google/wiki40b huggingface dataset:
Valjalan kirkko

Historia

Valjalan kirkko rakennettiin Valjalan maalinnan valloituksen jälkeen vuonna 1227. Valjalan valloitus merkitsi viimeisen vapaan Viron muinasimaakunnan kukistumista ristiretkeläisille. Valjalan kirkko on tiettävästi vanhin Viron kivikirkoista. Kirkon vanhin säilynyt osa on sen kuoriosa, johon rakennettiin vielä myöhemmin myös kirkkosali. Kirkko rakennettiin linnoitusrakenteeksi vuoden 1343 Yrjönyön kapinan aikaan. Rakennus ryöstettiin vuonna 1710 suuren Pohjan sodan aikana. Sittemmin 1900-luvun aikana kirkkoa on kunnostettu useampaan otteeseen.

Rakennus

Valjalan kirkko toimi paitsi kirkkorakennuksena, mutta myös linnoituksena. Kirkon länsifasadilla on sisterssiläisille tyypilliset kaksi suippokaarista ja yksi pyöreä ikkuna. Ikkunat ovat korkealla, jotta vihollinen ei pääsisi niistä sisään. Ikkunoiden yläpuolen suuri kaari rakennettiin ilmeisesti toteuttamattomana osana suunnitelmia laajentaa kirkkoa länteen. Kirkon pyöräkaarinen portaali edustaa romaanista tyyliä. Kirkolla on myös torni, joka on rakennettu mahdollisesti 1600-luvulla. Tornimuurissa on vanhojen hautalaattojen kappaleita. Kirkon kuoriosassa on kuusi apostolihahmoja esittävää seinämaalausta.
Kazaa

Versiot

Kazaa Lite oli epävirallinen versio Kazaa Media Desktopista. Siitä oli poistettu mainosohjelmat sekä vakoiluohjelmat ja se oli hieman monipuolisempi. Se julkaistiin huhtikuussa 2002, tämä versio oli maksuton ja 2005 vuoden puolivälissä se oli jo melkein yhtä laajasti käytetty kuin virallinen Kazaa itse.
Pif ja Herkules

Pif ja Herkules (ransk. Pif et Hercule) on ranskalaisen José Cabrero Arnalin vuonna 1948 luoma sarjakuva. Sen hahmot ovat Pif-koira ja Herkules-kissa.
Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran Ranskan kommunistisen puolueen päivälehdessä L’Humanité maaliskuussa 1948. Aluksi Pif (ransk. Pif le Chien) esiintyi sarjassa yksinään, kunnes Herkules tuli mukaan vuonna 1950. Vuosina 1969–1993 sekä 2004–2008 sarjakuvaa julkaistiin Pif Gadget -nimisenä lehtenä. Hahmot esiintyivät myös vuonna 1989 tehdyssä animaatiosarjassa.
Suomessa sarjakuvaa julkaistiin Raketti-lehdessä 1960-luvulta lähtien. Vaikka Pif ja Herkules ilmestyi vasemmistolaisissa lehdissä Suomen ja Ranskan lisäksi muun muassa Britanniassa, ei se ollut poliittinen sarjakuva. Raketti-lehden jälkeen sarjaa julkaistiin myös Jippo-lehdessä.
Mauno Rauramo

Mauno Rauramo, vuoteen 1935 Schroderus (12. lokakuuta 1885 Lapinlahti – 7. tammikuuta 1950) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Viipurin kaupungin synnytyslaitoksen ylilääkäri 1918–1937, Viipurin naistensairaalan ylilääkäri 1938–1940, Helsingin yliopiston synnytys- ja naistentautiopin professori ja Naistenklinikan johtaja 1942–1950.
Mauno Rauramon pojan varatuomari, kanslianeuvos Mauno Heikki Rauramon poikia ovat Jaakko Rauramo, Ilkka Rauramo ja Anssi Rauramo. Mauno Rauramon toinen poika on professori Mauno Lauri Rauramo.
USS Carter Hall (LSD-50)

Valmistus

Alus tilattiin Avondale Shipyardilta New Orleansista Louisianasta Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 11. marraskuuta 1991. Alus kastettiin ja laskettiin vesille 2. lokakuuta 1993 kumminaan Marry Elam Howard entisen apulaislaivastoministerin J. Daniel Howardin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1995.

Palvelus

Alus vastaanotti 3. lokkauuta 1995 Panama Cityn edustalla Floridan rannikolla kaksi LCAC-ilmatyynyalusta, jotka se kuljetti Little Creekiin Virgniaan. Matkalla alus vieraili 5.-10. lokakuuta Key Westissä. Alus saapui 13. lokakuuta tulevaan kotisatamaansa Little Creekiin.
Alus lähti kotisatamastaan toukokuussa 2016 BALTOPS 2016 -harjoitukseen. Matkalla alus pysähtyi Onslow Bayssä, jossa siihen nousi 8. merijalkaväkirykmentin III pataljoona. Se aloitti 2. kesäkuuta kolmipäiväisen laivastovierailun Tallinnassa ennen harjoituksen alkamista. Harjoituksen päätyttyä alus ankkuroitui 17. kesäkuuta Tirpitzhafenin laivastotukikohtaan Kielissä kolmipäiväiselle vierailulle.
Kielistä alus jatkoi Amsterdamiin, jonne se saapui 21. kesäkuuta viipyen kolme päivää ennen matkan jatkamista Norjaan. Alus saapui 26. kesäkuuta Haakonsvernin laivastotukikohtaan Bergeniin, missä se viipyi kaksi päivää. Alus pysähtyi 1. heinäkuuta Reyakjavikissä kolmeksi päiväksi ja se saapui kotisatamaansa Little Creekiin vielä heinäkuussa.
Alus lähti 29. marraskuuta merelle osallistuakseen lähes kolmen viikon ARG/MEUEX harjoitukseen USS Bataanin johtaman maihinnousuosaston mukana. ALus lähti 9. tammikuuta 2017 merelle COMPTUEX-harjoitukseen, mistä se palasi 29. tammikuuta.
Indosiar

PT. Indosiar Visual Mandiri tai lyhyesti Indosiar on indonesialainen televisioasema, joka perustettiin 11. tammikuuta 1995. Vuodesta 2011 lähtien sen omistaa Emtekin tytäryhtiö Surya Citra Media.
Indosiarin sisarkanavina toimivat SCTV, O Channel ja Elshinta TV.
Torsten Carlander-Reuterfelt

Bengt Torsten ”Totti” Carlander-Reuterfelt (14. maaliskuuta 1902 Helsinki – 19. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomenruotsalainen teollisuusmies sekä merkittävä kaitafilmauksen ja musiikin harrastaja. Koulutukseltaan Carlander-Reuterfelt oli sähköinsinööri, ja työuransa hän teki Kellokosken Tehdas Oy:n toimitusjohtajana 1927–1963. Hän kuvasi kaitafilmille muun muassa Euroopan-matkojaan 1930-luvulta alkaen, ja hänen kulttuurihistoriallisesti merkittävä elokuvakokoelmansa on lahjoitettu Suomen elokuva-arkistoon.
Carlander-Reuterfelt tunnettiin myös musiikinystävänä, ja hän sävelsi muun muassa kamarimusiikkia ja lauluja. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajia. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1925 oli pianonsoitonopettaja Margit Ringvall ja toinen puolisonsa vuodesta 1949 merkonomi Ann-Marie Lindholm; kahdesta liitostaan hänellä oli viisi lasta.
Musiikki- ja elokuvaharrastuksen lisäksi Carlander-Reuterfelt tunnettiin mehiläistenhoitajana. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi.
Föglön vaakuna

Föglön vaakuna on Föglön kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa paitsi saaristolaisluontoon myös kunnan nimeen (ruots. fågel, lintu).
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kolme yläviistoon lentävää kultaista sorsaa asetettuina 2 + 1.” Vaakunan ovat suunnitelleet Matts Dreijer ja A. W. Rancken, ja Föglön kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 15. syyskuuta 1948. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 31. lokakuuta 1951.
Gwen Stefani

Ura

Vuonna 1987 Gwen Stefani ryhtyi veljensä Eric Stefanin yhtyeen No Doubtin taustalaulajaksi. Yhtye solmi levytyssopimuksen Interscope Recordsin kanssa. Gwen oli myös taustalaulajana Sublimen kappaleella "Saw Red".
Kesällä 2004 No Doubt vetäytyi tauolle ja Stefani siirtyi soolouralle ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Love.Angel.Music.Baby. marraskuussa 2004. Levyltä on julkaistu muun muassa singlet What You Waiting For?, Rich Girl (raptähti Even kanssa) ja Hollaback Girl, joista kaikista on tehty myös musiikkivideot. Hänen soolouransa aikaisempia julkaisuja ovat olleet muun muassa duetot Let Me Blow Ya Mind (2001) Even kanssa sekä Can I Have It Like That? (2005) R&B-laulaja Pharrellin kanssa. 
Syksyllä 2006 Gwen Stefani julkaisi singlen Wind it Up albumilta The Sweet Escape. Wind It Up -musiikkivideo ilmestyi marraskuun loppupuolella 2006. 27. marraskuuta 2006 julkaistiin Harajuku Lovers Live -DVD.
The Sweet Escape -kiertue vieraili Helsingissä, Hartwall Areenalla, 12. lokakuuta 2007.
Gwen Stefanilla on oma vaatemerkki, L.A.M.B. Merkkiin kuuluu myös hieman halvempi, Harajuku Lovers -mallisto.
Stefanilla on myös L-niminen hajuvesi, sekä Harajuku Lovers -nimeä kantava hajuvesisarja. Siihen kuuluu viisi tuoksua: G, Love, Angel, Music ja Baby.

Yksityiselämä

Stefani seurusteli noin seitsemän vuoden ajan No Doubtista tutun bändikaverinsa Tony Kanalin kanssa. He erosivat 1995 yhtyeen Tragic Kingdom -levyn tekoprosessin aikana, ja moni levyn lauluista kertoo heidän suhteestaan. 
Vuonna 1997 Stefani tapasi Bush-yhtyeen laulajan Gavin Rossdalen ja avioitui tämän kanssa 14. syyskuuta 2002. Parilla on kolme poikaa, Kingston James McGregor Rossdale (s. toukokuu 2006), Zuma Nesta Rock Rossdale (s. elokuu 2008) ja Apollo Bowie Flynn Rossdale (s. helmikuu 2014). Elokuussa 2015 he ilmoittivat eroavansa. Nykyään (syksy 2019) Stefani seurustelee kantrilaulaja Blake Sheltonin kanssa.
Constance Hultin

Emilie Sophie Constance Hultin, o.s. Wännman, (21. joulukuuta 1803 Hammarland, Ahvenanmaa – 23. tammikuuta 1883 Södra Tjust, Småland, Ruotsi) oli Suomessa syntynyt ruotsalainen kirjailija.
Hultinin isä toimi Hammarlandin kirkkoherrana. Suomen sodan jälkeen 1809 perhe muutti Ruotsiin, jossa isä sai paikan Vimmerbyn kirkkoherrana 1811. Hultin sai kotoaan opetusta musiikin alalta keskittyen erityisesti harpun soittamiseen. Vaikka hän ei päässyt kouluun, hän tutustui monipuolisesti aikakauden kirjallisuuteen, muun muassa Schillerin, Goethen, Jean-Jacques Rousseaun ja Madame de Staëlin teoksiin. 
Isänsä kuoltua Hultin meni 1822 naimisiin Jönköpingin rykmentissä kapteenina palvelleen Carl Magnus Hultinin kanssa ja muutti Kalmarin läänin Rumskullan pitäjään. Hultinin kirjallinen ura keskittyi 1850- ja 1850-luvuille. Hän julkaisi omille lapsilleen kertomiaan satuja, kirjoitti pari romaania ja eeppisen runoelman Aslögs saga. Viimeksi mainitun tekemiseen Hultin sai kannustusta runoilija J. L. Runebergiltä, jonka luona Hultinit vierailivat käydessään Suomessa.
Hultinit muuttivat 1840-luvun lopulla Södra Tjustiin Smålandiin, jossa he asuivat sitten lopun elämäänsä. Hultin jatkoi kirjallisia harrastuksiaan, ja viimeisen runonsa hän kirjoitti tammikuussa 1883 vähän ennen kuolemaansa.
Myös Constance Hultinin poika, lääkäriksi valmistunut Måns Henrik Hultin (1830–1869), oli kirjailija. Hän pakinoi Ny Dagligt Allehanda -lehdessä nimimerkillä Måns Månsson.
Roger the Engineer

Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset ovat kokoonpanon yhteisiä.
Bloodsport II – The Iron Hand

Juoni

Alex Cardo jää kiinni kesken varkauden yrittäessään varastaa muinaista katana-miekkaa Itä-Aasiassa. Varkauden myötä Cardo tuomitaan vankilaan, jossa hän joutuu hakattavaksi ja vartijoiden kidutettavaksi. Cardo tapaa erään vanhan miehen mestari Sunin, joka opettaa hänelle taistelutyylin nimeltä ”Iron Hand”. Myöhemmin Cardo saa kuulla Sunilta salaisesta Kumite-turnauksesta, jonne hän yrittää päästä mukaan. Myöhemmin Leung vapauttaa Cardon vankilasta palauttaakseen varastetun miekan takaisin, joka lahjoitetaan Kumite-turnauksen voittajalle. Cardo osallistuu samalla myös turnaukseen ja yrittää saada miekan takaisin entiseltä liikekumppaniltaan.
AS-201

AS-201 (tai SA-201 - Apollo-Saturn 201) oli Apollo-avaruusohjelman ensimmäinen Saturn IB -kantoraketin lento ja ensimmäinen komento- ja huoltomoduulin lento.
Raketin ensimmäinen osa saapui Kennedy Space Centeriin 14. elokuuta 1965, mutta useat tekniset ongelmat viivyttivät laukaisua.
Niinpä ensimmäinen laukaisuyritys tehtiin vasta 25. helmikuuta 1966. Kuitenkin paine yhdessä polttoainetankeista laski alle sallitun rajan ja tietokone pysäytti lähtölaskennan vain neljä sekuntia ennen laukaisua. Vika oli helposti korjattavissa, mutta sitä ei arveltu pystyttävän tekemään laukaisuikkunan sisällä.
Hukan enkelit

Hukan enkelit on Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani.

Juoni

Tilanne alkaa moottoripyöräkolarista öisellä Tampereella.
Hiukan myöhemmin löytyy neliraajahalvaantuneen miehen ruumis eräältä parkkipaikalta; hänen sähköpyörätuolinsa on kauempana pensaikossa - eli kyseessä on murha!
Koskinen saa kiverän jutun tutkittavakseen; merkillistä osaa näyttelee halvaantuneiden miesten ryhmä joka käyttää nimikettä Hukan Enkelit; he ovat vakavasti alkoholisoituneita ja monenlainen harmin aihe kaikille.
Koskinen kerää tietoja ja karmiva totuus jutun takana selviää lopulta.
Lucas Belvaux

Lucas Belvaux (s. 14. marraskuuta 1961 Namur, Belgia) on belgialainen elokuvaohjaaja.
Belvaux on tehnyt elokuvatrilogian Cavale (jännitys, 2002), Un Couple Èpatant (komedia, 2002), ja Après la vie (melodraama, 2002). Esittämällä trilogian osissa samat tapahtumat kolmesta eri näkökulmasta hän pyrkii eri lajityyppien avulla hahmottamaan elokuvan olemusta.
Belvaux'lla on tekeillä elokuva Rapt ranskalaisen paronin ja yritysjohtajan Édouard-Jean Empainin kidnappauksesta vuonna 1978.
Belvaux'n veli oli ohjaaja Rémy Belvaux. Hänen toinen veljensä Bruno Belvaux on kirjailija.
Kevin Borg

Kevin Borg (s. 18. lokakuuta 1986) on maltalais-ruotsalainen laulaja, joka voitti Ruotsin Idolsin viidennen tuotantokauden (2008).
Tapio Vilpponen

Tapio Vilpponen (31. toukokuuta 1913 Rauma – 31. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen käsikirjoittaja, lavastaja, puvustaja, taidemaalari, graafikko, sisustussuunnittelija, kuvanveistäjä, copywriter, toimittaja, pilapiirtäjä ja pakinoitsija. Hän myös näytteli muutamassa elokuvassa. Vilpponen käytti salanimiä Roy ja Juan Batiste Montauban. Vilpponen kirjoitti useita kioskilukemistoja (El Zorron seikkailut, Tilly, Pekka Lipponen junior) sekä nelisensataa jatkojännäriä.
Vilpponen valmistui sisustusarkkitehdiksi ja jatko-opiskeli alaa muuan muassa Lontoossa ja São Paulossa. Hän toimi Suomi-Filmi Oy:n PR-miehenä sekä mainos- ja taideosaston päällikkönä 1939–1958, sitten Mainos-TV:n päälavastajana ja taideosaston päällikkönä. Vilpponen teki lavastuksia ja käsikirjoituksia kymmeniin kotimaisiin elokuviin ja noin 150 tv-näytelmään.
Vuonna 1944 helsinkiläiset elokuvatoimittajat päättivät perustaa Vilpposen aloitteesta Elokuvajournalistit-yhdistyksen. Sen erääksi päätarkoitukseksi tuli alusta alkaen tunnustuspalkintojen jakaminen kotimaisten elokuvien parhaille vuosittaisille saavutuksille. Ensimmäiset Jussi-patsaat jaettiin Helsingin ravintola Adlonissa 16. marraskuuta 1944. Vilpponen itse kertoi idean syntyyn vaikuttaneen useamman henkilön. Hän voitti itse yhden ensimmäisistä Jusseista vuonna 1944, samoin 1945 ja 1951, sekä vuosikymmeniä myöhemmin 1989 betoni-Jussin elämäntyöstään suomalaisten elokuvien parissa. 
Ensimmäisen käsikirjoituksena Vilpponen teki elokuvaan En ole kreivitär. Myöhemmin vuosina 1954–1960 hän teki kuusi käsikirjoitusta Veikko Itkoselle. Elokuvalavastuksia hän teki uransa aikana yli 60 ja toimi Suomi-Filmin Uutisaitan päätoimittajana 1943–1953.
Martha Graham

Martha Graham (11. toukokuuta 1894 Pittsburgh, Pennsylvania – 1. huhtikuuta 1991 New York) oli yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi, joka oli yksi nykytanssin perustajista. 
Graham syntyi Pennsylvaniassa. Hän liittyi vuonna 1924 Greenwich Village Follies -ryhmään ja alkoi opettaa ja suunnitella koreografioita. Grahamin yhteiskunnallinen näkemys ja feministinen tietoisuus heijaistui hänen töissään, esimerkiksi Revolt-produktiossa 1927. Hän loi tanssitavan, joka oli kurinalainen mutta uudenaikainen: liike lähtee lantiosta, jonka kutistaminen ja laajentaminen ovat olennainen osa tanssia. Hän opetti 1930-luvulla Bennington Collegessa ja New Yorkin yliopistossa. Vuonna 1951 hän kuului Juilliard Schoolin tanssiosaston perustajajäseniin. New Yorkissa avattiin 1920-luvulla Grahamin oma tanssikoulu Martha Graham Center of Contemporary Dance, johon otettiin oppilaiksi vain naisia. 
Graham meni vuonna 1948 naimisiin Erick Hawkinsin kanssa. Graham lopetti tanssimisen 1960-luvun lopulla ja keskittyi myöhemmällä urallaan lähinnä koreografiaan. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 96-vuotiaana. Presidentti Gerald Ford myönsi Grahamille vuonna 1976 Presidential Medal of Freedomin. Time-lehti nimesi hänet vuonna 1998 vuosisadan tanssijaksi.
Pamir (laiva)

Pamir oli nelimastoinen parkki, joka rakennettiin vuonna 1905 Hampurissa Blohm + Vossin telakalla ”Lentävänä P-linjana” tunnetulle Laeiszin laivanvarustamolle. Aluksessa ei ollut koneita eikä potkureita, vain donkeykattila höyryvinttureita ja pumppuja varten.

Alkuperäinen käyttö

Pamir rakennettiin Etelä-Amerikan länsirannikolla käytyä salpietarikauppaa varten, ja siellä alus purjehti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen saakka. Sotavuodet Pamir vietti puolueettomassa satamassa Espanjalle kuuluvilla Kanariansaarilla. Vuonna 1924 laiva palautui Laeiszille ja jatkoi jälleen Etelä-Amerikan salpietarikaupan parissa.

Pamir Suomessa

Salpietarikaupan kannattavuuden heikennyttyä Laeisz myi Pamirin ahvenanmaalaiselle laivanvarustaja Gustaf Eriksonille vuonna 1931. 3. elokuuta 1941 Pamir saapui Wellingtonin satamaan, jossa Uusi-Seelanti valtasi sen, koska Suomea pidettiin ”vihollisen valtaamana alueena”. Pamir on ainoa Uuden-Seelannin koskaan valtaama laiva. Uusi-Seelanti käytti laivaa villan ja talin kuljettamiseen Vancouveriin ja San Franciscoon. Uusi-Seelanti palautti laivan Suomeen vuonna 1948. Myöhemmin se toimi Saksan laivaston harjoitusaluksena. 
Pamir oli viimeinen Kap Hornin kiertänyt, purjeilla kulkenut kauppa-alus. Tämä tapahtui vuonna 1949.

Kohtalo

21. syyskuuta 1957 aluksen yllätti hurrikaani Carrie. Kovan merenkäynnin vuoksi Pamir upposi lähellä Azorien saariryhmää (35°57′N, 40°20′W). Vain kuusi miehistön jäsentä selviytyi haaksirikosta. Aluksen tuhoutuminen huomioitiin lehdissä ympäri maailman.
Eeva-Maija Tammekann

Eeva-Maija Tammekann (9. toukokuuta 1930 Tartto, Viro – 12. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja filosofian lisensiaatti. Hän toimi Jyväskylän yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitajana 1970–1979 ja Eduskunnan kirjaston ylikirjastonhoitajana 1980–1993. Eduskunta myönsi hänelle professorin arvonimen vuonna 1992.
Tammekannin isä oli virolaissyntyinen maantieteilijä August Tammekann. Tammekannin lapsuuden kokemuksiin kuului Neuvostoliiton tankkien vyöryminen hänen kotinsa Villa Tammekannin ohi. Perhe pakeni Virosta aluksi Suomeen, sitten Sveitsiin ja Ruotsiin. Nuoruusvuosinaan Tammenkann opiskeli Belgiassa ja Ranskassa. Korkeakouluopinnot antoivat hänelle klassisen sivistyksen, johon sisältyi ranskan, latinan, estetiikan ja kirjallisuuden opintoja. Hän oli Tampereen yliopistossa kirjastoalan ensimmäinen professori.
Tammenkann oli kirjastotoiminnan uudistaja. Hänen syvä mielenkiintonsa kehitystyöhön, koulutukseen ja sivistykseen teki hänestä sitkeän kirjastojen kehittäjän ja puolustajan. Jyväskylän yliopiston kirjasto sai 1970-luvulla hänen johtamanaan kirjastorakennuksen, johon yhdistyi uudenlainen kirjaston palveluorganisaatio ja uusi arkkitehtuuri. Eduskunnan kirjaston johtajana Tammekann vahvisti tietotekniikan käyttöä kirjastossa. Elektroninen Eki-kokoelmaluettelo tuli käyttöön vuonna 1988. Kirjastojärjestelmän ja Selma-kokoelmatietokannan käyttöönotto vuonna 1992 muutti kirjastosalin kalustuksen: kortistolaatikoiden tilalle tulivat näyttöpäätteet. Muita kauaskantoisia Tammekannin käynnistämiä asioita olivat lakien eduskuntakäsittelyrekisterin valmistuminen vuonna 1990 ja veteraanikansanedustajien muistitietoprojektin aloitus.
Lauren Vélez

Lauren Vélez (s. 2. marraskuuta 1964 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen merkittävimmät roolihahmonsa ovat Maria Laguerta Dexterissä ja Gloria Nathan Kylmässä ringissä.
Valentina Frascaroli

Valentina Frascaroli (oikealta nimeltään Valeria Frasca, 29. heinäkuuta 1890 Torino – 18. tammikuuta 1955 Neuilly-sur-Seine) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Valentina Frascarolin elokuvaura alkoi vuonna 1909 Itala Filmillä André Deedin Cretinetti-hahmon vastanäyttelijänä. Hän teki joukon Gribouilette-komedioita ranskalaiselle Pathé-yhtiölle ja työskenteli myös draamanäyttelijänä. Frascarolin yli sadasta elokuvasta on säilynyt vain muutamia. Niistä merkittävimpiä on sensuurin kieltämä poliittinen elokuva Il delitto della piccina vuodelta 1920.
Frascaroli oli naimisissa näyttelijä André Deedin kanssa.
Marian Jaworski

Marian Franciszek Jaworski (ukr. Мар'ян Францішек Яворський; s. 21. elokuuta 1926 Lviv) on puolalaissyntyinen ukrainalainen kardinaali. Hän toimi vuodesta 1991 Lvivin katolisena arkkipiispana, ja jäi siitä emeritukseksi 2008.
25. kesäkuuta 1950 pappisvihkimyksensä saanut Jaworski on yksi kardinaaleista. Hän oli mukana valitsemassa uutta paavia vuoden 2005 konklaavissa.
Charles Erwin Wilson

Charles Erwin Wilson (18. heinäkuuta 1890 – 26. syyskuuta 1961) oli Yhdysvaltain puolustusministeri presidentti Eisenhowerin hallituksessa 28. tammikuuta 1953 – 8. lokakuuta 1957. Hän oli General Motorsin pääjohtaja.
Hän lausui kongressissa sanat: ”Se, mikä on hyväksi maalle, on hyväksi myös Generals Motorsille ja päinvastoin”. Tämä lause muuntui pian muotoon: ”Se, mikä on hyväksi General Motorsille, on hyväksi myös USA:lle”. Eisenhowerin kirjoitti kerran työtoverille ollessaan suuttuneena Wilsoniin; ”Tästä lähtien ostan vain Plymoutheja”.
Wilson oli syntynyt Minervassa, Ohion osavaltiossa. Hankittuaan peruskoulutuksen, hän valmistui sähköinsinööriksi Carnegian Teknologian Instituutista vuonna 1909. Hän meni töihin Electric Company -yhtiöön Pittsburghissa, jossa suunnitteli autojen sähkölaitteita. Ensimmäisen maailmansodan aikana, hän kehitti sähkömoottoreita ja radiogeneraattoreita Yhdysvaltain armeijalle ja laivastolle. Vuonna 1919 hän muutti Remy Electric -yhtiöön, General Motorsin edeltäjään, jossa hän toimi koneinsinöörinä ja myyntipäällikkönä. Tammikuussa 1941 hänestä tuli Generalsin Motorsin pääjohtaja. Toisen maailmansodan aikana, Wilson ohjasi yhtiön toimintaa asetuotantoon sopivaksi. Tämän toiminnan johdosta hänet palkittiin U.S Meritin mitalilla vuonna 1946.
Wilson ilmoitti 15. joulukuuta 1953, että Yhdysvallat oli suostuvainen jakamaan atomiteknologiaa liittolaisvaltioilleen.
Viulunrakentaja

Viulunrakentajia Suomessa

Suomeen viulunrakennustaito tuli 1700-luvulla Tukholmasta. Stradivariuksen aikalainen Johan Petter Roos (k. 1735) on vanhin tunnettu suomalainen viulunrakentaja. Vanhin säilynyt suomalainen viulu on Johan Lindströmin vuonna 1796 valmistama viulu, jota säilytetään Sibelius-museossa. Suomessa on noin 20 ammattimaista viulunrakentajaa, mutta viulun rakentaminen on myös monen harrastus.
Virstajärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,6 metriä mpy.