Zinédine Zidane

Tausta ja nuoruus

Zinédine Yazid Zidane syntyi 23. kesäkuuta 1972 Marseillessa. Zidanen vanhemmat ovat Algeriasta kotoisin olevia siirtolaisia. He kuuluvat etnisesti kabyyleihin, joka on eräs berberien alaryhmä. He asuivat Marseillessa pahamaineisessa La Castellanen lähiössä. Zidanen isä oli ammatiltaan talonmies ja perheeseen kuului Zinédinen lisäksi kolme veljeä ja yksi sisko. Zidane kärsi nuoruudessaan kiusaamisesta ja syrjinnästä, mikä on näkynyt myöhemmin hänen harjoittamassaan hyväntekeväisyydessä Ranskan etnisten vähemmistöjen ja köyhien hyväksi.
Kymmenvuotiaana Zidane siirtyi pelaamaan junioriseura US Saint-Henriin.

AS Cannes (1988–1992)

Zidane aloitti uransa 17-vuotiaana Cannesissa. Hän sai Cannesissa runsaasti peliaikaa ja kehittyi huomattavasti pelaajana. Hän siirtyi 1992 Bordeaux'hon Cannesin pudottua Ligue 2:een.

Bordeaux (1992–1996)

Kaudeksi 1992–1993 Zidane siirtyi pelaamaan Bordeaux'hon. Bordeaux'ssa Zidane johdatti joukkueensa kaudella 1995–1996 UEFA Cupin loppuotteluun. Bordeaux'ssa Zidane pelasi ensimmäisen kerran Christophe Dugarryn kanssa, josta muodostui Zidanen yleinen kanssapelaaja Ranskan maajoukkueessa.

Juventus FC (1996–2001)

Englannin EM–kilpailujen 1996 jälkeen Zidane siirtyi torinolaiseen Juventukseen. Zidanen oli aluksi vaikea sopeutua italialaiseen elämään ja jalkapallokulttuuriin. Zidane pelasi Juventuksessa viiden vuoden ajan saavuttaen kaksi Scudettoa 1997 ja 1998. Hänet valittiin sekä FIFAn että Euroopan parhaaksi jalkapalloilijaksi 1998. Hän uusi FIFAn parhaan jalkapalloilijan palkinnon vuonna 2000.

Real Madrid (2001–2006)

Vuonna 2001 Zidane siirtyi maailmanennätyssummalla Real Madridin riveihin. Siellä hän ratkaisi Mestarien liigan voiton volley-maalillaan finaalissa Bayer Leverkusenia vastaan.

Maajoukkueura

Ensimmäisen maaottelunsa Zidane pelasi Tšekkiä vastaan vuonna 1994. Pari vuotta myöhemmin hän oli jo Ranskan maajoukkueen vakiokalustoa.
Maajoukkueuran tähtihetki Zidanella oli vuonna 1998 Ranskassa pelatut MM-kilpailut ja niiden loppuottelu, jossa Zidane auttoi kahdella maalillaan maansa sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen. 
Kahta vuotta myöhemmin Zidane johdatti Ranskan Euroopan-mestariksi. Hänet myös valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Zidanen tärkeys Ranskan maajoukkueelle näkyi vuoden 2002 MM-kilpailuissa, joissa hän ei pystynyt pelaamaan Ranskan kahdessa ensimmäisessä ottelussa loukkaantumisen vuoksi. Ranska ei onnistunut tekemään maalia kummassakaan ottelussa. Zidane pelasi Ranskan joukkueen kolmannen ja viimeisen ottelun turnauksessa mutta ei enää kyennyt auttamaan hallitsevaa maailmanmestaria alkulohkosta jatkoon. 
EM-kilpailuissa 2004 Zidane kykeni jälleen täysipainoiseen peliin ja Ranska selvisi alkulohkosta jatkoon. Se joutui kuitenkin tulevan mestarin Kreikan pudottamaksi puolivälierissä. Kisojen jälkeen Zidane päätti lopettaa maajoukkueuransa, ja keskittyä uraansa Real Madridissa. 
Tauko maajoukkueesta jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä elokuussa 2005 hän päätti palata kahden, myös kertaalleen maajoukkueessa lopettaneen ystävänsä kanssa kangerrellen pelanneen Ranskan paitaan.

Vuoden 2006 MM–kilpailut

Uudeksi uransa lopettamisajankohdaksi Zidane ilmoitti vuoden 2006 MM-kilpailuiden päätöksen. Hän syötti turnauksessa maalin, jolla Ranska pudotti puolivälierissä kisojen ennakkosuosikin Brasilian jatkosta. Välierissä Ranskaa vastaan tuli Portugali, jonka kukistamisessa Zidanella oli avainrooli, sillä hän laukoi Ranskan ainoan maalin rangaistuspotkusta. Loppuottelussa Zidane ampui jo seitsemännellä minuutilla sisään maaliin Ranskalle tuomitun rangaistuspotkun. Näin hänestä tuli neljäs pelaaja, joka on tehnyt maalin kahdessa eri MM-loppuottelussa. Loppuottelun jatkoajalla Zidane puski törkeästi italialaista Marco Materazzia rintaan. Zidane sai tilanteesta hetken selvittelyn jälkeen punaisen kortin ja tuli siten ulosajetuksi. Italia voitti ottelun rangaistuspotkukilpailussa.

»Haluan pyytää anteeksiantoa kaikilta lapsilta, jotka katsoivat sitä. Teolleni ei ollut mitään oikeutusta. Haluan olla avoin asiasta, koska kaksi tai kolme miljardia ihmistä näki sen televisioista ja katsojien joukossa oli miljoonia ja miljoonia lapsia.» 
(Zidane ottelun jälkeen)
Zidane kertoi, että Materazzi olisi loukannut Zidanea sanoin, jotka olivat ”hyvin henkilökohtaisia ja koskettivat äitiäni ja siskoani”. Hän pyysi tekoaan anteeksi lapsikatsojilta, mutta sanoi, ettei kadu tekoaan, koska ”se tarkoittaisi, että Materazzilla olisi ollut oikeus sanoa kaikki se”. Materazzi myönsi loukanneensa Zidanea, mutta kielsi loukanneensa hänen äitiään. Hän kertoi pitäneensä hetken kiinni tämän paidasta ja huomattuaan tämän Zidane oli kääntynyt ja sanonut: ”Jos pidät paidastani, niin kai sinä saat sen sitten ottelun jälkeen”. Zidane myönsi itsekin sanoneensa niin.
Zidane sai kolmen ottelun pelikiellon ja 7 500 Sveitsin frangin sakot ja Materazzi kahden ottelun pelikiellon ja 5 000 frangin sakot. Peliuransa lopettanut Zidane korvasi pelikiellon kolmen päivän yhdyskuntapalvelulla FIFA:n hyväksi.
Lehdistö valitsi Zidanen MM-turnauksen parhaaksi pelaajaksi eli Kultaisen pallon saajaksi 2012 äänellä. Toiseksi tullut Fabio Cannavaro sai 1 977 ääntä.

Näkemyksiä Zidanen pelityylistä

Zidanea pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista pelintekijöistä. Hänen pelinlukutaitoaan ja pallonhallintaansa on kehuttu. Hän oli myös tunnettu tarkoista syötöistään.
Pelitaitojensa lisäksi Zidane tunnettiin siitä, että hänen menetti pelatessaan malttinsa herkästi. Hän sai viiden ottelun pelikiellon vuonna 2000 puskettuaan toista pelaajaa. Zidane ajettiin ulos samasta syystä myös maailmanmestaruusfinaalista Italiaa vastaan vuonna 2006, joka oli myös hänen uransa viimeinen ottelu.
Zidane ei urallaan mielellään antanut haastatteluja.

Ura valmentajana

Zidane toimi Real Madridin puheenjohtajan Florentino Pérezin neuvonantajana kesäkuusta 2009 alkaen, ja marraskuussa 2010 hän siirtyi seuran edustusjoukkueen neuvonantajaksi päävalmentaja José Mourinhon pyynnöstä. Valmentajauransa hän aloitti kaudella 2013–2014 Carlo Ancelottin apulaisvalmentajana. Tässä roolissa hän oli mukana voittamassa seuran historian kymmenettä Mestarien liigaa.
Kaudeksi 2014–2015 Zidane siirtyi Real Madridin kakkosjoukkueen Castillan valmentajaksi. Päävalmentajana toimi Santiago Sánchez, sillä Zidanelta puuttui vielä tarvittavat lisenssit valmentamiseen tällä tasolla. Muun muassa Espanjan valmentajaoppilaitoksen CENAFEn johtaja Miguel Galán kyseenalaisti järjestelyn ja piti Zidanea tosiallisena päävalmentajana. Kaksikkoa uhkasi toimitsijakielto, jonka urheilun hallintotuomioistuin kuitenkin perui. Kaudesta 2015–2016 alkaen Zidane toimi joukkueen päävalmentajana.
Tammikuussa 2016 Zidane siirtyi Real Madridin edustusjoukkueen päävalmentajaksi Rafael Benítezin saatua potkut kesken kauden. Zidanen johdolla Real paransi peliesityksiään ja nousi lopulta Espanjan liigassa toiseksi häviten mestaruuden FC Barcelonalle vain pisteellä. Mestarien liigassa Zidane luotsasi Realin finaaliin, jossa se kaatoi dramaattisten vaiheiden jälkeen Atlético Madridin rangaistuspotkukilpailussa. Tammikuussa 2016 France Football valitsi Zidanen vuoden parhaaksi ranskalaisvalmentajaksi.
Kaudella 2016–2017 Zidane luotsasi Real Madridin Espanjan liigamestaruuteen viiden vuoden tauon jälkeen. Taistelu mestaruudesta FC Barcelonaa vastaan ratkesi liigan päätöskierroksella, kun Real otti 2–0 vierasvoiton Málagasta. Mestarien liigassa Zidane luotsasi Real Madridin toista kertaa peränjälkeen loppuotteluun. Cardiffissa pelatussa loppuottelussa Real voitti Juventuksen 4–1 ja voitti ensimmäisenä seurana Mestarien liigan perättäisenä vuonna. Zidanesta tuli myös ensimmäinen kaksi perättäistä Mestarien liigaa voittanut valmentaja. Hänet valittiin FIFA:n vuoden valmentajaksi 2017.
Kaudella 2017–2018 Real Madrid ei ollut edelliskauden tasolla Espanjan liigassa. Eroa mestaruuden ylivoimaisesti voittaneeseen FC Barcelonaan kertyi peräti 17 pistettä ja paikallisvastustaja Atlético oli myös Realin edellä liigan lopputuloksissa. Espanjan cupista Real putosi yllättäen puolivälierissä CD Leganésille vierasmaalisäännön turvin. Realin vaikean kauden pelasti ja kruunasi menestys Mestarien liigassa. Zidanen ryhmä pudotti pudotuspeleissä jatkosta Paris SG:n, Juventuksen ja FC Bayern Münchenin. Loppuottelussa Real kukisti Liverpoolin 3–1 ja voitti Zidanen alaisuudessa historiallisen kolmannen perättäisen Mestarien liigan mestaruuden. Muutama päivä voitokkaan loppuottelun jälkeen Zidane ilmoitti yllättäen jättävänsä Realin päävalmentajan tehtävät. Hänen mukaansa seura tarvitsee uutta suuntaa uuden valmentajan johdolla.
Zidane palasi Real Madridin valmentajaksi jo maaliskuussa 2019, kun seura oli kauden aikana antanut potkut ensin Julen Lopeteguille ja sen jälkeen Santiago Solariille. Zidanen sopimus ulottuu kesään 2022.

Yksityiselämä

Zidane on muslimi, mutta ei omien sanojensa mukaan harjoita uskontoa. Hän vaimonsa Veronique on puolestaan kristitty, ja heillä on neljä poikaa Enzo, Luca, Theo ja Elyaz, jotka jalkapalloilevat Real Madridin joukkueissa. Zidane on intohimoinen tenniksen harrastaja.