Pave Maijanen

Varhaisvaiheita

Maijanen sai kuusivuotiaana ensimmäisen instrumenttinsa, huuliharpun, ja soitti sillä ensimmäiset esiintymisensä. Ensimmäinen yhtye oli vuonna 1964 Top Cats, mihin häntä pyydettiin rumpaliksi. Hän lainasi harjoitteluun rummut Lappeenrannan kasarmin soittokunnasta. Ours-yhtyeessä hän soitti aluksi rumpuja, myöhemmin kitaraa sekä sähköurkuja. Yhtye esiintyi jo laajemmin muun muassa Helsingissä sekä osallistui Tampereella rockin SM-kisoihin. Maijanen oli rumpalina seuranneessa Kopet-yhtyeessä, joka pääsi ammattimaiselle ohjelmatoimistolle. Yhtye voitti rockin SM-kilpailun Vaasan kesä -tapahtumassa ja esiintyi muun muassa Lappeenrannan alueradion lähetyksissä. 1969 Maijanen haki opiskelijaksi Helsingin yliopiston voimistelulaitokseen, minne hän ei päässyt. Hän pelasi tähän aikaan aktiivisesti jääkiekkoa Suomen sarja -tasolla.

Musiikki ammatiksi

Hessu Hietanen sekä rumpali Rauli Puumalainen pyysivät Maijasta liittymään Johnny Liebkindin taustayhtyeeseen kitaristiksi kesäkiertueen päätyttyä sen siirtyessä Kristianin taustayhtyeeksi, jonka nimeksi tuli Mielikummitus. Maijanen levytti Kristianin kokoonpanossa singlen Aquarius/Never My Lover. Seuraava yhtye oli Matti Sarapaltion johtama Smokings. Tässä yhtyeessä Maijanen on kertonut oppineensa sovitusten tekemisen ja merkityksen Tuomo Tanskan opastamana.
Muusikon ura jatkui Pepe & Paradise -yhtyeen basistina, mihin häntä suositteli yhtyeen kosketinsoittajaksi siirtynyt Pedro Hietanen. Tätä aikaa Maijanen on kuvannut erittäin merkittäväksi kehittymisessään muusikkona Markku Johanssonin mutta myös koko yhtyeen vaikutuksesta. 1973 hän lähti Paradisesta suorittamaan asevelvollisuutensa. Dave Lindholm ja Janne Ödner tutustuttivat hänet rumpali Affe Forsmaniin. Forsmanin ja Ödnerin kanssa hän suunnitteli kokoonpanoa. He soittavat Maijasen ”Fever”-singlellä.
Maijanen toimi solistina muun muassa kitaristi Albert Järvisen albumeilla. Maijasen oma ensimmäinen soolosingle ”Fever” ilmestyi vuonna 1974. Tämän jälkeen seurasi Rock’n’Roll Band, joka hajosi nopeasti eri käsityksiin musiikin suunnasta ja tyylistä. Maijasesta tuli seuraavaksi Royals-yhtyeen laulaja-basisti. Siinä hän sävelsi ensimmäiset kappaleensa itsenäisesti. Sanoitukset teki Jim Pembroke ja kappaleet tulivat albumille Out.
Maijanen aloitti tuottajana 1975 Wigwamin Nuclear Nightclub -albumilla. Tässä hän oli tuohon aikaan harvinaisesti mukana yhtyeen harjoituksissa. Muita tuotantoja olivat muiden muassa Dead End 5, Rock’n’Roll Band sekä Jimi Sumén. Lisäksi hän teki sovituksia sekä lauloi taustoja eri yhtyeille ja artisteille. 1980-luvulla hän tuotti muun muassa Hurriganesin viimeisimmät albumit sekä suositun Dingon levyt. Toisinaan Maijasta on kutsuttu myös ”kuudenneksi Dingoksi”, sillä hän oli aktiivisesti mukana Dingon toiminnassa 1980-luvulla.

Sooloura, laulukieli suomeksi, läpimurto

1980-luvun alussa Maijanen perusti yhtyeen Pave’s Mistakes, joka julkaisi kaksi albumia. Jälkimmäisellä levyllä Pidä huolta Pave sävelsi, sanoitti ja tulkitsi ensimmäiset suomenkieliset levytyksensä. Levyn otsikkokappaleesta tuli vuoden 1981 suurimpia hittejä.
Ensimmäinen pelkästään Maijasen omaa nimeä kantava sooloalbumi Tanssivat kengät ilmestyi vuonna 1983, sisältäen muun muassa edellisenä vuonna julkaistun disco-funk-hitin ”Aiaiai”. Koko 1980-luvun ajan Pave on soololevyillään levyttänyt suomenkielistä rock- ja popmusiikkia. Maijanen teki laulunsa yleensä itse, usein salanimellä Maija Paavonen. Myös Hector teki Paven levyille sanoituksia. 1980-luvun puolessavälissä Pave Maijasen sooloura oli suosituimmillaan. Albumit Maijanen (1984) ja Palava sydän (1985) myivät timanttilevyyn oikeuttavan määrän ja Maailman tuulet (1987) kultaa. Maijasen hittejä olivat muun muassa ”Lähtisitkö”, ”Jano”, ”Joki ja meri”, ”Elämän nälkä” ja ”Ikävä”. Englanninkielisen Would You -levyn hän teki vuonna 1987 käyttäen MAYA-nimeä.

Myöhemmin

1990-luvulla Paven ura lähti laskusuuntaan. Albumit eivät myyneet enää entiseen tapaan ja suurena iskuna tuli viimeinen sija vuoden 1992 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Yamma Yamma”. Oman soolouransa hiljaiselon aikana hän toimi muun muassa kosketinsoittajana Dingon paluukonserteissa vuosina 1993–1994 ja soitti kaikki kosketinsoitinosuudet Dingon albumilla Via Finlandia. Vuosikymmenen lopulla Pave palasi takaisin parrasvaloihin, kun hänen, Kirkan, Hectorin ja Pepe Willbergin Mestarit Areenalla -ryhmä esiintyi loppuunmyydyille jäähalleille ja järjesti ensimmäisenä suomalaisena esiintyjänä oman konsertin Helsingin Olympiastadionilla. Oman uuden soolouran luominen Mestarit Areenalla -projektin jälkeen tyrehtyi kuitenkin nopeasti.
Maijanen on tehnyt musiikkia myös televisioon. Hän on laulanut tunnusmusiikit muun muassa piirrossarjoihin Ankronikka sekä Nalle Puhin uudet seikkailut. Maijasen salanimiä musiikintekijänä ovat olleet Paavo Maijanen ja Maija Paavonen (tai M. Paavonen).
Kesäkuussa 2014 Maijaselle myönnettiin taiteilijaeläke. Hän on konsertoinut Polaris-jousikvartetin kanssa sekä Silvennoinen & Maijanen Band -kokonpanossa.
2018 Maijanen oli Wigwamin 50 - vuotis-juhlakiertueella basistina ja yhtenä laulajista. Kokoonpano esiintyi
myös Wigwam Experience - nimellä kun Jim Pembroke ei ollut mukana myöhemmissä konserteissa.
Pave Maijanen on naimisissa Liisa Maijasen kanssa, ja heillä on kaksi yhteistä lasta. Pave Maijanen on aktiivinen veteraanijääkiekkoilija.