google/wiki40b huggingface dataset:
Olli Ant-Wuorinen

Olli Viljo Anton Ant-Wuorinen (vuoteen 1930 Wuorinen; 21. huhtikuuta 1904 Helsinki – 26. kesäkuuta 1993 Nurmijärvi) oli suomalainen kemisti. Hän toimi Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) kemiantekniikan laboratorion johtajana professorin arvolla vuosina 1948–1970. Hän kehitti menetelmän puun sokeroimiseksi rikkihapon avulla.
Ant-Wuorinen valmistui filosofin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1928 ja väitteli kemian tohtoriksi Birminghamin yliopistossa vuonna 1932. Hän oli vuosina 1932–1937 sosiaaliministeriön alkoholikeministinä, 1937–1940 Teollisuuden keskuslaboratorion paperintutkimusosaston johtajana, talvisodan aikana 1939–1940 Kansanhuoltoministeriön toimistopäällikkönä, 1940–1943 valtion puunsokeroimistoimikunnan toiminnanjohtajana ja 1943–1950 Puukemia Oy:n tutkimustoiminnan johtajana. Ant-Wuorinen oli myös Teknillisen korkeakoulun dosentti vuosina 1939–1945. Myöhemmin hän toimi muun muassa YK:n asiantuntijana Intiassa. Hän vietti eläkevuotensa pääosin Espanjassa. Ant-Wuorinen oli Suomen kemistien seuran puheenjohtaja, Rafael Haarlan säätiön ja Plastexin hallitusten puheenjohtaja sekä Ahlströmin hallituksen jäsen.
Olli Ant-Wuorisen isä Anton Vuorinen oli tamperelainen kunnallispoliitikko ja yksi Aamulehden perustajista. Hänen veljensä oli PRH:n ylijohtaja Paavo Ant-Wuorinen.
Teide

Kansallispuiston kasvit ja eläinkunta

Teiden rinteillä valunut laava on rapautunut ravinnerikkaaksi, mutta ohueksi maakerrokseksi, jolla elää monenlaisia kasvilajeja. Puistosta on määritetty 168 putkilokasvilajia, joista 33 on endeemisiä Teneriffan lajeja.
Teiden keskirinteiden metsien valtalaji on kanarianmänty (Pinus canariensis). Kalderan suojaisilla sisärinteillä kasvaa madeirankataja (Juniperus cedrus). Kenttäkerroksen kasveista tyypillinen on valkokukkainen pensas teidenpilviretama (Spartocytisus supranubius). Punakukkainen neidonkielen sukuinen kuningatarneidonkieli (Echium wildpretii) herättää huomiota lähes kolmemetrisillä kukinnoillaan. 
Kaikki kasvit ovat sopeutuneet korkean paikan ilmastoon: voimakkaaseen auringonpaahteeseen, kuivuuteen ja suuriin lämpötilanvaihteluihin.
Kansallispuistossa elää useita selkärangattomien eläinten lajeja, joista 40 % on endeemisiä Kanarian lajeja, ja 70 lajia tavataan vain tässä kansallispuistossa. Selkärankaislajeja on sen sijaan melko vähän. Puistossa pesii kymmenen lintulajia. Liskoja on kolme endeemistä lajia. Puiston ainoita alkuperäisiä nisäkkäitä ovat lepakot. Muut nisäkäslajit ovat tulokkaita: kotihiiri, rotta, mufloni ja villiintynyt kotikissa sekä pohjoisafrikkalainen välimerensiili (Atelerix algirus).
Sappeenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Se on Sappeen kylän peltojen ympäröimä. Sen lounaisrannassa on lounaaseen työntyvä lyhyt Taivallahti, jonka eteläpuolella kohoaa jyrkkärinteinen Tulikallio. Se kohoaa yli 25 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee järven matalalla osalla. Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä, ja rantojen läheisyydessä sijaitsee kymmenisen maatilaa ja muita kiinteistöjä. Rantaan on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Yhdystie 3230 ohittaa järven sen koillispuolelta.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,6 metriä mpy. Järveen on johdettu muutama lyhyt peltojen kuivatusoja, mutta tärkeimmät tulo-ojat ovat Ison Arajärven laskuoja ja Urkonjärvestä laskeva Honkaoja. Järven oma laskuoja Sappeenjärvenoja laskee Pälkäneveden Jouttesselän Huikonlahteen ja se on vain puoli kilometriä pitkä.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven laskujoen varressa sijaitsi Sappeen kylä (”Sappis by”), ja järven ympäristö oli jo tuolloin peltomaata. Honkaojan nimi oli tuolloin Humalanoja, mutta vuoden 1957 peruskartassa vain Honkaojan Ison Kiimasjärven haaraoja oli sen niminen.
Frank Silva

Frank Silva (31. lokakuuta 1949 – 13. syyskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen kuvausjärjestäjä ja näyttelijä. Silva tuli tunnetuksi sarjasta Twin Peaks, jossa hän näytteli Bobia.
Silva oli valmistunut San Franciscon yliopistosta valosuunnittelijaksi, ja työskenteli lavastuksen johtajana monessa elokuvassa, mm. David Lynchin Villissä sydämessä ja Dyynissä.
Twin Peaksin 2007 Gold Edition DVD:llä olevan David Lynchin haastattelun mukaan hän oli Laura Palmerin kodin yläkerrassa lähellä huonetta, missä Silva siirteli huonekaluja, kun hän sai idean, että myös Silva voisi esiintyä sarjassa. Kysyttyään Silvalta onko tämä myös näyttelijä hän sai myönteisen vastauksen. Myöhemmin Silva näkyi vahingossa peilistä, kun Lynch kuvasi Laura Palmerin äidin kauhun hetkeä, ja siitä sai syntynsä mystinen Murhaaja-Bob. 
Silva kuoli AIDSin aiheuttamiin komplikaatioihin 1995 45-vuotiaana.
Pirttiharju

Pirttiharju on Lahden kaupungin länsialueella sijaitseva kaupunginosa. Pirttiharjun alue rajautuu Hollolaan, Jalkarantaan, valtatiehen 12 sekä Kärpäseen. Pirttiharju on pääasiallisesti omakotitalo- ja rivitalopainotteista asuinaluetta. Alueella sijaitsee myös Päijät-Hämeen keskussairaala. Pirttiharju voidaan jakaa vielä pienempiin osiin, joita ovat Riihelä, Petsamo, Kasakkamäki sekä Likolampi-Salpausselkä. 
Linja-autoilla 5 ja 21 pääsee Pirttiharjun alueelle. 5 Kasakkamäentietä, josta Hakkapeliitankadun ja Rakuunakadun kautta Metsäkankaalle, jossa sijaitsee Metsäkankaan päätepysäkki. Linja 21 kulkee Riihelänkadun, Matkamiehenkadun ja Jankkarinkadun kautta Uotilankadulle jossa sijaitsee Riihelän päätepysäkki. Valtatie 12 toisella puolella taas kulkevat Keskussairaalankatua linjat 3s, 4, 8, 11, 35 ja 87. Näistä 4 ja 8 jatkavat Reunakatua Hollolaan, mutta muut päättyvät keskussairaalan päätepysäkille, Hoitajankadulle.
Heikki Kivikko

Heikki Olavi Kivikko (s. 31. joulukuuta 1963 Ähtäri) on entinen suomalainen hiihtäjä.
Kivikko sijoittui Calgaryn 1988 talviolympialaisissa vapaan tyylin 50 kilometrillä 29:nneksi. Hän edusti seuratasolla Hausjärven Urheilijoita ja Hyvinkään Hiihtoseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden vapaan tyylin 50 kilometrillä vuonna 1988 sekä saavutti SM-hopeaa 50 kilometrillä vuonna 1990 ja SM-pronssia 4 × 10 kilometrin viestissä vuonna 1998. Hän on toiminut Puolustusvoimain hiihtäjien valmentajana vuodesta 1996.
Heikki Kivikon tytär Noora on kansallisen tason hiihtäjä.
Keskusyksikkö

Keskusyksikkö  on tietokoneen laitteiston keskeinen osa, joka sisältää keskussuorittimen. Tietokoneessa voi olla useita suorittimia moniprosessoinnissa. Supertietokoneet voivat koostua useista laitekaapeista, jolloin laitteistossa ei ole vain yhtä keskusyksikköä.

Historia

Suurtietokoneissa tietokonejärjestelmään ovat kuuluneet keskusyksikön lisäksi ulkoiset massamuistilaitteet kuten reikäkorttilukija, näyttölaite, nauha-asema ja tulostin.
Alkuperäinen englanninkielinen nimitys engl. Central Processing Unit viittaa nykyisin yleensä vain tietokoneen suorittimeen.

Henkilökohtainen tietokone

Keskusyksikön muodostavat tietokoneen emolevy, suoritin, keskusmuisti, oheislaiteohjaimet ja liitännät oheislaitteille, kotelo, kiintolevy, virtalähde, CD-ROM- ja levykeasema. Ulkoapäin katsottuna näkee vain kotelon ja optisen aseman tai levykeaseman.

Emolevy

Emolevy on tietokoneen keskeinen piirilevy, johon tietokoneen muut osat kiinnitetään, ja jonka avulla muut osat kommunikoivat.
Osa näistä osista on juotettu emolevyyn kiinni, kun taas esimerkiksi virtajohdot, laajennuskortit, keskusmuistit ja suorittimet voidaan kiinnittää helposti käsin painamalla ne kiinni niille varattuihin paikkoihin. Niissä on tukena jokin lukitusmekanismi tai ruuvikiinnitys.
Emolevy saa tarvitsemansa käyttövirran virtalähteestä.

Näytönohjain

Näytönohjain on tietokoneen komponentti, joka huolehtii tekstin ja grafiikan piirtämisestä näytölle.
Vanhastaan näytönohjaimet ovat toimineet pelkkinä kuvapuskureina, jotka muuttavat näyttömuistiin tallennetun kuvan ajoitetuksi videosignaaliksi, mutta nykyaikaisissa näytönohjaimissa on lähes poikkeuksetta myös omia piirto- ja laskentaominaisuuksia, jotka suorittavat erilaisten kuvioiden piirto-operaatioita ja esimerkiksi 3D-vektorilaskentaa hyvin nopeasti.
Näytönohjaimen vaikutus tietokoneen nopeuteen pelikäytössä on keskeinen: näytönohjaimen vaihtaminen voi parantaa pelien ruudunpäivitysnopeutta jopa yli kolminkertaisesti, vaikka muut komponentit pysyisivät samoina.
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2018

Karsinnat

Isäntämaa Suomen lisäksi turnaukseen osallistuvat seitsemän maata selvisivät kaksivaiheisen karsinnan jälkeen. Karsinnan ensimmäinen osa pelattiin syksyllä 2017, ja toinen osa maaliskuussa 2018.
Hitoshi Sogahata

Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2001-2003.
Lyyli Kaurila

Lyyli Kaurila, o.s. Moisio (6. maaliskuuta 1896 Helsinki – 1. helmikuuta 1987) oli suomalainen Oulussa asunut opettaja ja taidemaalari.
Lyyli Kaurilan vanhemmat olivat teknikko Heikki Moisio ja Liina Stade. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919, Taideteollisen keskuskoulun kuvaamotaidonopettajalinjalla 1919 ja Pariisissa Académie Colarossissa 1924. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1918, 1919, 1921, 1922 ja 1924 sekä Suomen Taideyhdistyksen näyttelyyn 1919. Kaurila toimi kuvaamataidon opettajana oppikoulussa 1921–1960.
Lyyli Kaurila oli naimisissa vuodesta 1925 metsäneuvos Aksu (Arvid Aksel) Kaurilan (s. 1893) kanssa.
Probenesidi

Vaikutusmekanismi ja metabolia

Probenesidi estää orgaanisten anionien kuljettajaproteiinien toimintaa sitoutumalla niihin. Orgaanisia anioneja kuljettavat polypeptidit siirtävät orgaanisia yhdisteitä virtsasta plasmaan. Probenesidi estää erityisesti uraattia kuljettavien proteiinien toimintaa, jolloin virtsahapon eritys virtsassa lisääntyy ja pitoisuus plasmassa pienenee. Täten myös virtsahapon kiteytyminen jänteisin ja rustoihin vähenee.
Probenesidi metaboloituu ihmisen maksassa lähes täysin ja vain pieni osa siitä erittyy metaboloitumattomana virtsaan. Tyypillisimmät aineenvaihduntareitit ovat glukuronidaatio, jossa muodostuu glukuronihappokonjugaatti. Muita aineenvaihduntareittejä ovat hydroksylointi, sivuketjujen hapetus ja dealkylointi. Myös probenisidin aineenvaihduntatuotteilla voi olla urikosuurista aktiivisuutta.

Sivuvaikutukset

Probenisidi on suhteellisen hyvin siedetty ja sivuvaikutuksia esiintyy melko harvoin. Tyypillisimpiä ovat ruuansulatuskanavan ja vatsan oireet, kuten vatsakipu ja pahoinvointi. Lisäksi toisinaan esiintyy ihottumaa, pääkipua, huimausta ja anemiaa. Probenesidi vaikuttaa kuitenkin muiden lääkeaineiden metaboliaan estäen sitä. Se estää muun muassa penisilliinien, nitrofurantoiinin, indometasiinin ja metotreksaatin imeytymistä munuaisista. Tämän vuoksi sitä on käytetty ja voidaan edelleen käyttää penisilliinien puoliintumisajan pidentämiseen. Suomessa probenisidia saa vain erikoisluvalla.
Probenesidilääkitys voi lisätä sappikivien muodostumista. Tämän takia probenesidihoidon yhteydessä voidaan ottaa natriumvetykarbonaattia tai asetatsolamidia, jotta virtsan pH on emäksinen, jolloin virtsahapon liukoisuus on suurempi.
Luonto

Luonto tarkoittaa yleisimmin maaperää sekä vesi- ja ilmakehää kasveineen ja eläimineen, varsinkin vain vähän tai ei ollenkaan ihmisen muokkaamana elinympäristönä. Luontoa tutkivien tieteenalojen yhteisnimitys on luonnontiede.
Suomen kieleen sana luonto on etymologisesti tullut mytologisten luontokäsitysten kautta ja luonto-sanalla on ilmeisesti sama tausta kuin sanalla luotu, synnytetty.
Luonnontieteellisen näkemyksen mukaan ihminen on itsekin eläin ja osa luontoa. Tällöin ei ihmistä eikä hänen luomaa kulttuuriympäristöä voi pitää luonnon vastakohtana. Arkikielenkäytössä pidetään kuitenkin turhana korostaa kulttuuriympäristön erottautumista nimenomaan koskemattomasta, villistä luonnosta vaan käytetään pelkästään termiä luonto. Lisäksi arkikielenkäytön luonto-termiin sisältyy usein olettamus, että tämä tarkoittaa pääasiassa elollista luontoa.
Luonnontieteissä luonto käsitetään kaiken kattavaksi olevaisuudeksi atomin osista tähtijärjestelmiin ja samalla tutkimuksen kohteeksi, johon sisältyy kaikki tutkittavissa oleva. Käytännössä tieteiden välisessä työjaossa inhimillisen kulttuurin tutkimus on rajattu luonnontieteiden ulkopuolelle, mutta viime vuosikymmeninä luonnontieteen harjoittavat ovat pyrkineet sinnekin ja kehittäneet sellaisia tutkimussuuntauksia kuin sosiobiologia, kulttuurievoluutio, evoluutiopsykologia, käyttäytymisgenetiikka, kulttuuriantropologia ja biologinen psykiatria.

Luonnonsuojelu

Luonnonsuojelulla tarkoitetaan luonnon suojaamista ihmisen vahingoittavalta toiminnalta. Luonnonsuojelussa pyritään pitämään alueita ihmisen toiminnan ulkopuolella tavoitteena suojella siellä eläviä olioita. Biodiversiteetti eli elollisen luonnon monimuotoisuus nähdään luonnonsuojelussa tärkeänä.
Ympäristönsuojelussa pyritään suojaamaan luontoa ja samalla ihmistä ihmisen omien toimien aiheuttamilta ympäristöongelmilta, jotka saattavat uhata myös ihmisen olemassaoloa. Ympäristösuojelun tavoitteena on kestävä kehitys.
Ruuhimäki

Ralli

Parhaiten kylä tunnettaneen siitä, että siellä ajetaan yksi Suomen rallin erikoiskokeista. Ruuhimäen EK on tunnettu erityisesti isoista hypyistään. Ruuhimäki on mitaltaan lyhyt, vuosien 2008 ja 2009 versiossa vain 6,41 km pitkä. Aiempina vuosina Ruuhimäkeä on ajettu 7,57 km mittaisena, mutta vuosina 2008 ja 2009 lopun pikkutien osuus on jätetty ajamatta ja maali on ollut näyttävästi lopun ison hypyn päällä. Vuosina 2007-2009 se on myös ollut rallin päätöserikoiskoe.
Osmo Visuri

Osmo Olavi Visuri (14. joulukuuta 1927 Oulu – 21. tammikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen  kuvataiteilija ja televisioalan uranuurtaja, yksi Suomen ensimmäisistä televisiotoimittajista.
Suomen Taideakatemian koulua 1950-luvun taitteessa käynyt Visuri työskenteli Yleisradiossa vuodesta 1957 alkaen, ensin toimittajana, sitten dokumenttiosaston tuotantopäällikkönä ja lopulta yhteiskunnallisen toimituksen päällikkönä. Visuri tuli tunnetuksi etenkin dokumentti- ja kulttuuriohjelmien kehittäjänä. Hän erosi yhtiöstä Eino S. Revon kaudella sanojensa mukaan kyllästyttyään johtamaan poliittisin perustein valittuja, usein epäpätevinä pitämiään alaisia. Myöhemmin hän toimi Helsingin yliopiston tv-laitoksen esimiehenä sekä opetti Tampereen yliopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa.
Osmo Visuri tunnettiin myös taitavana akvarellimaalarina, kristillisistä harrastuksistaan ja Israel-yhteyksistään. Hän laati useita hengellisiä kirjoja.
Visurin ensimmäinen puoliso oli kehitysyhteistyöneuvos Elina Visuri, o.s. Castrén, ja toinen erikoishammaslääkäri Anne Ari.
Von Rosenin palatsi

Von Rosenin palatsi on palatsimainen rakennus Tukholman Östermalmilla. Se sijaitsee yhdellä Tukholman tunnetuimmista kaduista, Strandvägenilla, osoitteessa Strandvägen 55. Rakennus on rakennettu vuosina 1895–1899, sen suunnitteli arkkitehti Isak Gustaf Clason. Se oli Tukholman ensimmäinen talo, jonka julkisivussa käytettiin Ekebergin marmoria. Vuonna 1941 rakennusta uudistettiin arkkitehti Gustaf Clasonin johdolla ja se muutettiin vuokra-asunnoiksi.
Von Rosenin palatsin rakennutti hovitallimestari Clarence von Rosen.
Aavikkounikeko

Ulkonäkö ja koko

Aavikkounikeon ruumis on 7–9 senttimetriä pitkä ja häntä lähes samanmittainen. Kun se vaihtaa karvaansa, mukana putoaa myös ihon uloin kerros.

Levinneisyys

Aavikkounikekoja elää Betpak-dalan aavikolla Kazakstanin itäosassa.

Elintavat

Aavikkounikeko vaipuu talveksi talvihorrokseen. Kun on lämpimämpää kuin + 5 celciusastetta, se nukkuu päivät ja liikkuu öisin.
Johan Erik Engström

Johan Erik Engström (1846 – 1893) oli suomalainen soittimien rakentaja ja piano- ja flyygelitehtailija. 
Engström harjoitteli neljän vuoden ajan Pietarissa hankkien siellä kisällinkirjansa. Hän hankki sitten lisäoppia ensin Tukholmassa, sitten Düsseldorfissa ja viimeksi Pariisissa jossa hän oli Erard-tehtaan palveluksessa. Engström joutui olemaan mukana Pariisin piirityksessä Saksan ja Ranskan välisen sodan aikana ja sen jälkeen todistamaan Pariisin kommunardikapinaa 1871 ja sen kukistamista.
Engström palasi Suomeen 1871 ja perusti Helsinkiin pianoja ja flyygeleitä valmistaneen tehtaan. Tehtaan valmistmat pianot ja flyygelit tulivat hyvän laatunsa vuoksi hyvin suosituiksi. Tehtaassa oli työssä keskimäärin 14–16 työntekijää ja se ehti valmistaa 500–600 pianoa ja flyygeliä toiminta-aikanaan. Engströmin tehtaassa aloitettiin myös pianonvirittäjien koulutus erikoisen Axel Christenssonin rakentaman harjoittelukoneen avulla. Engströmin tehtaassa valmistettiin myös kanteleita. 
Engströmin tehtaan tuotteet saivat ensimmäisen palkinnon Helsingin ensimmäisessä taide- ja teollisuusnäyttelyssä vuonna 1876 ja vuonna 1885 tehtaalta tilattiin pianino lahjaksi keisarinna Maria Fjodorovnalle Aleksanteri III:n Suomen vierailun edellä. Tämä pianino sijoitettiin myöhemmin keisariperheelle lahjoitettuun Langinkosken huvilaan ja siirrettiin sieltä presidentinlinnaan. Nykyisin pianino on Sibelius-museossa.
Engströmin tehdas joutui talousvaikeuksiin 1880-luvun lopulla ja se lopetti toimintansa 1889. Viimeiset vuotensa hän toimi pianojen korjaajana ja virittäjänä.
Algarvenkoira

Ulkonäkö

Algarvenkoiran pää on kapea, kevyt ja ylös asettunut. Otsapenger on hieman korostunut, ja kallo on hieman kuonoa lyhyempi. Silmät ovat hieman vinoasentoiset ja mantelinmuotoiset, mikä johtuu alueen voimakkaasta auringonvalosta. Ne ovat väriltään pähkinänruskeat. Korvat ovat pystyt, pyramidimaisen teräväkärkiset ja korkealle asettuneet. Niska on kohtalaisen pitkä ja selkälinja puoliksi kaartunut. Rintakehä on kohtuullisen syvä ja alalinja hieman ylösvetäytynyt. Raajat ovat kuivat ja voimakkaat. Pitkä häntä ulottuu kintereiden alapuolelle ja nousee "lipun muotoon" koiran ollessa valppaana, minkä vuoksi rotua kutsutaan joskus nimellä abandeirado eli lipunkantaja. Karvapeite on keskipitkä, sileä ja erittäin pehmeä, erityisesti hännässä.
Sallitut värit ovat keltainen (vaalea, tumma ja fawn), musta, ruskea (vaalea ja tumma), valkoinen ja kaksivärinen. Viimeksi mainittu sisältää kelta-valkoisen, musta-valkoisen ja ruskea-valkoisen. Uroksen säkäkorkeus on 45-55 cm ja paino 20-25 kg. Nartun säkäkorkeus on 40-50 cm ja paino 15-20 kg.

Alkuperä

Rotu on peräisin faaraoiden ajoilta ja polveutuu egyptiläisestä tesemistä, jonka foinikialaiset ja berbeerit kuljettivat mukanaan Välimerelle. Se saavutti suuren suosion algarvelaisten keskuudessa, erityisesti Barrocalin alueella. Sen pääasiallinen riista, kaniini, oli melko yleinen alueen kivikkoisessa maastossa ja ankarissa sääolosuhteissa. Koska se oli sopeutuvainen, Algarven metsästäjät käyttivät sitä apunaan vuosisatojen ajan niin tasangoilla kuin vuorillakin. Vuonna 1960 rotu oli vähällä kuolla sukupuuttoon muiden rotujen saavuttaman suuren suosion takia. 
José Afonso Correia aloitti rodun elvytyksen ja uudelleenluonnin, minkä seurauksena syntyi algarvenkoirien kasvattajayhdistys Associação de Criadores do Cão do Barrocal Algarvio. Siellä päätettiin mm. rodun portugalinkielisestä nimestä Barrocal Algarvio (algarvelainen Barrocal), joka viittaa sen kotialueeseen Algarven Barrocaliin.
Onaga

Onaga on kuvitteellinen henkilö Mortal Kombat -tappelupelisarjassa.
Onaga on yksi Mortal Kombat -sarjan voimakkaimmista hahmoista ja hänet esiteltiin ensimmäisen kerran Mortal Kombat: Deadly Alliance pelissä "Lohikäärmekuningas" nimellä. Hänen kerrottiin olleen Outworldin hallitsija ennen Shao Kahnia. Hänen historiaansa käsiteltiin tarkemmin Mortal Kombat: Deception pelissä, jossa hän oli myös päävastus. Onagan tärkeisiin voimiin kuuluu yliluonnollinen voima ja vastustuskyky kaikkia taikoja vastaan.
Susan Silo

Ura

Silo aloitti näyttelemisen Land 0' Lakes Margarine mainoksissa, jossa hän puhui puhuvalle lehmälle. Tätä hän teki yhteensä 10 vuotta kunnes pääsi televisiouralle. Silo on esiintynyt urallaan enimmäkseen televisiosarjoissa kuten The Jack Benny Program, Alfred Hitchcock esittää, Bonanza, Batman ja Enkeli maantiellä. Vuoden 1974 lähtien hän on tehnyt äänirooleja televisioon ja myöhemmin myös videopeleihin. Silo on lainannut ääntään animaatioihin kuten Smurffit, Kapteeni Planeetta, Varjoankka, Pilipalipilotit, Wizard of Oz, Pac Man, Karvinen, Robotix, The Tick, James Bond Junior, Ville Vallaton, Paluu tulevaisuuteen, Addam’s Family, Prätkähiiret, Felix, Xiaolin Showdown ja Robot Chicken.
Katsuobushi

Katsuobushi (鰹節 tai かつおぶし) on japanilainen nimi kuivatulle, savustetulle ja käyneelle tonnikalansukuiselle boniitille. Katsuobushi ja kombu (merilevätyyppi) ovat dashin, monien keittojen, pohjan tärkeimmät valmistusaineet. Dashia käytetään esimerkiksi misokeiton ja kastikkeiden tekoon.
Nykyään katsuobushia löytää yleensä pieninä vaaleanpunaisina ja ruskeina lastuina pussitettuna. Suurempia, paksumpia lastuja, kezurikatsuoja (削り鰹; けずりかつお), käytetään dashi-liemen valmistukseen. Pieniä ja laihempia lastuja, hanakatsuoja (花鰹; はなかつお), käytetään monien japanilaisten ruokien, kuten okonomiyakin, maustamiseen ja koristelemiseen.
Kun hanakatsuota lisätään kuuman annoksen päälle, höyry saa lastut liikkumaan kuin tanssien. Tämän vuoksi katsuobushikoristelua kutsutaan myös "tanssiviksi kalalastuiksi".
Josuha Guilavogui

Seurajoukkueura

Guilavoguin ensimmäinen ammattilaisseura oli Ranskan pääsarjassa pelaava Saint-Étienne. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 19-vuotiaana kaudella 2009–2010. Guilavoguista tuli nopeasti yksi joukkueensa avainpelaajista ja ura kotimaassa huipentui kaudella 2012–2013 voitettuun Ranskan liigacupiin.
Guilavogui siirtyi Atlético Madridiin syyskuussa 2013. Lehtitietojen mukaan hän solmi viiden vuoden sopimuksen ja Atlético maksoi Saint-Étiennelle 10 miljoonan euron siirtokorvauksen. Guilavogui ei kyennyt vakiinnuttamaan paikkaansa pelaavassa kokoonpanossa ja Atlético lainasi hänet takaisin lähtöseuraansa tammikuussa 2014. Saman vuoden elokuussa Atlético ilmoitti lainanneensa Guilavoguin Wolfsburgiin kahden kauden ajaksi. 
Guilavoguin ensimmäisellä lainakaudella Wolfsburg sijoittui Bundesliigassa toiseksi ja voitti Saksan cupin. Toisen kauden alkajaisiksi Guilavogui oli mukana voittamassa maan supercupia. Kesällä 2016 Guilavogui siirtyi seuraan pysyvällä sopimuksella.

Maajoukkueura

Guilavogui on edustanut Ranskaa useissa eri nuorisomaajoukkueissa. Hänellä oli aikaisemmin myös mahdollisuus edustaa äitinsä kotimaata Guineaa. Hän teki ensiesiintymisensä Ranskan A-maajoukkueessa kesäkuussa 2013 Uruguayta vastaan pelatussa harjoitusottelussa.