google/wiki40b huggingface dataset:
Ylitornion kunta

Kuntajaon kehitys

Ylitornion pitäjä erotettiin Tornion pitäjästä vuonna 1482, jolloin sen nimenä oli Särkilax. Nykyisen nimen pitäjä sai vuonna 1620. Vuonna 1602 pitäjästä erotettiin Tornion lappalaisseurakunta (käsitti osia nykyisten Ruotsin, Suomen ja Norjan pohjoisosista), vuonna 1617 Hietaniemen pitäjä, Kengiksen ruukinseurakunta 1655 ja vuonna 1725 Pajalan pitäjä.
Alkuperäinen Ylitornion pitäjä sijaitsi Tornionjoen molemmilla puolilla. Jäljelle jääneen Ylitornion pitäjän itäosan Ruotsi luovutti Venäjälle Haminan rauhassa vuonna 1809. Nykyisin tällä alueella sijaitsevat Suomen Ylitornion (aiemmin Alkkula) ja Pellon (aiemmin Turtola) kunnat. Pitäjän länsiosasta erotettiin vielä Korpilompolon pitäjä vuonna 1856. Loppuosasta pitäjää tuli Ylitornion maalaiskunta vuoden 1862 kuntauudistuksessa. Nykyiset rajansa Ylitornion kunta sai vuonna 1969, jolloin Hietaniemi liitettiin siihen takaisin.

Muita paikkakuntia

Alkkula (ruots. Alkullen), Hepokangas, Koivukylä, Korva (tai Torakankorva), Lampisenpää, Luppio (ruots. Niemis), Maunu, Niskanpää, Orjasjärvi, Potila, Päkkilä (ruots. Bäckesta), Ruskola, Valkeakoski, Vyöni, Yli Kuittasjärvi
Philippe Ranaivomanana

Philippe Ranaivomanana (s. 12. toukokuuta 1949) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. lokakuuta 1977 ja nimitettiin Ihosyn hiippakunnan piispaksi 2. tammikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philibert Randriambololona, jota avustivat Félix Ramananarivo ja Fulgence Rabeony.
13. marraskuuta 2009 Ranaivomanana sai nimityksen Antsirabén hiippakunnan piispaksi.
Infinite Mass

Taustatietoa

Yhtye tuli tunnetuksi voitettuaan rapin Ruotsin mestaruuden vuonna 1992. Yhtye niitti kuuluisuutta myös osallistuessaan Sökarna -elokuvaan ja julkaistessaan "Shoot the Racist" -nimisen singlen, jonka sanoituksia ruotsalainen media kritisoi. Yhtye tekee musiikkiaan englannin kielellä.
Kungsholmen (saari)

Kungsholmen on saari Mälaren-järvessä, Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Riddarfjärden-lahden pohjoisosassa. Saari on maa-alaltaan 3,91 neliökilometriä, ja sen ympärysmitta on noin 8,9 kilometriä. Korkein kohta on Stadshagsplan 47 metrin korkeudessa.
Kungsholmenilla on asukkaita noin 41 000. Hallinnollisesti saari on jaettu viiteen kaupunginosaan, Kungsholmeniin, Mariebergiin, Kristinebergiin, Fredhälliin sekä Stadshageniin. Näistä Kungsholmenin kaupunginosa on maa-alaltaan suurin.
1400-luvulla Kungsholmenin saarta asuttivat fransiskaanit, ja tuohon aikaan se tunnettiin nimellä Munklägret.
Paratriathlon kesäparalympialaisissa 2016

Paratriathlonissa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa ensimmäistä kertaa. Kilpailut käytiin 10.–12. syyskuuta. Eri kilpailumuotoja oli yhteensä 6, jotka oli jaoteltu vammaisuusluokan ja sukupuolen mukaan. Kilpailut käytiin Forte de Copacabanan ympäristössä.

Luokat

Paratriathlonissa on käytössä viisi vammaluokkaa. Pyörätuoli- eli PT1-luokassa, joka on mukana vain miehille, urheilevat sellaiset triathlonistit, jotka pystyvät uimaan, pyöräilevät käsipyörällä ja suorittavat juoksuosuuden kilpapyörätuoleilla. PT1-luokassa kilpailevat sellaisia urheilijoita, joilla on esimerkiksi heikentynyt lihasvoima, alaraajojen amputaatioita ja selkäydinvammoja. Luokissa PT2-4 on sellaisia urheilijoita, jotka pyöräilevät tavallisilla polkupyörillä ja voivat juosta proteesin tai muun apuvälineen kanssa. Juosta saa myös ilman apuvälinettä. Näissä luokissa on sellaisia urheilijoita, joilla on heikentynyttä lihasvoimaa, liikealueiden puutosta, ataksia tai atetoosi. Sekä naisilla että miehillä on luokat PT2 ja PT4. Luokassa PT5, joka järjestetään vain naisille, kilpailevat näkövammaiset urheilijat. Heidän mukanaan on opas. Pyöräilyosuus suoritetaan tandempyörällä.
Kolmoishermosärky

Kolmoishermosärky eli trigeminusneuralgia on viidenteen aivohermoon eli kolmoishermoon (nervus trigeminus) liittyvä neuropaattinen kipu. Sairauden vuosittainen esiintyvyys on noin 1/10 000; sitä esiintyy enemmän naisilla kuin miehillä, ja yleisintä se on keski-ikäisillä.
Kolmoishermosärystä voidaan erottaa kaksi muotoa, joiden oireet ovat usein samantapaiset: klassinen eli idiopaattinen sekä symptomaattinen trigeminusneuralgia. Klassinen muoto johtuu tavallisesti kolmoishermoa painavasta valtimosta aivorungon alueella eikä siihen liity muuta neurologista sairautta. Symptomaattisen muodon taustalla on usein MS-tauti tai kasvain. Kolmoishermosärkyyn liittyy myös muunlainen kasvojen alueen neuropaattinen kipu, joka voi olla seurausta kasvovammasta tai kasvojen alueelle tehdystä toimenpiteestä, joka on vaurioittanut jotakin kolmoishermon osaa.

Oireet

Kolmoishermosäryn tyypillinen oire on kohtauksittainen, erittäin voimakas sähköiskumainen kipu, jota esiintyy toisella puolen kasvoja yhden tai kahden trigeminushaaran hermottamalla alueella. Kohtaus kestää muutamasta sekunnista minuutteihin. Sen saattaa laukaista syöminen tai tiettyjen, niin sanottujen triggerialueiden kosketus jopa pelkän tuulen vaikutuksesta. Pahimmillaan kolmoishermosärky saattaa tehdä hampaiden pesun, syömisen ja puhumisen lähes mahdottomaksi. Kipukohtauksia esiintyy yleensä jaksoittain, ja toisinaan kipu saattaa kadota pitkäksikin aikaa.

Hoito

Ensisijainen lääkeaine kolmoishermosäryn hoitoon on karbamatsepiini. Mikäli karbamatsepiini aiheuttaa liikaa haittavaikutuksia (väsymys ja huimaus), voidaan kokeilla okskarbatsepiiniä, joka on edellä mainitun lääkeaineen johdannainen. Muita vaihtoehtoisia lääkkeitä ovat lamotrigiini, baklofeeni, fenytoiini, klonatsepaami, valproaatti, gabapentiini ja pregabaliini. Lääkekannabiksella ja yksittäisillä kannabinoideilla on todettu olevan kolmoishermosärkyä ja muuta neuropaattista kipua lievittäviä vaikutuksia. Samoin chilikasvin sisältämän kapsaisiinin on todettu vähentävän kipua huomattavasti. Jopa hyvin lyhytaikaisella kapsaisiinin käytöllä on todettu pitkäkestoinen kipua vähentävä vaikutus.
Mikäli lääkehoito ei tehoa, voidaan turvautua neurokirurgiaan. Käytettyjä menetelmiä ovat kolmoishermon haarautumiskohdan kuumentaminen neulaelektrodilla kipusignaalien kulun heikentämiseksi (trigeminusganglion koagulaatio) ja mahdollisen hermon lähellä kulkevan valtimon erottaminen mikrokirurgisesti (mikrovaskulaarinen dekompressio). Myös akupunktio on joissakin tapauksissa saattanut poistaa säryn jopa kokonaan.
Vincent Beretti

Vincent Beretti (ven. Вике́нтий Ива́нович Бере́тти, Vikenti Ivanovitš Beretti; 14. kesäkuuta 1781 Rooma, Italia – 30 (18). elokuuta 1842 Kiova, Venäjän keisarikunta) oli italialaissyntyinen Venäjällä toiminut arkkitehti ja akateemikko. Beretti suunnitteli Pietariin viisitoista rakennusta eri tarkoituksiin. Vuonna 1835 hän siirtyi Kiovaan Ukrainaan voitettuaan Kiovan yliopiston suunnittelukilpailun ja toimi sittemmin Kiovassa kuolemaansa asti. Kiovaan suunnittelemiaan rakennuksia hän ei ehtinyt nähdä valmiina.
Myös hänen poikansa Alexander Beretti oli arkkitehti.
Määräala

Määräala tarkoittaa kiinteistön rajoiltaan määrättyä aluetta. Määräala voidaan erottaa omaksi kiinteistökseen lohkomalla. Lohkomisen tuloksena syntyvää uutta kiinteistöä kutsutaan lohkokiinteistöksi, lohkottavaa kiinteistöä emäkiinteistöksi sekä emäkiinteistön jäljelle jäävää osaa kantakiinteistöksi.
Tavallisesti määräala syntyy, kun emäkiinteistön omistaja luovuttaa alueen kiinteistöstään ulkopuoliselle. Määräalan vaihdantaan sovelletaan samoja oikeussääntöjä kuin varsinaisen kiinteistön kauppaan. Määräalalle on siksi haettava lainhuutoa samoin edellytyksin kuin kiinteistöllekin. Määräalan lohkominen tulee viran puolesta vireille, kun määräalalle myönnetään lainhuuto.
Milla-Mari Pylkkänen

Milla Rumi

Pylkkänen julkaisi ensimmäisen singlenä ”Sitä mikä vaan” 23. elokuuta 2013 taiteilijanimellä Milla Rumi. Tammikuussa 2014 hän julkaisi singlen kappaleesta ”Luulaulu” sekä huhtikuussa 2014 kappaleesta ”Hei ihminen”.
Anssi Växbyn tuottaman esikoisalbumin artisti julkaisi syksyllä 2014.
Isotuulihaukka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 32–38 senttiä, siipien kärkiväli 76–88 senttiä ja paino 250–300 grammaa. Naaras on 3 prosenttia suurempi kuin koiras. Isotuulihaukan höyhenpuku on tiilenpunertava, alapuolelta mustajuovainen. Siivet ovat alapinnaltaan vaaleat erottuen selkeästi tummasta vartalosta. Silmän iiris on kellanruskea.

Esiintyminen

Isotuulihaukka elää Afrikassa Saharan eteläpuolella Sahelin alueella Malista ja Nigeristä lännessä Etiopiaan ja Keniaan idässä. Lajin elinympäristön ala on 4,8 miljoonaa neliökilometriä ja populaation koko on yli 10 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, joka voi vaellella sade- ja kuivien kausien mukaan pohjoiseen tai etelään.

Elinympäristö

Laji asuu kuivilla ja kallioisilla avomailla, mielellään jyrkänteiden tuntumassa merenpinnasta yli kahden kilometrin korkeudelle.

Lisääntyminen

Isotuulihaukat voivat joskus pesiä löyhissä yhdyskunnissa, joissa voi olla jopa 20 paria. Pesä on paljaalla kalliolla jyrkänteen kolossa tai luolassa. Naaras munii kahdesta neljään munaa.

Ravinto

Ruokalistalla on enimmäkseen isokokoisia hyönteisiä ja liskoja, toisinaan myös pikkyjyrsijöitä ja lintuja.
Hardtop

Hardtop on auton korityyppi. Hardtopeja on kahta eri mallia: hardtop ja pillared hardtop, jossa nimensä mukaisesti on b-pilari, joka puuttuu hardtopista. Pillared hardtopit ovat neliovisia. Hardtop on muuten korimalliltaan samanlainen kuin coupé, mutta sivuikkunoista puuttuu karmit. Hardtop-katto mahdollistaa myös takaikkunoiden laskemisen alas, mikä ei ole coupéssa mahdollista.
James Buchanan Duke

James Buchanan Duke, lempinimi "Buck", (23. joulukuuta 1856 – 10. lokakuuta 1925) oli yhdysvaltalainen tupakka- ja sähköteollisuusmies, joka kehitti nykyaikaisia tupakan valmistus- ja markkinointimenetelmiä, ja tunnetaan myös osallistumisestaan Duke Universityn perustamiseen.
Duke syntyi lähellä Durhamia Pohjois-Carolinassa. Hänen isänsä oli teollisuusmies ja hyväntekijä Washington Duke (1820-1905) ja hänen äitinsä Artelia Roney Duke.
Duke oli naimisissa kahdesti, ensin vuosina 1904-1906 Lillian Fletcher McCredyn kanssa. He erosivat vuonna 1906 eikä heillä ollut lapsia. Vuonna 1907 hän meni naimisiin Nanaline Holt Inmanin kanssa. Heidän ainoa lapsensa, tytär Doris, syntyi 22. marraskuuta 1912.
Der Mond

Tapahtumapaikka ja -aika

Maa ja manala satujen aikaan

Juoni

Vaellusmatkallaan neljä nuorukaista huomaa kuun loistavan tammen oksalla Nuorukaiset päättävät varastaa kuun ja viedä sen mukanaan pimeään kotimaahansa. He pitävät kuusta niin hyvää huolta, että jokainen heistä vaatii oikeuden viedä neljänneksen kuusta mukanaan hautaan. Sen seurauksena maan päällä tulee entistäkin pimeämpää. Kun viimeinenkin nuorukainen on kuollut, kuu kootaan manalassa jälleen kokonaiseksi. Kokonainen kuu loistaa niin voimakkaasti, että se herättää kuolleet henkiin. Jälleen elämään heränneet muodostavat kovaäänisen juomaporukan. Kova hälinä pelästyttää Petruksen, joka ryhtyy toimiin: ensin hän lähettää ukkosen ja salamoita, minkä jälkeen hän astuu manalaan. Siellä hän lyhyiden maljannostajaisten jälkeen rauhoittaa kuolleet ja vie kuun, levottomuuksien aiheuttajan, takaisin taivaalle. Eräs lapsi huomaa kuun loistavan jälleen taivaalla, ja ihmiset ottavat kuun iloiten vastaan.
Graham Norton

Graham Norton (oikealta nimeltään Graham William Walker; s. 4. huhtikuuta 1963 Dublin) on irlantilainen keskusteluohjelmien juontaja, näyttelijä ja koomikko. Hän on isännöinut vuodesta 2007 lähtien Britannian yleisradioyhtiö BBC:llä omaa nimeään kantavaa The Graham Norton Show -keskusteluohjelmaa. Lisäksi Norton toimii kanavan euroviisukommentaattorina.

Eurovision laulu- ja tanssikilpailut

Norton korvasi BBC:llä 35 vuotta Eurovision laulukilpailuja kommentoineen, huippusuositun Sir Terry Woganin vuonna 2009. Lisäksi Norton toimi nyttemmin jo lakkautettujen Eurovision tanssikilpailujen juontajana kahteen otteeseen, vuosina 2007 ja 2008.
Napa-alue

Napa-alueilla tarkoitetaan Maan maantieteellisiä napoja ympäröiviä alueita. Napa-alueiden keskuksina ovat pohjois- ja etelänapa. Etelänapaa ympäröi Etelämanner, pohjoisnapaa Pohjoinen jäämeri, joka on tosin enimmäkseen ympärivuotisen jään peitossa. Etelämannerta peittää mannerjäätikkö.
Pohjoista napa-aluetta kutsutaan usein arktiseksi alueeksi tai vain Arktikseksi ja eteläistä Antarktikseksi. Antarktiksen rajaksi määritellään usein 60. eteläinen leveyspiiri tai siihen käsitetään kuuluvan vain Etelämanner. Arktiselle alueelle on useita määritelmiä: joskus rajaksi määritellään pohjoinen napapiiri, joskus 60. pohjoinen leveyspiiri tai metsänraja.

Ilmasto

Maan pyörähdysakselin kallistuskulma on syynä siihen, että napa-alueet ovat muita maapallon alueita kylmempiä. Napa-alueille saapuva auringonsäteily joutuu kulkemaan ilmakehässä pidemmän matkan ennen pääsyä maan pinnalle ja se leviää laajemmalle alueelle kuin päiväntasaajalla. Vuotuinen vaihtelu päivän pituudessa on suuri: talvella kaamosaikaan aurinko ei nouse lainkaan, kesällä se paistaa ympäri vuorokauden. Lisäksi jäällä ja lumella on korkea albedo eli ne heijastavat suuren osan auringonsäteilystä takaisin.
Napa-alueiden ilmastoa luonnehtivat äärimmäisen kylmät lämpötilat ja pienet sademäärät. Sadanta on vähäistä siksi, että kylmä ilma ei voi sisältää yhtä paljon vesihöyryä kuin lämmin. Maailman kylmin lämpötila −89,2 °C on mitattu Etelämantereella, Vostokin tukikohdassa. Nykyään napa-alueet ovat lämpenemässä, todennäköisesti ihmisen aiheuttaman ilmaston lämpenemisen vuoksi. Ilmaston lämpeneminen pienentää erityisesti pohjoisen merijään peittävyyttä.
Maan maantieteellisten napojen lähellä sijaitsevat myös magneettiset navat. Aurinkotuulen hiukkasten törmääminen Maan ilmakehään lähellä magneettisia napoja aiheuttaa revontulet.

Muut taivaankappaleet

Aurinkokunnan muiden planeettojen ja kuiden napa-alueilla on myös kiinnostavia piirteitä. Maan Kuun napa-alueilla arvellaan olevan vesijäätä kraattereissa, joihin suora auringonvalo ei koskaan osu. Marsin napa-alueet ovat hiilidioksidijään ja vesijään peitossa. Uranuksen pyörähdysakselin poikkeuksellinen kallistuskulma puolestaan aiheuttaa sen, että Uranuksen vuosikymmeniä kestävän vuoden aikana molemmat navat osoittavat vuorotellen suoraan Aurinkoon.
Neuvostoliiton 8. armeija

Suomen Talvisota

Talvisodan alkaessa armeija oli keskitetty Laatokan ja Repolan välille. Armeija käsitti yhteensä kuusi jalkaväkidivisioonaa ja yhden panssariprikaatin, jolloin sen vahvuus oli noin 120 000 miestä, noin 400 panssaroitua ajoneuvoa ja lähes 600 tykkiä tai kranaatinheitintä. Armeijan komentajana toimi divisioonakomentaja Ivan Nikititš Habarov. Se oli jaettu kahteen armeijakuntaan, joista LVI armeijakunta hyökkäsi Laatokan rannan suunnassa ja I armeijakunta siitä pohjoiseen.
Armeijan ensimmäisenä tehtävänä oli lyödä edessään olevat suomalaisjoukot ja edetä aluksi Karjalan radalle Sortavalan ja Joensuun tasalle. Tämän jälkeen sen olisi tullut hyökätä päävoimillaan Karjalankannaksella taistelevien suomalaisjoukkojen selustaan ja osalla voimistaan kohti keskistä Suomea.
Suomalaisten onnistuttua saartamaan kärjessä edenneet kaksi divisioonaa ja hyökkäysvaunuprikaatin puna-armeijan hyökkäys Laatokan Karjalassa pysähtyi. Neuvostoliiton Pääsotaneuvosto joutui toteamaan hyökkäyksen Suomeen epäonnistuneen muuallakin. Tästä syystä neuvostojohto perusti Suomea vastaan uuden, Luoteisen Rintaman, jolle alistettiin kaikki alueella toimivat joukot. Rintaman komentajaksi määrättiin 1.luokan armeijakomentaja Semjon Timošenko. Samalla vaihdettiin myös 8. armeijan komentajaksi armeijakuntakomentaja G. Stern ja armeijan eteläinen osa erotettiin omaksi 15. armeijaksi, jonka komentajaksi tuli armeijakomentaja M. Kovalev.

Talvisodan jälkeen

8. Armeijan joukot ottivat osaa Luoteisrintamalla osaa saksalaisten Panssariryhmä 4:n torjuntaan.

Lakkauttaminen

8. Armeija lakkautettiin syyskuussa 1945, jolloin siitä muodostettiin Länsi-Siperian sotilaspiirin esikunta Novosibirskiin.
Maurice Dela

Maurice Dela (1919–1978) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, urkuri ja pianisti. Hän opiskeli vuosina 1943–7 Montrealin konservatoriossa. Delan varhaistuotanto on pitkälle tonaalista. Hän ei tuntenut vetoa avantgarde-musiikkiin eikä piitannut arvostelijoiden näkemyksistä. Hän itse totesi, että on aina luottanut intuitioonsa ja ettei hän koskaan sitoutunut mihinkään tiukasti määriteltyyn suuntaukseen. Hän kuitenkin sävelsi monesti polytonaalisesti ja lainasi piirteitä sarjallisista tekniikoista.
Dela voitti CAPAC-palkinnon teoksista Petite suite maritime ja Ballade (1947). Hänelle myönnettiin Lavalin yliopiston Tricentenary Prize teoksesta Les fleurs de glais vuonna 1952. Vuonna 1960 hän sai CFMTA-palkinnon ensimmäisestä jousikvartetostaan. Hänen sonatiiniaan viululle ja pianolle on esitetty usein niin Kanadassa kuin Euroopassakin, ja vuonna 1970 hänen Scherzonsa esitti Carlos Vargosin johtama Costa Rican sinfoniaorkesteri. Dela toimi vuosina 1951–1965 sovittajana ja säveltäjänä CBC:lle useissa eri ohjelmissa. Vuosina 1965–78 hän toimi musiikin opetuksen johtajana ja valvojana André-Laurendeau Secondary Schoolissa, joka omisti Albert-Phaneuf-auditorion hänen muistolleen kesäkuussa 1978. Dela opetti orkestraatiota Quebecin yliopistossa, Montrealissa vuosina 1973–8. Lisäksi Dela toimi kirkon urkurina Verdunissa ja kirjoitti lukuisia artikkeleita Les Carnets viatoriens -lehteen.
Dela sävelsi monia pedagogisia kappaleita muun muassa nokkahuilulle. Hän harmonisoi paljon populaari- ja kansanlauluja, muun muassa Gilles Vigneaultin kappaleita.
Javier Casquero

Ura

Casquero aloitti ammattilaisuransa pelaamalla kotikaupunkinsa joukkueessa, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Toledossa hän pelasi yhteensä viisi kautta, jonka aikana hänet lainattiin vain kerran kuudeksi kuukaudeksi Cultural Leonesaan. Vuonna 1999 hän siirtyi Atlético Madridin reservijoukkueeseen, jossa hän pelasi kuitenkin vain yhden kauden verran.
Madridista Casquero siirtyi Sevillaan. Ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001 hän pelasi yhteensä 38 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kauden jälkeen Sevilla nousi pääsarjaan. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 26. elokuuta 2001 kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Casquero teki seitsemän maalia.
Casquero oli yksi Sevillan tärkeimpiä pelaajia, kun joukkue sijoittui kausina 2003–2004 ja 2004–2005 pääsarjassa kuudenneksi. Sevillasta hän siirtyi Racing Santanderiin, jossa hän ei kuitenkaan pelannut kuin kauden 2005–2006.
Jo paljon kokenut Casquero palasi vuonna 2006 Madridiin, tällä kertaa Getafen riveihin. Hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon ja oli tärkeä osa joukkuetta, kun se eteni kauden 2007–2008 UEFA Cupissa aina puolivälieriin saakka. Saksalaista Bayern Münchenia vastaan käydyissä otteluissa Casquero onnistui kertaalleen maalinteossa.
21. huhtikuuta 2009 vierasottelussa Real Madridia vastaan Casquero koki kauhun hetkiä. Casqueron päästyä läpiajoon Real Madridin puolustaja Pepe kaatoi hänet rangaistusalueen sisäpuolella, mistä oli seurauksena rangaistuspotku. Pepe ei kuitenkaan sulattanut tuomiota, vaan potkaisi kaksi kertaa maassa maannutta Casqueroa. Casquero selvisi tilanteesta kuitenkin säikähdyksellä, eikä loukkaantunut vakavammin. Hän asettui itse laukomaan rangaistuspotkua, josta ei kuitenkaan onnistunut tekemään Getafelle 3–2-johtomaalia. Aivan pelin loppuhetkillä Real Madridin Gonzalo Higuaín onnistui maalinteossa, ja niin Getafe lopulta hävisi ottelun 3–2.
Hän päätti pelaajauransa kauteen 2013–2014. 3. maaliskuuta 2015 hänet nimettiin Getafen päävalmentaja Pablo Francon apuvalmentajaksi.
Olli Lehtinen (nyrkkeilijä)

Olli Lehtinen (27. toukokuuta 1915 Helsinki – 28. syyskuuta 1992) oli suomalainen nyrkkeilijä.
Lehtinen aloitti nyrkkeilemisen Helsingin Työväen Nyrkkeilijöissä ja saavutti 19-vuotiaana ensimmäisen TUL:n mestaruutensa kärpässarjassa eli sarjassa alle 50,8 kg. Vuonna 1936 hän uudisti mestaruutensa, mutta muutti sitten liittoa siirtyen Helsingin Voimailijoihin. Suomen Nyrkkeilyliiton (SNL) edustajana Lehtinen oli useita vuosia ykkösnimi saavuttaen lukuisia maaotteluvoittoja ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1937-1941.
Euroopan mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1937 ja 1939. Vuonna 1937 hän kärsi tappion Berliinin olympialaisten hopeamitalistille ja näiden EM-kisojen tulevalle pronssimitalistille Italian Gavino Mattalle ja 1939 pronssiottelussa tappion Italian Guido Nardeccialle. Vuonna 1938 ja 1939 Lehtinen valittiin Euroopan joukkueen edustajaksi, joka nyrkkeili Yhdysvaltoja vastaan. Huhtikuun lopulla 1938 karsinnoissa Berliinissä Lehtinen voitti Unkarin Sandor Podanyn ja pääsi näin Euroopan joukkueeseen. Vuonna 1938 hän koki tappion, mutta jälkimmäisellä kerralla hän saavutti voiton Euroopalle, 
Sodan jälkeen vuonna 1945 Lehtinen palasi kehään kolmen vuoden tauon jälkeen ja voitti SNL:n mestaruuden. Seuraavana vuonna 1946 SNL:n mestaruuden lisäksi tuli vielä useita maaotteluvoittoja. Vuonna 1947 tuli kuudes Suomen mestaruus. Vuonna 1947 hän oli kolmansissa EM-kisoissaan, mutta kärsi jälleen tappion sarjan tulevalle mestarille Espanjan Luis Martinez Zapatalle. Vuonna 1948 Lehtinen edusti Suomea Lontoon olympialaisissa, mutta kärsi tappion tulevalle sarjan hopeamitalistille Italian Spartaco Bandinellille.
Olli Lehtinen nyrkkelili urallaan kaikkiaan 24:ssä maaottelussa ja hävisi niissä vain kolme kertaa.
Mark Rummukainen

Seuraura

Rummukainen pelasi AIHL-liigaa Canberra Knightsin mukana ensimmäisen kerran vuonna 2000. Kaudella 2002–2003 hän kävi pelaamassa Suomessa II-divisioonaa vaasalaisen HC Stormin joukkueessa, mutta Rummukainen palasi siellä pelatun kauden jälkeen Knightsiin. Vuosina 2005–2007 hän pelasi Brisbane Blue Tonguesin riveissä, mutta tämän jälkeen Rummukainen palasi taas Knightsiin.

Maajoukkueura

Rummukainen edusti Australiaa II-divisioonan MM-kilpailuissa joka vuosi vuosina 2001–2011, paitsi vuonna 2009, jolloin Australia pelasi I-divisioonassa. Hän voitti lohkokultaa vuosina 2008 ja 2011, lohkohopeaa vuosina 2005, 2007 ja 2010 sekä lohkopronssia vuosina 2001 ja 2006. Vuonna 2012 Rummukainen edusti Australiaa sarjatasoa ylempänä I-divisioonan B-lohkossa, mutta joukkue putosi kuitenkin turnauksen päätteeksi takaisin II-divisioonaan. Kahdessa viimeisimmässä MM-turnauksessa hän on toiminut Australian varakapteenina.
Rummukainen pelasi myös alle 20-vuotiaiden D-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 2000 ja III-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2001.
Särmälaukka

Ulkonäkö

Särmälaukka kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa ulkonäöltään jokseenkin ruoholaukkaa. Särmälaukalla yhdestä sipulista kasvaa kolme, neljä, viisi tai kuusi tyvilehteä. Varsi on teräväsärmäinen. Kukinto on tiheä sarja, 2,5–5 cm leveä, kukissa on 1–3 cm pitkä perä. Kukkien kehälehdet ovat vaalean violetit, 4–6 millimetriä. Hedelmänä on kota.

Levinneisyys

Särmälaukka on kotoisin Keski- ja Itä-Euroopasta. Suomessa se on harvinainen uustulokas, joka on kasvanut muun muassa monissa satamakaupungeissa toisen maailmansodan aikaisena tulokkaana. Kahdella alueella, Torniossa ja Forssassa, särmälaukkaa pidetään vakiintuneena tulokaskasvina.
Little Joe II

Little Joe II oli Apollo-avaruusohjelmassa käytetty kantoraketti, jolla testattiin Apollon pelastautumisjärjestelmää ja komentomoduulin laskeutumisjärjestelmää. Little Joe II:ta käytettiin kaikkiaan viidessä testissä elokuun 1963 ja tammikuun 1966 välisenä aikana.
Maksumuuri

Maksumuuri on  verkossa oleva este, joka sallii kyseisen sisällön käyttämisen vain maksua vastaan. Sanomalehdissä se on yleinen. Helsingin Sanomat pystytti maksumuurin vuonna 2012. Paperijulkaisun tilaushintaan voi sisältyä lukuoikeus maksumuurin takana olevaan sisältöön. Maksumuuri voi toimia siten, että maksulla saa kaiken sisällön käyttöönsä määräajaksi, tai siten, että maksua vastaan saa ladattua yksittäisen artikkelin luettavaksi. Joillain lehdillä, esim. The Timesillä, koko verkkosisältö on maksumuurin takana.
Lacarre

Lacarre on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 129 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Lacarren pinta-ala on neljä neliökilometriä.