persian Tahmasp I 1500-luvun puolivälissä. Vuosisadan loppuun mennessä Gori oli siirtynyt Osmanien valtakunnan haltuun, ja siitä tuli osmanien tärkein tukikohta Georgiassa, kunnes georgialaiset valloittivat kaupungin takaisin Simon I:n johdolla raskaiden taistelujen jälkeen vuonna 1599. Persialaiset ottivat kaupungin jälleen sotilastukikohdakseen šaahi Abbas I:n hallinnossa vuonna 1614.
Osmanien (1723–1735) ja persialaisten (1735–1740-luku) toisiaan seuranneiden miehitysten jälkeen Gori palasi georgialaisten hallintaan, ja kuninkaat Teimuraz II ja Erekle II onnistuivat kehittämään kaupungin taloutta ja kulttuuria. Sen jälkeen kun Venäjän keisarikunta liitti Georgian itseensä, Gorille annettiin kaupunkioikeudet Tbilisin kuvernementissa vuonna 1801. Kaupungin koko ja väkiluku kasvoivat koko 1800-luvun ajan, mutta se tuhoutui vuoden 1920 maanjäristyksessä. Kaupungista tuli neuvostokaudella merkittävä teollisuuskeskus, joka kärsi talouden romahduksesta ja väestökadosta Neuvostoliiton hajoamisen aiheuttaman kriisin vuosina 1990-luvulla. 
Gori sijaitsee Etelä-Ossetian konfliktin lähialueella. Rautatie yhdistää sen Georgiasta eronneen Etelä-Ossetian pääkaupunkiin Tskhinvaliin, mutta se on ollut poissa käytöstä 1990-luvun alusta lähtien. 2000-luvulla Georgia on lisännyt armeijansa toimintaa kaupungissa ja sen ympäristössä. Niinpä maan keskussotilassairaala siirrettiin Tbilisistä Goriin lokakuussa 2006. 18. tammikuuta 2008 Georgian toinen Nato-standardien mukainen sotilastukikohta otettiin käyttöön Gorissa. Sinne tullaan asettamaan Georgian maavoimien ensimmäinen jalkaväkiprikaati. Venäjän ilmavoimat pommittivat kaupunkia elokuussa 2008 Venäjän–Georgian sodan yhteydessä ja Venäjän armeija miehitti kaupungin usean päivän ajaksi. Human Rights Watch -järjestön mukaan rypälepommit surmasivat Gorissa ainakin kahdeksan siviiliä ja haavoittivat kymmeniä kaupungin asukkaita.

Nähtävyydet

Gorissa ja sen ympäristössä on useita huomattavia kulttuurillisia ja historiallisia nähtävyyksiä. Monet ulkomaalaiset tuntevat Gorin ensisijaisesti Josif Stalinin synnyinkaupunkina, mutta Georgiassa Gori on pitkään historiallisesti yhdistetty linnoitukseensa Goris tsikheen, joka on rakennettu kallioiselle kukkulalle Gorin keskustan viereen. Toisella kukkulalla on Pyhän Yrjön 1700-luvulla rakennettu Goridžvarin kirkko, joka on suosittu pyhiinvaelluskohde. Muinainen Uplistsikhen kiveen hakattu kaupunki ja 600-luvulla rakennettu Atenis Sionin kirkko sijaitsevat Gorin kaupungin lähistöllä.
Stalinin yhteyttä kaupunkiin ovat vahvistaneet Josif Stalinin museo, joka sijaitsee Gorin keskustassa, ja 1950 luvulta Gorin kaupungintalon edustalla seisonut Stalinin patsas. Se oli yksi harvoista säilyneistä Stalin-patsaista Nikita Hruštšovin destalinisaation jälkeen. Monumentti aiheutti kiistoja 1990-luvun alussa juuri itsenäistyneessä Georgiassa, mutta kommunismin jälkeinen hallinto myöntyi Gorin asukkaiden vaatimuksiin ja jätti patsaan pitkäksi aikaa paikalleen. Kesäkuussa 2010 patsas kuitenkin siirrettiin Stalin-museoon.