google/wiki40b huggingface dataset:
Sungnyemun

Sungnyemun (laadun kunnioittamisen portti) tai Namdaemun (suuri eteläinen portti) on historiallinen kaupunginportti Soulin keskustassa Etelä-Koreassa. Portti oli aikoinaan osa kaupungin muuria, jota käytettiin suojaamaan kaupunkia koreantiikereiltä, jotka ovat aikoja sitten kadonneet alueelta. Portti on rakennettu vuosina 1395–1398, ja se oli Soulin vanhin säilynyt puurakennus. Sen puuosa, portin päällä ollut halli, tuhoutui tulipalossa 10. helmikuuta 2008. Sungnyemun oli viralliselta statukseltaan Etelä-Korean ensimmäinen kansallisaarre.
69-vuotias mies on pidätetty palon sytyttämisestä epäiltynä. Korean kulttuuriperintövirasto arvioi puurakenteen jälleenrakentamisen vievän kolme vuotta ja maksavan noin 15 miljoonaa euroa.  Presidentinvaalit voittanut Lee Myung-bak käynnisti kampanjan, jolla pyritään hankkimaan yksityisrahoitusta portin jälleenrakentamiseen.
Moottoritorpedovene Nuoli

Palveluskäyttö

Talvisodassa alus oli sisaraluksineen Koivistolla, jossa niitä yritettiin käyttää Neuvostoliiton laivastoa vastaan. Meren jäätyminen kuitenkin esti suunnitellun toiminnan, joten alukset laskivat 12.-13. joulukuuta 1939 Koiviston eteläpuolelle 12 miinaa. Pian miinoituksen jälkeen alus siirrettiin sisaraluksineen telakoitavaksi Helsinkiin.
Alus upotti ainakin yhden venäläisen raivaajan Suursaaren edustalla syyskuussa 1941, jolloin Nuolen päällikkönä oli luutnantti, myöhemmin Mannerheim-ristin ritariksi nimitetty Kaarlo Kajatsalo. Nuoli siirrettiin Laatokalle muiden saman luokan alusten tavoin elokuussa 1943 ja aseistettiin yhdellä 20 mm:n tykillä ja kolmella miinalla. Välirauhan jälkeen alus palautettiin Suomenlinnaan, jossa se makasi telakoituna muutamia vuosia, kunnes romutettiin muiden mukana. Nuolen kanssa samaan luokkaan kuuluivat moottoritorpedoveneet Syöksy, Vinha ja Raju.
Päivi Setälä

Työ ja ura

Setälä väitteli historian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1977. Hänen väitöskirjansa Private domini in Roman brick stamps of the empire käsitteli Rooman valtakunnassa käytettyjä tiilileimoja. Setälä työskenteli yliopistossa historian assistenttina 1970–1982 ja hoiti 1980-luvulla useita professorin viransijaisuuksia. Vuonna 1991 hänet nimitettiin naishistorian ylimääräiseksi professoriksi samana vuonna perustettuun Kristiina-instituuttiin. Kolmivuotisen professuurinsa jälkeen hän toimi Suomen Rooman instituutin johtajana vuosina 1994–1997. 
Setälän tuotannon pääosan muodostavat populaarit naishistorian yleisesitykset. Teos Kuningatar Kristiina – aikansa eurooppalainen (1990), jonka hän toimitti yhdessä Matti Klingen, Laura Kolben ja Maria-Liisa Nevalan kanssa, sai Tieto-Finlandian kunniamaininnan, samoin kuin eurooppalaisen naisen historiasta kertovan teostrilogian ensimmäinen osa Antiikin nainen (1993). Trilogian muut osat ovat Keskiajan nainen (1996) ja Renessanssin nainen (2000).
Euklidinen avaruus

Euklidinen avaruus on n-ulotteinen reaalikertoiminen vektoriavaruus, jolle pätevät euklidisen geometrian aksioomat. Euklidista avaruutta voidaan merkitä  tai , missä .
Tunnetuin euklidinen avaruus on  eli reaaliluvut. Lisäksi matematiikassa tulevat usein vastaan euklidinen taso  ja kolmiulotteinen avaruus . 
Nykyisen käsityksen mukaan maailmankaikkeus ei ole euklidinen avaruus, sillä suhteellisuusteorian mukaisesti avaruuden rakenne taipuu suurten massojen vaikutuksesta. Suhteellisen pienillä nopeuksilla tilannetta voi hyvin kuvata euklidisen avaruuden rakenteilla.
Dynamiitti

Dynamiitti (kreikk. dynamis, voima, väkivalta) on räjähde, joka alun perin valmistettiin pääasiassa nitroglyserolista ja piimaasta,
suhteessa kolme osaa nitroglyserolia ja yksi osa piimaata. Kaikille dynamiittituotteille yhteinen ainesosa on räjähdysöljy, joka sisältää nitroglyserolia ja nitroglykolia. Nitroglyseroli räjähtää helposti itsestään esimerkiksi kolhusta tai iskusta, mutta piimaahan imeytettynä se on vakaampi ja helpompi kuljettaa. Dynamiitin vanhetessa nitroglyseriiniä voi vuotaa ulos, mikä saattaa aiheuttaa turvallisuusriskin. Dynamiitin vedenkestävyys on hyvä, koska nitroglyseroli ja -glykoli liukenevat heikosti veteen.
Räjähdysöljyn lisäksi dynamiitit sisältävät nitroselluloosia, ammoniumnitraatteja, natriumnitraattia, nitroyhdisteitä, puujauhoa ja väriaineita. Putkipanosdynamiiteissa yhtenä pääaineena on piimaa. Dynamiitteihin voidaan myös lisätä muita aineita räjähdyslämpötilan (alumiini), -nopeuden (pentriitti) tai muiden ominaisuuksien muuttamiseksi.
Dynamiitin kehitti ruotsalainen Alfred Nobel vuonna 1866 Venäjän öljykenttien tarpeisiin. Patentin dynamiitti sai 14. joulukuuta 1866. Nobel hankki dynamiitin avulla suuren omaisuuden, jonka hän testamenttasi jaettavaksi Nobel-palkintoina. Dynamiitti on joskus väitetty kehitetyn sen vuoksi, ettei kukaan uskaltaisi aloittaa sotaa niin voimakkaan räjähteen pelossa, mikä kuitenkin lienee Alfred Nobelin pasifistisista aatteista johdettua yksinkertaistamista.
Dynamiittia on käytetty jo yli sata vuotta. Sitä käytetään edelleenkin yleisesti louhintaräjähteenä suuren kaasuntuotantonsa ja suhteellisen halvan hintansa vuoksi. Kaupunkilouhinnassa se on usein pohjapanoksena aniitille, joka vielä halvemman hintansa vuoksi on usein pääasiallinen räjähdysaine.
San Hermenegildo (1789)

Palvelus

Alus kuului kesällä 1800 Ferroliin koottuun amiraali Mazzaredon laivastoon, jonka muut alukset olivat: Argonauta, Real Carlos, San Fernando, San Antonio ja San Agustin. Britannian kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Sir John Borlase Warrenin, jonka lippulaivana oli HMS Renown, laivasto-osasto hyökkäsi kesäkuussa Ferrolissa olleen espanjalaisosaston kimppuun. Kenraaliluutnantti Sir James Pulteneyn johtamia maajoukkoja kuljettavien alusten lisäksi Warrenin osastoon kuuluivat HMS London, HMS Impétueux, HMS Captain, HMS Courageux, HMS Amelia, HMS Indefatigable, HMS Amethyst, HMS Stag, HMS Brilliant ja HMS Cynthia. Maajoukot laskettiin tykkeineen maihin 25. kesäkuuta ja joukot miehittivät Ferrolia ympäröineet vuoret seuraavana aamuna. Hyökkäys kuitenkin lopulta epäonnistui ja espanjalaisalukset ja kaupunki jäivät valtaamatta.
Alus kuului 1801 vara-amiraali Don Juan Joaquin de Morenon laivueeseen, johon kuului viisi espanjalaista ja yksi ranskalainen linja-laivaa, kolme fregattia ja luggertti. Laivue lähti Ferrolista ja saapui 8. heinäkuuta Cadiziin, josta laivue lähti merelle seuraavana aamuna liittyen kontra-amiraali Linois'n Algercirasin edustalle ankkuroituneeseen ranskalaiseen laivueeseen. Yhdistyneeseen laivastoon kuului aiemmin mainittujen espanjalaisalusten lisäksi seitsemän ranskalaisalusta.
Yhdistynyt laivasto nosti 12. heinäkuuta ankkurin ja lähti merelle, missä laivasto kohtasi vielä samana iltana kontra-amiraali Sir James Saumarezin johtaman yhdeksän aluksen laivueen Cabaretan niemen edustalla. Ilta kahdeksasta osastot kohtasivat ja seuranneessa taistelussa alukset ampuivat läpi yön toisiaan. Hieman ennen puoltayötä Real Carlos, San Hermenegildo ja ranskalainen St. Antoine irtaantuivat taistelusta. Ranskalaisalus törmäsi Real Carlosiin, joka törmäsi palavana edelleen San Hermenegildoon. Vaikka törmänneet alukset irtautuivat toisistaan niin hieman puolen yön jälkeen ne räjähtivät. Aluksilla olleista lähes 2 000 miehestä selvisi vain noin 300.
HMS Roebuck (1901)

Palvelus

Alus romutettiin 1919 Portsmouthin telakalla.
Terva-Alanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,8 metriä mpy.
Daniel Carriço

Seurajoukkueura

Carriço on Sporting Clube de Portugalin junioriakatemian kasvatti. Ensimmäisen ammattilaiskautensa Carriço pelasi 2007–2008, josta kauden ensimmäisen puoliskon hän vietti lainalla portugalilaisessa Olhanensessa ja jälkimmäisen kyprosilaisessa AEL Limassolissa. Ensimmäisen ottelunsa Portugalin pääsarjassa hän pelasi 26. lokakuuta 2008 Paços de Ferreiraa vastaan. Kaudella 2010–2011 hän nousi joukkueen kapteeniksi, edellisen kapteeni João Moutinhon lähdettyä seurasta. 
31. joulukuuta 2012 Sporting ilmoitti Carriçon siirtyvän englantilaisseura Readingiin 750 000 euron siirtokorvauksella.
17. heinäkuuta 2013 Carriço siirtyi espanjalaisseura Sevillaan kauden kestävällä lainasopimuksella.
Gottfrid Gräsbeck

Gottfrid Gustaf Unosson Gräsbeck (15. helmikuuta 1927 Turku – 19. heinäkuuta 2010 Turku) oli suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.
Säveltäjänä Gräsbeck sovelsi monia eri sävellystekniikoita. Hän sävelsi muun muassa kuoroteoksia, elektronimusiikkia ja dodekafonisia teoksia. Gräsbeckin varhaisemmat sävellykset edustivat vahvasti modernismia. Hänen suuriin sävellysteoksiinsa kuuluvat muun muassa Stämmor ur elementen (1965) ja Magnificat (1983). 
Gräsbeck toimi musiikin lehtorina Åbo Akademissa ja johti vuosikymmenien ajan Åbo Akademin kuoro- ja orkesteritoimintaa, muun muassa kuoroja Brahe Djäknar ja Florakören. Gräsbeckin johdolla yliopiston kuorot esiintyivät menestyksekkäästi myös ulkomailla. Ylioppilaskuoro Brahe Djäknar sai vuonna 1969 nais- ja mieskuorojen luokan ensimmäisen palkinnon Let the Peoples Sing -kilpailussa.
Gottfrid Gräsbeck on viulisti Manfred Gräsbeckin, pianisti Folke Gräsbeckin ja laulaja Yvonne Gräsbeckin isä.
Ahveniston koulu

Ahveniston koulu oli Hämeenlinnan Ahveniston kaupunginosassa, osoitteessa Turuntie 33, toiminut luokkien 7-9 yläkoulu. Koulu koostui kolmesta eri rakennuksesta.
Syyslukukauden 2016 alusta lähtien Ahveniston koulu ja Nummen koulu muodostivat uuden Nummen yhtenäiskoulun. Ahveniston koulusta tuli Nummen yhtenäiskoulun Ahveniston yksikkö, jossa esimerkiksi lukuvuonna 2017-2018 järjestettiin opetusta luokka-asteille 4-9. Vanha Nummen koulu purettiin vuonna 2015, ja vuosina 2016-2018 tilalle rakennettiin uudisrakennus. Elokuussa 2018 yhtenäiskoulu aloitti koulun uudessa Nummikeskuksessa, jolloin yläkoulu luopui sisäilmaongelmista kärsineistä Ahveniston koulurakennuksista.
Ahveniston koulun kentällä oli vuosina 2014-2018 Nummen väistökoulu, jossa opiskelivat Nummen koulun luokat 4-6.

Historia

Poltinahon koulu, myöhemmin Ahveniston koulu, rakennettiin useassa vaiheessa vuosien 1959 ja 2007 välisenä aikana. Vuosina 1959-1963 rakennettiin koulun luokkatiloja ja liikuntasali. Vuonna 1968 valmistui lisärakennus, jossa oli uusia luokkatiloja. Uudet teknisen työn tilat valmistuivat vuonna 1986.
 Rakennusten suunnitelmat teki Hämeenlinnan silloinen kaupunginarkkitehti Olavi Sahlberg. Koulurakennuksia kunnostettiin useassa vaiheessa. Vuosina 2003-2007 tehdyssä peruskorjauksessa muun muassa kaksi vanhaa pitkänomaista rakennusta yhdistettiin uudisrakennuksella ja rakennettiin uusi kuvataiteen luokka. Uuteen rakennukseen tuli tilat koulun kirjastolle, ruokasalin laajennukselle ja juhlasalille näyttämöineen.
Antonio Soler (kirjailija)

Antonio Soler (s. 1956 Málagassa) on espanjalainen kirjailija. Hän on saanut romaaneistaan kotimaassaan useita palkintoja.
Melarsoproli

Ominaisuudet ja käyttökohteet

Huoneenlämpötilassa melarsoproli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee alkoholeihin kuten metanoliin, etanoliin ja propyleeniglykoliin.
Melarsoprolia on käytetty unitaudin hoitoon vuodesta 1949 lähtien. Se tehoaa sekä Länsi-Afrikassa tavattavaan loisioon Trypanosoma brucei gambienses, että Itä-Afrikassa tavattavaan loisioon T. b. rhodesiensis. Eläinlääketieteessä sitä voidaan käyttää hevosille unitautia aiheuttavan loision T. equinum aiheuttamaa infektiota vastaan. Melarsoprolin vaikutusmekanismi ei ole täysin tiedossa ja on todennäköistä, että se vaikuttaa usealla tavalla. Sen on todettu aiheuttavan useiden entsyymien kuten pyruvaattikinaasin ja trypanotionireduktaasin inhibitiota. Inhibitio johtuu siitä, että arseeni sitoutuu näiden proteiinien kysteiiniaminohappojen tioliryhmiin. Lisäksi melarsoproli indusoi solujen hajoamista eli lyysiä. Melarsoprolia käytetään erityisesti pitkälle edenneen unitaudin hoitoon, koska yhdisteen aktiivinen metaboliitti melarseenioksidi kykenee läpäisemään veri-aivoesteen ja tehoaa aivoihin päässeisiin loisioihin. Melarsoprolia annostellaan suonensisäisesti ja liuos sisältää vaikuttavaa ainetta 2–3,6 mg/kg. Usein melarsoprolin kanssa käytetään myös suramiinia.

Haittavaikutukset ja resistenssi

Melarsoprolilla on useita haittavaikutuksia, joista vakavin on jopa hengenvaarallinen aivosairaus, jota esiintyy noin 5–10 % melarsoprolia saaneista potilaista. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat ihottuma ja vaikutukset näköhermoihin. Sivuvaikutukset johtuvat melarsoprolin voimakkaasta taipumuksesta sitoutua proteiinien tioliryhmiin. Unitautia aiheuttavien Trypanosoma-alkueläinten on myös havaittu kehittäneen resistenssiä melarsoprolia vastaan. Resistenssiä aiheuttava mutaatio vähentää P2-transportterin määrää alkueläinsoluista ja P2-transportteri vastaa melarsoprolin kuljettamisesta solujen sisään. Keskisessä Afrikassa melarsoproliresistenssin arvellaan olevan syynä noin 20 % epäonnistuneista hoitotapauksista. Näistä syistä johtuen melarsoprolia on ruvettu korvaamaan eflornitiinin ja nifurtimoksin yhdistelmällä.

Valmistus

Melarsoprolin synteesin ensimmäisessä vaiheessa arsaniilihappo reagoi syanuurikloridin ja ammoniakin tai 6-kloori-1,3,5-triatsiini-2,4-diamiinin kanssa muodostaen melarseenia. Melarseeni reagoi ammoniumtioglykolaatin kanssa ja pelkistyy muodostaen yhdisteen ammoniumtioglykolaatin sulfidiryhmien kanssa. Synteesin viimeisessä vaiheessa dimerkaproli korvaa ammoniumtioglykolaatin muodostaen melarsoprolia.
Emmanuel Emenike

Seurajoukkueura

28. heinäkuuta 2011 Emenike siirtyi turkkilaisesta Fenerbahçesta venäläisseura Spartak Moskovaan 10 miljoonan euron siirtokorvauksella. Emenike ei ehtinyt pelata otteluakaan Fenerbahçessa, kun joukkue oli pakotettu luopumaan hänestä sopupeliskandaalien vuoksi.
Marmiksen Kuula

Marmiksen Kuula eli MaKu on vuonna 1993 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seura perustettiin alun perin jalkapalloa varten, mutta vuosien saatossa lajien määrä seurassa on kasvanut. Jalkapallon ohella MaKun lajeihin kuuluu salibandy, futsal sekä baseball. Seuralla joukkueita eri lajeissa yhteensä 8.(vuonna 2012)

Jalkapallo

Seuran edustusjoukkue jalkapallossa pelaa nykyisin Kolmosessa. Seuralla on yhteensä kolme jalkapallojoukkuetta.

Salibandy

Seuralla on harrastesalibandyjoukkue.

Futsal

Seuran Futsal-edustusjoukkue pelaa nykyisin Helsingin piirin sarjassa (2.div). Futsal Cupissa MaKu on parhaimmillaan edennyt finaaliin kaudella 2005–2006. MaKun pelaajista Mika Helinillä on tilillään myös useita futsal-maaotteluita. Futsal -joukkueita seuralla on yhteensä 3.(2012)

Baseball

Seuralla on yksi baseball-joukkue, joka pelaa baseballin SM-sarjassa nimellä Malmi Bullets.
Ledro

Historia

Ledron kunta syntyi kun 30. marraskuuta 2008 pidetyssä kansanäänestyksessä kuusi Ledro-laakson kuntaa, Pieve di Ledro, Bezzecca, Concei, Molina di Ledro, Tiarno di Sopra ja Tiarno di Sotto, päättivät yhdistyä.
Fellinin raitiotie

Fellinin raitiotie on Jukka Pakkasen vuonna 2004 ilmestynyt romaani. Teoksen julkaisi Like.
Formulakeidas

Formulakeidas on vuosina 1994–2004 Espoon Juvanmalmilla sijainnut sisämikroautorata. Vuonna 2003 Formulakeitaan kellariin rakennettiin rauniokaupunki-teemainen värikuularata, Paintball Basement. Toimintaa harjoittaneen Indoor Karting Franchising Oy Ltd konkurssin 19.2.2004 myötä radat lopettivat toimintansa.
Maksuväline

Maksuväline tarkoittaa välinettä, jota käytetään vaihdannan helpottamiseksi. Maksuvälineitä ovat muun muassa käteisraha, maksukortit ja sekit. Laajemmin käsitettynä maksuvälineisiin kuuluvat myös esimerkiksi tiliraha ja käyttämätön tililuotto.
Suomen rikoslaissa maksuvälineellä tarkoitetaan pankki-, maksu- tai luottokorttia, sekkiä tai muuta välinettä taikka tallennetta, jolla voidaan suorittaa maksuja, tilinostoja tai tilisiirtoja. Näiden lisäksi maksuvälineeksi katsotaan myös väline, jonka käyttäminen on välttämätön edellytys mainittujen suoritusten tekemiseksi. Maksuvälineeksi voidaan ymmärtää myös esimerkiksi verkkopankin käyttäjätunnukset tai matkapuhelin.
Hyvältä maksuvälineeltä vaaditaan, että se on helposti kuljetettavissa ja myös jaettavissa, jotta sitä voidaan käyttää pienissä maksuissa. Sen pitää olla tasalaatuista, aitoudeltaan helposti tarkistettavissa ja arvoltaan vakaata.

Laillinen maksuväline

Lailliseen maksuvälineeseen (engl. legal tender) liittyy tiettyjä ominaisuuksia kuten se, että lailliseksi maksuvälineeksi julistaminen tapahtuu maksuvälineitä sääntelevässä rahalainsäädännössä. Muilla kuin laillisilla maksuvälineillä maksaminen ei ole laitonta.
Euroopan unionin euroalueella eurosetelit ja -kolikot ovat laillisia maksuvälineitä. Muut valuutat eivät ole laillisia maksuvälineitä. Mikään EU-maa ei ole säätänyt lailliseksi muuta maksuvälinettä kuin käteistä.
Suomen laissa ei ole laillisen maksuvälineen määritelmää.
Magnetostriktiivisyys

Magnetostriktiivisyys eli Joulen ilmiö on ferromagneettisten materiaalien ominaisuus, jossa materiaalin fyysiset mittasuhteet muuttuvat vähittäin, kun siihen vaikuttaa ulkoinen magneettikenttä. Erityisesti rauta, johon on sekoitettu harvinaisia maa-alkalimetalleja, on hyvin magnetostriktiivinen. Ilmiö selittää muun muassa muuntajien läheisyydessä esiintyvän ääni-ilmiön. Ilmiön havaitsi James Joule.
Curie-lämpötilan alapuolella magneettiset momentit ovat kääntyneet yhdensuuntaisiksi. Kohdistettaessa materiaaliin ulkoinen magneettikenttä elektronispinnit ja orbitaalit kääntyvät magneettivuon suunnan mukaan. Tästä aiheutuvaa kappaleen pituuden muutosta kutsutaan magnetostriktiiviseksi myötymäksi, ΔL:ksi. Ilmiön suuruus riippuu materiaalin mikrorakenteesta, jännitystilasta sekä ulkoisen magneettikentän suuruudesta.
Kaikilla magnetostriktiivisilla ilmiöillä on käänteinen reaktio. Näistä tärkein on Villarin ilmiö, joka on Joulen magnetostriktion vastailmiö.
Salon Viihdelaulajat

Salon Viihdelaulajat on vuonna 1964 perustettu kuoro jonka perustivat Unto Elomaa ja Mauno Blomqvist. Kuoro on esiintynyt radiossa 35 kertaa ja televisiossa 15 kertaa ja lisäksi eri konserteissa. Kuoro on vieraillut ulkomailla eri ystävyyskuorojen konserteissa laulamassa. 
Kuoro on pitänyt lukuisia yhteiskonsertteja muitten kuorojen kanssa.
Havaijinvälskäri

Koko ja ulkonäkö

Havaijinvälskäri kasvaa jopa yli 50 cm pitkäksi. Sen yleisväri vaihtelee harmaasta siniviolettiin, vartalossa on ohutta aaltokuviota, selkäevä on keltainen ja silmän yli kulkee kullankeltainen juova.

Alkuperä

Havaijinvälskäri elää koralliriutoilla indopasifisella merialueella. Sitä tavataan yleensä riuttojen ulkorinteillä yli 10 metrin syvyydessä.

Käyttäytyminen

Muihin Acanthurus-suvun välskäreihin verrattuna havaijinvälskäri on varsin rauhallinen. Sitä pidetään joskus suurissa meriakvaarioissa, missä sille syötetään runsaasti levää, minkä lisäksi se syö myös lihapitoisempia ruokia.
Käyräsara

Ulkonäkö ja koko

Käyräsara kasvaa korkeintaan 10 cm korkeaksi. Kaarevasti taipuneet harmaanvihreät varret nousevat ylöspäin pitkästä, suikertavasta juurakosta. Rihmamaiset lehdet kohoavat jäykkinä kimppuina ja ovat kouruisia tai sisäänpäin kiertyneitä. Palleromainen kukinto muodostuu parista lähekkäisestä ja rakenteeltaan samanlaisesta tähkästä. Tähkässä on 4–6 kukkaa. Hedekukat ovat tähkän kärjessä. Tähkäsuomut ovat 3–4 mm pitkiä, punaruskeita, leveänsoikeita, tylppiä ja kalvolaitaisia. Hieman pidemmät pullakot ovat kellan- tai tummanruskeita, yläosastaan tumma- ja selväsuonisia. Pullakoiden suuota on lyhyt, hieman vino ja hammaslaitainen. Käyräsara kukkii kesä-heinäkuussa.
Käyräsara on helposti tunnistettava, joskin kukkimattomana se muistuttaa jossain määrin somersaraa (C. glareosa). Huippuvuorilla tavataan harvinaisena käyräsaran ja soukkasaran (C. parallela) risteymää.

Levinneisyys

Käyräsaraa tavataan Euroopassa Alpeilta, Islannista, Huippuvuorilta, Skotlannista, Tanskasta, Norjasta ja Ruotsista sekä Venäjältä Jäämeren rannikkovyöhykkeeltä. Levinneisyysalue jatkuu Jäämeren rannikkoa pitkin itään Alaskaan ja Pohjois-Kanadaan sekä Grönlantiin asti. Lajia tavataan myös vuoristoseuduilta Kaukasukselta, Keski-Aasiasta, Argentiinasta ja Chilestä. Suomesta käyräsara on löydetty vain kerran, 1860-luvulla Oulun Nuottasaaresta. Näyte toimitettiin aikanaan Helsingin kasvimuseoon, mutta näyte on sittemmin kadonnut. Uusia löytöjä lajista ei ole tehty. Käyräsara lienee samantapainen jääkauden jälkeinen jäänne Perämeren rannikolla kuin muutama muukin Jäämeren rannikolta kotoisin oleva laji, kuten Suomesta hävinnyt jäämerentähtimö (Stellaria humifusa) ja uhanalainen rönsysorsimo (Puccinellia phryganodes). On myös mahdollista, että käyräsara oli levinnyt Suomeen muuttolintujen matkassa.

Elinympäristö

Käyräsara kasvaa rannikoilla soraisilla ja hiekkaisilla merenrannoilla hieman normaalivesirajan yläpuolella. Sisämaassa sitä tavataan tuntureilla ja vuoristoissa jokien sorarannoilla, tienvarsilla ja lapinvuokkonummilla.
Streets

Historia

Streets -yhtyeen perustivat laulaja-kosketinsoittaja Steve Walsh, kitaristi Mike Slamer, basisti Billy Greer ja rumpali Tim Gehrt. Walsh oli laulanut Kansas -yhtyeessä aikaisemmin ja Slamer, joka oli englantilainen, soittanut kitaraa City Boy -nimisessä yhtyeessä. Slamer oli muuttanut Yhdysvaltoihin kotimaastaan Iso-Britanniasta tekemään hard rock -musiikkia ja hän liittyi Walshin tykö. Streets sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta ja debyyttialbumi 1st julkaistiin vuonna 1983. Walshin sanojen mukaan albumi sai hyvää palautetta ja hänen mielestään Streets oli osoittanut, että he osaavat soittaa livenä ja Kansasista lähdön jälkeen uudelleen aloittaminen oli hyvin palkitsevaa. Yhtyeen debyyttialbumin tuotti Neil Kernon.
Toinen studioalbumi julkaistiin vuonna 1985 nimellä Crimes in Mind, jonka tuotti Beau Hill. Kyseistä albumi pidetään melodisen rockin yhtenä klassikkoteoksista. Streets hajosi kuitenkin pian albumi julkaisun jälkeen. Walsh muodosti Kansasin uudestaan ja loput yhtyeen jäsenistä jatkoivat omien projektien parissa.
Matteos II

Matteos II (k. 1910) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1908–1910. Hänen kautensa jäi vain eräänlaiseksi välivaiheeksi lyhyen kestonsa vuoksi. Häntä seurasi katolikoksena Gevorg V Sureniats.
Ilmestyskirja. Nyt

Myöhempi arvostus

Ilmestyskirja valittiin vuonna 2000 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Juhani Räsänen

Juhani Räsänen (s. 29. elokuuta 1934 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1952–1963 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Räsänen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1952–1954 ja 1955–1957 sekä Tampereen Pallo-Veikkoja kaudella 1962–1963. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 37 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 15 + 3 = 18 ja jäähymääränsä kymmenen minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1957.
Peter Kirui

Peter Cheruiyot Kirui (s. 2. tammikuuta 1988) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Vuonna 2011 hän voitti 10 000 metrin juoksussa Kenian mestaruuden. Daegun MM-kilpailuissa samana vuonna hän sijoittui 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 27.25,63.
Kirui on toiminut jäniksenä useassa maratonkilpailussa. Vuonna 2010 hän toimi jäniksenä Rotterdamin maratonilla, jonka Patrick Makau voitti ajalla 2.04.48, ja Chicagon maratonilla, jonka Samuel Wanjiru voitti ajalla 2.06.27. Vuonna 2011 hän toimi jäniksenä Rotterdamin, Berliinin ja Frankfurtin maratoneilla. Berliinissä Patrick Makau voitti kilpailun uudella maailmanennätyksellä 2.03.38. Makau juoksi tuolloin myös 30 kilometrin maailmanennätyksen 1.27.38. Kirui johti kilpailua 30 kilometrin kohdalla, mutta ei saanut maailmanennätystä nimiinsä, koska ei juossut kilpailua loppuun vaan keskeytti 32 kilometrin kohdalla. Viisi viikkoa Berliinin maratonin jälkeen hän toimi jäniksenä Frankfurtin maratonilla, jonka Wilson Kipsang voitti ajalla 2.03.42. Kilpailussa Kirui pysähtyi hetkeksi 30 kilometrin kohdalla, mutta päätti kuitenkin juosta maaliin asti ja sijoittui lopulta kuudenneksi ajalla 2.06.31.