google/wiki40b huggingface dataset:
Sokos Hotel Presidentti

Original Sokos Hotel Presidentti on Helsingin Kampissa sijaitseva hotelli, joka on avattu 11. syyskuuta 1980. Hotellin vihki käyttöön silloinen tasavallan presidentti Urho Kekkonen yhdessä pääministeri Mauno Koiviston kanssa . Alkujaan se oli Ramada-hotelli, mutta se muuttui Sokos Hotelliksi vuoden 2005 alussa, vuosi sen jälkeen kun hotellin omistanut Elanto yhdistyi Helsingin Osuuskaupan kanssa HOK-Elannoksi. Hotellissa on tehty mittava peruskorjaus ja huoneuudistus vuosien 2016-2018 aikana. Uusi huonekonsepti on Ivana Helsingin Paola Suhosen käsialaa. Hotellin jokainen kerros ilmentää erilaisella tavalla suomalaisuutta.

Original Sokos Hotel Presidentti on yksi suurimmista Helsingin kokous- ja tapahtumahotelleista ja sen yhteydessä toimii myös Bistro Manu  ja Pub Adjutantti. Vuosina 1991-2004 hotellin yhteydessä toimi Raha-automaattiyhdistyksen pelikasino, Casino Ray. Vuonna 2004 se muutti Rautatientorin laidalle Fennian taloon, ja se on nykyisin Veikkauksen omistuksessa nimellä Casino Helsinki.
Ennen hotellin rakentamista tontin eteläosa oli linja-autojen lähtölaiturialueena, pohjoisosassa oli huoltoasema. Aikaisemmin paikalla oli sijainnut Kampin kasarmialueen muonavarasto ja hevostalli.
Université de Montréal

Historia

Université de Montréal aloitti toimintansa 6. tammikuuta 1876 ja se oli aluksi osa Université Laval de Québeciä. Yliopiston aloittaessa oppilaita oli vähemmän kuin sata ja tiedekuntia vain kolme. Vuonna 1895 yliopisto sai yhtenäiset tilat, joihin aiemmin hajallaan ympäri kaupunkia sijainneet tiedekunnat siirrettiin. Itsenäinen laitoksensa yliopistosta tuli 8. toukokuuta 1919. Tulipalo tuhosi yliopiston tilat ja tämän seurauksena Ernest Cormier suunnitteli uuden kampusalueen julkistaen suunnitelman vuonna 1926. Rakennustyöt saatiin lopullisesti valmiiksi vasta 1943 rakentamisen pysähdyttyä joksikin aikaa suuren laman takia. Vuonna 2002 yliopisto alkoi rakennuttaa viittä uutta rakennusta, joihin on tarkoitus sijoittaa tutkimuslaitoksia ja opetustiloja.

Toiminta

Université de Montréalin hallinto- ja opetuskielenä toimii ranska ja sen suullista ja kirjallista osaamista testataan yliopistoon pyrkiviltä. Yliopiston rehtorina toimii Guy Breton. Vuonna 2010 tavallisia opiskelijoita oli 61 253 ja jatkotutkintoa suorittavia oli heidän lisäkseen 15 798. Opetushenkilökuntaa oli yhteensä 7 329. QS World University Rankings listasi Université de Montréalin 83. parhaaksi yliopistoksi maailmassa vuonna 2014.
Yliopistoon kuuluu 13 eri tiedekuntaa ja 2 laitosta:
Anne Conway

Kreivitär Anne Conway (o.s. Finch) (14. joulukuuta 1631–1679) oli englantilainen filosofi, joka filosofoi ns. Cambridgen platonismin hengessä. Hän on yksi harvoja 1600-luvun filosofian naispuolisia edustajia ja harvoja latinaa tuolloin taitaneita naisia. Conway oli aikansa merkkifilosofeihin kuuluneen Henry Moren oppilas.
Hänen ainoa säilynyt tutkielmansa on Principles of the Most Ancient and Modern Philosophy, joka julkaistiin anonyymisti vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1690. Hänen filosofiansa, muun muassa ajatus monadeista, vaikutti Gottfried Leibniziin.
Laukkayökkönen

Koko ja ulkonäkö

Laukkayökkönen muistuttaa hyvin paljon varsiyökköstä (Hydraecia micacea) sekä hierakkayökköstä (Hydraecia ultima). Lajin määrittämisen haastavuutta kuvannee, että laukkayökkönen erotettiin varsiyökkösestä omaksi lajikseen vasta vuonna 1952.
Etusiipien pohjaväri on yleensä vaalean punertavan ruskea, joskus jopa kellansävyinen, mutta toisaalta joskus myös tumman harmahtavan ruskea. Siiven tyviosassa on hieman mutkitteleva sisempi poikkiviiru ja ulompana viistosti siiven takareunasta kärkeä kohti suuntautuva ulompi poikkiviiru. Ulompi poikkiviiru tekee ennen siiven etureunaa jyrkän mutkan sisäänpäin ennen päättymistään. Siiven etureunassa on tumma täplä, joka sijoittuu hieman lähemmäs siiven kärkeä kuin mihin ulompi poikkiviiru päättyisi ellei kaartuisi sisäänpäin. Ulommasta poikkiviirusta siiven keskiosaan suuntautuu tumma varjostuma, joka ei ulotu sisempään poikkiviiruun saakka. Rengas- ja munuaistäplät ovat siiven pohjavärin väriset, mutta erottuvat tumman reunuksensa vuoksi. Takasiivet ovat vaaleat, joskin vaihtelevasti kehnäiset. Niiden poikki kulkee tummempi kaarijuova, mutta keskipilkku puuttuu sekä siiven ylä että alapinnalta. Laji on 29–37 mm siipivälillään keskimäärin pienempi kuin varsiyökkönen.

Levinneisyys ja lentoaika

Laukkayökkönen vaikuttaa olevan levinneisyydeltään eurooppalainen. Suomessa lajin levinneisyys keskittyy täysin rannikkoseudulle. Havaintoja on Ahvenanmaalta sekä Varsinais-Suomen, Satakunnan, Uudenmaan ja Etelä-Karjalan rannikoilta ja rannikon tuntumasta. Lisäksi Pohjanmaalta tunnetaan vanhempi havainto. Perhoset ovat aloittavat lennon muita Hydraecia-lajeja aikaisemmin jo heinäkuun alkupuolella ja lentoaika jatkuu syyskuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat

Laukkayökkönen elää kallioisilla tai hiekkaisilla rannoilla, rantaniityillä sekä luodoilla. Se on hyvin paikoittainen ja esiintymät keskittyvät vahvasti rantavyöhykkeelle. Sopivalla paikalla yksilömäärä voi kuitenkin olla melko suuri. Perhoset tulevat valolle ja harvemmin syötille. Toukka elää ruoholaukan sipulissa. Muna on talvehtiva elämänvaihe.

Ravintokasvi

Toukka elää ainoastaan ruoholaukalla (Allium schoenoprasum).
George Santayana

George Santayana (16. joulukuuta 1863 Madrid, Espanja – 26. syyskuuta 1952 Rooma, Italia) oli filosofi, esseisti, novellisti ja runoilija. Hän oli koko elämänsä Espanjan kansalainen, mutta opiskeli Yhdysvalloissa, kirjoitti englanniksi ja luetaan usein amerikkalaisiin oppineisiin. 
Tunnettu lause ”Ne, jotka eivät muista menneisyyttä, ovat tuomittuja toistamaan sitä” on peräisin Santayanan teoksesta The Life of Reason.
Alectrosaurus

Nimi

Alectrosauruksen nimi tarkoittaa "naimatonta liskoa" tai "yksinäistä liskoa". Nimi tulee siitä, että kyseisen dinosauruksen löytöaikaan se oli erilainen muihin aasialaisiin teropodeihin verrattuna. Lajinimi olseni tulee Alectrosauruksen ensimmäisten fossiilien löytäjän George Olsenin nimestä.

Koko

Alectrosauruksen pituus oli noin viisi metriä ja paino noin 0,5–1 tonnia.

Fossiilit

Ensimmäiset Alectrosauruksen fossiilit löysi George Olsen vuonna 1923. Alectrosauruksen nimesi 10 vuotta myöhemmin, vuonna 1933 Charles Gilmore. Tämän jälkeen Alectrosauruksesta on löytynyt useita muita osittaisia luurankoja. Alectrosaurus tunnetaan puutteellisesti, koska siitä on löydetty vain osittaisia fossiileja.

Luokittelu

Jotkut paleontologit ovat ehdottaneet, että Alectrosaurus on mahdollisesti Albertosaurus-sukuun kuuluva laji. Alectrosaurus oli myös sukua Tyrannosaurus rexille.
Kaukolasipartio

Historia

Alkuun ohjelmisto koostui pelkästään hauskoista ja omaperäisistä cover-versioista, mutta Kaukolasipartion perustamisen jälkeen ohjelmistoon alkoi tulla myös omia kappaleita. Debyyttilevy Viihteen Etuvartio sai päivänvalonsa 2013. Levynjulkaisutapahtuma pidettiin keilahalli Cosmicissa ja sen pystyi katsomaan livenä myös netistä . Albumilta löytyy yhdeksän omaa kappaletta sekä ainoana lainakappaleena Martti Servon Viikonloppu. Viihteen Etuvartio valittiin radio Oi fm:n viikon albumiksi 11.2.2013 
Vuonna 2012 Kaukolasipartion hittibiisi Neiti kaunispäivä oli Iskelmä Rexin toiseksi soitetuin biisi paikallisista artisteista. Neiti kaunispäivä -musiikkivideo kuvattiin Espanjassa, ja sen kuvaamisesta on tehty myös Tommi Sirviön ohjaama dokumentti "Kaukolasipartio: Neiti kaunispäivää etsimässä", joka esitettiin elokuvateatteri Tapiossa.

2014

Kesällä 2014 Kaukolasipartio kuvasi musiikkivideota uuteen singleensä nimeltä Jappadappa. Video julkaistiin pari viikkoa singlen julkaisun jälkeen salamyhkäiseksi ilmoitetussa tapahtumassa Joensuun torilla. Tapahtumaan osallistui satoja ihmisiä. 
Tällä hetkellä Kaukolasipartio valmistelee toista studioalbumia, jolta myös Jappadappa biisi löytyy.

Jaakko Teppo -kiertueet

Kaukolasipartio oli myös tiiviisti mukana Jaakko Tepon elämäntyöhön pohjautuvilla valtakunnallisilla kiertueilla. Yhtye sovitti Jaakko Tepon kappaleet uusiksi kiertueita varten sekä esiintyi itse. Vuonna 2011 Jaakko Teppo goes to Mallorca -musikaalissa sekä 2013 "Huumorin ytimessä" -60-vuotiskiertueella. Nämä kaksi esitystä näki yhteensä noin 50 000 suomalaista.
Simone Zaza

Seurajoukkueura

Zaza aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 Serie A -joukkue Atalanta BC:ssä. Hän ei saanut paljoa vastuuta ja siirtyi vuonna 2010 silloin niin ikään Serie A:ssa pelanneeseen Sampdoriaan. Vastuuta ei tullut genovalaisseurassakaan ja näin Zaza siirtyi vuonna 2011 lainalle Serie B:n Juve Stabiaan. Juvessakaan vastuuta ei tullut paljoa, joten vuonna 2012 Zaza lähti jälleen lainalle Sampdoriasta, nyt kolmanneksi korkeimman sarjatason Esperia Viareggioon. Viareggiolaisseurassa maaleja tuli 11 kappaletta 18 ottelussa. Seuraavan kauden eli kauden 2012–2013 Zaza vietti jälleen lainalla, nyt Serie B:n Ascoli Calciossa. Maaleja Ascolissa tuli 18 kappaletta 35 pelatussa ottelussa. 
Kesäkuussa 2013 Italian suurseura Juventus osti puolet Zazan pelaajaoikeuksista. Hän jätti lopultakin Sampdorian siirtyessään Serie A:han ensimmäistä kertaa nousseeseen US Sassuoloon. Zaza sai kunnian viimeistellä varmaksi putoajaksi nimetyn Sassuolon historian ensimmäisen Serie A-maalin ja teki kauden aikana yhdeksän maalia, kun Sassuolo säilyi yllättäen sarjassa. Toisella Serie A-kaudellaan Zaza teki 31 ottelussa 11 maalia. 
Heinäkuussa 2015 Zaza siirtyi Juventukseen. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2015 Genoa CFC:tä vastaan ja avasi maalitilinsä seuraavalla kierroksella Frosinone Calciota vastaan.

Maajoukkueura

Zaza on edustanut Italian nuoria sekä 17- että 19-vuotiaissa. Italian jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä harjoitusottelussa Alankomaita vastaan. Italia voitti pelin 2–0. Syyskuussa 2014 Zaza teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa, kun Italia voitti Norjan EM-karsintojen avausottelussaan.
Iso Hosionlammi

Maantiede

Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 350 metriä. Se on lähes kolmion muotoinen ja siihen laskee useat suo-oja ympäröiviltä soilta. Yksi tulo-ojista tuo vedet Pikku Hosionlammilta. Järven luusuaa ei näy peruskartassa, mutta historiallisista syistä vanha oja lienee salaojana ja se laskee avo-ojia myöten Lautaportaanjärveen.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven pohjoisranta rajautuu vasten Pätinkiharjua, joka erottaa sen Lunkinjärvestä. Harjun pohjavedet tulevat esiin järven ympäristössä ja ovat soistuttaneet maastoa järven ympäriltä. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 2846.

Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Ylösjärvi". Järvestä lähti laskuoja etelään ja päättyi Lautaportaanjärveen.
Kidwellyn linna

Historia

Linna päätyi de Chaworthin suvun omistukseen 1200-luvun puolessavälissä, jolloin linnaa alettiin laajentamaan nykyiseen muotoonsa. Tällöin rakennettiin suurten kulmatornien ympäröimä sisäpiha. Ulommat kehämurit pystytettiin 1300-luvulla tai vanhaa muuria korotettiin huomattavasti.
Suurta kaksoisportein varustettua porttihuonetta alettiin rakentamaan 1300-luvulla. Sen valmistuminen kesti kuitenkin vuosisadan ja se valmistui vasta 1422. Se oli keskeneräinen vuoden 1403 piirityksen aikaan, jolloin linnan ympärille kaivettiin oja. Walesilaiset onnistuivat valtaamaan kaupungin tuolloin, mutta linna kesti piiritystä kolme viikkoa englantilaisten armeijan tuloon asti. Porttihuone oli erittäin hyvin varustettu keskeneräisenäkin, puolustus suunniteltu niin, että sitä voitiin puolustaa silloinkin kun vihollinen olisi valloittanut muun linnan.
Linnaa korjailtiin vielä 1403, mutta vaikka sitä varusteltiin vuosatoja, niin se oli auttamattomasti vanhanaikainen, se ei kuitenkaan enää osallistuunut Englannin sisällissotaan ja vuonna 1927 se siirtyi valtion hoidettavaksi.
Linnaa käytettiin elokuvan Monty Pythonin hullu maailma kuvauspaikkana.
Sarajärvi (Luumäki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 37 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,6 metriä mpy.
Spareware

Pelaaminen

Pelissä ohjataan robottia ja ammutaan vastustajia. Peli sijoittuu tulevaisuuden Helsinkiin.

Arvioita

Brash Games -sivusto arvosteli Xbox One version ja antoi 7/10 pistettä.
Pelaaja-lehti antoi pelille 4/10 arvostelussaan.
Matthew Moore

Matthew Moore (8. tammikuuta 1888 – 21. tammikuuta 1960) oli näyttelijä, joka oli syntynyt Fordstown Crossroadsissa, County Meathissa, Irlannissa. Hän ja hänen veljensä Tom ja Owen muuttivat siirtolaisina Yhdysvaltoihin ja siellä Hollywoodiin, Kaliforniaan, missä he loivat menestyksekkään uran elokuvatähtinä.
Hänen veljiensä tehtyä itsestään suuria nimiä elokuvateollisuudessa Matt Moore teki ensimmäisen elokuvansa vuonna 1913 ja jatkoi näyttelemistä säännöllisesti kuolemaansa saakka. Hän oli ideoillaan kehittämässä useita elokuvia niiden luontiprosessin aikana. Elokuva White Tiger oli saanut inspiraationlähteensä Afrikkaan suuntautuneelta metsästysmatkalta, jonka aikana Moore paini valkoisen tiikerin kanssa. Mooren onnistui, vaikka saikin tapauksessa lieviä vammoja, tallentaa tapahtuma filmille. Elokuvassa käytetty samanlainen kohtaus oli siis alkuperäinen, vaikka sitä olikin hieman muunneltu tätä tarkoitusta varten.
Moorella on tähti Hollywood Walk of Famessa osoitteessa 6301 Hollywood Blvd. Moore oli myös hyvin kiintynyt kahteen kissaansa, jotka esiintyivät useissa hänen elokuvissaan. Molemmilla on oma tähtensä Hollywood Walk of Famen eläinten osastolla.
Tšusovoin piiri

Tšusovoin piiri (ven. Чусовско́й райо́н, Tšusovskoi raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 3 505 neliökilometriä. Asukkaita on 72 700 henkeä (vuonna 2009).
Tšusovoin piirin sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Gubahan ja Gremjatšinskin, idässä Gornozavodskin, etelässä Lysvan ja Kungurin sekä lännessä Permin ja Dobrjankan piireihin. Seudulla on huomattavat metsävarat. Hyötykaivannaisia ovat öljy, sepeli, kalkkikivi, dolomiitti ja kivihiili. Piirin läpi virtaa Tšusovaja-joki.
Piiriin kuuluu Tšusovoin kaupunki ja 7 maalaiskuntaa: Kalino, Komarihinski, Nikiforovo, Sjola, Skalnyi, Verhneje Kalino ja Verhnetšusovskije Gorodki. Hallinnollinen keskus on Tšusovoi. Asutuskeskuksia on yhteensä 77.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,4 % venäläisiä ja 5 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 82,0 %.
Piirin kautta kulkee Kungurin ja Bereznikin sekä Permin ja Sverdlovskin alueen väliset maantiet sekä Permin–Nižni Tagilin ja Permin–Solikamskin rautatiet. Talous perustuu metalli-, metsä-, puunjalostus-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuuteen. Tärkein yritys on Tšusovoin metallitehdas. Maatalous on erikoistunut maidon tuotantoon.
Piirissä toimii lääketieteellinen ja ammattiopisto, teollisuusteknikumi, lasten taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo, kansatieteellinen puisto, Viktor Astafjeville omistettu kirjallisuusmuseo sekä poliittisten vainojen ja totalitarismin muistokeskus Perm-36. Tšusovskojessa on paikallinen televisioasema. Paikallislehtenä ilmestyy Tšusovskoi rabotši (”Tšusovoin työläinen”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat maalaiskylien kirkot sekä Tšusovoin, Vereinon ja Kopalnon historialliset rakennukset.
Jensenin alfa

Jensenin alfa, Jensenin luku tai -mittari on rahoituksessa käytettävä riskin suhdeluku, jolla mitataan portfolion suorituskykyä. Sharpen ja Treynorin mittareista poiketen Jensenin alfalla pyritään mallintamaan sitä ylittääkö sijoitussalkun keskimääräinen tuotto CAP-mallin beta-kertoimella mitatun tuottotason. Kun salkun toteutunut tuotto vastaa siihen sisältyvää riskitasoa (eli toisin sanoen silloin kun tuotto sijoittuu CAP-mallin arvopaperimarkkinasuoran tangentille), niin Jensenin alfa saa arvon nolla. Vastaavasti mittari on suurempi kuin nolla silloin kun salkun tuotto ylittää riskikorjatun tuoton (positiivinen alfa), ja pienempi kuin nolla silloin kun salkku on tuottanut vähemmän riskitasoonsa nähden (negatiivinen alfa). Monet ammattimaiset sijoittajat pyrkivätkin jahtaamaan "positiivista alfaa" tuottojen metsästyksessä, ja usein riskikorjauksen ylittävästä tuotosta puhutaan sijoittajien keskuudessa "epänormaalina" tai "ylituottona". Positiivisen alfan osakkeita pidetään "alihinnoiteltuina" markkinoilla riskitasoonsa nähden, kun taas negatiivisen alfan osakkeet nähdään "ylihinnoiteltuina".
Tutkija Michael C. Jensen (1967) määrittelee mittarinsa matemaattisen kaavan seuraavasti:
missä  kuvaa portfolion keskimääräistä tuottoa,  edustaa riskitöntä korkokantaa,  on portfolion  beta-kerroin ja  puolestaan kuvaa markkinaportfolion keskimääräistä tuottoa.
Toisin sanoen, Jensenin alfa vähentää CAP-mallin matemaattisella kaavalla mitatusta tuottotasosta portfolion keskimääräisen tuoton. Jos luku on positiivinen, niin salkunhoitaja on onnistunut ylittämään beta-kertoimella mitatun tuotto-riski profiilin ansaitsemalla "ylituottoa" eli positiivista alfaa.
HMS Samphire (K128)

Palvelus

Regia Marinan sukellusvene Platino upotti aluksen Bougien edustalla torpedoimalla 30. tammikuuta 1943.
Khersonesos (Krim)

Khersonesos (m.kreik. Χερσόνησος, Khersonēsos) tai Tauris (Ταυρίς), keskiajalla Kherson (Χερσών, Khersōn; myös Herson, muinaisvenäjäksi Корсу́нь), oli antiikin aikainen kaupunki Tauriassa tai Taurien Khersonesoksella eli nykyisellä Krimin niemimaalla.
Muinainen Khersonesos sijaitsi nykyisen Sevastopolin alueella ja oli Krimin kallioilla, jota rajoitti idästä Karantinin lahti ja lännessä rannan myötäisesti Pesotsnajan lahdella.  Khersonesoksen perustivat kreikkalaiset 400 eaa. He olivat kotoisin Herakleia Pontikesta.
Keskiajalla puolustusjärjestelmä muodostui mahtavasta linnanmuurista, joka kiersi kaupungin ympäri myös meren rannalla. Muurien pituus oli 2,9 – 3,5 km ja paksuus 4 m. Siinä oli 32 avointa tornia, 7 tykinpaikkaa ja 6 porttia. Muurien korkeus oli 8-10 m ja tornien korkeus 10-12 m. Alin ulkomuuri oli tehty suurista ja huolellisesti asetetuista savikiviharkoista. Ylempänä oli pienempiä kiviä muurattuna toisiinsa kiinni.
Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 2015

Ottelut

Kaikki ajat ovat UTC+11.
Emma Puikkonen

Emma Puikkonen (s. 1974 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija. Hän myös opettaa sanataidetta ja teatteria. Hänen teoksensa Eurooppalaiset unet (2016) oli ehdolla Finlandia-palkinnon ja Tulenkantaja-palkinnon saajaksi.
Puikkonen on koulutukseltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja. Hän oli mukana perustamassa Tehdas Teatteri -ammattiteatteritilaa sekä esittävän taiteen Iholla-ryhmää, joka toteuttaa teatteriesityksiä, taideklubeja ja performansseja. Puikkonen on ollut Varsinais-Suomen läänin kirjallisuuden ja teatterin läänintaiteilijana. Kirjailija Arja Puikkonen on Emma Puikkosen äiti. Heidän yhteinen teoksensa Äänihäkki oli Topelius-palkintoehdokkaana 2017.
Puikkonen asuu Helsingissä.
Screen Actors Guild Awards 2010

Screen Actors Guild Awards 2010 oli järjestyksessään 16. Screen Actors Guild -palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksistaan vuoden 2009 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin 23. tammikuuta 2010 Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.

Voittajat ja ehdokkaat

Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Isosveitsinpaimenkoira

Ulkonäkö

Isosveitsinpaimenkoira on kolmivärinen, vankka, vahvaluustoinen ja lihaksikas koira. Koostaan ja painostaan huolimatta se on silti kestävä ja liikkuvainen. Sukupuoleen liittyvät erot uroksen ja nartun välillä ovat selvät.
”Isosveitsinpaimenkoiran turkki ei ehkä ole niin kaunis kuin bernin pitkä, kiiltävä turkki, mutta grosse on arkipäiviä eikä sunnuntaita varten. Ja onhan viikossa edelleenkin kuusi arkipäivää ja vain yksi sunnuntai.” (Moritz Magron)

Luonne

Rotu on sveitsinpaimenkoirista rauhallisin, vaikka alkuaikojen yksilöillä lienee ollut nykyistä enemmän temperamenttia. Se on varma, reipas, valpas, kohtuullisen temperamenttinen ja peloton jokapäiväisissä tilanteissa. Se on tuttuja ihmisiä kohtaan ystävällinen ja perheenjäsenilleen uskollinen, ja se käyttäytyy itsevarmasti vieraiden läsnä ollessa. Itsenäisenä koirana isosveitsinpaimenkoira ei pidä kytkettynä olemisesta eikä se sovellu tarhakoiraksikaan, vaan se on parhaimmillaan omiensa parissa: uskollisena, ystävällisenä perheenjäsenenä
.

Alkuperä

Sveitsin Kennelklubin (SKG) 25-vuotisjuhlanäyttelyssä vuonna 1908 kaksi ”lyhytkarvaista berninpaimenkoiraa” tuotiin ensimmäisen kerran professori A. Heimin arvosteltavaksi. Tämä huomattava sveitsinpaimenkoirien kehittäjä tunnisti esitetyissä koirissa vanhan, sukupuuttoon kuolleeksi luullun suuren paimenkoiran tai teurastajankoiran.
Sen esi-isät olivat levinneet laajalti Keski-Eurooppaan ”teurastajan- eli lihakauppiaan koirina”, ja niistä oli kehitetty suojelu-, veto- ja karjanajokoiria. SKG tunnusti rodun merkitsemällä sen vuonna 1909 sveitsiläiseen koirakantakirjaan isonasveitsinpaimenkoirana.
Vasta 1939 FCI julkaisi ensimmäisen rotumääritelmän. Nykyisin myös muissa Euroopan maissa kasvatetaan isojasveitsinpaimenkoiria rodun rauhallisen ja tasaisen luonteen vuoksi, ja niitä arvostetaan etenkin perhekoirina.
Vuoden 2008 lopussa Suomessa oli rekisteröity 56 rodun edustajaa ja uusia rekisteröintejä tehtiin neljä kappaletta vuonna 2008.

Terveys

Grossejen perinnöllisistä sairauksista olkanivelien osteokondroosi on ongelmallisin, kuitenkaan lonkkanivelen dysplasiaa täysin unohtamatta. Myös epilepsiaa esiintyy grosseilla jonkin verran.
Monissa maissa jalostukseen käytettävillä on jo kuvauspakko, mutta varmista silti, että molemmilla pentuevanhemmilla on viralliset kuvaustulokset. Epilepsian suhteen kannattaa välttää sellaisen pennun hankkimista, jolla on paljon samansukuisia esivanhempia.
Ruth Matso

Ruth Matso (oik. Meriläinen; s. 7. joulukuuta 1931 Tampere) on suomalainen tanssija ja koreografi, tamperelaisen taidetanssin grand old lady. Hän on koreografioissaan yhdistänyt tanssia ja nykymusiikkia.

Ura

Matso on opiskellut Liisi Hallaksen (1941–1953), Kari Karnakosken ja Elsa Sylvesterssonin balettikouluissa 1953–1954, ja lisäksi hän on opiskellut ulkomailla Pariisissa, Zürichissä, Tukholmassa ja Lontoossa tunnettujen taiteilijoiden johdolla.
Matso aloitti tanssijanuransa tamperelaisissa teattereissa ja Helsingissä Svenska Teaternissa, mutta siirtyi sitten koreografiksi ja opettajaksi. Hän on toiminut Tampereen ylioppilasteatterin liikunnanohjaajana. Hän on tehnyt myös musikaali- ja teatterikoreografioita. Hänellä oli oma balettikoulu Tampereella 1957–1982. Koreografina hän käytti usein musiikkina suomalaisten nykysäveltäjien, kuten Erik Bergmanin ja Usko Meriläisen säellyksiä.
Matsolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1985.

Yksityiselämä

Matson puoliso oli säveltäjä Usko Meriläinen. Matso syntyi suomenjuutalaiseen perheeseen.
Myytinmurtajat (3. tuotantokausi)

Jakso 38 - Myyttien uudelleenarviointi

Jakso oli Myytinmurtajien toinen jakso, jossa jo testattuihin myytteihin palattiin.