Brexit

Taustaa

Britannian pääministeri David Cameron lupasi vuonna 2013, että hän tulisi järjestämään kansanäänestyksen Britannian EU-jäsenyydestä. Cameron uskoi, että hän pystyisi eroamisella uhkaamalla neuvottelemaan Britannialle paremman aseman Euroopan unionissa. Voitettuaan parlamenttivaalit 2015 Cameron toteutti lupauksensa ja sopi kansanäänestyksen järjestämisestä. Samalla hän neuvotteli Britannialle tiettyjä erityisoikeuksia, joiden toivottiin pitävän maan edelleen EU:n jäsenenä.

Eroprosessi käynnistyy

Maaliskuussa 2017 Britannian parlamentti hyväksyi lain, joka valtuutti maan hallituksen aloittamaan toimet eron toteuttamiseksi. Kuningatar Elisabet II allekirjoitti lain 16. maaliskuuta 2017. Eroneuvottelut käynnistyivät virallisesti 29. maaliskuuta 2017, kun pääministeri Theresa Mayn johtama hallitus aktivoi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen artiklan 50, mistä lähetetyn ilmoituksen vastaanotti Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk. Tämä Lissabonin sopimuksessa 2009 hyväksytty artikla tekee mahdolliseksi eroamisen unionista, mikäli tämä ei ole ristiriidassa jäsenvaltion omien perustuslakien kanssa. Neuvottelujen odotetaan kestävän noin kaksi vuotta.
Britannian pääneuvottelija oli David Davis 9. heinäkuuta 2018 asti, jolloin hän erosi tehtävästä. Euroopan unionin pääneuvottelija on Michel Barnier.
Britannian parlamentti hylkäsi neuvotellun sopimuksen 15. tammikuuta 2019 äänestyksessä luvuin 432–202. Britannian pääministeri Theresa May ilmoitti 29. tammikuuta 2019 että britit aikovat hakea EU:lta joitakin muutoksia jo neuvottelemaansa brexit-sopimukseen.
Erosopimuksesta järjestettiin toinen äänestys 12. maaliskuuta 2019, jolloin se hylättiin jälleen äänin 391–242. Tämän jälkeen sopimuksesta järjestettiin vielä kolmas äänestys 29. maaliskuuta, joka sekin kaatui äänin 344–286.
28. elokuuta 2019 pääministeri Boris Johnson ilmoitti siirtävänsä Britannian parlamentin uuden istuntokauden aloituspäivän lokakuun 14. päivään, joka on lähellä sovittua takarajaa (31. lokakuuta), johon mennessä Britannian on määrä erota EU:sta. Yhdistyneen kuningaskunnan korkein oikeus totesi Johnsonin määräyksen laittomaksi ja mitättömäksi, joten parlamentin istuntotauko päättyi jo syyskuussa. Jos korkein oikeus ei olisi puuttunut Johnsonin menettelyyn, parlamentin työskentelyyn olisi voinut tulla pisin tauko sitten vuoden 1930 lukuun ottamatta vaalivuosia, jolloin tauon aikana on järjestetty parlamenttivaalit. Kansanedustajille olisi jäänyt vain noin kaksi viikkoa aikaa käsitellä eroon liittyviä asioita ennen brexitin toteutumista. Financial Times -lehti piti Johnsonin päätöstä demokratian loukkauksena, ja työväenpuolueen johtaja Jeremy Corbyn sanoi sen olevan skandaali, joka uhkaa demokratiaa.
17. lokakuuta 2019 EU ja Iso-Britannia tekivät sopimuksen brexitin toteuttamisesta. Sopimuksessa Pohjois-Irlannille annetaan tiettyjä oikeuksia EU:n sisämarkkinoilla, mutta se kuuluu silti Britannian tullialueeseen. Parlamentin alahuone ei äänestänyt erosopimuksesta tuoreeltaan vaan hyväksyi Johnsonin erottaman konservatiiviedustaja Oliver Letwinin esityksen, jonka mukaan sopimuksen edellyttämät lakimuutokset tulee hyväksyä ennen varsinaisen sopimuksen käsittelyä. 22. lokakuuta parlamentti päätti ottaa brexit-lakipaketin käsittelyyn, mutta sitä ei käsitellä Johnsonin esittämässä nopeassa aikataulussa.

Syitä ja seurauksia

Syitä kansanäänestyksen tulokseen on arvioitu narsismin, oikeistolaisuuden ja maahanmuuttajien tuoman uhan kautta ja löydetty korrelaatiota eri ryhmienkin kesken. British Social Attitudes (BSA) -kyselytutkimuksen, johon vastasi lähes 3000 kansalaista, mukaan kansa äänesti Brexitin puolesta, koska kansalaiset pelkäsivät maahanmuuttoa. Brexitin taustalla oli siis laaja maahanmuuttovastainen tunne. Kansa oli huomannut, että maahan oli tullut miljoonia maahanmuuttajia Euroopan unionin vapaan liikkuvuuden turvin. Tulijoiden määrä aiheutti laajaa huolestuneisuutta.
Britannian Jeremy Corbynin mukaan Euroopan unioni on liian uusliberalistinen, ja hänen mukaansa Euroopan unionin epäonnistuneet uusliberalistiset poliittiset toimet vaikuttivat Brexitin ilmenemiseen. Corbyn on puhunut ihmisten vapaasta liikkuvuudesta.
PricewaterhouseCoopersin raportti arvioi, että brexitin seurauksena maasta voi lähteä jopa 100 000 rahoitusalan työpaikkaa.
Brexitin seurauksena Euroopan unionin väestö pienenee 13 prosentilla.
Brexitin jälkeen Britannialla on itsenäinen maahanmuuttopolitiikka, josta on äänestetty tammikuussa 2019. Jo vuonna 2016 on puhuttu vaatimuksesta, että maahanmuuttajan täytyy puhua hyvää englantia. Corbyn on sanonut, että Brexitin jälkeen Britannialla on hallittu maahanmuutto, joka on reilu. 
Irlanti on maa joka hyötyy Britannian Brexitistä. Britanniassa aikaisemmin sijainneet yritykset uudelleensijoittuvat Irlantiin. Näihin kuuluu rahoituspalvelualan yrityksiä. Dublinin satamaa laajennetaan Brexitiä silmälläpitäen. David McWilliamsin mukaan Irlanti näyttää naapurimaahansa verrattuna ihmisten silmissä vakaalta ja siten houkuttelevalta maalta.