google/wiki40b huggingface dataset:
Kloogan keskitysleiri

Kloogan keskitysleiri oli Viron Kloogassa natsimiehityksen aikana toiminut työleiri, joka päättyi noin 2 000 juutalaisen murhaan 19. syyskuuta 1944.

Keskitysleirin perustaminen

Kloogan keskitysleiri perustettiin jo vuonna 1942, mutta se otettiin laajempaan käyttöön keskitysleirinä vasta elo–syyskuussa 1943. Leiri oli Tallinnan–Paldiski -rautatien eteläpuolella. Se oli noin 1,279 neliömetriä ja sen ympärillä oli noin 2,5 metriä korkea piikkilanka-aita. Vuonna 1943 sinne siirrettiin Kaunasin ja Vilnan ghetoista Liettuasta sekä Salaspilsin ghetosta, Latviasta, tuotuja juutalaisia. Lisäksi tuotiin pieni määrä Virosta, Venäjältä ja Romaniasta. Vankeja oli leirillä noin 2 000–3 000. Leiri perustettiin Vaivaran keskitysleirin alaisuuteen. He työskentelivät Kloogan seudun teollisuuslaitoksissa, muun muassa puusepänverstailla ja betonitehtailla. 
Kun sinne 29. syyskuuta 1943 tuotiin ensimmäiset 750 juutalaista oli siellä jo ennestään 650 juutalaista; 600 naista ja 50 miestä. Siellä oli sitä ennen ollut noin sata neuvostoliittolaista sotavankia.

Saksalaisten lähtö leiriltä

Neuvostoliiton joukkojen hyökätessä Viron alueelle elokuussa 1944 osa vangeista siirrettiin Puolaan. Syyskuun 17. päivänä 1944 leiri määrättiin tyhjennettäväksi. Syyskuun 19. päivänä jäljelle jääneet noin 2 000 leiriläistä ammuttiin ja osa poltettiin ennen leirin johdon pakenemista Saksaan. 80 vankia pelastui piilottelemalla lähialueella.

Muistomerkit

Keskitysleirialueella, Klooga-Aedlinnan rautatieseisakkeen pohjoispuolella, on useita keskitysleirin muistomerkkejä. Neuvosto-Viron aikana, vuonna 1951, pystytettiin hautakivi leiriltä löydettyjen vainajien hautapaikalle. Vuonna 1994 Viron ja Israelin valtioiden edustajat paljastivat muistomerkin juutalaisuhrien muistoksi.
Salkopallo

Säännöt

Salkopallon säännöt vaihtelevat maittain, alueittain ja jopa pihoittain, eikä ehdottomia sääntöjä ole olemassa.
Peli alkaa, kun toinen pelaajista syöttää pallon, yleensä pitäen sitä toisessa kädessään ja lyöden toisella. Vastustaja yrittää palauttaa syötön lyömällä palloa vastakkaiseen suuntaan. Tavoitteena on osua palloon niin, ettei vastustaja pysty muuttamaan pallon suuntaa; syöttäjällä on täten etu, sillä hänellä on alussa palloon enemmän kontrollia. Yleensä on sallittua lyödä palloa joko nyrkillä tai avokämmenellä; jos pallo on pieni, saattaa välineenä olla myös maila.
Pelaaja rikkoo sääntöjä, jos hän astuu vastustajan puolelle, ottaa kopin tai heittää palloa, lyö narua tai lyö palloa kahdesti ennen kuin se on kiertänyt tolpan tai vastustaja on palauttanut sen (tai, joissain säännöissä, ennen kuin se on osunut tolppaan). Yleensä sääntöjen rikkomisesta seuraa pelin keskeytys ja pallo palautetaan paikkaan, jossa se oli ennen rikkomusta; myös narun kierrosten määrä palautetaan. Rikkojan vastustaja syöttää. Jos rikkomus kuitenkin vaikuttaa tahalliselta, siitä voi seurata pelin häviäminen.
Peli päättyy, kun pelaaja lyö pallon tolpan ympäri omaan suuntaansa niin pitkälle kuin se menee, ja pallo osuu tolppaan. Pallon on lisäksi osuttava tolppaan yli siihen merkityn viivan. 1,5 metrin korkeudella oleva viiva on yleinen, mutta nuoremmille pelaajille se voi olla alempana. Ottelu voi koostua yhdestä, kolmesta, viidestä tai useammasta pelistä.
Pošehonje

Pošehonje (ven. Пошехо́нье) on kaupunki Jaroslavlin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Rybinskin tekojärveen laskevan Sogoža-joen rannalla 151 kilometriä Jaroslavlista luoteeseen. Kaupunki on Pošehonjen piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2008).
Šeksnan muinaisen nimityksen Šehon, Šehona mukaan Pošehonjeksi kutsutulla seudulla sijaitsi 1600-luvulla Pertoman kylä, jossa vuodesta 1680 lähtien sijaitsi voivodin kanslia. Vuonna 1777 siitä tuli Jaroslavlin lääniin kuulunut Pošehonjen kaupunki. Vuosina 1918–1992 nimenä oli Pošehonje-Volodarsk vallankumousjohtaja V. Volodarskin mukaan.
Nykyään Pošehonje on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan Pošehonski-nimisestä juustolaadusta.
Jälkiviini

Jälkiviiniksi nimitetään ortodoksisessa kirkossa varsinaisen ehtoollisen jälkeen kirkkokansalle tarjottavaa kuumalla vedellä laimennettua makeaa kirkkoviiniä, joka nautitaan pienen kirkkoleipäpalasen kanssa.
National Democratic Institute

National Democratic Institute (NDI) on Yhdysvaltain demokraatteja lähellä oleva yhdysvaltalainen järjestö, joka pyrkii hankkeillaan demokratisoimiseen. Vuonna 1983 perustettu järjestö tukee demokraattisten instituutioiden vahvistamista 50 maassa. NDI:n mukaan se perustaa ja vahvistaa poliittisia ja kansalaisjärjestöjä, turvaa vaaleja, edistää kansalaisten osallistumista sekä avoimuutta ja vastuullisuutta hallinnossa. Järjestön puheenjohtajana toimii Bill Clintonin presidenttikaudella Yhdysvaltain ulkoministerinä toiminut Madeleine Albright.
Yhdysvallat rahoittaa NDI:tä kehitysapuun korvamerkityillä rahoillaan. 
23. elokuuta 2017 Kambodžan ulkoministeri Prak Sokhonn ilmoitti ilman etukäteisvaroitusta, että kaikkien NDI:n palveluksessa olevien ulkomaalaisten on poistuttava maasta, koska järjestön toiminta lopetetaan Kambodžassa. Kambodžan hallinnon mukaan järjestö toimii laittomasti, koska sitä ei ole rekisteröity. Hallitus on alkanut vaikeuttaa muidenkin toimintaansa kyseenalaistavien viestimien ja kansalaisjärjestöjen toimintaa ennen vuoden 2018 eduskuntavaaleja.

Rahoittajat

Yksityisten lahjoitusten lisäksi rahoitus tulee seuraavista lähteistä:
Apollyon

Apollyon (m.kreik. Απολλυων, Tuhoaja) ilmestyy Uudessa Testamentissa (Ilmestyskirja 9:7–11) johtaen heinäsirkkojen vitsausta, joka tullaan vapauttamaan Jumalan vihollisten ylle maailman loppuessa:
⁷ Heinäsirkat olivat näöltään kuin taisteluun varustettuja hevosia. Niillä oli päässään kullalta kimaltavat seppeleet, niiden kasvot olivat kuin ihmisen kasvot, ⁸ ja niillä oli naisen tukan kaltainen tukka. Niiden hampaat olivat kuin leijonan hampaat, ⁹ ja niillä oli rintapanssarit, jotka olivat kuin rautaa. Niiden siivistä lähti samanlainen jyminä kuin sotavaunuista, joita monet hevoset täyttä laukkaa vetävät taisteluun. ¹⁰ Niillä oli pyrstö ja pistin kuin skorpioneilla, ja pyrstöllään ne saivat tehdä ihmisille pahaa viiden kuukauden ajan. ¹¹ Kuninkaanaan niillä oli syvyyden enkeli, hepreankieliseltä nimeltään Abaddon, kreikankieliseltä Apollyon. (Ilmestyskirja 9:7–11)
Apollyonia on verrattu Ilmestyskirjan Pedoksi ja termiä "Apollyon" käyttivät usein aikaiset kristityt tarkoittaessaan Paholaista. John Bunyanin teoksessa Kristityn vaellus Apollyon kuvataan seuraavasti:
Hän astui eteenpäin, ja Apollyon kohtasi hänet. Tuo hirviö oli kamala katsella. Hän oli verhottu suomuksilla kuin kala hänellä oli siivet kuin lohikäärmeellä, jalat kuin karhulla, hänen vatsastansa tuprusi tulta ja savua, ja hänen suunsa oli kuin jalopeuran kita.
Apollyonin hepreankielinen vastine on Abaddon.
Ostermundigen

Sijainti

Ostermundigen sijaitsee Bernin itäpuolella muodostaen yhtenäisen taajama-alueen Bernin kanssa.

Liikenne

Moottoritiet A1 ja A6 ohittavat Ostermundigenin länsipuolitse. SBB:n rautatiet Bernistä Thuniin ja Konolfingeniin sekä RBS:n rautatie Bernistä Worbiin kulkevat Ostermundigenin kautta.
Beagle

Ulkonäkö

Beaglen ihannekorkeus on 33–40 cm. Ruumiinmuodoltaan rotu on vankka ja hivenen korkeuttaan pidempi. Kallo on kaareva ja leveähkö. Kuono ja kallo ovat yhtä pitkät. Korvat ovat suuret ja riippuvat poskenmyötäisinä. Häntä on pystyssä, vahva ja kiinnittynyt korkealle. Hännänpää on aina valkoinen. Karva on tiheää, lyhyttä ja hyvin säänkestävää. Kaikki värit hyväksytään paitsi maksanruskea, mutta yleisin on kuitenkin musta-ruskea-valkoinen. Silmät ovat suuret ja melko kaukana toisistaan, ilme lempeä. Silmien väri on ruskea tai pähkinänruskea.

Käyttäytyminen ja luonne

Beaglet ovat aktiivisia metsästyskoiria, jotka vaativat paljon liikuntaa ja aktiviteettiä. Perusluonteeltaan beaglet ovat älykkäitä ja lempeitä. Ne ovat myös itsenäisiä ja jopa itsepäisiä. Haukkuherkkyyttä esiintyy. Beagle sopii ensimmäiseksi koiraksi lempeän luonteensa takia, mutta se vaatii silti johdonmukaisen koulutuksen. Ne oppivat helposti pahoja tapoja, joita voi olla hankala kouluttaa pois. On myös sanonta "saadaksesi hyvän beaglen, sinun pitää olla ovelampi kuin beagle". Beaglet ovat silti uskollisia koko perheen koiria. Ne tulevat erinomaisesti toisten koirien ja ihmisten kanssa toimeen ajuetaustansa takia. Suomen beagleista on 90% metsästyskäytössä, mutta ne sopivat myös seurakoiriksi aktiiviseen ja liikkuvaan kotiin. Rotu on jakautunut kahtia metsästys- ja näyttelylinjaan. Erityisesti Englannissa "näyttelybeaglet" ja "metsästysbeaglet" ovat kuin kaksi eri rotua. Toisaalta jotkut näyttelybeaglet ovat yllättäneet isäntänsä menestymällä metsästyksessä yhtä hyvin kuin metsästysbeaglet. Beaglen kanssa voi harrastaa lähes kaikkia mahdollisia koiraharrastuksia. On olemassa myös kääpiökokoisia beaglejä, mutta ne ovat todella harvinaisia. Beaglet rakastavat toimintaa omistajansa kanssa ja kiintymys ihmiseen kasvaa.

Pocket beagle

Beaglen epävirallista kääpiömuunnosta kutsutaan usein nimellä pocket beagle. Muunnoksen ainut ero tavalliseen on pienempi koko: sen säkäkorkeus on vain 25 cm. Pocket beagle oli ennen vanhaan aatelisten metsästyskoira.

Metsästys

Englannissa varsinkin yläluokan huvina oli kettujen ja jänisten metsästys. Pienikokoinen beagle oli erityisen hyvä jänisten metsästyksessä. Metsästäessään se on sitkeä ja periksi antamaton. Beagle on mahdollisesti vanhin brittiläinen koirarotu. Se sopii metsästämään erinomaisesti myös itsekseen, ilman ajuetta.
Lorraine Hansberry

Lorraine Hansberry (1930 Chicago – 1965 New York) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen isänsä voitti rotuerottelun vastaisen oikeudenkäynnin Illinoisin korkeimmassa oikeudessa, ja Hansberryn näytelmä A Raisin in the Sun (1959) perustuu löyhästi tähän tapaukseen. A Raisin in the Sun oli ensimmäinen Broadwaylla tuotettu mustan naisen kirjoittama draama. Se toi kirjoittajalleen New York Drama Critics’ Circlen palkinnon. Hansberryn toista näytelmää (The Sign in Sidney Brustein's Window) alettiin esittää Broadwaylla vuonna 1964, ja esitykset jatkuivat kirjailijan kuolinyöhön saakka.
Hansberry opiskeli kahden vuoden ajan Wisconsinin yliopistossa. Hän muutti vuonna 1950 New Yorkiin. Kirjoittamisen ohella hän myös maalasi.
Hansberry oli naimisissa Robert Nemiroffin kanssa, mutta erosi kolme vuotta ennen kuolemaansa ja eli sittemmin avoimesti lesbona Greenwich Villagessa. Hänen kuolemansa 34-vuotiaana aiheutti haimasyöpä, joka oli todettu vuonna 1963. Nemiroff kokosi hänen kirjoituksistaan näytelmän To Be Young, Gifted and Black, joka esitettiin Broadwayn ulkopuolella vuonna 1969. Hän myös julkaisi Hansberryn tuottamatta jääneet teokset Les Blancs, The Drinking Gourd ja What Use Are Flowers vuonna 1972.
Hansberry kiinnostui Afrikasta jo varhain. Hän kuvaa teoksissaan sekä mustaihoisia että muita ihmisiä, jotka puolustavat omaansa ja muiden kunniaa.
Glösan kalliopiirrokset

Kalliopiirrokset

Piirrosalue sijaitsee noin 20×10 metriä laajalla silokalliolla, josta piirrokset vievät 10,7×3,7 metriä kallion koilliskulmasta ja eräs kuvio 2,5 metriä kaakkoon edellisistä. Kuvakenttä koostuu 45 eläinhahmosta, kahdesta verkkokuviosta, ja 18 tunnistamattomasta tai keskeneräisestä kuviosta. Eläimet ovat yleensä kooltaan 20−66 senttimetriä ja 13 eläimelle on piirretty kehon sisäisiä viivoja. Kallion korkeimmalle kohdalle on piirretty kaksi verkkokuviota. Niiden koko on 25×17 ja 24×20 senttimetriä. Sijainti veden äärellä on kalliopiirroksissa hyvin tavallista. 
Hirvet on kaikki kuvattu nelijalkaisiksi, mutta piirrosten käsiala vaihtelee. Voidaan otaksua, että tekijöitä olisi useita. Kuvien sijoittelu veden äärelle lienee tarkoituksenmukaista ja puron tulviessa osa kuvista jäävät veden alle. Piirrosten tekotapa on symbooliseen suuntaan, eli kohteiden kuvaaminen realistisesti ei ole ollut tarkoituksenakaan. Hivien sisään piirretyt ”sisäelimet” liittyvät symboliikkaan ja edustavat jotakin tärkeää asiaa. Tyyli muistuttaa Nämmforsin ja Norrforsin kalliokuvien tyylittelyä. 
Piirrosten tekopaikka on valittu metsästyksellisistä syistä. Ympäriltä tunnetaan noin 85 pyyntikuoppaa, joten alue oli hyvää hirvien esiintymisaluetta, koska sitä on niin intensiivisesti pyydetty. Myös piirrosalue saattoi olla ansa, koska puro laskee hyppyrin malliselta kalliolta alas järvelle. Hirvien ajaminen alas jyrkännettä on voinut olla ajon päätekohta. Kuvissa hirvet on piirretty kulkemaan peräkkäin jonossa. Kahden ansaverkon sijoittelussa on pyritty kuvamaan metsätystä ja kuvakentän tarkoituksena on ilmeisesti olla metsästysriittien näyttämönä.
Tungsram

Tungsram on unkarilainen vuonna 1903 toimintansa aloittanut hehkulamppujen ja tyhjiöputkien valmistaja, joka vuodesta 1990 on kuulunut General Electric-konserniin ja nimeä Tungsram käytetään nykyään tavaramerkkinä. Tungsram-sanan on yhdistelmä volframin englanninkielisestä nimestä "Tungsten" ja useissa eurooppalaisissa kielissä kuten saksan sekä unkarin kielissä käytetystä nimestä "Wolfram".
Yhtiö sai vuonna 1903 patentin volframin käytölle hehkulankana hehkulampussa, jossa aikaisemmin oli käytetty hiililankaa. Volframi oli kestävämpi ratkaisu. Volframilangan käytön kehittävät unkarilainen Aleksandar Just ja kroatialainen Franjo Hanaman. Myyntiin tuote tuli 1904. Vuonna 1934 yhtiö sai patentin kryptonilla täytetylle hehkulampulle, joka myös pidensi hehkulampun käyttöikää.
Kuolemaisjärvi

Maantieto

Järvi on 350 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Järvi sijaitsee kalliomurroksessa olevassa painaumassa avosuon keskellä. Ainoat tulo-ojat tuovat vettä pelloilta. Järven laskuojan pituus on puoli kilometriä ja se päättyy Parilanjärven länsipäähän. Painauman reunat on asutettuja, mutta järven rannoille ei ole rakennettu mitään. Järven rantaan ei johda tietä. Kuntien välinen raja kulkee niin, että suurempi osa järvestä jää Sastamalaan.

Historiaa

Järven vedenpintaa on laskettu melko paljon. Se on saattanut tapahtua samalla kertaa 1800-luvulla, kun heti alapuolella ollutta Parilanjärveä laskettiin. Kalmbergin kartastossa vuonna 1855−1865 järvi oli piirretty Parilanjärven viereen suurena järvenä, jolla oli keskellä suuri saari. Tämä saari saattaa olla nykyisen suon keskellä oleva metsäsaareke. Järven nimi kirjoitettiin silloin Kuolemaistenjärvi. Karttaan on piirretty pitäjien välinen raja, mutta siinä ei näy nykyistä mutkaa järven kohdalla.
Eileen Herlie

Eileen Herlie, oikeasti Herlihy (8. maaliskuuta 1918 – 8. lokakuuta 2008) oli skotlantilainen näyttelijä.
Herlie syntyi Glasgow’ssa katoliselle isälle ja protestanttiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi näyttämöltä; varsinkin arvostettu oli rooli Hamletin äitinä Gertrudina. Hän esitti saman osan myös Laurence Olivierin elokuvassa Hamlet vuonna 1948. 
Herlien uran painopiste pysyi teatterissa, ja hän esiintyi mm. Thornton Wilderin näytelmässä The Matchmaker (1955) sekä Bob Merrillin musikaalissa Take Me Along (1959). Hän sai vuonna 1976 televisioroolin sarjassa All My Children, ja hänet nähtiin vuonna 2000 sarjassa One Life to Live. 
Herlie oli vuonna 1960 ehdolla Tony- ja neljänä peräkkäisenä vuotena 1983–1986 Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli sisarukset Geraldine (1924–1982) ja Catherine (1926–2000).
Gaussin kuvauslaki

Gaussin kuvauslaki on geometrisen optiikan laki, joka ilmoittaa, miten linssin tai kaarevan peilin esineestä muodostaman kuvan etäisyys linssistä tai peilistä riippuu esineen etäisyydestä sekä linssin tai peilin polttovälistä. Laki on nimetty Carl Friedrich Gaussin (1777–1855) mukaan. Gaussin kuvauslaki on likimääräinen, sillä sitä johdettaessa on oletuksena, että pisteen kuvautuessa tulee piste. Lisäksi moniaallonpituisella valolla, kuten valkealla, eri aallonpituudet taittuvat hieman eri suuntiin. Linsseissä esiintyy pallopoikkeamaa ja väripoikkeamaa.
Gaussin kuvauslaki on muotoa . Kaavassa a on esineen etäisyys peilistä tai linssistä, b on kuvan etäisyys peilistä tai linssistä ja f polttoväli. Muuttujien merkit vaihtelevat sen mukaan, onko kyseessä kovera vai kupera linssi tai peili, muodostuuko valekuva (-) vai oikea kuva (+) ja onko kyseessä oikea esine (+) vai vale-esine (-) (esim. usean linssin linssisysteemit).
Suomen presidentinvaali 1937

Vaalikamppailu

Istuva presidentti P. E. Svinhufvud halusi ennen vaalia tulla valituksi uudelle kaudelle yleisporvarillisen vaaliliiton ehdokkaana, joka olisi puolueiden yläpuolella. Itsenäisyyspäivänä 1936 presidentin luokse marssi kaikkien porvaripuolueiden edustajista muodostettu lähetystö pyytämään häntä ehdokkaaksi. Ainoastaan Kokoomus oli hankkeessa mukana ehjänä, muista puolueista oli vain osia. Isänmaallinen Kansanliike oli jätetty lähetystön ulkopuolelle, koska mukaan haluttiin saada mahdollisimman suuri osa poliittisesta keskustasta. IKL:lle mieluisin presidenttiehdokas olisi ollut marsalkka Gustaf Mannerheim, mutta tämän kieltäydyttyä puolue asettui Svinhufvudin taakse. Poliittisen äärioikeiston sanastossa "Ukko-Pekasta" oli hänen presidenttikautensa aikana tullut "Akka-Pekka", mutta paremman puutteessa häneen oli tyydyttävä. Maalaisliiton oikeistosiivelle Svinhufvud oli mahdollinen valinta siinä tapauksessa, että puolueen omaksi ehdokkaakseen valitsema pääministeri Kyösti Kallio putoaisi pelistä.
Edistyspuolueen oikeistosiipi toivoi puolueen ehdokkaaksi entistä pääministeriä Toivo Kivimäkeä tai Suomen Pankin pääjohtajaa Risto Rytiä. Kivimäen hallituksen syksyllä 1936 tapahtuneeseen kaatumiseen vaikuttanut skandaali Etsivän Keskuspoliisin muistioista teki kuitenkin hänen ehdokkuutensa mahdottomaksi ja Rytiä pidettiin liiaksi "Kivimäen miehenä". Puolueen ehdokkaaksi valittiin enemmistön kannattama entinen presidentti K. J. Ståhlberg, mutta ovi jätettiin raolleen Rytin "varaehdokkuudelle". SDP asetti ehdokkaakseen puheenjohtajansa Väinö Tannerin, vaikka puolueen vasemmistosiipi olisi mielellään nähnyt presidenttinä Ståhlbergin. Puolue ei kuitenkaan käynyt kampanjaansa niinkään oman ehdokkaansa puolesta, vaan ennen kaikkea Svinhufvudin uudelleenvalinnan estämiseksi. Ruotsalainen Kansanpuolue ei asettanut vaaliin omaa ehdokasta ja puolueelle riittikin, että valittava presidentti takaisi ruotsinkielisten perustuslailliset oikeudet ja edistäisi pohjoismaista yhteistyötä.
Valitsijamiesten vaalit järjestettiin 15.–16. tammikuuta. Vaaleissa oli yhteensä 1 136 ehdokasta, joista 69 oli naisia. Valituista naisia oli 17.
Puycelsi

Puycelsi tai Puycelci [pɥisel'si], myös Puycelci-Grésigne, on Ranskan kunta Occitanien alueella Tarnin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 463. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Montaubanista itään.
Puycelsi kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France, johon Tarnin departementista kuuluu viisi muutakin kylää sekä Puycelsin naapurikunta Bruniquel Tarn-et-Garonnen departementissa.
Gustáv Husák

Gustáv Husák (10. tammikuuta 1913 Dúbravka – 18. marraskuuta 1991 Bratislava) oli slovakialainen poliitikko ja Tšekkoslovakian presidentti vuodesta 1975 vuoden 1989 joulukuuhun saakka, jolloin samettivallankumous syrjäytti hänet. Koulutukseltaan Husák oli juristi.

Uran alkuajat

Husák liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1933 ja toimi toisen maailmansodan aikana vuosina 1939–1945 kielletyn Slovakian kommunistisen puolueen yhtenä johtohahmoista. Vuonna 1945 Husák nimitettiin Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen keskuskomitean jäseneksi. Hän oli mukana likvidoimassa Slovakiassa vuoden 1946 vaalien voittajapuolueen Demokratická stranan johtoa vuosina 1947–48. Vangittiin ja erotettiin kommunistisesta puolueesta vuonna 1951 väitettyjen nationalististen pyrkimystensä vuoksi osana stalinistisia vainoja. Husák tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen vuonna 1954 ja vapautui vuonna 1960.

Vapautuminen ja valtaannousu

Vapautumisen aikakaudella vuonna 1963 Husákin tuomio kumottiin ja hänet otettiin uudelleen puolueen jäseneksi. Vapauduttuaan hän arvosteli uus-stalinistista puoluejohtoa ja nousi varapääministeriksi huhtikuussa 1968. Prahan kevään aikana Husák kuitenkin vaihtoi poliittisista linjaa ja vastusti puolueen ensimmäisen sihteerin Alexander Dubčekin ajamaa ihmiskasvoista sosialismia. Kremlin tukemana Husák nousi ensimmäiseksi sihteeriksi (vuodesta 1971 virkaa kutsuttiin pääsihteeriksi) vuoden 1969 huhtikuussa.

Valtakausi

Husák kumosi nopeasti Dubčekin tekemät uudistukset ja erotti keskuskomitean liberaaleimmat jäsenet. Vuonna 1975 Husák nousi Tšekkoslovakian presidentiksi. Hänen valtakautensa aikana maa oli Neuvostoliiton uskollisimpia liittolaisia ja toisinajattelijoita ei hänenkään valtakaudellaan suvaittu. Valtiollinen salainen poliisi StB osallistui Husákin kaudella useiden ihmisten katoamisiin ja vangitsemisiin.
Vuonna 1987 hän luovutti pääsihteerin viran seuraajalleen Miloš Jakešille. Husák jatkoi presidenttinä aina samettivallankumouksessa tapahtuneeseen syrjäyttämiseensä asti 28. joulukuuta 1989. Husák kuoli 18. marraskuuta 1991.
Billy Ocean

Billy Ocean (s. Leslie Sebastian Charles 21. tammikuuta 1950 Fyzabad, Trinidad) on brittiläinen pop-laulaja, joka teki kansainvälisiä menestyksiä 1970- ja 1980-luvuilla.

Elämä

Leslie Charles syntyi Fyzabadissa Grenadassa ja muutti perheensä mukana Englantiin 8-vuotiaana. Teini-iässä Charles lauloi usein Lontoon klubeilla. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä vuonna 1972 Spark Recordsilla nimellä Les Charles.
Vuonna 1976 Leslie Charles oli jo omaksunut nimen Billy Ocean ja levytti ensimmäisen albuminsa Billy Ocean, jonka ensimmäinen single Love Really Hurts Without You nousi kakkoseksi Britanniassa ja sijalle 22 Yhdysvalloissa. Muita tuon ajan hittejä oli muun muassa L.O.D. (Love On Delivery). Hän myös kirjoitti lauluja muille artisteille, kuten LaToya Jacksonille. Vuonna 1982 Billy Ocean nousi Yhdysvaltain R&B-listalle kappaleella Nights (Feel Like Getting Down).
Billy Oceanin uran paras aika alkoi albumilla Suddenly vuonna 1984 ja sen pääsinglellä Caribbean Queen Laulun nimeä ja sanoja muutettiin eri alueita varten niin, että kappale tunnetaan myös nimillä African Queen ja European Queen. Nimikappaleesta tuli myös menestys. Vuoden 1986 albumi Love Zone myi myös todella hyvin. Siltä nousi myyntimenestyksiä kuten When the Going Gets Tough, The Tough Get Going (elokuvasta Niilin jalokivi) ja There'll Be Sad Songs (To Make You Cry).
Vuoden 1988 albumillaan Tear Down These Walls Billy Ocean sai vielä yhden ykköshitin Get Outta My Dreams, Get Into My Car, mutta seuraavat albumit Time to Move On, L.I.F.E. ja Showdown eivät tuottaneet hittejä. Siitä huolimatta vuoden 1989 Greatest Hits -kokoelma on myynyt tasaisesti vuosien mittaan. Billy Oceanin viimeinen studioalbumi Jive Recordsille oli Time to Move On, jonka hän levytti Chicagossa R&B-tähti R. Kellyn kanssa. Ocean kuitenkin kiertää edelleen Eurooppaa ja levyttää.
Vuonna 2002 Westminsterin yliopisto palkitsi Oceanin tohtorinarvolla musiikista. Ocean asuu Milton Keynesissa.
QBU-88

Ominaisuudet

QBU-88:n perustuu rakenteeltaan AK-47:n, suurin muutos on lyhytiskuiseksi muutettu kaasumäntämekanismi. Aseen teräsrunko on polymeeristä valmistetun bullpup -mallisen tukin sisällä. Varmistin on laatikon alapuolella, heti lipasaukon takana. 
QBU-88:n rungon päällä on lyhyt kisko, johon voidaan kiinnittää nelinkertaiseen suurennukseen kykenevä optinen tähtäin tai pimeänäkölaite. QBU-88:aan voidaan kiinnittää tukijalat vakauden lisäämiseksi pitkän matkan ammunnassa.

Ampumatarvike

QBU-88 oli ensimmäinen kiinalainen uuden sukupolven kivääri, joka käyttää 5.8 x 42 mm -ampumatarviketta. Teräsvaippainen ja lentovakauden parantamiseksi pidennetty patruuna on optimoitu ammuttavaksi juuri QBU-88:lla, mutta kiväärillä voidaan ampua myös QBZ-95 -rynnäkkökiväärille tarkoitettua lyhyempää standardipatruunaa 5.8 x 42 mm DBP87.