google/wiki40b huggingface dataset:
Abdul Qadeer Khan

Tohtori Abdul Qadeer Khan (s. 1935) on pakistanilainen metallurgian insinööri, joka tunnetaan Pakistanin ydinaseohjelman perustajana. Hän myi ydinasetekniikkaa myös muun muassa Irakiin, Iraniin ja Libyaan, josta seurasi hänelle syyte maanpetoksesta, mutta hänet on vapautettu Pakistanissa syytteistä.

Elämä

Khan syntyi Intiassa Bhopalin lähellä ja muutti Pakistaniin vuonna 1952. Hän opiskeli Pakistanissa insinööriksi ja sen jälkeen mm. Saksassa, Belgiassa ja Alankomaissa. Vuonna 1974 Pakistanin kilpailija Intia laukaisi ydinaseen, ja uraanin rikastuslaitoksessa töissä olleessaan Khan vakoili Pakistanin hyväksi ydinaseisiinkin soveltuvan uraanin tuottamisessa tarvittavaa kaasusentrifugitekniikkaa. Hänen tukenaan oli pakistanilaisten agenttien verkosto. 
Kun Khan palasi Pakistaniin 1976, hän perusti heinäkuussa ydintekniikkaa tutkivan tutkimuslaitoksen. Pakistan alkoi tuottaa ydinaseisiin sopivaa korkearikasteista uraania vuonna 1986. Khan oli mukana tekemässä Kiinan ja Pohjois-Korean kanssa ydinaseyhteistyötä 1980- ja 1990-luvuilla. Maaliskuussa 1998 lehtiin ilmestyi tietoja, joiden mukaan Khan olisi myynyt ydinasetietoa Iraniin. Samana vuonna Pakistan räjäytti oman ydinlatauksensa vastavedoksi Intian ydinkokeisiin, ja Khanista tuli kansallissankari.
Vuonna 2001 Khan erotettiin, koska Yhdysvallat moitti Pakistania ydinasetiedon levityksestä. Pakistanin oppositio vastusti erottamista voimakkaasti, ja hänet ylennettiin ministeriä vastaavaan asemaan. Lokakuussa 2001 Pakistanin hallinto pidätti kaksi Khania lähellä olevaa tiedemiestä epäiltynä Taliban-kytköksistä.
Vuonna 2004 Pakistanin hallinto alkoi tutkia Khanin ydinaseiden levitystoimia, joihin liittyi ydinaseisiin liittyvän tekniikan ja piirustusten vienti Pohjois-Koreaan, Libyaan ja Iraniin. 4. helmikuuta 2004 Khan tunnusti Pakistanin televisiossa vieneensä ydinasetietoa muihin maihin, ja seuraavana päivänä Pakistanin presidentti Pervez Musharraf armahti hänet. Khan levitti ydintekniikkaa omien sanojensa mukaan, koska halusi uhmata länsimaita, tukea muslimimaita ja ansaita rahaa. Teoistaan huolimatta hän on edelleen Pakistanissa suosittu hahmo.
Vuonna 2006 Khanilla todettiin eturauhassyöpä. Kasvain leikattiin sairaalassa Karachissa.
Victor Teronen

Victor Teronen (myös Viktor, 1923 Suojärvi – 1974 Savonlinna) oli suomalainen taidemaalari, alun perin vaatturi, jonka tuotantoa on erityisesti Savonlinnan alueella. Hän oli Savonlinnan kulttuurielämän keskeisiä hahmoja 1940-luvulta 1960-luvulle.
Raja-Karjalan Suojärvellä, Moisseinvaaran kylässä syntynyt Teronen sairasti lapsena luutuberkuloosia, minkä seurauksena hänen jalkansa kasvoivat erimittaisiksi. Hän muutti Savonlinnaan sotien jälkeen ja toimi aluksi vaatturina, sitten kuvataiteilijana. Hän opiskeli Helsingin Vapaassa taidekoulussa ja Taideteollisessa koulussa. Savonlinnassa kaupunginjohtaja Vilho Virtanen antoi Teroselle tilaustöitä, kuten Savonlinnan ammattikoulun ruokalan seinämaalaus Työn aamu (1960) ja Nätkin koulun aulaan tehty maalaus Urheilijat, joka on nykyisin Talvisalon koulun portaikossa.
Uransa alussa Teronen teki realistisia maisemia vesi- ja öljyväreillä. Pariisissa käytyään hän muutti tyyliään värikkään abstraktiin suuntaan. Teronen opetti Savonlinnan vapaaopistossa ja kuului muiden savonlinnalaisten taidemaalarien kanssa (Jaakko Karvanen, Vilho Niemi, Olli Palomäki ja Jalmari Vaahtoluoto) vuonna 1961 perustamaansa Dekora-taiteilijaryhmään.
Teronen kuoli keuhkosyöpään noin 50 vuoden iässä 1974.
Jakob Knudsen

Jakob Christian Lindberg Knudsen (14. syyskuuta 1858 Rødding – 21. tammikuuta 1917 Birkerød) oli tanskalainen pappi ja kirjailija. Hän kirjoitti romaaneja uskosta ja ihmisen vastuusta.
Lukio (televisiosarja)

Juoni

Venla Virkkunen muuttaa Itävallasta muutaman vuoden jälkeen Suomeen ja aloittaa samassa lukiossa kaksoisveljensä Villen kanssa. Vanhemmat, Ville ja
Veera-sisko olivat muuttaneet Suomeen jo muutama viikko aiemmin. Pian Venla kuitenkin huomaa, ettei lukio olekaan aivan sellainen, kuin hän luuli sen olevan. Venla näkee lukiossa monia epäkohtia ja ottaa asioiden korjaamisen vastuulleen. Sarjan aikana myös selvitetään kuka pahoinpiteli liikunnanopettaja Liikasen, sekä onko lukion rehtorilla jotain tekemistä Katariinan katoamisen kanssa.

Tunnusmusiikki

Sarjan tunnusmusiikin on säveltänyt Jukka Immonen ja sen esittää Jenni Vartiainen. Kappale oli alun perin ehdolla Vartiaisen Ihmisten edessä-albumille, mutta se jäi kuitenkin albumikokonaisuudesta pois. Kappaleessa oli alun perin erilainen teksti, mutta Jenni kirjoitti itse sanat uudestaan, jotta se sopisi paremmin sarjan tunnelmaan.
Arpela

Arpela on Tornion kaupunkiin kuuluva kylä ja taajama entisen Alatornion kunnan alueella. Se sijaitsee 25 kilometrin päässä Tornion keskustaajamasta koilliseen Kaakamajoen rannalla ja 26km päässä Tervolan taajamasta tien 927 "varrella."
Asukkaita Arpelan kylässä oli vuoden 2006 lopussa 556. Vuoden 2011 lopussa Arpelan taajamassa oli puolestaan 307 asukasta. Yhdessä naapurikylien Kantojärven, Lautamaan, Könölän, Korpijärven ja Sattajärven kanssa alueella on noin 1 100 asukasta ja pinta-alaltaan nämä kylät muodostavat lähes kolmanneksen Tornion kaupungista.
Arpelassa on laaksomaisia peltoaukeita ja kumpareita, joille asutus pääosin keskittyy. Laaksojen pohjalla virtaa Kaakamajoki. Arpelan kylän asutus sai alkunsa 1600-luvun alkupuolella, kun Ylivojakkalan takamaita asutettiin. Ensimmäinen talo ja asukas oli nimeltään Arpi. Arpela mainitaan omana kylänä 1761.
Arpela on jalkapalloseura Arpelan palloseuran (ArPS) kotipaikka. Seuran kotistadion on Arpelan keskuskenttä. Ensimmäinen tangokuningatar Arja Sipola on kotoisin Arpelasta.

Palvelut

Arpelan kylän keskus on perinteinen kylänraittimiljöö vanhoine liikerakennuksineen. Kotiseutuyhdistys on ottanut hoitaakseen yhden vanhan kaupparakennuksen kunnostamisen ja rakennuttanut myös laavun. Ikään kuin vanhan osuustoiminta-aatteen siivittämänä yhdistys- ja järjestötoiminta on Arpelassa nykyäänkin hyvin aktiivista. Kylällä toimivat kotiseutuyhdistyksen lisäksi kyläyhdistys ja nuorisoseura. Kesällä vietettävät Arpela-päivät kokoavat kyläläisiä yhteen.
1900-luvulla Arpelan kylässä kehittyi vilkasta yhdistys- ja osuustoimintaa. Nykyään kylässä on monenlaista yritystoimintaa kuten kauppa, ravintola (Laren Baari), tilitoimisto, metallialan yritys. Kylällä asuu myös linja-auto- ja taksiyrittäjiä. Maatilatoimintaa on kylän tuntumassa kahdella tilalla, joista toinen on lammastila. Arpelan yhteiskunnallisia palveluita ovat koulu, neuvola, päiväkoti, kirjastoauto ja osuustoimintaperiaatteella toimiva vesiosuuskunta. Arpelan urheilukenttä ja kaukalo ovat paikallisen urheiluväen suosiossa. Kylällä toimii Arpelan vanhainkotiyhdistys ry, joka tarjoaa asumispalveluja vanhuksille. Lähialueen kylien, kuten Könölän, Sattajärven, Kantojärven ja Korpijärven asukkaat käyttävät myös Arpelan palveluita.

Lähikylät

Arpelan itäpuolella sijaitsevassa Korpijärven kylässä sijaitsee samanniminen järvi. Korpijärveä alettiin asuttaa Kaakaman suunnasta 1600-luvun lopulla. Alun perin Kaakamaan kuulunut Korpijärvi siirtyi isossajaossa ensin Könölän ja sitten Arpelan maarekisteriin. Kylä sijaitsee Torniosta Tervolaan menevän maantien varrella.
Virkkumaan kylä sijaitsee Arpelasta Aapajärvelle menevän tien varrella. Virkkumaan asutus muodostui vasta toisen maailmansodan jälkeisen asutustoiminnan myötä. Kylällä on noin 50 asukasta. Virkkumaassa on yksi maitotila, kaksi lammastilaa ja koneurakoitsija. Suurin osa työväestöstä käy muualla työssä. Virkkumaan lähimmät palvelut löytyvät Arpelasta, mutta kirjastoauto käy kylällä asti. Virkkumaassa toimii oma kylätoimikunta, joka on yhteistyössä muiden Arpelaa ympäröivien kylätoimikuntien kanssa.
William Farquhar

William Farquhar (26. helmikuuta 1774 Newhall, Aberdeenshire, Skotlanti – 13. toukokuuta 1839 Perth Skotlanti) oli Englannin Itä-Intian kauppakomppanian virkamies sekä residentti ja komentaja Malakassa 1803–1818 ja Singaporessa 1819–1823. Malakan ja Singaporen vuosina hän keräsi merkittävän kokoelman eläin- ja kasvitieteellisiä piirustuksia.

Ura

Farquhar aloitti asepalveluksensa Englannin Itä-Intian kauppakomppaniassa 17-vuotiaana. Vuonna 1795 hän oli brittijoukkojen mukana valtaamassa Malakkaa hollantilaisilta. Vuoteen 1803 mennessä Farquhar oli edennyt Malakan residentiksi ja komentajaksi.  Farquhar joutui jättämään Malakan 1818, kun se joutui jälleen hollantilaisten käsiin.
28. tammikuuta 1819 Farquhar ja Thomas Stamford Raffles nousivat maihin Singaporen saarelle. Helmikuun 6. Raffles allekirjoitti sopimuksen Johoren sulttaanikunnan kruunua tavoittelevan Tengku Husseinin kanssa. Raffles tunnusti Husseinin lailliseksi sulttaaniksi ja sopimuksen mukaan Englannin Itä-Intian kauppakomppania sai perustaa saarelle kauppasiirtokunnan. Raffles lähti siirtokunnasta perustamisen jälkeen ja jätti kauppa-aseman perustamisen Farquharille. Farquharin tehtäväksi jäi alueen raivaaminen, jonkinlaisen linnoituksen rakentaminen sekä paikan tekeminen tunnetuksi vapaasatamana.
Hallinnon budjetti oli mitätön ja vapaasatama-aseman takia se ei saanut tuloja tullimaksuista. Budjetin paikkaamiseksi Farquhar laillisti uhkapeluun sekä oopiumin ja vahvan arrakkiviinan myynnin, mikä aiheutti suuria järjestysongelmia. Singaporen toinen isompi ongelma oli maahanmuuttajaryhmien väliset kahnaukset. 
Raffles palasi Singaporeen lokakuussa 1822.  Raffles oli erittäin tyytymätön Farquharin tapaan johtaa siirtokuntaa. Farquhar ei aluksi halunnut lähteä Singaporesta, mutta lähti lopulta joulukuussa 1823 kohti Britanniaa, kun Raffles oli nimittänyt John Crawfurdin Farquharin seuraajaksi lokakuussa 1823.
Farquhar palasi Englantiin ja asettui lopulta Perthiin Skotlannissa, jossa hän kuoli 1839

Luonnonhistoriallinen kokoelma

Malakan aikana Farquhar kiinnostui trooppisesta eläin- ja kasvikunnasta. Hän keräsi aluksi kasvi- ja eläinnäytteitä. Myöhemmin hän teetti paikallisilla taiteilijoilla 477 piirustusta Malakan niemimaan kasvi- ja eläinkunnasta. Farquhar lahjoitti kokoelman 1827 Lontoon Royal Asiatic Societylle, jonne ne hautautuivat yli sadaksi vuodeksi ja vasta 1937 osa niistä lainattiin Natural History Museumille. Kokoelma myytiin Sothebyn huutokaupassa 1,2 miljoonalla punnalla 1993. Ostaja lahjoitti kokoelman 1996 Singaporen kansallismuseolle, jossa osa niistä on aina näytteillä.
Rochetaillée-sur-Saône

Rochetaillée-sur-Saône on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 134 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Rochetaillée-sur-Saônein pinta-ala on yksi neliökilometri. Rochetaillée-sur-Saône kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen Communauté urbaine de Lyon.
Olst-Wijhe

Historia

Kunnan molemmat keskuspaikkakunnat, Olst ja Wijhe ovat vanhoja kaupunkeja. Olst mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 947. Tuolloin paikkakunta tunnettiin nimellä "Holsto". Wijhestä ensimmäinen maininta on vuodelta 960.
Nykyinen Olst-Wijhen kunta syntyi vuonna 2001, kun Olst ja Wijhe yhdistyivät.

Maantiede

Olst-Wijhen alueella virtaa IJssel-joki, joka on osittain myös Overijsselin ja itäpuolella jokea sijaitsevan Gelderlandin provinssin raja. Joen itäpuolella, Olstin ja Wijhen kaupunkeja vastapäätä, sijaitsee kuitenkin kaksi Olst-Wijhen eksklaavia: Welsum ja Welsumerveld Olstia vastapäätä ja Marle Wijheä vastapäätä. Olstin ja Welsumin sekä Wijhen ja naapurikunta Heerdeen kuuluvan Vorchtenin välillä on kaapelilautta. Marle ei puolestaan ole mitenkään yhteydessä Olst-Wijheen eikä siten koko Overijsselin provinssiin.
Kunnan naapurikunnat ovat Zwolle pohjoisessa, Raalte pohjoisessa ja idässä, Deventer etelässä sekä Gelderlandin provinssiin kuuluvat Voorst, Epe ja Heerde lännessä.
Carina Wenninger

Carina Wenninger (s. 25. toukokuuta 1993) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin.
Seuratasolla Wenninger on edustanut saksalaista Bayern Müncheniä vuodesta 2007.
Humalajärvi (Toivakka)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 123 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä, se on 3,1 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Se sijaitsee Toivakan kirkonkylältä lähes viisi kilometriä pohjoiseen Humalamäellä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta, joista suurin sijaitsee pohjoispäässä Huikonlahden suulla aivan rannan tuntumassa. Saareen johtaa yksityistie siltaa pitkin. Toinen saari Paasinkivi on keskellä järveä sijaitseva luoto. Järven eteläpäässä on länteen työntyvä erillinen lahti Lammiste, joka on 250 metriä pitkä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 3,67 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00367 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Järven pohja vaikuttaa luotaustietojen mukaan olevan tasapohjainen. Järven rantaviivan pituus on 9,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta etläpään rantoja ja pohjoispään länsirantaa, jonne ulottuu peltomaita. Järven ympäristössä on 14 kiinteästi asuttua tilaa, joista maantiloja on noin viisi. Rannoille on lisäksi rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet järven itärantaa seuraavalta yhdystieltä 16669 ja luoteeseen järven eteläpäästä kääntyvältä yhdystieltä 6181. Sen rannalla on Jyväskylän helluntaiseurakunnan leirikeskus .

Luontoarvoja

Järvi on lievästi rehevä. Siihen on istutettu kuhaa, järvitaimenta, siikaa, planktonsiikaa sekä järvisiikaa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Pitkäjoen valuma-alueeseen (14.318) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,2 metriä mpy. Järvi on valuma-alueensa latvajärviä. Siihen on johdettu metsäojia sen omasta lähiympäristöstä. Järven laskujoki Kalajoki lähtee sen eteläpäästä ja se yhtyy 2,3 kilometrin päässä Saarisen ja Vuojärven läpi virtaavaan Pitkäjokeen, joka laskee itse Leppäveden eteläosaan.

Historiaa

Vuoden 1963 peruskartassa on järven ympärillä kymmenen maatilaa ja niiden peltoja ylettyi rantoihin asti järven keskikohtia lukuun ottamatta. Järven pohjoispäässä sijaitsi kansakoulu vielä vuoden 1983 peruskartassa.
Henkikirjoittaja

Henkikirjoittaja on johtava virka Suomen maistraateissa. Henkikirjoittaja suorittaa siviilivihkimiset ja hän toimii myös julkisena notaarina ja kaupanvahvistajana. Nimitys tulee pääasiallisesta tehtävästä väestökirjanpidon hoidosta. Henkikirjoittajalta edellytetään oikeustieteen ylempää korkeakoulututkintoa.
Iso Kivijärvi (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,2 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Karjolammen–Kousanjärven valuma-alueeseen (14.178) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82 metriä mpy.
Vöner

Vöner on kasviproteiinivalmiste, joka valmistetaan vehnäproteiinista. Se on suomalainen tuotemerkki, vegaaninen vastine kebablihalle. Tiettävästi vegaaninen kebab on kehitetty alun perin Berliinissä, perinteisen lihasta valmistetun dönerin kotikaupungissa.

Vönerin kehitys

Helsinkiläinen ravintoloitsija Siva Parlar alkoi kehittää omaa kasvispohjaisen "kebabin" reseptiä ravintolakeittiössään vuonna 2016. Viisi kuukautta kestäneen kehitystyön jälkeen Parlar alkoi etsiä sopivaa tehdasta, joka voisi alkaa valmistaa tuotetta. Tuote tuli markkinoille huhtikuussa 2017. Siva Parlar kehitti Vönerin eli vegaanisen dönerin alun perin oman ravintolansa tarpeisiin.

Vastaanotto

Vöneriä alettiin myydä kaupoissa joulusesongin 2017 aikaan. Puoli vuotta myöhemmin, Vöneriä sai Suomesta 15 eri kaupungista, yli 60 ravintolasta.
Vöner palkittiin VegeAwards 2019 -tapahtumassa vuoden parhaaksi kasvisproteiiniksi. Vöner voitti maaliskuussa 2019 Ilta-Sanomien makutestin, jossa vertailtiin erilaisia lihan korvikkeita.
Kylmälänlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Rautajoen laaksossa eteläpuolella kohoavan mäen juurella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Rantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto, joka kuuluu viereiselle tilalle. Enojärveltä tuleva tie ohittaa lammen sen etelärantaa pitkin.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,9 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi lyhyttä metsäojaa ja sen laskuoja, joka lähtee lammen itärannasta, yhtyy Rautajokeen puoli kilometriä ennen Enojärven Kaakkolahtea. Laskuojalla on pudotusta alle metrin.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa sijaitsi lammen lähellä kaksi maatilaa, joiden viljelykset ympäröivät sitä ja Rautajokea. Vuonna 1973 ovat näiden pellot metsitetty ja samalla lammen karttanimi on muuttunut Vähästä Rautajärvestä Kylmälänlammiksi. Kylmälän maatila jatkoi toimintaansa, mutta se on nykyään päättynyt.
Max Hamburgerrestauranger

Max Hamburgerrestauranger AB on ruotsalainen pikaruokaketju, jonka perusti Curt Bergfors Jällivaarassa vuonna 1968. Bergforsin suvun vanhin poika, Richard Bergfors, on ollut yrityksen toimitusjohtaja vuodesta 2002 lähtien. Ketjun ravintoloita on Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Puolassa ja Yhdistyneissä arabiemiraateissa; Ruotsia lukuun ottamatta ravintoloita on muutama kussakin maassa.
1980-luvulle asti Max oli laajin hampurilaisravintolaketju Pohjois-Ruotsissa, ainoastaan yksi ketjun ravintola sijaitsi Norlannin ulkopuolella Drottninggatanilla Tukholmassa. Tilanne muuttui 1990-luvun aikana, kun he laajensivat yritystään valtakunnalliseksi pikaruokaketjuksi. Vuonna 2011 yrityksellä oli jo 85 ravintolaa ympäri Ruotsia, kun taas viisi vuotta aiemmin ravintoloita oli vain 40. Vuosina 2005–2010 Max laajensi toimintaansa Ruotsin länsiosiin. Yritys avasi ensimmäisen ulkomaisen ravintolansa Norjassa 12. toukokuuta 2011. Lähi-idän epäonnistuneen valloituksen jälkeen yritys on kertonut panostavansa Skandinaviaan ja harkistsee laajentumista Keski-Eurooppaan.
Ketju on tullut tunnetuksi ympäristöystävällistä arvoistaan ja ruotsalaisen lihan käytöstä. Moni ketjun ravintoloista tarjoaa sähköautojen latauspaikkoja ja hyödyntävät aurinkoenergiaa, ja valikoimassa on lukuisia ympäristöystävällisiä vaihtoehtoja. Toisaalta ketjua on kritisoitu siitä, että sen ravintolat sijaitsevat kaupunkien ulkopuolella ja ovat heikosti saavutettavissa ilman autoa.
Max on ollut edelläkävijä digitaalisten tilausratkaisujen kehittämisessä, ja moni tilaakin ateriansa mobiilisovelluksella tai ravintoloiden tilausautomaateilla. Joissakin kaupungeissa, kuten Tukholmassa ja Uumajassa, ruoka on mahdollista tilata kotiinkuljetuksella alihankkijoiden kautta.
Timo Favorin

Timo Favorin (s. 19. toukokuuta 1969 Tampere) on tamperelainen jääkiekkoerotuomari, siviiliammatiltaan opettaja. Hän opetti fysiikkaa, kemiaa ja matematiikkaa Tampereen Puistokoulun Liisanpuiston koulutalossa. Nykyään Favorin toimii jääkiekkoerotuomarin työn lisäksi Hatanpään koulun Joustavan perusopetuksen eli Jopo-luokan luokanopettajana. Hän aloitti tuomarina kaudella 1997–1998 ja on sen jälkeen tuominnut 1000 pääsarjaottelua. Hänet on valittu liigan parhaaksi erotuomariksi neljästi (vuosina 2004, 2007, 2008 ja 2017). 24. tammikuuta 2014 Favorin ohitti 754 ottelulla Seppo Mäkelän ja nousi SM-liigan päätuomarien kaikkien aikojen ottelutilaston kärkipaikalle. 3.2.2017 Favorin tuomitsi 900. ottelun ensimmäisenä tuomarina Suomessa.
Tampereen paikallisottelu 1.2.2019 oli Favorinin 1000. pääsarjaottelu (pudotuspelit ja Ruotsissa vihelletyt kolme ottelua mukaan laskien) ja samalla uran päätös. Favorin saavutti tuhannen pääsarjaottelun rajan ensimmäisenä suomalaisena erotuomarina. Ottelussa kohtasivat Tampereen joukkueet Ilves ja Tappara. Ottelu oli samalla saavutuksen juhlaottelu.
Favorinin merkittävimmät kansainväliset erotuomaritehtävät ovat olleet päätuomarina toimiminen A-ryhmän MM-kisoissa 2003 ja Torinon olympialaisissa 2006. Torinossa hän tuomitsi ottelut Latvia–Yhdysvallat, Italia–Saksa ja Ruotsi–Slovakia. Hän on lisäksi ollut päätuomarina B-ryhmän MM-kisoissa 2001, 3. divisioonan MM-kisoissa 2004, 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2002 ja 2003 sekä 18-vuotiaiden MM-kisoissa 1999 ja 2000.
Ennen tuomariuraansa Favorin pelasi jääkiekkoa Suomen I-divisioonassa 1988–1989 sekä Saksan II Bundesliigassa 1987–1988.
Jumalan valtio

Historia

Teos on kirjoitettu noin vuosien 413 ja 426 välillä. Augustinus kirjoitti sen selittääkseen kristinuskon suhdetta kilpaileviin uskontoihin ja filosofioihin sekä Rooman valtakunnan hallintoon, jonka kanssa kristinusko alkoi olla tiukasti sidoksissa. Teos kirjoitettiin suunnilleen samoihin aikoihin kun visigootit valloittivat Rooman vuonna 410. Tapahtuma jätti roomalaiset šokkiin, ja osa ihmisistä syytti kristinuskon omaksumista ja vanhojen pakanallisten jumalten hylkäämistä tapahtumasta — sitä pidettiin vanhojen jumalten kostona. Augustinus kirjoitti teoksensa kristinuskon puolustuskirjoitukseksi. Hän haki lohdutusta Jumalan taivaan valtakunnasta maallisen kaupungin sijasta.
Vaikka kristinusko oli tuolloin jo julistettu valtakunnan viralliseksi uskonnoksi, Augustinus kirjoitti teoksensa enemmän hengelliseksi kuin poliittiseksi viestiksi. Hänen mielestään kristinuskon tulisi käsitellä mystistä, taivaallista Jerusalemin kaupunkia maallisen politiikan sijasta.

Sisältö

Augustinuksen kuvaus Jumalan valtiosta on seuraavanlainen: Jumalan valtio on hänelle niiden ihmisten joukko, jotka haluavat hylätä maalliset nautinnot ja jotka omistavat elämänsä kristillisten arvojen tavoittelemiselle. Näin se on suuressa ristiriidassa "Ihmisten kaupungin" kanssa, sillä jälkimmäinen koostuu ihmisistä, jotka ovat poistuneet Jumalan kaupungista.
Vaikka teema muodostaa teoksen rungon, Augustinus käsittelee laajalti myös eri filosofisia aiheita. Augustinus käsittelee laajalti muun muassa häntä edeltänyttä kreikkalaista filosofiaa, erityisesti platonilaisuutta. Hänen mukaansa juuri platonilaiset olivat edenneet filosofiassa pisimmälle, ja niin myös teologiset keskustelut tuli käydä ennen kaikkea heidän kanssaan. Tässä voidaan havaita Augustinuksen oma keski- tai uusplatonilainen tausta. Jumalan valtio vertautuu myös nimellään Platonin teokseen Valtio.
Susiraja Volley

Susiraja Volley (SurVo) on liperiläinen miesten lentopallojoukkue, joka kaudella 2014-2015 pelaa  1-sarjan lohkossa 1. Seura perustettiin Liperi Volleyn ja Pyhäselän Urheilijoiden yhdistelmäjoukkueen pohjalle. LiVo/PyU pelasi 2-sarjassa 2010-2011, jolloin nousi ykkössarjaan.
Susiraja Volley pelaa kotiottelunsa Joensuun Reijolan koululla. Reijola on entisen Pyhäselän kunnan alueella ja koulu on toiminut aiemmin PyU:n kotisalina. Seuran kotipaikaksi on kuitenkin kirjattu Liperi.
Seuran viimeinen kausi lentopallon 1-sarjassa päättyi toiseen sijaan Akaa-Volleyn jälkeen, joka tiesi pääsyä Mestaruusliigakarsintaan. Karsinnassa Raision Loimu säilytti liigapaikkansa suoraan kolmessa ottelussa.
Keväällä 2017 SurVo fuusioitui Liiga-Riennon ja Niceteamin kanssa. Näin syntyi uusi lentopalloseura Karelian Hurmos.