google/wiki40b huggingface dataset:
Suuri junaryöstö (vuoden 1903 elokuva)

Tapahtumat

Elokuva koostuu hieman yli kymmenestä erillisestä kohtauksesta, jotka kukin kuljettavat tarinaa eteenpäin. Ensimmäisessä kohtauksessa kaksi naamioitunutta ryöstäjää pakottavat lennätinoperaattorin lähettämään lähestyvälle junalle pysähtymiskäskyn ja sitovat miehen. Junan pysähdyttyä ryöstäjät siirtyvät junaan, menevät postivaunuun ja lyhyen ammuskelun jälkeen räjäyttävät auki arvokkaan kuljetuksen. Ryöstäjät siirtyvät veturiin ja saavat junan pysähtymään, minkä jälkeen he käskevät matkustajat ulos junasta. Yksi mies yrittää paeta väkijoukosta, mutta hänet ammutaan. Muilta kerätään arvoesineet. Ryöstäjät poistuvat paikalta pelkällä veturilla, noutavat metsään jättämänsä hevoset ja ratsastavat karkuun. Sähköttäjä onnistuu hakemaan apua ja joukko aseistautuneita miehiä lähtee ryöstäjien perään. Alkaa takaa-ajo hevosten selässä. Hetken kuluttua kolme jäljellä olevaa ryöstäjää pysähtyy hevosineen luultuaan jättäneensä takaa-ajajansa. Ryöstäjät alkavat tutkia ryöstösaalistaan, mutta takaa-ajajat onnistuvat piirittämään varkaat. Taistelussa osa takaa-ajajista ja kaikki ryöstäjät kuolevat.
Elokuvaan kuuluu yksi erillinen otos, joka on ehkä koko elokuvan kuuluisin osa. Siinä yksi ryöstäjistä kohottaa aseen sekä ampuu useasti kohti kameraa ja katsojaa. Tällä pyrittiin luomaan katsojalle vaikutelma siitä, että hän on mukana elokuvan tapahtumissa. Tämä lyhyt pätkä on välillä näytetty elokuvan aluksi, joskus taas lopuksi. Kohtaukseen viitataan muun muassa Martin Scorsesen elokuvan Mafiaveljet (1990) lopussa, jossa Joe Pescin roolihahmo ampuu kohti kameraa.
Le Grand-Bornand

Maantiede ja talous

Le Grand-Bornand sijaitsee Aravis-vuorijonon länsipuolella eikä ole kaukana Mont Blanc -vuoresta, lähellä ovat myös Annecyn kaupunki ja Sveitsi. Kunta on niin kesä- kuin talvimatkailunkin keskus. Matkailijoille kehitetyt toiminnot ovat kuitenkin keskittyneet vanhan kyläkeskuksen ulkopuolelle.
Kylä on sijainnut alkujaan runsasjärvisessä laaksossa, joka oli riittävän laaja kylän kehittymiselle. Päinvastoin Petit-Bornardin kylä, joka sijaitsee joen alajuoksulla, on sijoittunut laaksossa huomattavasti ahtaampaan paikkaan.
Le Grand-Bornandin kunta koostuu kolmesta suuresta kokonaisuudesta: Bouchet’n laaksosta, Chinaillon laaksosta ja Grand-Bornandin kylästä, joka sijaitsee laaksojen yhtymäkohdassa.

Nimistö

Sorbonnen yliopiston tutkija Jérémie Delorme on selvitellyt, valokuvannut ja selittänyt paikkakunnan lähes 3 000 nimeä. Näistä nimistä 90 prosenttia on peräisin latinasta, 8 prosenttia tulee vanhasta keltinkielestä, 1 prosenttia on germaanista alkuperää ja 1 prosentti latinan erilaisista esikielistä. Kolmasosa nimistöstä on peräisin alueen aikaisemmilta hallussapitäjiltä. Nimet, joiden loppu on lhon-muodossa on yleensä annettu alueelle jo ennen 300-lukua ja ière-loppuiset nimet ovat pääsääntöisesti ajalta ennen 1600-lukua.

Ranskan ympäriajo

Le Grand-Bornand on ollut pyöräilyn Ranskan ympäriajossa sekä etapin lähtö- että maalipaikkana. Etapin lähtöpaikkana kylä on ollut vuosina 1995, 1999 ja 2007. Etapin maalipaikka on ollut kylässä vuosina 2004 sekä 2007.
Liikenne ihmisvoimalla

Liikenne ihmisvoimalla tarkoittaa kaikkea liikennettä ja liikettä, jonka voimalähteenä toimii ihmisen lihakset. Siinä käytetään jotain välinettä, joten esimerkiksi kävely ja uiminen eivät kuulu "liikenteeseen" vaikka ovatkin liikkumista. Purjehdus jne. puolestaan käyttävät ihmisvoiman sijasta tuulivoimaa yms.
Liikenne ihmisvoimalla on ollut olemassa 60 000–200 000 vuotta (kuten myös liikenne eläinvoimalla) ja se on yhä ainoa luotettava voimanlähde alueilla, jossa liikenneinfrastruktuuri on kehittymätön tai esimerkiksi sodan tai maanjäristyksen vuoksi vaurioitunut.
Georg Mandelin

Georg Werner Fredrik Mandelin (8. lokakuuta 1891 Vaasa – 12. maaliskuuta 1941) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti Hänen vanhempansa olivat apteekkari, filosofian maisteri Karl Fredrik Mandelin ja Emmelin Elis Ottilie von Dukowsky. Hänet vihittiin avoliittoon vuonna 1918 Karin Helga Andrea Gylphen kanssa.

Opinnot

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta oppikoulusta vuonna 1913. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella. osastolla vuosina 1913–1915. Hän kuului Vaasalaiseen osakuntaan. Hän suoritti korkeamman päällystön kurssin vuonna 1923 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston 1. vuosikurssin vuosina  1924–1925 sekä komentajakurssin vuosina 1925–1926. Hän teki mainosalaa koskevia opintomatkoja Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan ja Ranskaan vuosina 1925–1927.

Jääkäriaika

Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 1. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään 1. syyskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti merkinantokurssin Mitaussa vuonna 1916.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin 2. kesäkuuta 1918 Vuoristoprikaatin konekivääriupseeriksi ja 23. marraskuuta 1918 alkaen Vuoristoprikaatin adjutantiksi, josta hänet siirrettiin 13. maaliskuuta 1919 Rajamaansuojeluskuntain vartiopataljoonan komentajaksi. Viipurin rykmentin 3. pataljoonaan hänet komennettiin 5. kesäkuuta 1919 ja Uudenmaan rykmentin 3. pataljoonaan 12. lokakuuta 1919 sekä Keski-Suomen rykmentin 2. pataljoonan komentajaksi 31. lokakuuta 1925. Hän hoiti 21. toukokuuta 1926  – 15. syyskuuta 1927 välisen ajan Helsingin suojeluskunnan Valkoisen rykmentin 2.  pataljoonan komentajan tehtäviä. Armeijasta hän erosi 28. toukokuuta 1926 ja siirtyi 1. kesäkuuta 1926 Suomen ilmoituskeskuksen toimitusjohtajaksi, josta hän siirtyi 1. heinäkuuta 1933 alkaen Vaasan höyrymylly oy:n mainospäälliköksi ja rehumyllyn isännöitsijäksi. Hän siirtyi 1. kesäkuuta 1935 Viipurin höyryleipomo oy:n toimitusjohtajaksi.

Talvisota

Tavisotaan hän osallistui puolustusministeriön toimistopäällikkönä ja välirauhan aikana hän perusti Jyväskylän Leipäteollisuus Oy:n. Hänet haudattiin Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Alexius Obabu Makozi

Alexius Obabu Makozi (s. 15. helmikuuta 1932) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Lokojan hiippakunnan papiksi 8. joulukuuta 1961. Hänet nimitettiin 20. helmikuuta 1971 Lokojan vihkipiispaksi ja Fallaban titulaaripiispaksi; piispaksi vihkiminen seurasi 30. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Kwao Amuzu Aggey, jota avustivat Auguste Delisle ja Dominic Ignatius Ekandem.
Makozi sai 30. heinäkuuta 1972 nimityksen Lokojan ja 31. elokuuta 1991 Port Harcourtin piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 4. toukokuuta 2009.
Onnittelukortti

Onnittelukortti on muille ihmisille onnittelumielessä lähetetty postikortti, jonka tärkein sanoma on onnitteleminen. Onnittelukortteja lähetetään ihmisille yleensä mm. merkkipäivien, kuten syntymäpäivän, joulun, ystävänpäivän, pääsiäisen ja muiden juhlapyhien tienoilla. Onnittelukortti liitetään usein lahjaan, jos merkkipäivänä annetaan onniteltavalle ihmiselle lahja. Onnittelukortit sisältävät usein piirroksia, värejä ja muita graafisia efektejä ulkoasun kohentamiseksi. Onnittelukortteja myydään kaupoissa valmiina, mutta niitä voi myös valmistaa itse tyhjistä korttipohjista tai jopa pelkästä kartongista.
Vastus

Vastus (myös resistori) on elektroniikassa komponentti, joka vastustaa tasa- ja vaihtovirran kulkua. Vastuskomponentin sähkövastus eli resistanssi mitataan ohmeissa. Tarkkuus, jolla se osuu määriteltyyn määrään ohmeja ilmaistaan toleranssilukuna.
Toisinaan puhekielessä suuretta resistanssi sanotaan vastukseksi.

Säätyvät vastukset

Joidenkin vastusten arvo on tarkoitettu riippuvan jostain ulkoisesta tekijästä. Termistorit ovat vastuksia, joiden vastusarvo riippuu lämpötilasta. Positiivisen lämpötilakertoimen vastusta kutsutaan PTC-termistoriksi (Positive Temperature Coefficient) ja negatiivisen lämpötilakertoimen vastusta NTC-termistoriksi (Negative Temperature Coefficient). Jos vastuksen arvo riippuu jännitteestä (Voltage Dependent Resistor, VDR-vastus) tällaista vastusta nimitetään varistoriksi. Vastuskomponenttia, jonka vastus säätyy valon mukaan (LDR Light Dependent Resistor), kutsutaan valovastukseksi.
Mekaanisesti säädettävät vastukset luokitellaan työkalusäätöisiin trimmereihin ja  käsisäätöisiin potentiometreihin.
Lankavastus voi myös olla työkalulla aseteltava. Silloin sen suojakuoressa on vastuksen pituinen aukko, josta vastuslanka näkyy. Langan päällä on liikkuva metallirengas, joka ruuvimeisselillä kiristetään haluttuun vastusarvoon.

Kiinteät vastukset

Tavallisimpia kiinteitä vastuksia ovat massavastus, kalvovastus ja lankavastus.
Massavastus valmistetaan puristamalla hiilikvartsiseos lieriömäiseen muotoon, jonka päälle tulee suojakerros. Aikaisemmin massavastus oli yleisin kiinteä vastustyyppi.
Kalvovastus valmistetaan höyrystämällä lieriömäisen keraamisen rungon päälle tavallisesti spiraalimainen kalvo, jonka päälle tulee suojalakka tai -massa.  Haluttuun resistanssiin voidaan vaikuttaa kalvonauhan pituudella, leveydellä ja paksuudella. Kalvovastukset jaetaan tavallisesti kolmeen alatyyppiin.  Hiilikalvovastuksen kalvo on hiiltä ja se on halvin ja ehkä yleisin vastustyyppi. Metallikalvovastuksen kalvo on nikkelikromia ja se on myös yleinen vastustyyppi. Metallioksidikalvovastuksen kalvo on tinaoksidia.
Lankavastus on muodoltaan lieriömäinen tai kulmikas. Lankavastus valmistetaan kiertämällä vastuslankaa eristerungon ympärille. Vastusarvo riippuu langan pituudesta ja paksuudesta. Vastuslankana käytetään esimerkiksi kuparin ja nikkelin seosta eli konstantaania tai krominikkeliä. Tavallisesti lankavastus kestää huomattavasti enemmän tehoa kuin massa- tai kalvovastus.
Vastuslangan oheisen kuvan mukaisella kaksoiskierteellä voidaan ehkäistä vastuksen itseinduktanssia, eli loisinduktanssia. Esimerkiksi suurilla taajuuksilla käytetään pieni-induktanssisia vastuksia. Vastuslangan kaksoiskierteen vastakkaisiin suuntiin kulkevat vastuslangat kumoavat toistensa induktanssin.

Lämmitysvastukset

Sähkölämmittimissä on vastuselementtejä, joissa sähköenergia muuttuu lämpöenergiaksi. Tyypillisesti näissä vastuksissa lämmityselementti on valmistettu metallilangasta.
Zdenko Škrabalo

Zdenko Škrabalo (4. elokuuta 1929 Sombor – 12. tammikuuta 2014 Zagreb) oli kroatialainen poliitikko.

Ulkoministeriksi

Škrabalo kävi Zagberin yliopiston läpi ja toimi lääkärinä vuonna 1953. Hän kävi seminaarin Saksassa. Škrabalo kävi myös useita kouluja läpi, kuten Lontoossa, Leuvenissa, Bostonissa ja Torontossa. Škrabalo työskenteli Maailman terveysjärjestön neuvonantajana. Škrabalo liittyi Kroatian akatemiaan vuonna 1992. 1990-luvulla Škrabalosta tuli poliitikko ja lopulta ulkoministeri. Škrabalosta tuli myöhemmin professori vuonna 1996. Škrabalo jätti viransa ja jäi eläkkeelle.

Kuolema

Škrabalo kuoli Zagrebissa vuonna 2014.
Hanlonin partaveitsi

Hanlonin partaveitsi on sääntö, jonka mukaan ei ikinä pitäisi selittää pahantahtoisuudella sitä, minkä voi selittää yhtä lailla tyhmyydellä. Sanonnasta on eri muunnelmia. Robert J. Hanlonin versio, josta sääntö on saanut nimensä, kuuluu: Never attribute to malice that which can be adequately explained by stupidity. 
Hanlonin partaveitsi on Finaglen lain sivumuunnelma.
Helkama Jopo

Värit

Alun perin Jopoja sai vain sinertävänharmaana ja vaaleantiilenpunaisena, mutta varsin pian tuli neljä uutta väriä: valkoinen, keltainen, vihreä ja kullanvärinen. Myöhemmin valikoimaan tuli muitakin värejä, kuten vaaleanvihreä, tummanvihreä, vaaleankeltainen, violetti ja tummansininen. Tässä mielessä Jopo edusti 1960-luvun suomalaista muotoilu-/merkkitavara-ajattelua, kuten Hai-kumisaappaat tai 2000-luvun eriväriset vaihdettavat matkapuhelimien kuoret.

Uusi erilainen Jopo

Helkama Velox alkoi valmistaa uutta, retrohenkistä Jopoa vuonna 2000. Uusi Jopo ei ole kuitenkaan rungoltaan samanlainen kuin alkuperäinen Jopo, mutta sen ajogeometria on täsmälleen sama kuin alkuperäisenkin.
Jopo-mallistoon kuuluu myös 16-tuumainen lasten Jopo ja keväällä lanseerattava 12-tuumainen irrotettavilla apupyörillä varustettu lasten Jopo.
Jopo on Suomen suosituin yksittäinen polkupyörämalli, jonka suosio on kasvanut koko 2000-luvun ajan. Jopolla on omat faniryhmänsä esimerkiksi IRC-galleriassa ja Facebookissa (Jopo Bicycle).

Jopo³

Vuonna 2009 markkinoille tuli uusi kolmannen sukupolven kolmivaihteinen Jopo. Jopo³ valmistetaan mustan, valkoisen, ruskean, ja turkoosin värisenä. Jopo³:ssa on sama, ergonominen ajoasento kuin normaalissa Jopossakin, mutta vaativammalle käyttäjälle löytyy myös kolme vaihdetta.

Jopo Electro

Sähköavusteinen Jopo Electro tuli pyöräliikkeisiin keväällä 2010. Jopo Electro on tarjolla turkoosin ja punaisen värisinä versioina. Jopo Electro ei ole varsinainen taittopyörä, mutta siinä on muutamia kuljetusta ja säilytystä helpottavia ratkaisuja, kuten taittuvat polkimet, pikasäädettävä ja -käännettävä ohjain sekä suuri istuimen säätövara. Tämän vuoksi Jopo Electroa on helppo kuljettaa mukana ruuhkaisten Keski-Euroopan kaupunkien julkisissa liikennevälineissä sekä vaikka matkailuautossa tai veneessä. Jopo Electro esiteltiin EuroBike-messuilla syyskuussa 2009, ja se sai varsin hyvän vastaanoton.
Moero

Moero oli sairaalalaiva, jonka Neuvostoliiton pommikoneet upottivat Itämerellä toisen maailmansodan yhteydessä syyskuussa 1944.
Flensburger Schiffsbau-Gesellschaft rakensi aluksen Compagnie Maritime Belge du Congo -yhtiölle Belgian ja tämän siirtomaan Kongon väliseen laivaliikenteeseen. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1937. Saksalaisten aloittaessa hyökkäyksensä 10. toukokuuta 1940 alus oli Antwerpenissa. Se siirtyi Bordeaux’hon, jossa se jäi saksalaisten käsiin. Syyskuussa 1940 Moero nimettiin H16:ksi.
Alus ajoi maaliskuussa 1943 karille Hangon edustalla, minkä jälkeen se oli Helsingissä telakalla korjattavana.
Sairaalalaivaksi muunnettu Moero lähti 21. syyskuuta 1944 Tallinnasta kohti Saksaa merkittynä punaisella ristillä, mutta 22. syyskuuta neuvostoliittolaiset pommikoneet upottivat sen. Laivalla oli arviolta 700 haavoittunutta ja 500 pakolaista, joista 655 kuoli tapauksen aikana.
Cepelinai

Cepelinai (yksikössä cepelinas) eli didžkukuliai on liettualainen ruokalaji. Se on myky, joka on yleensä valmistettu perunaraasteesta ja täytetty jauhelihalla. Joskus jauhelihan sijasta käytetään vuohenjuustoa tai sieniä. Ruoka on saanut zeppeliiniä merkitsevän nimensä muotonsa takia. Liettuan lisäksi cepelinai on suosiossa Puolan osissa.
Vipunosto

Vipunosto ("vipari") on lihaskuntoharjoite, jossa käsi ja käsivarsi liikkuvat kaaressa ja kyynärpäätä pidetään koko ajan samassa kulmassa. Vipunostoja käytetään ylävartalon lihaksien harjoittamiseen. Vipunostoissa käytetään vähemmän painoja, kuin samoille lihasryhmille käytettävissä työntöliikkeissä, eli pystypunnerruksessa ja penkkipunnerruksessa.

Varustus

Vipunostoja voi tehdä millä tahansa painolla, jota voi pitää yhdessä kädessä. Yksinkertaisin väline, jolla voi liikettä tehdä, on käsipaino, mutta liikettä voi tehdä myös alataljalla.

Sivuvipunosto

Sivuvipunosto vaikuttaa kolmipäiseen hartialihakseen eli olkalihakseen. Liikkeen aloitusasento on sellainen, että painoja pidetään käsissä vartalon sivuilla. Käsivarret ovat joko suorana tai hieman koukussa, jolloin liike ei rasita niin paljoa lihaksia ja on helpompi tehdä. Kädet nostetaan aloitusasennosta mahdollisimman suoraksi sivuille, jolloin muodostetaan T-kirjain. Yksi toisto on valmis, kun kädet lasketaan takaisin aloitusasentoon. Liikkeen voi tehdä myös yksikätisesti, jolloin toisella kädellä otetaan jostakin tukea, jotta tasapaino säilytetään.

Etuvipunosto

Etuvipunosto vaikuttaa etuolkapäihin. Liikkeen aloitusasento on muuten samanlainen kun sivuvipunostoissakin, mutta kädet ovat vartalon edessä. Liike jatkuu siten, että kättä nostetaan suoraan ylös eteenpäin olkapään korkeudelle, jonka jälkeen se lasketaan takaisin aloitusasentoon.

Vipunosto selällään

Vipunosto selällään rasittaa rintalihaksia, hauiksia ja olkalihasta. Liike tehdään makaamalla penkillä selällään, kädet pidetään suorana, tai vähän koukussa. Kädet nostetaan alkuasennosta suoraan ylöspäin, ja siitä lasketaan takaisin alkuasentoon. Liike voidaan tehdä esim. kahdella taljalla. Käsien pitää olla aloitusasennossa hartioiden korkeudella.
Butyynidioli

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa butyynidioli on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Butyynidioli liukenee erittäin hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin. Poolittomiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin se ei juurikaan liukene. Butyynidioli reagoi tavanomaisten alkoholien ja alkyynien tavoin. Yhdiste muodostaa estereitä reagoidessaan karboksyylihappojen kanssa. Se voidaan hapettaa butyynidialdehydiksi tai butyynidikarboksyylihapoksi ja kolmoissidos voidaan pelkistää vedyttämällä kaksois- tai yksöissidokseksi. Butyynidioli muodostaa hitaasti polymeerejä. Yhdiste on ärsyttävää ja vaikuttaa ihoon, silmiin ja hengitysteihin. Yhdiste on lievästi myrkyllistä maksalle, munuaisille ja verelle.

Valmistus ja käyttö

Butyynidiolia valmistetaan formaldehydin ja etyynin välisellä reaktiolla 90–100 °C:n lämpötilassa ja noin 5–6 ilmakehän paineessa. Katalyyttinä reaktiossa käytetään kupari(II)oksidin ja vismuttioksidin seosta, josta reaktio-olosuhteissa muodostuu varsinaisena katalyyttinä toimiva kupariasetylidi. Reaktiossa muodostuu sivutuotteena lisäksi propargyylialkoholia. Butyynidioli puhdistetaan tislaamalla alhaisessa paineessa.
Tuotetusta butyynidiolista suurin osa pelkistetään 1,4-butaanidioliksi tai buteenidioliksi. Siitä voidaan myös valmistaa rikkaruohomyrkyyjä ja palonestoaineita. Butyynidiolia käytetään teräksen valmistuksessa, apuaineena päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti nikkelillä tai kuparilla ja korroorionestoaineena.
Ruth Cardoso

Ruth Correia Leite Cardoso (19. syyskuuta 1930 – 24. kesäkuuta 2008) oli brasilialainen antropologi ja Brasilian presidentin Fernando Henrique Cardoson puoliso.

Elämä

Ruth Cardoso syntyi Araraquarassa São Paulon osavaltiossa Brasiliassa. Hän muutti osavaltion pääkaupunkiin São Pauloon opiskelemaan São Paulon yliopistoon. Hän väitteli sittemmin siellä vuonna 1972 tohtoriksi pääaineenaan antropologia. Väitöskirjan aiheena oli perherakenne ja sosiaalinen muutos japanilaisten maahanmuuttajien yhteisössä. Yliopistoaikoinaan hän tapasi tulevan puolisonsa, tulevan Brasilian presidentin Fernando Henrique Cardoson, ja he avioituivat 1952.  
Armeijan kaapattua 1964 Brasiliassa vallan Cardosot joutuivat monien muiden poliittiselta kannaltaan vasemmistolaisten tavoin lähtemään maanpakoon. Cardosot viettivät ulkomailla seuraavat kymmenisen vuotta. He asuivat Chilessä, Ranskassa, Iso-Britanniassa ja Yhdysvalloissa ja toimivat näissä maissa opettajina yliopistoissa. Yhdysvalloissa asuessaan Ruth Cardoso luennoi Coloradon yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssa. Työnsä ohella hän myös täydensi opintojaan. 
Cardosot pääsivät palaamaan Brasiliaan 1970-luvulla. He asettuivat jälleen São Pauloon, jonne perustivat 1970-luvun loppupuolella Brasilian analysointi- ja suunnittelukeskuksen, joka oli maan ensimmäinen nykyaikainen politiikkaa tutkiva tutkimuslaitos. Laitos on edelleenkin tärkeä yhteiskuntatieteiden tutkimuskeskus. Ruth Cardoso toimi laitoksen ensimmäisenä johtajana. Lisäksi hän toimi pitkään tutkijana kyseisessä instituutissa.  
Vaikka Cardoson puoliso osallistui politiikkaan 1980-luvulta alkaen ensin parlamentissa ja myöhemmin ministerinä, Ruth Cardoso päätti keskittyä kokonaan tieteelliselle uralle. Hän tutki ja kirjoitti useita tieteellisiä artikkeleita muun muassa elämästä slummeissa, maahanmuuttajien emigroitumisesta ja väkivallasta kaupungeissa. 
Kun Fernando Henrique Cardososta tuli 1994 presidentti, Ruth Cardoso jatkoi valitsemallaan linjalla ja pysyi enimmäkseen poissa julkisuudesta. Presidentin vaimona hän nykyaikaisti presidentin puolison roolia. Toisaalta hän tutkimustensa kautta vaikutti vahvasti Brasilian sosiaalipolitiikkaan. Hän käynnisti miehensä presidenttikaudella monia sosiaalipoliittisia hankkeita. Tärkein näistä oli Comunidade Solidaria, joka keskittyi köyhyyden poistamiseen ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemiseen. Muita kehityshankkeita olivat muun muassa mikrolainoja tarjoavan palvelun käynnistäminen Brasiliassa sekä terveys- ja ravitsemusneuvontapalveluiden käynnistäminen. Cardoso julkaisutti palveluiden käyttäjille myös kirjallisuutta. Cardoson luomat palvelukonseptit levisivät laajalle, ja niitä sovellettiin São Paulon lisäksi eri puolilla Brasiliaa sekä myös muualla latinalaisessa Amerikassa ja jopa Afrikassa.  
Ruth Cardoso vietiin sairaalaan 23. kesäkuuta 2008 rytmihäiriöiden ja kovien rintakipujen takia. Hän pääsi kotiin, mutta kuoli seuraavana päivänä sydänkohtaukseen kotonaan São Paulossa. Hän oli 77-vuotias.

Perhe

Cardosoille syntyi kolme lasta: Luciana, Paulo Henrique ja Beatriz.
Ilmor

Ilmor on brittiläinen moottoriurheilutekniikkaa valmistava yritys. Ilmorin perustivat Mario Illien ja Paul Morgan vuonna 1984 Roger Pensken rahoituksella. Roger Penske sai 50 prosenttia yrityksen osakkeista, ja myi myöhemmin 25 prosenttia yrityksestä Chevroletille. Yritys kehitti aluksi IndyCar-moottoreita, ja kaudella 1991 se tuli F1-sarjaan toimittaessaan moottorit Leyton House-tallille. Kaudella 1992 se toimitti moottorit Marchille ja Tyrrellille. Kaudeksi 1993 Mercedes-Benz tilasi Ilmorin moottorit Sauber-tallille. Myöhemmin vuonna 1993 Mercedes osti Chevroletin osuuden Ilmorista, ja seuraavalla kaudella Sauberin Ilmor-moottoreiden nimi oli Mercedes-Benz, Pacific Grand Prix'n moottoreiden kantaessa edelleen Ilmor-nimeä. Kaudesta 1995 Ilmor toimitti Mercedes-moottorit McLaren-tallille, joka on saavuttanut Ilmorin moottoreilla paljon menestystä: kausilla 1995 ja 1996 sijoituttiin useita kertoja palkintokorokkeelle, kaudella 1997 voitettiin kolme kilpailua ja kausilla 1998 ja 1999 Mika Häkkinen voitti kuljettajien maailmanmestaruuden. Paul Morganin kuoltua lento-onnettomuudessa vuonna 2001 Mercedes kasvatti omistustaan 55 prosenttiin vuonna 2002, ja nimesi yrityksen Mercedes-Ilmoriksi. Vuonna 2005 Mercedes osti loputkin Ilmorin osakkeista, ja yhtiön nimeksi tuli Mercedes-Benz High Performance Engines.

Ilmor Engineering

Vuonna 2005 Mario Illien ja Roger Penske ostivat takaisin pienen Special Projects -osaston, joka oli vuodesta 2003 asti valmistanut Hondan IndyCar-moottorit. Tämä uusi, täysin Mercedes-Benzistä riippumaton yhtiö sai nimekseen Ilmor Engineering Ltd., ja jatkaa Hondan IRL-moottorien toimittamista, ollen sarjan ainoa moottorintoimittaja.

MotoGP

Ratamoottoripyöräilyn MotoGP-sarjassa Ilmorilla oli talli mukana kausilla 2006-2007. Sen virallinen nimi oli Ilmor SRT. Talli osallistui yhdellä pyörällä kauden 2006 kahteen viimeiseen osakilpailuun. Ainoata pyörää ajoi Garry McCoy, jonka molemmissa starteissa hän sijoittui pistesijoille eli 15. parhaan joukkoon.
Kauden 2007 ensimmäisessä kilpailussa kumpikaan pyörä ei päässyt maaliin. Ilmor vetäytyikin sarjasta heti huonosti sujuneen avauskilpailun jälkeen, syynä tallin mukaan vetäytymisen takana oli raha- ja sponsoripula. Kuljettajina tuolla kaudella oli Britanniasta kotoisin oleva Jeremy McWilliams ja australialainen Andrew Pitt.