Krasnojarskin aluepiiri

Maantiede

Aluepiiri rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, idässä Sahan tasavaltaan ja Irkutskin alueeseen, etelässä Tuvaan, lounaassa Hakassiaan ja lännessä Kemerovon ja Tomskin alueisiin sekä Hanti-Mansian ja Jamalin Nenetsian autonomisiin piirikuntiin.
Aluepiirin pinta-ala 2,3397 miljoonaa neliökilometriä muodostaa kymmenesosan koko Venäjästä ja on 4,5 kertaa Ranskan tai 6,9 kertaa Suomen kokoinen. Taimyrin niemimaan pohjoispuolella Karanmeren ja Laptevinmeren välissä sijaitseva Severnaja Zemljan saariryhmä kuuluu aluepiiriin.
Ilmasto on mantereinen. Tammikuun keskilämpötila on pohjoisessa -36 °C ja etelässä -18 °C; heinäkuun keskilämpötila vaihtelee noin 13 °C:sta pohjoisessa (joskin Pohjoisen jäämeren äärellä alle 10 °C) ja kohoaa noin 20 °C:een etelässä. Sade tulee pääosin kesäkaudella. Vuotuinen sademäärä vaihtelee pohjoisen 200–300 millimetristä keskiosan ylänköalueen 400–600 mm:iin ja kohoaa 800–1200 mm:iin Siperian eteläosien vuorten pohjoisrinteillä, mutta eteläosan vuoriston sisäosien valuma-alueilla voi jäädä 250–300 millimetriin. 
Maa sulaa roudasta 73–76 päiväksi pohjoisessa (Hatanga, Tura) ja 103–120 päiväksi etelässä (Jeniseisk, Krasnojarsk). Etenkin Nižnjaja Tunguskan (Ala-Tunguska) pohjoispuolella on laajalti ikiroutaa; pintakerroksen kesällä sulaessa sen alapuolinen syvempi maa pysyy jäässä. Kasvillisuusvyöhykkeet ovat pohjoisesta alkaen: arktinen aavikko, tundra, metsätundra, taiga, metsäaro ja aro. Metsissä vallalla ovat lehtikuuset, Podkamennaja Tunguskan (Kivinen Tunguska) eteläpuolella myös männyt, kuusi ja pihta. 
Joista merkittävin on Jenisei, sen tärkeimmät sivuhaarat ovat Tuba, Mana, Kan, Angara, Bolšoi Pit, Podkamennaja Tunguska, Nižnjaja Tunguska, Kureika, Abakan, Sym, Turuhan. Muita jokia ovat Obin sivujoki Tšulym, Pjasina, Taimyra ja Hatanga, jotka laskevat Jäämereen. Suurimmat järvet ovat Taimyr, Pjasino, Lama, Gubokoje, Keta, Hantaiskoje. 
Krasnojarskin aluepiirissä sijaitsee useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.

Historia

Krasnojarskin aluepiiri muodostettiin vuonna 1934. Siihen kytkettiin myös Taimyrin ja Evenkian autonomiset piirikunnat sekä Hakassien autonominen alue. Hakassien autonominen alue kuitenkin irtaantui aluepiiristä vuonna 1991, julistautuessaan Hakassian tasavallaksi. Evenkia ja Taimyr olivat Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tasavertaisia Krasnojarskin aluepiirin kanssa Venäjän federaation hallinnossa 1. tammikuuta 2007 asti, jolloin ne liitettiin Krasnojarskin aluepiiriin.
Kenraali Aleksandr Lebed valittiin aluepiirin kuvernööriksi 1998, mutta hän kuoli helikopteriturmassa 2002.

Väestö

Aluepiirin väkiluku on 2 828 187 (2010) ja väestötiheys 1,22 as/km². Kaupunkilaisia oli 76,3 % väestöstä. Miesten osuus oli 46,6 % ja nasten 53,4 % (2010)
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan aluepiirin suurimmat, yli 50 tuhannen asukkaan kaupungit olivat Krasnojarsk (973 826 as.), Norilsk (175 365 as.), Atšinsk (109 155 as.), Kansk (94 226 as.), Železnogorsk (84 795 as.), Minusinsk (71 170 as.), Zelenogorsk (66 056 as.), Lesosibirsk (61 139 as.) ja Nazarovo (52 817 as.). Joulukuussa 2012 uutisoitiin Krasnojarskin ylittäneen miljoonan asukkaan rajan.

Talous

Aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli vuonna 2010 yhteensä 1 050,2 miljardia ruplaa, joka oli 2,8 prosenttia maan kansantuotteesta. Asukasta kohti laskettuna alueella kansantuotetta kerrytettiin 371,3 tuhatta ruplaa (9 096 EUR) vuonna 2010. Tämä on 142 prosenttia Venäjän keskiarvosta.
Aluepiiriin tärkeimmät teollisuudenalat ovat polttoaine-, metsä- ja kemianteollisuus sekä energiantuotanto ja värimetallurgia. Alueen maanviljely tuottaa leipäviljaa, perunoita ja vihanneksia. Karjataloudessa kasvatetaan maito- ja lihakarjaa, lampaita ja siipikarjaa. Lisäksi on mehiläistenhoitoa.
Liikenneyhteydet...