google/wiki40b huggingface dataset:
Tsakonian kieli

Levinneisyys

Nykyisin tsakoniaa puhutaan Peloponnesoksen itäosan vuoristokylissä. Kieltä puhuttiin aiemmin laajemmalla alueella myös Peloponnesoksen eteläisemmissä ja läntisemissä osissa muun muassa muinaisen Spartan alueella sekä muutamissa kreikkalaisten asuttamissa kylissä Marmaranmeren rannoilla. Marmaranmeren tsakonialaisyhteisö muutettiin Kreikkaan Turkin ja Kreikan väestönvaihdoissa 1928. Marmaranmeren tsakonian murre kuoli Kreikassa 1970-luvulla. Kreikassa tsakonialla ei ole virallista asemaa. Kielellä oli vuoden 1981 arvion mukaan 1 200 puhujaa.

Kielen piirteet

Tsakonialaisen laulun sanat tsakoniaksi ja kreikaksi:
Tsakoniaksi

Poulaki ema echa t-tho klouvi tse meroute oi ema echa

tachigha ni ema zachari pokicha ema mosko

tse apo to mosko to persu tse apo ta mirodia

eskantaliste to klouvi ts efitze mi taidine.

Tsafegi si ni tsinighou me to klouvi t-tha chera

Ela pouli t-tho topo oti ela t-tha katitsia

o alatsou ta koudhounia oti na valou alla tsenourza
Kreikaksi

Poulaki icha sto klouvi ke meromeno to icha

to taiza zachari ke to potiza moscho

ke apo ton poli ton moscho ke tin mirodia tou

eskantalisti le to klouvi ke mou efyghe taidoni.

ke o afegis to kinigai me to klouvi sto cheri

Ela pouli ston topo sou, ela stin katikia sou

Nallaxo ta koudounia sou na valo alla kenourgia
Kyläsavikka

Ulkonäkö ja koko

Kyläsavikka kasvaa 20–80 cm korkeaksi. Kasvi on useimmiten lähes kalju. Varsi on pysty, niukkahaarainen ja väriltään tavallisesti luonteenomaisen oliivinvihreä. Lehdet ovat kierteisesti. Lehtilapa on kasvin keskiosissa tavallisesti 3–10 cm pitkä, leveänpuikean kolmiomainen ja säännöllisen nirhahampainen. Kukinto on tähkämäinen ja pitkälti lehdetön. Kukinnon sykeröt ovat pieniä ja tiheitä. Itse kukat ovat vaatimattomat ja väriltään vihreitä. Kyläsavikka kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Mustat siemenet ovat vaaka-asennossa, 1–1,2 mm pitkiä, ympärykseltään pyöreitä, tylppäreunaisia ja lähes sileitä. Ne säilyttävät itävyytensä vuosikymmenien ajan.

Levinneisyys

Kyläsavikkaa tavataan kaikkialla Euroopassa Irlantia, Islantia sekä Fennoskandian ja Venäjän pohjoisosia lukuun ottamatta. Voimakkain kanta on Kaakkois-Euroopassa, mutta Pohjois- ja Keski-Euroopassa laji on voimakkaasti taantunut. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan varsinkin Keski-Aasiassa. Ihmisen mukana se on levinnyt Pohjois-Amerikkaan ja Uuteen-Seelantiin.
Suomessa kyläsavikka on levinneisyysalueensa äärirajoilla. Ahvenanmaalla se lienee ollut muinaistulokas, muualla maassa myöhempi tulokaslaji. Kyläsavikkaa on tavattu Suomesta pääasiassa Ahvenanmaalta ja Varsinais-Suomen, Uudenmaan ja Kymenlaakson rannikkoseuduilta. Joitain löytöjä tunnetaan myös sisämaasta ja Pohjanlahden rannikkokaupungeista. Kyläsavikka katosi vanhoilta kasvupaikoiltaan pääsääntöisesti 1950-luvulle tultaessa ja lajin vanha kanta on luokiteltu Suomesta hävinneeksi. Viime vuosikymmeninä kyläsavikasta on tehty muun muassa satamista ja ratapihoilta tulokaslöytöjä, jotka lienevät peräisin Venäjältä.

Elinympäristö

Muiden savikoiden tapaan myös kyläsavikka on typensuosija. Sitä tavattiin Suomessa entisaikaan rikkakasvina kylissä ja kaupungeissa karjasuojien laitamilla, komposteilla ja puutarhoissa. Näiltä perinteiseltä kasvupaikoiltaan laji on kadonnut pihojen ja puutarhojen siistiydyttyä ja viljelymenetelmien tehostuttua. Nykyään kyläsavikkaa voi tavata satunnaisena, etupäässä itäisenä tulokkaana myllyillä, kaatopaikoilla ja rautatieasemilla.

Käyttö

Kyläsavikkaa on käytetty toisinaan ravintona, esimerkiksi muhennoksissa.
Australian Antarktiksen alue

Australian Antarktiksen alue on Etelämantereen osa, jota Australia vaatii itselleen. Se on suurin yhden valtion itselleen vaatima osa Antarktiksesta. Se koostuu kahdesta osasta, jotka kohtaavat toisensa kulmittain Etelänavalla kuten valtioiden vaatimat alueet Antarktiksesta yleensäkin. Suuremman osan itäraja on 142°2' E ja länsiraja 44°38' E, ja pienemmän osan itäraja on 160° E ja länsiraja 136°11' E. Näiden kahden osan välissä on Ranskan itselleen vaatima alue. Australia esitti aluevaatimuksensa Etelämantereelle ensi kerran vuonna 1930. Noin 40 % Etelämantereesta onkin Australian hallussa. Australian hallituksen päämies ilmoitti, että jos Australia saa vaatimansa osan Etelämantereelta itselleen, siitä tehdään luonnonpuisto.
Åbo Akademis Studentkår

Organisaatio

ÅAS:n toiminta jakautuu kahteen sektoriin, edunvalvontasektoriin ja taloussektoriin.
Edunvalvontasektori harjoittaa perinteistä ylioppilaskuntatoimintaa, ja sen korkein päättävä elin on edustajisto, jonka 25 jäsentä valitaan joka toinen vuosi. Toimeenpaneva valta on hallituksella. Edustajisto valitsee vuosittain hallituksen sekä valiokunnat. Valiokuntia on useilla eri toimialoilla ja ne valmistelevat ehdotuksia ja auttavat hallitusta ja edustajistoa linjanvedossa. Edunvalvontasektori valitsee myös sihteeristön sekä taloussektorin johdon. Myös yhteydenpito kaikkiin ÅAS:n alayhdistyksiin kuuluu edunvalvontasektorille.
Taloussektori huolehtii ÅAS:n liiketaloudellisesta toiminnasta, johon kuuluu muun muassa ylioppilasruokaloita ylläpitävä yhtiö Kb Gadolinia, Kåren-rakennuksen hallinta ja ylläpito, sekä muutamat vuokra-asunnot eri puolilla Turkua. ÅAS:llä on myös toinen ylioppilastalo, Vaasan Havtornen.
Sahelinpaksujalka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 32-38 cm ja siipien kärkiväli 75-80 cm. Suuresti paksujalan näköinen tukevatekoinen kahlaaja. Eroaa paksujalasta harmaamman höyhenpuvun, pääosin mustan nokan ja naaman tummempien juovien parusteella. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Esiintyminen

Laikuttainen esiintymisalue kattaa Saharan eteläpuolisen alueen Afrikasta eli lähinnä Sahelin, sekä Egyptissä Niilin laakson. Maailman populaatio on kooltaan 20 000–50 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Paikkalintu, joka sadekausien välissä voi siirtyillä lyhyitä matkoja. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Monenlaiset kuivat avomaat ja harvat metsät, pensaikot, jopa puutarhat. Suosii veden läheisyyttä, toisin kuin paksujalka.

Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti avoimesti maassa tai kalliolla, joskus rakennuksen katolla. Munia on 2. Molemmat puolisot hautovat. Poikaset viipyvät pesässä pari-kolme päivää ja etsivät sitten itse ruokansa.

Ravinto

Pääasiassa hyönteiset ja äyriäiset, myös nilviäiset, lierot, sammakot ja pikkunisäkkäät.
Yousuf Karsh

Yousuf Karsh (armeniaksi Յուսուֆ Քարշ, Jousouf Karš; 23. joulukuuta 1908 Mardin, Osmanien valtakunta – 13. heinäkuuta 2002 Boston, Yhdysvallat) oli armenialaissyntyinen kanadalainen valokuvaaja. 
Karshin lapsuuteen ajoittui armenialaisten kansanmurha, jossa hän menetti sukulaisiaan. 14-vuotiaana hän siirtyi perheineen Syyriaan, josta hänet lähetettiin pari vuotta myöhemmin Kanadaan, jossa hän asui valokuvaajasetänsä kanssa. 
Nuori Karsh pääsi setänsä avustajaksi studiolle ja alkoi sittemmin myös itse valokuvata. Hän otti 30. joulukuuta 1941 tunnetun valokuvan Winston Churchillistä, ja myös myöhemmällä urallaan hän tuli tunnetuksi nimenomaan merkkihenkilöiden kuvistaan. Kesällä 1949 hän vieraili Ainolassa ja kuvasi Jean Sibeliuksen (”Sisäisiä ääniä”). Ainolan sähkövirta ei riittänyt hänen salamavalolleen ja sähkömies kytki rakennuksen suoraan päälinjaan voimalaitoksen luvalla.
Karshin kuvaamia henkilöitä olivat muun muassa Alan Brooke, Muhammad Ali, Marian Anderson, W. H. Auden, Joan Baez, prinssi Bernhard, Zulfikar Ali Bhutto, Humphrey Bogart, Alexander Calder, Pablo Casals, Fidel Castro, madame Tšiang Kai-šek, Winston Churchill, Joan Crawford, Ruth Draper, Albert Einstein, Dwight Eisenhower, prinsessa Elisabet, Robert Frost, Clark Gable, Indira Gandhi, Grey Owl, Ernest Hemingway, Audrey Hepburn, Johannes Paavali II, Chuck Jones, Carl Jung, Helen Keller ja Polly Thompson, Grace Kelly, Jacqueline Kennedy, John F. Kennedy, Peter Lorre, Marx-veljekset, Pandit Nehru, Georgia O’Keeffe, Laurence Olivier, John J. Pershing, Pablo Picasso, Pius XII, Rainier III, Paul Robeson, rockyhtye Rush, Albert Schweitzer, George Bernard Shaw, Pierre Trudeau, Andy Warhol ja Frank Lloyd Wright. Hän valokuvasi sanoma- ja aikakauslehdille, esim. Life Magazinelle.
Karshista tehtiin 1967 Kanadan ritarikunnan Officer. Vuonna 1990 hänet ylennettiin Companionin arvoon. 
Karsh muutti viimeisinä vuosinaan Bostoniin, jossa hän kuoli korkeassa 93 vuoden iässä. Karshin muotokuvia oli esillä Helsingissä Suomen Valokuvataiteen museossa vuonna 1984.
Sulkeet

Matematiikassa

Matemaattisissa lausekkeissa sulkumerkkejä käytetään ryhmittelymerkkeinä, joilla osoitetaan, että niiden välissä oleva laskutoimitus on suoritettava ennen muita. Jos lausekkeessa ei ole sulkumerkkejä, lausekkeessa olevat kerto- ja jakolaskut suoritetaan ensin ja sen jälkeen yhteen- ja vähennyslaskut vasemmalta oikealle. Poikkeukset tästä laskujärjestyksestä osoitetaan sulkumerkeillä. 
Esimerkiksi lausekkeessa 5 + 2 · 3 on suoritettava ensin kertolasku 2 · 3 = 6 ja sitten yhteenlasku 5 + 6 = 11, joten lausekkeen arvo on 11.  Sen sijaan lausekkeessa (5 + 2) · 6 on suoritettava ensin yhteenlasku 5 + 2 = 7, minkä jälkeen tämä summa kerrotaan 6:lla, jolloin lausekkeen arvoksi saadaan 42.
Sulkumerkkejä käytetään myös matemaattisten funktioiden yhteydessä. Esimerkiksi f(x) tarkoittaa funktion f arvoa, kun argumentin arvona on x. Monien matematiikassa yleisesti käytettyjen funktioiden, esimerkiksi trigonometristen ja logaritmifunktion, yhteydessä jätetään kuitenkin tavallisesti sulkumerkit pois, ellei argumentti itsessään ole lauseke.  Niinpä merkitään yleensä ilman sulkeita ”sin x” tai ”sin 45°”, mutta sulkeiden kanssa ”sin (a + b)”. 
Sulkeilla on matematiikassa lisäksi monia erikoismerkityksiä. Kaarisulkeita käytetään binomikertoimen, järjestetyn parin ja jonon merkinnöissä. Matriisit ympäröidään kaari- tai hakasulkeilla.
Martti Asunmaa (päätoimittaja)

Martti Asunmaa (s. 6. marraskuuta 1934 Alavus) on suomalainen historianopettaja ja päätoimittaja.
Asunmaa on toiminut ensin Muhoksen lukion, sitten Oulun Normaalilyseon historianopettajana ja opettajankouluttajana. Hän on ollut 1973–1984 Kaltio-lehden päätoimittaja.
Martti Asunmaan puoliso on yliopistonlehtori ja poliitikko Tytti Isohookana-Asunmaa.
Extra (purukumi)

Extra on Wrigleyn valmistama makeutusainetta sisältävä purukumimerkki. Sen valmistaminen aloitettiin vuonna 1984. Tuotemakuja ovat muun muassa piparminttu, viherminttu, ceylonkaneli, vesimeloni, vadelma ja lakritsi.
Harlechin linna

Harlechin linna on keskiaikainen linna, joka sijaitsee Harlechissa, Pohjois-Walesissa lähellä Snowdonin vuorta. Englannin kuningas Edvard I rakennutti jyrkänteellä Irlanninmeren rannan tuntumassa seisovan linnan 1200-luvun lopulla Walesin valloituksensa yhteydessä.
Harlechin linnan kunnossapidosta huolehtii nykyään Cadw-virasto. Linna on avoin yleisölle. Yhdessä Beaumarisin, Conwyn ja Caernarfonin linnojen kanssa se on kuulunut vuodesta 1986 lähtien Unescon maailmanperintökohteisiin.

Historia

Harlechin linnan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1283 osana Eryriä ympäröivää linnoitusketjua, jonka tarkoituksena oli lujittaa Edvard I:n valta Walesissa alueen kapinoivia ruhtinaita vastaan käydyn sodan jälkeen. Harlechin rakennustöistä vastasi mestari James of St. George. Linna valmistui seitsemän vuoden rakennustöiden jälkeen vuonna 1289, ja jo vuonna 1294 se joutui piiritetyksi Madoc ap Llywelynin nostattaman kapinan yhteydessä.
Ruusujen sodassa Lancaster-suvulle uskollinen Harlech jäi piiritetyksi Yorkien hallitsemalle alueelle Lancasterien kärsittyä tappion Towtonin taistelussa. Piiritystä kesti kaikkiaan seitsemän vuotta, kunnes linnan puolustajat antautuivat vuonna 1468 Lancasterien linnoituksista viimeisenä. Poikkeuksellisen pitkän piirityksen mahdollisti linnan yhteyteen rakennettu muurien suojaama väylä jyrkänteen alaiseen rantaan, mitä kautta linnan puolustajia oli mahdollista huoltaa meriteitse.
Nose Work

Nose Work kokeet

Nose Work kokeet sisältävät kolme luokkaa: 1-luokka, 2-luokka ja 3-luokka. Luokkien vaativuus kasvaa etsittävien hajujen lisääntyessä (sekä määrällisesti että uusien hajujen mukaan tullessa) sekä piilojen ja ympäristöjen vaativuudessa. Jokaisessa koeluokassa on neljä osa-aluetta: laatikko-, sisä, ulko- ja ajoneuvoetsintä

Hajutesti

Ennen kokeeseen osallistumista pitää olla hyväksytysti suoritettu hajutesti jokaisessa luokassa. 1-luokassa koiran pitää löytää 3 minuutissa 12 laatikon tai vastaavan joukosta yksi, johon on piilotettu eukalyptuksen haju. Ylemmissä luokissa haju on eri. Hajutestitulos on joko hyväksytty tai hylätty.
Koira saa kulkea laatikoilla vapaasti ja ohjaaja saa osoittamalla pyytää koiraa tutkimaan tiettyjä laatikoita. Kun ohjaaja luulee koiran löytäneen oikean laatikon, hän nostaa kätensä ylös sanoen "löytö". Jos laatikko on oikea, ohjaaja saa luvan palkita koiran. Jos laatikko on väärä, testistä tulee hylätty, mutta testaaja osoittaa oikean laatikon ja koira saa jatkaa etsintää onnistuakseen.

1-luokka

Haju: eukalyptus

Laatikkoetsintä

Laatikoita 12-25 kappaletta, joista yhdessä on hajulähde.

Sisäetsintä

1 hajunlähde sisätilassa.

Ulkoetsintä

1 hajunlähde ulkotilassa.

Ajoneuvoetsintä

Ajoneuvoja on korkeintaan 3 kappaletta, joista yhdessä on hajunlähde.

2-luokka

Haju: eukalyptus ja laakerinlehti sekä näiden sekoitukset
Tuomari kertoo aina etsittävien hajujen määrän.

Laatikkoetsintä

Laatikoita 25-50 kappaletta. Hajunlähteitä on enintään kolme. Mukana voi olla myös koiralle merkittäviä häiriöhajuja (ruokaa, leluja, muiden eläinten hajuja).

Sisäetsintä

2 hajunlähdettä yhdessä tai kahdessa sisätilassa.

Ulkoetsintä

1-2 hajunlähdettä ulkotilassa.

Ajoneuvoetsintä

Alueella on korkeintaan 4 ajoneuvoa, joissa 1-2 hajunlähdettä.

3-luokka

Haju: eukalyptus, laakerinlehti ja laventeli sekä näiden sekoitukset
Tuomari ei kerro etsittävien hajujen määrää.

Laatikkoetsintä

Laatikoita 50-100 kappaletta, hajunlähteitä on enintään kolme. Mukana voi olla myös koiralle merkittäviä häiriöhajuja (ruokaa, leluja, muiden eläinten hajuja).

Sisäetsintä

Sisätiloja on 3-5, joista yksi on mahdollisesti tyhjä. Hajunlähteiden määrä yhdessä tilassa on korkeintaan kolme.

Ulkoetsintä

0-3 hajunlähdettä.

Ajoneuvoetsintä

Alueella on 3-5 ajoneuvoa, joissa 3-5 hajunlähdettä.
Eliittiluokka
Kutsukilpailuluokka 3-luokan suorittaneille. Hajuina 3-luokan hajut eikä sääntöjä ole. Tässä luokassa tähdätään työkoiran tarkkuuteen, tehokkuuteen ja hallittavuuteen.
Lonkkaluu

Lonkkaluun rakenne

Lonkkaluu muodostuu kolmesta osasta, jotka ovat suoliluu (os ilium), istuinluu (os ischii), ja häpyluu (os pubis). Osat ovat nuorella ihmisellä ja eläimellä erillisiä luita, mutta aikuisikään mennessä ne luutuvat kiinni toisiinsa.
Kaksi lonkkaluuta yhtyvät toisiinsa joustavalla häpyliitoksella (symphysis pubica), joka muodostuu häpyluiden liittyessä toisiinsa. Häpyluiden välissä on rustolevy. Tämäkin liitos luutuu vanhemmiten, mutta se saattaa kuitenkin hormonitoiminnan seurauksena hieman löystyä. Näin tapahtuu muun muassa raskauden yhteydessä.

Lonkkaluun niveltyminen

Lonkkaluun kolmen luun runko-osat yhtyvät lonkkamaljassa (acetabulum), kuppimaisessa nivelkuopassa, johon reisiluun pää niveltyy muodostaen lonkkanivelen. Ristiluun kanssa lonkkaluu muodostaa risti-suoliluunivelen, kun lonkkaluun suoliluun facies auricularis ja ristiluun siiven facies auricularis yhtyvät.
Van Schootenin lause

Euklidisessa geometriassa van Schootenin lause on tasasivuista kolmiota ja sen ympäri piirrettyä ympyrää koskeva lause. Lause kuuluu seuraavasti: Olkoon  tasasivuinen kolmio ja  sen ympäri piirretty ympyrä. Tällöin mielivaltaiselle :n kehän pisteelle  pätee, että janoista  ja  kahden lyhyemmän janan pituuden summa on pisimmän janan pituuden summa. Lauseen todistus on annettu MAOL ry:n lukion matematiikkakilpailun vuoden 2014 mallivastauksissa. Bui Quang Tuan on yleistänyt lausetta seuraavasti: Olkoon  kolmio ja  sen ympäri piirretyn ympyrän kehän piste. Olkoot  ja  kolmion  sivut sekä  ja  etäisyydet :stä sivuille  ja . Tällöin osamääristä  ja  yksi on kahden muun summa.
Huculponi

Huculponi on ponirotu, joka on kotoisin Etelä-Puolasta. Sen alkuperäinen käyttötarkoitus on maatilan työponi, kantojuhta. Nykyään sitä käytetään ajoon, maatilan työponina ja kantojuhtana. Se on luonteeltaan rauhallinen, ja fyysisesti vahva ja kestävä. Säkäkorkeus on 120–140 cm, väri ruunikko, hallakko, hiirakko, mustankirjava, rautiaan- tai ruunikonkirjava. Huculponi on ikivanha rotu, joka on kotoisin Karpaattien vuoristosta.
Laatokan saariston kansallispuisto

Laatokan saariston kansallispuisto (ven. национальный парк «Ладожские шхеры», Natsionalnyi park "Ladožkije šhery", engl. Lagoda Skerries National Park) on 1 220 neliökilometrin laajuinen Venäjän federaation liittovaltiotason luonnonsuojelualue Laatokan luoteisrannalla ja sen tuntumassa. Kansallispuisto sijaitsee Karjalan tasavallan Lahdenpohjan, Sortavalan ja Pitkärannan piireissä. Kansallispuiston perustamisesta uutisoitiin joulukuussa 2017 ja tammikuussa 2018. Pääministeri Dmitri Medvedev allekirjoitti kansallispuiston perustamispäätöksen 28. joulukuuta 2017.
Kansallispuiston pinta-alasta on metsää 660 neliökilometriä, vesistöä 529 km² ja muita maaluokkia 31 km². Kansallispuiston saaristoluodot ja metsäalueet ovat enimmäkseen luonnontilassa. Seudulla esiintyy useita kymmeniä harvinaisia punaisen kirjan lajeja, joista tunnetuimpiin kuuluu uhanalainen laatokannorppa.
Angela McCoy

Angela Nicoletti-Hulkko, taiteilijanimeltään Angela McCoy, (s. 12. elokuuta 1964 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen näyttelijä ja laulaja, joka asuu Suomessa. Hän on Hanoi Rocks-perustajan, soolokitaristin ja säveltäjän Andy McCoyn vaimo. Angelan serkku on Johnny Thunders ja hän on myös Izzy Stradlinin entinen puoliso.
Angela on esiintynyt lukuisissa musiikkivideoissa kuten David Lee Rothin "California Girls" ja "Just a Gigolo/I Ain't Got Nobody", Guns N' Rosesin "Sweet Child O' Mine", Rattin Dance ja Andy McCoyn Live Ammon "Strung Out".
Nicoletti esiintyi ensimmäisen kerran ammattilaulajana Ruotsissa vuonna 1993. Andy McCoy perusti yhtyeen Live Ammo ja Angela liittyi siihen. Hän laulaa kappaleessa "Fox Field Junction". Hän oli laulajana myös vuonna 1997 punkyhtye Briardin comebackin yhteydessä.
Angela ja Andy alkoivat työskennellä yhteisen elokuvan ja soundtrackin parissa vuonna 1997. Elokuvan nimeksi tuli The Real McCoy. Se kilpaili palkinnoista Berliinin elokuvajuhlilla ja oli ehdolla myös Sodankylän elokuvafestivaaleilla Suomessa. Berliinin ja Sodankylän lisäksi elokuva oli ehdolla palkinnonsaajaksi myös São Paulossa, Brasiliassa. Elokuvan tekeminen kesti lopulta melkein kolme vuotta, kun Andy oli joutunut vakavaan onnettomuuteen pudottuaan parvekkeelta kesken kuvauksia. Elokuva on saanut ylistäviä arvosteluja muun muassa New York Timesissa ja Billboardissa.
Vuonna 2003 Angela ja Andy esiintyivät omassa viikoittaisessa TV-sarjassaan nimeltä "The McCoys Show" MTV3:lla. Sarjaa tehtiin 18 jaksoa. Sarja tavoitti noin 500 000 katsojaa jaksoa kohti.
Daniel Braaten

Seurajoukkueura

Braaten siirtyi kasvattajaseurastaan Skeidistä norjalaisjätti Rosenborgiin vuonna 2004. 3. elokuuta 2007 hän teki sopimuksen Englannin Valioliigassa pelanneen Bolton Wanderersin kanssa. Hänestä maksettiin 450 000 punnan siirtokorvaus.
2. syyskuuta 2013 Braaten solmi yksivuotisen sopimuksen tanskalaisseura FC Kööpenhaminan kanssa.

Maajoukkueura

Braaten teki ensiesiintymisensä Norjan maajoukkueessa 22. tammikuuta 2004 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 52 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Runsas luku

Runsas luku, abundantti luku tai rikas luku on positiivinen kokonaisluku, jonka positiivisten tekijöiden (lukua itseään lukuun ottamatta) summa on suurempi kuin luku itse.
Esimerkiksi 12 on runsas luku, koska . Pienimmät runsaat luvut ovat 12, 18, 20, 24, 30, 36, 40, 42, 48, 54, 56, 60, 66, 70, 72, 78, 80, 84, 88, 90, 96, 100 ja 102. Monet pienimmistä runsaista luvuista ovat parillisia. Pienin pariton runsas luku on 945. Positiiviset kokonaisluvut, jotka eivät ole runsaita, ovat joko täydellisiä tai vajaita. Parillisia ja parittomia runsaita lukuja on äärettömän monta. Runsaiden lukujen monikerrat ovat runsaita lukuja. Jokainen 20 161:tä suurempi kokonaisluku voidaan esittää kahden runsaan luvun summana.
Kirkkotaipaleen kanava

Kirkkotaipaleen kanava sijaitsee Etelä-Savossa Ristiinassa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä. Kanava sijaitsee muutamia kilometrejä etelään Varkaantaipaleen kanavasta ja se rakennettiin vuosina 1875-1877 osana Saimaan ja Mikkelin välisen väylän parannustöitä. Kanavan pituus on 200 metriä, leveys 7,1 metriä ja syväys 1,7 metriä. Louhivedelle pääsevät vain mastonkorkeudeltaan enintään 8 metrin alukset Varkaantaipaleen kanavan maksimikorkeuden takia.
Arvo Jansson

Arvo Bernhard Jansson myöh. Elomaa (s. 21. heinäkuuta 1892 Vihti) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat vaihdemies Johan (Juho) Jaakonpoika Jansson (myöh. Elomaa) ja Katariina Myllärinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Lyyli Ester Hienosen kanssa.

Opinnot

Hän kävi kolme luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918, viestiupseerikurssin Santahaminassa hän suoritti vuonna 1919, komppanianpäällikkökurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa hän suoritti vuonna 1931 ja luutnanttikurssin vuonna 1937.

Jääkäriaika

Tämä rautatieläinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin Berliiniin erikoiskursseille ja edelleen Suomeen, jonne hän saapui 6. heinäkuuta 1916.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sittemmin hän toimi Vihdin suojeluskunnassa kouluttajana. Hänet komennettiin 1. kesäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja 22. elokuuta 1918 alkaen 4. komppanian vääpeliksi, josta hänet siirrettiin 5. helmikuuta 1920 nuoremmaksi upseeriksi Käkisalmen läänin rykmentin III pataljoonan 11. komppaniaan ja 20. huhtikuuta 1921 alkaen Polkupyöräpataljoona 3:een, jossa hän palveli 2. komppaniassa nuorempana upseerina, komppanianpäällikkönä, aliupseerikoulun johtajana ja urheilu-upseerina. Armeijasta hän erosi 19. marraskuuta 1924 ja toimi sen jälkeen puutavara-alalla lokakuuhun 1929 asti. Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin 3:n sotilasohjaajaksi hänet komennettiin 1. maaliskuuta 1930, josta hän sai siirron 1. syyskuuta 1931 8. ja 1. helmikuuta 1933 6. alueen päälliköksi.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan hän osallistui komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 12:ssa, osallistuen taisteluihin Länsi-Kannaksella. Välirauhan aikana hän palveli Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä aluepäällikkönä. Jatkosotaan hän osallistui ensin komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 46:ssa ja myöhemmin II pataljoonan pioneeriupseerina, osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Vuodesta 1942 alkaen hän toimi Kannaksen Ryhmän Henkilötäydennyskomppanian ja Jalkaväenkoulutuskeskus 19:ssä komppanianpäällikkönä. Vuodesta 1942 alkaen hänet siirrettiin Sotavankileiri 6:een leiriupseeriksi, missä tehtävässä oli vuoteen 1944 asti, jolloin sai komennuksen Sotavankileiri 16:een. Vielä samana vuonna hänet komennettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 29:ään komppanianpäälliköksi.