google/wiki40b huggingface dataset:
Vapaa-ajan Kalastaja

Vapaa-ajan Kalastaja on Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön jäsenlehti, jota myydään lehtipisteissä ja joka postitetaan kaikille jäsenmaksunsa maksaneille jäsenille ja tilaajille. Lisäksi sitä jaetaan messuilla ja muissa yleisötapahtumissa.
Vapaa-ajan Kalastaja on nelivärinen aikakauslehti, joka ilmestyy 6 kertaa vuodessa. Lehden levikki on 43 000 kappaletta.
Vapaa-ajan Kalastaja on järjestölehti, jonka sisältö ja kannanotot usein kiinnostavat myös järjestöön kuulumattomia kalastuksen harrastajia ja muita kalataloudessa toimivia. Vapaa-ajan Kalastajassa kerrotaan monipuolisesti kalastusharrastuksesta. Siinä on tietoa mm. eri kalastusmuodoista, kalankäsittelystä, kalastuspaikoista, uusista välineistä sekä lainsäädännöstä ja viranomaisten päätöksistä. Lehti palvelee myös kala- ja eräseuroja tiedottamisessa.

Lehden tekijät

Vapaa-ajan Kalastajan kustantajana on Vapaa-ajankalastajien Kustannus Oy, jossa Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestö on osakkaana. Lehden päätoimittaja on Veli-Matti Saksi ja toimitussihteeri Jaana Vetikko. Toimittajina toimivat keskusjärjestön kalatalouskonsulentit ja toiminnanjohtaja. Kirjoittajina käytetään myös eri alojen asiantuntijoita. Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön jäsenten tekstit ja aihevinkit ovat tervetulleita lehteen. Lehdellä on oma kahden vuoden välein valittava toimituskuntansa, joka ohjaa lehden kehitystä.
Holbrook Blinn

Holbrook Blinn (23. tammikuuta 1872 – 24. kesäkuuta 1928) oli San Franciscossa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli lapsena teatterissa ja esiintyi koko elämänsä ajan Yhdysvalloissa tai Lontoossa. Hän esiintyi mykkäelokuvissa ja ohjasi suosittuja yksinäytöksisiä näytelmiä New Yorkin Princess Theatressa.
Hänen menestysteoksiinsa lukeutuvat Moliére (1919), A Woman of No Importance (1916), The Lady of the Camelias (1917) ja Getting Together (1918). Eräitä hänen hienommista suorituksistaan valkokankaalla ovat The Bad Man (1920-23), Rosita, Yolanda sekä Janice Meredith (1924).

Kuolema

Blinn kuoli pudottuaan hevosensa selästä lähellä kotipaikkakuntaansa Croton-on-Hudsonia, New Yorkia ja hänet on haudattu Sleepy Hollow Cemeteryyn Sleepy Hollowissa, New Yorkissa.
Lasse Hauerwaas

Lasse Hauerwaas (synt. 1984) on helsinkiläinen runoilija ja lavarunoaktiivi. Hauerwaas on kirjoittanut neljä runoteosta sekä kuvannut ja ohjannut videoita Helsinki Poetry Connectionin jäsenten sekä muiden runoilijoiden runoesityksistä.

Tuotanto

Runokokoelmat:
Vesipistooli selän takana. Helsinki Poetry Connection, Helsinki. 2012. Ei ISBN -numeroa.
Harras, 14 päivää. Omakustanne. Helsinki. 2014. ISBN 978-952-93-4623-3
Vallankumous. Omakustanne. Helsinki. 2015. ISBN 978-952-93-6510-4
Jats. Enostone kustannus, Tampere. 2016. ISBN 978-952-5960-47-1
Antologiat:
Torasäkeet: antologia. Kolera, Turku. 2015. ISBN 978-952-7149-02-7
Magma (matematiikka)

Algebrassa magma on yksinkertaisin algebrallinen rakenne. Mikä tahansa joukko ja joukon sisäinen "laskutoimitus" ovat yhdessä magma. Esimerkiksi kokonaislukujen joukko laskutoimituksena yhteenlasku on magma, samoin merkkijonot laskutoimituksena merkkijonojen yhdistäminen. Joukko ei siis tarkoita vain lukujoukkoja, ja laskutoimitus tarkoittaa mitä tahansa sääntöä, joka kuvaa parin joukon alkioita jollekin saman joukon alkiolle. Joukko voi olla myös äärellinen, esimerkiksi kokonaisluvut 1-10 laskutoimituksena suuremman valinta on magma.
Magmoilla ei ole juurikaan itsenäistä merkitystä matematiikassa. Monet monimutkaisemmat rakenteet ovat magmoja, joissa laskutoimitukselle on asetettu jotain lisävaatimuksia.
Grupoidi on vanhempi, mutta vielä käytössä oleva, synonyymi magmalle. Kategoriateoriassa, joka on toinen matematiikan osa-alue, grupoidilla on eri merkitys.
Nuorallatanssijan kuolema eli kuinka Pete Q sai siivet

Pete Q:n vaikutus Suomen teatterielämään

Näytelmä oli 1970-luvun lopun nuorelle suomalaiselle teatteripolvelle 1960-luvun Lapualaisoopperaa vastaava merkkipaalu. Pete Q:ssa uusi teatterisukupolvi teki pesäeron 1970-luvun alun teatterin valtavirtoihin: brechtiläiseen teatteriin ja marxilaisiin sosialistisen realismin ihanteisiin. Vaikka joukossa oli monia taistolaisliikkeessäkin mukana olleita nuoria teatterilaisia, Pete Q itsessään oli vailla ideologisia painolasteja. Sen kritiikin kohteena oli totalitarismi ilmansuunnista riippumatta. Myös kerronnan tapa poikkesi monessa suhteessa 1970-luvun alun ihanteista.

Suomen Kansan Teatteri

Vain tätä produktiota varten perustetun Suomen Kansan Teatterin esiintyjäkaarti oli etupäässä joukko nuoria teatterikoululaisia, joista moni sittemmin nousi teatterin, elokuvan ja tv-viihteen tähdiksi. Heitä olivat muun muassa Eija Ahvo, Kari Väänänen, Kari Heiskanen, Erkki Saarela, Markku Toikka, Vesa Vierikko ja Pirkka-Pekka Petelius. Merkittävää on myös että Pete Q:n tiimoilla toisensa kohtasivat useat niistä nuorista teatterintekijöistä jotka olivat seuraavalla vuosikymmenellä mukana luomassa Ryhmäteatterista yhden Suomen merkityksekkäimmistä näyttämöistä.
Avioliittoyhtiö

Juoni

Elokuvan päähenkilö on arkkitehti Paavo Kannas (Tauno Palo), joka omistaa sisustukseen keskittyvän yrityksen. Naiset pyörivät hänen ympärillään. Hän ottaa työntekijäkseen ahkeran ja rumaksi arvioimansa naisen, joka yllättäen paljastuukin varsin sieväksi neitoseksi.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva saa sekä kiitosta että kritiikkiä. Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) piti elokuvaa ”onnistuneena kotimaisena elokuvakomediana”, kun taas Paula Talaskiven (Helsingin Sanomat) mielestä se oli ”ylen kevyt, harmiton ja tavanmukainen laitos, josta etsimälläkään ei löydä uutta virkistävää piirrettä”.
Tv-kriitikko Arto Pajukallio arvioi elokuvan kokemattoman ohjaajan väkinäiseksi ja sovinistiseksi komediaksi.
Hauiskääntö

Yleiskuva

Hauiskääntöä voi käytettävästä välineestä riippuen harjoittaa monella tavalla. Liikkeen aikana tarkoituksena on pitää hauislihas jännitettynä ja kyynärpää paikoillaan. Liike on kaareva ja se aloitetaan lantion korkeudelta nostamalla paino rinnan korkeudelle (ks. kuvat) ja lasketaan takaisin aloituspisteeseen.

Variaatiot

Hauiskäännöstä on olemassa monia variaatioita. Joissain liikkeissä on vastaote ja joissain käytetään apuna scott-penkkiä (kuvassa)
Normaalisti hauiskääntö tehdään kämmenet ylöspäin käännettynä. Kämmenten kääntäminen toisin päin vaikuttaa myös kyynärvarren lihaksiin.
Ihmisoikeudet Valko-Venäjällä

Tämä artikkeli kertoo Valko-Venäjän ihmisoikeustilanteesta.

Vaalit

Valko-Venäjällä oli vaalit syyskuussa 2008. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ; Organization for Security and Co-operation in Europe OSCE) tarkkailijoiden mukaan vaalit eivät täyttäneet OSCE:n standardeja. Äänestäjät eivät saaneet riittävästi tietoja ehdokkaiden valintaan. Valko-Venäjän lait eivät salli vapaata kokoontumisvapautta ja sananvapautta. Kansalaisjärjestöjen toiminta ja jäsenyys säädettiin laittomaksi ennen presidenttivaaleja maaliskuussa 2006.

Sananvapaus

Amnesty Internationalin mukaan laki rajoittaa Valko-Venäjällä sananvapautta.     
Presidentti hyväksyi uuden lehdistölain 7.8.2008. Kritiikin mukaan se rajoittaa julkaisuvapautta entisestään. Vain 30 julkaisua jatkoi ilmestymistä. Puolet niistä on valtion omistaman jakelukanavan ulkopuolella. Laki antaa valtiolle oikeuden sulkea lehtien toimituksia ilman oikeusistuimen päätöstä yhden varoituksen jälkeen. Lehdistön ulkomainen rahoitus kiellettiin. Laki koskee myös nettijulkaisuja ulkomaisen ”disinformaation” rajoittamiseksi. Presidentin kanslian mukaan mallia otettiin Kiinasta.

Kokoontumisvapaus

Amnesty Internationalin mukaan Valko-Venäjä rajoittaa kokoontumisvapautta. Mielenosoitukset on kielletty tai hajotettu pakolla. Reporttereita ja kansalaisaktivisteja on ahdisteltu. Seksuaalivähemmistöjen, kuten homojen ja lesbojen,  katutapahtumien hakemukset hylätään Valko-Venäjällä.

Kuolemantuomio

Neljä ihmistä teloitettiin ampumalla vuonna 2008. Euroopan neuvoston pääsihteeri tuomitsi kuolemantuomiot ja syytti Valko-Venäjän viranomaisia ihmisarvojen peittelemättömästä hylkäämisestä.
RN Augusto Riboty (1916)

Palvelus

Alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle. Sitä ei koskaan kuitenkaan siirretty, vaan alus romutettiin Italiassa 1951.
Kärkölä (Pusula)

Kärkölä on kylä Pusulassa Lohjalla. Valtatien 2 varrella sijaitseva Kärkölä on Pusulan pohjoisin kylä.
Kärkölässä on vuonna 1842 valmistunut puinen Kärkölän kirkko. Kyläyhteisön omistuksessa on Kärkölän kylätalo, entinen Kärkölän koulu. Kärkölässä on myös Myllymäen torppa. Suurin työnantaja kylässä on Stena (Metalliyhtymä). Loukun tienhaarassa toimii lounasravintola Loukku.
Nvi

nvi (New VI) on neljättä BSD-jakelua varten uudelleenkirjoitettu vi- ja ex-toteutus. nvi:n on kirjoittanut Keith Bostic.
nvi syntyi, kun osia BSD-järjestelmästä jouduttiin kirjoittamaan uudelleen lakiteknisten epäselvyyksien takia, jotka liittyivät AT&T:n omistamaan alkuperäiseen Unix-lähdekoodiin.
nvi on oletuksena mukana FreeBSD-, NetBSD- ja OpenBSD-järjestelmissä. Mac OS X 10.2 ja aikaisemmat sisälsivät nvi:n (myöhemmin sen korvasi vim).
Marcus Atilius Regulus

Elämä

Regulus toimi konsulina vuosina 267 eaa. sekä 256 eaa. Ensimmäisellä konsulikaudellaan hän taisteli menestyksekkäästi salentiineja vastaan. Jälkimmäisenä vuonna hän komensi Rooman joukkoja yhdessä kanssakonsulinsa Lucius Manlius Vulso Longuksen kanssa ensimmäisessä puunilaissodassa. He voittivat Karthagon laivaston Eknomoksen taistelussa Sisilian kaakkoispuolella, jonka jälkeen he suorittivat maihinnousun Afrikkaan. Vulso kutsuttiin tämän jälkeen takaisin Roomaan, jolloin Reguluksen oli saatettava sota päätökseen. Regulus löi karthagolaiset Adysin taistelussa Karthagon lähellä. Reguluksen vaatimukset ehdottomasta antautumisesta kuitenkin suututtivat kathagolaiset ja nämä jatkoivat vastarintaa roomalaisia vastaan, ja vuonna 255 eaa. he voittivat ja vangitsivat Reguluksen Tunisin taistelussa.
Perimätiedon mukaan Regulus pysyi vangittuna Karthagossa kunnes hänet lähetettiin Roomaan neuvottelemaan joko rauhasta tai vankienvaihdosta. Hänen kerrotaan vaatineen senaattia kieltäytymään Karthagon ehdotuksista, minkä jälkeen hän noudattaakseen vapauttamisensa ehtoja palasi vankeuteen Karthagoon huolimatta roomalaisten vastustuksesta. Hänen vangitsijoidensa kerrotaan nopeasti kiduttaneen hänet kuoliaaksi. Reguluksen toiminta nähtiin osoituksena sankarillisesta kestävyydestä.
Paras aikakautta käsittelevä säilynyt lähde, kreikkalainen historioitsija Polybios (n. 203–118 eaa.) ei mainitse Reguluksen kuolemaan liittyvistä tapahtumista, mutta se mainitaan vuonna 129 eaa. konsulina toimineen Gaius Sempronius Tuditanuksen fragmenteissa. Jotkut historiantutkijat ovat arvelleet, että kertomus Reguluksen kiduttamisesta olisi keksitty puolustamaan sitä, että Diodoros Sisilialaisen mukaan roomalaiset kiduttivat kahta karthagolaista sotavankia Reguluksen lesken käskystä.
Ursula (kuvitteellinen hahmo)

Ursula on kuvitteellinen hahmo Disneyn Pieni merenneito -elokuvassa. Ursula on paha merinoita, joka himoitsee mertenkuninkaan Tritonin valtikkaa, jotta pääsisi valtaan. Pienen merenneidon lisäksi Ursula esiintyy myös pelissä Kingdom Hearts ja Pieni merenneito II: Atlantiksen salaisuus -elokuvaan perustuvassa PlayStation-pelissä. Elokuvassa Ursulan apureina toimivat mureenat nimeltään Kiero ja Liero, jotka kuolivat kun Ursula vahingossa ampui heitä Tritonin valtikasta lähteneellä sähkösykäyksellä. Ursula kasvoi myöhemmin jättimäiseksi ja yritti tappaa Arielin, mutta Ursula sai surmansa, kun prinssi Eric ohjasi laivan päin Ursulaa ja laivan keulan terävä puuosa lävisti Ursulan, joka sähköistyi kuoliaaksi ja upposi merenpohjaan laivan kanssa. 
Ursulalla on sinertävän värinen iho ja valkoiset hiukset. Hän on lihava, mutta hänellä on lihaksikkaat mustekalan lonkerot. Ursulalla on tosin vain kuusi lonkeroa, vaikka mustekaloilla niitä on kahdeksan tai kymmenen. Ursulalla on myös sisko Morgana, joka on Ursulaa laihempi ja esiintyy elokuvassa Pieni merenneito II: Atlantiksen salaisuus merinoitana Ursulan tilalla. Ursula on äänestetty maailman parhaaksi piirroshahmoksi. Ursulan ja tämän nuoremman sisaren Morganan suomenkielisenä ääninäyttelijänä toimi Ulla Tapaninen. Ursula esiintyi Olipa kerran -sarjan neljännellä kaudella. Ursula esiintyi myös Herkules-animaatiosarjan jaksossa "Hercules and the Bacchanal", jossa hän yritti myydä parfyymia Herkulesille ja Hermesille.
Descendants-elokuvasarjassa paljastetaan, että Ursula ja tämän mureena-apulaiset on herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille ja Ursulalla on Uma-niminen tytär, joka on yhtä paha kuin äitinsäkin ja Malin kilpailija. Ursula ja Uma pitävät saarella Ursula's Fish & Chips nimistä ravintolaa, joka myy kalaa ja perunoita ja jonka takaosassa Ursula ja Uma asuvat ja Ursula pysyy usein kotonaan katsoen saippuaoopperoita Uman hoitaessa pääosin asiakastarjoilun. Ursula teki Cameo-roolin Descendants 2-elokuvassa, jossa hän ilmestyi Umalle ja tämän miehistölle ravintolassaan laskien lonkeronsa heidän lähelleen ja käski heidän olla hiljaa huomauttaen heille, että tiskit eivät tiskaannu itsestään. Ursulaa ääninäytteli elokuvassa Whoopi Goldberg. Lisäksi Ursulan mureena-apulaisilla Kierolla ja Lierolla on Lagan ja Derelict-nimiset jälkeläiset, jotka on annettu lemmikiksi Jafarin pojalle Jaylle.
Euroopan Kirjailijaliitto

Euroopan Kirjailijaliitto (Europäische Schriftsteller-Vereinigung, ESV) oli Saksan perustama Goebbelsin organisoima vuosina 1941–1945 toiminut kulttuurijärjestö, johon kuului jäseninä myös suomalaisia kirjailijoita.
Järjestö perustettiin syksyllä 1941 Weimarissa pidetyillä runoiljapäivillä, ja sen puheenjohtajaksi valittiin saksalainen kirjailija Hans Carossa. Liiton varapuheenjohtajaksi valittiin vuonna 1942 suomalainen V. A. Koskenniemi. Liiton jäsenosastoja perustettiin Suomeen ja 15 muuhun maahan. 
Kirjailijaliiton Suomen osastossa oli jäseninä noin 40 kirjailijaa, joista 15 oli suomenruotsalaisia. Suomen osaston puheenjohtaja oli Arvi Kivimaa. Suomesta liittoon kuuluivat muun muassa Mika Waltari, V. A. Koskenniemi, Tatu Vaaskivi, Maila Talvio, Viljo Kajava, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander,  Bertel Gripenberg, Hjalmar Dahl, Harald Hornborg, Lorenz von Numers, Jarl Gallén, J. C. Fabritius, E. R. Gummerus, Ulla Biaudet (Ulla Bjerne), Joel Rundt, Ture Janson, Göran Stenius, Olof Enckell ja Jarl Hemmer. 
Euroopan kirjailijaliitto järjesti lokakuussa 1942 Weimarissa kirjailijakokouksen, johon osallistuivat Suomesta Viljo Kajava, Mika Waltari, Maila Talvio, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander ja Suomen kirjailijaliiton puheenjohtaja Yrjö Soini.
Euroopan kirjailijaliitto myönsi ulkomaisille kirjailijoille vierailustipendejä Saksaan. Kirjailija Irja Salla oleskeli liiton stipendin turvin Saksassa heinäkuusta 1943 tammikuuhun 1944, ja myös Helvi Hämäläiselle myönnettiin stipendi, mutta hän jätti sen käyttämättä.
Pivatic

Alkutaival

Yritys perustettiin nimikkeellä Toolsystem Ky vuonna 1975, joka kehitti puristintyökalukasetteja . Vuosina 1976–1987 nämä työkalukasetit integroitiin linjakokonaisuuksiin ja kehitettiin numeerinen ohjausjärjestelmä, jolla linjan toimintoa saatiin automatisoitua. Samaa ohjausjärjestelmää käytettiin myös ensimmäisissä siipitaivutusasemissa, jotka kehitettiin vuosina 1982–1987.

Globalisoituminen

Vuodet 1988–2007 yritys kehitti myyntitoimintaansa, ja nimeksi vaihtui Pivatic. Digitaalitekniikan myötä numeerista ohjausjärjestelmää alettiin käyttämään digitaalisen linjaohjaimen kautta ja myynnin tueksi kehitettiin ensimmäinen multimediaohjelma. Nämä johtivat tilauskannan kasvuun ja uusien toimitilojen hankintaan. Globalisoitumisen myötä suomalainen pääomasijoittaja Sentica Partners Oy osti Pivaticin ja kehitti ohutmetallialan ja raskasmetallialan yhdistävän yritysryhmän, Ursviken Groupin.

Sähköinen aikakausi

Vuonna 2008 hydraulisten työstökoneiden vaihtoehdoksi alettiin kehittämään luontoystävällisempiä sähköisiä työstökoneita. Nämä koneet eivät kuitenkaan pystyneet tuottamaan samanlaista lävistys- tai taivutusvoimaa, joten paksummat metallilevyt (yli 2mm) eivät tulleet kyseeseen. Hydraulikoneiden kysyntä ei siis lakannut tähän.
Nykymarkkinoilla vaaditaan nopeampia kappaleaikoja ja parempaa laatua sekä joustavuutta. Kelamateriaalia käyttäessä linjojen kokovaatimukset kasvavat kelaleveyden mukaan, ja vielä vuonna 2015 ei ollut kehitetty lävistyslinjaa joka pystyisi käsittelemään yli 1 830 mm leveitä keloja.
Suuri profeetta (sotaharjoitus)

Suuri profeetta-merisotaharjoitus järjestettiin Hormuzinsalmella 31. toukokuuta – 6. huhtikuuta 2006. Siinä Iran esitteli puolustusvalmiuttaan Hormuzinsalmella ja joitain uusiksi mainittuja aseita. Iranin mukaan harjoitukseen osallistui 1 500 alusta ja 17 000 sotilasta Islamilaisen tasavallan armeijasta, Islamilaisesta vallankumouskaartista, poliisista ja vapaaehtoisesta Basij-vapaaehtoismiliisistä. Iranilaislähteiden mukaan harjoitus sai brittiläiset ja yhdysvaltalaiset joukot hälytystilaan alueella.
Vuodesta 1998 alkaen ovat länsimaat järjestäneet Hormuzinsalmella Arabian Gauntlet -nimisen merisotaharjoituksen. Edellisen kerran harjoitus järjestettiin 22. maaliskuuta – 30. maaliskuuta 2005. Harjoituksen nimi oli Arabian Gauntlet 2005.
Yhdysvallat ja Iran kävivät meritaisteluja 1988. 14. huhtikuuta 1988 iranilaisten merimiinoitus miltei upotti yhdysvaltalaisen ohjusfregatti USS Samuel B. Robertsin. Yhdysvallat vastasi operaatio Praying Mantisilla 18. huhtikuuta hyökkäämällä Sassan-öljykentälle sekä tuhosivat iranilaisen Sahand-aluksen.
Suuri profeetta-harjoitusten yhteydessä julkistettiin 4. huhtikuuta 2006 uusiksi mainittuja aseita maalta tai mereltä tehtäviä tutkahavaintoja karttamaan kykenevä iranilainen lentovene, mikä olisi aseistettu ohjuksilla ja se kykenisi nousemaan ilmaan vedenpinnan läheisyyteen matalalla. Venäläisarvioiden mukaan kyse saattaa olla Ekranoplan A-90 Orljonok -tyyppisestä lentoveneestä, mikä oli jo Neuvostoliiton laivastolla.
Harjoituksen yhteydessä esiteltiin myös tehokas iranilainen Hoot-ohjus, mikä kykenee lentämään ilmassa 100 metriä sekunnissa ja meressä 25 metriä sekunnissa. Venäläisten arvioiden mukaan kyseessä saattaa olla Neuvostoliitossa kehitetty Tornado-niminen nopea torpedo, minkä kantama ei kuitenkaan ollut kuin 7 kilometriä.
Venäläisten lähteiden mukaan aseiden konstruktio on kuitenkin vanhempaa neuvostoliittolaista alkuperää ja ne ovat saattaneet ajautua Iraniin kolmansien maiden kautta.
Idänhopeanokka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11-11,5 cm. Se on pieni, höyhenpuvultaan punavarpusnaarasta muistuttava lintu, jolla on pitkähkö tumma pyrstö ja hopeanharmaa kekonokka. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Esiintyminen

Idänhopeanokka pesii Keski-Idässä ja Etelä-Aasiassa, Israelista Nepaliin, Bangladeshiin ja Sri Lankaan. Se on yleinen ja sen kanta on elinvoimainen. Se on paikkalintu eikä sitä ole tavattu Suomessa. Se on ollut yleinen lemmikkilintu, ja karkuun päässeistä lemmikeistä on muodostunut pesiviä vieraslajipopulaatioita ainakin Kuwaitiin, Jordaniaan, Qatariin, Puerto Ricoon ja Yhdysvaltoihin.

Elinympäristö

Kuivat, osin pensaikkoiset tai harvapuustoiset avomaat, savannit, viljelysmaat, mielellään vesistön lähellä.

Lisääntyminen

Pesä on suurehko ruohonkorsista punottu kupukattoinen rakennelma puussa. Valkoisia munia on 4-10. Haudonta-aika on noin 2 viikkoa. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 3-viikkoisina.

Ravinto

Idänhopeanokka on siemensyöjä.
Master of the Rings

Michael Weikathin ja Andi Deriksen yhteistyö

Weikath osallistuu levyllä jokaiseen kappaleeseen lukuun ottamatta kappaleita "Why", "Mr. Ego (Take Me Down)", "Take Me Home" ja "Still We Go". Suurimmaksi osaksi hän teki kappaleita laulaja Andi Deriksen kanssa. Kappale "Perfect Gentleman" oli erittäin suuri radiohitti, ja "Where The Rain Grows" kappaleesta tuli lopulta Helloweenin suosituimpia. Kaikkien aikojen suosituimmaksi Helloween albumiksi The Time of the Oathin ohella pidettyä Master of the Ringsiä on sanottu myös kaikkien aikojen parhaaksi power metal albumiksi, ja Metal Hammerin Paras metallialbumi (The Greatest Metal Album) äänestyksessä levy sijoittui ensimmäiselle sijalle. Kolmanneksi tuli yhtyeen aiempi levy Keeper of the Seven Keys Part II (1988). Kaikki Helloweenin studiolevyt lukuun ottamatta Chameleonia saivat ääniä.
Ensimmäistä levyään Helloweenin rivistössä tekevä laulaja Andi Deris takoi levylle hittejä niin paljon kuin ehti. Yhteistyö Weikathin kanssa on lähes uskomatonta etenkin kappaleissa "Where The Rain Grows" ja "Perfect Gentleman". Miehen karismaattinen olemus sai yhtyeelle jopa naisfaneja. Michael Kiske erotettiin yhtyeestä, ja Deris korvasi tämän. Weikath kertoo tämän olevan eräs yhtyeen uran järkevimpiä ratkaisuja. Deris teki myös hienoja kappaleita yksin, esimerkkinä Expanded Version kappale "Can't Fight You Desire". Hän on myös erittäin suuri Kiss-fani, ja tällä perusteella halusi yhtyeen kappaleen "I Stole Your Love" vähintään bonusversioon.
J. K. Simmons

Biografia

Simmons syntyi vuonna 1955 Detroitissa, Michiganin osavaltiossa. Hänellä on laulajana ja sanoittajana toimiva veli David ja sisar Elizabeth. Simmons valmistui Montanan yliopistosta.
Living lab

Living lab on tutkimuskonsepti. Se on käyttäjälähtöinen, avoin innovaatioekosysteemi, joka toimii usein aluetasolla (esim. kaupunki, taajama, alue), yhdistämällä samanaikaisesti tutkimuksen ja innovoinnin prosessien puitteissa julkisen ja yksityisen sektorin ihmiset.
Konsepti perustuu systemaattiseen lähestymistapaan, jossa yhdistetään tutkimus-ja innovaatioprosesseja.
Viime aikoina Web 2.0 rooli Living lab-hankkeissa on kasvanut, esim. käyttäjäyhteisöjä on saatu mukaan uusien tuotteiden kehitykseen, Myös Wikipedia, crowdsourcing ja joukkojen viisaus ovat esimerkkejä tavoista luoda uusia sisältöjä ja sovelluksia yhdessä.
Kauko Kula

Kauko Kalervo Kula (24. lokakuuta 1919 Pori – 1. heinäkuuta 1983) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, toimittaja, tiedottaja ja kirjallisuuskriitikko.

Henkilöhistoria

Kauko Kulan vanhemmat olivat kauppias J. O. Kula ja Aino Nordlund. Kula tuli ylioppilaaksi 1937 ja valmistui filosofian maisteriksi 1947. Hänen pitkäaikainen avopuolisonsa oli lehtori Pia Hypén (1917–2004). Sota-aikana Kula toimi sotilaspastorina ja valistusupseerina. Kula oli Väkijuomakysymyksen tutkimussäätiön tiedotussihteeri 1952–1955, Alkoholipolitiikka ja Alkoholpolitik -aikakauskirjojen toimittaja ja toimitussihteeri 1952–1965 ja Alkon tiedotus- ja julkaisupäällikkö 1955–1966. Aamulehden kirjallisuuskriitikko Kula oli 1947–1949, Uuden Suomen 1949–1952 ja Kauppalehden vuodesta 1957. Hän laati kirjallisuusarvosteluja myös Satakunnan Kansa -lehteen. Me-lehden viikon kirjallisuuskatsaukset hän toimitti 1954–1966. Yleisradio esitti satoja Kulan matkakuvauksia ja kirjallisuuskatsauksia. Suomen Kulttuurirahaston Kauko Kulan nimikkorahasto tukee kirjallisuutta.
Strátos

Maantiede

Strátoksen kylä sijaitsee Achelóos-joen länsirannalla noin yhdeksän kilometriä Agrínion kaupungista luoteeseen. Heti kylän pohjoispuolella joessa sijaitsee Strátoksen tekojärvi. Strátoksen kunnallisyksikkö käsittää Agrínion kunnan länsiosan. Sen suurin asutus on Lepenoún pieni kaupunki.

Nykyinen kylä

Nykyinen kylä on kehittynyt paikalle myöhemmin. Se tunnettiin aiemmin nimellä Sorovígli (Σωροβίγλι) ja nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1928.
Strátos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Agrínion kuntaan yhdessä Angelókastron, Arákynthoksen, Makryneían, Neápolin, Panaitolikón, Paravólan, Parakampýlian ja Thestieíin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.