google/wiki40b huggingface dataset:
Bevin Boys

Bevin Boys (suom. Bevinin pojat) olivat brittiläisiä asevelvollisia, jotka määrättiin työskentelemään hiilikaivoksissa vuosina 1943–1948. Valinnat tehtiin arpomalla, ja kaikkiaan kaivoksissa asepalveluksensa suoritti 48 000 miestä. Järjestelmä sai nimensä työministeri Ernest Bevinin mukaan.
Toisen maailmansodan aikana Britannian hiiliteollisuus kärsi vakavasta työvoimapulasta kymmenien tuhansien työntekijöiden siirryttyä joko armeijan palvelukseen tai paremmin palkattuihin töihin. Aluksi työvoimaa yritettiin saada vapaaehtoispohjalta. Sadalletuhannelle entiselle kaivosmiehille tarjottiin mahdollisuutta työskennellä kaivoksissa, mutta heistä ainoastaan neljännes oli työkykyisiä ja halukkaita palaamaan kaivoksiin. Vuodesta 1942 asevelvollisille tarjottiin mahdollisuutta suorittaa palveluksensa kaivoksissa, mutta mahdollisuudesta oli kiinnostunut vain 1 100 miestä. Marraskuussa 1943 Ernest Bevin vetosi koululaisiin, jotta he tarjoutuisivat vapaaehtoisesti kaivoksiin, mutta sekään ei tuottanut tulosta.
Joulukuussa 1943 jouduttiin siirtymään arvontoihin. Joka kuukausi arvottiin jokin numero nollan ja yhdeksän väliltä, ja kaikki asevelvolliset joiden kutsuntanumero päättyi valittuun numeroon, joutuivat palvelemaan kaivoksissa. Valintaperusteena ei ollut asuinalue tai yhteiskuntaluokka. Monille joutuminen kaivoksiin armeijan sijasta oli järkytys. Noin 40 prosenttia valituista valitti päätöksestä. Ennen sodan päättymistä valituksia oli kirjattu 8 619, joista vain 466 hyväksyttiin.
Kaivostöihin määrätyt saivat työvaatteet valtiolta, mutta joutuivat itse ostamaan tarvittavat työkalut, mikä herätti vastustusta. Useimmat työskentelivät huoltotehtävissä, mutta osa kaivosvaunujen täytössä, ja pieni osa joutui louhimaan hiiltä. Työtä edelsi kuuden viikon koulutus.
Monet Bevinin pojat joutuivat kokemaan halveksuntaa alueilla, joilla omat nuoret miehet olivat joutuneet armeijaan. Siviilivaatteissa olevia nuoria miehiä saatettiin luulla myös sotilaskarkureiksi, armeijan välttelijöiksi tai jopa vakoojiksi. Vastoin aikanaan yleistä luuloa kaikista Bevinin pojista ainoastaan 41 oli aseistakieltäytyjiä.
Arvonnat lopetettiin toukokuussa 1945, ja viimeiset Bevinin pojat kotiutettiin 1948. Toisin kuin armeijassa palvelleilla, heillä ei ollut oikeutta saada entistä työpaikkaansa takaisin. Kaikki viralliset asiakirjat tuhottiin 1950-luvulla, joten Bevinin pojat pystyivät tarvittaessa todistamaan palveluksensa ainoastaan omien henkilökohtaisten asiakirjojensa avulla. Virallisen tunnustuksen työstään sodan aikana Bevinin pojat saivat vasta vuonna 1995, jolloin he ensimmäisen kerran saivat osallistua Whitehallissa järjestettäviin Remembrance Dayn juhlallisuuksiin. Oman palvelusmerkkinsä Bevinin pojat saivat vuonna 2008. Prinssi Edwardin puoliso Sophie paljasti vuonna 2013 Bevinin poikien muistomerkin Staffordshiressa National Memorial Arboretumissa.
Jyrki Parantainen

Jyrki Parantainen (s. 31. joulukuuta 1962, Tampere) on suomalainen valokuvaaja ja Aalto-yliopiston valokuvauksen professori.
Hänen yksityisnäyttelyitään ovat olleet Unelmia ja pettymyksiä Amos Andersonin taidemuseossa 2006, Horisontti Galleria Heinossa 2008 ja Maan ja taivaan väliltä Galleria Heinossa 2012. Parantaisella on ollut näyttelyitä Suomen lisäksi myös Ruotsissa, Britanniassa, Italiassa, Islannissa, Tanskassa ja Saksassa. Hänen töitään oli mukana kiertonäyttelyssä Personally – Photographs from The Helsinki School 2005 eri puolilla Saksaa.
Parantaisen esteettisesti korkeatasoisissa mutta usein rujoa todellisuutta kommentoivissa töissä näkyy Andrei Tarkovskin ja Anselm Kieferin vaikutus.
Parantainen voitti Fotofinlandia-palkinnon 1989, ja Suomi-palkinto hänelle myönnettiin 1998.
Valtteri Hotakainen

Ura

Hotakainen on Kokkolan Hermeksen kasvatti. Hän toimi joukkueen kapteenina sekä C-nuorissa kaudella 2005–2006 että B-nuorissa kaudella 2006–2007. Jälkimmäisellä kaudella Hotakainen oli Hermeksen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+13=33. Hän debytoi kauden aikana myös Hermeksen Suomi-sarjajoukkueessa. Kausi 2007–2008 oli Hotakaiselle kuitenkin varsinainen tulokaskausi Suomi-sarjassa ja se toi hänelle 31 runkosarjaottelussa tehot 7+9=16. Hotakainen jatkoi kaudella 2008–2009 Suomi-sarjapelejään JHT Kalajoessa, mutta hän siirtyi kauden lopulla kuitenkin JYPin A-nuoriin.
Kauden 2010–2011 Hotakainen vietti suurimmaksi osaksi JYPin A-nuorissa, joissa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Hotakainen ei kuitenkaan ollut mukana A-nuorten pudotuspeleissä, vaan hänen loppukautensa kului Mestis-joukkue D Teamissa, jossa Hotakainen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kesäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
D Teamin nimi vaihtui JYP-Akatemiaksi kaudelle 2011–2012, joka oli Hotakaiselle ensimmäinen kokonainen Mestiksessä. Hän teki 44 runkosarjaottelussa tehot 4+9=13. Kaudella 2012–2013 Hotakainen nousi joukkueen kapteeniksi. Kaudella 2013–2014 hänet nostettiin ensimmäisen kerran JYPin SM-liigajoukkueeseen. Hotakainen pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 8. helmikuuta 2014 vieraissa Tapparaa vastaan. Kauden aikana kaksi liigaottelua pelannut Hotakainen oli JYP-Akatemian paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Riku Pitkäsen jälkeen tehoilla 17+14=31.
Kaudella 2014–2015 Hotakainen pelasi JYPissä kolme SM-liigaottelua, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2015 hän siirtyi joukkueen vahvuuteen loppukaudeksi. Hotakainen teki liigauransa avausmaalin 6. maaliskuuta 2015 Turun Palloseuraa vastaan. Sinuhe Wallinheimo valitsi hänet ottelun legendojen tähtien kakkostähdeksi. Hotakaisen liigauran ensimmäinen playoff-maali syntyi varsin hyvään paikkaan 26. maaliskuuta 2015 neljännessä puolivälieräottelussa vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Hänen osumansa jäi JYPin 4–7-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi ja joukkue eteni välieriin otteluvoitoin 4–0. Kaikkiaan Hotakainen teki kauden aikana SM-liigassa 14 runkosarja- ja 12 playoff-ottelussa yhteensä kaksi maalia. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2015 Hotakainen teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa.
Ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2015–2016 Hotakainen teki 54 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18 ja kymmenessä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Kuudessa Mestarien liigan ottelussa hän teki kaksi maalia. Maaliskuussa 2016 Hotakainen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Kaudella 2016–2017 Hotakainen seilasi JYPin ja Akatemian väliä ja jäi JYPissä varsin pieneen rooliin. Hän pelasi 35 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua. Hotakainen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudella 2017–2018 Hotakainen ehti pelata JYPissä 14 ottelua, kunnes hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä lokakuun 2017 lopulla. Hotakainen teki kuitenkin jo samana päivänä uuden seuran ja siirtyi kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella Mikkelin Jukureihin.
Trattoria Bucco

Trattoria Bucco on vuonna 2004 perustettu Porissa Hallituskadulla sijaitseva italialaistyylinen ravintola. Sen ravintoloitsijana ja keittömestarina toimii Jani Lehtinen. Ravintolan perustajiin ja alkuperäisiin omistajiin kuului myös elokuvaohjaaja Timo Koivusalo. 
Verkkolehti Viisi Tähteä valitsi Buccon keväällä 2011 Suomen 13. parhaaksi ravintolaksi. Bucco oli listalla kolmanneksi paras Helsingin ulkopuolella sijaitseva ravintola. Samana syksynä viinilehti FINE puolestaan valitsi Buccon Suomen 11. parhaaksi viiniravintolaksi.
Betania

Betania eli al-Eizariya tai al-Izzariya (arab. العيزريه‎ hepreaksi ‏בֵּית עַנְיָה‎) on 2 200 asukkaan kylä Öljymäen itäpuolella Jerusalemissa. Pitkään Betania oli köyhä noin sadan asukkaan arabiasutus, mutta 1990-luvun lopulta alkaen se on kasvanut voimakkaasti turismin myötä. Kylän tunnetuin nähtävyys on Lasaruksen hauta. Arabit kutsuvat kylää El-Azarijeksi.
Uudessa testamentissa Betania oli Lasaruksen ja hänen sisariensa Marian ja Martan kotikylä. Jeesus vieraili siellä usein, ja kylän läheisyyteen sijoitetaan myös hänen taivaaseenastumisensa.
Myös Johannes Kastajan kastepaikan nimenä mainitaan Betania, mutta sen sijaintia ei tiedetä sen tarkemmin kuin että se sijaitsi Jordanin toisella puolella.
Óscar Duarte

Óscar Esaú Duarte Gaitán (s. 3. kesäkuuta 1989) on costaricalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa RCD Espanyolia. Nicaraguassa syntynyt 184-senttinen Duarte on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Aiemmin hän on edustanut kotimaassaan kasvattajaseuraansa Deportivo Saprissaa ja Puntarenasia sekä Belgiassa Club Bruggea. Belgiaan Duarte siirtyi vuonna 2013.
Duarte kuuluu myös Costa Rican jalkapallomaajoukkueeseen. Hän on pelannut siinä 31 ottelua ja tehnyt kaksi maalia. Ensimmäinen maali syntyi Costa Rican ja Uruguayn välisessä alkulohko-ottelussa MM-kisoissa 2014 Belo Horizontessa. Osuma oli ottelun voittomaali. Costa Rica voitti 3-1.
Sven Bris

Sven Mikael Bris (sukunimi vuoteen 1945 Johansson; 13. joulukuuta 1908 Vårdö – 1994) oli suomalainen Ahvenanmaan Saltvikissa asunut merikapteeni ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Kirjassaan Då seglade vi Bris kuvasi kymmentä purjelaivoilla vietämäänsä vuotta; hän oli lähtenyt merille jo 15-vuotiaana. Toisessa muistelmakirjassaan I Gestapos våld Bris kuvasi sitä kunka hän joutui toisen maailmansodan aikana Norjassa saksalaisten internoimaksi ja päätyi lopulta Pölitzin rangaistusleirille lähelle Stettiniä. Dokumenttiromaani Apals-Janne kuvaa taas Brisin äidinisän kovaa elämää 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Apalin torpassa Simskälan saarella.
Victor Moses

Seurajoukkueura

Moses aloitti ammattilaisuransa Crystal Palacessa jossa pelasi vuosina 2007–2010 kaikkiaan 58 ottelua Englannin Mestaruussarjassa. Hän siirtyi tammikuussa 2010 kolmen miljoonan euron siirtosummalla Wiganiin, jossa pelasi 74 valioliigaottelua ennen 11,5 miljoonan euron siirtoa Chelseaan elokuussa 2012. Hän debytoi avauskaudellaan Chelseassa sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa, jossa teki kuudessa pelaamassaan ottelussa neljä maalia Chelsean voittaessa mestaruuden. Hän pelasi lainalla Liverpoolissa kauden 2013–2014 ja Stokessa kauden 2014–2015 pelaten kummassakin 19 valioliigaottelua. Seuraavalla kaudella hän oli lainalla West Hamissa, jossa pelasi 21 pääsarjaottelua.
Moses pelasi kaudella 2016–2017 Chelseassa 34 valioliigaottelua ja teki kolme maalia Chelsean voittaessa mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän oli voittamassa FA Cupia pelattuaan kolme viimeistä ottelua. Liigapelejä tuolla kaudella kertyi 28, mutta syyskaudella 2018 vain kakai. Hän siirtyi tammikuussa 2019 puolentoista vuoden lainasopimuksella Turkin Superliigan Fenerbahceen.

Maajoukkueura

Moses on pelannut Englannin alle 16-, 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa, mutta valitsi synnyinmaansa Nigerian aikuisten tasolla. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Ruandaa vastaan helmikuussa 2012. Ensimmäiset kaksi maaottelumaaliaan hän teki Liberiaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Hän pelasi viimeiset viisi ottelua Nigerian voittaessa Afrikan-mestaruuden 2013. Hän pelasi MM-kilpailuissa kaksi ottelua 2014 ja kolme ottelua 2018.
Dragoslav Jevrić

Dragoslav Jevrić (serb. Драгослав Јеврић; s. 8. heinäkuuta 1974) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän oli ainoa montenegrolainen pelaaja Serbia ja Montenegron jalkapallomaajoukkueessa vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa Saksassa, jossa hän pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina.
Jevrić on seuratasolla pelannut muun muassa SBV Vitessessä vuosina 1999–2005 sekä Maccabi Tel Avivissa.
Matt Harding

Videopelisuunnittelijana

Harding aloitti uransa videopelien parissa näihin erikoistuneessa kaupassa nimeltä Cutting Edge Entertainment. Myöhemmin hän työskenteli GameWeek Magazinen editoijana Wiltonissa, Connecticutissa, ja sitten Activisionin kehittäjänä Santa Monicassa, Californiassa ja myöhemmin Brisbanessa, Australiassa. Todettuaan, "ettei haluaa viettää koko elämäänsä suunnitellen tappamisesta kertovia pelejä", hän lopetti työnsä ja ryhtyi matkustelemaan.

Where the hell is Matt?

Where the hell is Matt? on internetin videoilmiö, jossa Dancing Matt tanssii erilaisissa paikoissa ympäri maailmaa. Ensimmäinen video on vuodelta 2005. Harding tanssii sekä yksin että paikallisten kanssa, niin kujilla kuin merkittävien rakennustenkin edessä. Matt on vieraillut lukemattomissa eri maissa ja myös hyvin erikoisissakin kohteissa, kuten esimerkiksi Pohjois-Koreassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Helsingissä hän vierailee vuoden 2012 videollaan.
HMS Uttern (Utn)

Palveluskäyttö

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1981 romutettavaksi Odenseen.
Sohon Torwet

Sohon Torwet ry on Turun yliopistossa toimiva opiskelijapuhallinorkesteri.
Orkesteri perustettiin vuonna 1951 Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläisen Osakunnan torviseitsikoksi. Vuosien varrella se on laajentunut varsinaiseksi puhallinorkesteriksi, joka esiintyy aktiivisesti niin opiskelijayhdistysten kuin yksityisten tilaajienkin erilaisissa tilaisuuksissa. Orkesteri harjoittelee aktiivisesti Yo-talo B:n Osakuntasalissa.
Sohon Torwien ohjelmisto koostuu enimmäkseen tanssimusiikista eri vuosikymmeniltä, joka kattaa tyylilajeja perinteisistä lavatansseista nykymusiikin hitteihin saakka. Orkesterin vuosi huipentuu kevätkonserttiin, joka sisältää sekä klassista että kevyempää musiikkia.
Sohon Torwien laulusolistina on esiintynyt muun muassa M. A. Numminen, ja orkesteri on ollut mukana monilla Nummisen levytyksillä.
J. W. Enqvist

Johan Waldemar Enqvist (3. maaliskuuta 1853 Tampere – 30. elokuuta 1907 Tampere) oli suomalainen Tampereen seudulla vaikuttanut sahateollisuusmies ja metsäteollisuusyhtiö J. W. Enqvist Oy:n perustaja.
Enqvistin isä Johan Reinhold Enqvist (1821–1880) toimi kauppiaana Tampereella ja vei myös nahkoja ja turkiksia Pietariin, Lyypekkiin, Hampuriin ja Tukholmaan. Hän perusti yhdessä kahden muun osakkaan kanssa Tampereelle 1876 Santalahden höyrysahan, jonka hankki myöhemmin kokonaan itselleen.
Johan Waldemar Enqvist kävi alkeiskoulun Tampereella ja lukion Hämeenlinnassa. Hän opiskeli kauppakoulussa Dresdenissä Saksassa ja toimi konttoriharjoittelijana Lontoossa ja Pietarissa. Johan Waldemar Enqvist uudisti isänsä perustamaa Santalahden sahaa ja hankki sinne höyläyskoneen vuonna 1881. Sahalla oli omat lautatarhat Helsingissä ja Turussa. Sahatavaran vienti suuntautui Länsi-Eurooppaan ja Pohjoismaihin. 
Enqvist möi Santalahden sahan vuonna 1887 Antti Ahlströmille. Hän perusti 1888 sahan Ojakkalaan ja 1889 toisen sahan Särkänsaareen lähelle nykyisen Särkänniemen huvipuiston aluetta. Enqvist osti 1890 Oriveden sahan ja vielä 1897 Tyrvään sekä Vammalan sahat. Enqvist oli vuonna 1889 mukana perustamssa Suomen Sahanterätehdas Oy:n sahanteriä valmistunutta tehdasta Santalahteen yhdessä insinööri A. H. L. Gyllenbergin ja kauppias Rudolf Winterin kanssa. Enqvist osti 1902 Santalahden paperitehtaan konkurssipesältä ja palkkasi saksalaisen Carl Bollmanin uudistamaan tehtaan. 
Enqvist toimi Pohjoismaiden Osakepankin Tampereen konttorin johtajana 1893–1900 ja oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1887–1907, josta valtuuston puheenjohtajana 1904–1905. Hän oli myös Ruotsin varakonsuli Tampereella.
Enqvistin tytär Anna Maria (Maja) Enqvist oli naimisissa vuorineuvos Harald Jensenin (1882-1953) kanssa, joka johti Tampereella toiminutta Suomen Trikoo Oy:tä vuodesta 1911 alkaen.
Enqvistin kuoleman jälkeen perustettiin 1908 J. W. Enqvist Oy, jonka toimitusjohtajana oli Enqvistin poika Johan Reinhold Enqvist (1881–1940). Yhtiö rakennutti vuonna 1911 puuhiomon ja massatehtaan Killinkoskelle entisen Virtain kehräämön tiloihin. Vuonna 1912 yhtiö osti Lielahden kartanon von Nottbeckin suvulta ja perusti kartanon alueelle 1914 sulfiittiselluloosatehtaan. Vuonna 1916 ostettiin vielä Ahlströmiltä Lielahdessa sijainnut Niemen tila sahalaitoksineen, Muroleen saha sekä useita metsätiloja. Särkänsaaren saha lopetettiin 1925 ja vuonna 1926 hankittiin toinen saha Viitasaarelta. Santalahden paperitehdas myytiin 1926. Johan Reinhold Enqvist siirtyi 1929 syrjään yhtiön johdosta ja vuonna 1930 Enqvistin perhe möi omistuksensa yhtiöstä. 
J. W. Enqvist Oy fuusioitiin vuonna 1965 G. A.Serlachius Oy:n osaksi.
Cri du chat

Cri du chat on kromosomissa 5 esiintyvän deleetion aiheuttama oireyhtymä, jonka piirteitä ovat vaikean tai syvän kehitysvammaisuuden lisäksi mm. pienikokoisuus, pienipäisyys ja puheen kehittymättömyys. Nimensä oireisto on saanut potilaiden omaleimaisesta itkusta, jonka vihjataan muistuttavan kissan nau'untaa.
Syvästi kehitysvammaisista henkilöistä yhdellä prosentilla on cri du chat -oireisto. Syndrooman esiintyvyydestä ei ole tarkkaa tietoa, mutta arvioita on esitetty runsaasti 1/15 000 ja 1/60 000 väliltä.
Cri du chat -oireyhtymän kuvasi ensimmäisenä ranskalainen Jérôme Lejeune vuonna 1963.
Anders Lassfolk

Anders Lassfolk (29. elokuuta 1876 Purmo  – 2. tammikuuta 1954 Pietarsaari) oli kauppaneuvos ja pitsin teollisen valmistuksen pioneeri Suomessa.
Lassfolkin vanhemmat olivat maanviljelijä Jakob Lassfolk ja Johanna Sandnabba ja puoliso vuodesta 1901 Emma Elsa Irene Hagberg. Purmon Lassfolkin kylässä syntynyt Lassfolk lähti ensin kauppaharjoittelijaksi ja perusti sitten kotikyläänsä kaupan vuonna 1896, toisen kaupan lähikylään ja lopulta pääliikkeen Pietarsaareen. Suomen ensimmäisen pitsi- ja nauhatehtaan hän perusti Pietarsaaren keskustaan vuonna 1911 ja ryhtyi kauppiaasta tekstiilitehtailijaksi. Pitsin raaka-aine oli kotimaista pellavaa sekä puuvillaa. Koneellisesta pitsien kutomisesta ja pitsiliiketoiminnasta Lassfolk hankki lisätietoja sekä Saksasta että Ruotsista. Kymmenen vuoden kuluttua perustamisesta hänen tehtaassaan oli jo 80 pitsinkudontakonetta. Kasvu jatkui 1920- ja 1930-luvuilla ja enimmillään tehtaassa oli 1950-luvulla noin 150 työntekijää. Pitsien ohella Lassfolk valmisti toisessa omistamassaan tuotantolaitoksessa pietarsaarelaiselle tupakkateollisuudelle puisia holkkeja. Vuonna 1948 kauppaneuvoksen arvon saanut Lassfolk kohosi muutenkin kotikaupunkinsa liike-elämän johtopaikoille, muun muassa Strengbergin tupakkatehtaan ja Pietarsaaren Selluloosa Oy:n hallitusten jäseneksi.
Janet Waldo

Janet Marie Waldo (4. helmikuuta 1919 Yakima, Washington – 12. kesäkuuta 2016 Encino, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan Judy Jetsonin äänenä tunnetussa televisiosarjassa Jetsonit.
Ennen näyttelijänuraansa Waldo opiskeli Washingtonin yliopistossa. Hän oli naimisissa näytelmäkirjailija-käsikirjoittaja Robert Edwin Leen vuodesta 1948 tämän kuolemaan 1994.
Baloo

Baloo on Rudyard Kiplingin luoma Viidakkokirjassa esiintyvä huulikarhu. Se toimii ihmislapsi Mowglin sekä susilauman pentujen opettajana.
Hahmo esiintyi myös vuonna 1967 valmistuneessa Disneyn piirroselokuvassa Viidakkokirja. Baloon suomalaisena äänenä toimi näyttelijä Pekka Lehtosaari.
Enrique Vila-Matas

Enrique Vila-Matas (s. 31. maaliskuuta 1948 Barcelona, Espanja) on espanjalainen kirjailija, jonka omaperäinen tuotanto yhdistelee eri kirjallisuuden lajeja.

Elämä ja ura

Vila-Matas opiskeli lakia ja lehdistöoppia. Vuonna 1968 hänestä tuli elokuvalehden toimittaja, ja myöhemmin hän ohjasi kaksi lyhytfilmiä. Varusmiespalvelunsa aikana 1971 hän kirjoitti ensimmäisen teoksensa. Palattuaan Barcelonaan hän jatkoi työtä elokuvakriitikkona. Vuosina 1976 – 1978 hän asui Pariisissa Marguerite Durasin vuokralaisena.
”Hän opetti minulle, että hyvään romaaniin kuuluu struktuuri, draama, henkilöhahmot. Kysyin kavereiltani, mitä struktuuri tarkoittaa”, Vila-Matas on kertonut.
Pariisissa hän kirjoitti toisen romaaninsa La asesina ilustrada (1977), mutta vasta romaani Historia abreviada de la literatura portátil (1985) nosti hänet maineeseen. Vila-Matas on julkaissut useita romaaneita, novelli-, essee- ja artikkelikokoelmia. Teoksessa París no se acaba nunca (2003) hän muistelee nuoruutensa Pariisin vuosia.
”Hemingwayn kirjassa A Movable Feast, (suom. Nuoruuteni Pariisi) ihmiset olivat köyhiä ja onnellisia. Minä olin köyhä ja onneton. Mutta opin sentään kirjoittamaan koneella”, Vila-Matas on sanonut.
Hänen käännetyimpiä teoksiaan on Bartleby y compañia (2001; Bartleby ja kumppanit, suom. Anu Partanen. Basam Books, 2007). Romaani koostuu pelkistä alaviitteistä. Ne käsittelevät kirjailijoita jotka eivät kirjoita. Kerrotaan myös taiteilijasta, joka ei maalaa ja filosofista, joka kieltäytyy ajattelemasta.
Fakta ja fiktio kietoutuvat toisiinsa myös 2008 ilmestyneessä teoksessa Dietario voluble, joka on eräänlainen päiväkirja. 2010 ilmestynyt Dublinesca on romaani, joka kertoo kriisiin joutuneesta kustantajasta.
Vila-Matas on saanut useita kirjallisuuspalkintoja paitsi kotimaassaan myös Ranskassa ja Italiassa, ja hänen teoksiaan on käännetty kolmellekymmenelle kielelle.
Fermi (mikroarkkitehtuuri)

Fermi on NVidian mikroarkkitehtuuri grafiikkasuorittimille.
Arkkitehtuurin suorittimet tukevat ohjelmoitavuutta GPGPU-käyttöön mm. OpenCL, CUDA ja C++ AMP rajapinnoilla.
Arkkitehtuuri on seuraaja Tesla arkkitehtuurille. Arkkitehtuurin seuraaja on Kepler.
Arkkitehtuuria on käytetty GeForce 400 -sarjassa ja GeForce 500 -sarjassa.
Jacky Cheung

Jacky Cheung Hok-Yau (s. 10. heinäkuuta 1961 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen poplaulaja ja elokuvanäyttelijä. Hän aloitti uransa esittelemällä PolyGram:n Hunting-ohjelmassa vuonna 1984.
Lankan luterilainen kirkko

Nykytilanne

Kirkolla on 5 324 jäsentä. Kirkko kuuluu tunnustukselliseen luterilaiseen Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon. Lisäksi se on ollut vuodesta 2001 lähtien Luterilaisen maailmanliiton jäsen.
Viktor Tšižikov

Viktor Aleksandrovitš Tšižikov (ven. Виктор Александрович Чижиков, s. 26. syyskuuta 1935 Moskova) on venäläinen lastenkirjojen kuvittaja. Hänen tunnetuin hahmonsa on vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisten maskotti Miska-karhu.
Tšižikov on kuvittanut yhteensä yli 100 teosta. Hän on tehnyt yhteistyötä useiden venäläisten lastenkirjailijoiden, kuten Eduard Uspenskin kanssa sekä työskennellyt muun muassa pilalehti Krokodilin piirtäjänä.
Air India

Historia

Air India perustettiin nimellä Tata Airlines vuonna 1932 intialaisen liikemiehen J. R. D. Tatan johdolla.
Vuonna 1948 Intian hallitus lunasti lentoyhtiöstä 49 % osakkeita. Vuonna 1953 Intian hallitus osti koko lentoyhtiön. Yhtiön nimeksi tuli Air India. Se oli jonkin aikaa Air India International.

Onnettomuudet

Air Indian Kashmir Princess -matkustajakone räjähti Etelä-Kiinan merellä 11. huhtikuuta vuonna 1955. 11 matkustajaa ja viisi henkilökuntaan kuuluvaa kuoli.
Air Indian lento räjähti 24. tammikuuta vuonna 1966. 106 matkustajaa ja 11 henkilökuntaan kuuluvaa kuoli.
Air Indian lento 855 putosi Arabianmereen juuri kun oli noussut Chatrapati Shivajin kansainväliseltä lentoasemalta Mumbaista 1. tammikuuta 1978 ja kaikkiaan 213 ihmistä kuoli.
Air Indian lento 182 räjähti 23. kesäkuuta vuonna 1985. Kone oli Montreal–Lontoo–Delhi–Bombay reitillä, kun se räjähti Irlannin rannikon yläpuolella. Kaikki 307 matkustajaa ja 22 henkilökuntaan kuuluvaa kuolivat.

Uusien koneiden tilaukset

11. tammikuuta 2006 Air India ilmoitti tilaavansa 68 uutta konetta: 8 Boeing 777-LR:ää, 15 Boeing 777-300ER:ää, 18 Boeing 737-800:sta ja 27 Boeing 787 Dreamlineria. 18 737:aa siirrettiin myöhemmin Air India Expressille. Kaikkien tilattujen Dreamlinerien tilaukset odotetaan tapahtuvan vuoteen 2016 mennessä.