google/wiki40b huggingface dataset:
Špela Pretnar

Špela Pretnar (s. 5. maaliskuuta 1973 Bled, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, pujottelun maailmancupin voittaja.
Pretnar saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Mariborissa 1992 hopeaa suurpujottelussa ja pronssia yhdistetyssä. Moriokan MM-kisoissa 1993 hän sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi ja supersuurpujottelussa seitsemänneksi.
Lillehammerin olympialaisissa 1994 Pretnar oli yhdestoista pujottelussa ja kahdestoista suurpujottelussa. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 hänen sijoituksensa olivat puolestaan yhdestoista suurpujottelussa ja kahdestoista pujottelussa. Vailin MM-kisoissa 1999 hän sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi.
Pretnar voitti urallaan kaikkiaan kuusi maailmancupin osakilpailua; viisi pujottelussa ja yhden suurpujottelussa. Kaudella 1999–2000 hän voitti pujottelucupin kokonaiskilpailun.
Isaac Albéniz

Isaac Manuel Francisco Albéniz y Pascual (29. toukokuuta 1860 Camprodon, Girona – 18. toukokuuta 1909 Cambo-les-Bains) oli espanjalainen pianisti ja säveltäjä. Hänen pianomusiikissaan on vaikutteita muun muassa espanjalaisesta kansanmusiikista. 
Albéniz syntyi Camprodonissa, Kataloniassa ja esiintyi ensimmäistä kertaa nelivuotiaana. Hän opiskeli muun muassa Madridissa, Leipzigissä ja Brysselissä.
Vuonna 1883 Albéniz tapasi säveltäjä Felipe Pedrellin, joka inspiroi häntä säveltämään espanjalaisesta kansanmusiikista vaikutteita saanutta musiikkia, kuten Suite Españolan. Francisco Tárrega sovitti myöhemmin sen viidennen osan  (Asturias) kitaralle. 
1890-luvulla Albéniz asui Lontoossa ja Pariisissa. Vuonna 1900 hänellä todettiin munuaistauti, johon hän kuoli 48-vuotiaana vuonna 1909.
Edward Turner Bennett

Edward Turner Bennett (6. tammikuuta 1797 Hackney – 21. elokuuta 1836 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä ja kirjailija.
Bennett oli ammatiltaan lääkäri, mutta hänen varsinainen intohimonsa oli eläintiede. Vuonna 1822 hän oli perustamassa hyönteistieteellistä seuraa, joka myöhemmin liitettiin Linnean Societyyn. Se oli myös Zoological Society of Londonin alku, ja Bennett toimi seuran sihteerinä 1831–1836.
Bennett kirjoitti muun muassa teokset The Tower Menagerie (1829) ja The Gardens and Menagerie of the Zoological Society (1831). Hän kirjoitti myös kaloja käsittelevän osan, yhdessä G. T. Layn kanssa, teokseen Zoology of Beechey's Voyage (1839).
Hänen veljensä oli kasvitieteilijä John Joseph Bennett.
Bennett nimesi suuren määrän uusia eläinlajeja, pääasiassa kaloja. Linnuista hän nimesi etelänkruunukurjen vuonna 1834.
Matkapuhelinvirus

Historia

Kesäkuussa vuonna 2004 löydettiin ensimmäinen matkapuhelinvirus. Ojam-yhtiö valmisti antipiratismiviruksen heidän Mosquito-pelinsä vanhaan versioon. Tämä virus lähetti tekstiviestejä yhtiölle matkapuhelimen käyttäjän tietämättä. Virus poistettiin pelin uudemmista versioista, mutta se voi olla vielä ladattavissa jostain tiedostojenjakolähteestä tai ilmaisista ohjelmistolähteistä.
Heinäkuussa vuonna 2004 tietokoneharrastajat julkaisivat langattoman Bluetooth-yhteyden kautta leviävän Cabir-nimisen tietokoneviruksen.
Maaliskuussa vuonna 2005 raportoitiin, että tietokonemato Commwarrior-A on saastuttanut Symbian sarjan 60 matkapuhelimia. Tämä mato monistaa itseään multimediaviestien (MMS) kautta. Se lähettää itseään puhelimen osoitekirjassa oleviin matkapuhelimiin. Tätä tietokonematoa ei pidetä vaarallisena. Asiantuntijat pitävät sitä uuden sukupolven matkapuhelinhaittaohjelmana.

Haitat

Matkapuhelinviruksen lähettämien tekstiviestien kustannus tulee luonnollisesti liittymän omistajalle. Virukset kuluttavat laitteen akun virrat loppuun nopeasti etsiessään uusia laitteita. Suurin haitta puhelimen omistajalle tulee, jos virus latailee dataa Internetistä siinä tapauksessa, että operaattoriyhteys ei ole pakettihintainen vaan veloitetaan käytön mukaan.

Suojautuminen

Viruksilta voidaan välttyä käyttämällä Bluetooth-yhteyttä vain silloin kun sitä tarvitaan. Puhelimeen kannattaa ladata vain puhdasta aineistoa. Puhelimeen voi hankkia virustentorjuntaohjelmiston.
Pete Townshend

Elämä

Monien rocktähtien tavoin Pete Townshend on elämänsä aikana kokenut vakavia ongelmia alkoholin ja huumausaineiden kanssa, mitä hän on itsekin kuvaillut useissa lauluissaan (esimerkiksi The Whon albumilla The Who by Numbers 1975). Townshendilla todettiin jo 1970-luvulla äänekkään musiikin aiheuttama kuulovaurio; hän oli ensimmäisiä rocktähtiä, jotka toivat tämän ongelman julkisuuteen.

Musiikkilaitteisto

Townshend on läpi uransa käyttänyt erilaisia kitaroita, mutta ehkä eniten hän on profiloitunut käyttämään Fender Telecasteria jossa on Gibsonin mikrofonit.
Townshend on myös ensimmäinen jonka sanotaan kehittäneen niin sanotun ”tuplastackin”, joka tarkoittaa kahden kitaravahvistimeen kytketyn kaiutinkaapin asettamista päällekkäin. Hän käytti useita tällaisia saadakseen aikaan äänenvoimakkuuden joka kuuluisi muun bändin soiton läpi.
Townshend käyttää Hiwattin suuritehoisia vahvistimia kytkettynä Marshallin kaappeihin. Hän on sanonut ettei koskaan pitänyt Marshallin vahvistimista.
Janusz Wójcik

Ura pelaajana

Wójcik aloitti uransa Agrykola Varsovan joukkueessa vuonna 1967. Hän edusti urallaan useita varsovalaisseuroja onnistumatta kuitenkaan tekemään suurta läpimurtoa. Hän siirtyi vuonna 1976 pakistanilaiseen Ravalpindin joukkueeseen, josta seuraavana vuonna uransa lopuksi Kanadaan Toronto Falconsiin. Wójcik lopetti aktiiviuransa 1980.

Ura valmentajana

Valmentajana Wójcik teki pitkän kolmekymmentävuotisen uran lähinnä kotimaassaan. Hän aloitti 1978 Puolan alle 16-vuotiaiden maajoukkueen apulaisvalmentajana. Kaudella 1986/87 hän luotsasi Jagiellonia Białystokin Puolan ykkösdivisioonan mestariksi. Tämän jälkeen hän siirtyi ensin maan alle 18-vuotiaiden maajoukkueen peräsimeen ja 1988 olympiajoukkueen valmentajaksi. Hän johdatti Puolan olympiahopealle Barcelonassa 1992. Maajoukkuemenestyksensä jälkeen hän valmensi kauden 1992/93 Legia Varsovaa johdattaen seuran mestaruushopealle.
Vuonna 1994 Wójcik siirtyi Arabiemiraatteihin olympiajoukkueen päävalmentajaksi muttei onnistunut luotsaamaan joukkuetta kisoihin. Tämän jälkeen hän toimi maassa seurajoukkue Al-Khallej'n valmentajana. Wójcik palasi Puolaan 1997 ja siirtyi A-maajoukkueen peräsimeen. Hän epäonnistui johdattamaan maata EM-kisoihin 2000 ja sai jättää tehtävänsä 1999.
Sittemmin Wójcik valmensi kotimaassaan vähemmän menestyksekkäästi, viimeisimpänä Widzew Łódzia vuonna 2008. Hän toimi myös Syyrian maajoukkueen valmentajana vuonna 2003.

Poliitikkona

Wójcik kuului puolalaiseen talouspoliittisesti vasemmistopopulistiseen ja arvokysymyksissä oikeistolaisene uskonnolliskonservatiiviseen Samoobrona-puolueeseen. Hänet valittiin Puolan parlamentin alahuoneeseen vuonna 2005 Białystokin piiristä 4236 äänellä. Hän istui alahuoneessa vuoteen 2007.

Kuolema

Hän kuoli 20. marraskuuta 2017 Varsovassa. 29. marraskuuta 2017 hänet haudattiin Puolan pääkaupungissa.
Bengt von Törne

Bengt Axel von Törne (22. marraskuuta 1891 Helsinki – 4. toukokuuta 1967 Helsinki) oli suomenruotsalainen säveltäjä ja tietokirjailija.
Von Törne opiskeli Helsingin musiikkiopistossa Erik Furuhjelmin johdolla vuosina 1910–1916, ja lisäksi hän oli saanut jonkin verran sävellystunteja Jean Sibeliukselta (1916–1917). Von Törnen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kuusi sinfoniaa, joista viimeinen valmistui 1966. Säveltäjä kirjoitti myös muuta orkesterimusiikkia, kuten sinfonisia runoja ja pianokonserton, sekä kolme jousikvartettoa. Hänen sävellyksensä ovat tyyliltään perinteisen tonaalisia. Sibeliuksen vaikutus ilmenee von Törnen sävellystuotannossa vahvana. 
Vuonna 1937 von Törne julkaisi kokemuksistaan kirjan Sibelius: A Close-Up (Sibelius: Lähikuvia ja keskusteluja), jossa hän kehui opettajaansa ja vähätteli Gustav Mahleria ja Claude Debussytä. Tämä sai Theodor W. Adornon tuohtumaan ja laatimaan hyvin kielteisen arvostelun, joka vähensi Sibeliuksen arvostusta Manner-Euroopassa 1950-luvulla.
Von Törne julkaisi lisäksi suuren määrän kulttuurihistoriallisia kirjoituksia, jotka painottuivat renessanssin aikaan.
Bengt von Törnen veli oli historiantutkija Per Olof von Törne.
Hybla Heraia

Maantiede

Hybla Heraia sijaitsi Sisilian kaakkoisissa sisäosissa Syrakusasta Akragaaseen johtaneen tien varrella lähellä Akraita. Roomalaisen Itinerarium Antonini Augustin mukaan sen etäisyys Akraista oli 18 roomalaista mailia eli noin 27 kilometriä.
Hybla Heraia sekoitetaan usein saaren muihin Hybla-nimisiin kaupunkeihin, sillä antiikin lähteistä ei ole aina selvää, mihin kaupungeista nimellä Hybla viitataan. Hybla Heraia on näistä vähiten tunnettu.

Historia

Hybla Heraian oletetaan olleen alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus. Se hellenisoitui eli kreikkalaistui ajan kuluessa. Herodotoksen mukaan Hippokrates Gelalainen kuoli Hybla-nimisessä kaupungissa ollessaan sotimassa sikuleita vastaan, ja sen oletetaan viittaavan Hybla Heraiaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hyblaīos (Ὑβλαῖος), myöhemmin latinaksi Hyblensis.

Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikan läheltä on löydetty muun muassa sikulikauden sekä kreikkalaisen kauden hautoja, joista on löydetty kreikkalaista alkuperää olevaa keramiikkaa. Varhaisimmat sikulihaudat on ajoitettu vuosiin 750–630 eaa., ja kreikkalaiset haudat puolestaan ajalle 570–490 eaa. Hautoja on myös roomalaiselta ja bysanttilaiselta kaudelta.
Kaupungin paikalta tehdyt esinelöydöt ovat Ragusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Ibleo).
Johanna Homi

Johanna Homi (s. 3. helmikuuta 1995) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Tampereen Kooveeta kausina 2011–2014 ja kaudesta 2016–2017 alkaen sekä Jyväskylän Happeeta kausina 2014–2016. Hän on pelannut runkosarjassa 145 ottelua, joissa hän on tehnyt 44 maalia ja antanut 24 maalisyöttöä. Pudotuspelejä hänellä on 29, joissa hänen tehopisteensä ovat 9 + 3. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2019.
Naltšik

Historia

Eri lähteet ovat hieman eri mieltä kaupungin perustamisajankohdasta. Vuonna 1743 myöhemmän kaupungin paikalla oli jo toimintaa. Vuodesta 1808 lähtien se oli paikallisen hallinnon ja poliittisen toiminnan keskus ja prinssin asuinpaikka. Venäläinen historiankirjoitus katsoo perustamisajankohdaksi usein vuoden 1817, jolloin paikkakunnalle rakennettiin venäläislinnoitus. Vuonna 1921 siitä tuli kaupunki, ja samalla Kabardian autonomisen alueen pääkaupunki. Vuonna 1922 siitä tuli Kabardi-Balkarian autonomisen alueen ja 1936 Kabardi-Balkarian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki. Toisessa maailmansodassa kaupunki oli Saksan hallussa 28. lokakuuta 1942 – 3. tammikuuta 1943. Kaupunki kärsi sodassa suuria vaurioita.
13. lokakuuta 2005 kaupunkiin tunkeutui 150–200 aseistetun miehen joukko, joka hyökkäsi poliisiasemille, turvallisuuspalvelun toimistoon ja muihin hallintorakennuksiin sekä pyrki valtaamaan kaupungin lentokentän. Kymmeniä ihmisiä sai surmansa taisteluissa. Venäjän presidentti Vladimir Putin määräsi kaupungin saarrettavaksi, jotta hyökkääjät eivät pääsisi pakoon.
Tšetšeenikapinallisten Kavkaz-Center-internet-sivustolla hyökkäyksen tekijäksi nimettiin kapinallisten "Kaukasian rintama" ja paikallinen islamistinen ryhmittymä Jarmukin.

Talous

Naltšik on Kabardi-Balkarian merkittävin teollisuuskeskus. Siellä on metalli-, valaistus-, rakennusaine-, elintarvike-, puunjalostus-, tekstiili- ja koneenrakennusteollisuutta. Se on myös huomattava kylpylä- ja parantolakaupunki. Kaupungin rautatieasemalle johtaa 41 kilometrin pistorata Kotljaverskajan (Maiski) asemalta ja siellä on lentoasema.

Koulutus

Naltšikissa toimii Kabardi-Balkarian valtionyliopisto (perustettu 1957), Kabardi-Balkarian talousinstituutti, Pohjois-Kaukasuksen taideinstituutti ja Kabardi-Balkarian valtion maatalousakatemia.

Urheilu

Kaupungin jalkapallojoukkue Spartak on pelannut Venäjän pääsarjassa vuodesta 2006 lähtien.
Amfilokhos (Amfiaraoksen poika)

Amfilokhos (m.kreik. Αμφίλοχος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Amfiaraoksen ja Erifylen poika, joka oli tunnettu tietäjä kuten isänsäkin ja isoveljensä Alkmaion. Isänsä kuoleman jälkeen hänestä tuli Argoksen kuningas.

Epigonien taistelu

Amfilokhoksen isä Amfiaraos taisteli – joskin vastentahtoisesti nähtyään ennalta kuolevansa sotaretken aikana – veljensä Adrastoksen rinnalla sodassa Thebaa vastaan vaimonsa Eripylen velvoittamana. Siksi hän käski poikiensa tappaa äitinsä ja aloittaa sota Thebaa vastaan kun he olisivat varttuneet aikuisiksi. Amfiaraos itse kuoli omalla sotaretkellään, ja Theba jäi valloittamatta.
Kymmenen vuotta myöhemmin taistelivat kaatuneiden sotapäälliköiden pojat, epigoneiksi ja heidän joukossaan myös Amfilokhos ja Alkmaion, jälleen Thebaa vastaan. Tällä kertaa kaupunki kukistui. Alkmaion surmasi äitinsä, mutta lähteet eivät kerro, olisi myös Amfilokhoksella osuutta tekoon.

Troijan sota

Amfilokhos oli yksi Helenan kilpakosijoista, jotka joutuivat Odysseuksen aloitteesta vannomaan puolustavansa valittavaa sulhoa tarvittaessa muita vastaan. Pariksen ryöstettyä Helenan tämän aviomies Menelaos vaati muita kosijoita tilille lupauksestaan, ja niin Amfilokhos muiden tavoin osallistui ryöstöstä alkaneeseen Troijan sotaan. Apollodoros mainitsee, että Amfilokhos saapui myöhässä Troijaan.

Matka Kilikiaan

Tietäjä Mopsos johti Amfilokhoksen ja tämän kumppanit Kalkhaksen, Leonteuksen, Podaleirioksen ja Polypoiteen jalan Kolofoniin Apollonin temppeliin. Täällä Mopsoksen ja Kalkhaksen välille nousi kilpailu, jossa Kalkhas kärsi tappion ja kuoli. Heidän jatkaessa matkaa aluksellaan he joutuivat rajuilmaan, ja ajelehtivat Kilikiaan. Täällä hän perusti Mopsoksen kanssa Malloksen kaupungin.
Amfilokhos purjehti kuitenkin takaisin kotimaahansa Argokseen, mutta tunnettuaan tyytymättömyyttä sen asioiden tilaan, hän palasi takaisin Mallokseen vaatien joko kuninkuutta tai ylipapin asemaa. Mopsos ei kuitenkaan halunnut luovuttaa asemaansa, jolloin seuranneessa taistelussa molemmat saivat surmansa, ja heidät haudattiin Magarsa-vuoren juurelle.
Torsten Tegnér

Torsten Elof Kristoffer Tegnér (6. joulukuuta 1888 Tukholma – 10. kesäkuuta 1977) oli ruotsalainen urheilutoimittaja ja urheilujohtaja. Hän on yksi Ruotsin kaikkien aikojen legendaarisimmista urheilutoimittajista, joka harrasti myös itse useita eri lajeja, muun muassa jääpalloa ja jääkiekkoa. Vuonna 1915 Tegnér hankki omistukseena urheilulehti Idrottsbladetin, jonka päätoimittajana hän toimi vuoteen 1966 saakka.
Tegnér voitti jääpallon Ruotsin mestaruuden Tukholman AIK:n riveissä vuosina 1909 ja 1914. Maaliskuussa 1923 hän pelasi ensimmäinen jääkiekkomaaottelunsa Ruotsin jääkiekkomaajoukkueessa, edustaessaan maataan Antwerpenin EM-kisoissa. Hän oli kaikkien aikojen vanhin Ruotsin maajoukkueessa debytoinut pelaaja, kunnes ennätyksen rikkoi Johan Åkerman vuonna 2007.
Torsten Tegnérin äiti oli tunnettu lastenlaulujen säveltäjä Alice Tegnér ja 1800-luvun alussa vaikuttanut kirjailija ja piispa Esaias Tegnér puolestaan hänen isoisänsä isä.
Mir akhur

Mir akhur oli useissa sultanaateissa, kaanikunnissa ja emiraateissa kuninkaallista hovitallimestaria tarkoittava virkanimi.
Vastaavia virkanimiä löytyi myös eurooppalaisista hoveista, kuten esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan Master of the Horse ja Ruotsin överhovstallmästare.

Osmanien valtakunnassa

Virka kaikkine vastuineen jaettiin kahdelle henkilölle; suuren tallin mestarille (büyük mir akhür) ja pienen tallin mestarille (küçük mir akhür). Mir akhürien vastuulla oli palatsin tallien ylläpitäminen ja niiden huollon järjestäminen. Molemmat virkanimet olivat arvoltaan korkealla palatsin hierarkiassa, mutta arvoon liittyvä vastuu oli myös suuri.
Suuri talli koostui yhteensä seitsemästätoista rakennuksesta. Sen talleissa oli noin tuhat hevosta. Molempien tallimestareiden alaisuudessa työskenteli 1500-luvun alkupuolella yhtensä lähes kolmetuhatta henkilöä. Vuosisadan loppuun mennessä työntekijöiden lukumäärä oli kasvanut yli neljääntuhanteen. Suuren tallin mestari vastasi myös hevosten ja kameleiden hoitoon liittyvistä valtakunnallisista kysymyksistä. Hänen lähimmät alaisensa vastasivat lisäksi ratsuväen hevosten sekä armeijan huoltokuormastoihin kuuluneiden hevosten ja kamelien hoidosta sotien ja sotaretkien aikana.
Osa Osmanien valtakunnan suurvisiireiksi nousseista virkamiehistä oli aiemmin palvellut mir akhürina sulttaanin palatsissa.
Rosa Lappi-Seppälä

Rosa Lappi-Seppälä (s. 4. marraskuuta 1974) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Lappi-Seppälän pelaajaura alkoi 1981 Käpylän Pallosta, josta hän siirtyi Puotinkylän Valtin kautta (1987–1988) Helsingin Jalkapalloklubin junioreihin vuonna 1989. HJK:n naisten joukkueessa pelatessaan Lappi-Seppälä voitti vuosina 1991–2000 mestaruuden kahdeksan kertaa ja Suomen Cupin viidesti. HJK-vuosien aikana hän kävi pelaamassa myös belgialaisessa Anderlechtissa ja yhdysvaltalaisessa Barryn yliopiston joukkueessa. Syksyllä 1999 Lappi-Seppälä siirtyi Italiaan naisten Serie A:han. Hän pelasi neljä kautta ACF Torinossa, AC Foronissa, Fiammamonzassa ja ACF Milanissa. Lappi-Seppälän parhaat saavutuksen Italiassa olivat liigan toinen sija ja cup-voitto Foronissa 2002 sekä joukkueensa maalinkuningattaruus ja koko liigan maalipörssin 3. sija (18 maalia). Kesät hän pelasi Suomessa HJK:ssa ja FC Unitedissa. Palattuaan takaisin Suomeen Lappi-Seppälä pelasi HJK:ssa, FC Espoossa, Åland Unitedissa ja Puistolan Urheilijoissa. Hän lopetti uransa kauteen 2008.
Maajoukkueessa Lappi-Seppälä pelasi 21 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Lappi-Seppälä on voittanut myös salibandyn Suomen mestaruuden VFT:ssä kaudella 1998–1999.
Pelaajauransa jälkeen Lappi-Seppälä on toiminut valmentajana. Hän on valmentanut EIF:n naisten joukkuetta vuodesta 2012. Lisäksi hän toimii tyttöjen aluevalmentajana Etelä-Suomen alueella.
Carlo Carrà

Carlo Carrà (11. helmikuuta 1881, Quargnento – 13. huhtikuuta 1966, Milano) oli italialainen taidemaalari. Hän oli yksi futurismin johtavia edustajia ja keskeinen hahmo erityisesti sen italialaisella kukoistuskaudella 1900-luvun alussa. Carrà loi myös yhdessä Giorgio de Chiricon kanssa uuden metafyysisen taiteen tyylisuunnan.

Elämäkerta

Carrà syntyi Quargnentossa Alessandrian kaupungin lähellä Italian Piemonten alueella. Ollessaan vasta 12 vuoden iässä hän lähti kotoaan ja ryhtyi seinien koristemaalariksi. Vuosina 1899–1900 Carrà päätyi Pariisiin sisustamaan vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn paviljonkeja. Siellä hän tutustui ajan ranskalaiseen nykytaiteeseen. Palattuaan Italiaan hän päätti ryhtyä opiskelemaan maalaustaidetta Milanon Breran taideakatemiassa (Accademia di Belle Arti di Brera). Pian hän löysi muita samoin ajattelevia nuoria taiteilijoita, ja vuonna 1910 hän allekirjoitti yhdessä Umberto Boccionin, Luigi Russolon ja Filippo Tommaso Marinettin kanssa Futurististen Maalarien Manifestin. Tästä alkoi hänen taiteilijanuransa vaikuttavin vaihe, jolloin syntyivät myös hänen tunnetuimmat teoksensa.
Carràn varsinainen futuristinen vaihe päättyi suunnilleen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Tällöin hän alkoi käsitellä uusissa teoksissaan yhä intensiivisemmin muotoa ja pysähtynyttä tilaa eikä enää liikettä tai tunteiden virtauksia. Carra löysi uudelle tyylilleen yhtymäkohtia Giorgio de Chiricon kanssa, ja he alkoivat kutsua yhteisesti luomaansa tyylisuuntaa metafyysiseksi, Pittura metafisica. Suurin osa Carràn teoksista edustikin metafyysistä tyylisuuntaa 1930-luvun lopulle saakka.
Vuonna 1941 Carrà palasi Breran taideakatemiaan, jossa hän toimi maalauksen professorina vuoteen 1952 saakka. Vuonna 1945 hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen La mia vita.
Carrà oli paitsi taidemaalari myös taidekriitikko ja kirjailija, joka julkaisi useita kuvataidetta käsitteleviä teoksia.
Walther Hewel

Walther Hewel (2. tammikuuta 1904 Köln – 2. toukokuuta 1945 Berliini) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen diplomaatti, SS-Brigadeführer ja yksi Adolf Hitlerin harvoista henkilökohtaisista ystävistä.
Hewel syntyi Anton ja Elsa Hewelille Kölnissä. Hänen isänsä johti kaakaotehdasta, joka jäi isän kuoltua 1913 Elsan hoidettavaksi. Walther Hewel oli teini-ikäisenä yksi varhaisista kansallissosialistisen puolueen jäsenistä. Münchenin teknillisessä yliopistossa opiskellut Hewel otti osaa oluttupavallankaappaukseen marraskuussa 1923. Hitlerin jouduttua Landsbergin vankilaan Hewel toimi siellä joitakin kuukausia Hitlerin avustajana. Tämän jälkeen Hewel työskenteli useita vuosia kahvimyyntimiehenä ja istuttajana Alankomaiden Itä-Intiassa (nykyinen Indonesia) toimineelle brittiyritykselle. Indonesiassa Hewel organisoi natsipuolueen paikallisosaston, johon kuului siellä asuneita saksalaisia. Vuoteen 1937 mennessä kansallissosialistisella puolueella oli toimintaa Bataviassa, Bandungissa, Semarangissa, Surabayassa, Medanissa, Padangissa ja Makassarissa.
1930-luvulla Hewel palasi Saksaan, missä hänestä tuli diplomaatti. Hewel lähettiin Espanjaan, kunnes Hitler kutsui hänet takaisin Saksaan vuonna 1938. Hewel toimi diplomaattina ulkoministeriössä ja teki 15. maaliskuuta 1939 Hitlerin ja Tšekkoslovakian presidentin Emil Háchan tapaamisen muistion.
Viron kuntavaalit 2017

Viron kuntavaalit 2017 pidettiin 15. lokakuuta 2017 ja niissä valittiin kunnanvaltuustot 79 Viron kuntaan. Kokonaisäänestysaktiivisuus oli 53,4 prosenttia. 27,8 prosenttia äänesti ennakkoon, joista 186 034 sähköisesti ja 120 474 äänestyspaikalla. Ehdokkaita oli yhteensä 11 804.

Vaalitulokset

Vaaleissa annettiin yhteensä 583 267 ääntä. Viron keskustapuolue sai 27,3 prosenttia äänistä, vaaliliitot 26,8 prosenttia, Viron reformipuolue 19,5, Sosiaalidemokraattinen puolue 10,3, Isänmaan ja Res Publican liitto 8, Viron konservatiivinen kansanpuolue 6,7, Viron vihreät 0,8, listojen ulkopuoliset ehdokkaat 0,4 ja Viron yhdistynyt vasemmistopuolue 0,2 prosenttia äänistä.
Tallinnassa keskustapuolue sai 40 valtuustopaikkaa 79:stä. Reformipuolue sai 18 paikkaa, sosiaalidemokraatit 9, konservatiivinen kansanpuolue 6, Isänmaan ja Res Publican liitto 5 ja Edgar Savisaar nousi valtuustoon omalta listaltaan. Tarton kaupunginvaltuuston 49:stä paikasta reformipuolue sai 20, sosiaalidemokraatit 8, keskusta 7, konservatiivinen kansanpuolue 6, Isänmaan ja Res Publican liitto 3, Tartu Heaks -vaaliliitto 3 ja Tartu Eest -vaaliliitto 2 paikkaa. Narvassa keskusta sai 23 ja Meie Narva -vaaliliitto 8 kaupunginvaltuuston 31:stä paikasta. Pärnun kaupunginvaltuuston 39:stä paikasta reformipuolue sai 9, Isänmaan ja Res Publican liitto 9, keskusta 7, Pärnu Ühendab -vaaliliitto 7, konservatiivinen kansanpuolue 6 ja sosiaalidemokraatit yhden paikan. Kohtla-Järvellä keskusta sai 18 valtuuston 25:stä paikasta. Sosiaalidemokraatit saivat 5 ja reformipuolue 2 paikkaa.