google/wiki40b huggingface dataset:
Riitta Prusti

Riitta Anneli Prusti (o.s. Eveli)  (s. 10. syyskuuta 1941 Vaasa) on entinen ammattiyhdistysjohtaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Prusti nousi ensimmäisenä naisena palkansaajajärjestöjen keskusliiton puheenjohtajaksi hänen tultuaan valituksi Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen keskusliiton puheenjohtajaksi toukokuussa 1992, mutta Prustin puheenjohtajakausi jäi lyhyeksi TVK:n tehtyä konkurssin syyskuussa 1992.
Prustin vanhemmat olivat työmies Kaarlo Johannes Eveli ja siivooja Kerttu Maria Kultti. Hän työskenteli Osuusliike Vaasanseudun puhelunvälittäjänä 1957–1967 ja Etelä-Pohjanmaan Voima Oy:n kustannuslaskijana 1969–1979. Tämän jälkeen Prusti toimi ammattiyhdistysliikkeessä Suomen teollisuustoimihenkilöiden liiton puheenjohtajana 1979–1984 sekä Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen keskusliiton TVK:n 2. puheenjohtajana 1984–1992 ja puheenjohtajana 1992.
Pian sen jälkeen kun Prusti oli toukokuussa 1992 valittu TVK:n puheenjohtajaksi teki TVK:n ja muutamien sen jäsenliittojen omistama sijoitusyhtiö Vendito Oy konkurssin 24. elokuuta 1992 sen jälkeen kun TVK:n eräät suuret jäsenliitot eivät olleet halukkaita sijoittamaan 60–90 miljoonan markan panosta yhtiön osakepääoman korotukseen. Vendito ja sen tytäryhtiö TVK-Invest Oy olivat joutuneet vaikeuksiin epäonnistuneen osake- ja kiinteistösijoitustoiminnan vuoksi ja TVK oli taannut Venditon lainoja 60 miljoonan markan edestä. Venditon joutuminen selvitystilaan johti siihen että myös keskusjärjestö TVK haettiin konkurssin 2. syyskuuta 1992 kun TVK:n terveydenhuoltoalan jäsenliitot Tehy ja SuPer (Suomen Perushoitajaliitto) eivät suostuneet päävelkojapankin SKOP:n esittämiin laina- ja omaisuusjärjestelyihin. TVK:n velat ja vastuut olivat konkurssihetkellä yhteensä 110 miljoonaa markkaa ja sen omaisuuden kirjanpitoarvo oli 61 miljoonaa markkaa; todellinen omaisuuden arvo oli kuitenkin pienempi. 
Konkurssin jälkeen TVK:n jäsenliitot siirtyivät pääosin STTK:n leiriin sen jälkeen kun valtakunnansovittelija Jorma Reinin ajama hanke uudesta toimihenkilöiden keskusjärjestöstä oli kariutunut keväällä 1993; vain muutama liitto siirtyi SAK:n jäsenliitoksi. Prustille järjestön taloussotkut tulivat hänen oman ilmoituksensa mukaan yllätyksenä; hän sai tietää niistä vasta kesäkuussa 1992 tilintarkastajilta. Prusti julkaisi näistä kokemuksistaan Kiirastuli-nimisen kirjan vuonna 1994.
Prusti oli SDP:n kansanedustajana 1995–2003 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan perustuslakivaliokunnan varapuheenjohtaja 1999–2003. Prusti toimi SDP:n puoluetoimikunnan varajäsenenä 1981–1984 ja puolueneuvoston 1. varapuheenjohtajana 1984–1987. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1982 presidentinvaaleissa.
Närpiön seurakunta

Historia

Närpiö on alun perin kuulunut seurakunnallisesti Mustasaareen. Närpiö mainitaan pitäjänä vuonna 1331. Lapväärtti muodostettiin kappeliseurakunnaksi vuonna 1594 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1667. Korsnäsin kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1604 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1861. Teuvan kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1694 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1795. Pirttikylän saarnahuonekunta perustettiin noin vuonna 1700 ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1859. Ylimarkun saarnahuonekunta perustettiin noin 1721 ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1871. Kaskinen perustettiin kaupunkina vuonna 1785, Närpiöstä itsenäinen seurakunta siitä muodostui vuonna 1926. Lisäksi Närpiöön perustettiin Näsbyn rukoushuonekunta vuonna 1910, Norrnäsin rukoushuonekunta vuonna 1914 ja Nämpnäsin rukoushuonekunta vuonna 1925.
Pirttikylän ja Ylimarkun kunnat liitettiin vuonna 1973 Närpiöön, mutta seurakunnat säilyivät itsenäisinä. Ne kuitenkin yhdistettiin Närpiön seurakuntaan vuonna 2014.
Derek Drouin

Ura

Yliopistourheilussa Drouin on voittanut NCAA:n mestaruuskilpailuissa kultaa korkeushypyssä ulkoradoilla vuosina 2010 ja 2013 sekä sisäradoilla 2010, 2011 ja 2013. Hän on myös kuusinkertainen Kanadan-mestari vuosilta 2010 ja 2012–2016.
Vuonna 2007 Drouin oli Ostravan alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa kymmenes. Hän saavutti ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä voitettuaan kultaa nuorten Pan-Amerikan -kisoissa 2009 tuloksella 227 cm.
Lontoon olympialaisissa 2012 Drouin oli kolmas tuloksella 229 cm. Hän sai pronssia myös Moskovan MM-kilpailuissa 2013 tuloksella 238 cm, joka oli samalla myös Kanadan ennätys. Drouin hyppäsi Pohjois-Amerikan ennätyksen 240 cm Des Moines'ssa huhtikuussa 2014. Hän voitti kultaa Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 tuloksella 231 cm.
Pan-Amerikan kisoissa 2015 Drouin voitti kultaa tuloksella 237 cm. Hän voitti maailmanmestaruuden Pekingissä 2015 uusinnan jälkeen tuloksella 234 cm. Drouin, Bohdan Bondarenko ja Zhang Guowei ylittivät 233, mutta eivät selvittäneet korkeutta 236 cm. Uusinnassa Drouin ylitti 234 cm, jonka muut pudottivat. Rion olympialaisissa 2016 Drouin voitti kultaa tuloksella 238 cm. Drouin selvitti jokaisen korkeuden ensimmäisellä yrittämällään paitsi 240 cm, josta hän pudotti kerran, mutta hänen ei tarvinnut käyttää kahta viimeistä yritystään, koska Bohdan Bondarenko, joka oli jättänyt yhden yrityksen 240 cm, ei onnistunut ainoassa yrityksessään.
Aamiaismajoitus

Aamiaismajoitus Euroopassa

Ensimmäisiä aamiaismajoitusta tarjonneita tahoja olivat luostarit. Nimitys "bed & breakfast" (sänky ja aamiainen) on peräisin Ison-Britannian yksityiskodeista. Saksankielisellä alueella aamiaismajoitusta markkinoidaan nimikkeellä "Zimmer frei" (huone vapaana).

Aamiaismajoitus Suomessa

Suomessa majoituksen ja aamiaisen sisältävä matkailupalvelu on toiminut vasta noin parikymmentä vuotta. Se on saanut vaikutteita englantilaisesta bed and breakfast -toiminnasta. Aamiaismajoitus-nimitys on vakiintunut käytössä vasta viime vuosien aikana: ennen suomalaisesta bed and breakfast -toiminnasta on käytetty monenlaisia nimityksiä, kuten esimerkiksi ”peti ja puuro” sekä ”sänky ja sapuskaa”. Kielitoimiston suosituksesta toiminnasta on kuitenkin alettu käyttää nimitystä ”aamiaismajoitus.”
Suomessa aamiaismajoituspalvelun käyttäminen ei ole vielä vakiintunut, vaan ensimmäiseksi palvelun ovat löytäneet ulkomaalaiset, jotka ovat Keski-Euroopan maissa tottuneet yöpymään edullisesti vastaavanlaisissa paikoissa. Esimerkiksi melonta- pyöräily- ja vaeluslomille tulevat toivovat tämäntyyppistä majoitusta.
Aamiaismajoitustoiminnalle ei ole Suomessa virallisluonteisia määritelmiä toiminnan sisällöstä tai yritystoiminnan luonteesta. Matkailuun liittyvässä lainsäädännössä ei ole aamiaismajoitus-käsitettä, mutta toimintaa koskevat kuitenkin samat valtakunnalliset kriteerit huoneiden pinta-aloista sekä peseytymis- että wc-tiloista kuin maaseutumatkailun majoitustilojakin.
Terveydensuojelulain ilmoitusvelvollisuus koskee myös aamiaismajoitusta silloin, kun käytössä on erillisiä majotukseen tarkoitettuja tiloja.
Aamiaismajoitustoiminta sisältää majoituksen sekä mahdollisuuden peseytymiseen ja aamiaiseen. Vieraat majoitetaan yksittäisiin huoneisiin, ja aamulla tarjoillaan aamupala ruokasalissa tai keittiössä. Kylpyhuoneet voivat olla joko henkilökohtaisia tai jaettavia muiden talon asukkaiden kanssa. Palveluun voi liittää oheispalveluja majoittamisen ja aamiaisen lisäksi, joita voivat olla esimerkiksi saunomis- ja ulkoilumahdollisuus, tai vaikka jonkinlainen terveyspalvelu.
Suomalaiset aamiaismajoitusyritykset sijaitsevat useimmiten haja-asutusalueilla tai maatilojen yhteydessä. Maatilojen suurissa päärakennuksissa onkin ollut tyhjiä huoneita, jotka kunnostuksen jälkeen on otettu majoitustoiminnalliseen käyttöön.
Aamiaismajoitustoiminta voi olla ympärivuotista tai kausiluonteista riippuen yrityksen sijainnista. Jos yritys esimerkiksi sijaitsee vilkkaasti liikennöidyn tien varrella tai keskellä kaupunkia, saattaa toimentulo olla turvattu ympäri vuoden. Aamiaismajoitus voi toimia joko ensisijaisena elinkeinona tai toissijaisena tulonlähteenä. Joissain tapauksissa toiminta voi olla kausiluonteista, minkä vuoksi se tuottaa yrittäjälle hieman epävarman toimeentulon. Tällöin aamiaismajoituksen harjoittaminen saatetaankin liitetään jonkun toisen elinkeinon rinnalle toissijaiseksi tulonlähteeksi. Henkilökunta koostuu useimmiten talon omistajien perheenjäsenistä, jotka asuvat talossa, tai muutamasta ulkopuolelta palkatusta henkilöstä.
Meteoro (D33)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1975.
Uljas Rauanheimo

Uljas Vesa Rauanheimo (vuoteen 1906 Järnefelt; 11. elokuuta 1898 Nurmes – 15. huhtikuuta 1963) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä U. V. Nurmes. Rauanheimo osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Talonpoikaismarssin aikana Rauanheimo toimi Kymenlaakson rykmentin II pataljoonan komentajana. Sotilasarvoltaan hän oli eversti.
Elmer Lahti

Elmer Lahti (20. heinäkuuta 1913 Tampere – elokuu 1976) oli suomalainen elokuvaleikkaaja.
Lahti toimi Armas Vallasvuon ohella Suomen Filmiteollisuuden toisena vakioleikkaajana. Uransa aikana Lahti leikkasi viitisenkymmentä elokuvaa. Hänen tunnetuimpia töitään ovat muun muassa useimmat Armand Lohikosken Pekka Puupää -elokuvista sekä Aarne Tarkaksen Villi Pohjola -elokuvasarja. Lahden ainoa Suomen Filmiteollisuuden ulkopuolella leikkaama elokuva oli Tommi Rinteen tuottama Villin Pohjolan salattu laakso (1963). Suomen Filmiteollisuuden lopetettua näytelmäelokuvien teon Lahti siirtyi leikkaajaksi television puolelle.
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012

Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012 käynnistyivät vuonna 2010. Isäntämaiden Puolan ja Ukrainan joukkueet saivat molemmat automaattisen paikan lopputurnaukseen. Kaikkiaan lopputurnaukseen osallistuu 16 maajoukkuetta.
Ensimmäistä kertaa joukkueet jaettiin arvontakoreihin UEFAn maakertoimen perusteella. Arvonnassa arvottiin kuusi kuuden joukkueen ja kolme viiden joukkueen lohkoa. Lohkovoittajat sekä paras lohkokakkonen pääsivät suoraan kisoihin, muut kahdeksan lohkokakkosta etenivät jatkokarsintaan, josta jokaisen otteluparin voittaja pääsi lopputurnaukseen.
Radimitšit

Radimitšit (ven. радимичи , radimitši, valkoven. Радзі́мічы, radzimitšy) olivat Dneprin yläjuoksun vasemmanpuoleisella maa-alueella sekä joen Sož- ja Desna-sivuhaarojen valuma-alueella 800–1100-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö.
Heimoyhteisö liittyi sujuvien jokiyhteyksien johdosta tiiviisti Kiovan Rusin keskiosiin. Arkeologisten aineiston mukaan radimitšit muistuttivat ympäröiviä heimoja taloudelliselta, sosiaaliselta ja kulttuuriselta kehitykseltään. 1000- ja 1100-luvuilta alueelta tunnetaan useita feodaalisia kaupunkeja: Homel (Gomel) ja Tšatšersk Sožin varrelta, Vštšiž Desnan varrelta, Vorobin, Ropeisk, Starodub. Alueesta tuli virallisesti osa Kiovan Rusia vuonna 984. Myöhemmin, Jaroslav Viisaan kuoltua alueen länsiosa tuli osaksi Smolenskin ruhtinaskuntaa ja itäosa heimoalueesta liitettiin Tšernihivin ruhtinaskuntaan. Radimitšit mainitaan kronikoissa viimeisen kerran vuonna 1169.
Nykyisen Valko-Venäjän itäisimmässä osassa asuneita radimitšejä pidetään yhtenä valkovenäläisten kantaheimoista.
Coleman Kcaj

Coleman Kcaj on kuvitteellinen hahmo Tähtien sodan universumissa. Hän esiintyy elokuvissa Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäys ja Tähtien sota: Episodi III – Sithin kosto.

Henkilöhistoria

Coleman Kcaj osallistuu Geonosiksen taisteluun josta hän selviää vaivalloisesti. Hän on jedi neuvostossa jäsenenä. Kun käsky 66 pannaan käyttöön Kcaj ei selviä. Coleman oli silloin jeditemppelissä ja kloonisotilaat tappoivat hänet muiden mukana.
Bomber (kappale)

Liveversiot

Live-versiot kappaleesta löytyvät livealbumeilta No Sleep 'til Hammersmith, Everything Louder Than Anyone Else, Live At Brixton Academy ja Better Motörhead Than Dead: Live At Hammersmith.
Kuuma pimeä aine

Kuuma pimeä aine on ehdotettua pimeää ainetta, joka muodostuu ultrarelativistisista hiukkasista, jotka matkaavat nopeudella, joka on hyvin lähellä valon nopeutta. Paras kandidaatti täksi aineeksi on toistaiseksi ollut neutriino. Se selittäisi kaikkeuden suuren mittakaavan rakenteessa havaittavat rakenteet.
Kuuma pimeä aine oli suosituin teoria 1980-luvun lopulla, mutta kun se ei vastannut havaintoja, sen on syrjäyttänyt jossain määrin kylmä pimeä aine.
LIM

Ura

Lakhdari aloitti räppäämisen 11-vuotiaana perustaessaan lähiön kavereiden kanssa Mo'vez Lang -yhtyeen. Sittemmin hänet on tunnettu taiteilijanimellä LIM. Mo'vez Langin kanssa hän teki ensimmäisen kiertueensa, kun toinen samasta kaupungista ollut hiphop-yhtye Sages Poètes de la Rue pyysi heitä mukaan omalle Euroopan kiertueelle vuonna 1994. Sittemmin Mo'vez Lang julkaisi ensimmäisen albumin vuonna 1999, joka ei saavuttanut kaupallista menestystä.
LIM ryhtyi sittemmin myös tuottajaksi perustettuaan oman levy-yhtiön Tous Illicites Production, jouduttuaan erimielisyyksiin 45 Scientific -levy-yhtiön kanssa. LIM teki aluksi mixtapeja vuosina 2002–2004, joista kaksi oli hänen omaa soolotuotantoa ja yksi oli yhtyeensä Mo'vez Langin. Tuona aikana hän rupesi yhteistyöhön Aty.k:n Zelerin ja R.A.T:n kanssa. Vuonna 2005 LIM julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Enfant du ghetto, jossa hän kertoi maailmastaan, ajatuksistaan ja periaatteistaan. Vuotta myöhemmin edellisestä julkaisusta LIM julkaisi kolmannen mixtapen Triples Violences Urbaines, joka päätyi myös ranskalaisen Le Charts albumilistalle sijalle kolmetoista. Hän julkaisi vuonna 2007 kaksi sooloalbumia, joista ensimmäinen Le Maxi Delinquantia tuotettiin vain 10 000 kappaletta. 2008 LIM tuotti toisen Mo'vez Langin albumin Associés à vie, joka edelliseen albumiin nähden tuotti myös kaupallista menestystä. Albumi sijoittui myös ranskalaisen Le Charts albumilistalla sijalle kolmetoista.
Sittemmin vuodesta 2009 lähtien LIM on tehnyt yhteislevyjä eri rap-artistien kanssa, kuten Zelerin ja Meidayn. Parhaiten näistä menestyi ranskalaisen Le Chartsin soittolistalla Evolution Urbaine, joka sijoittui kuudenneksitoista.
Beeta-2-agonistit

Beeta-2-agonistit on lääkeryhmä, jota käytetään astman ja muiden keuhkosairauksien hoitoon. Ne vaikuttavat beeta-2-reseptoreihin.
Beeta-2-agonistit on kehitetty adrenaliinista, ja ne ovat tehokkaimpia lääkkeitä korjaamaan keuhkoputkien sileän lihaksen supistumista. inhaloitavat beeta-2-agonistit, kuten nopeavaikuteiset fenoteroli, formoteroli, salbutamoli, terbutaliini ja pitkävaikutteiset formoteroli ja salmeteroli vaikuttavat suoraan hengitysteiden sileään lihakseen. Niiden vaikutus on voimakas, vaikka inhaloitu annos on pieni.
Lievässä astmassa pyritään välttämään beeta-2-agonistien käyttöä, sillä niiden jatkuva käyttö saattaa huonontaa lääkevastetta. Pitkävaikutteiset beeta-2-agonistien kanssa on käytettävä samalla tulehduslääkitystä. Kerta-annokset pyritään pitämään pienenä ja näin yleensä haittavaikutukset, kuten lihasvapina ja sydämentykytys, jäävät pienemmäksi.
Lievää astmaa ja keuhkoputkien hyperreaktiivisuutta on erityisesti kestävyysurheilijoilla enemmän kuin tavallisilla ihmisillä. Sen hoitoa vaikeuttaa dopingsäännöt, sillä suurina annoksina otettavat beeta-2-agonistit ovat kiellettyjä sekä harjoitus- että kilpailukaudella. Osa hengitettävistä aineista ovat sallittuja, jos urheilijalla on todettu astma. Beeta-2-agonisteja käytetään myös dopingaineina niiden hengitysteitä rentouttavan ja anabolisten vaikutusten takia. Beeta-2-agonistien vaikutus suorituskykyyn on kuitenkin kyseenalainen.
Elää ja kuolla L.A:ssa

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa totaalisen kyyniseksi, moderniksi kyttäleffaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Haapatyttö

Haapatyttö on suomalaisen puukuvanveiston pioneerin kuvanveistäjä Eemil Halosen 167 cm korkuinen puuveistos vuodelta 1908. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1909.
Eemil Halonen perehtyi puukuvanveistoon saatuaan tilauksen honkapuisista kohokuvista vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen paviljonkiin. Puuta voidaan pitää suomalaiskansallisena muotoilumateriaalina. Samoihin aikoihin muun muassa arts and crafts -liike pyrki vahvistamaan aitojen materiaalien ja käsityön kunnioitusta. Halonen veisti veistoksen yksinkertaiseen ja suljettuun ilmiasuun, mikä viittaa aikakauden tyyli-ihanteiden ohella myös Suomen keskiaikaiseen kirkolliseen puukuvanveistoon.
Seututie 167

Lahden-Koskenkylän Koskenkyläntie

Alkunsa ja päättymisensä vuoksi sitä kutsutaan Lahden-Koskenkylän tienä myös Koskenkyläntieksi päätepisteensä mukaan. Ensimmäistä kertaa seututietä kutsutaan virallisesti Koskenkyläntieksi matkalla Lahdesta Koskenkylään Myrskylässä Porvoontien, yhdystie 1605:n, risteyksen eteläpuolella.
Loviisan Pernajan Koskenkylässä ei Koskenkyläntie ole seututie 167:lla, vaan se on yhdystie 11888, joka johtaa Loviisan Pernajan Koskenkylästä Loviisan Liljendalin Liljendalin kirkonkylään. Tällä tiellä on pääasiassa vain paikallista merkitystä, koska sen rinnalla, itäpuolella, kulkee Koskenkylästä Liljendalin kirkonkylään päin valtatie 6.

Reitti

Seututie 167 alkaa Lahden keskustasta. Tien alkuosuus Renkomäen kaupunginosaan asti on katumainen. Renkomäen jälkeen tie jatkuu valtatietasoisena tienä Pasinan, Pennalan ja Virenojan kylien länsipuolelta Orimattilan keskustaan. Tie kulkee Orimattilan keskustan läpi kääntyen siellä kerran kiertoliittymässä vasemmalle itään ja pian sen jälkeen oikealle etelään.
Orimattilan jälkeen tie kulkee Pakaan ja Kylmäsuon kylien kautta Myrskylän keskustaan, ja Myrskylän jälkeen tie jatkuu Hallilan ja Malmgårdin kartanon ohi Koskenkylään. Orimattilan ja Koskenkylän välillä tie on huomattavasti kapeampi, mutkaisempi ja mäkisempi kuin Lahden ja Orimattilan välillä.
Tien liikennemäärät vaihtelevat suuresti eri osuuksilla. Lahden keskustan ja Renkomäen välillä liikennemäärät ovat keskimäärin noin 14 000 ajoneuvoa/vrk, Renkomäen ja Orimattilan välillä noin 7 000 – 10 000 ajoneuvoa/vrk. Nämä osuudet vastaavat liikennemääriltään vilkasliikenteistä valtatietä. Orimattilan ja Myrskylän välillä tien liikennemäärä on keskimäärin kantateille tavanomainen 1 500 ajoneuvoa/vrk, ja Myrskylän ja Koskenkylän välillä tien liikennemäärä on pääosin alle tuhat ajoneuvoa vuorokaudessa.
Seututie 167 kulkee seuraavien kuntien alueella: Lahti – Orimattila – Myrskylä – Loviisa.

Tulevaisuus

Tie tarjoaa hyvän yhteyden Orimattilasta Lahteen, minkä vuoksi tien varrelle on sijoittunut niin teollisuutta kuin logistiikkapalvelujakin. Aikaisemmin tie kulki Renkomäen ja Ämmälän tienristeyksen kautta Pennalaan, mutta tie linjattiin myöhemmin Renkomäen ja Pennalan länsipuolelta kulkevaksi, jotta sillä voitaisiin ajaa suuremmilla nopeuksilla.
Renkomäen eteläpuolella tien nopeusrajoitus on ollut miltei Orimattilan kaupungin suurimpaan taajamaan, entisen Orimattilan kunnan kirkonkylään saakka aiemmin sata kilometriä tunnissa, mutta koska suorilla on tapahtunut yhteenajoja ja myös hirvionnettomuuksia, suurin sallittu ajonopeus vähennettiin vuonna 2010 pysyvästi 80 kilometriin tunnissa.
Seututietä 167 on esitetty ylennettäväksi kantatieksi.

Tien kunto

Uudenmaan ELY-keskus on tehnyt vuonna 2010 tien kunnosta tarvekartoituksen, jonka mukaan Myrskylän kunnassa ovat kohteina Ylöstalon alikulkukäytävä, jalankulku- ja pyörätie Pukkilantien ja Suntianmäen välillä ja Pukkilantien liittymän alikulkukäytävä.
2018 tietä päällystettiin Orimattilan Pennalasta Myrskylään saakka uudella asfaltilla.
Tauno Niklander

Tauno Aulis Niklander (18. syyskuuta 1911 Helsinki – 14. kesäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja Merenkulkuhallituksen ylijohtaja.
Tauno Niklanderin vanhemmat olivat ajuri Konstantin Niklander ja Elin Katariina Tolonen. Niklander pääsi ylioppilaaksi 1930 js suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1936 sekä valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1942 ja lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Hän sai varatuomarin arvon 1942.
Niklander toimi vuodesta 1936 tullilaitoksen palveluksessa ensin Viipurin tullikamarin tullisyyttäjänä ja viimeksi tullihallituksen sihteerinä 1943–1946. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeriön hallitussihteerinä vuodesta 1946 ja viimeksi hän toimi merenkulkuhallituksessa merenkulkuneuvoksena 1955–1962 ja ylijohtajana 1962–1978. Hän oli mukana kehittämässä erityisesti öljyvahinko- ja veneilylainsäädäntöä.
Viimeisenä virkavuotenaan Niklander ryhtyi johtamaan vapaaehtoista toimikuntaa jonka tarkoituksena oli pelastaa perinteinen pursilippu jonka poistamista suunniteltiin lippulain uudistuksen myötä. Koska tähän toimikuntaan lähtivät mukaan Suomen vaikutusvaltaisimmat tahot, se saavutti tarkoituksensa ja pursilippu säilytti perinteisen kansallislipun asemansa, tosin hyvin paljon tiukennetuilla ehdoilla.
Eläkkeellä ollessaan Niklander kirjoitti kirjan Suomen panssarilaivojen historiasta (Meidän panssarilaivamme. T. Niklander, Helsinki 1996 ISBN 9529077750).
Tauno Niklander oli naimisissa vuodesta 1944 hammaslääkäri Hilma Lahja Johanna Alarannan kanssa.
Laihian Mallas

Laihian Mallas Oy on suomalainen vuonna 1910 perustettu yritys, joka valmistaa mallastuotteita. Yritysryhmään kuuluu useita elintarvikeyrityksiä.
Laihian Mallas tunnetaan erityisesti Tuoppi-tuotemerkillä myytävistä kaljamaltaasta ja kotikaljauutteesta, joita käytetään ensisijaisesti kaljan valmistukseen. Yrityksen yksi tuotemerkki on Vita Nova, joka oli Suomen ensimmäinen hiilihapoton energiajuoma. Laihian Mallas -yhtiöillä on lisäksi kurkku- ja salaattitarha sekä herkkusienten kasvattamo Honkajoella ja kurkkujen- ja ruukkuvihanneksien myyntiä Virossa. Herkkusienet tunnetaan Champ-tuotemerkistä.

Yrityskauppoja

Laihian Mallas osti vuonna 1999 Kymppi-Maukkaat Oy:n (entinen Foodie Oy). Keväällä 2009 Laihian Mallas Oy osti kaksi elintarvikkeiden pakkaamiseen erikoistunutta yritystä, Pack Company Oy:n Mustasaaresta ja Novelpack Oy:n Kirkkonummelta. 
Vuonna 2013 Laihian Mallas osti salaattien, kurkkujen ja herkkusienten kasvattamoyritys Honka Holding Oy:n, jonka omistajayritykseksi perustettiin LM Green Holding Oy. Siinä 15 prosentin vähemmistöosuus on Honka Holdingin perustajalla Timo Rapilalla. Rapila ja Laihian Mallas olivat tätä ennenkin tehneet yhteistyötä virolaisen Grüne Fee -yhtiön omistajina. Myös tämä yhtiö siirtyi LM Green Holdingin omistukseen. Yritysjärjestelyn myötä Laihian Mallas -konsernin liikevaihto kaksinkertaistui noin 60 miljoonaksi euroksi ja henkilöstömäärä kasvoi noin kolmeensataan.