google/wiki40b huggingface dataset:
Flynnin luokittelu

Flynnin luokittelu (engl. Flynn's taxonomy) on Michael J. Flynnin vuonna 1966 esittämä luokittelu tietokonearkkitehtuureille.
Luokittelua on alun perin käytetty tietokoneen arkkitehtuuriin (useilla suorittimilla), mutta sitä käytetään toisinaan myös suoritintoteutuksen sisäiselle arkkitehtuurille.

SISD

SISD on yksinkertaisin tapaus: yksi suoritin joka suorittaa yhden käskyn yhdelle muistille.
SISD-arkkitehtuurissa voi olla myös rinnakkaisuutta suorittimen liukuhihnan (pipeline) ja superskalaarisuus-ominaisuuksien muodossa.

MISD

MISD-mallissa datalle suoritetaan useita komentoja. Liukuhihna (pipeline) suorittimissa voidaan käsittää MISD-mallina.
Mallia voidaan käyttää myös vikasietoisissa tietokoneissa redundanttiseen käsittelyyn, jotta vikaantuneen yksikön toiminta ei häiritse.
Ainoa tunnettu MISD-mallia käyttävä tietokone on ollut Carnegie Mellon -yliopiston C.mmp.

SIMD

SIMD-mallissa sama komento suoritetaan useammalle arvolle yhtäaikaisesti. Tämä yleinen rinnakkaissuorituksen muoto rinnakkaislaskennassa ja vektorisuorittimissa.
SIMD-mallissa kyse on data-tason rinnakkaisuudesta (parallel), mutta ei yhtäaikaisuudesta (concurrency): käsiteltävänä on vain yksi komento kerrallaan.
SIMD-malli on useissa suorittimissa toteutettu vektorisuoritin-tyylisinä käskylaajennuksina. Cell BE toteuttaa useamman SIMD-suoritukseen tarkoitetun yksikön samaan suorittimeen. SIMD-operaatioiden hyödyntäminen ohjelmoinnissa vaatii lähestymisen ohjelmointiin, joka tähtää rinnakkaisuuden hyödyntämiseen.

MIMD

MIMD-mallissa suoritetaan useita komentoja useille datapisteille rinnakkain.
MIMD-mallissa on kyse sekä rinnakkaisuudesta (parallel) että yhtäaikaisuudesta (concurrency), koska sekä komentoja että datapisteitä on useita käytössä yhtä aikaa eri vaiheissa.
MIMD-mallin rinnakkaisohjelmointi on eri lähestymistapoja.
Malli on tyypillisesti käytössä useita suorittimia ja suoritinytimiä sisältävissä moniprosessointikoneissa. Kaikkien moniprosessointikoneiden voi sanoa käyttävän MIMD-mallia.
Keilankannan kanava

Keilankannan kanava on Kuopiossa sijaitseva avokanava joka rakennettiin vuosina 2006-2007 Keilankannan kannaksen poikki lyhentämään matkaa Jynkän venesatamasta Kallavedelle. Lopullisesti kanava ja sen yli johtava silta valmistuivat kesällä 2008. Kanava on pituudeltaan 180 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä ja sen alikulkukorkeus on 16 metriä.
Fight Like a Brave

Tausta

Yhtyeen basisti Flea oli potkaissut yhtyeen laulajan Anthony Kiediksen pois yhtyeestä, tämän huumeriippuvuuden takia. Tullakseen taas selväksi Kiedis palasi äitinsä luokse Michiganiin, mennäkseen huumevieroitukseen. Tultuaan selväksi hän soitti Flealle, että hän oli onnistunut selättämään riippuvuutensa. Hän pääsi takaisin yhtyeeseen ja heti paluumatkalla lentokoneessa hän alkoi kirjoittaa sanoituksia. Kappale kertoo hänen kuukauden kestäneestään vieroituksestaan, kokouksissa käymisistä ja riippuvuutensa päihittämisestä ja innosta uutta elämää kohti.

Musiikkivideo

Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, samana vuonna kun se oli julkaistu singlenä. Video kerto samaa sanaa kuin kappaleen sanatkin. Pimeällä kujalla ja kokouksissa oloa sekä kannatuspuheen pitämistä. Videon ohjannut Dick Rude, joka ohjasi myös edellisen Red Hot Chili Peppersin musiikkivideon, kappaleen Catholic School Girls Rule vuonna 1986. Hän ohjannut myös kappaleen Universally Speaking musiikkivideon vuonna 2003, joka oli kolms Red Hot Chili Peppersille.
Rudi Rafael

Rudi Rafael (oik. Jyrki Koskinen, s. 1966) on tuusulalainen tanssimuusikko. Hän on levyttänyt yhden EP:n.

Diskografia

Stenka Rasin (EP, 1995).
Ilmaperspektiivi

Ilmaperspektiivi on syvyysvaikutelma, joka syntyy kaukaisten kohteiden näkymisestä sitä vaaleampina ja sinertävämpinä mitä kauempana ne ovat.

Synty ja väri

Ilmaperspektiivi syntyy, kun valo siroaa ilmamolekyyleistä ja ilman epäpuhtauksista. Sirontaa on enemmän, kun etäisyys lisääntyy. Valon aallonpituus vaikuttaa sironnan voimakkuuteen niin, että sininen valo siroaa enemmän kuin punainen, joten ilmaperspektiivi näkyy usein sinertävänä. Mitä kauempana kohteet sijaitsevat, sitä enemmän ilmaa ja siten myös sironnutta valoa on niiden ja katsojan välissä ja sitä vaaleammilta ja sinisemmiltä ne näyttävät.

Näkyvyys

Ilmaperspektiivi vähentää näkyvyyttä kauas. Tosin napaseutujen puhtaassa ja kuivassa ilmassa näkyvyys voi olla jopa satoja kilometrejä. Kauas näkemisen raja tulee kuitenkin 300 kilometrin tuntumassa vastaan.

Taiteessa

Maalauksessa ilmaperspektiivillä eli väriperspektiivillä tarkoitetaan etäisyysvaikutelman tai syvyysilluusion luomista väreillä. Kaukaisemmat kohteet kuvataan vaaleammilla ja kylmemmillä sinisävyisillä väreillä kuin etuala. Ilmaperspektiiviä on käytetty alankomaalaisessa maalaustaiteessa 1400-luvulta lähtien. Muun muassa Leon Battista Alberti ja Leonardo da Vinci ovat kirjoittaneet sen käytöstä. Da Vinci käytti ilmaperspektiiviä monissa maalauksissaan, kuten Mona Lisa ja Neitsyt Maria, Jeesuslapsi, lammas ja Pyhä Anna. Suomessa kansallisromanttisessa ja kultakauden maisemaalauksessa ilmaperspektiiviä on käytetty usein, esimerkiksi Eero Järnefelt Maisema Kolilta ja Raatajat rahanalaiset -maalauksissaan.
Kalliolampi (Pertunmaa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,8 metriä mpy.
Toivo Winter

Toivo Alfred Johannes Winter  (18. kesäkuuta 1901 Uusikaupunki – 20. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen pappi, suomentaja, kristillinen kirjailija ja järjestöjohtaja.

Henkilöhistoria

Toivo Winterin vanhemmat olivat kollegiasessori Herman Alfred Winter ja Aleksandra Gustava Berglund ja puoliso vuodesta 1926 Aili Maria Jokiranta. Opettaja, paikallishistorioitsija ja suomentaja Helmer Winter oli hänen veljensä. Toivo Winter tuli ylioppilaaksi 1919 ja vihittiin papiksi 1923. Greifswaldissa hän opiskeli 1921–1922. Winter oli Suomen Merimieskirkon apulaissihteeri ja Merimiehen Ystävän toimitussihteeri 1923–1931 ja 1936–1938. Hullin merimieslähetysaseman hoitaja hän oli 1931–1932 ja Antwerpenin 1932–1935. Winter toimi Rauman toisena kappalaisena 1938–1947, Suomen pipliaseuran toiminnanjohtajana 1946–1953 ja sairaalapastorina Auroran sairaalassa ja Laakson sairaalassa Helsingissä 1954–1971, seitsemäntoista vuotta.
Mathew Baker

Mathew Baker (1530–1613) on laivasuunnittelija, joka uudisti Englannin laivastoa 1500-luvulla ja ensimmäisenä alkoi laatia piirustuksia laivojen rakennusohjeiksi.
Ensimmäisellä virallisella laivanrakennusmestareiden listalla vuonna 1537 Henrik VIII:n Englannissa mainitaan John Smyth, Robert Holborn, Richard Bull ja James Baker. James Baker vastasi monista Henrikin laivoston laivijen rakentamisesta. Baker suunnitteli tykkien asennukset laivojen alemmille kansille ylempien sijasta, mistä ajatuksesta on kunnia annettu kuninkaalle.
Isänsä Jamesin oppipoikana  ja telakkaympäristössä kasvaneena Mathew perehtyi laivanrakennukseen ja kirjattiin mestareiden listaan 1572. Kun John Hawkins uudisti laivaston hallintoa kehittämällä laivanrakennuksen työmenetelmiä, Mathew Bakeristä tuli ehkä Tudorien ajan merkittävin laivasuunnittelija. Hänen tiedetään suunnitelleen ainakin laivat Dreadnought, Vanguard, Merhonour ja Repulse.

Laivanrakennuksen kehitys

Mathew ei pitänyt kilpailjastaa Phineas Pettistä, jonka kanssa hän kilpaili Elisabet I laivaston pääsuunnitteljan paikasta. Menestyksensä Mathew saavutti, kun hänestä tuli ensimmäinen tunnettu laivanrakennusmestari, joka laati laivoista suunnitelmat paperille. Tuolloin vielä traditiona rakennuspaikalla mitoittaa laiva. Pienoismallit eivät sen jälkeen enää olleet ainoa tapa ymmärtää laivanrakennuksen salat ja piirustukset auttoivat rakentajaa keskustelemaan työstä tilaajan kanssa.
Laivanrakennuksesta on säilynyt vain muutamia italialaisia tutkielmia 1400-luvulta. Baker laati ensimmäiset englantilaisen tutkielman laivanrakennuksesta.
Peter Pett I ja Mathew Baker olivat molemmat Deptfordissa, kun uuden tyyppinen valtamerille rakennettu sotalaiva laskettiin vesille 1575. Se oli linjalaivan ensi esittely, jonka tyyppiset alukset myöhemmin leimasivat Englannin laivoston merten hallintaa. Revenge oli pienehkö 500 tonnin alus, mutta vaarallinen ja nopea. vahvasti aseistettuna sen etuna oli kyky pysyä merellä pitkiä aikoja ja se oli helposti hallitavissa taisteluissa.
Georg Luger

Elämä

Georg Luger syntyi Steinach am Brennerissa Tirolin herttuakunnassa Itävallan keisarikunnassa tohtori Bartholomaeus von Lugerille, joka oli kirurgi. Lugerin syntymän jälkeen perhe muutti Italiaan, jossa tohtori Luger opetti Padovan yliopistossa. Georg varttui kaksikielisenä: hänen toinen äidinkielensä oli italia. Hän suoritti Grundschulen ja lukion Itävallan Padovassa. Valmistumisen jälkeen hänen vanhempansa lähettivät hänet Wieniin, jossa hän opiskeli nykyisen Vienna Business Schoolin edeltäjässä Wiener Handelsakademia -koulussa.
19. joulukuuta 1867 17-vuotias Luger ilmoittautui vapaaehtoisesti asepalvelukseen. Hyvänä ampujana tunnetusta Lugerista tuli korpraali 1. kesäkuuta 1868.
Luger meni naimisiin Elisabeth Josefa Dufekin kanssa vuonna 1873. He muuttivat Wieniin, jossa heidän kolme lastaan syntyivät. Heidän ensimmäisestä pojastaan Georg Franzista tuli myöhemmin insinööri. Toinen poika, Julius Wilhelm Bartholomaeus, syntyi 16. maaliskuuta 1880. Hän kuoli sodassa vuonna 1914. Heidän kolmas poikansa Friedrich Alexander Georg syntyi 26. huhtikuuta 1884.
Ignitron (elektroniputki)

Ignitron on suuritehoinen 1930-luvulla kehitetty tasasuuntaava elektroniputki.

Historia

Ignitronin keksi Joseph Slepian työskennellessään Westlinghouse Electricsillä, joka omisti tuotemerkin ja oikeudet nimeen Ignitron.

Toiminta

Ignitron on tyypillisesti suuri terässäiliö jonka pohjalla on elohopea-allas joka toimii laitteessa katodina. Elohopea-altaan yläpuolella on anodi joka on valmistettu grafiitista tai metallista joka ei muuta muotoaan korkeissa lämpötiloissa, ja se on eristettynä teräslieriöstä. Elohopea-altaassa on sytyttimenä puolijohteesta - kuten piikarbidista - valmistettu sytytyselektrodi, johon johdetaan pulsseina suuri virta, joka saa aikaan ikään kuin "pöllähdyksen" elektroneja, elohopeaplasmaa joka saa elohopeahöyryn johtamaan sähköä katodin ja anodin välillä.
Elohopea-altaan pinnalle muodostuu valokaaren johdosta paljon vapaita elektroneja, jotka pitävät ignitronin toimintaa yllä. Elohopea toimii katodina ja siitä syntynyt höyry johtaa sähköä vain yhteen suuntaan, ja ignitron toimii näin tasasuuntaajana. Sytyttyään ignitron johtaa sähköä niin kauan kunnes virransyöttö ulkopuolelta katkaistaan tai katodin ja anodin välinen jännite muuttuu vastasuuntaiseksi.

Käyttökohteet

Ignitronia käytettiin pitkään suurien virtojen tasasuuntauksessa suurissa teollisuuslaitoksissa jossa tarvittiin suuritehoista tasasuuntauslaitetta, tällaisia olivat muun muassa alumiinisulatot. Ignitroneja käytettiin myös kontrolloimaan virtaa sähköhitsauskoneissa. Suuria tasavirtamoottoreita on myös ohjattu ignitroneilla joissa on hila, samalla tavoin kuin esimerkiksi triakeilla. Sähköjunissa on myös käytetty ignitroneja tasasuuntaajana muuntajien jälkeen, kun haluttiin muuntaa ajolankojen suuri vaihtojännite tasajännitteeksi. Monissa näissä sovelluksissa ignitron on korvautunut puolijohteisiin perustuvilla tasasuuntaajilla.
Ignitron kestää erittäin hyvin ylivirtaa ja vastasuuntaista jännitettä, tämän vuoksi niitä valmistetaan edelleen ja käytetään helpommin särkyvien puolijohteiden sijasta joissakin sovelluksissa. Esimerkiksi erityisesti pulsseilla ohjattaviin sovelluksiin on rakennettu erityisesti tätä varten toimivia ignitroneja jotka antavat sähkön pulsseissa. Nämä pystyvät kytkemään satoja kiloampeereja, ja pystyvät johtamaan jopa 50kV. Tällaisissa ignitroneissa anodi on yleensä molybdeenia, koska se kestää korkeita lämpötiloja muuttamatta muotoaan. Lämpötila saattaa nousta suureksi vastasuuntaisen virran aiheuttaessa värähtelyä ja sähköpurkauksia putkessa, tämän vuoksi ignitronit ovat yleensä vesijäähdytteisiä. Pulsseilla ohjattavat ignitronit toimivat yleensä hyvin matalilla pulssisuhteilla, ja ohjaavat suurilta kondensaattoreilta energiaa sitä tarvitseville laitteille.
Asian Institute of Technology

Opiskelu

AIT:n opiskelukieli on englanti. Siellä opiskelee täyspäiväisesti 1 900 opiskelijaa yli 40 maasta. Opetushenkilökuntakin on kansainvälistä, yli 20 maasta.
Lukukaudessa opiskellaan tyypillisesti neljää eri kurssia, joista on sekä väli- että lopputentti. Suoritettu tentti arvostellaan asteikolla 0–4, ja opiskelijan on saavutettava lukukauden tenteistä vähintään keskiarvo 2,5. Kuitenkin kaikkien kurssien vähimmäiskeskiarvon on oltava 2,75. Lisätenttimahdollisuudet ovat erittäin harvinaisia.
Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 Thaimaan 12. parhaaksi yliopistoksi ja maailmanlistan sijalle 1385.

Kustannukset

Yhden lukukauden opiskelumaksut ovat 170 000 Thaimaan bahtia, joka vastaa noin 3 500 euroa, joten master-tutkinnon maksut ovat noin 14 000 euroa ja doctor-tutkinnon noin 21 000 euroa. Maksujen lisäksi opiskelijan on huolehdittava myös opiskeluaikaisista elin- ja opiskelumateriaalikustannuksistaan, jotka ovat arviolta vähintään 3 000 euroa vuodessa.

Suomen rahoitus AIT:lle

Suomen valtio valitsi aikoinaan AIT:n kehittämiseen vaikuttamisen yhdeksi Suomen kehityspolitiikan välineeksi. Vuodesta 1990 lähtien on Suomen valtion ja teollisuuden panostuksilla kehitetty yliopiston tietoliikennetekniikan, sellu- ja paperitekniikan sekä yliopiston Hanoin koulutuskeskuksen eli AIT Center in Vietnamin toimintaa. Panostukset ovat olleet toimintatilojen rakennuttamista, suomalaisen ja kansainvälisen opetushenkilöstön rekrytoimista sekä opiskelustipendien myöntämistä yliopistolle. AIT:ssa työskentelee kuusi suomalaista professoria ja luennoitsijaa.
Yliopisto tarjoaa opiskelukustannukset kattavia stipendejä kohdealueensa lahjakkaille, mutta varattomille opiskelijoille. Näitä on opiskelijoista lähes puolet. Rahoitukset stipendeihin tulevat yliopiston yhteistyökumppaneilta, joista tärkeimpiä ovat Thaimaa, EU-maat, Sveitsi, Norja, Japani, Kanada, Etelä-Korea sekä useat YK-järjestöt.
Julio Iglesias

Ura

Nuorena Iglesias pelasi jalkapalloa maalivahtina Real Madridin juniorijoukkueissa ja opiskeli lakia. Hän joutui jättämään haaveensa pidemmästä jalkapallourasta 19-vuotiaana jouduttuaan vakavaan auto-onnettomuuteen. Maatessaan sairaalavuoteessa hän alkoi säveltää musiikkia.
Vuonna 1968 Iglesias voitti Benidormin kansainvälisen laulukilpailun kappaleella ”La vida sigue igual” ja teki levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa. Vuonna 1970 hän sijoittui neljänneksi edustaessaan Espanjaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Gwendolyne” ja nousi tähteyteen Euroopassa.
Vuonna 1972 Iglesias lisäsi englannin, ranskan, portugalin, saksan ja italian kielirepertuaariinsa.
1970-luvun lopussa Iglesias teki levytyssopimuksen CBS Internationalin kanssa. Vuonna 1980 hän julkaisi menestyneimmän espanjankielisen albuminsa Hey!. Vuonna 1984 hän julkaisi ensimmäisen englanninkielisen albuminsa 1100 Bel Air Place, jota myytiin kolme miljoonaa kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa.
Vuonna 1988 Iglesias voitti Grammy-palkinnon Best Latin Pop Album -kategoriassa albumillaan Un hombre solo. 1990-luvulla hän palasi espanjalaisille juurilleen julkaisten muun muassa albumin Tango (1996). Iglesiasin viimeisin albumi on vuonna 2015 julkaistu México.

Yksityiselämä

Iglesiasin ensimmäinen vaimo oli filippiiniläissyntyinen huippumalli Isabel Preysler, jonka kanssa hän sai kolme lasta. Esikoistytär Chabeli Iglesias työskentelee toimittajana Washingtonissa. Pojat Julio Iglesias, Jr. ja Enrique Iglesias ovat seuranneet isänsä jalanjälkiä ja tulleet tunnetuiksi laulajina. Erityisesti nuorempi poika Enrique on menestynyt musiikkiurallaan. Nykyisen puolisonsa, alankomaalaisen entisen mallin Miranda Rijnsburgerin kanssa Iglesiasilla on viisi lasta.
Iglesiasin isä kidnapattiin vuonna 1985. Hänet palautettiin elossa ja loukkaantumattomana kahden viikon kuluttua, mutta tapauksesta säikähtäneenä Iglesias päätti kuitenkin muuttaa perheinensä Miamiin, Floridaan.
Kovarianssifunktio

Kovarianssifunktio on todennäköisyyslaskennassa, erityisesti stokastiikassa ja tilastotieteessä käytettävä riippuvuuden määrän ilmaisemiseen käytettävä mitta. Stokastisissa prosesseissa, jotka muistuttavat esimerkiksi aikasarjoja, käytetään autokorrelaatiota prosessin sisäisen riippuvuuden mittaamiseksi. Satunnaiskentissä, jotka muodostetaan moniston \mathbb{R}^n avulla, satunnaismuuttujien välillä olevan riippuvuuden määrää mitataan spatiaalisen autokorrelaation avulla. Riippuvuutta ilmaisevan kovarianssifunktion rinnalla käytetään myös korrelogrammia ja variogrammia.

Peruspiirteet

Jos satunnaismuuttujan varianssin arvo merkitään \sigma^2(X)=\sigma^2, niin satunnaismuuttujan kovarianssi itsensä kanssa on \sigma(X,X)=E[XX]-\mu_X\mu_X=E[X^2]-\mu^2=\sigma^2 (varianssin määritelmän mukaan). Satunnaiskentissä, jossa satunnaismuuttujien riippuvuus heikkenee etäisyyden kasvaessa, on yleensä suurin riippuvuus lähekkäin sijaitsevilla satunnaismuuttujilla. Kovarianassifunktiossa tämä tapahtuu etäisyysarvoilla nolla eli C(0), jolloin kovarianssi saa varianssin arvon eli C(0)=\sigma^2.
Monesti halutaan, vaikka kokeellisesti eli tilastollisesti määritellyt kovarianssien arvot ovat tietyillä etäisyyksillä negatiivisia, kovarianssifunktion olevan positiividefiniitti eli C(h) \ge 0. Mikäli negatiivisia riippuvuuksia löytyy, tarkoittaa se, että toisen satunnaismuuttujan arvot vähenisi kun toisen kasvaisi, ja päinvastoin. Tämä on luonnonsovelluksissa harvinaista, mutta taloussovelluksissa yleisempää.
Satunnaiskentissä riippuvuus yleensä heikkenee etäisyyden kasvaessa. Jos riippuvuuden heikkeneminen ja etäisyyden kasvaminen on koko ajan samansuuntaista, on kovarianssi etäisyyden suhteen vähenevä funktio. Kovarianssifunktion maksimi eli varianssi saavutetaan silloin origossa C(0)=\sigma^2.
Sébastien Frey

Ura

Frey aloitti ammattilaisuransa AS Cannesissa, jossa hän debytoi vuonna 1997, vain 17-vuotiaana. Kahden lupaavan kauden jälkeen italialainen mahtiseura Internazionale hankki hänet. Kesällä 2001 Parma FC osti hänet viidellä miljoonalla eurolla. Inter sai lisäksi riveihinsä Parman portugalilaispelaaja Sérgio Conceiçãon. Vuonna 2002 Frey voitti Parman riveissä Italian Cupin. Kauden 2004/05 jälkeen Frey siirtyi lainasopimuksella Fiorentinaan. Lainakauden päätyttyä sopimus muutettiin pysyväksi.
Pelatessaan Parmassa Frey kutsuttiin ensimmäistä kertaa mukaan Ranskan maajoukkueeseen, otteluun Puolaa vastaan. Frey teki maajoukkuedebyyttinsä ottelussa Ukrainaa vastaan, mutta lopetti maajoukkueuransa tuskastuttuaan päävalmentaja Raymond Domenechin pelaajavalintoihin.
Jalkapallo on Freyllä verissä, sillä hänen suvustaan on tullut useita huippupelaajia. Hänen isänsä Raymond Frey on entinen ammattilaismaalivahti ja isoisä André Frey pelasi aikoinaan maajoukkuetasolla. Myös Freyn pikkuveli Nicholas Frey on ammattilaispelaaja, joka edustaa tällä hetkellä ChievoVeronaa.
Ronnebyn kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Ronnebyn kaupungin vaakuna. Myös eräillä maalaiskunnilla oli oma vaakuna.
Giorgio de Chirico

Giorgio de Chirico (10. heinäkuuta 1888 – 20. marraskuuta 1978), taiteilijanimeltään myös Népo, oli merkittävä italialainen esi-surrealistinen taidemaalari. De Chirico perusti taidesuuntauksen, joka tunnetaan nimellä scuola metafisica (metafyysinen taide). 
De Chirico syntyi 1888 Voloksessa Kreikassa italialaiseen perheeseen. Opiskeltuaan kuvataiteita Ateenassa ja Firenzessä de Chirico muutti Saksaan vuonna 1906 ja pääsi jatkamaan opintojaan Münchenin taidekatemiaan. Siellä hän perehtyi muun muassa Nietzschen ja Arthur Schopenhauerin filosofiaan sekä Arnold Böcklinin ja Max Klingerin teoksiin.
Hän palasi Italiaan kesällä 1909 ja vietti ensin puoli vuotta Milanossa, jonka jälkeen hän muutti Firenzeen. Firenzessä hän maalasi ensimmäisen sarjansa metafyysisiä kaupunkikuvia ja muita tunnettuja varhaisteoksiaan. Vuonna 1911 hän päätti muuttaa Pariisiin, jossa hänen veljensä Andrea jo asui. Veljensä kontaktien kautta hän tutustui galleristipiireihin, minkä ansiosta hän kykeni järjestämään monia näyttelyitä merkittävissä taidegallerioissa. Näin hänen työnsä saivat pian laajaa julkisuutta. Muun muassa Pablo Picasso ja Guillaume Apollinaire huomasivat de Chiricon lahjakkuuden.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa de Chirico päätti muuttaa takaisin Italiaan, jossa hän jatkoi intensiivisesti maalaustyötään. Sodan päätyttyä hänen töitään alkoi olla yhä laajemmin esillä merkittävissä manner-Euroopan taidegallerioissa. Vuonna 1924 hän avioitui venäläisen ballerinan Raissa Gurievichin kanssa ja muutti jälleen Pariisiin. Muutaman vuoden kuluttua de Chiricon töitä oli esillä jo Lontoossa ja New Yorkissa.
De Chirico tunnetaan parhaiten vuosien 1909 ja 1919 välisen metafyysisen kauden maalauksistaan, joita sävyttää intensiivinen ja usein painostavakin tunnelma. Ranskalainen kirjailija ja taidekriitikko Guillaume Apollinaire oli erityisen ihastunut de Chiricon teoksiin ja esitteli niitä monille merkittäville tuleville surrealisteille. De Chiricon työllä katsotaankin olleen voimakas vaikutus surrealismin kehitykseen. Muun muassa Max Ernst, Salvador Dalí, René Magritte ja Philip Guston ovat saaneet häneltä vaikutteita.
Vuonna 1925 de Chirico julkaisi myös romaanin Hebdomeros, il Metaphysician.
Dromedaari

Koko ja ulkonäkö

Dromedaari on kaksikyttyräistä kamelia sirompi ja korkeampi. Sen turkki on tyypillisesti vaaleampi ja lyhytkarvaisempi. Urokset kasvavat noin 1,8–2,0 metrin säkäkorkeuteen ja painavat täysikasvuisina 300–600 kg. Naaraat ovat 1,7–1,9 metriä korkeita ja noin 10 % kevyempiä. Dromedaari on sopeutunut sietämään laajaa ruumiinlämmön vaihtelua veden säästämiseksi, ja sen normaali ruumiinlämpötila on välillä 34–41,7 °C.
Dromedaarin selässä oleva kyttyrä toimii rasvavarastona. Kuivana kautena kyttyrä on miltei olematon, mutta kasvaa taas sadeaikana ja saattaa painaa silloin jopa 40 kg.

Levinneisyys

Kesytetty dromedaari on yleinen alueella Pohjois-Afrikasta Lähi-idän kautta läntiseen Intiaan.
Dromedaari on raskaan eturuumiinsa vuoksi huono kiipeilijä, eikä siksi pärjää vuoristoisella seudulla.

Lisääntyminen

Naaraat saavuttavat sukukypsyyden kolmen vuoden iässä, urokset kuusivuotiaina. Dromedaariuroksilla on suussaan kieltä muistuttava kitapurjepussi, jolla houkutellaan naaraita kiima-aikana. Urokset uhittelevat keskenään ja saattavat tapella. Parittelu kestää noin 15 minuuttia, ja poikanen syntyy 15 kuukauden tiineyden jälkeen. Naaras hoivaa jälkeläistään vuoden tai kaksi. Dromedaarit elävät noin 40–50-vuotiaiksi.

Ravinto

Dromedaarit ovat kasvinsyöjiä ja hyvin kaikkiruokaisia. Kovien huultensa ansiosta ne voivat syödä myös piikikkäitä kasveja. Dromedaarit myös märehtivät vaikka eivät kuulu märehtijöiden alalahkoon.
Särkijärvi (Jyväskylä, Korospohja)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,1 metriä mpy.