google/wiki40b huggingface dataset:
Israelin lippu

Israelin lippu otettiin käyttöön Israelin kansallisena lippuna 28. lokakuuta 1948, viisi kuukautta maan itsenäisyysjulistuksen jälkeen. Lipun mittasuhteet ovat 8:11. Lipun keskellä on daavidintähti, jota oli käytetty juutalaisten eri lipuissa jo vuosisatojen ajan. Lipun sinivalkoisten raitojen kerrotaan tulevan tallitista, juutalaisesta rukousvaatteesta. Lipun sininen on määritelty ainoastaan tummaksi taivaansiniseksi. Lipun suunnitteli David Wolfsohn alun perin sionistiselle liikkeelle vuonna 1891, ja sionistit ottivat sen käyttöönsä ensimmäisessä sionistikongressissa vuonna 1897.
Peter Berthold

Peter Berthold (s. 19. huhtikuuta 1939 Zittau) on saksalainen lintutieteilijä.
Berthold väitteli filosofian tohtoriksi kottaraisesta Tübingenin yliopistosta 1964. Vuodesta 1972 alkaen hän toimi Konstanzin yliopiston lehtorina, kunnes 1981 nimitettiin oppilaitoksen biologian professoriksi. Vuonna 1992 hän toimi Helsingin yliopiston vierailevana professorina. Vuodesta 1991 alkaen hän on toiminut Max Planck -instituutin lintutieteen tutkimuksessa. Emeritusprofessori hän on ollut 31.12.2005 lähtien.
Berthold on ollut mukana Radolfzellin lintuaseman toiminnassa vuodesta 1955 lähtien, ensin amatöörihavainnoitsijana ja rengastajana, myöhemmin aseman johtajana. Saksan lintutieteelliseen yhdistykseen hän on kuulunut yli 40 vuotta. Hän tutkii ensisijaisesti lintujen muuttoa. Bertholdin julkaisuluettelossa on 414 nimikettä, joiden lisäksi hän on julkaissut 21 kirjaa. Hänet on palkittu lukuisilla kunnianosoituksilla.
Omenankehrääjäkoi

Koko ja ulkonäkö

Omenankehrääjäkoi muodostaa yhdessä tarhakehrääjäkoin (Yponomeuta padellus) ja sorvarinpensaankehrääjäkoin (Yponomeuta cagnagellus) kanssa lajiryhmän, jonka lajeja on tavattoman vaikeaa erottaa toisistaan ulkonäön tai edes genitaalipreparaatin avulla. Perhosen etusiivet ovat puhtaan valkoiset ja niissä on 12–16 mustaa pistettä asettuneena kolmesta neljään siivensuuntaiseen riviin. Pisteiden määrä on selvästi pienempi kuin samaan sukuun kuuluvalla tuomenkehrääjäkoilla (Yponomeuta evonymellus). Siiven kärjen siipiripset ovat harmahtavia, kuten joskus myös etusiiven keskiosa. Takasiivet ovat tasaisen ruskeanharmaat. Tuntosarvet ovat lähes etusiipien pituiset ja pää sekä huulirihmat ovat valkoiset. Siipiväli vaihtelee 18–24 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Omenankehrääjäkoin levinneisyys ulottuu Länsi- ja Keski-Euroopasta Itä-Aasiaan, mutta se on levinnyt vieraslajina myös Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan sekä osaan Pohjois-Amerikkaa. Suomessa sen levinneisyys rajoittuu Ahvenanmaalle sekä eteläiseen ja lounaiseen Suomeen. Pohjoisimmat yksittäishavainnot ovat Vaasa-Joensuu-linjalta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinä-elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Päivisin perhoset piilottelevat pääasiassa lehtien alapinnoilla ja aloittavat lennon illan hämärtyessä. Tällöin niitä myös lentää kirkkaiden valojen luokse. Naaras on valmis parittelemaan reilun viikon kuluttua kuoriutumisestaan. Yksittäinen aikuinen perhonen elää 20–30 vuorokautta. Kukin naaras tuottaa noin 150 munaa, jotka se laskee ravintokasvin oksille pieninä ryhminä. Munaryhmää peittää naaraan tuottama, punertavanruskea erite, joka kovettuu kuoreksi ja suojaa syksyn aikana munista kuoriutuvaa toukkaryhmää talven yli. Toukat poistuvat tästä suojasta vasta keväällä, jolloin ne aluksi tunkeutuvat aukeaviin silmuihin ja miinaavat omenapuiden nuoria lehtiä. Puiden kukinnan alkaessa toukat poistuvat miinoista ja siirtyvät syömään lehtiä ulkopuolelta. Tästä lähtien toukat elävät lähisukuisten lajien tapaan suurina ryhminä erittämästään silkistä muodostuvan tiiviin seitin suojissa ja syövät lehdet kokonaan suurimpia lehtisuonia lukuun ottamatta. Myös koteloituminen tapahtuu tiiviinä ryhminä seitin suojiin.
Omenankehrääjäkoi on joillakin alueilla merkittävä omenatarhojen tuholainen, sillä lehtensä menettäneet puut eivät tuota normaalin suuruista satoa yleensä vielä seuraavanakaan vuonna. Tuhoja torjutaan hävittämällä puista pudonneet lehdet sekä mahdolliset toukkaryhmät seitteineen. Biologisena torjuntana on käytetty Ageniaspis fuscicollis-kiilupistiäistä, joka munii oksille aseteltuihin munaryhmiin ja jonka toukat syövät kehrääjäkoin viimeisen toukkavaiheen toukat sisältäpäin.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat omenat (Malus).
Mikko Kirjavainen

Mikko Seppo Ilmari Kirjavainen (s. 4. marraskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen Rajavartiolaitoksen palveluksesta vuoden alussa 2015 eläkkeelle jäänyt prikaatikenraali. 
Mikko Kirjavainen syntyi kenraali Ilmari Kirjavaisen ja Sinikka Mattilan perheeseen. Hänen puolisonsa on opettaja Marja Kukko.  Kirjavainen valmistui Kadettikoulusta 1980 ja Sotakorkeakoulusta 1991. Puolustusvoimien palveluksessa Kirjavainen työskenteli 1980–1981 ja sitten Rajavartiolaitoksen palveluksessa. Vuonna 2000 hänestä tuli Lapin rajavartioston komentaja ja vuonna 2004 Rajavartiolaitoksen esikunnan raja- ja meriosaston päällikkö. Hän hoiti tätä tehtävää eläköitymiseensä asti. 
Kirjavainen ylennettiin vänrikiksi 1977, luuntnantiksi 1980, yliluutnantiksi 1982, kapteeniksi 1986, majuriksi 1990, everstilutnantiksi 1993, everstiksi 2000 ja prikaatikenraaliksi 2004.
Kirjavaisen isä oli Rajavartiolaitoksen komentajanakin toiminut kenraaliluutnantti Ilmari Kirjavainen.
Farid al-Atraš

Farid al-Atraš (19. lokakuuta 1915, Jabal al-Druz – 26. joulukuuta 1974, Beirut) oli syyrialaissyntyinen lauluntekijä, laulaja, udinsoittaja, näyttelijä ja elokuvamusiikin säveltäjä. Hän muutti Egyptiin, jonka kansalaisuuden hän sai, ja kuoli Libanonissa.
Al-Atraš aloitti uransa laulajana egyptiläisillä radioasemilla 1930-luvulla. Hänellä oli sisko Asmahan, jonka kanssa hän teki yhteistyötä. Sisarukset esiintyivät vuonna 1941 ensimmäisessä menestyneessä elokuvassaan, johon Farid al-Atraš itse oli säveltänyt musiikin. Hän esiintyi uransa aikana useissa muissakin elokuvissa, joista viimeinen oli vasta hänen kuolemansa jälkeen julkaistu Nagham fi hayati. 
Al-Atraš esitti musiikkia ja näytteli elokuvissa lähes kuolemaansa saakka. Hän oli kärsinyt pitkään sydänongelmista ja menehtyi libanonilaisessa sairaalassa 1974. Al-Atraš haudattiin Kairoon. 
Omien kappaleidensa lisäksi al-Atraš kirjoitti musiikkia mm. Asmahanille, Wadi’ al-Safille, Wardalle ja Sabahille. Hän sai mainetta myös 'ud-luutun soittajana ja on vaikuttanut useisiin tuleviin arabialaisen musiikin esittäjiin.
Harold Peary

Harold Peary (synt. José Pereira de Faria 25. heinäkuuta 1908 – 30. maaliskuuta 1985 Manhattan Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi radiokuunnelmasarjasta The Great Gildersleeve. Peary esitti sarjan päähenkilöä Throckmorton P. Gildersleevea 1941–1950, kunnes hänet korvasi Willard Waterman. Hän esitti samaa hahmoa myös neljässä radiosarjaan pohjautuneessa elokuvassa 1940-luvulla. Gildersleeven jälkeen Peary esiintyi radiosarjassa The Harold Peary Show (tunnetaan myös nimellä Honest Harald, The Homemaker), mutta sarja ei saavuttanut suosiota ja sitä tehtiin vain 38 jaksoa.
Harold Pearylla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Liejukana

Koko ja ulkonäkö

Liejukanalla on musta höyhenpeite ja ruskea selkä, valkea pyrstön alapuoli ja pitkittäisjuova kyljessä, punainen nokka ja nokan tyvi. Vihertävät jalat. Nuori lintu on ruskeampi, ja sen nokka ja otsakilpi ovat vihertävät. Linnun pituus on 28–40 cm, siipien kärkiväli 50–55 cm, paino 170–490 g. Soidinääni on kauas kantava, puliseva huutosarja.
Vanhin suomalainen rengastettu liejukana on ollut 5 vuotta 10 kuukautta 24 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen 18 vuoden 7 kuukauden ikäinen yksilö.

Levinneisyys

Liejukanaa esiintyy kaikkialla maailmassa paitsi Etelänapamantereella ja Australaasiassa. Suomessa se on harvalukuinen pesimälintu etelän rehevillä vesillä esimerkiksi Suomenojan vedenpuhdistamolla Espoossa. Satunnaisesti sitä esiintyy Oulu-Joensuu linjalla asti. Suomessa pesii noin 100 paria. Euroopassa pesii 0,9–1,2 miljoonaa paria. Pohjois-Euroopan liejukanat talvehtivat etelämpänä, Länsi- ja Etelä-Euroopassa.

Elinympäristö

Liejukanan elinympäristöä ovat rehevöityneet matalat vedet ja jätevedenpuhdistamot.

Lisääntyminen

Liejukanojen pesä on "katollinen kori", joka rakennetaan maahan tiheän kasviston joukkoon. Munia tulee 2–10 kappaletta. Väriltään ne ovat kellahtavan harmaita ja punertavatäpläisiä. Molemmat vanhemmat osallistuvat hautomiseen, noin 3 viikkoa, ja poikasten hoitoon. Poikaset oppivat lentämään noin 7 viikon ikäisinä. Vuodessa syntyy 2–3 poikuetta, Suomessa 1 tai 2 poikuetta.

Ravinto

Liejukana syö uidessaan sekä vesikasveja että pieniä vesieläimiä kuten sammakontoukkia. Syö myös nilviäisiä, matoja, hyönteisiä, pikkukaloja, raatoja ja toisinaan muiden lintujen munia.
Jalkaväkirykmentti 54 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 54 oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan 6. divisioonaan kuulunut Peräpohjolan sotilasläänin perustama jalkaväkirykmentti, jonka Länsipohjan suojeluskuntapiiri perusti Torniossa, Ylitorniolla ja Kemissä.
Rykmentti alistettiin 13. kesäkuuta alkaen Saksan Pohjois-Suomeen sijoitetuille Saksan Norjan armeijan joukoille von Falkenhorstin alaisuuteen.
Rykmentti keskitettiin komentajansa everstiluutnantti Armas Pihlajamaan johdolla Kemijärven Hanhikoskelle, josta se marssi Sallaan. Se kävi verisimmät taistelunsa Kelsinkäisessä.
JR 54:n mainitaan myös toimineen osallistuneen myös Kajaanin viinakaupan ryöstöön, mistä kenraalimajuri Einar Vihma jakoi kuritushuonerangaistuksia, joita myöhemmin lievennettiin.
Star (kuorma-automerkki)

Star (Fabryka Samochodów Ciężarowych "Star") on puolalainen kuorma-automerkki, joka on saanut nimensä yrityksen kotipaikasta Starachowicesta. Starin tuotanto alkoi jo vuonna 1912 Krakovassa, ja alkujaan se valmisti höyrykäyttöisiä autoja. Sosialistisessa Puolassa Star oli yleinen kuorma- ja linja-auto. Nykyisinkin MAN Star -nimellä tehdään linja-autoja. Star on siis MAN-tehtaan omistuksessa.
Ranskalaisen elokuvan festivaali

Ranskalaisen elokuvan festivaali (aiemmin Kultaisia ranskalaisia) on virolaisen Kultuurikuld MTÜ -yhdistyksen ja Ranskan instituutin  järjestämä pienois-festivaali, joka sai alkunsa lokakuussa 2013. Kolmepäiväinen festivaali nostaa esiin joka vuosi yhden ranskalaisen elokuvan tähden: vuonna 2013 teemana oli ranskalainen näyttelijä Juliette Binoche, vuonna 2014 näyttelijä Fanny Ardant.    Vuonna 2015 festivaalissa esitetään ranskalaisen elokuvaohjaajan Benoît Jacquot'n tuotantoa. Elokuvat näytetään Tallinnassa Artis-  ja Helsingissä Kino Engel- sekä Kino Sheryl -elokuvateattereissa.
Aarni Kouta

Elämä

Koudan vanhemmat olivat kirkkoherra Kaarlo Adrian Candolin ja tämän ensimmäinen vaimo Dagmar Maria Andersin. Kouta oli naimisissa 1904–1907 Sally Eine Niklanderin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin Elisa Cecilia Maria Roschierin kanssa 1908.
Prunella Scales

Prunella Margaret Rumney Illingworth eli Scales CBE (s. 22. kesäkuuta 1932) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten  roolista televisiosarjassa Pitkän Jussin majatalo. 
Vuonna 1992 Baftan televisiopalkinnon saajaksi ehdolla ollut Scales on esiintynyt myös elokuvissa. Hän on naimisissa näyttelijä Timothy Westin kanssa; Samuel West on parin poika.
Yamaha Motor Company

Yamaha Motor Suomessa

Yamaha Motor Company toimi yli 50 vuotta yhteistyössä Konekesko Oy:n kanssa Suomessa. Kesko-konserniin kuuluva Konekesko toi maahan Yamahan kaikkia maalla ja meressä kulkevia laitteita. Yhteistyö alkoi vuonna 1966 Yamaha-perämoottoreiden maahantuonnilla, ja Yamaha on pitänyt perämoottoreiden markkinajohtajan paikkaa Suomessa vuodesta 1977 lähtien. Heinäkuun 2017 alusta Yamahan vapaa-ajan koneiden tuotteiden myynti ja markkinointi Suomessa siirtyi Keskolta Yamaha Motor Europe N.V.:n Suomen sivuliikkeelle.  
Suomessa Yamaha Motor Company omistaa Buster-alumiiniveneitä ja Yamarin-veneitä valmistavan Inhan Tehtaat Oy Ab:n.

Moottorikelkat

Yamaha kehitti ensimmäiset moottorikelkat. Ensimmäisiä malleja oli esim. SRX440. Yamaha on myös kehittänyt ensimmäiset nelitahtiset moottorikelkat. Nelitahtimoottorilla olevat kelkat, esim. Phazer, Nytro ja RX-1, ovat myyneet hyvin. Muita nelitahtisten moottorikelkkojen valmistajia ovat muun muassa BRP ja Arctic Cat.
Nikon D3100

Nikon D3100 on japanilaisen kameravalmistaja Nikonin 19. elokuuta 2010 julkaisema digitaalinen järjestelmäkamera. Kamerassa on 14,2 megapikselin DX-kokoinen kenno.
D3100 korvasi D3000:n Nikonin aloittelijajärjestelmäkamerana. Mallissa Nikon esitteli myös uuden EXPEED 2 -prosessorinsa. Kamera on myös ensimmäinen Nikonin järjestelmäkamera jolla voi kuvata Full HD -videota jatkuvalla automaattitarkennuksella ja H.264-pakkauksella Motion JPEG -pakkauksen sijaan.
Boulevard Saint-Michel

Boulevard Saint-Michel (Pyhän Mikaelin bulevardi) on Pariisissa sijaitseva Seinen rannalta etelään johtava puistokatu, joka muodostaa rajan Pariisin 5. ja 6. kaupunginosan (arrondissement) välillä. Katu alkaa Pont Saint-Michel -nimiseltä sillalta, joka yhdistää Seinen etelärannan ja Île de la Citén, johtaa Pariisin tähtitornin läheisyyteen ja on Pariisin Latinalaiskorttelin suurin ja vilkkain katu. Varsinkin opiskelijat käyttävät sen nimestä yleisesti lyhennettyä muotoa Boul' Mich' .
Bulevardi-nimestään huolimatta Boulevard Saint-Michel ei sijaitse Pariisin vanhojen kaupunginmuurien (bolwerk) paikalla, vaan Pariisin keskiaikaiset muurit leikkasivat nykyisen katulinjauksen lähes kohtisuorasti. Muureissa sijaitsi tällä kohdalla aikoinaan portti nimeltä Pyhän Mikaelin portti (ransk. Porte Saint-Michel) Nykyinen katu on rakennettu vasta 1850-luvulla, kun Napoleon III:n hallituskaudella Georges Eugène Haussmannin johdolla Pariisiin rakennettiin suuri joukko uusia puistokatuja ja purettiin niiden tieltä suuri joukko vanhoja rakennuksia. Katu rakennettiin yhdensuuntaiseksi sitä noin 200 metriä idempänä kulkevan, sivukaduksi jääneen Rue Saint-Jacquesin kanssa, joka siihen saakka oli ollut Pariisin keskustasta kaupungin eteläosiin johtava valtaväylä. Aluksi kadun nimi oli Boulevard Sébastopol rive gauche (Sevastopolin bulevardi vasemmalla rannalla, vähän aikaisemmin käydyn Sevastopolin taistelun muistoksi). Nykyisen nimensä Boulevard Saint-Michel sai vuonna 1864, mutta sen jatke Seinen toisella puolella on yhä nimeltään Boulevard Sébastopol.
Boulevard Saint-Michelin ja varsinkin sen pohjoisosan varrella on runsaasti kirjakauppoja, kahviloita, elokuvateattereita ja vaatekauppoja. Sen varrella Boulevard Saint-Germainin risteyksessä on myös Ranskan keskiaikaisen taiteen museo Musée de Cluny.
Boulevard Saint-Micheliltä johtaa myös pääportti Luxembourgin puistoon. Samalta kohdalta vastakkaiseen suuntaan johtaa Rue Soufflot, joka päättyy Panthéonille.
Toukokuussa 1968 Boulevard Saint-Michel oli useita viikkoja suljettuna opiskelijalevottomuuksien vuoksi.
Erään ranskalaisen poliitikon on kerrottu aikoinaan vaalien edellä luvanneen, että Boulevard Saint-Micheliä jatketaan merenrantaan saakka. Kun häneltä kysyttiin, kummasta päästä sitä jatkettaisiin, hän olisi vastannut: "Molemmista päistä."
Giancarlo Giannini

Ura

Giannini opiskeli roomalaisessa Accademia Nazionale d'Arte Drammaticassa näyttelemistä, ja hänen ensiesiintymisensä oli italialaisessa elokuvassa Fango sulla metropoli vuonna 1965. Giannini oli ehdokkaana vuoden 1976 Parhaan miespääosan Oscar-palkintoon Lina Wertmüllerin elokuvasta Mies joka osti elämänsä (Pasqualino Settebellezze). Hänen hyvän englannin kielen taitonsa ansiosta hän on saanut useita hyviä rooleja Hollywoodissa, yksi huomattavimmista rooleista on komisario Renaldo Pazzi elokuvassa Hannibal.
Gianninin tunnetuin viimeaikainen roolisuoritus on ranskalainen agentti René Mathis James Bond -elokuvissa Casino Royale ja 007 Quantum of Solace.
Carlson

Toimialat

Carlsonilla on kolme valtakunnallisesti toimivaa brändiä sekä verkkokauppa. Yleistavaratalot sijaitsevat Joensuussa, Kuopiossa ja Mikkelissä, rautakaupat edellä mainittujen lisäksi Varkaudessa, Savonlinnassa sekä Iisalmessa. Loppuvuodesta 2018 avatut Carlson Kodinmyymälät sijaitsevat Helsingissä Kauppakeskus REDIssä sekä Jyväskylän ydinkeskustassa Halosen myymälän yhteydessä. 2019 huhtikuussa Carlson avasi kolmannen Kodinmyymälän Vantaalle Kauppakeskus Jumboon.
Sally Thomsett

Sally Thomsett (s. 3. huhtikuuta 1950) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Aseman lapset (The Railway Children, 1970) ja Olkikoirat (Straw Dogs, 1971). Hän sai Aseman lapset -elokuvasta lupaavimman nuoren tulokkaan Bafta-ehdokkuuden. 
Thomsett esiintyi vakituisena tähtenä myös 39 jaksossa tilannekomediassa Man About the House (1973–1976).
Kaasupullo

Kaasupullo on paineastia, jossa säilytetään kaasua korkeassa paineessa. Kaasu saadaan pullosta ulos hallitusti paineenalennusventtiilin avulla. Kaasupullojen yläosan väritys yleensä kertoo, mitä kaasua pullo sisältää. Väritys kuitenkin vaihtelee, joten pullon sisältö on syytä aina selvittää sen kyljessä olevasta tekstistä. Kaasupulloissa voi olla inerttejä eli reagoimattomia kaasuja, kuten typpeä tai heliumia, mutta ne voivat sisältää myös herkästi syttyviä tai räjähtäviä kaasuja kuten vetyä tai happea.

Käyttö ja täyttö

Kaasupulloja käytetään niin teollisuudessa, luonnontieteen aloilla kuin lääketieteessä. Kaasupullot ovat uusiokäytettäviä ja yleensä ne vuokrataan kaasun toimittajalta, joka täyttää tyhjät pullot uudelleen. Pullojen sisältämän kaasun hinta riippuu kaasun puhtausasteesta. Jotta pullo ei likaantuisi, kaasupulloa ei saa koskaan päästää täysin tyhjäksi vaan on jätettävä pieni ylipaine puhtaan täytön mahdollistamiseksi. Suomessa kaasuja toimittavia yhtiöitä ovat muun muassa Woikoski, Air Liquide ja Linde Gas, joka toimii Suomessa nimellä AGA.

Turvallisuus

Kaasupullojen käytöstä on useita turvallisuusmääräyksiä. Esimerkiksi tulipalojen varalta kaasupullojen paikat on ilmoitettava selvästi, koska ne aiheuttavat kuumetessaan räjähdysvaaran. 
Pulloja on ylipäänsä käsiteltävä varoen, ja siirrettäessä niitä ei saa nostaa kuvusta tai suojuksesta. Pullokärryjen käyttö on suositeltavaa. Pulloa siirrettäessä pääventtiiliä suojaamassa tulee olla suojakupu, jotta pullon kaatuessa sen pääventtiili ei vaurioidu ja aiheuta vakavaa vaaratilannetta. Kaasupullot tulee varastoida hyvin tuulettuvassa tilassa.
Tero Hannula

Tero Hannula (salanimi Reima Vesa; s. 23. helmikuuta 1946 Vehmaa) on suomalainen oopperalaulaja. Hannula voitti Vaasan laulukilpailun vuonna 1974 ja Lappeenrannan laulukilpailuihin vuonna 1975. Hän laulaa eri oopperoissa.
Hannula on opiskellut Turun konservatoriossa ja jatkanut opintoja Wienissä. Hän on julkaissut tangolevyn yhdessä saksalaisen Rädelchen-yhtyeen kanssa (Musikverlag H. Burger & M. Müller). Opiskeluaikanaan hän toimi viihdelaulajana ja käytti nimeä Reima Vesa.
Teppo Numminen

Mestariksi Tampereen Tapparassa (1985–1988)

Numminen aloitti ohjatun jääkiekkoilun kuusivuotiaana ja teki lopullisen lajivalinnan 12-vuotiaana jääkiekon muututtua ympärivuotiseksi harrastukseksi kesäharjoituksineen. Tepon isä Kalevi Numminen oli entinen ammattilaispelaaja ja Tampereen Tapparan valmentaja, ja hänellä oli tapana ottaa Teppo usein mukaan Tapparan liigaharjoituksiin, joissa Teppo pääsi jo pienenä harjoittelemaan ammattilaispelaajien joukkoon. Numminen harjoitteli pelaamista ja luistelua kotitalonsa takapihalle kastelukannulla jäädytetyllä pienellä kentällä useita tunteja päivässä.
Superlahjakkuutena pidetty Numminen nousi Tapparan edustusmiehistöön ja Jääkiekon SM-liigaan jo 17-vuotiaana. Hänet nostettiin nopeasti Tapparan ensimmäiseen puolustajapariin, ja nuori mutta varmaotteinen puolustajatulokas teki 31 ottelussa yhteensä kuusi tehopistettä. Numminen saavutti Tapparan mukana Suomen mestaruuden heti tulokaskaudellaan, ja sama toistui myös kahtena seuraavana vuonna. NHL-seura Winnipeg Jets varasi Nummisen NHL:ään vuoden 1986 varaustilaisuudessa toisella kierroksella, varausnumerolla 29 Nummisen voitettua alle 18-vuotiaiden EM-kultaa Suomen paidassa.

NHL-ura

Teppo Numminen siirtyi kaudeksi 1988–1989 NHL:ään Winnipeg Jets -joukkueeseen, joka muuttui 1996–1997 Phoenix Coyotesiksi seuran muutettua Phoenixiin. Hän pelasi 360 perättäistä NHL-ottelua 17. joulukuuta 1995 – 1. maaliskuuta 2000, mikä oli senhetkinen aktiivipelaajien ennätys. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Dallas Starsin riveihin ja NHL:n työsulun jälkeen teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa.
Naganon talviolympialaisissa 1998 Numminen pelasi Leijonien ykköskentässä pakkiparinaan Jyrki Lumme. Torinon olympiakisat 2006 olivat maajoukkueen tukipilareihin lukeutuvan Nummisen neljännet olympialaiset. Torinon kisoissa Numminen pelasi erikoistilanteita ja osoitti kuuluvansa kahden vuosikymmenen jälkeenkin Suomen Leijonien puolustajaeliittiin. Turnauksen jälkeen Teppo Numminen ilmoitti lopettavansa maajoukkuetasolla. Nummisesta tuli 14. marraskuuta 2006 eniten NHL-otteluita pelannut eurooppalainen pelaaja, kun hän ohitti pelattujen pelien ennätystä aiemmin pitäneen Jari Kurrin.
Syksyllä 2007 Nummiselle tehtiin avosydänkirurginen sydänleikkaus. Jo keväällä 2005 ja kesällä 2006 hänelle oli tehty pienemmät operoinnit sydämen rytmihäiriön takia. Sydänleikkauksesta toipuminen kesti melkein koko kauden ja Numminen palasi kaukaloon kauden runkosarjan viimeiseen otteluun huhtikuussa 2008. Viimeisen NHL-ottelunsa Numminen pelasi 11. huhtikuuta 2009.
Vuosina 2011–2014 Numminen toimi apuvalmentajana Buffalo Sabresissä.

Liiketoiminta

Teppo Numminen omisti isänsä Kalevi Nummisen perustaman jääkiekkomailoja ja -varusteita valmistavan Montreal Sports Oy:n. Numminen myi osakekannan syyskuussa 2008 pohjoisamerikkalaiselle Warrior-yritykselle, joka valmistaa urheiluvälineitä.

Yksityiselämä

Nummisen perheeseen kuuluu vaimo Ann-Maarit ja kolme lasta. Hänen isänsä on Suomen A-maajoukkuetta ja Tampereen Tapparaa valmentanut Kalevi Numminen. Tepolla on myös pikkuveli Teemu Numminen, joka pelasi jääkiekon SM-liigaa Tapparassa, TuTossa ja TPS:ssä vuosina 1992–1996.
Hannu Jurmu

Hannu Ensio Jurmu on suomalainen tenorilaulaja. Hän on opiskellut laulua Oulun konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa, jossa valmistui musiikin maisteriksi kirkkomusiikkiosastolta 1985 ja suoritti oopperakoulutuksen jälkeen lauludiplomin vuonna 2005.
Jurmu on toiminut Tapiolan seurakunnan kirkkomuusikkona vuodesta 1989 sekä ooppera- ja konserttilaulajana vuodesta 1994. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu yli 45 ooppera- ja operettiroolia. Jurmu on esiintynyt sekä Savonlinnan oopperajuhlilla että Suomen Kansallisoopperassa. Hän esittää myös klassista liediä ja viihdemusiikkia. Jurmulta on julkaistu seitsemän soololevyä ja neljä oopperalevytystä.
Jurmulle myönnettiin Beniamino Gigli -palkinto vuonna 2002.
Eduardo and His Brazilian Aeroplane

Eduardo and His Brazilian Aeroplane on yhtye, jonka Eduardo Domingues de Jesus perusti suomessa. Sieltä Domingues matkusti Italiaan opiskelemaan ja myöhemmin muutti Suomeen.
Eduardo and his Brazilian Aeroplane on tehnyt suomalaisten artistien lauluista brasilialaisia tulkintoja. Laulut on sovittanut Anthony "Toninho" Johnson. Brazilian Aeroplane on esittänyt ja levyttänyt mm. J. Karjalaista portugaliksi Domingues kääntämin tekstein. Hän on kääntänyt myös muun muassa Ultra Bran lauluja yhteistyössä Sanna Edelmanin kanssa.
Yhtye on julkaissut singlen nimeltä "Zero e um (Ett och noll)" 19. kesäkuuta 2010. Alkuperäinen laulu on Bo Kaspers Orkesterin tuotantoa. Albumi "Simetria: Bo Kasper in Brazil" on julkaistu 15.11.2010.
Power Rangers Zeo: Battle Racers

Pelaaminen

Yksinpelissä voi valita kolme erilaista ajopeliä. Pelaaja voi pelata monista kisoista koostuvaa kautta "Race" moodissa, aikaa vastaan "Time Trialissa" ja lopuksi "Vs CPU":ssa pelkästään yksi vastaan yksi tietokonetta vastaan.
Kaksinpelissä on mahdollisuus pelata kauden lisäksi yksi vastaan yksi, "Point Racer" jossa voittaja selviää siitä kumpi on vaihtanut enemmän maassa olevien pallojen väriä minuutissa. "Bumber Chase":ssa on tarkoituksena törmäämällä tiputtaa vastustaja alas pelialueelta. "Blaster Master" pelissä puolestaan on tarkoitus ampua palloilta toisen elämänpisteet nollille tietyn ajan sisällä.