google/wiki40b huggingface dataset:
Sandro Wagner

Ura

Wagner pelasi pienessä Hertha Münchenissä vuoteen 1995, jolloin hän siirtyi kaupungin suurseuraan Bayern Müncheniin. Hän nousi Bayernin kakkosjoukkueesta Bundesliigajoukkueeseen kauden 2007 alussa, mutta peliaika jäi vähiin kauden aikana. Bayernissa Wagner voitti kauden 2007 Liigacupin ja 2008 liigamestaruuden. 
9. kesäkuuta 2008 Wagnerin ilmoitettiin siirtyneen MSV Duisburgiin.
Keltatokko

Koko ja ulkonäkö

Keltatokko kasvaa noin 3,5 cm pitkäksi. Sen keltainen väri on tasaisen kiiltävä, miltei kumimainen. Musta silmä erottuu selvästi. Poskipäissä on pienet valkeat läikät.

Alkuperä

Keltatokko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.

Käyttäytyminen

Keltatokko on asuu mielellään oksaisessa kivikorallissa, esimerkiksi Acropora-lajit käyvät tähän hyvin. Se saattaa pysähtyä akvaarion pohjalle tai jonkun korallin päälle rintaeviensä varaan; käyttäytyminen on tyypillistä tokoille. Luonnossa se elää 5–15 yksilön parvissa.

Ravinto

Keltatokko syö luonnossa pieniä selkärangattomia. Sen ruokinta akvaariossa on haastavaa, mutta yleensä se oppii syömään pakasteruokia.
Tuohtiainen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 468 hehtaaria eli 4,7 neliökilometriä, se on 6,9 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Sillä on 21 saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,92 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 14,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0144 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 15,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 32,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Touhtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 74,9 metriä mpy.
Tatra T28

Moottori

Auton moottorina oli nelisylinterinen, nestejäähdytteinen rivimoottori, joka oli sama kuin T27:ssä käytetty. Öljynkiertoa varten moottorissa oli mäntäpumppu. Sen polttoaineensyötöstä vastasi Solex 35 BFV -kaasutin, joissain yksilöissä käytettiin Zenith 36 T:tä. Moottori oli varustettu sähköisellä käynnistysmoottorilla ja sähköjärjestelmä oli 12-volttinen. Linja-automuunnelman moottori oli mallinimeltään T27A. Siinä oli 5 mm suurempi sylinterin halkaisija, joten iskutilavuus oli suurempi.

Voimansiirto ja alusta

Moottorin takana oli kuiva yksilevyinen kytkin, joka välitti voiman neliportaiseen vaihteistoon. Vaihteisto oli kiinnitetty takapäästään keskusputkirunkoon, jonka sisällä kulki voimansiirtoakseli. Runkoputken takapäässä oli teli, jonka akseleilla oli heilurityyppinen erillisjousitus. Akselit oli jousitettu pitkittäin asennetuin, puolielliptisin lehtijousin, jotka toimivat samalla telin keinuvipuina. Etuakselilla oli päällekkäiset kolmiotuet ja poikittain asennettu lehtijousi. Jarruina oli hydraulisesti toimivat ATE Lockheed -rumpujarrut. Mekaanisella välityksellä toiminut seisontajarru vaikutti takapyöriin.

Sotilassovellukset

Vuonna 1931 Tšekkoslovakian asevoimille toimitettiin kaksi kuorma-autoa kenttätestejä varten. Hanke jäi tähän koska auto ei täyttänyt odotuksia.
Vaikka auto ei onnistunut lyömään läpi kotimarkkinoilla, ranskalainen Lorraine-Dietrich osti auton lisenssivalmistusoikeudet ja valmisti Ranskan asevoimille vuosina 1937–1939 yhteensä 332 umpinaisella korilla varustettua miehistönkuljetusajoneuvoa nimellä Lorraine 28. Niissä kuljetettiin ratsuväen ja motorisoidun jalkaväen sotilaita. Lisäksi vuonna 1937 valmistettiin kymmenen Lorraine 28PC -radioautoa, 32 korjausautoa ja kahdeksan maastosäiliöautoa. Vuosina 1939–1940 valmistettiin viimeinen erä, yhteensä 20 28PC-radioautoa.
J. P. Roos

Jeja-Pekka Roos (s. 30. huhtikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja -keskustelija, joka toimi Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professorina ja apulaisprofessorina vuosina 1971-2013- Joensuun korkeakoulun apulaisprofessorina hän toimi 1974–78. Roosin tutkimusaiheita ovat olleet suunnittelu, elämäntapa, elämäkerrat, matkapuhelimet, elämänpolitiikka, sukupolvet sekä hyvinvointi ja hyvinvointitutkimus, jonka alalta hän laati väitöskirjansa (Welfare Theory and Social Policy) vuonna 1973. Lisäksi hän on osallistunut välillä hyvinkin kriittisesti keskusteluun muun muassa arkkitehtuurista, liikenteestä, kurjuudesta, intellektuelleista, psykoanalyysista ja lastensuojelusta.

Tutkijanura

Roos on suomentanut Pierre Bourdieun ensimmäisen suomeksi ilmestyneen teoksen Sosiologian kysymyksiä ja muutenkin edesauttanut Bourdieun käsitteiden levittämiseen suomalaisessa sosiologiassa. Hän on julkaissut noin 250 tieteellistä artikkelia ja kirjaa. Hänen tunnetuin teoksensa on 1987 ilmestynyt Suomalainen elämä, jossa esitetään kuuluisa sukupolvijaottelu: sotien ja pulan, jälleenrakennuksen ja nousun, suuren murroksen ja lähiöiden sukupolviin. Muita tärkeitä teoksia ovat olleet hänen väitöskirjansa Welfare Theory and Social Policy (1973) sekä Elämänpolitiikka (1998), Vanhemmat ja lapset (1997) ja Miehen elämää (1994). Viime vuosina Roos on jakanut aikansa varsinaisen akateemisen tutkimuksen (sukupolvet, suuret ikäluokat) ja yhteiskunnallisen debatin välillä. Hän on julkaissut jälkimmäiseltä aihealalta muun muassa Huostaanottokirjan (2004) ja  Käräjäoikeuskäsikirjan (2006). Hän on perehtynyt evoluutiopsykologiaan ja toiminut Darwin-seuran puheenjohtajana.
Aleksis Kiven Seura myönsi J. P. Roosille Eskon puumerkki -palkinnon 2009.

Poliittinen toiminta

Roos oli 1960–80-luvulla Suomen kommunistisen puolueen jäsen. Hän on kertonut tuolloin muun muassa hyväksyneensä Tšekkoslovakian miehityksen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Roos on vaikuttanut Vihreissä ja Vasemmistoliitossa. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa Roos oli sitoutumattomana ehdokkaana Vihreiden listalla. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Roos oli Vasemmistoliiton ehdokas. Vuoden 2012 vaaleissa hän on ehdokkaana Helsingissä Vasemmistoliiton listalla. 2015 hän allekirjoitti Paavo Väyrysen kansalaisaloitteen Suomen EMUsta eroamiseen liittyen.

Yksityiselämä

Roos on kirjoittanut myös vuonna 1993 ilmestyneen juoksuharrastusta käsittelevän kirjan Maratonmiehen elämä. Hänellä on kaksi lasta edellisestä avioliistostaan Barbara Roosin (1946–2019) ja kolme lasta nykyisestä avioliitostaan. Hän on naimisissa Anna Rotkirchin kanssa.
Mithridates (Pergamon)

Mithridates (kuoli noin 41 eaa.) oli sotilas joka oli Julius Caesarin liittolainen. Mithradites oli varakkaan Pergamonlaisen henkilön poika. Pontoksen Mithridates VI Suuri, joka tunnettiin sodistaan Roomaa vastaan, adoptoi hänet. Adoptoitu nuorukainen otti tuolloin ottoisänsä nimen.
Caesar määräsi Mithridateen värväämään joukkoja Kilikiassa ja Syyriassa samalla kun Caesar ajoi takaa Pompeiusta Farsaloksen taistelun jälkeen. Mithridates kokosi suuren armeijan, joka pääsi Aleksandriaan, jossa Caesar oli joutunut vaikeuksiin, viime hetkellä. Seuraavaksi Mithridates seurasi Caesarin mukana Vähään-Aasiaan, jossa Caesar kukisti Pontoksen Farnakes II:n Zelan taistelussa. Taistelun jälkeen Caesar antoi Mithridateelle Farnakeen valtakunnan ja osan Galatiasta. Mithridates lähti valloittamaan Taurien Khersonesosta, mutta hänet kukistettiin ja hän kaatui taistelussa.
Sara Ilveskorpi

Sara Ilveskorpi (s. 1970) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on suorittanut valokuvauksen sekä metalli- ja lasitekniikoiden opintoja, mutta hänellä on myös puutarhurin ammattitutkinto. Hän on luonut installaatioita, videoteoksia ja taidegrafiikkaa. Ilveskorpi vastasi vuonna 2015 Kemiönsaaren performanssiworkshopista Moving in Kimito, jonka pohjalta muodostettu yhteisötaide- ja performanssiryhmä jatkoi toimintaansa. Vuonna 2016 hän tuotti Varsinais-Suomen taidetoimikunnan ja Saaren kartanon residenssin isännöimmässä yhteisötaiteen "VASTAAN+OTTO"-triennallissa Kemiönsaaren osuuden. Vuonna 2017 Ilveskorpi toimi Kaarinan kaupungin yhteisötaiteilijana.
Two Door Cinema Club

Historia

Trimble ja Halliday tapasivat Bangor Grammar Schoolissa ja myöhemmin he tutustuivat yhdessä Bairdiin. He esiintyivät yhdessä ensimmäistä kertaa televisio-ohjelmassa ATL Rock School yhtyeellään Life Without Rory. He sijoittuivat viimeiseksi.
Vuonna 2007 Trimble, Halliday ja Baird perustivat uuden yhtyeen, Two Door Cinema Clubin, ilman rumpalia. Yhtyyen nimi sai alkunsa paikallisesta elokuvateatterista, Tudor Cinemasta, jonka Halliday lausui väärin. Yhtye alkoi saada näkyvyyttä sosiaalisessa verkostossa, joten yhtyeen jäsenet päättivät lykätä yliopisto-opintojaan ja aloittaa musiikin tekemisen studiossa.

Four Words to Stand On EP

Tammikuussa 2009 yhtye julkaisi EP:n Four Words to Stand On, joka oli itse äänitetty ja tuotettu. Sen miksasi ja masteroi Ryan Mitchell.

Tourist History

Äänitykset albumia varten alkoivat Lontoossa heinäkuussa 2009 ja syyskuussa alkoi albumin miksaaminen Pariisissa. Tammikuussa 2010 yhtye ilmoitti listan albumin kappaleista ja yksityiskohdista New Musical Expressissä. Debyyttialbumi Tourist History julkaistiin 1. maaliskuuta 2010. Sen julkaisi ranskalainen levy-yhtiö Kitsuné Music. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 27. huhtikuuta 2010. Albumilta julkaistiin singlet ”Something Good Can Work”, ”I Can Talk” ja ”Undercover Martyn”.
Tammikuussa 2011 yhtye esitti yhdysvaltalaisessa keskusteluohjelmassa Late Night with Jimmy Fallon kappaleensa ”What You Know”, josta tuli yksi heidän tunnetuimmista kappaleistaan.

Beacon

Huhtikuussa 2012 yhtye ilmoitti uudesta tulevasta albumistaan. 20. kesäkuuta julkistettiin albumin nimi ja julkaisupäivä. Beacon julkaistiin 3. syyskuuta 2012 Iso-Britanniassa ja 4. syyskuuta muualla maailmassa. Se sijoittui ensimmäiseksi Irlannin albumilistalla ja toiseksi Britannian albumilistalla. Albumin tuotti Jacknife Lee, joka on tuottanut muun muassa U2:n, Snow Patrolin ja Bloc Partyn julkaisuja.
Albumin ensimmäinen singe ”Sleep Alone” julkaistiin epävirallisesti 19. heinäkuuta 2012 Soundcloudissa, mutta virallisesti vasta 21. heinäkuuta. Kappaleen musiikkivideo ladattiin yhtyeen YouTube-kanavalle 8. elokuuta. Lokakuun alussa ilmoitettiin kappaleen ”Sun” olevan albumin toinen single, joka lopulta julkaistiin 18. marraskuuta. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka julkaistiin YouTubeen 11. lokakuuta.

Changing of the Seasons EP ja kolmas studioalbumi

BBC:n haastattelussa 15. heinäkuuta 2013 Trimble kertoi yhtyeen työstäneen kolmatta albumiaan, joka tulisi julkaista vuoden 2015 alussa. Samoihin aikoihin yhtye jätti levy-yhtiö Kitsunén ja teki uuden sopimuksen Parlophone Recordsin kanssa. Yhtye ilmoitti facebookissa myös uuden EP:n Changing of the Seasons julkaisemisesta. Uutisten yhteydessä näytettiin lyhyt näyte samannimisestä kappaleesta, jonka oli tuleva julki 20. elokuuta ensimmäisenä singlenä EP:ltä. Kappaleen ensisoitto oli BBC Radio 1:lla 15. elokuuta 2013. EP julkaistiin 30. syyskuuta.
Eero Ronkanen

Ura

Laitahyökkääjänä esiintynyt Ronkanen aloitti uransa Työväen Urheiluliiton mestaruussarjassa pelanneessa Töölön Vesassa. Vuonna 1928 hän edusti Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkuetta Moskovan Spartakiadeissa. Koska sosialidemokraattien johtama TUL oli kieltänyt urheilijoitaan osallistumasta kommunistisen Punaisen urheiluinternationaalin järjestämiin Spartakiadeihin, erotettiin joukkueen pelaajat liiton jäsenyydestä vuotta myöhemmin.
Ilman seuraa jäänyt Ronkanen siirtyi vuonna 1930 Kiffenin riveihin ja sieltä edelleen vuoden kuluttua Helsingin Palloseuraan. Hän edusti seuraa vuoteen 1941 saakka ja voitti kolme Suomen mestaruutta vuosina 1932, 1934 ja 1935. Kaikkiaan Ronkanen pelasi 11 kauden aikana 127 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 44 maalia.
A-maajoukkueessa Ronkanen debytoi kesäkuussa 1932 Norjaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Satu Procopé

Satu Charlotta Procopé (o.s. Östring; s. 1947) on vuoden 1966 Miss Suomi. Hän on myös Miss Scandinavia, Miss Universumin 1. perintöprinsessa ja Miss Eurooppa -kilpailujen 4. perintöprinsessa. Miss International Beauty -kilpailuissa hän oli 1969 1. perintöprinsessa, mutta saman vuoden Miss La Maja -kisoissa hän ei päässyt finaaliin. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri.
Östring meni naimisiin synnytys- ja naistentautilääkäri, dosentti Berndt-Johan Procopén kanssa.
Östring nousi vuonna 1978 hetkeksi uudelleen julkisuuteen tanssittuaan presidentti Urho Kekkosen kanssa linnan juhlissa.
1990-luvun lopulla Procopé toimi muutaman vuoden Uukuniemen kunnanjohtajana. Johtajuus päättyi keväällä 2000 kuntalaisten erimielisyyksiin erityisesti maakunnanvaihdosasiassa. Hän on ollut ehdolla eduskuntaan ja EU-parlamenttiin. Vuoden 1999 EU-vaaleissa äänimäärä riitti keskustan ensimmäiseksi varaedustajaksi asti.
Vuorijärvi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 49 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Mustajärvi (Sävi)

Maantiede

Järven pinta-ala on 0,97 hehtaaria ja sen pituus on 160 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 200 metriä pitkä laskuoja Märkäjärveen.
Järven rantaviiva on 0,41 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantoja ei ole rakennettu eikä järvelle kulje tietä.
Soppikaktukset

Tuntomerkit

Soppikaktukset ovat yksivartisia eivätkä juuri koskaan haarautuneita. Varsi on enimmäkseen pieni, pallomainen tai lieriömäinen, enintään 75 cm:n korkuinen. Varren päällysketto (epidermi) on sileä, nystyinen, jyväsekäs tai siinä on vahakilpiä. Varressa on paljon uurteita, ja niiden reunat ovat tavallisesti teräviä harjuja, jotka ovat toisinaan jakautuneet kyhmyiksi. Areoleissa eli kääpiöversoissa on tavallisesti hyvin kehittyneet piikit. Niitä on kahdesta seitsemään kappaletta, ja ne ovat suoria tai hieman käyristyneitä, pystyjä, sivulle siirottavia tai kampamaisesti järjestyneitä. Kukat sijaitsevat kasvin kärjen tuntumassa ja ovat avoinna päiväaikaan. Ne ovat pieniä ja lyhyen suppilomaisia, väriltään keltaisia. Kukkapohjuksessa on tiheää villakarvaa ja muutamia sukasia sisältäviä tupsuja. Hedelmä on pallomainen tai lieriömäinen, keltainen tai punainen ja marjamainen. Sen kärjessä on villamaista karvoitusta ja sukasia. Hedelmä on kypsyttyään ohutseinäinen ja kuiva, eikä siinä ole kukkalehtien jäänteitä. Siemenet ovat lakkimaisia, kiiltävän mustia tai punertavan ruskeita, ryppyisiä, nystyisiä tai sileitä.

Levinneisyys

Soppikaktukset ovat kotoisin Brasilian osavaltiosta nimeltään Minas Gerais.
Sotaherra

Sotaherra (engl. warlord) on alueellinen tai paikallinen vallanpitäjä, jonka asema nojautuu yksinomaan sotilaalliseen voimaan, ja joka on vastakkainasettelussa tai enintään nimellisessä kuuliaisuussuhteessa valtion keskushallintoon. Feodaaliruhtinaita ei pidetä sotaherroina, sillä heidän valta-asemansa perustuu legitimiteettiin.
Esimerkiksi Kiinan historiassa puhutaan levottomasta sotaherrojen aikakaudesta (junfa) vuosina 1918 – 1927. Omia armeijoitaan komentaneiden sotilasjohtajien valtaan on perinteisesti yhdistetty sekasorto, raakuudet ja siviiliväestön rosvoaminen.  Qing-dynastian hiipumisesta aiheutunut sotaherrojen kausi päättyi Guomindangin voittoon ja valtaannousuun.
Nykymaailmassa sotaherran käsitettä on käytetty Afganistanin tai Somalian kaltaisilla levottomilla alueilla esiin nousseista paikallisista tai alueellisista sotilasjohtajista.
Tapiolan ortodoksinen kirkko

Ensimmäiset palvelukset

Ortodoksiset jumalanpalvelukset Espoossa aloitti tapiolalainen, alkujaan vepsäläistaustainen rovasti Serafim Fiilin (1903–82) vuonna 1954. Hän toimitti palvelukset kotonaan.

Luterilaisten suojissa

Fiilinin jälkeen toimituksissa oli vuosien ajan katko, kunnes tapiolalainen Kirill Gluschkoff yhdessä isä Timo Lehmuskosken kanssa ryhtyi niitä elvyttämään. He saivat Tapiolan seurakunnan kirkkoherralta Samuel Lehtoselta luvan käyttää Tapiolan kirkon kerhotilaa palvelusten järjestämiseen. Ensimmäinen jumalanpalvelus oli paastonajan liturgia 8.3.1981, johon osallistui 60 henkeä. Jumalanpalvelukset kerhotilassa jatkuivat 10 vuoden ajan siten, että niitä oli 3–4 vuodessa osallistujamäärän ollessa 60–120 henkeä. Isä Serafim toimi kuolemaansa v. 1982 asti palveluksissa rippi-isänä. Isä Timon kansainvälisten kontaktien kautta Tapiolassa vieraili mm. kreikkalainen kirkkokuoro vuonna 1987.

Välivaihe

Kerhotilan jälkeen espoolaisten ortodoksien yhteisö eli kiertolaiselämää, kun palveluksia toimitettiin milloin missäkin lähiössä. Espoon ortodoksien papiksi vuonna 1989 tullut isä Heikki Huttunen kehitti tästä yhteisölle uuden työmuodon, lähiöpalvelukset, joita on toimitettu noin kymmenessä espoolaislähiössä.

Suomen kellomuseon tiloissa

Vuodesta 1992 lähtien palveluksia järjestettiin Suomen kellomuseon tiloissa sijainneessa kappelissa, joka vihittiin 4.10.1992 ja pyhitettiin Herman Alaskalaiselle. Ajatus Herman Alaskalaisesta tuli Kirill Gluschkoffilta, joka oli kuullut hänestä viettäessään vuoden vaihto-opiskelijana New Yorkissa 1980-luvun alussa. Hänen mukaansa Suomessa oli jo tarpeeksi venäläisille pyhille, venäläisille jumalanäidin ikoneille ja pyhälle Nikolaokselle omistettuja kirkkoja ja tšasounia, kun taas Herman Alaskalainen edusti jotain uutta ja kiinnostavaa, ja hänellä oli myös yhteys Suomeen Valamon luostarin kautta. Kellomuseon kappelissa vieraili mm. Viron setukaisten kuoro Värskasta vuonna 1993.

Oma kirkko

Esitys Tapiolan kirkon rakentamisesta tehtiin seurakunnan valtuustolle ensimmäisen kerran vuonna 1985. Kirkko rakennettiin vuosina 1997–1998 ja sen vihki käyttöön Helsingin metropoliitta Leo lokakuussa 1998. Kirkon suunnittelijana toimi arkkitehti Paul Hesse. Kirkon seinämaalaukset maalasi Alexander Wikström, joka sai työnsä valmiiksi vuonna 2008.
Yhteisön pitkäaikaisina emäntinä ovat toimineet Raisa Tuomola 10 vuoden ajan ja Heli Witting 20 vuoden ajan. Kirkonisäntänä toimi kappelivaiheesta alkaen yli 20 vuoden ajan Seppo Ketola.
Tanssihitit Vol 3

Tanssihitit Vol. 3 on Smurffien kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1997. Levyn myynti ylitti kuusi kertaa kultalevyyn ja kolme kertaa platinalevyyn oikeuttavan määrän.
Ellen Urho

Ellen Alli Marjatta Helevuo-Urho (o.s. Helevuo, ent. Höglund; 22. tammikuuta 1920 Pirkkala – 17. lokakuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen musiikkipedagogi, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Urho työskenteli lehtorina Helsingin opettajakorkeakoulussa vuosina 1959–1965 ja Helsingin Tyttönormaalilyseossa vuosina 1965–1970. Hän oli Sibelius-Akatemian koulumusiikkiosaston johtaja 1970–1975, musiikkikasvatuksen professori 1980–1987 sekä korkeakoulun vararehtori 1975–1981 ja rehtori 1981–1987. 
Ellen Urholla oli useita musiikkialan luottamustehtäviä. Hän toimi mm. Esittävän Säveltaiteen Edistämiskeskuksen (ESEK) hallituksen jäsenenä vuosina 1982–1990, valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1983–1986 sekä Kansainvälisen musiikkikasvatusjärjestön (ISME) jäsenenä vuosina 1986–1988; kyseisen järjestön kunniajäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1992. Urho sai säveltaiteen valtionpalkinnon vuonna 1986. Hän julkaisi useita musiikkipedagogisia teoksia.
Highlandin piirikunta (Ohio)

Maantiede

Highlandin naapuripiirikuntia ovat Fayette pohjoisessa, Ross koillisessa, Pike idässä, Adams kaakossa, Brown luoteessa ja Clinton luoteessa.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 43 589 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 96,4%, mustiin (1,6%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,2%).
Kotitalouden mediaanitulo on 40 423 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,3% väestöstä vuosina 2007–2011.
Shauna Reynolds

Shauna Reynolds, taiteilijanimeltään Sean Yseult, (s. 6. kesäkuuta 1966 Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän oli Robert Cummingsin (taiteilijanimeltään Rob Zombie) kanssa White Zombie -yhtyeen perustajajäseniä. Hän toimi yhtyeen basistina sen lakkauttamiseen, vuoteen 1998 asti.
Reynolsin isä oli tunnettu Ernest Hemingwayn elämäkerran kirjoittaja. Shauna Reynolds asuu New Orleansissa Louisianan osavaltiossa ja on naimisissa Chris Lee -nimisen muusikon kanssa.
Joulukuussa 2010 Reynolds julkaisi taiteilijanimellään Sean Yseult muistelmateoksen I'm In the Band: Backstage Notes from the Chick in White Zombie.

Nuoruus

Reynolds opiskeli balettia ja klassista pianonsoittoa. Lukioikäisenä hän kuitenkin mursi jalkansa ja joutui olemaan pitkään toipilaana voimatta harjoitella tanssia. Toipumisaikana hän innostui kuvataiteista ja edistyi niissä niin, että sai stipendin Parsoniin.

Taide- ja muotoiluopiskelut

Reynolds on opiskellut graafista muotoilua Pohjois-Carolinan taideyliopistossa (engl. The University of North Carolina School of the Arts), joka on yksi Pohjois-Carolinan yliopiston kampuksista, sekä muotoilua Parsonin uudessa taideyliopistossa engl. Parsons the New School of Design). Valmistuttuaan yliopistosta BFA:ksi (the Bachelor of Fine Arts), joka vastaa kuvataiteen kandidaattia, Reynolds perusti yhdessä Rob Zombien kanssa White Zombie -yhtyeen.
Mihail Loginov

Mihail Nikolajevitš Loginov (ven. Михаи́л Никола́евич Ло́гинов, 21. marraskuuta 1903 Staritskin alue, Venäjän keisarikunta – 28. lokakuuta 1940 Miskhor, Krimin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta) oli johtava neuvostoliittolainen panssarintorjunta-aseiden sekä ilmatorjuntatykkien ja muiden tykkien suunnittelija. Hänen suunnittelemansa aseet olivat laajasti käytössä toisessa maailmansodassa.
Hän oli Kaliningradissa sijaitsevan Kahdeksannen tykkitehtaan pääsuunnittelija. Hän suunnitteli muun muassa ilmatorjuntatykit: 45-mm M1937 (53-K), 76-mm M1938, 37-mm M1939 (61-K), 85-mm M1939 (52-K) ja 25 mm M1940 (72-K). Hän sai työstään Lenin-palkinnon vuonna 1939 ja kuolemansa jälkeen Stalin-palkinnon vuonna 1941.