google/wiki40b huggingface dataset:
Relander-muistomerkki

Teoksen kuvaus

Abstrakti muistomerkki muodostuu neljästä neliön muotoon symmetrisesti sijoitellusta suuresta kuutiosta, jotka ovat punaista graniittia. Kuutioiden tahkoja peittävät diagonaalisesti uurretut teräväreunaiset urat, jotka vierekkäisissä kuutioissa ja vierekkäisillä sivuilla etenevät vastakkaisiin suuntiin. Kuutiot on sijoitettu matalalle korokkeelle ja ohikulkijat voivat vapaasti liikkua niiden välissä. Kuutioiden särmien pituudet ovat 2,08 metriä. Monumentti painaa yhteensä lähes sata tonnia. Jalustakiveyksen reunaan oli kiinnitetty puolitoistametrinen pronssilaatta, jossa luki ”L K Relander 1883 1942”, mutta laatta varastettiin elokuussa 2018.
Teoksen on tarkoitus vertauskuvallisesti kuvata Relanderin roolia Suomen kansainvälisten suhteiden edistäjänä (avoin muoto, dynaaminen ulkoasu) ja demokraattisen hallinnon perinteen jatkajana ja vakiinnuttajana (Suomen peruskallion graniitti). Mahdollisia viittauksen kohteita ovat myös suomalaisen yhteiskunnan sisäinen avautuminen Relanderin kutsuessa vuonna 1926 sosiaalidemokraatit hallitukseen, vuoden 1930 talonpoikaismarssin jäyhyys ja Relanderin ”säteilevä” persoona. Teos pyrkii myös huomioimaan lähikortteleiden vähäeleisen 1920–1930-lukujen funktionalistisen arkkitehtuurin.

Historia

Suomen varhaisista presidenteistä Relander sai muistomerkin Helsinkiin viimeisenä. Holkerin hallitus asetti tammikuussa 1989 toimikunnan pohtimaan silloin puuttuneiden kolmen entisen presidentin eli Relanderin, Rytin ja Kekkosen virallisten muistomerkkien sijoituspaikkoja Helsingissä. Ensimmäisenä toteutettu Rytin muistomerkki päätettiin sijoittaa Hesperian esplanadin itäpäähän ja Relanderin muistomerkki saman puistokäytävän länsipäähän. Peltokangas voitti Relanderin muistomerkistä järjestetyn kilpailun vuonna 1993 ehdotuksellaan Alhaalta ylös, sisältä ulos. Relander-muistomerkin ulkonäkö herätti vähemmän julkista keskustelua kuin muut abstraktit presidenttien muistomerkit, mahdollisesti siksi että samanaikainen Rytin muistomerkkikiista vei pääosan huomiosta ja ”kansallishenkisen” graniitin käyttö materiaalina teki Relanderin muistomerkistä hyväksytymmän.
Peltokangas valmisti muistomerkin vuosina 1993–1995 Helsingin Vuosaaren telakan läheisellä työmaalla. Hän työsti graniittikuutiot kokonaan itse hakulla käsityönä, avustajana vain oma poikansa. Kivet lohkottiin sitä ennen Peltokankaan valvonnassa Pyhtäällä sijainneesta louhimosta. Teos paljastettiin 29. marraskuuta 1996. Tilaisuudessa puhui tasavallan presidentti Martti Ahtisaari.
Valasmonnit

Lajit ja anatomia

Valasmonnien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 5–7 sukua ja 23–41 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon, jotak ovat Cetopsinae ja Heliogeneinae. Ruumiinrakenteeltaan valasmonnilajit ovat pitkulaisia ja tukevahkoja. Suurimmat heimon kaloista kasvavat 26 cm:n mitatisiksi. Tyypillisiä piirteitä ovattylppä kuono ja kuonon 3 viiksisäieparia. Selkäevä on pieni ja sijaitsee Cetopsinae-alaheimon lajeilla selän etuosassa ja Heliogeneinae-alaheimon lajeilla hieman taaempana. Useimmilla valasmonneilla ei ole rasvaevää. Peräevä on suurehko ja pyrstöevä haarautunut. Valasmonnien iho on suomuton ja iho peittää osittain kalojen pienet silmät. Uimarakko on hyvin pieni ja sitä suojaa luinen kapseli.

Levinneisyys ja elintavat

Valasmonnilajeja tavataan Kolumbiasta Paraguayhun ulottuvalta vyöhykkeeltä. Ne sekä pienissä, nopeasti virtaavissa sademetsien puroissa että isommissa joissa. Valasmonnien ravintoa ovat vesihyönteiset ja suurimmat lajit saalistavat myös kaloja.
Radio Majakka

Radio Majakka oli turkulainen paikallisradio. Radioasema syntyi 2. heinäkuuta 1999 Meriradion aiemmin käyttämälle taajuudella 89,0 MHz. Radio Majakan omisti TS-Yhtymä, joka pyörittää nykyisellään radioasemia Radio Auran Aallot ja Zoom FM. Radio Majakan musiikki oli 100-prosenttisesti kotimaista. Lähetinmastot sijaitsivat Turussa, Korppoossa ja Uudessakaupungissa. Juontajina toimivat ainakin Markku Aalto, Petri Rinne, Kauko Leinonen, Tuire Suonpää, Tapio Äyräväinen käytti taitelijanimeä Leo Lähde, Helena Lappetelainen ja Ossi Valo.
Radio Majakan tilalle luotiin uusi radio, joka otti soittolistalleen myös ulkomaista musiikkia. Radio Majakka lopetti lähetykset 29. syyskuuta 2008 kello 11.59. Radio Melodia jatkoi siitä.
Megakorporaatio

Megakorporaatio on William Gibsonin popularisoima termi, joka on yhdistelmä etuliitteestä mega ja sanasta korporaatio. Sitä käytetään tavallisesti etenkin kyberpunk -kirjallisuudessa. Se on kuvitteellinen yhtiö, joka on massiivinen konglomeraatti ja jolla on monopolistinen tai lähes monopolistinen asema monilla markkinoilla. Megakorporaatiot ovat niin voimakkaita, että ne voivat sivuuttaa lakia, ja niillä on omat raskaasti aseistetut armeijat mahdollisella omalla "suveriinilla alueellaan", joilla on mahdollisesti oma hallitus (tai joissakin tapauksissa ne ovat jopa ainut hallitus). Niillä on myös hyvä kontrolli työntekijöihinsä. Megakorporaatioissa yrityskulttuuri on venytetty äärimmilleen. Tieteiskirjallisuudessa megakorporaatioista on kirjoittanut esimerkiksi Thea von Harbou (Metropolis), Robert A. Heinlein (Citizen of the Galaxy), Robert Asprin (The Cold Cash War) ja Andre Norton (Solar Queen -novellit).
Megakorporaatiot näytetään lähes aina pahoina (vain voittoa tavoittelevina ilman minkäänlaista moraalia). Ne harvat tapaukset, joiden johtaja on tarpeeksi hyväntahtoinen ja silti yltää megakorporaatioon esiintyvät yleensä lähinnä lapsille tarkoitetuissa elokuvissa ja kirjoissa (kuten WALL-E -elokuvan Buy N' Large -yhtiö).
Apportti

Apportti tarkoittaa muunlaista kuin rahallista sijoitusta yhtiöön eli tavaraa tai muuta omaisuutta, josta voi olla yhtiölle taloudellista hyötyä.
Osakkeen merkintähinta voidaan maksaa apporttiomaisuutena yhtiötä perustettaessa ja maksullisessa osakeannissa.
Apporttiomaisuuden on oltava yhtiöllä vähintään sen arvoinen, mikä määrä sillä on tarkoitus suorittaa yhtiölle. Apportin arvo voi olla myös tätä korkeampi.
Apportti ei voi olla työsuoritus eikä sitoumus palvelun suorittamiseen.

Liike apporttina

Jos liike sijoitetaan apporttina yhtiöön, on tästä otettava perustamissopimukseen maininta. Perustamissopimuksessa on oltava riittävä selvitys liikkeen taloudellisesta asemasta (esimerkiksi tilinpäätösinformaation muodossa) ja kaupparekisteriin on oheistettava liitteeksi hyväksytyn tilintarkastajan antama lausunto apporttiomaisuuden selvityksestä ja siitä oliko omaisuudella vähintään maksua vastaava taloudellinen arvo yhtiölle
Guajakoli

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa guajakoli on vaaleankellertävää kiteistä ainetta. Mikäli kiteet sulatetaan, yhdiste ei kiteydy jäähdytettäessä alle sen sulamispisteen vaan pysyy nestemäisenä. Guajakoli on puhtaaseen veteen niukkaliukoista ja liukenee paremmin emäksisiin liuoksiin ja orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.

Valmistus ja käyttö

Guajakolia voidaan valmistaa metyloimalla katekolia metyylihalidien tai dimetyylisulfaatin avulla, hapettamalla ligniiniä elohopeaoksidin avulla, pelkistämällä asetovanillonia sinkkikloridin avulla ja  hydrolysoimalla o-anisidiinin diatsoniumsuolaa.
Guajakolia käytetään valmistettaessa hajusteina ja aromiaineina käytettäviä yhdisteitä, kuten isoeugenolia ja vanilliinia. Vanilliinia muodostuu, kun guojakolin ja glyoksyylihapon muodostama additiotuote hapetetaan ja dekarboksyloidaan. Guajakolia voidaan käyttää yskänlääkkeissä limaa irrottavana aineena, mutta sen huonoja puolia ovat huono vesiliukoisuus ja kitkerä maku. Tämän vuoksi guajakolista voidaan valmistaa muita tähän tarkoitukseen käytettäviä yhdisteitä kuten guaifenesiinia ja guasetisaalia. Guajakolia voidaan käyttää myös vahojen ja öljyjen hapettumista estävänä aineena.
Pioneerikoulu

Pioneerikoulu toimii Lappeenrannassa osana Maasotakoulun koulutuskeskusta, ja sen tehtävänä on kouluttaa pioneeri- ja suojeluaselajin henkilöstöä sodan ja rauhan ajan tarpeisiin. Pioneerikoulu vastaa aselajin upseerien perus, jatko- ja täydennyskoulutuksesta osana Maanpuolustuskorkeakoulun antamaa koulutusta sekä aselajin reservin upseereiden koulutuksesta kertausharjoitusten yhteydessä. Aselajin tutkimus- ja kehittämistoiminnasta vastaa Maavoimien tutkimuskeskus Haminassa.

Historiaa

Koulun edeltäjiä ovat Suojelukoulu ja aiempi Pioneerikoulu. Suojelukoulu toimi Kirkkonummen Upinniemessä vuoteen 1985 ja Keskussääasemaan yhdistämisen jälkeen nimellä Suojelu- ja Sääkoulu Tikkakosken Luonetjärvellä vuoteen 1992, jolloin se siirrettiin Keuruulle. Pioneerikoulu puolestaan siirrettiin Kouvolasta Keuruulle vuonna 1998. Keuruulla koulut yhdistettiin vuonna 2004 Pioneeri- ja Suojelukouluksi, joka oli yksi Pioneerirykmentin joukkoyksiköistä.
Pioneerirykmentti lakkautettiin joulukuussa 2014 osana puolustusvoimauudistusta. Tämän myötä Pioneeri- ja Suojelukoulu muutti Lappeenrantaan elokuussa 2014 ja liitettiin Maasotakouluun nimellä Pioneerikoulu tammikuussa 2015. Pioneeri- ja Suojelukoulun tutkimus- ja kehittämisosaston tutkijat siirtyivät Haminaan perustettuun Maavoimien tutkimuskeskukseen.
Rekisterikilpinumerotarkkailu

Idea

Rekkaribongausta voi harrastaa yksin tai muiden kanssa. Tarkoituksena on tarkkailla autojen rekisterikilpiä ja etsiä niistä numerot järjestyksessä 1:stä 999:ään tai vaihtoehtoisesti "väärinpäin" aloittaen 999:stä 1:een. Rekisteritunnusten kirjaimilla ei ole väliä. Suomessa tarkkailun kohteena ovat vain suomalaiset musta- tai valkopohjaiset autojen rekisterikilvet, mukaan lukien Ahvenanmaan kilvet, joissa on 1–3 kirjainta ja 1–3 numeroa. 
Turun Seudun Rekisterikilpinumerotarkkailijoiden Klubin mukaan perävaunujen, moottoripyörien tai mopojen kilvet, keltapohjaiset työkonekilvet, diplomaattikilvet tai puolustusvoimien kilvet eivät käy. 
Bongattavat kilvet tulee nähdä selkeästi omin silmin, ja kilvissä tulee olla vain se luku, jota sillä hetkellä etsitään. Numeroon 999:ään pääseminen voi kestää useita vuosia. 
Kilpitarkkailija voi pitää kirjaa edistymisestään. Päiväkirjaan voi merkitä esimerkiksi auton rekisteritunnuksen, päivämäärän ja kunnan, josta kilpi on bongattu. Kilpitarkkailijat voivat auttaa toisiaan kertomalla esimerkiksi Internetissä, mistä tiettyjä numeroita löytää, tai huomauttaa, mikäli bongaa toisen tarkkailijan etsimän kilven, eikä tämä itse sitä huomaa.
Inkeri Luoma-aho

Inkeri Luoma-aho (24. syyskuuta 1936 Alajärvi – 3. kesäkuuta 2015 Lahti) oli suomalainen näyttelijä, jonka erikoisalaa oli operetti. Pitkäaikaisimman uran hän teki Lahdessa, jossa hän työskenteli Lahden kaupunginteatterissa 1963–2000. Teatterin lisäksi hän teki elokuvaroolin ja näytteli televisionäytelmissä.
Luoma-aho valittiin vuoden 1998 lahtelaiseksi.
Sverre Farstad

Sverre Farstad (8. helmikuuta 1920 Lademoen – 27. maaliskuuta 1978) oli norjalainen urheilulahjakkuus, joka saavutti parhaan menestyksensä pikaluistelussa. Hän oli eräs parhaista norjalaisista pikaluistelijoista toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina.
Kansainvälisen debyyttinsä Farstad teki EM-kisoissa vuonna 1947 ja voitti kaikkien yllätykseksi pronssimitalin, vaikka oli vain kaksi viikkoa aiemmin ollut Norjan mestaruuskisoissa yhdeksäs. Myöhemmin samana vuonna Oslon Bislettillä käydyissä MM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Hän voitti kisoissa 500 ja 1 500 metrin erät ja sijoittui 5 000 metrillä toiseksi 2,2 sekuntia Suomen Lassi Parkkiselle jääneenä. Mestaruus karkasi häneltä viimeisellä matkalla. Seuraavana vuonna Sankt Moritzin talviolympialaisissa hän voitti kultamitalin 1 500 metrillä silloisella olympiaennätyksellä 2.17,6.
Vuonna 1949 Farstad voitti EM-kultaa Davosissa. 500 ja 1 000 metrin matkat hän voitti suurella erolla, ja vaikka Hjalmar Andersen luisteli 10 000 metrillä uuden maailmanennätyksen, jäi hän silti Farstadista pisteen päähän. Farstad tekikin silloisen maailmanennätyksen 188,958 pistettä (41,8 - 8.15,4 - 2.13,9 - 17.39,7), joka olikin kautta aikain ensimmäinen ISU:n hyväksymä virallinen maailmanennätys. Se alitti Ivar Ballangrudin 11 vuotta aiemmin samalla radalla tekemän ennätyksen kahdella pisteellä.
Pikaluistelun lisäksi Farstad saavutti Norjan-mestaruusmitaleita myös painonnostossa ja soudussa. Vuonna 1947 hänelle myönnettiin Egebergs Ærespris -kunniapalkinto. Parhaimmillaan Farstad oli aateliskalenterin kolmannella sijalla vuosina 1949–1950.
Piiskaus

Piiskaus on etenkin lapsille suoritettava ruumiillinen kuritus. Siinä lyödään rangaistavaa (yleensä paljaalle) takapuolelle joko kädellä tai jollain esineellä. Toinen nimitys kuritukselle on selkäsauna.
Vaikka piiskaaminen on ollut historiassa yleistä, se on nykyään useissa maissa, kuten Suomessa laitonta. Lapsia piiskattiin yleensä, kun he tekivät jotain kiellettyä. Lasten ruumiillinen kurittaminen on lain nojalla kielletty jo 24 maassa.
Death (savuke)

Death (suom. kuolema) oli brittiläisen The Enlightened Tobacco Companyn savukemerkki, joka oli markkinoilla vuosina 1991−1999. Se markkinoi itseään ainoana savukemerkkinä, joka oli täysin rehellinen tupakoinnin vaaroista. Askin kylkeen oli painettu valkoisella ihmisen pääkallo sekä sääriluut. Lisäksi askissa oli valtion varoitusteksti.
Iso Kotajärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,4 metriä mpy.
King Oliverin diskografia

Jazzmuusikko King Oliver nauhoitti sooloartistina neljän eri yhtyeen kanssa: King Oliver’s Creole Jazz Band (Indianassa 1923), King Oliver’s Jazz Band (Chicagossa 1923), King Oliver’s Dixie Syncopators (Chicagossa 1926–1928) ja King Oliver’s Orchestra (New Yorkissa 1929–1931). Lisäksi hän nauhoitti vuonna 1924 kaksi duettonauhoitusta pianisti Jelly Roll Mortonin kanssa.
Lasikotilo

Koko ja ulkonäkö

Lasikotilon litistyneen pallomainen kuori on 4,5–6,0 mm leveä. Tuoreena kuori on läpinäkyvä, korkeintaan hieman vihertävä, mutta vanhat kuoret samenevat vihertävänvalkeiksi. Kuoren pinta on kiiltävä ja sileä ja kuori itsessään on ohut ja hauras. Napa on erittäin pieni. Kierteitä on kolme ja ne laajenevat voimakkaasti suurta suuaukkoa kohti. Suuaukolla ei ole paksuuntunutta huulta eikä hammasmaisia ulokkeita. Itse eläin on noin 10 mm pitkä, väriltään harmaa ja sen pää ja tuntosarvet ovat muuta ruumista tummemmat.

Levinneisyys

Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta ainakin Keski-Aasiaan. Suomessa se on yksi yleisimmistä kotilolajeista ja esiintyy koko maassa.

Elinympäristö ja elintavat

Reheväkasvuiset, kosteat paikat ovat lasikotilon ominta elinympäristöä. Se viihtyy myös kulttuuriympäristöissä, mutta välttelee pelkkiä havupuita kasvavia metsiä. Laji sietää kuivempaa ympäristöä kuin muut heimonsa edustajat. Ravinnokseen lasikotilot käyttävät pääasiassa kasviperäistä materiaalia, mutta saattavat myös saalistaa muita kotiloita. Näin tapahtuu etenkin aikaisin keväällä, jolloin hyvin kylmää sietävät lasikotilot käyttävät ravinnokseen vielä talvihorroksessa olevia kotilolajeja.
Lasikotilo elää noin vuoden, mutta elinkierron sijoittuminen vuodenaikojen suhteen vaihtelee alueittain. Esimerkiksi joillakin alueilla vain munat talvehtivat, toisilla aikuiset kotilot.
Ars Nova

Ars Nova on Savonlinnassa 1967 perustettu taideyhdistys.
Ars Novassa on 67 harrastajataiteilijaa tai ammattilaista. Jäsenet ovat nykyisiä tai entisiä savonlinnalaisia. Yhdistys järjestää vuosinäyttelyitä ja kursseja jäsenistölle. Puheenjohtajana toimii Taru Innanen.
Adam Jones

Adam Thomas Jones (s. 15. tammikuuta 1965, Libertyville, Illinois) on amerikkalaisen progressiivista metallia soittavan yhtyeen Toolin kitaristi. Hän toimii myös Melvinsin kiertuekitaristina sekä on vieraillut muutamilla Melvinsin albumeilla. Hän on esiintynyt myös Jello Biafran ja Melvinsin yhteisellä kiertueella ja vieraili albumeilla Never Breathe What you Can't See ja Sieg Howdy!.
Adam Jones vastaa Toolin animoiduista musiikkivideoista. Jones on myös taidemaalari.
Jones syntyi Illinoisissa ja aloitti lapsena viulun soiton. Vuonna 1980 Jones perusti Tom Morellon kanssa yhtyeen Electric Sheep, joka kuitenkin hajosi myöhemmin. Jones soitti yhtyeessä bassoa. Jones päätti muuttaa Los Angelesiin ja ryhtyä opiskelemaan Hollywoodin meikkausakatemiassa. Hän opiskeli myös elokuvien erikoistehosteiden tekemistä. 
Kalifornian vuosinaan Jones tapasi Maynard James Keenanin, Paul d'Amourin ja Danny Careyn, ja he perustivat Toolin vuonna 1990.
Jones omistaa useita Gibson Les Paul -kitaroita ja käyttää Diezelin, Marshallin ja Mesa Boogien vahvistimia ja Ibanezin pedaaleja.
Charles K. Johnson

Charles Kenneth Johnson (24. heinäkuuta 1924 – 19. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen salaliittoteoreetikko ja kreotinisti, joka tuli tunnetuksi uskostaan litteään Maahan. Hän levitti teoriaa Flat Earth Societyn johtajana toimiessaan. Hän vastusti vallitsevaa tieteellistä maailmankatsomusta muutenkin; hän muun muassa väitti tähtien sijaitsevan Maasta yhtä kaukana kuin San Franciscon Bostonista.Lisäksi hän piti Apollo 13 laskeutumista kuuhun huijauksena. 
 
Johnsonin syy vastustaa tieteellisiä näkemyksiä oli  uskonnollinen.
Johnson, joka oli johtanut liikettä vuodesta 1972, kuoli kotonaan Kaliforniassa 76-vuotiaana. Liike on ollut pienimuotoista kannatusta vielä hänen kuolemansa jälkeenkin, mutta sillä ei ole enää selvää johtohahmoa.
Alejandro de Humboldtin kansallispuisto

Alejandro de Humboldtin kansallispuisto on kansallispuisto Kuubassa, Holguínin ja Guantánamon provinssien alueella. Nimensä kansallispuisto on saanut saksalaisesta luonnontieteilijästä Alexander von Humboldtista, joka vieraili saarella vuonna 1800 ja 1801.
Puisto valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2001. Puistossa virtaavat Karibian saarten pisimmät joet.
Virnajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,5 metriä mpy.
Idänkirjolepinkäinen

Levinneisyys

Idänkirjolepinkäistä tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Carl August Ehrensvärd (1745–1800)

Carl August Ehrensvärd (5. toukokuuta 1745 Tukholma – 21. toukokuuta 1800 Örebro) oli ruotsalainen kreivi, merisotilas, taiteilija ja arkkitehti. Vuosina 1784–1789 hän toimi yliamiraalina, saaristolaivaston päällikkönä vuosina 1789–1790 ja kenraaliamiraalina vuosina 1792–1794. 
Carl August Ehrensvärdin isä oli Suomenlinnan suunnitellut Augustin Ehrensvärd. Hän viettikin paljon aikaa lapsuudessaan ja nuoruudessaan Helsingin ulkopuolella sijaitsevalla linnoitussaarella.
Tapaaminen Turussa 1812

Tapaaminen Turussa 1812 on venäläisen Andrei Kovaltšukin pronssiveistos Turussa Aurajoen rannassa. Kyseessä on Venäjän konsulaatin ja Turun kaupungin yhteistyönä tilaama teos, jonka aloitteentekijänä olivat venäläiset. Veistos paljastettiin tapauksen 200-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyn seminaarin yhteydessä 2012.
Teoksessa Venäjän keisari Aleksanteri I istuu tuolilla ja tarjoaa Ruotsin kruununprinssille Kaarle Juhanalle istumapaikkaa vieressään tuolilla, jolla jo on kruununprinssin päähine. Yleisö voi osallistua historialliseen hetkeen istuutumalla hetkeksi Kaarlen tuolille. Bernadotte-sukuinen Kaarle Juhana on pukeutunut vielä Napoleonin marsalkan univormuun, vaikkei enää tällöin Ranskan armeijassa palvellutkaan. Kruununprinssi oli alkuperäiseltä nimeltään Jean-Baptiste Jules Bernadotte, ja vuodesta 1818 eteenpäin hän oli Ruotsin kuningas nimellä Kaarle XIV Juhana.
Tapaaminen sinetöi Suomen jo aiemmin sovitun siirtymisen Venäjän vallan alle ja muutti Itämeren alueen ja Euroopan suurvaltojen keskinäisiä suhteita perusteellisesti. Emeritusprofessori Matti Klinge totesi seminaarialustuksessaan, että tällä sopimuksella luotiin pohja uudelle Euroopalle ja Itämeren alueen rauhalle ja ystävyyden politiikalle.
Veistos herätti kiivasta keskustelua paitsi tapaamiseen liittyvien mielleyhtymien, myös patsaan ulkonäön ja sijainnin suhteen.
Vikatikki

Juoni

Sarja sijoittuu fiktiiviseen East Hamptonin sairaalaan. Potilaita sarjassa ei juurikaan nähdä, vaan juonessa keskitytään pääasiassa päähenkilöiden ihmissuhdeongelmiin. Sarjan alussa sairaalaan saapuu uusi lääkäri Caroline Todd, joka alkaa tutustua sairaalan paikoin absurdiinkin henkilökuntaan. Carolinen läheisimmät työtoverit ovat itseriittoinen puoliksi sveitsiläinen anestesiologi Guillaume "Guy" Secretan sekä rento kirurgi "Mac" Macartney. Lääkäreistä Caroline tutustuu myös Guyn jatkuvasti kiusaamaan kilttiin apulaislääkäriin Martin Deariin ja lastenlääkäri Angela Hunteriin.
Sairaalan toimistopuolella toimii puolestaan erittäin eksentrinen henkilöstön yhteyshenkilö Sue White, joka on pakkomielteisesti rakastunut Maciin. Sairaalan henkilöstöosaston 48-vuotias päällikkö Joanna Clore taas katkeroitunut iästään. Joannalla on myrskyisä suhde radiologi Alan Stahamin kanssa, joka ei nihkeän ja pedanttisen luonteensa vuoksi ole muuten kovin suosittu henkilökunnan keskuudessa. Etenkin Alanin koulutuksessa oleva apulaislääkäri Boyce pyrkii jatkuvasti ärsyttämään häntä erilaisilla käytännön piloilla. Joannan lähimmät alaiset henkilöstöosastolla ovat Rachel, Karen, Kim ja Harriet, jotka lähinnä yrittävät vältellä töiden tekemistä.
Pertti Hilkamo

Pertti ”Pepe” Hilkamo (23. elokuuta 1949 Hämeenlinna – 8. kesäkuuta 2004 Nilsiä) oli suomalainen lavastaja, joka teki uransa aikana yli 20 elokuvalavastusta sekä teatterilavastuksia muun muassa Tampereen Teatteriin, Suomen Kansallisteatteriin ja Kajaanin kaupunginteatteriin.
Hilkamo palkittiin parhaan lavastuksen Jussi-palkinnolla elokuvista Hamlet liikemaailmassa (1988), Rukajärven tie (2000) sekä Rölli ja metsänhenki (yhdessä Ulla-Maija Väisäsen kanssa, 2002). Muita hänen lavastamiaan elokuvia ovat Pekka Parikan Talvisota ja Pohjanmaa sekä Matti Ijäksen Sokkotanssi ja Haaveiden kehä.
Lavastustyön lisäksi Hilkamo toimi muutamassa elokuvassa myös näyttelijänä. Hän teki nimiroolin vuoden 1976 elokuvassa Antti Puuhaara.
Glukoosi-6-fosfaatti

Biosynteesi

Soluissa glukoosimolekyyli kuudenteen hiiliatomiin liitetään fosfaattiryhmä. Useimmissa kudoksissa fosfaattiryhmän liittämistä katalysoi heksokinaasientsyymi. Maksan parenkyymisoluissa ja haimasaarekkeessa reaktiota katalysoiva entsyymi on heksokinaasin sijasta glukokinaasi. Fosfaattiryhmän lähteenä reaktioissa toimii ATP-molekyyli.

Glykolyysi

Muodostunut glukoosi-6-fosfaatti voidaan käyttää edelleen glykolyysissä. Glykolyysin ensimmäisessä vaiheessa tapahtuva reaktio on glukoosi-6-fosfaatin muuttaminen isomeerikseen fruktoosi-6-fosfaatiksi. Tätä reaktiota katalysoi fosfoglukoosi-isomeraasientsyymi.

Pentoosifosfaattireitti

Pentoosifosfaattireitin ensimmäisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatti hapetetaan 6-fosfoglukono-δ-laktoniksi. Reaktio on irreversiibeli eli palautumaton ja sitä katalysoi glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasientsyymi. Entsyymin kofaktorina toimii NADP⁺-molekyyli ja inhibiittorina NADPH. Pentoosifosfaattireitillä tuotetaan muun muassa ribuloosi-5-fosfaattia, jota tarvitaan monien nukleotidien biosynteesissä.

Varastointi glykogeenina ja glykogeenin hajotus

Ylimääräinen glukoosi-6-fosfaatti voidaan varastoida glykogeenina. Glukoosi-6-fosfaatti muutetaan ensin fosfoglukomutaasientsyymin avulla glukoosi-1-fosfaatiksi, josta muodostetaan glykogeenia glykogeenisyntaasin katalysoimana. Glukoosi-1-fosfaatti voidaan vapauttaa hajottamalla glykogeeni glykogeenifosforylaasilla ja muuttaa jälleen fosfoglukoosimutaasin avustuksella glukoosi-6-fosfaatiksi.
Glukoosi-6-fosfaatista voidaan vapauttaa verenkiertoon glukoosia hydrolysoimalla fosfaattiryhmä maksan sisältämällä glukoosi-6-fosfataasilla. Sama entsyymi valmistaa glukoosia glukoneogeneesin viimeisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatista.
Jon Knudsen

Yksityiselämä

Jon Knudsen asuu Høybråtenissä Oslossa vaimonsa ja lastensa kanssa.