google/wiki40b huggingface dataset:
Kirjanpito

Konsernitilinpäätös Suomessa

Suomessa kirjanpitolain kuudennessa luvussa on säädetty konsernien velvollisuudesta laatia konsolidoitu tilinpäätös, josta ilmenee koko konsernin yhteinen tulos. Esimerkiksi suomalaiset osakeyhtiöt julkistavat tilinpäätöksensä paitsi emoyhtiön, myös koko konsernin osalta.
Konsernitilinpäätöksen laatimisperiaatteet poikkeavat tavallisen tilinpäätöksen laatimisperiaatteista. Siinä eliminoidaan muun muassa saman konsernin yritysten väliset liiketapahtumat. Vuoden 2005 alusta pörssiyrityksissä otettiin käyttöön konsernitilinpäätöksen yhtenäistetyt kansainväliset laadintasäännöt, ns. IFRS (International Financial Reporting Standards) IFRS-tilinpäätöksen tulee olla auktorisoidun tilintarkastajan tarkastama.
William de St-Calais

William de St-Calais tai Carilef (k.2. tammikuuta 1096) oli keskiaikainen normannimunkki ja Durhamin piispa. Hän sai opetusta Odo Bayeuxlaisen alaisuudessa ja hänestä tuli St Vincent-des-Présin luostarin apotti lähellä Le Mansia.

Varhainen elämä

Williamin isä, jonka nimeä ei tiedetä, tuli jossain vaiheessa munkiksi Saint-Calaisin luostariin. Hänen äitinsä nimi Ascelina tai Anselma tiedetään Durhamin arkistoista.

Kapina ja oikeudenkäynti

Kuningas Vilhelm Punaisen sedän Odo Bayeuxlaisen noustua kapinaan tätä vastaan, St-Calaisia pidettiin syyllisenä. Vilhelm asetti piispan syytteeseen maanpetoksesta. Oikeudenkäynnin pöytäkirja De Iniusta Vexacione Willelmi Episcopi Primi on varhaisin tallella oleva aikalaiskuvaus englantilaisesta valtiorikosoikeudenkäynnistä. Hänet karkotettiin maanpakoon vuonna 1088. Normandiassa hänestä tuli Robert II:n neuvonantaja.

Kuolema ja jälkimaine

St-Calais kuoli 2. tammikuuta 1096. Historioitsija Frank Barlow kuvailee häntä "hyväksi tutkijaksi ja moitteetonta elämää viettäneeksi munkiksi".
Khaled Ayari

Ura

Ayari aloitti ammattilaisuransa AS Arianan riveissä kaudella 2007–2008, josta hän siirtyi Tunisian menestyneimpään seuraan Espéranceen tammikuussa 2008.
11. tammikuuta 2013 Ayari siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Angersiin. Ayari pelasi avauskaudella neljätoista sarjaottelua Ligue 2:ssa, joissa hän onnistui maalinteossa neljästi. Kaudella 2013–2014 Ayari sai enemmän vastuuta ja teki yhdeksän maalia pelaamissaan 32 sarjaottelussa.
Savo (sanomalehti)

Savo (vuonna 1891 Savotar, vuosina 1891–1903 Uusi Savo ja vuosina 1904–1909 Otava) oli Kuopiossa vuosina 1878–1972 ilmestynyt sanomalehti.
Kuopion suomenmieliset perustivat Savon kielipoliittisesti laimean Tapion kilpailijaksi. Vuonna 1887 toimittajiksi tulivat Juhani ja Pekka Brofeldt, joiden aikana lehden linjaksi muodostui radikaali nuorsuomalaisuus. Sensuuri lakkautti Savon vuonna 1891. Sen tilalle perustettiin ensin Savotar ja sitten Uusi Savo. Välivaiheessa ilmestyi vuoden ajan myös Pekka Brofeldtin toimittama Savon Viikkolehti. Uusi Savo lakkautettiin helmikuun manifestin jälkeen vuonna 1899. Päätös ei koskenut lehden kolmipäiväistä painosta, mutta sekin lakkasi toukokuussa 1903, kun toimittajat Pekka ja Kalle Brofeldt karkotettiin maasta.
Kaupungin nuorsuomalaiset saivat lehden tilalle V. A. Marjasen julkaiseman Otavan, joka oli aluksi linjaltaan hyvin varovainen ja epäpoliittinen. Vähitellen siitä kehittyi kaupungin liikemiespiirien lehti, jonka ainoa asia oli perustuslaillinen vastarinta. Nuorsuomalaisten puolueriitoihin kyllästynyt Marjanen myi lehden Kuopion Uudelle Kirjapainolle, joka alkoi julkaista sitä vuoden 1910 alusta jälleen Savo-nimisenä.
Suomen sisällissodan jälkeen Savo kannatti tasavaltaa kaupungin nuorsuomalaisten enemmistön ollessa monarkian kannalla. Liikemiehet Janne Vartiainen ja Lauri Hallman ostivat syksyllä 1918 lehden julkaisuyhtiön osake-enemmistön, minkä jälkeen Savosta tuli kokoomuksen äänenkannattaja. 1920-luvun lopulla kokoomus hankki lehden kokonaan omistukseensa, ja vuoteen 1947 saakka sen päätoimittaja työskenteli myös puolueen piirisihteerinä. Kustannusyhtiöksi tuli Kirjapaino Oy Savo vuonna 1942.
Sivistyneistöön vedonnut Savo oli aluksi Kuopion kaupungin ykköslehti, mutta maaseudulla se kärsi tappion kilpailussa Savon Sanomien kanssa. Toisen maailmansodan jälkeen Savo jäi myös Kuopion kakkoslehdeksi, jota ylläpidettiin kirjapainoyhtiön tuotoilla. Yhtiön muututtua tappiolliseksi se joutui Savon Sanomille, joka lakkautti lehden.
Lehti ilmestyi vuonna 1879 kerran, vuodesta 1880 lähtien kahdesti, vuodesta 1891 kolmesti, vuodesta 1898 kuudesti, vuodesta 1899 kolmesti, vuodesta 1908 kuudesti, vuodesta 1910 kolmesti, vuodesta 1920 kuudesti, vuodesta 1951 seitsemästi ja loppuvaiheessa viidesti viikossa. Sen levikki oli 5 000 kappaletta vuonna 1899, 10 800 kappaletta vuonna 1923, 17 500 kappaletta vuonna 1955 ja 14 386 kappaletta vuonna 1971. Päätoimittajina työskentelivät August Kuokkanen (1879–1886), Juhani Brofeldt (1887–1889), Pekka Brofeldt (1890–1903), V. A. Marjanen (1904–1909), Mikko Puhakka (1910–1911), Jaakko Laurila (1911–1914 ja 1917–1918), Yrjö Eränen (1914–1916), Tatu Nissinen (1917), Edvard Vaarama (1918–1920), Juhana Wilhelm Tuura (1920–1922), Albert Paavilainen (1922–1926), A. A. Niskala (1926–1929), Heikki Kokko (1929–1931), Niilo Vapaavuori (1931–1935), Jalmari Lampela (1935–1942), Yrjö Leiwo (1942–1950 ja 1954), Pentti Lyytinen (1950–1954) ja Paavo Eerikäinen (1954–1972).
Altocumulus undulatus

Altocumulus undulatus eli aaltomainen hahtuvapilvi esiintyy 2000-5000 metrin korkeudessa. Se on cirrocumulus- eli palleropilveä tummempi, mutta pienempi kuin kumpukerrospilvi. Altocumulus undulatus on yleensä harmaa, mutta myös valkoisia pilviä tavataan. Pilven keskipaksuus on yleensä alle 100 metriä. Toisin kuin jotkut pilvet, altocumulus undulatus esiintyy kaikkina vuodenaikoina.
Altocumulus undulatus syntyy keskikorkeuksien windshear-tilanteessa, jolloin tuulen nopeus ja/tai suunta muuttuu äkillisesti korkeuden muuttuessa. Nopeuden muutos aiheuttaa paine-eron, joka laittaa ilmamassan aaltoliikkeeseen (vrt. aaltojen synty vedessä).
A Whole New World

Palkintoja

”A Whole New World” voitti vuoden 1992 parhaan laulun Oscar-palkinnon ja Golden Globe -palkinnon parhaasta kappaleesta. Kappale voitti myös Grammyn.

Julkaisut ja listasijoitukset

Kappaleen singlejulkaisu ilmestyi 5. marraskuuta 1992 ja se saavutti ensimmäisen sijan Billboard Hot 100 -listalla 6. maaliskuuta 1993 ohittaen Whitney Houstonin kappaleen ”I Will Always Love You”, joka oli pitänyt listan kärkisijaa 14 viikkoa.
”A Whole New World” on ainoa Disney-kappale, joka on saavuttanut ensimmäisen sijan Yhdysvaltain singlelistalla. Kappale on julkaistu myös Sonyn vuonna 1999 julkaisemalla albumilla All Time Greatest Movie Songs.
Kassiopeia (mytologia)

Kassiopeia (muinaiskreikaksi Κασσιόπεια) oli kreikkalaisessa mytologiassa Etiopian kuningatar ja Kefeuksen puoliso. Heillä oli tytär Andromeda.
Kassiopeia oli erittäin kaunis nainen, mutta myös ylimielinen ja pöyhkeä. Hän kerskui olevansa neireidejäkin kauniimpi, ja tästä raivostunut Poseidon päätti lähettää merihirviön piinaamaan maata rangaistukseksi. Oraakkeli oli kertonut ahdingon loppuvan, jos he uhraisivat Andromedan, kuninkaan tyttären, pedolle. Niin tämä sidottiin kahleilla kallioon pedon saaliiksi, mutta Perseus, osuessaan paikalle Pegasos-hevosellaan, surmasi pedon ja vapautti Andromedan sovittuaan ensin Kefeuksen kanssa saavansa tämän vaimokseen.
Tapahtumien muistoksi jumalat nostivat koko perheen taivaalle tähtikuvioiksi; heidän joukossaan myös Kassiopeian. Rangaistukseksi ylimielisyydestään hänet istutettiin taivaalle tuoliin, joka kiertää zeniittiä siten, että puolet ajasta hän joutuu istumaan sillä ylösalaisin.
Maggie Reilly

Maggie Reilly (s. 15. syyskuuta 1956 Glasgow) on skotlantilainen laulaja. Hänet tunnetaan yhteistyöstään Mike Oldfieldin kanssa 1980-luvulla sekä vuonna 1992 alkaneesta soolourastaan.

Elämä ja ura

Maggie Reilly syntyi Glasgow’ssa vuonna 1956. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli paikallinen bluesyhtye nimeltä Joe Cool. Se vaihtoi nimekseen Cado Belle ja julkaisi yhden albumin ja EP:n ennen hajoamistaan vuonna 1977. Reilly toimi sen jälkeen sessiolaulajana ja lauloi Riotous Assembly -triossa.
Reilly tutustui muusikko Mike Oldfieldiin vuonna 1979 ja lauloi sen jälkeen Oldfieldin albumeilla QE2, Five Miles Out, Crises, Discovery ja Earth Moving. Reillyn ensimmäinen soololevy oli cover-single ”As Tears Go By” vuonna 1984. Sitä seuranneina vuosina hän kasvatti lapsiaan ja lauloi vain harvakseltaan. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Echoes julkaistiin vuonna 1992. Sen jälkeen hän on julkaissut lisää sooloalbumeja.
Miko Kivinen

Miko Kivinen (s. 1968) on kuopiolainen näytelmäkirjailija, esiintyjä ja muusikko. Kivinen on opiskellut valokuvausta Lahden muotoiluinstituutissa ja valittiin vuonna 1990 Fotofinlandia-finaaliin valokuvataiteilija Juha Metson kanssa.
Kivinen voitti vuonna 2000 Väli-Suomen Sanomien järjestämän valtakunnallisen näytelmäkirjoituskilpailun ja vuonna 2001 Kalle Päätalo -rahaston kannustuspalkinnon. Hän on kirjoittanut useita näytelmiä, joita on esitetty muun muassa Kuopion, Lahden, Vaasan ja Kemin kaupunginteattereissa sekä kuopiolaisessa Tanssiteatteri Minimissä. Hän on kirjoittanut myös useita kuunnelmia Radioteatterille. Hänen kuunnelmansa Jänishousut osallistui Prix Europa -kilpailuun Suomen edustajana vuonna 2001.
Kivinen on näytellyt vierailevana näyttelijänä muun muassa Suomen Kansallisteatterissa, Leea ja Klaus Klemolan Maaseudun tulevaisuus-näytelmässä, Tanssiteatteri Minimissä sekä helsinkiläisessä Aurinkoteatterissa. Kivinen on tehnyt myös paljon yhteistyötä ohjaaja ja näytelmäkirjailija Leea Klemolan sekä hänen miehensä Juha Mustanojan kanssa.
Kivisen näytelmiä ovat ohjanneet hänen itsensä lisäksi muun muassa Leea Klemola, Milko Lehto, Taava Hakala ja Samuli Reunanen.

Kuolio

Kivisen kehittämä Kuolio-hahmo on liikunnallinen sankarifilosofi, esiintyjä ja muusikko. Kuolio on lukuisten musiikkiesitysten lisäksi tehnyt esitystaidetta sekä Kuolio-musikaalin ja Miehen Kuolema-näytelmän. Valokuvataitelija Juha Metso on ohjannut Kuoliolle kaksi musiikkivideota: Liisa ja Kaikki on ok (tavallaan).
Miehen Kuolema oli Tanssiteatteri Minimin tuotantoa ja sai ensi-iltansa vuonna 2013 Korjaamolla. Sen ohjasi Leea Klemola.
Kuolio on julkaissut albumin Miehen kuolema. Sen julkaisi tamperelainen Joteskii Groteskii levy-yhtiö vuonna 2016.

Muut ryhmät

Kivinen on vuonna 2014 perustetun PeukaLoiset-performanssiryhmä ja yhtyeen jäsen. PeukaLoiset on valokuvataiteilija Juha Metson ja Miko Kivisen perustama esitystaiteellinen ryhmä.
Miko Kivinen on myös kuopiolaisen Mickey and The Studentsin laulaja ja lauluntekijä Dave Forestfieldin kanssa. Yhtye on tehnyt kolme levyä: Criminals Rule, Some People ja Bubbles
Nana (manga)

NANA (ナナ) on shōjo-mangasarja, jonka tekijä on Ai Yazawa. NANA:sta on tehty anime sekä kaksi live action elokuvaa. Mangan ensimmäisiä 12 osaa myytiin Japanissa yli 22 miljoonaa kappaletta ja vuonna 2005 siitä tuli maailman neljänneksi suosituin manga. Kesäkuussa 2009 Ai Yazawa jätti sarjan tauolle sairastuttuaan julkisuudelle tuntemattomasta syystä. Vuoden 2010 huhtikuussa Yazawa ilmoitti palanneensa sairaalasta, mutta ei maininnut koska aikoo jatkaa työskentelyään NANA:n parissa. NANA:a julkaisee Pohjois-Amerikassa Viz Media, Suomessa Egmont Kustannus. Sarja on edennyt 21. osaan.

Juoni

NANA (jap. numero seitsemän) kertoo kahdesta tytöstä, joiden kummankin nimi on Nana. Punk-prinsessasta ja rakkaudenkipeästä pikkukaupungin tytöstä Tokion sykkeessä. Nana Komatsu, lempinimeltään Hachi (jap. numero kahdeksan), on kotoisin maaseudun pikkukaupungista, josta hän muuttaa poikaystävänsä perässä Tokioon aloittaakseen elämänsä alusta ja toteuttaakseen unelmansa. Nana Oosaki on punk-rock-laulaja, joka muuttaa Tokioon koska haluaa ansaita leipänsä laulamalla. Nanat tapaavat junassa ja he muuttavat myöhemmin samaan asuntoon, jonka myötä Hachi tutustuu Blastin (Black Stones), Nanan huomiota keräävän bändin, jäseniin ja sitä kautta musiikkimaailman julkkiksiin.
Weidendammer Brücke

Weidendammer Brücke on Spreejoen ylittävä silta Berliinin keskustassa. Friedrichstraße kulkee siltaa pitkin. Silta tunnetaan sen kaiteita koristavista valurautaisista Preussin vaakunakotkista.
Paikalla oli alkujaan nostosilta, joka tunnettiin ensin nimellä Dorotheenstädtische Brücke ja sen jälkeen Spandauische Brücke, sillä Berliinistä Spandauhun johtava tie kulki sen yli. Vuonna 1824 paikalle rakennettiin Manner-Euroopan ensimmäinen valuraudasta tehty silta, joka valmistettiin Englannissa ja kuljetettiin Berliiniin. Nykyinen silta valmistui vuosina 1895–1896. Se oli yksi harvoja Berliinin siltoja, jotka säilyivät ehjinä toisen maailmansodan läpi. Berliinin taistelun loppuvaiheessa monet saksalaiset yrittivät paeta puna-armeijan piirittämästä kaupungin keskustasta tämän sillan yli. Eräiden tietojan mukaan natsijohtaja Martin Bormann sai surmansa sillalla tällaisen yrityksen yhteydessä.
Itä-Saksasta vuonna 1976 karkotettu lauluntekijä Wolf Biermann sepitti sillasta ja sen rautakotkista kertovan kuuluisan laulun Preußischer Ikarus.
Hemming

Autuas Hemming (myös Hemmingus; n. 1290 – 21. toukokuuta 1366 Turku) toimi Turun piispana vuosina 1338–1366. Hän oli Suomen keskiajan mahtavimpia piispoja ja hallitsijoita.
Hemming oli syntyisin Bälingen pitäjästä, Uppsalan hiippakunnasta, Ruotsista. Hän perusti Turkuun tuomiorovastin viran (lat. archipraepositus) vuonna 1340, koulun ja sairaalan sekä omilla kirjalahjoituksillaan tuomiokirkon kirjaston. Tuomiorovastin viran myötä tämän alaisuuteen tulivat liitetyiksi Nousiainen, Raisio, Santamala ja Lieto kappeleinensa. Hemming puolusti tarmokkaasti kirkon etuja valtiovaltaa vastaan. Hän kartutti kirkon maaomaisuutta ja julkaisi vuonna 1352 Suomen ensimmäisen kokoelman kirkollisia säädöksiä.
Johannes Messenius kirjoitti Hemmingin kieltäneen vuonna 1348 kuningas Maunu Eerikinpoikaa jatkamasta suomalaisten tyrannisoimista sekä käyttämästä niin sanottua Pietarin penninkiä sotatoimiin. Näiden kieltojen johdosta Maunu Eerikinpoika antoi vangita Hemmingin, joka kuitenkin Messeniuksen mukaan pääsi pian vapaaksi.
Hemming oli Pyhän Birgitan läheinen ystävä. 1497 paavi Aleksanteri VI vahvisti Hemmingin kultin. Hemmingin reliikkien translaatiojuhla (pyhän henkilön jäännösten juhlallinen siirtäminen kirkkoon) ja autuaaksi julistamisjuhla vietettiin Turussa 1514. Hänet oli tarkoitus julistaa pyhimykseksi, mutta uskonpuhdistuksen vuoksi prosessi jäi kesken. Hemmingin arkkuna pidetty relikvaario on yhä jäljellä Turun tuomiokirkossa.
Ruotsalaisessa ja suomalaisessa kalenterissa Hemmingin päivä on yhä 22.5.
Anafora

Anafora on ortodoksisen liturgian eli ehtoollisjumalanpalveluksen pääkohta, jonka aikana Pyhä Ehtoollinen siunataan. Eukaristia, kiitosuhri eli Pyhän Ehtoollisen asettaminen on ortodoksisen kirkon sakramenteista keskeisin ja tärkein. Siksi se kuuluu keskeisenä osana liturgiapalvelukseen.
Anafora on eukaristian sydän; sen synty on pääsiäisateriassa jonka Jeesus vietti opetuslastensa kanssa; täällä hän ensi kerran asetti ehtoollisen. Apostolien aikana toimitusta kutsuttiin leivän murtamiseksi. Herran lausumat alkuperäiset Ehtoollisen siunaussanat ovat aina olleet keskeinen osa anaforaa, samoin kiitosrukous, leivän murtaminen ja maljan siunaaminen.
Lisäksi toimitetaan epikleesi eli rukous Pyhän Hengen lähettämisestä läsnä olevan seurakunnan ja esiintuotujen Pyhien lahjojen päälle. Anafora on vuosisatojen läpi ollut liturgian ydin jonka ympärille muut liturgian osat ovat vähitellen kasvaneet. Koko kiitosuhri rakentuu sen ajatuksen ympärille että se toimitetaan kiitoksena Kristukselle hänen suuresta uhristaan maailman elämän edestä. Viini ja leipä – Jumalan omat lahjat ihmiselle – kohotetaan nyt verettömänä uhrina Jumalan eteen. Tämän jälkeen pappi lukee epikleesirukouksen ja siunaa Pyhät lahjat. Tämän rukouksen lopuksi seurakunta kumartaa maahan asti kunnioittaakseen Kristusta joka on läsnä seurakunnan keskellä.
Seuraavaksi rukoillaan edesmenneiden isien, patriarkkojen, profeettain, saarnaajien ja tunnustajien ja erityisesti Jumalansynnyttäjän puolesta, jolle veisataan oma ylistysveisu. Mutta ei yksin kirkastettujen pyhien vaan koko maailman ja koko ihmiskunnan puolesta jatketaan nyt eukaristista rukousta. Erikseen rukoillaan oman piispan sekä erityistä huolenpitoa tarvitsevien kuten sairaiden puolesta.
Anafora päättyy papin siunaukseen:
»Suuren Jumalamme ja Vapahtajamme Jeesuksen Kristuksen laupeus olkoon kaikkien teidän kanssanne»
Belle Époque – muutosten aika

Juoni

Elokuva sijoittuu Espanjan maaseudulle talveen 1931, jolloin maan monarkia on murtumassa tasavaltalaisten kansannousun tieltä. Nuori tasavaltalaisia kannattava sotilaskarkuri Fernando (Jorge Sanz) pakenee monarkistipartiota ja tapaa vanhahkon tasavaltalaismielisen Manolon (Fernando Fernán Gómez), jonka maatilalle hän pääsee turvaan. Hänen on tarkoitus jatkaa matkaansa seuraavana päivänä kohti Madridia, mutta kun Manolon kauniit tyttäret (Miriam Díaz-Aroca, Maribel Verdú, Ariadna Gil ja Penélope Cruz) saapuvat lomailemaan isänsä luokse, hän jääkin vielä majailemaan Manolon tiluksille. Tyttärien voimakkaat luonteet, viehätysvoima ja vapaa seksuaalisuus vievät pian voiton Fernandosta, joka rakastuu intohimoisesti yksitellen jokaiseen tyttäreen.

Tuotanto

Belle Époque – muutosten aika -elokuvaa aloitettiin kehitellä vuonna 1990. Elokuvan kuvaukset alkoivat 5. heinäkuuta 1992 ja päättyivät 26. elokuuta 1992. Belle Époque kuvattiin kokonaan Portugalissa, missä sen kuvaaminen oli paljon halvempaa kuin Espanjassa. Elokuvan budjettina olikin vain noin 160 miljoonaa pesetaa, mikä vastaa alle miljoonaa euroa. Portugalissa elokuvan kuvauspaikkoina olivat muun muassa Lissabonin piirissä sijaitsevat Arruda dos Vinhosin, Azambujan ja Sobral de Monte Agraçon kunnat sekä Évoran piirissä sijaitseva Estremozin kunta. Belle Époquen tuotantoyhtiöinä olivat espanjalaiset Fernando Trueba Producciones Cinematográficas ja Lolafilms, portugalilainen Animatógrafo sekä ranskalainen French Productions. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös espanjalainen Sogepaq ja ranskalainen Eurimages.

Julkaisu ja vastaanotto

Belle Époque – muutosten aika sai ensi-iltansa Espanjassa 3. joulukuuta 1992 ja Suomessa 19. toukokuuta 1995. Elokuva tuotti Espanjassa 5 108 975 euroa ja Yhdysvalloissa 5 418 216 dollaria. Belle Époque oli Suomessa 80. katsotuin elokuva 7 468 hengen katsojamäärällään vuonna 1995. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Espanjassa Universal Pictures International Spain, S.L. ja Suomessa Finnkino. Future Film julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle vuonna 2004.
Belle Époque – muutosten aika on saanut elokuvakriitikoilta hyvin myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 94% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 16 arviointiin. 5 860 käyttäjästä 77% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,7/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 7 633 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,2/10.
Leino (suunnittelualue)

Leino on Tampereen koilliseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Leinon suunnittelualueeseen kuuluvat Linnainmaan, Leinolan, Holvastin, Vehmaisten ja Hankkion tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
MiTAC

MiTAC Intrenational Corporation (TSE: 2315 ) (神達) on taiwanilainen elektroniikka-alan konserni, joka perustettiin 8. joulukuuta 1982. Yhtiön omistaa Mio Technology ja Tyan yhtiöt.
MiTACin päätuoteperheet ovat PC-tietokoneet, serverit ja matkapuhelimet. Näiden toteutuksessa työskentelee MiTACin palveluksessa noin 25 000 ihmistä eri puolilla maailmaa. Yhtymän pääkonttori on Taiwanissa ja kokoonpanotehtaita sijaitsee Yhdysvalloissa, Japanissa, Kiinassa ja Euroopan unionin alueella.
22. helmikuuta 2007 MiTAC osti paikannuslaiteliiketoiminnan Navman-yrityksen omistajalta.
Akša

Akša (ven. Акша́) on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ononin ja sen sivujoen Akšan laaksossa 269 kilometriä Tšitasta etelään. Kylä on Akšan piirin keskus. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2002).
Totmasta muuttaneet talonpojat perustivat kylän vuonna 1750. Siellä ovat asuneet karkotettuina dekabristit Pavel Abramov (1832–1836), Konstantin Torson (1835–1837) ja Wilhelm Küchelbecker (1839–1844). Vuodesta 1872 lähtien Akša oli kaupunki sekä Taka-Baikalian lääniin kuuluneen piirikunnan ja kasakkastanitsan keskus. Vuonna 1926 se alennettiin kyläksi.
Akšassa on metsäteollisuutta ja lihatehdas. Kylässä toimii keskikoulu, lasten luomistyön keskus, urheilukoulu, kulttuuritalo, kotiseutumuseo, kirjasto, piirisairaala ja ortodoksinen pyhän Nikolaoksen kirkko. Paikallislehtenä ilmestyy Selskaja nov. Nähtävyyksiä ovat Pavel Abramovin hauta, Akšan linnoituksen jäänteet sekä vanhat asuintalot.
Salustios Emesalainen

Salustios Emesalainen (muinaiskreikaksi Σαλούστιος; 400-luvun loppu) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Syyrian Emesasta.
Salustioksen isä Basileides oli syyrialainen ja äiti Theoklea oli kotoisin Emesasta, jossa Salustios todennäköisesti syntyi ja jossa hän eli varhaisen elämänsä. Salustios opiskeli ensin lakia, sitten Emesassa retoriikkaa erään Eunoioksen oppilaana. Sittemmin hän hylkäsi nämä opinnot ja ryhtyi sofistiksi. Hän kiinnitti erityisesti huomiota attikalaisiin puhujiin ja opetteli kaikki Demostheneen puheet ulkoa. Omissa puheissaan hän jäljitteli näitä esikuvia.
Havaittuaan, etteivät Eunoioksen opit enää palvelleet häntä, Salustios matkusti Ateenaan ja edelleen Aleksandriaan Isidoros Aleksandrialaisen seurassa, ja näissä kaupungeissa hän opiskeli retoriikkaa. Hän tutustui myös filosofiaan. Opiskeltuaan jonkun aikaa uusplatonilaisten oppilaana hän liittyi kyynikoihin. Simplikios kertoo, että Salustios muun muassa laittoi punaisena hehkuvia hiiliä reisilleen ja katsoi, kuinka kauan kesti kipua.
Salustios hyökkäsi aikansa filosofeja vastaan voimakkaasti kaikella kaunopuheisuudellaan ja nokkeluudellaan ja pyrki tekemään nämä naurunalaisiksi. Hän katsoi filosofian olevan mahdotonta ja varoitti nuoria miehiä turvautumasta sen opettajiin. Salustios kinasi muun muassa uusplatonilaisen Prokloksen kanssa. Fotioksen mukaan Salustios teeskenteli ennustamista ja esitti näkevänsä henkilön silmistä, millaisen kuoleman tämä tulee kokemaan.
Salustioksen epäiltiin suhtautuvan jumaliin epäkunnioittavasti. Ainakin hän hyökkäsi voimakkaasti uusplatonilaisten teologisia ajatuksia kohtaan.
Times Square Church

Viikoittaiset tilaisuudet

David Wilkerson oli omien sanojensa mukaan saanut paljon kritiikkiä seurakunnan perustamisen hetkellä siitä, että hänen seurakunnassaan oli mustia ja valkoisia samassa kokouksessa. Nykyisin seurakunnan tilaisuuksiin osallistuu ihmisiä yli sadasta eri kansallisesta alkuperästä. Myöhemmin häneltä oli kysytty, mikä hänen menestyksensä salaisuus on, johon hän vastasi: "Me teemme kaiken väärin (muiden näkökulmasta). Meillä ei ole mitään suunnitelmaa tai ohjelmaa kokouksessa, me vain rukoilemme ja paastoamme". Pastori Ben Crandallin mukaan seurakunta jakaa jokaiselle uudelle kristitylle ilmaiseksi Johanneksen Evankeliumi -kirjan.
Viikoittain kokouksia on sunnuntaisin kolme, alkaen klo 10:00; 15:00 ja 18:00. Ihmiset tulevat tunteja aikaisemmin kokouksiin varaamaan paikkansa, jättäen jotakin penkille ja lähtevät sitten aamupalalle tai lounaalle. Tiistaisin ja perjantaisin on myös kokouksia klo 19:00 alkaen. Seurakunnan kokousten, pienryhmien ja kurssien lisäksi viikoittain seurakunnassa on rukoustilaisuuksia noin 15 tunnin verran. Maanantaisin seurakunta on suljettu.
Viikoittaisista kokouksista pystyy seuraamaan Internetin kautta suoratoistona sunnuntain klo 10:00alkavaa kokousta, joka alkaa Suomen aikaan klo 17:00. Katso tai kuuntele suorana.
Aku Ankka Lataamo

Aku Ankka Lataamo (nykyään nimellä Aku Ankka Digipalvelu, puhekielessä edelleen Lataamo) on digitaalinen palvelu, josta löytyy kaikki Suomessa julkaistut Aku Ankka -lehdet sekä Aku Ankan taskukirjat. Aku Ankka Lataamo on palkittu Paras ajanvietepalvelu 2014 -palkinnolla.

Palvelu

Palvelu toimii iPhonella ja Android-käyttöjärjestelmän laitteilla sekä verkkoselaimella. 
Sarjakuvien selaaminen on tehty helpoksi; Sarjakuvia voi selata piirtäjän, hahmon ja vuoden perusteella. Lisäksi lehdille ja taskukirjoille on omat osiot, joista ne löytää julkaisujärjestyksessä.

Hinta

Aku Ankka Digipalvelua käytetään kuukausimaksulla, joka maksaa noin kahdeksan euroa kuussa.