google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksandr Jakovlev

Aleksandr Nikolajevitš Jakovlev (ven. Александр Николаевич Яковлев) (2. joulukuuta 1923 – 18. lokakuuta 2005) oli neuvostoliittolainen taloustieteilijä, perestroikan suunnittelija ja sitä toimeenpanneen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerin Mihail Gorbatšovin tukijana tunnettu neuvostoliittolainen poliitikko. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Neuvostoliiton armeijassa ja liittyi kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1944. Hän toimitti puoluejulkaisuja ja päätyi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ideologia- ja propagandaosaston päälliköksi vuosiksi 1969-1973.

Kanadaan suurlähettilääksi karkotettuna

Vuonna 1972 hän julkaisi kriittisen isovenäläistä šovinismia ja neuvostoliittolaista antisemitismiä vastustavan artikkelin, joka johti hänen siirtämiseensä Neuvostoliiton suurlähettilääksi Kanadaan, missä hän tutustui maataloudesta vastaavaan Mihail Gorbatšoviin, joka oli vierailulla Kanadassa löytääkseen jotakin Neuvostoliiton maataloudessa sovellettavaksi. 1980-luvun alussa Gorbatšov ja Jakovlev tapasivat uudelleen ja keskustelivat Neuvostoliiton uudistamisesta. Kaksi viikkoa tämän jälkeen Jakovlev sai palata takaisin Neuvostoliittoon Kanadasta Neuvostoliiton tiedeakatemian kansainvälisten suhteiden ja maailmantalouden instituutin johtajaksi.

Perestroika-politiikan arkkitehti

Gorbatšovin tultua valituksi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeriksi 1985 Jakovlev nimitettiin vanhemmaksi neuvonantajaksi, joka avusti pääsihteeriä ja politiikan muotoilua viidessä tapaamisessa Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin kanssa.
Jakovlev nimitettiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen poliittisen toimikunnan, politbyroon jäseneksi vuonna 1987, mutta perestroikan edetessä lähinnä Jegor Ligatšovin ja muiden konservatiivien lujittaessa otettaan puolueen johdossa Jakovlevin asema tuli kriittiseksi. Kaksi päivää ennen kansallisen pelastuksen rintaman elokuussa 1991 suorittamaa vallankaappausyritystä Jakovlev erotettiin politbyroosta.

Jeltsiniä kannattava demokraatti

Jakovlev liittyi avoimesti Boris Jeltsinin johtamaan demokraattiseen oppositioon 21. elokuuta 1991, kun kansallisen hätätilakomitean aloittama vallankaappausyritys oli rauennut.

Ihmisoikeuskriitikko

Neuvostoliiton purkauduttua Jakovlev luennoi Neuvostoliitosta ja Stalinin ajan vainoista. Putinin ensimmäisellä kaudella hänestä tuli 2002 presidentillisen poliittisten vainojen uhrien arvoonpalauttamisen komitean puheenjohtaja.
Pohjoinen Wei-dynastia

Historia ja politiikka

Pohjoisen Wei-dynastian merkittävin teko oli Pohjois-Kiinan yhdistäminen vuonna 440. Sitä hallitsi Tabgacᵛ-klaani (kiinaksi Tuoba 拓跋) Xianbei-kansasta 鮮卑, joka oli paimentolaiskansaa. Kuten monet muutkin paimentolaiset, mongolit mukaan lukien, tekivät niin paikalleen asettanutta väestöä, eli kiinalaista ja ei-kiinalaista maanviljelijäväestöä, kohdeltiin kuin karjaa. Heidät järjestettiin työryhmiin, joissa heitä oli helpompi kontrolloida. Kymmeniätuhansia myös karkotettiin joutomaita kyntämään. Kiinan muuria restauroitiin.
Vähitellen kuitenkin kiinalainen kulttuuri pehmensi hallitsijoiden sotilaallista mentaliteettia. Keisari Taiwudin alaisuudessa toiminut neuvonantaja Cui Hao 崔浩 toi valtioon kiinalaisen hallinto- ja lakiperustan. Pääkaupungiksi otettiin Datongin sijaan Luoyang vuonna 494 ja silloinen keisari Xiaowendi omaksui kiinalaisen sukunimen Yuan 元. Hän alkoi kiinalaistaa väestöä. Perinteisten Xianbei-vaatteiden käyttö kiellettiin samoin kuin xianbei-kielen puhuminen. Hän käynnisti maanjaon (juntian 均田), jossa kullekin maanviljelijäperheelle annettiin maata viljeltäväksi.
Kiinalaistuminen koski kuitenkin pääasiassa vain hovia, armeijassa sitä ei näkynyt. 520-luvulla maa ajautui sisällissotaan eri kenraalien välillä, heistä osa perusti omia lyhytaikaisia dynastioitaankin. Lopulta Yang Jian 楊堅, erään Wei-keisarinnan kaukainen sukulainen, onnistui yhdistämään Kiinan, mukaan lukien etelän, ja perusti Sui-dynastian.
Pohjoisen Wei-dynastian virallinen historiankirja on Weishu 魏書, jonka kirjoitti Pohjoisen Qi-dynastian oppinut nimeltä Wei Shou 魏收.

Kulttuuri ja talous

Valtionuskontona Pohjois-Kiinassa näihin aikoihin oli buddhalaisuus. Buddhalainen taide kukoisti Pohjoisen Wei-dynastian aikana ja siitä on säilynyt useita seinämaalauksia ja patsaita. Myös buddhalaista kirjallisuutta käännettiin entistä enemmän.
Pohjois-Kiinan yhdistyminen rikastutti keski-aasialaisten kanssa käytävää kauppaa, joka sai alkunsa Läntisen Han-dynastian kukistettua Xiongnu-heimot. Luoyangiin syntyi jopa erillinen ulkomaalaisten kauppiaiden kaupunginosa. Tiukan kurin loppuminen maataloudessa lisäsi tuotantoa, päätuotteina olivat viljat, liha ja silkki. Maataloudesta kirjoitettiin myös kirjoja, esimerkiksi Jia Sixien 賈思勰 Qimin yaoshu 齊民要術 eli "Kansan ravitsemisen taito".
Arthur’s Seat

Arthur’s Seat on Edinburghin kaupungin keskellä, noin 1½ kilometriä Edinburghin linnasta itään, sijaitsevilla Holyroodin kukkuloilla oleva huippu. Arthur’s Seatin huippu kohoaa noin 250 metriä kaupunkia korkeammalle, ja sieltä on erinomainen näköala kaupunkiin. Se on suosittu nähtävyys ja turistikohde.

Geologia

Arthur’s Seat on eroosion kuluttama jäämä kvartäärikaudella syntyneestä ja kivihiilikaudella (noin 350 miljoonaa vuotta) sammuneesta tulivuoresta.

Tarina

Arthur’s Seat mainitaan usein yhtenä mahdollisena tarunomaisen Kuningas Arthurin linnan Camelotin ja "pyöreän pöydän" sijaintipaikkana. Kukkulan nykyinen nimi on väännös keltinkielisestä nimestä (gaeliksi ard na saigheid) eli jousimiesten kukkula.
Michael Hector

Seurajoukkueura

Hector aloitti ammattilaisuransa Readingissä, jota hän edusti vuodet 2009–2015. Suurimman osan Reading-ajasta Hector vietti kuitenkin lainalla yhteensä 11 muussa seurassa The Football Leaguessa, sen ulkopuolella ja Irlannissa sekä Skotlannissa. Kaudella 2011 hän teki pääsarjadebyyttinsä Irlannin valioliigan Dundalkin paidassa pelaten 11 ottelussa, joissa syntyi kaksi maalia. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Skotlannin valioliigan Aberdeenissä 20 ottelua tehden yhden maalin, ennen kuin hän tammikuussa 2014 palasi takaisin Readingiin.
Kaudella 2014–2015 Hector pelasi Readingin paidassa Englannin mestaruussarjassa 41 ottelua onnistuen maalinteossa kolmesti. Syyskuussa 2015 hän siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelseaan, mutta hänet lainattiin lähes saman tien takaisin Readingiin. Hector pelasi kaudella 2015–2016 Readingin paidassa 26 ottelua onnistuen kerran maalinteossa.

Maajoukkueura

Hector on syntynyt Englannissa, mutta hän sai luvan edustaa Jamaikaa, sillä hänellä on sukujuuria maassa. Hector debytoikin Jamaikan jalkapallomaajoukkueessa kesäkuussa 2015 Copa Américan ottelussa Uruguayta vastaan. Hän pelasi Jamaikan paidassa kaikissa joukkueen otteluissa Copa Américassa. Saman vuoden Gold Cupissa Hector pelasi neljässä ottelussa ja oli mukana saavuttamassa hopeaa.
Hector kuuluu Jamaikan joukkueeseen myös vuoden 2016 Copa América Centenariossa.
Samantha Strong

Samantha Strong (s. 9. kesäkuuta 1967 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1986 ja jatkoi sitä vuoteen 2002 saakka. Hän on 168-senttinen. Hän voitti vuonna 1988 AVN-palkinnon (Best New Starlet), ja hänet on myös otettu AVN Hall of Fameen.
Strong kieltäytyi 1980-luvulla työskentelemästä myös homopornossa esiintyneen Jeff Strykerin kanssa AIDS-pelon takia. Syntyi kiista Vivid Entertainmentin kanssa, ja lopulta Strong kuitenkin myöntyi esiintymään Strykerin kanssa elokuvassa The Heiress (1988).
Lotta Lundberg

Lotta Lundberg (s. 1961 Uppsala) on ruotsalainen kirjailija.
Belgit

Belgit (lat. Belgae)  olivat pääasiallisesti kelttiläisiä heimoja, jotka asuivat Pohjois-Galliassa Seinen ja Reinin välimaastossa sekä myöhemmin myös Britanniassa. 
Belgit asuttivat aluetta, joka ulottui Seineltä Reinille nykyisessä Belgiassa, Ranskassa, Saksan Reininmaalla, Etelä-Alankomaissa ja Luxemburgissa. Strabon piti kirjoituksissaan niinkin kaukana kuin Loirella asuneita venetejä osana belgejä. Belgit jakautuivat alaheimoihin, joita olivat ambianit, atuatucit, bellovakit, caeroesit, caletesit, catuvellaunit, condrusit, eburonit, menapit, morinit, nervit, rẽmit, svessionit, treverit, veliocassesit, viromanduit, sekä mahdollisesti myös parisit. Strabonin mukaan ennen roomalaisten saapumista alueelle belgeihin kuului 300 000 soturia. Julius Caesar kirjoitti vuoden 50 eaa. paikkeilla belgien historiasta mainiten näiden saapuneen silloisille alueilleen Germaniasta heidän ylitettyään Reinin. Caesarin mukaan belgit houkutteli alueelle sen hedelmällinen maa, ja he karkottivat siellä asuneet gallialaiset. Caesar mainitsi monien belgiheimojen olevan edelleen ylpeitä germanialaisesta taustastaan. Caesarin aikana Germania oli ennen kaikkea maantieteelinen termi, eivätkä belgit näin välttämättä pitäneet itseään germaaneina. Suurin osa belgiheimoista puhui ilmeisesti kelttiläisiä kieliä. Useimmat tunnetuista vanhoista paikannimistä belgien alueella ovat kelttitaustaisia. Joillakin pienemmillä heimoilla oli kuitenkin mahdollisesti germaaniset nimet (esim. Sunuci, Cugerni). Muutamilla belgiheimoilla oli lisäksi selvästi sekoittunut tausta. Esimerkiksi aduatucit olivat Caesarin mukaan muodostuneet teutonien ja kimbrien rippeistä.
Belgit laajensivat alueitaan voimakkaasti viimeisinä vuosisatoina ennen ajanlaskun alkua. Caesarin mukaan heitä oli asettunut Ison-Britannian rannikolle. Suuri osa Isoon-Britanniaan asettuneista belgeistä, kuten catuvellaunit ja atrebaatit, säilytti samat heimonimet kuin mantereellakin. Belgien muuttoaallot Isoon-Britanniaan ovat ainoat historiallisissa lähteissä mainitut kelttien muuttoliikkeet saarelle. Caesar teki eron belgien ja saaren alkuperäisheimojen välillä ja samankaltainen ero voidaan todeta myös arkeologisissa löydöissä. Belgien vaikutusalueella Ison-Britannian kaakkoisosassa on löydetty mannermaan kaltaisia myöhäisen La Tènen kulttuurin kolikkoja ja muita esineitä. Löytöjen on tosin nykyisin tulkittu juontuneen pikemminkin kauppayhteyksistä ja pitkällä aikavälillä tapahtuneesta rauhanomaisesta muuttoliikkeestä mannermaalta Isoon-Britanniaan, kun taas Caesar kuvasi belgien muuttoaaltoa valloitusretkinä. Rooman keisari Claudiuksen Britannian sotaretkien jälkeen atrebaattien pienentyneistä alueista muodostettiin belgien heimokantoni eli civitas. Sen keskus oli Venta Belgarum eli nykyinen Winchester.
Francie Calfo

Hahmon tarina

Francine ”Francie” D. Calfo syntyi 3. tammikuuta 1975 Sacramentossa, Kaliforniassa. Hän tapasi parhaat ystävänsä Sydney Bristow'n ja Will Tippinin yliopistossa. Hän seurustelee Charlie Bernardin kanssa. Hän ilahtuu kuullessaan Sydneyn mentyä kihloihin poikaystävänsä Dannyn kanssa, mutta on tämän tukena Dannyn murhan jälkeen, ja he muuttavat samaan asuntoon. Myöhemmin Charlie kosii Francieta ja pari alkaa suunnitella häitään. Sydney saa kuitenkin tietää Charlien suhteesta, minkä seurauksena Francie jättää Charlien. Myöhemmin Francie alkaa suunnitella oman ravintolan perustamista. Ravintola avataan ja siitä tulee menestyksekäs. Myöhemmin hän ja Will ihastuvat toisiinsa ja he suutelevat.
Francien ja Willin juttu ei kerkeä pitkälle, sillä Francien geneettisesti luotu kaksoisolento, Allison Doren, ampuu Francien ja ottaa hänen paikkansa. Hän vakoilee Sydneyn ja Willin kautta CIA:ta ja suorittaa muita Arvin Sloanen toimeksiantoja, kuten murhaa Marcus Dixonin vaimon. Toisen kauden lopulla Will saa tietää totuuden ja Allison yrittää murhata hänet. Sydney ja Allison taistelevat ja Sydney ampuu Allisonia, joka jää kuitenkin eloon. Allison palaa kuvioihin kolmannella kaudella ja kamppailee jälleen Sydneyn kanssa. Lopulta Will riistää hänen henkensä kostoksi Francien kuolemasta.
Francie nähdään takaumassa sarjan päätösjaksossa, jolloin käy ilmi, että Sydney tapasi Dannyn ensimmäistä kertaa Francien kautta.
Köniz

Sijainti

Köniz sijaitsee Aarejoen länsirannalla, Bernin kaupungin lounaispuolella. Köniz on Bernin välittömässä läheisyydessä muodostaen osan Bernin taajama-aluetta.

Liikenne

Moottoritie A2 kulkee Könizin kautta. BLS:n rautatie Bernistä Schwarzenburgiin kulkee kaupungin keskustan kautta. Myös SBB:n rautatie Bernistä Lausanneen ja BLS:n rata Bern–Thun kulkevat Könizin kautta.

Muuta

Könizissä on useita valtion keskusvirastoja, muun muassa Karttakeskus (Bundesamtes für Landestopographie, swisstopo).
Palttina

Palttina on yksi kudottujen kankaiden perussidoksista. Muita perussidoksia ovat toimikas ja pomsi.
Palttinalla voidaan tarkoittaa myös kyseisellä sidoksella kudottua kangasta. Kankaan materiaalin mukaan puhutaan esimerkiksi puuvilla- tai pellavapalttinasta.
Palttina on kaikkein yksinkertaisin sidos. Jokainen loimilanka kulkee vuorotellen yhden kudelangan päältä ja yhden kudelangan alta. Palttinasidoksella kudottu kangas on joustamaton ja molemmilta puolilta samannäköinen.
Kudontalankojen ominaisuuksia muunnellen ja värejä eri tavoin ryhmitellen palttinasidoksella saadaan aikaan monenlaisia kangaslaatuja. Räsymatto on esimerkki kankaasta, jossa palttinasidoksen loimilanka on ohutta ja kude paksua.
Palttina on vanhin kankaankudonnassa tunnettu sidos. Kankaiden ohella palttinasidosta käytetään esimerkiksi päre- ja tuohitöissä.
Landon Liboiron

Landon Liboiron on kanadalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Degrassi: The Next Generation (Declan) ja Terra Nova (Josh Shannon).
Liboiron kasvoi maatilalla Jennerissä, Albertan provinssissa. Hän halusi jo lapsena näyttelijäksi ja kävi taiteilijaäitinsä kuljettamana Vancouverissa harjoituksissa ja koekuvauksissa. Hän sai Rosie Awardin, albertalaisen elokuva- ja televisioalan palkinnon, roolistaan vuoden 2008 televisioelokuvassa Mayerthorpe.
Liboiron esitti Declan Coynea Degrassi: The Next Generation -nuortensarjan yhdeksännellä ja kymmenennellä tuotantokaudella. Hänen roolisuorituksensa huomioitiin Gemini-palkintoehdokkuudella.
Vuonna 2010 Liboiron valittiin näyttelemään Josh Shannonia, pääosaperheen teini-ikäistä poikaa, Steven Spielbergin tuottamassa suuren budjetin tieteissarjassa Terra Nova. Sarja esitettiin Yhdysvalloissa syyskaudella 2011, mutta sitä ei uusittu toiselle tuotantokaudelle.
Vuodesta 2013 lähtien Liboiron on esittänyt Peter Rumancekia Netflixin alkuperäissarjassa Hemlock Grove.
Kyläherttu

Levinneisyys

Kyläherttua tavataan laajalla alueella Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Iso Majajärvi (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,3 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,4 metriä mpy.
Talvikaktukset

Tuntomerkit

Talvikaktukset kasvavat luonnossa päällyskasveina puiden oksilla tai kallioilla ja ovat runsaasti haaroittuvia pensaita. Varret ovat nivelikkäät, litteät, kaksi-, harvoin kolmipalteiset tai liereät. Piikit ovat sukasmaisia, lyhyitä tai puuttuvat. Kukat sijaitsevat varren päässä ja ovat säteittäisiä tai vahvasti vastakohtaisia, väriltään vaihtelevia. Pohjus on maljamainen ja siinä on kehälehtiä muistuttavia suomuja. Heteet kiinnittyvät pohjusmaljaan ja muodostavat lyhyen putken vartalon ympärille. Hedelmä on talvikaktuksilla marjamainen ja kehälehdet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat soikeita tai munuaismaisia, kiiltävänruskeita tai mustia.

Levinneisyys

Talvikaktukset ovat kotoisin Itä-Brasilian vuorilta. Lajit kasvavat Atlantin rannikon osavaltioissa (São Paulo, Rio de Janeiro, Espirito Santo, Minas Gerais).

Hoito

Lehtikaktuksia kastellaan kuten muitakin kaktuksia, mutta usein hiukan enemmän. Jos lehtikaktus alkaa osoittaa näivettymisen merkkejä, sille tulee antaa vettä. Mullan vaihto kerran 4 vuodessa. Kasvi tosin kasvaa nopeammin suuremmassa ruukussa. Käytä joulu- ja marraskuunkaktuksille erityistä multaseosta, jossa on hiekkaa ja kevytsoraa (vaihtoehtoisesti myös valmista kaktusmultaa), kukkamultaa, turvetta ja vaikkapa orkideamultaa. Mullan ja kasteluveden tulisi olla mahdollisimman hapanta tai sadevettä.
Bosnia-Hertsegovinan armeija

Bosnia-Hertsegovinan armeija (bosn. Armija Republike Bosne i Hercegovine serb. Армија Републике Босне и Херцеговине) oli Bosnia-Hertsegovinan tasavallan asevoimat, jotka tasavalta perusti vuonna 1992 Bosnian sodan alettua. Sodan päättäneen Daytonin rauhansopimuksen allekirjoittamisen jälkeen vuonna 1995 joukoista muodostettiin Bosnia-Hertsegovinan valtiollinen armeija.

Perustaminen

Armeija perustettiin 15. huhtikuuta 1992 pian Bosnian sodan alettua. Sen ytimen muodostivat aktiivipalveluksessa olevat 30 000 poliisia ja reservin 20 000 poliisia. Tammikuussa 1993 armeijan vahvuudeksi arvioitiin 261 000 miestä.
Ennen Armijan perustamista oli perustettu joukko puolisotilaallisia yksiköitä ja kodinturvajoukkoja. Näistä paikalliset Isänmaallsen liiton ja tasavallan aluepuolusjoukot liitettiin osaksi armeijaa ja lisäksi perustettiin puolisotilaallisia joukkoja kuten Vihreät baretit ja Mustat joutsenet. Muina ryhmittyminä olivat aseistettuja rikollisjoukkoja sekä olivat Jugoslavian liittoarmeijan entisistä sotilaista ja poliiseista koostuneet yksiköt.
Armeija oli perustettaessa heikosti aseistettu ja siltä puuttui erityisesti raskaita aseita kuten panssarivaunuja. Sen ensimmäisenä komentajana oli Sefer Halilovic.
Vuonna 1992 70 prosenttia Bosniasta oli Jugoslavian liittoarmeijan valvonnassa ja edelleen Bosnian serbiarmeijan hallussa. Sarajevo oli piiritettynä. Käsiasein varustettu Armija puolusti Sarajevoa, jonne oli piirityksen vuoksi vaikea toimittaa täydennyksiä.
Vuosi 1993 ei muuttanut juurikaan tilannetta Serbien ja Armijan välisiä rajalinjoja. Kroatian-Bosnian sota alkoi Keski-Bosniassa ja Hertsegovinassa ja erityisesti Mostarin alueella. Serbien aseistamana ja tuella HVO aloitti hyökkäyksen Armijaa vastaan. Armija torjui hyökkäyksen aloittaen oman vastahyökkäyksensä Neretva 93. Bosniakkien ja kroaattien sotiessa keskenään serbit valtasivat alaa eteläisessä itäisessä Bosniassa. Kun Armija valmisteli uutta hyökkäystä kroaatteja vastaan, bosniakkien ja kroaattien välille solmittiin rauha, mikä mahdollisti Bosnian kroaattiarmeija HVO ja Armija hyökkäyksen serbejä vastaan. 
Vuonna 1995 Armija BiH ja Kroatian armeija hyökkäsivät yhdessä serbejä vastaan menestyksekkäästi operaatio Sana 95:ssa ja Operaatio Myrsky:ssä.
Sven Hirn

Sven Hirn (18. marraskuuta 1925 Helsinki – 20. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja tietokirjailija. Hän työskenteli yli 40 vuotta Helsingin kaupunginkirjastossa ja toimi kirjastonjohtajana 1963–1987.
Hirn valmistui ylioppilaaksi 1945, filosofian kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi 1956. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1958. Hirn aloitti Helsingin kaupunginkirjaston amanuenssina vuonna 1950, toimi sivukirjaston hoitajana 1950–1959, apulaiskirjastonjohtajana 1959–1963 ja kirjastonjohtajana 1963–1987.
Hirn sai professorin arvonimen 1982, valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1983 ja Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnon 2004.
Hirnin isoisä oli professori Yrjö Hirn.
Ruhijärv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 88 ha (hehtaaria) ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,05 ha. Siihen laskevat Lilli oja, Lilli kraavi (Matsikse oja) ja Vedame oja ja järven laskujoki on Ruhja jõgi, joka lähtee järven länsirannasta ja virtaa länteen ollen hetken Latvian rajajokena. Järven valuma-alueen laajuus on 56,6 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys 6,8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 km³ (kuutiokilometriä) eli 2,5 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä ja rannat ovat pääosin metsää. Järvi on lähes autio.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu (viroksi keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti kovavetiseksi järveksi ja miksotrofiseksi järveksi  (viroksi kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea, järvi on rehevöitynyt ja se luokitellaan myös dystrofiseksi järveksi.
Keltakerttuli

Levinneisyys

Keltakerttuleita pesii Pohjois-Amerikassa. Talvehtimisalueet sijaitsevat Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Euroopassa laji on harvinainen harhailija, jota tavataan lähinnä syyskuun lopussa ja lokakuussa.
Juhani Eriksson

Juhani Mainio Eriksson (1928 – 22. huhtikuuta 2013, Tel Aviv, Israel) oli suomalainen laulaja, säveltäjä, joka toimi päätoimittajana Vangin Toivo -lehdessä (nykyinen Uusi toivo) vuosina 1969–1975 ja lauloi hengellisiä lauluja. Hän työskenteli Jyväskylän Katulähetyksessä ja oli mukana aktiivisesti mukana katulähetystyössä yli 50 vuotta.
Heikkilän kasarmi

Nykyiset käyttäjät

Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 2.logistiikkarykmentin esikunta, Merivoimien esikunta, Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen Järjestelmäkeskuksen merijärjestelmäosasto, Lounais-Suomen aluetoimisto ja Puolustushallinnon Rakennuslaitoksen Turun palveluyksikkö toimivat Heikkilän kasarmialueen päärakennuksen tiloissa. Myös eräiden maanpuolustus- ja reserviläisjärjestöjen tilat sijaitsevat Heikkilän kasarmialueella.
Alkuperäisiä Venäjän vallan aikaisia rakennuksia on alueella säilynyt viisi tiilirunkoista rakennusta: pääkasarmi, viestiasema, kaksikerroksinen entinen asuinrakennus, huoltorakennus sekä hevos/autotalli.
Museovirasto on määritellyt Heikkilän kasarmialueen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Ilocosin alue

Ilocosin alue (fil. Kaikolusan) on yksi Filippiinien hallintoalueista. Se sijaitsee maan luoteiskulmassa Luzonin saarella. Suurin osa alueen asukkaista on ilokon puhujia. Ilocosin alue jakautuu edelleen neljään provinssiin, jotka ovat Ilocos Norte, Ilocos Sur, La Union ja Pangasinan. Ilocosin asukasluku on 4 748 372 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala on 13 055 neliökilometriä.
Nikolai Haritonov

Nikolai Mihailovitš Haritonov (ven. Николай Михайлович Харитонов; s. 30. lokakuuta 1948) on venäläinen poliitikko. Hän on entinen Venäjän agraaripuolueen jäsen ja Venäjän federaation kommunistinen puolueen ryhmässä Venäjän duumassa.
Haritonov opiskeli Novosibirskissä maatalousinstituutissa ja työskenteli agronomina 1972–1994 ja johti sovhoosia Novosibirskin alueella.
Hänet valittiin 1990 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kansanedustajaksi. Hän oli perustamassa Agraaripuoluetta ja hänet valittiin Mihail Lapšinin varapuhemieheksi. Lapšin ei itse päässyt duumaan 1995, joten Haritonov johti agraariryhmää. Haritonov tuki kommunistien ehdokasta Gennadi Zjuganovia vuoden 1996 presidentinvaaleissa. Hänet valittiin myös kolmanteen duumaan 1999.
Haritonov riitautui Lapšinin kanssa ennen vuoden 1999 vaaleja Agraaripuolueen lähdettyä yhteistyöhän entisen pääministeri Primakovin Isänmaa – Koko Venäjän -puolueen kanssa, jolloin Haritonovin kannattajat liittyivät kommunistien riveihin. Vaalien jälkeen Haritonovin kannattajat ja kommunistit muodostivat duumassa "agroteollisen ryhmän", jotka Haritonov johti.
Haritonov valittiin 2004 kommunistien presidenttiehdokkaaksi hänen voittaessaan äänestyksessä jopa Zjuganovin ja hän sijoittui toiseksi saaden 9,4 miljoonaa ääntä (13,7 %).
Maa (elokuva)

Juoni

Elokuvassa vanhojen maanviljelijöiden lapset kyllästyvät maaseudulla vallitsevaan kurjuuteen ja päättävät ryhtyä kostotoimiin rikkaita maanomistajia vastaan. Kylään puhaltavat uudet tuulet, kun kylään ostetaan ensimmäinen traktori vanhojen maanviljelystapojen saadessa väistyä. Uudistukset eivät kuitenkaan ilahduta kaikkia ja seurauksena onkin epäluuloja ja ongelmia.