google/wiki40b huggingface dataset:
Kevin Costner

Varhainen elämä ja ura

Costner syntyi Lynwoodissa ja kasvoi Comptonissa, Kaliforniassa. Hän on nuorin kolmesta pojasta; keskimmäinen kuoli synnytyksessä. Costnerin perhe polveutuu saksalaisista maahanmuuttajista. Hänellä on myös englantilaista, skottilaista ja irlantilaista sukujuurta.
Costner kasvatettiin baptistiksi. Hän kävi Buena High Schoolia ja Villa Park High Schoolia, josta hän valmistui vuonna 1973. Lukeminen ei juuri innostanut nuorta Keviniä kouluaikoina, mutta hän harrasti mielellään urheilua, kävi pianotunneilla, kirjoitti runoja ja lauloi kuorossa. Costner kiinnostui näyttelemisestä viimeisenä vuotenaan collegessa ja alkoi Richard Burtonin innoittamana käydä draamatunneilla viitenä iltana viikossa. Näyttelemistä opiskellessaan Costner työskenteli samalla mm. markkinointivastaavana, kalastajana ja rekkakuskina. 
Costnerin ura käynnistyi pikkurooleilla 1980-luvun alussa, ennen kuin hänestä tuli elokuvatähti Lahjomattomien ja Ei pakotietä -elokuvan myötä.

Yksityiselämä

Kevin Costner vihittiin Cindy Silvan kanssa valmistujaisissaan vuonna 1978. He saivat kolme yhteistä lasta: Anne ”Annie” Clayton (s. 15. huhtikuuta 1984), Lily McCall (s. 4. elokuuta 1986) ja Joseph ”Joe” Tedrick (s. 31. tammikuuta 1988). Avioliitto päättyi eroon vuonna 1994. 25. syyskuuta 2004 Costner avioitui Christine Baumgartnerin kanssa. Parilla on kolme yhteistä lasta: pojat Cayden Wyatt (s. 6. toukokuuta 2007) ja Hayes Logan (s. 12. helmikuuta 2009) sekä tytär nimeltä Grace Avery, joka syntyi 2. kesäkuuta 2010. Costnerilla on myös vuonna 1996 syntynyt poika Liam suhteestaan Bridget Rooneyyn.
Kesäkuussa 2010 Costner kertoi haluavansa auttaa öljyntorjunnassa Meksikonlahdella, joten hänen yrityksensä Ocean Therapy Solutions tulee toimittamaan BP:lle seulontakoneita tätä varten.
Tungurahua (maakunta)

Tungurahua on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Ambato, pinta-ala 3 369 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 500 755.
Kankaanpään kirkko

Historia

Vuonna 1641 perustettiin Suur-Ikaalisten kirkkopitäjä, johon Kankaanpää liitettiin. Vuonna 1756 paikkakunnalle valmistui kirkko, nykyisen kirkon edeltäjä. Vuonna 1759 Kankaanpäälle myönnettiin kappelioikeudet. Kankaanpää on ollut itsenäinen seurakunta vuodesta 1841 lähtien, jolloin Ikaalisten kirkkopitäjä purettiin.
Nykyinen kirkko vihittiin 2. kesäkuuta 1839 käyttöön. Tosin tuolloin rakennus oli vielä kesken osittain. Kaikki paikkakuntalaiset sukupolvet ovat kirkon valmistumisen jälkeen osallistuneet korjaustöihin ja uudisrakentamiseen. Viimeksi rakennusta on korjattu kirkon 150-vuotisjuhliksi.
Burt Lancaster

Ura

Hän oli yksi perheen viidestä lapsesta ja varttui itä-Harlemissa. Nuorena hän vietti paljon aikaa kadulla, jossa kehitti voimistelijan taitojaan. Myöhemmin hän toimi sirkuksessa akrobaattina, kunnes vuonna 1939 saadut vammat pakottivat hänet luopumaan ammatista.
Lancaster palveli Yhdysvaltain maavoimissa toisen maailmansodan aikaan. Sodan jälkeen hänen onnistui saada rooli Broadwaylta, ja vaikka näytelmä ei ollut menestys, Lancasterin esitys sai Hollywoodin agenttien kiinnostuksen heräämään. Hän sai roolin elokuvasta Tappajat (1946). Hän sai hyvät arvostelut ja sitä myötä lisää elokuvaosia etenkin draamoissa, trillereissä, sota- ja seikkailuelokuvissa. Lancasterin elokuvat olivat yleensä menestyksiä tyylilajista riippumatta. Vuonna 1953 hän näytteli toisen miespääosan elokuvassa Täältä ikuisuuteen, josta tuli hänen kuuluisin elokuvansa. Hänen uransa kohokohtia oli 1960, kun hänen työnsä palkittiin sekä parhaan miespääosan Oscarilla että Golden Globella elokuvasta Huijarisaarnaaja.
Lancaster työskenteli myös useissa eurooppalaisissa elokuvissa ja eurooppalaisten ohjaajien kanssa, mukaan lukien, Luchino Viscontin (Tiikerikissa, 1963, ja Intohimo ja väkivalta, 1974) ja Bernardo Bertoluccin (1900, 1976). Hän näytteli myös lukuisissa televisioelokuvissa. Ohjaaja John Frankenheimer teki hänen kanssaan viisi elokuvaa ja näyttelijöistä Kirk Douglas kuusi.
Burt Lancasterilla on tähti Hollywood Walk of Famella (6801 Hollywood Boulevard).

Yksityiselämä

Lancaster vartioi tarkkaan yksityiselämäänsä. Hän oli naimisissa kolme kertaa ja hänellä oli viisi lasta. Hollywoodissa Lancaster tunnettiin naistenmiehenä, ja poliittiselta kannaltaan hän oli vasemmalle kallistuva liberaali, joka kannatti muun muassa homojen oikeuksia ja ammattiyhdistysliikettä ja vastusti Vietnamin sotaa. Burt Lancasterin lapsista Billy tuli tunnetuksi John Carpenterin kauhuklassikon, The Thing, käsikirjoittajana. Sydänleikkaus ja aivohalvaus veivät hänet pyörätuoliin 1990. Hän kuoli 80-vuotiaana kotonaan Los Angelesissa sydänkohtaukseen.
Absorboitunut annos

Säteilyannoksen vaikutuksia

Absorboitunut säteilyannos saa aikaan näkyviä vaikutuksia elävässä kudoksessa ja myös kiinteissä kuolleissa materiaaleissa, kuten puussa. Puun sisäinen rakenne haurastuu (selluloosakuidut hajoavat) hieman 1 miljoonan grayn säteilyannoksella ja puun rakenne hajoaa täysin 6 MGy annoksella. Vastaavia ilmiöitä on havaittavissa esimerkiksi muoveilla. Elävässä kudoksessa säteily aiheuttaa vaurioita paljon pienemmällä annosmäärällä. Ihmisellä koko ruumiseen kohdistuva noin 6 grayn kerta-annos tuhoaa luuytimen, mikä johtaa kuolemaan joidenkin päivien kuluessa. Röntgentutkimuksessa saatavat annokset ovat 1,4 milligrayn luokkaa.
Anna Hashimoto

Anna Hashimoto (s. kesäkuu 1989) on brittiläinen klarinetisti. Hän syntyi Japanissa, mutta muutti synnyinmaastaan Lontooseen kuusi kuukautta myöhemmin. Hän teki konserttodebyyttinsä Lontoossa 15-vuotiaana soittamalla Carl Maria von Weberin musiikkia Englannin kamariorkesterin kanssa Barbican Centressä. Hänet on sittemmin kutsuttu säännöllisesti soittamaan orkesterin solistina. Muihin orkestereihin, joiden konserttosolistina hän on esiintynyt, lukeutuvat Brysselin filharmonikot, Japanin filharmonikot ja Nagoyan filharmonikot. Hashimoto on voittanut kansainvälisen klarinettikilpailun Kortrijkissä (2010), Carlinossa (2009) ja nuorten sarjassa Tokiossa (2003). 
Hashimotoa on kuultu merkittävissä esiintymispaikoissa Britanniassa, muualla Euroopassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Japanissa. Näiden joukossa ovat olleet South Bank Centre, Wigmore Hall, Dvořák-sali (Praha) ja Suntory-sali (Tokio). Hashimoton ensimmäinen sooloalbumi A Touch of France otettiin kansainvälisesti hyvin vastaan. Debyyttialbumin julkaisua seurasivat toisen (A Touch of Anna) ja kolmannen (A Touch of Britain) albumin julkaisut. 
Hashimoto opiskeli muun muassa Royal Academy of Musicissa Michael Collinsin johdolla. Hän on johtanut omaa Atéa-kvintettiään. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on työskennellyt, ovat olleet Vladimir Ashkenazy, Paul Watkins, Myung-whun Chung ja Jan Latham-Koenig. Kamarimusiikin alueella Hashimoto on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Michael Collinsin, Leon McCawleyn ja Tsuyoshi Tsutsumin sekä useiden jousikvartettien kanssa. Hän on vieraillut lukuisten eri orkesterien soittajana ja opettanut klarinetinsoittoa Birminghamin kuninkaallisessa konservatoriossa.
Court and Spark

Tuotanto

Mitchell vietti suurimman osan ajastaan vuonna 1973 äänittäen Court and Spark -albumia Los Angelesissa. Mitchell ja tuottaja-äänittäjä Henry Lewy kutsuivat soittajiksi alueen huippumuusikoita muun muassa kokoonpanoista The Jazz Crusaders ja Tom Scott’s L. A. Express. Levyllä vierailevat myös Robbie Robertson, David Crosby ja Graham Nash sekä komediaryhmä Cheech & Chong.

Vastaanotto

Court and Spark julkaistiin tammikuussa 1974 ja otettiin hyvin vastaan. Maaliskuussa albumin kappale ”Help Me” julkaistiin single ja alkoi saada paljon radiosoittoa niin, että nousi Mitchellin ensimmäiseksi ja ainoaksi Top 10 -singleksi Billboard-lehden listalla. Albumi nousi lehden LP-listalla kakkoseksi. 

Kappaleet

Kaikki kappaleet paitsi päätösraita ”Twisted” ovat Joni Mitchellin kirjoittamia.
Christian Wiyghan Tumi

Christian Wiyghan Tumi (s. 15. lokakuuta 1930) on katolisen kirkon kamerunilainen pappi. Hänet valittiin kardinaaliksi 1988, ja hän osallistui siten uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa.
17. huhtikuuta 1966 papiksi vihitty Tumi nimitettiin 6. joulukuuta 1979 Yagouan hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1980. Tumi sai 19. marraskuuta 1982 nimityksen Garouan arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 17. maaliskuuta 1984 hänestä tuli sen arkkipiispa. 31. elokuuta 1991 Tumi nimitettiin Doualan arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 17. marraskuuta 2009.
Luoman Puutuote

Historiaa

Pekka Luoma perusti kahden miehen yrityksen kotikyläänsä valmistuttuaan Kotkan puutalousoppilaitoksesta. 1980-luvulla yritys höyläsi puuosia maatalouskoneiden valmistajille ja elementtejä talotehtaille. 1990-luvulle tultaessa työntekijöitä oli noin kymmenen. Laman jälkeen Luoman erikoistui kevythirsituotteisiin. Vuonna 2000 yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi ja osaomistajaksi tuli Valmetin ja Metson johdossa toiminut vuorineuvos Matti Sundberg.
Puuteollisuusyrittäjät ry valitsi Luoman Oy:n vuoden 2012 puuteollisuusyritykseksi.
Oleksandr Zintšenko

Seurajoukkueura

Zintšenko aloitti uransa Šah’tar Donetskin juniorijoukkueessa, jossa hän pelasi heinäkuuhun 2014 asti. Zintšenko piti noin puolen vuoden tauon urastaan, kunnes siirtyi Venäjän jalkapalloliigan Ufan joukkueeseen helmikuussa 2015. Englannin Valioliigan Manchester City osti hänet heinäkuussa 2016.
Zintšenko pelasi kauden 2016–2017 lainalla PSV Eindhovenissa. Hän pelasi 12 ottelua Eredivisiessä ja neljä ottelua mestarien liigassa. Hän pelasi myös PSV:n alle 21-vuotiaiden joukkueessa. Ensimmäisen ottelunsa Manchester Cityn edustusjoukkueessa hän pelasi liigacupin ottelussa Wolverhamptonia vastaan lokakuussa 2017. Valioliigassa hän debytoi saman vuoden joulukuussa, ja pelasi kauden aikana kaikkiaan kahdeksan sarjaottelua Cityn voittaessa Valioliigan mestaruuden. Hän voitti myös Liigacupin mestaruuden pelattuaan neljä ottelua.
Zintšenko nousi kansallisen triplamestaruuden voittaneen Cityn vakiokokoonpanoon loppukaudella 2018−2019. Hän pelasi kauden aikana Valioliigassa 14, FA-cupissa neljä ja Liigacupissa kuusi ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi viidessä ottelussa.

Maajoukkueura

Zintšenko pelasi Ukrainan ikäkausimaajoukkueissa 16−21-vuotiaiden sarjoissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä Ukrainan paidassa 21. lokakuuta 2015 Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 karsintaottelussa Espanjaa vastaan. Hänestä tuli Ukrainan nuorin maalintekijä 19 vuoden ja 214 päivän iässä 29. toukokuuta 2016 ystävyysottelussa Romaniaa vastaan. Zintšenko kuului Ukrainan joukkueeseen kesä–heinäkuussa 2016 pelatussa EM-lopputurnauksessa ja pelasi Ukrainan kaikissa kolmessa ottelussa.
Lasse Aapio

Lasse Aarne Aapio (s. 3. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen poliisivirkamies ja juristi, koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Hän on johtanut Helsingin poliisilaitosta vuodesta 2014.
Valtakunnansyyttäjä nosti toukokuussa 2018 Aapiota vastaan syytteen virkavelvollisuuden rikkomisesta. Hänen epäillään laiminlyöneen velvollisuutensa valvoa Helsingin poliisin tietolähdetoimintaa vuosina 2012–2013. Aapio pidätettiin poliisipäällikön virastaan oikeusprosessin ajaksi. Häntä oli epäilty virkarikoksista noin kahden vuoden ajan ennen virasta pidättämistä. Helsingin poliisilaitoksen päällikön sijaiseksi nimitettiin apulaispoliisipäällikkö Heikki Kopperoinen ja hänen jälkeensä Poliisihallituksen esikunnan päällikkönä aiemmin toiminut Tomi Vuori.
Kesäkuussa 2019 Helsingin käräjäoikeus hylkäsi Aapion ja muiden syytettyinä olleiden poliisijohtajien syytteet Suomen historian suurimmassa poliisioikeudenkäynnissä. Hylkäämisen perusteena oli se, ettei tietolähteiden rekisteröinnille ollut käräjäoikeuden mukaan lainmukaista menettelytapaa ennen vuotta 2018, joten syytetyt eivät voineet rikkoa virkavelvollisuutta. Syyttäjät aikovat valittaa tuomiosta. Tietolähteiden käyttöön liittyvän tutkintapyynnön tekijä vuonna 2013 oli silloinen sisäministeri Päivi Räsänen.
Syyskuussa 2019 hovioikeus päätti ottaa Aapion virkarikossyytteen käsittelyyn.
Bogatyr (1901)

Palvelus

Itämeren laivastolle valmistunut alus oli 1904 Venäjän–Japanin sodassa Vladivostokissa tiedustelutehtävissä, kunnes se toukokuun puolivälissä ajoi karille Amurinlahdella. Alus oli sodan lopun korjaustelakalla.
Itämerelle palattuaan alus oli elokuussa 1906 Suomenlinnassa kukistamassa Viaporin kapinaa yhdessä taistelulaiva Tsesarevitšin kanssa. Joulu–tammikuussa 1908–1909 alus oli Välimerellä avustamassa Messinan maanjäristyksen uhreja. 
Myöhemmin ensimmäisen maailmansodan aikana Bogatyr osallistui muun muassa Ahvenanmaan taisteluun heinäkuussa 1915. Lokakuun vallankumouksen yhteydessä aluksen miehistö liittyi bolševikkeihin ja maaliskuussa 1918 alus siirrettiin Itämeren laivaston suuressa evakuoinnissa Helsingistä Kronstadtiin. Alus poistettiin palveluskäytöstä vielä samana vuonna ja se romutettiin lopulta Saksassa vuonna 1922.
Tallinna HK Stars

Historia

Idea joukkueen perustamisesta syntyi kesäkuussa vuonna 2002, kun ryhmä entisiä HC Vipersin pelaajia päätti perustaa uuden jääkiekkojoukkueen Tallinnaan. Uuden joukkueen tarkoituksena oli tuoda uusi haastaja Meistriliigaan Tarton ja Narvan joukkueille. Joukkue perustettiin heinäkuussa Igor Skuratovskin, Mihhail Kozlovin, Roman Potchinokin, Andrei Grishkunin ja Aleksandr Sauendin johdolla. Pian valittiin myös joukkueen värit ja tunnus, jotka mukailevat NHL-joukkue Dallas Starsin tuolloista ilmettä. Joukkue alkoi harjoitella samana kesänä.
Ensimmäisessä viralisessa ottelussaan lokakuun 5. vuonna 2002 Stars voitti Visa-Tiigrid lukemin 8–2. Ensimmäisellä kaudellaan joukkue sijoittui Meistriliigan runkosarjassa kolmanneksi. Neljännesvälierissä joukkue kohtasi Kohtla-Järve HK Keemikin, putosi ja jäi viidenneksi.
Seuraavana kesänä 2003 joukkueeseen liittyi uusia pelaajia, minkä johdosta perustettiin amatöörijoukkue Stars-2. Päävalmentajaksi tuli Eduard Sedashev. Marraskuussa joukkueeseen liittyi lisää HC Vipersin pelaajia, kun Vipersin pelaajat hajaantuivat joukkueesta.
Salla Rinne

Salla Emilia Rinne (o.s. Käppi, s. 22. toukokuuta 1980 Järvenpää) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli seitsenottelu. Hän edusti Espoon Tapioita. Rinnettä valmensivat Eila Kelo (1996), Mika Järvinen 1997–2003, Markku Leppänen 2003–2007 ja vuodesta 2007 Tiia Hautala. Rinne voitti neljä ulkoratojen SM-mitalia ja kahdeksan halli-SM-mitalia.
Hän meni naimisiin Kellokosken kirkossa 16.9.2006 Tomi Rinteen kanssa.
Rinne lopetti uransa vuonna 2009 varpaan rasitusmurtuman vuoksi.
Karōshi

Karōshi (jap. 過労死) on japanilainen ilmiö ja virallinen kuolinsyy, jota käytetään kun työntekijän katsotaan kuolleen liiallisen työteon vuoksi. Sana "karōshi" on japania ja tarkoittaa ylirasitukseen kuolemista. Ilmiöstä tuli lainmukainen kuolinsyy 1980-luvulla, ja siihen kuolleiden työntekijöiden läheisillä on oikeus saada valtiolta vuosittainen rahallinen korvaus. Alun perin karōshi ilmeni pääasiassa sydän- tai aivoperäisinä kuolemina. Nykyisin myös itsemurhan tekeminen liiallisen työrasituksen seurauksena voidaan laskea karōshi-kuolemaksi.
Koska kyseessä on virallinen kuolemansyy, pitää Japani tilastoja karōshi-kuolemiksi lasketuista tapauksista. Vuonna 2010 sydän- ja aivosairausperäisiä karōshi-tapauksia katsottiin olleen 113 kappaletta. Tilastoja ylläpitävä Japanin terveys-, työ- ja hyvinvointiministeriö on kuitenkin kertonut hylkäävänsä jopa puolet karōshi-kuolinsyyn hakemuksista. Vuonna 1994 Japanin talouden suunnitteluvirasto arvioi tapauksia olevan todellisuudessa vuosittain noin tuhat.
Karōshin katsotaan saaneen alkunsa Japanin toisen maailmansodan jälkeisestä voimakkaasta talouskasvusta. 1960-luvulle tultaessa tavalliseksi katsottu työmäärä oli 12 tuntia päivässä. Ensimmäinen karōshi-kuolema kirjattiin 1969.
Wilhelm Roscher

Wilhelm Georg Friedrich Roscher (1817–1894) oli saksalainen taloustieteilijä, joka perusti historiallisen koulukunnan Saksan taloustieteessä. Vuodesta 1848 hän oli Leipzigin yliopiston professori. Roscher oli kansantaloustieteen historiallisen koulukunnan perustajia.
Miesten Divari

Historia

Sarjaa on pelattu kaudesta 1988–1989 asti, mutta sarjataso tunnettiin ennen kautta 2011–2012 nimellä I-divisioona. I-divisioonaa pelattiin itä- ja länsilohkoissa. Nimenvaihdoksen myötä itä- ja länsilohko poistuivat ja tilalle tuli yksi koko Suomen kattava sarjataso, jossa pelaa 14 joukkuetta.

Runkosarja

Kaudella 2019–2020 sarja pelataan yhdessä 14 joukkueen lohkossa. Runkosarja pelataan kaksinkertaisena (26 ottelua). Runkosarjan 8 parasta pääsee pudotuspeleihin. Viimeinen tippuu Suomisarjaan. 12. ja 13. pelaavat putoamiskarsinnoissa. 
Peliaika on 3×20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Jos varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 5 minuutin jatkoaika. Jos ratkaisu ei synny jatkoajalla, pelataan rangaistuslaukauskilpailu  viidellä laukojalla.

Playoffs

Runkosarjan 8 parasta pelaavat pudotuspelit. Puoliväli- ja välierät pelataan paras kolmesta. Välierien voittajajoukkueet kohtaavat finaalissa (paras viidestä). Finaalin voittaja nousee kaudeksi 2019–2020 Salibandyliigaan. 
Pudotuspeleissä jatkoaika kestää 20 minuuttia.

Putoamiskarsinnat

Runkosarjan 12. ja 13. pelaavat keskenään paras kolmesta sarjan. Sarjan voittaja jatkaa ensi kaudella Divarissa ja häviäjä tippuu Suomisarjaan.

Vanha sarjajärjestelmä

Ennen kautta 2011–2012 pelattiin kahdessa lohkossa, jotka oli maantieteellisesti jaettu länsi- ja itälohkoon. Lohkoissa pelasi 12 joukkuetta, jotka pelasivat kaksinkertaisen sarjan yksittäisinä otteluina. Peliaikana oli 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Ottelun päättyessä tasan pelattiin 5 minuutin jatkoaika äkkikuolemaperiaatteella. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat liigakarsinnoissa ja neljä viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II-divisioonaan.
Liigakarsintojen ensimmäisessä vaiheessa lohkovoittajat pelasivat noususta Salibandyliigaan paras viidestä järjestelmällä (kolme voittoa). Voittaja nousi suoraan liigaan seuraavalle kaudelle. Häviäjä puolestaan jatkoi karsintojen toiseen vaiheeseen, jossa se sai vastaansa liigassa 13. sijoittuneen joukkueen. Lohkojen 2. sijoittuneet joukkueet pelasivat keskenään pääsystä karsintojen toiseen vaiheeseen paras viidestä järjestelmällä. Otteluparin voittaja kohtasi liigassa 12. sijoittuneen joukkueen. Molemmissa pareissa enemmän pisteitä runkosarjassa kerännyt aloitti kotijoukkueena. Toisen vaiheen kahden otteluparin voittajat pelasivat seuraavalla liigassa ja häviäjät I-divisioonassa.
Christian Ziege

Ura pelaajana

Saksan maajoukkueessa Ziege pelasi yhteensä 72 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Vuoden 1996 EM-kisojen lisäksi Ziege edusti maataan myös vuosien 1998 ja 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa. Hänet oli myös valittu vuoden 2004 EM-kisojen ryhmään, mutta ei päässyt pelaamaan.
Seurajoukkueurallaan Ziege voitti Bundesliigan kahdesti Bayernissa ja Serie A-mestaruuden kerran Milanissa. Hän voitti myös UEFA Cupin Bayernissa vuonna 1996 ja Liverpoolissa vuonna 2001. Liverpoolin kanssa Ziege voitti myös Englannin liigacupin samana vuonna.

Peliuran jälkeen

Peliuransa jälkeen Ziege on työskennellyt Borussia Mönchengladbachin organisaatiossa. Maaliskuussa 2007 hänet nimitettiin Peter Panderin seuraajaksi seuran urheilutoimenjohtajaksi. Kesällä 2008 Ziegen sopimusta tehtävässä jatkettiin vuoteen 2011 saakka. 
Lokakuussa 2008 Borussia antoi potkut päävalmentaja Jos Luhukaylle ja Ziege siirtyi hoitamaan myös päävalmentajan tehtäviä siihen saakka, kunnes seura löytää uuden päävalmentajan.   Ziegen valmennuspesti jäi yhteen otteluun, jossa Gladbach pelasi 2–2 tasapelin VfL Bochumin kanssa. Uudeksi valmentajaksi nimettiin ottelun jälkeen Hans Meyer.  Ziege jatkoi apuvalmentajana, kunnes joulukuussa 2008 sai potkut apuvalmentajan tehtävistään Gladbachin jäätyä syyskauden jälkeen viidenneksi. Meyer sai kuitenkin jatkaa tehtävässään. 
Toukokuussa 2010 Ziegestä tuli 2. Bundesliigassa pelaavan Arminia Bielefeldin päävalmentaja.  Menestys Arminian peräsimessä jäi kuitenkin kehnoksi ja seura vajosi syyskaudella 2010 sarjan hännille. Ziegen potkuista puhuttiin lähes koko syksyn ajan, kunnes seura lopulta antoi hänelle lähtöpassit marraskuun alussa. Seura majaili 2. Bundesliigan jumbosijalla kerättyään vain neljä pistettä 11 kierrokselta.
Albin Stjerncreutz

Ivar Johan Albin Stjerncreutz (8. huhtikuuta 1808, Ii – 3. huhtikuuta 1863, Helsinki) oli luotsihallituksen tarkastaja.
Stjerncreutz oli Iin entisen nimismiehen, luutnantti Johan Zacharias Stjerncreutzin ja Brita Katarina Laurinin poika. Hän opiskeli Oulun triviaalikoulussa 30.1.1819–12.1827, ja kirjoitti ylioppilaaksi Turussa 25. helmikuuta 1828. Vuonna 1831 Stjerncreutz liittyi laivastoon ja hän toimi aluksi majamestarina ensimmäisessä meriekipaasissa. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin midshipmaniksi, vuonna 1836 luutnantiksi ja edelleen vuonna 1847 kapteeniluutnantiksi.
Vuonna 1850 Stjerncreutz nimitettiin luotsimajuriksi ja Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen tarkastajaksi, sekä vasta perustetun Pohjanlahden merenkulkulaitoksen ensimmäiseksi päälliköksi. Toimessaan merenkulkupiirin päällikkönä Stjerncreutz mm. suunnitteli Pohjanlahdelle vuosina 1850–1857 rakennetut seitsemän arkkitehtuuriltaan vaihtelevaa ja omaperäistä tunnusmajakkaa.
Vuonna 1954 Stjerncreutz nimitettiin ylitirehtöörin apulaiseksi, ja vuonna 1860 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Stjerncreutz kuoli Helsingissä 1863.
Vuonna 1863 julkaistiin Stjerncreutzin Suomalainen meri-sanakirja. Teos on yksi suomenkielisen merimieskoulutuksen pioneeritöistä.
Platinum Games

Historia

Capcomin hallitus päätti lopettaa Clover Studion toiminnan lokakuussa 2006 ja lakkautus tapahtui maaliskuun lopussa 2007. Elokuussa perustettiin Seeds, Inc., joka puolestaan lokakuussa yhdistyi ODD Incorporated -nimisen yhtiön kanssa muodostaen Platinum Gamesin. Toukokuussa 2008 yhtiö teki sopimuksen neljästä pelistä Sega-peliyhtiön kanssa: Bayonetta PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle, scifiroolipeli Infinite Space Nintendo DS:lle, Sin City -elokuvasta inspiraatiota saanut MadWorld Wiille ja Shinji Mikamin ohjaama Vanquish, joka julkaistiin lokakuun 19. vuonna 2010. Mikami ilmoitti sittemmin jättävänsä Platinum Gamesin ja perustavansa oman Tango Gameworks -nimisen pelitalon, joka siirtyi myöhemmin ZeniMax Median omistukseen.
Lokakuussa 2010 Atsushi Inaba ilmoitti Platinum Gamesin yhteistyön Segan kanssa jatkuvan, ja joulukuussa vuonna 2008 laadittuun sopimukseen lisättiinkin vielä viides peli, jonka tammikuussa 2011 paljastettiin olevan Anarchy Reigns, joka julkaisuajaksi kaavailtiin heinäkuuta 2012. Anarchy Reigns on jatkoa aiemmin ilmestyneelle MadWorldille. Vuoden 2011 loppupuolella Platinum Gamesin ilmoitettiin olevan myös Konamin Metal Gear Rising: Revengeance -pelin kehittäjä. Vuoden 2012 E3-messuilla peliyhtiö Nintendo kertoi julkaisevansa Platinum Gamesin kehittämän The Wonderful 101:n, ja syyskuussa ilmoitettiin myös aikeista tehdä Bayonettalle jatko-osa Bayonetta 2 Wii U -pelikonsolille.
Vuonna 2017 Square Enix julkaisi yhtiön kehittämän pelin Nier: Automata.
Lainsuojattomat

Musiikki

Elokuvan musiikin on säveltänyt, sovittanut ja sen esittää Ry Cooder. Osa kappaleista on julkaistu levynä The Long Riders. Se oli Cooderin ensimmäinen Hillille säveltämistä elokuvamusiikeista.

Vastaanotto

Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kolme antoi Lainsuojattomille kolme tähteä, kolme arvostelijaa kaksi tähteä ja kaksi yhden tähden, keskiarvona 1,89 tähteä neljästä.