google/wiki40b huggingface dataset:
Happy Valley, varjojen laakso

Juoni

Sarja sijoittuu Yorkshiressä sijaitsevaan pikkukaupunkiin, joka tunnetaan nimellä "Onnen laakso". Todellisuudessa yhteisöä piinaavat huumeet, pikkurikollisuus ja ei-toivotut teiniraskaudet. Sarjan päähenkilö on kaupungin poliisiaseman päällikkö Catherine Cawood (Sarah Lancashire), joka tekee kaikkensa rikollisuuden kätkemiseksi, mutta joillekin asiolle hänkään ei voi mitään. Catherine on eronnut ja asuu yhdessä siskonsa Claren (Siobhan Finneran) kanssa, joka on alkoholisti. Catherine kasvattaa tyttärenpoikaansa Ryania, jonka äiti teki itsemurhan, koska mies nimeltä Tommy Lee Royce (James Norton) raiskasi hänet. Tommy Lee Royce on Ryanin isä.
Katkeroitunut kirjanpitäjä Kevin Weatherill (Steve Pemberton) kärsii rahavaikeuksista, mutta hän haluaa tyttärensä parempaan kouluun. Kevin ehdottaa huumekauppias Ashley Cowgillille, että tämä sieppaisi Kevinin pomon Nevison Gallagherin tyttären Annin lunnaiden toivossa. Ashley toteuttaa sieppauksen apunaan Lewis Whippey ja Tommy Lee Royce.

Katsojamäärät

Happy Valleyn ensimmäinen tuotantokausi keräsi Britanniassa keksimäärin 8,21 miljoonaa katsojaa. Toista tuotantokautta seurasi Britanniassa keskimäärin peräti 9,34 miljoonaa katsojaa.
Sarjan ensimmäinen jakso keräsi Suomessa keskimäärin 358 000 katsojaa ja tavoitti 543 000 suomalaista, ollen kuukauden kuudenneksi katsotuin ulkomainen draamasarja. Ensimmäisen tuotantokauden keskikatsojamäärä oli 365 000 katsojaa. Toinen tuotantokausi alkoi Suomessa 31. toukokuuta 2016. Toisen tuotantokauden avausjakson keskimääräinen katsojamäärä Suomessa oli 377 000 katsojaa, ja tavoittavuus 643 000 katsojaa.

Vastaanotto

The Daily Telegraph antoi sarjassa viisi tähteä ja kuvaili sarjaa "vuoden puhuttelevimmaksi TV-sarjaksi".
Yön Raivon lahja

Yön Raivon lahja (engl. Gift of the Night Fury) on Dreamworks Animationin tekemä Näin koulutat lohikäärmeesi -elokuvaan perustuva lyhytelokuva. Se julkaistiin 15. marraskuuta 2011 Yhdysvalloissa ja vuotta myöhemmin 14. marraskuuta 2012 Suomessa. Elokuvan pituus on noin 21 min.

Juoni

Öystilässä on tullut talvi ja viikingit valmistautuvat Snoggletoggi-nimiseen juhlaansa. Hikotus lähtee päivittäiselle lennolla lohikäärmeystävänsä Hampaattoman kanssa, samalla kun muut viikingit ja lohikäärmeet koristelevat kylää juhlia varten. Yhtäkkiä kuitenkin kaikki lohikäärmeet nousevat siivilleen ja lähtevät lentoon. Ne lentävät Hikotusta ja Hampaatonta vastaan, jonka seurauksena Hikotuksen kypärä putoaa mereen. Hampaaton haluaisi hakea sen, mutta Hikotus lennättää ystävänsä takaisin kylään.
Kylässä kaikki ovat murheissaan, eivätkä ymmärrä miksi lohikäärmeet häipyivät. Illan tullen nuori viikinkitytö Astrid keksii, että kyläläisiä voisi piristää uusilla juhlaperinteillä. Seuraavana aamuna hän tarjoilee oma tekemäänsä Jakkigöligä, mikä ei kuitenkaan maistu monenkaan mielestä hyvältä. Samaan aikaan Hikotus on kehitellyt Hampaattomalle uuden hännän lahjaksi, jonka avulla lohikäärme voi lentää yksin, ilman Hikotusta.
Hikotus antaa hännän Hampaattomalle, mutta tämä nousee siivilleen ja katoaa kolmeksi päiväksi. Hikotus huomaa Suomusintin käyttäytyvän oudosti ja huomaa tämän kuljettavan ruokaa vajaan. Hikotus löytää vajasta Suomusintin löhikäärmeen Läskilötkön (engl. Meatlug), joka ottaa vahingossa Hikotuksen kyytiinsä ja kuljettaa muiden lohikäärmeiden luokse. Muut viikingit huomaavat, että Läskilötkö on muninut munia.
Hikotus tulee suurelle saarelle, jossa lohikäärmeet pesivät. Hän tapaa siellä Astridin lohikäärmeen Myrskykiitäjän (engl. Stormfly), sekä Limalotjan lohikäärmeen Koukkupurun (engl. Hookfang). Koukkupuru suostuu viemään Hikotuksen takaisin juhlimaan Snoggletoggia, mutta kaikki lohikäärmeet haluavat tulla mukaan. Silloin Hikotus keksii, että vielä lentokyvyttömät poikaset voidaan kuljettaa takaisin Öystilään haaksirikkoutuneen laivan kyydissä.
Kylässä Läskilötkön munat ovat kuoriutuneet ja aiheuttaneet tuhoa kylässä. Kun koko juhla näyttää olevan pilalla, Hikotus ja lohikäärmeet palaavat takaisin ja kaikki juhlivat niiden paluuta. Myöhemmin Astrid pahoittelee, ettei Hikotus löytänyt Hampaatonta, joka sitten tuleekin yllättäen ovesta sisään suoraan Hikotuksen luokse. Hampaaton oli käynyt hakemassa Hikotuksen kypärän merestä ja siksi viipynyt niin kauan poissa.
Myöhemmin Hikotus herää juhlan jälkeen ja menee pihalle, jossa Hampaaton odottaa häntä. Hikotuksen suureksi yllätykseksi, lohikäärme rikkoo nykyisen häntänsä ja kiskoo vanhan hännän ja satulan esiin. Hikotus vaihtaa vanhat kamat lohikäärmeelleen ja he lentävät yhdessä taivaalla. Hikotus totetaa kertojan tavoin, että Hampaaton antoi hänelle hyvän lahjan.

Triviaa

- Laiva jolla lohikäärmeet kuljettavat poikasensa takaisin kylään, on sama joka esiintyi aiemmassa lyhytelokuvassa Lohikäärme Luunnapsijan Legenda. - Lyhytelokuvassa kaikilla henkilöillä on eri ääninäyttelijät kuin elokuvassa Näin koulutat lohikäärmeesi.
Jean-Luc Vannuchi

Ura pelaajana

Vannuchi aloitti pelaajauransa OGC Nicen organisaatiossa juniorina ja debytoi edustusmiehistössä kaudella 1990/91. Vannucchi pelasi Nicen takalinjoilla Ligue 2:ssa ja oli mukana joukkueessa, joka nousi liigaan kauden 1993/94 päätteeksi. Kaikkiaan Vannuchi pelasi seurassa kuusi kautta, kunnes siirtyi kesällä 1996 En Avant de Guingampiin.
EA Guingampissa Vannuchi pääsi vaihdosta kentälle, kun seura pelasi Coupe de Francen loppuottelussa OGC Niceä vastaan. Vannucchi joutui pettymään, kun hänen entinen seuransa voitti ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Vannuchi edusti Guingampia vain kaksi kautta, sillä peliaika seurassa jäi vähiin. Hän siirtyi AS Cannesiin, josta pari vuotta myöhemmin Nîmes Olympiqueen. Vannuchi lopetti uransa Nîmes'ssä vuonna 2004.

Ura valmentajana

Pelaajauransa lopettamisen jälkeen Vannuchi jatkoi Nîmes Olympiquen organisaatiossa reservijoukkueen valmentajana. Joulukuussa 2007 Laurent Fournier sai potkut ja Vannuchi nousi Nîmes'n edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Kauden päätteeksi Nîmes sijoittui Nationalissa kolmanneksi ja nousi kuuden kauden jälkeen Ligue 2:een. Tulokset korkeammalla sarjatasolla jäivät heikoiksi ja Vannuchi sai potkut joulukuussa 2008. 
Oltuaan lähes vuoden verran sivussa valmennustehtävistä Vannuchista tuli syyskuussa 2009 Paris FC:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuraa aina toukokuuhun 2011 saakka. Paris'n vuosinaan Vannuchi suoritti myös valmentajatutkinnon (DEPF). Helmikuussa 2012 hänestä tuli FC Martigues'n päävalmentaja.  Vannuchi ei onnistunut nostamaan seuraa Nationalin hänniltä, vaan Martigues putosi kauden 2011/12 jälkeen amatöörisarjaan. 
Maaliskuun puolivälissä 2014 Vannuchista tuli yllättäen Ligue 2:ssa sijalla 16 majailleen AJ Auxerren päävalmentaja.  Vannuchin johdolla joukkue onnistui säilyttämään sijoituksensa ja säilyi sarjassa. Kaudella 2014/15 Auxerre pelasi paremman kauden, mutta lukuisat tasapelit verottivat pistesaalista ja joukkue oli lopulta seitsemäs. Ranskan cupissa Vannuchi sen sijaan piiskasi Auxerren menestykseen ja joukkue eteni aina loppuotteluun saakka. Yllätysmestaruus jäi haaveeksi, kun suurseura Paris Saint-Germain voitti joukkueen finaalissa 1–0.  Kaudella 2015/16 Vannuchi luotsasi Auxerren Ligue 2:ssa kahdeksanneksi ja nousuun oikeuttavat sijat jäivät 10 pisteen päähän. Kauden jälkeen hän jätti seuran.
Kesäkuussa 2016 Vannuchista tuli Ligue 2:een pudonneen Gazélec Ajaccion päävalmentaja. Vannuchi ei onnistunut luotsaamaan korsikalaisseuraa takaisin Ligue 1:een, vaan tuloksena oli yhdeksäs sija. Kauden jälkeen Vannuchi jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana. Taustalla olivat erimielisyydet seuran kehittämisestä.
Amy Robbins

Amy Robbins (s. 18. helmikuuta 1971) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa on tohtori Jill Weatherillia sarjassa Kyläsairaala (The Royal). Robbins on naimisissa näyttelijä Robert Dawsin kanssa.
Kombissiri

Kombissiri on kaupunki Centre-Sudin hallintoalueella Burkina Fasossa. Se on saman nimisen departementin ja Bazègan provinssin pääkaupunki. Kombissirissa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 66 342 asukasta.
Loki (rekisteri)

Loki tarkoittaa jostain toiminnasta pidettävää tapahtumarekisteriä, eräänlaista päiväkirjaa. Erityisesti laivoilla puhutaan lokikirjasta, johon kirjataan matkantekoon liittyvät tapahtumat.
Bruno Delbonnel

Bruno Delbonnel (s. 1957 Nancy, Ranska) on ranskalainen elokuvaaja. Hän on ollut kolme kertaa ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkintoon, elokuvista Pitkät kihlajaiset, Amélie ja Harry Potter ja puoliverinen prinssi.
HMS Falcon (1899)

Palvelus

Alus palveli koko uransa Britteinsaarilla. Alus upposi 1. huhtikuuta 1918 kolaroituaan troolari John Fitzgeraldin kanssa Pohjanmerellä.
HMS Agamemnon (1879)

Palvelus

Agamemnon palveli pääosan urastaan siirtomaissa. Alus oli vuosina 1884-1886 Kiinan asemalla, minkä jälkeen se palveli Välimerellä. Välimerellä alus oli vuosina 1886-1892 lukuun ottamatta Itä-Intian asemalla vietettyä yhdeksän kuukauden ajanjaksoa. Alus palasi Englantiin vuonna 1892, jolloin se siirrettiin reserviin. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1903.
Tasmanianmeriliitäjä

Koko ja ulkonäkö

Tasmanianmeriliitäjä on kokonaan tummanruskea, pitkäsiipinen eteläisten valtamerten liitäjä. Sen keltaisen nokan kärki on musta. Linnun pituus on 50–55 cm, siipien kärkiväli 135–140 cm ja paino 800–1 200 g. Sukupuolet ovat samanavärisiä, nuoren linnun nokka on vaaleampi kuin vanhan.

Esiintyminen

Tasmanianmeriliitäjä pesii vain Uuden-Seelannin Eteläsaarella Punakaikissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut lajin kooksi 7 900 – 13 700 sukukypsää yksilöä. Lajin kanta on taantunut voimakkaasti maahan tuotujen vieraiden petojen, lähinnä villiintyneiden kissojen takia. Kalastuksen aiheuttama kuolleisuus on myös merkittävä. Pesimäajan ulkopuolella se vaeltelee eteläisillä valtamerillä Tasmanian ja Chilen välillä.

Elinympäristö

Laji pesii Punakaikin rantakukkuloiden tiheissä rinnemetsissä 20–250 m merenpinnan yläpuolella. Pesimäajan jälkeen se elää vain avomerellä.

Lisääntyminen

Tasmanianmeriliitäjät elävät yhdyskunnissa. Ne kaivavat syvän, jopa kaksi metriä pitkän pesäonkalon lähelle jyrkännettä tai puuta, josta ne voivat ponnistaa lentoon. Toukokuussa naaras munii yhden valkoisen munan, jota haudotaan 57–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 120–140 päivää vanhana ja viettää merellä seuraavat viisi vuotta. Se on sukukypsä vasta 10-vuotiaana.

Ravinto

Tasmanianmeriliitäjät syövät mustekaloja, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat enimmäkseen valoisaan aikaan, kelluen meressä siepaten ruokansa veden pinnasta. Ne ovat hyviä sukeltajia ja etsivät joskus ruokansa sukeltamalla. Ne seuraavat mielellään kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Chmod

Chmod (change mode) on Unix-ohjelma, jolla muutetaan tiedostojen ja hakemistojen käyttöoikeuksia. Käyttöoikeuksia kutsutaan Unixissa yleisesti myös moodeiksi (mode). Oikeuksien muuttamiseen chmodissa voidaan käyttää joko numeerisia tai symbolisia moodeja.

Komennon syntaksi

chmod [OPTION]... OCTAL-MODE FILE...
chmod [OPTION]... MODE[,MODE]... FILE...
Vapaaehtoisia argumentteja ovat muun muassa -R (rekursiiviset muutokset), -v (tulostaa tiedot kaikista käsitellyistä tiedostoista ja kansioista) ja -f (sivuuttaa suuren osan virheilmoituksista).
Ensimmäinen versio on komennon numeerinen muoto, joka tehokas erityisesti silloin kun halutaan asettaa tiedoston tai kansion oikeudet kokonaan uusiksi. Jälkimmäinen on komennon symbolinen muoto, joka puolestaan soveltuu erityisesti tilanteisiin, joissa halutaan lisätä tai poistaa tiettyjä oikeuksia vaikuttamatta tiedoston muihin oikeuksiin.
Tiedostojen ja kansioiden oikeudet voi tarkastaa komennolla ls.

Muuta

Monissa Unix-versioissa on myös mahdollista tehdä tiedostoille tarkkoja käyttöoikeuslistoja yksittäisten käyttäjien, ryhmien yms. mukaan mutta POSIX-standardit eivät vielä tue tätä ominaisuutta.
Jussi-palkinnot 1944

Jussi-palkinnot 1944 jaettiin 16. marraskuuta 1944 järjestetyssä jakotilaisuudessa vuosien 1942–1944 elokuville. Ravintolan Adloniin oli saapunut suuren yleisön lisäksi opetusministeri. Jakotilaisuudesta oli etukäteen laitettu pieni lehti-ilmoitus ja liput myytiin hetkessä loppuun. Annikki Arni muisteli myöhemmin, että pääsylipuista käytiin kauppaa mustassa pörssissä ja niistä jopa tapeltiin. Ravintolaan oli aseteltava lisäpöytiä siten, että siellä pääsi tuskin liikkumaan. Lisäksi liputta jääneet yrittivät keinotella itsensä isolla rahalla keittiön kautta sisään. Itse tilaisuudessa ihmiset nauttivat siitä, että saivat ankeiden sotavuosien jälkeen kunnolla juhlia.
Marsh Lamore

Marshall Lamore on yhdysvaltalainen animaattori ja Emmy-ehdokkuuden saanut animaatio-ohjaaja.

Ura

Lamore aloitteli animaation parissa vuonna 1968 työskennellessään Filmationilla animaattorina ja ohjaajana. Hän oli mukana tekemässä sarjoja kuten The Archie Show, The New Adventures of Batman, Sport Billy, The New Animated Adventures of Flash Gordon, Blackstar, He-Man, She-Ra: Mahdin prinsessa ja BraveStarr. Filmationin lopettaessa toimintansa Lamore työskenteli hetken useiden eri yhtiöiden tuottamissa animaatioissa, kuten Rude Dog and the Dweebs ja Pikkumuppetit, kunnes vuodesta 1990 lähtien hän on toiminut Disneylla ajoituksen ohjaajana, josta Lamore sai Emmy-ehdokkuuden työskennellessään Kim Possiblen parissa. Muita sarjoja ovat olleet Kummikarhut, Pilipalipilotit, Varjoankka, Hopon poppoo, Pieni merenneito, Nokkapokka ja Lilo & Stitch.
Itäslaavilaiset kielet

Itäslaavilaiset kielet on yksi slaavilaisten kielten kolmesta alaryhmästä, suurin puhujien määrällä mitattuna. Nykyiset itäslaavilaiset kielet ovat ruteeni, ukraina, valkovenäjä ja venäjä.
Renault Avantime

Renault Avantime on Renault’n vuosina 2001–2003 valmistama automalli. Se oli muotoiltu poikkeuksellisen rohkeasti ja radikaalisti, ja mallia oli vaikea luokitella mihinkään tiettyyn autoluokkaan. Avantime myi erittäin huonosti ja sen valmistus lopetettiin vain kahden vuoden tuotannon jälkeen. Yhteensä 4 661 autoyksilöä ehti valmistua. Suomeen Avantimea ei koskaan tuotu. Osittain samaan tekniikkaan perustuva viisovinen Vel Satis pysyi kuitenkin tuotannossa.
Avantimen moottori oli 3,0-litrainen.
Setúbal

Urheilu

Setúbalista on kotoisin jalkapalloseura Vitória FC.
Mongolianhevonen

Ominaisuudet

Mongolianhevoset ovat tanakoita, ja niillä on suhteellisen lyhyet jalat ja iso pää. Ne muistuttavat paljon przewalskinhevosia. Harja ja häntä ovat pitkät, ja jouhia käytetään usein köysien punomiseen; häntäjouhia voi käyttää soittimen jousien rakentamisessa. Kaviot ovat hyvin kestävät, ja harvat hevosista on kengitetty.
Mongolianhevoset ovat taloudellisia, työläitä, jokseenkin ovelia ja varmakulkuisia vaikeassa maastossa. Useimpien annetaan vaellella vapaana, ja vain pieni määrä ratsastushevosia vangitaan ja pidetään kiinni. Kun eläin tottuu ratsastajaan, se on rauhallinen ja luotettava.

Käyttö

Mongolien käyttämä satula on hyvin pitkä, ja siinä on puinen kehys. Se sallii vain osittaisen liikkeenhallinnan. Useimmissa tilanteissa hevonen päättää kulkea omillaan, kun ratsastajalla on muuta tekemistä, esimerkiksi karjan paimentamista. Hyvin usein hevonen päättää laukata.
Kilpahevoset lapsi selässään voivat laukata yli 35 kilometriä kerralla. Ne opetetaan laukkaamaan vaikka hukkaisivat ratsastajansa. Tällaisissa tilanteissa ne täytyy pysäyttää maalivyöhykkeellä, jolla on apulaisia erityisesti tätä varten.

Hevoset mongolien kulttuurissa

Hevosia vaalitaan paljon mongolikulttuurissa, erityisesti paimentolaisten keskuudessa, joille hevoset ovat hyvin tärkeitä päivittäisessä elämässä ja toimeentulossa. Hevoskilpailut ovat toiseksi suosituin tapahtuma Mongoliassa, perinteisen painin viedessä etusijan. Mongolianhevoset olivat avaintekijä keskiaikaisen Mongolivaltakunnan valtauksessa. On olemassa lauseenparsi, jonka mukaan ”Mongoli ilman hevosta on kuin lintu ilman siipiä.” Tšingis-kaani puolestaan on väittänyt, että ”Maailman valloittaminen ratsain on helppoa. Laskeutuminen satulasta ja hallitseminen, se on vaikeaa.”
Hevonen on perinteinen lahja poikalapsille näiden täyttäessä kolme vuotta. Monia hevosia omistavaa paimentolaista pidetään varakkaana, ja monien hyväkuntoisten hevosten omistamista kunniallisena. Mongolit eivät juuri koskaan tapa hevosia ravinnoksi, ellei ole aivan pakko eikä karjaa tai lampaita ole saatavilla. Kullakin mongolilla on yleisesti oma suosikkihevosensa, joka perheenjäsenellä omansa sukupuolesta riippumatta. Jotkut ansaitsevat hevosensa kovalla työllä.
Myrseeni

Esiintyminen kasveissa

Myrseeniä esiintyy melko paljon laakeripuun (Laurus nobilis), verbenan (Lippia citriodora) ja Myrcia-suvun kasvien, joista yhdiste on saanut nimensä, eteerisissä öljyissä. Myrseeniä on lisäksi muun muassa vuohenputkessa ja kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Yhdiste antaa maun humalalle ja hajun suopursulle yhdessä ledolin ja palustrolin kanssa.

Valmistus ja käyttö

Myrseeniä voidaan eristää suoraan kasvien eteerisistä öljyistä. Synteettistä myrseeniä valmistetaan pineenin pyrolyysin avulla. Toisinaan myrseeniä käytetään hajuvesissä sen miellyttävän tuoksun vuoksi. Tärkein käyttö on muiden hajuaineiden synteesi. Myrseenistä voidaan valmistaa rikkihapon avulla geraniolia ja edelleen sitraalia. Muita myrseenistä valmistettavia yhdisteitä ovat muun muassa mentoli, sitronellaali, sitronelloli ja linalooli.
Yhdisteellä on todettu olevan myös hyttysiä karkottavia ominaisuuksia.
Metanoli

Käyttö

Metanoli on tärkeä teollisuuskemikaali, jota käytetään lähtöaineena muiden kemikaalien, muun muassa formaldehydin sekä useiden väri- ja lääkeaineiden valmistuksessa. Muita metanolin käyttökohteita ovat mm. käyttö liuottimena ja jäätymisenestoaineena sekä lasinpesunesteenä. Myrkyllisten ominaisuuksiensa vuoksi metanolia käytetään myös teollisuusetanolin denaturointiin.

Hoito

Akuuttia metanolimyrkytystä hoidetaan estämällä myrkyllisten metaboliittien muodostumista. Tämä voidaan tehdä antamalla etanolia infuusiolla siten, että sen pitoisuus veressä on 1,0–1,5 ‰ 2–5 vrk:n ajan, jolloin se kilpailee metanolin kanssa hapettavasta entsyymistä, alkoholidehydrogenaasista. Alkoholidehydrogenaasin estäjällä (4-metyylipyratsolilla eli fomepitsolilla) voidaan estää metanolin metaboliaa. Metanolin erittymistä diureesiin voidaan tehostaa antamalla furosemidia tai mannitolia. Myös suuret foolihappoannokset nopeuttavat sen erittymistä. Tärkeimpänä hoitotoimenpiteenä pidetään hemodialyysiä metanolin ja sen metaboliittien poistamiseksi elimistöstä, se korjaa samalla myös asidoosia.

Metanolimyrkytykset Suomessa

Ennen vuotta 1989 metanolipohjaisia aineita ei saanut ostaa kuin poliisin myöntämällä luvalla, mikä käytännössä lopetti aineen kaupan miltei kokonaan. 1980-luvulla metanolin aiheuttamia myrkytyskuolemia sattui Suomessa pari-kolme vuodessa, mutta vuoden 1989 jälkeen 30–40 vuodessa. EU:iin liittymisen jälkeen vuoteen 2011 mennessä Suomessa metanoli oli tappanut viranomaisten mukaan 431 ihmistä. Sen jälkeen metanolia sisältävät tuotteet siirrettiin lukkojen taakse ja vuosittain on kuollut kymmenkunta ihmistä.
Eurooppatie E28

Reitti

Eurooppatien E 28 reitti kulkee seuraavien valtioiden ja kaupunkien kautta (suunta Berliinistä Minskiin):
Luonnonoikeus

Luonnonoikeus (lat. ius naturale; myös luontaisoikeus, luonnollinen laki, lex naturalis) on yhteisnimitys sellaisille moraali- ja oikeusteorioille, joiden mukaan on olemassa yleisesti päteviä, kulttuurista ja ihmisestä riippumattomia normeja. Näin ollen ihmisen säätämän lainsäädännön ja oikeuden on oltava sopusoinnussa luonnonoikeudellisten normien kanssa ollakseen moraalisesti oikeutettua. Luonnonoikeudellisina normeina on pidetty esimerkiksi yksilön oikeutta elämään, omaisuuteen ja vapauteen.
Luonnonoikeudelle vastakkainen ajattelusuuntaus on oikeuspositivismi, jonka mukaan lain ja moraalin välillä ei ole välttämätöntä yhteyttä. Monen, varsinkin valistusaikana syntyneen ”modernin” luonnonoikeusfilosofian mukaan ihminen pystyy järkensä avulla ainakin joiltakin osin tavoittamaan tämän moraalin ja oikeuden.

Historia

Luonnonoikeus on lähtöisin kreikkalaisesta filosofiasta, jossa stoalaiset olivat luonnonoikeuden tunnettuja kannattajia. Antiikin Kreikassa luonnonoikeus korosti järjestystä (Solon), lakeja kärsivien turvaksi (Perikles), oikeudenmukaisuutta (Platon) ja järkeä (Aristoteles). Hyödykkeet tuli jakaa kansalaisten tarpeiden ja ansioidensa mukaan ja velvoitteet pitää tasapainossa. Sen sijaan epikurolaiset hylkäsivät täysin luonnonoikeuden, ja pitivät oikeutta ainoastaan ihmistenvälisiin sopimuksiin perustuvana. Myös roomalaiset ja kristilliset filosofit, kuten katolisen kirkon virallisesti tunnustama filosofi Tuomas Akvinolainen, omaksuivat luonnonoikeuden. Jotkut uskonnolliset filosofit ovat pitäneet luonnonoikeutta Jumalan asettamana oikeutena, jota pakanatkin voivat tajuta. Kuitenkin toiset pitävät luonnonoikeutta päinvastoin uskonnosta riippumattomana oikeutena. Alun perin luonnonoikeus oli usein teleologista etiikkaa, mutta monet myöhemmät luonnonoikeuden esitykset edustavat deontologista etiikkaa.
1600- ja 1700-luvulla syntyi protestanttinen luonnonoikeus, jonka tärkeimpiä kehittäjiä olivat Hugo Grotius (1583–1645) ja Samuel von Pufendorf (1632–1694). Myös monet liberalismin perustajat, kuten John Locke, kannattivat luonnonoikeuksia, ja niitä kannattavat monet myöhemmätkin liberaalit ja libertaarit, kuten Murray Rothbard. 1700-luvulla luonnonoikeuksia julistettiin yleisiksi ihmisoikeuksiksi Amerikan (Yhdysvaltojen perustuslaki 1787) ja Ranskan vallankumouksessa (Ranskan vallankumouksen ihmisoikeusjulistus 1789). Toisen maailmansodan jälkeen luonnonoikeudellinen käsitys kodifioitiin YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen (1948).
Toisen maailmansodan jälkeen saksalainen Gustav Radbruch vaati oikeuden uudistamista ja paluuta luonnonoikeuteen. Periaate laki on laki on kyseenalaistettava.
J. Budziszewski on puolustanut luonnonoikeuden käsitettä useissa kirjoissaan. Hänen mielestään luonnonoikeuden periaatteet ovat sellaisia, joita ihminen ei voi olla tietämättä.
Iso-Kiilo

Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Arajärven länsipuolella Hirsikankaalla. Siihen laskee kaksi metsäojaa ja sen laskuoja Kiilonoja lähtee järven itäpäästä. Kiilonoja juoksee suoalueen läpi Pikku-Kiiloon ja sieltä se jatkaa Iso Arajärven Kivijärven eteläpäähän. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä ja se on soistunutta metsää. Rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie Onkemäen kylän läpi kulkevalta tieltä.

Historiaa

Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli jo kaivettu ensimmäiset suo-ojat, jotka veivät vedet Pikku-Kiiloon.  Vuoden 1980 kartassa se oli edelleen autio ja vuoden 1993 karttaan oli pohjoisrannalle rakennettu tie ja mökki.
Styrsö-luokka

Spårö-luokka

HMS Spårö ja HMS Sturkö muutettiin 2004 miinantorjuntaan erikoistuneiden sukeltajien emälaivoiksi. Alusten miinantorjuntakyky kuitenkin säilytettiin. Muutetut alukset luokiteltiin Spårö-luokaksi.
Kuolemajärvi

Kylät 1939

Akkala, Hatjalahti (Hatelahti), Hopiala, Huumola, Iivanala, Inkilä, Juvanruukki, Järvenpää, Karjalainen, Kaukjärvi, Kaukola, Kipinola, Kirkonkylä, Kiskola, Kolkkala, Kämärä, Laasola eli Hietanen, Mellala, Muurila, Nuutila, Näykki, Paavola, Pentikkälä, Pihkala, Pinnoinniemi, Pitkälä, Seivästö (myös majakka), Siprola, Summa, Taatila, Työppölä, Varpulila, Viuhkola, Yläkirjola.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 13 koulupiiriin.

Nykytilanne

Entisen Kuolemajärven kunnan alue kuuluu nykyään Leningradin alueen Viipurin piiriin, sen Koiviston (Primorsk), Uudenkirkon (Poljany) ja Kähärin (Gontšarovo) kuntiin. Ennen vuoden 2006 kuntaliitoksia Kuolemajärven ydinalue muodosti Akkalan (ven. Красная Долина, Krasnaja Dolina) kyläneuvostoalueen ja kunnan länsiosa kuului Humaljoen (ven. Jermilovo) kyläneuvostoalueeseen, jotka nyt kuuluvat Koivistoon. 
Kuolemajärven kirkonkylän nimi on nykyään Pionerskoje (ven. Пионе́рское), mutta kylällä ei ole mitään hallinnollista merkitystä. Kuolemajärven asema on yksi niistä harvoista Karjalankannaksen paikannimistä, joita neuvostohallinto ei venäläistänyt tai itse asiassa ”neuvostolaistanut”. Aseman nimi on siis edelleen Kuolemajärvi, vaikka Kuolemajärven asemanseudun eli Pentikkälän nimi on ollut vuodesta 1948 Rjabovo (ven. Рябово).