google/wiki40b huggingface dataset:
Brendan Byrne

Brendan Thomas Byrne (1. huhtikuuta 1924 – 4. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko.
Byrne valmistui Princetonin ja Harvardin yliopistoista. Hän toimi New Jerseyn 47. kuvernöörinä vuosina 1974–1982. Häntä edelsi William T. Cahill ja seurasi Thomas H. Kean.
Jordy Clasie

Jordy Clasie (s. 27. kesäkuuta 1991 Haarlem, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelaa Eredivisien Feyenoordissa ja Alankomaiden maajoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Clasie on kutsuttu Hollannin Xaviksi ja häntä on verrattu myös Andrea Pirloon.

Ura

Clasie aloitti jalkapalloilun HFC EDO:ssa ennen siirtymistä Feyenoordiin vuonna 2000. Hän debytoi Eredivisiessä 15. elokuuta 2010 Excelsiorin paidassa Rotterdamin derbyssä Feyenoordia vastaan. Clasie palasi seuraavana vuonna Feyenoordiin ja murtautui avauskokoonpanoon. 
Clasie debytoi Alankomaiden maajoukkueessa 7. syyskuuta 2012 Turkkia vastaan. Hän oli lähellä saada paikan vuoden 2012 EM-kilpailuista, mutta putosi viimeisten joukossa. 31. toukokuuta 2014 Louis van Gaal valitsi hänet kokoonpanoon vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
Hanna-Leena Hemming

Katri Hanna-Leena Hemming (o.s. Hietanen, s. 2. kesäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja kaksi kautta vuosina 2003–2011. Hemming oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2001–2012.

Elämä ja ura

Hemming valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981 Lahden yhteiskoulusta ja filosofian maisteriksi vuonna 1990 Tampereen yliopistosta. Opettajankoulutuksen hän suoritti vuonna 1992 Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa. Vuonna 2000 Hemming suoritti englantilaisen filologian syventävät opinnot Helsingin yliopistossa ja vuonna 2009 MBA-tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa.
Ennen eduskuntaa Hemming työskenteli muun muassa lukion englannin ja saksan kielen opettajana Espoossa (1991–1994), hallintoassistenttina Hemming Marine Oy:ssä (1994–2003), koulutusalan yrittäjänä (1996–2000) ja englannin ja saksan lehtorina Heliassa.
Politiikasta Hemming kiinnostui varsin myöhään. Hän liittyi kokoomuksen jäseneksi vuonna 1999 ja hänet valittiin vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Espoon valtuustoon. Hemming toimi Uudenmaan liiton maakuntavaltuuston ja -hallituksen jäsenenä vuosina 2001–2009.
Kansanedustajaksi Hemming valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 vaaleissa ja jatkokaudelle vuoden 2007 vaaleissa. Toukokuussa 2010 Hemming ilmoitti jättävänsä eduskunnan toisen kautensa jälkeen ja keskittyvänsä elinkeinoelämään. Hän on sittemmin toiminut yhteiskuntasuhdekonsulttina. Marraskuussa 2014 Hemming aloitti Suomen Ekonomien toiminnanjohtajana, mitä ennen hän työskenteli lääkeyhtiö AbbVie Oy:n yhteiskuntasuhteista vastaavana johtajana. Hemming on kertonut avoimesti poliittisen uran vaikeuttaneen hänen työnhakuaan.

Luottamustehtävät

Hemming oli Tapiolan lukion johtokunnan puheenjohtajana vuosina 2005–2008. Hän on toiminut Espoon taidemuseosäätiön hallituksen puheenjohtajana ja vuosina 2010–2013 Suomen Kansallisoopperan säätiön hallituksessa. Hän on istunut Suomi-yhtiön edustajistossa vuodesta 2003.

Yksityiselämä

Vuonna 2007 Hanna-Leena Hemming erosi miehestään Laurista. Heillä on viisi tytärtä. Hemmingin isä oli taidemaalari Reino Hietanen.
Kontiomäki

Kontiomäki on toinen Paltamon päätaajamista. Se sijaitsee Kainuussa, Oulujärven itäpäässä, valtatien 5 itäpuolella, 2,5 kilometriä valtatie 5:n ja valtatie 22:n risteyskohdasta pohjoiseen ja noin 24 kilometriä Kajaanin keskustasta koilliseen. Lähimmät kylät ovat Paltamon Mieslahti ja Jokimäki sekä Kajaanin Jormua. Asukkaita taajamassa on noin 650.
Kontiomäen taajama on syntynyt alun perin puhtaasti rautatieläiskyläksi. Vielä 1970-luvulla Valtionrautatiet oli käytännössä kylän työväen ainoa työnantaja. Nykyisinkin suuri osa kontiomäkeläisistä on rautatieläisiä.

Liikenne

Kontiomäki ja Kontiomäen rautatieasema ovat valtaväylien risteyskohdassa. Siellä risteävat rataosat Iisalmi–Kontiomäki, Joensuu–Kontiomäki, Oulu–Kontiomäki, Kontiomäki–Vartius ja Kontiomäki–Ämmänsaari, valtatiet 5 ja 22 sekä kantatie 89. Aiemmin myös läheinen Mieslahteen ulottuva Oulujärvi oli merkittävä kulkuväylä. Kontiomäen asemalla pysähtyvät kaikki Iisalmi–Oulu-reittiä kulkevat henkilöjunat. Vuoden 1993 elokuun puoliväliin asti Kontiomäen kautta kulki myös matkustajajunia Joensuusta Ouluun. Vuonna 1981 lakkautettiin henkilöjunaliikenne rataosalta Kontiomäki–Pesiökylä–Taivalkoski.
Giovanni Bellini

Giovanni Bellini (noin 1430–1516) oli venetsialainen taidemaalari. Bellinin värinkäyttö oli Venetsian koulun tapaan lämminsävyistä ja koloristista. Hän oli ensimmäisten joukossa omaksumassa öljyväritekniikkaa.
Giovanni Bellini on kuuluisin Bellinin suvun taidemaalareista – hänen isänsä Jacopo Bellini ja veljensä Gentile Bellini olivat myös maalareita. Bellinin töistä näkyy hänen lankonsa Andrea Mantegnan vaikutus. Giovannin Bellinin vaikutus venetsialaiseen maalaustaiteeseen oli suuri. Hänen kuuluisimpia oppilaitaan olivat Giorgione ja Tizian.
Muiden aikansa venetsialaisten tapaan Giovanni Bellini ei ottanut kovin vahvoja vaikutteita antiikista, vaan keskittyi uskonnollisiin aiheisiin. Hän teki useita Sacra conversazione -sommitelmia, joissa kuvataan Madonnaa pyhimysten seurassa. Muita Bellinin suosimia teemoja olivat Kristus Getsemanessa ja pietà-aihe. Bellinin parhaana teoksena on pidetty Franciscus Assisilaista.
Apsis

Apsis tai apsidi on arkkitehtuurissa pyöreä huoneen pääty, jonka katto on tavallisesti puolikupolin muotoinen holvi. Apsis näkyy rakennuksen ulkopuolella kaaren muotoisena ulokkeena.
Roomalaisen temppelin cellan perällä oli yleensä kasetoitu apsis, jossa säilytettiin jumalankuvaa. Romaanisessa, bysanttilaisessa ja goottilaisessa kirkko- ja luostariarkkitehtuurissa kirkon kuori on usein apsis.
Raquel Welch

Raquel Welch (s. 5. syyskuuta 1940, Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Welch syntyi Armando Carlos Tejadan ja Josephine Sarah Hallin kolmilapsisen perheen vanhimmaksi lapseksi ja sai kasteessa nimen Jo Raquel Tejada. Hänen isänsä oli bolivialainen siirtolainen, joka työskenteli avaruusinsinöörinä. Welchin äidillä oli puolestaan irlantilaisia sukujuuria.
Raquel Welch osallistui jo teini-iässä kauneuskilpailuihin ja saavutti niissä menestystä. High schoolin jälkeen hän aloitti opintonsa San Diegon osavaltion collegessa, jossa opiskeli teatteria. Vuotta myöhemmin hän avioitui James Welchin kanssa. Pari erosi vuonna 1964. Tämän jälkeen Welch on ollut kolme kertaa naimisissa. 1970-luvulla Welchillä oli lyhyehkö suhde shock rock -muusikko Alice Cooperin kanssa.

Ura

Welch työskenteli työuransa alussa muun muassa San Diegon television säätyttönä, mallina ja cocktail-tilaisuuksien emäntänä. Erottuaan James Welchistä hän muutti kahden lapsensa kanssa ensin Dallasiin ja myöhemmin Los Angelesiin. Näyttelijänura alkoi sivurooleista tv-sarjoissa Vaimoni on noita, McHale's Navy, The Hollywood Palace ja The Virginian. Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai elokuvasta A Swingin' Summer. Tieteiselokuva Fantastinen matka nosti hänet lopulta tähdeksi.
Welchin tähdittämät elokuvat eivät koskaan osoittautuneet kassamagneeteiksi, mutta siitä huolimatta Welch kohosi yhdeksi 1960- ja 1970-lukujen nimekkäimmistä seksisymboleista.
Raquel Welch on luonut uraa myös kaupallisella alalla: hänen peruukkimallistonsa on ollut Yhdysvalloissa varsin suosittu, minkä lisäksi hänellä on oma korumallisto ja ihonhoitosarja, jotka eivät ole kuitenkaan yltäneet vastaavaan myyntimenestykseen.
Jean Nicot

Jean Villemain de Nicot (1530 – 4. toukokuuta 1600) oli ranskalainen diplomaatti.
Nicot syntyi Nîmesissä Etelä-Ranskassa ja oli vuosina 1559–1561 Ranskan suurlähettiläs Lissabonissa, Portugalissa.
Jean Nicot oli 29-vuotias vuonna 1559, kun hänet lähettiin Portugaliin neuvottelemaan Ranskan prinsessan Marguerite de Valois'n ja Portugalin kuninkaan Sebastian I:n avioliitosta. 
Kun Nicot palasi Portugalista Ranskaan, toi hän mukanaan tupakkaa, jota hän esitteli Ranskan hoville. Tuolloin tupakkaa ei poltettu, vaan sitä käytettiin nuuskaamiseen. Kuningataräiti Katariina de' Medici innostui tästä uudesta kasvista ja toivoi, että sitä alettaisiin kutsua "kuningataryrtiksi."  Kun tupakasta tuli muodikas tuote Pariisin hienostopiireissä, tuli Nicotista kuuluisa. Aluksi kansa alkoi kutsua tuotetta nimellä nicotina. Vuonna 1828 tupakan sisältämä myrkyllinen aine sai nimekseen nikotiini.
Nicot esitteli tupakan aluksi terveysvaikutteisena ja piti sitä hyvänä hermoille. Sitä käytettiinkin lääkkeenä Ranskan hovissa. Nicot palkittiin maatilalla Brie-Comte-Robertin lähettyviltä, jonne hän vetäytyi eläkepäivikseen. Nicot kuoli Pariisissa 1600 tai 1604.
Venäjän teollisuudenharjoittajien ja yrittäjien liitto

Venäjän teollisuudenharjoittajien ja yrittäjien liitto (venäjäksi Российский союз промышленников и предпринимателей ) on vaikutusvaltainen Venäjän federaatiossa vaikuttava tuottajaliitto, jolla on vaikutusta mm. Venäjän teollisuuspolitiikan muotoutumiseen.

Jäsenet

Se on jäsenenä 120 alueellisessa yhteenliittymässä, jotka edustavat Venäjän kansantalouden merkittäviä teollisuudenaloja. Liitolla on 328 000 jäsentä, jotka edustavat teollisuutta, tiedettä, rahoitusalan organisaatioita, kaupallisia organisaatioita samoin kuin henkilöjäseniä.

Tavoitteet

Liiton tavoitteena on luonnostella lakeihin muutoksia ja vaikuttaa voimassa olevaan lainsäädäntöön. Se ylläpitää yhteyksiä Venäjän aluetason ja liittovaltiotason viranomaisin ja antaa tietoja lainsäädännön tehokkuudesta teollisuudenharjoittajien ja yrittäjien suojelemiseksi. Se myös ylläpitää pyöreän pöydän keskusteluja, foorumeita, konferensseja julkisia keskusteluja ja kehittää suhteita liike-elämän yhteisöjen kesken muiden maiden kanssa sekä kehittää vientikykyä. Lisäksi se pyrkii pitää suuri yleisö tietoisena Venäjän liike-elämän asemasta ja tehtävistä vaurautta tuovista uudistuksista.
Flurotyyli

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa flurotyyli on väritöntä nestemäistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin.
Flurotyyli indusoi muun muassa ihmisille, rotille ja hamstereille hengitettynä epilepsian kaltaisia kohtauksia. Yhdisteen aiheuttamat kohtaukset ovat kloonisia (kouristuskohtaus) tai toonis-kloonisia (tajuttomuuskouristuskohtaus). Flurotyylin vaikutusmekanismi perustuu natriumkanavien avaamiseen ja GABA-reseptoreihin sitoutumiseen ja vaikutukset ovat samanlaisia esimerkiksi bikukulliinin kanssa. Flurotyyliä on käytetty aiheuttamaan kohtauksia koe-eläimille epilepsiatutkimuksia tehtäessä. Tätä varten tarvitaan erityinen ilmatiivis kammio. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty myös ihmisillä sähköshokkihoidon sijasta, mutta tästä käytöstä on myöhemmin luovuttu.

Valmistus

Flurotyyliä valmistetaan kuumentamalla trifluorietanolin natriumsuolaa p-tolueenisulfonyylikloridin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa trifluorietanolin natriumsuola reagoi p-tolueenisulfonyylikloridin kanssa muodostaen 2,2,2-trifluorietyyli-p-tolueenisulfonaattia, joka reagoi toisen trifluorietanolin natriumsuolaekvivalentin kanssa muodostaen flurotyyliä.
Malmö Flygindustri

Malmö Flygindustri (MFI) oli Malmössä toiminut lentokonetehdas, jonka Saab osti maaliskuussa 1968. Saab osti samalla MFI15-koneen oikeudet.

Historia

Yhtiön jäljelle jääneestä omaisuudesta luotiin Malmö Flygindustri 1936 Halmstadissa. Eräs sen perustajista oli Björn Andreasson. Yhtiössä toimi entisiä Kolmannen valtakunnan koelentäjiä ja lentokonesuunnittelijoita ja oli eräs jatke Saksan ja Ruotsin lentokoneteollisuuksien kytkennälle. Sen osaaminen perustui hunajakennorakenteiden osaamiseen - lentokoneen olivat kurorakenteisia, mutta 1960-luvulle ominaiseen tapaan vielä alumiinilevyä eikä esim. hillikuitua.
Tuomarila

Tuomarila (ruots. Domsby, jonka mukaan käytetään joskus lempinimeä Domi) on osa-alue Espoon keskuksen kaupunginosassa. Tuomarilan historian katsotaan alkaneen 1900-luvun alkupuolella, kun rantaradan yhteys Karjaalta Pasilaan valmistui 1903 ja parantuneiden kulkuyhteyksien vuoksi Espoon kirkon läheisyyteen sijoittuneet Domsin, Sunan, Dahlin, Jofsin ja Kirstin maatilat alkoivat vähitellen väistyä alueelta uuden asutuksen tieltä. Tuomarilan nykyinen rakennuskanta koostuu enimmäkseen omakoti- ja rivitaloista sekä enenevissä määrin myös matalahkoista kerrostaloista. Asukkaita on noin 3 000.
Alueella toimii muun muassa peruskoulu, päiväkoti, mormonikirkko sekä 1929 perustettu Tuomarilan VPK, jonka vuonna 1950 talkoovoimin valmistunut VPK-talo Palotiellä on Tuomarilan ehkä parhaiten tunnettu maamerkki. VPK-talossa toimintaansa pyöritti elokuun 2011 loppuun asti myös maineikas ja pitkän historian omaava Kino Tuomarila, joka oli yksi Espoon viimeisistä vanhan ajan elokuvateattereista.
Tuomarilan luonnonläheisestä sijainnista huolimatta keskuspuiston ja Kauniaisten Kasavuoren välissä on se keskeisellä paikalla muun muassa Espoon keskuksen ja Lommilan monipuolisten ja kehittyvien palvelujen sekä rantaradan, Helsinki–Turku-moottoritien (Turunväylän), Kehä II:n ja Kehä III:n tarjoamien hyvien kulkuyhteyksin äärellä. Tuomarilan rautatieasemalla pysähtyvät lähiliikennejunat E, L, ja U. Itse asemarakennus on säilynyt lähes alkuperäisessä 1930-luvun ulkoasussaan.
Viime vuosien aikana Tuomarila on kasvanut voimakkaasti. Juna-aseman pohjoispuolelle on noussut uusi Kulovalkean kerrostalovaltainen asuinalue, ja myös junaradan välittömään läheisyyteen sen eteläpuolelle niin sanottuun vanhaan Tuomarilaan on rakennettu uusia rivi- ja kerrostaloja. Tuomarilan alue laajasti käsitettynä on kasvanut lännessä kiinni Sunaan ja Suvelaan sekä pohjoisessa Kirkkojärveen.
Pirstotut puut

Pirstotut puut on Seinäjoen keskustan Olavi Pihan puistossa (ent. Veteraanipuisto) sijaitseva veistos, joka on muistomerkki Taipaleen ja Vuosalmen taisteluille talvisodassa. Vuonna 1975 paljastetun patsaan on luonut kuvanveistäjä Maija Martiskainen.
Veistoksen jalustaan on kaiverrettu teksti:
Taipaleen ja Vuosalmen raivoisissa taisteluissa 1939–1940 torjuivat Etelä-Pohjanmaan miehet osaltaan vihollisen ankarat hyökkäykset raskain menetyksin. Hinta oli kallis, mutta uhrin ansiosta isänmaa on vapaa. Pystyttivät aseveljet.
Natalja Vdovina

Natalja Gennadjevna Vdovina (ven. Наталья Геннадьевна Вдовина; s. 12. tammikuuta 1969) on venäläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt niin teatterissa kuin elokuvissakin ja saanut maassaan "Ansioituneen taiteilijan" arvonimen.
Vdovina on kotoisin Belogorskista, Krimiltä.
Unkind

Unkind on suomalainen crust punk -yhtye. Se on julkaissut seitsemän albumia ja neljä EP-levyä, lisäksi sen kappaleita on muutamilla punkkokoelmilla.

Entiset jäsenet

Allu Vienola, Jani Jakonen, Janne Mannio, Joakim Bergman, Juuso Murtoniemi, Pasi Lehtinen, Perttu Glumerus, Toni Pihlaja, Ville Laiho
Kaverini, mahtava Joe

Juoni

Jillin äiti on eläintieteilijä, jonka salametsästäjät ampuvat vahingossa tappaessaan gorillaemon. Hän ehtii ennen kuolemaansa pyytää Jilliä pitämään huolta juuri orvoksi jääneestä gorillanpoikasesta Joesta.
Kymmenen vuotta myöhemmin eläintieteilijä Gregg O'Hara on tutkimusmatkalla Afrikan viidakossa, ja eräänä päivänä hänen silmiinsä osuu 4,5-metriseksi jättiläiseksi kasvanut Joe. Gregg tajuaa, että salametsästäjät löytävät Joen millä hetkellä hyvänsä ja tappavat sen, ja hän taivuttelee Jillin muuttamaan Joen kanssa Yhdysvaltoihin luonnonsuojelualueelle. Kumpikaan heistä ei kuitenkaan aavista, että salametsästäjät ovat taas heidän jäljillään. Pian heitä odottaa Los Angelesin kaduilla villi takaa-ajo, mistä seurauksena on kaaos.
Kolyman valtatie

Kolyman valtatie eli Valtatie M56 ”Kolyma” (ven. Федеральная автомобильная дорога «Колыма», Federalnaja avtomobilnaja doroga M56 "Kolyma") on Venäjän itäosia halkova maantie, joka yhdistää Jakutskin ja Magadanin kaupungit. Tien pituus on 2 032 kilometriä, josta 1 197 Sahan tasavallassa ja 835 km Magadanin alueella. Tien varsinainen Jakutskin pään alkupiste on Nižni Bestjah Lenan itärannalla, kun Jakutsk on länsirannalla. Joki ylitetään yleensä lautalla tai jäätä pitkin.
Kolyman valtatie on jatkoa Amurin alueelta Jakutskiin johtavalle 1 235 km:n pituiselle Lenan valtatielle. Lenan ja Kolyman valtatiet yhdessä muodostavat M56-valtatien.
Kolyman valtatie rakennettiin Stalinin aikana vankileirityövoiman voimin. Ensimmäinen 120 km:n osuus, josta 90 km oli vielä talvitietä, valmistui 1932, ja noin 1000 km:n tieosuus Magadanista Ust-Neraan 1953. Tietä on kutsuttu Luiden tieksi ja sitä on pidetty rakennustöissä kuolleiden vankien muistomerkkinä, sillä kertomuksien mukaan ruumiit haudattiin tien alle.
Kolyman valtatie kulkee pohjoisen pallonpuoliskon kylmimpien alueiden läpi, yli 50 asteen pakkaset ovat talvella yleisiä. Tien varrella sijaitsevat Tomtorin ja Oimjakonin paikkakunnat väittävät molemmat olevansa Pohjoisen pallonpuolen kylmimmät asutuskeskukset. Talvella joet ovat kuitenkin jäässä, mikä on mahdollistanut tien käytön. Muina aikoina routavauriot, tulvat, hajonneet sillat ja muut vaikeudet ovat käytännössä estäneet tien käytön muilta paitsi maastoajoon soveltuvilta ajoneuvoilta, ja keväisin ja syksyisin tietä on ollut lähes mahdotonta ajaa päästä päähän. Lokakuussa 2008 tie kuitenkin avattiin virallisesti ympärivuotiseen käyttöön.
Kolyman valtatie on saanut julkisuutta mm. tv-sarjassa Long Way Round, jossa näyttelijä Ewan McGregor kuvausryhmineen kulki moottoripyörillä tien päästä päähän paikallisten avustuksella.
Carraran marmori

Carraran marmori on valkoista tai siniharmaata marmoria, jota saadaan Italiasta Toscanan maakunnan Carrarassa sijaitsevista marmorilouhoksista. Paikkakunnalla toimii yli 50 marmoria louhivaa yritystä.

Louhoksen historiaa

Carraran marmori on jo yli kahden vuosituhannen ajan ollut suosittu rakennusmateriaali Sitä on louhittu Antiikin Rooman ajoista lähtien, jolloin Carraran marmorista rakennettiin muun muassa Roomassa sijaitsevat Pantheonin temppeli ja Trajanuksen pylväs. Myös renessanssiajan kuvanveistäjä Michelangelo käytti sitä töissään, muun muassa hänen tunnetuin veistoksensa Daavid on tehty Carraran marmorista.
1600–1700-luvuilla louhos oli Massa-Carraran ruhtinaskuntaa hallinneiden ruhtinassukujen omistuksessa, minkä jälkeen ne siirtyivät Habsburgin kuningassuvun haltuun. Olosuhteet louhoksella olivat erittäin raskaat ja huonot. Työn ankaruudesta johtuen Carrarassa työskenteli paljon tuomittuja rikollisia ja muita lakia pakoilleita sekä myös muista Euroopan maista karkotettuja työväenliikkeen aktiiveja. Olosuhteet johtivat 1800-luvun jälkipuoliskolla työntekijöiden radikalisoitumiseen, jolloin muun muassa Italian ensimmäinen anarkistinen ryhmä perustettiin Carraran louhoksella. Tammikuussa 1894 työntekijät aloittivat kansannousun, jonka viranomaiset kukistivat väkivalloin.

Carraran marmori julkisivumateriaalina suomalaisissa rakennuksissa

Suomessa Carraran marmori tunnetaan parhaiten eräiden 1900-luvun jälkipuoliskolla rakennettujen julkisten rakennusten julkisivumateriaalina. Sitä käytti muun muassa arkkitehti Alvar Aalto Helsinkiin suunnittelemissaan Enso-Gutzeitin pääkonttorissa ja Finlandia-talossa. Materiaalivalinnalla hän halusi linkittää Suomen eurooppalaiseen kulttuuriperintöön. Marmori ei kuitenkaan ole kestänyt Suomen ilmastoa, vaan molempien rakennusten laatat on jouduttu vaihtamaan jo muutaman vuosikymmenen jälkeen. Ongelmana oli laattojen käpristyminen, jonka johdosta ne myös irtosivat kiinnikkeistään ja putoilivat seiniltä. Finlandia-talon laatat vaihdettiin pienempiin Carraran marmorista tehtyihin laattoihin 1990-luvun lopulla, mutta Enso-Guitzeitin pääkonttoriin vaihdettiin vuosina 2007–2008 toteutetun remontin yhteydessä erilaatuista marmoria. Suomen lisäksi ongelmia on ollut myös vuonna 2008 Oslon oopperataloon asennetulla marmorijulkisivulla, joka on alkanut kellastua.
Myös Juha Leiviskän ja Bertel Saarnion suunnitteleman, vuonna 1968 valmistuneen Kouvolan kaupungintalon julkisivut oli alun perin verhoiltu Carraran marmorilla. Huonoon kuntoon mennyt pinnoitus jouduttiin 2000-luvun alussa vaihtamaan portugalilaiseen graniittiin, jolloin rakennuksen ulkonäkö muuttui. Samoin vuonna 1972 Helsinkiin valmistunut hotelli Hesperia (nykyinen Crowne Plaza) oli alkujaan verhoiltu Carraran marmorilla, mutta julkisivumateriaaliksi vaihdettiin 2000-luvun saneerauksessa portugalilainen graniitti.
Todennäköisesti Suomen suurin Carraran marmorista tehty veistos on Emil Wikströmin vuonna 1907 toteuttama insinööri Wladimir Jurveliuksen kolmimetrinen hautapaasi Vilppulan hautausmaalla.
Stanisław Ryłko

Stanisław Ryłko (s. 4. heinäkuuta 1945) on katolisen kirkon puolalainen pappi. Hänestä tehtiin kardinaali(diakoni) vuonna 2007. 
Vuonna 1995 Ryłkosta tehtiin Novican titulaariarkkipiispa ja Paavillisen maallikkoneuvoston sihteeri. Vuonna 2003 hänestä tuli samaisen neuvoston puheenjohtaja.
Asea (kaupunki)

Maantiede

Asea sijaitsi Mainalian alueella Arkadiassa lähellä Lakonian rajaa. Sen kautta kulki tie Pallantionista Tegeaan. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki oli kukkulalla, joka tunnetaan nykyisin nimellä Palaiókastro, ja alakaupunki sen juurella. Palaiókastron kukkula sijaitsee heti nykyisen Káto Aséan kylän pohjoispuolella, noin 2,5 kilometriä kaakkoon nykyisestä Aséan kylästä. Kaupungin lähellä oli laaksoa ja tasankoa, ja sitä ympäröivät vuoret. Asean lähellä sijaitsivat Alfeios- ja Eurotas-jokien alkulähteet.

Historia

Asean laakso on ollut asuttu jo keskisellä ja myöhemmällä paleoliittisella kaudella noin 40 000 vuotta sitten. Neoliittisella ja helladisella kaudella laaksossa on ollut useita kyliä. Merkittävin asutus kehittyi myöhemmän Asean kaupungin paikalle, joka on ollut asuttuna keskisellä helladisella kaudella.
Asean kaupunki oli antiikin lähteiden mukaan perusteella olemassa viimeistään klassisella kaudella. Asea otti osaa Megalopoliin kaupungin perustamiseen, ja suurin osa sen asukkaista muutti uuteen kaupunkiin. Asea säilyi silti olemassa itsenäisenä kaupunkivaltiona, sillä sen tiedetään ottaneen osaa Mantineian taisteluun vuonna 362 eaa. Myöhemmin kaupunki kuului kuitenkin Megalopoliin alaisuuteen.
Asea oli olemassa vielä hellenistisellä kaudella ja säilyi olemassa ainakin ensimmäiselle vuosisadalle eaa. saakka. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina.
Asean laakson arkeologisia tutkimuksia (Asea Valley Survey) ja kaivauksia on suorittanut Ruotsin Ateenan-instituutti vuosina 1994–1996, 1997 sekä 2000.

Rakennukset ja löydökset

Asean akropolis ja alakaupunki on ollut ympäröity muureilla, joista on löydetty jäänteitä. Akropoliin muurit on ajoitettu klassiselle kaudelle ja alemmat muurit 200-luvun eaa. puoleen väliin. Kaupungista on löydetty myös hellenistisellä ajalla rakennettujen talojen raunioita. Eräs taloista edusti paremmin Prienestä tunnettua tyyppiä, jota ei muutoin juurikaan esiinny Kreikan alueella.
Asean luoteispuolella Boreion-vuorella Pallantioniin johtaneen tien varrella sijaitsi Athene Soteiralle ja Poseidonille omistettu temppeli, joka oli kaupungin alaisuudessa. Odysseuksen uskotiin perustaneen pyhäkön paluumatkallaan Troijan sodasta. Temppeli on löydetty nykyisen Aséan kylän länsipuolella sijaitsevalta huipulta, joka tunnetaan nykyisin siellä olevan kirkon mukaan nimellä Profítis Ilías (tai Ágios Ilías, 37°25′18″N, 22°15′01″E ). Temppeli oli rakennettu myöhäisellä arkaaisella kaudella, mutta paikka on ollut yhtämittaisessa kulttikäytössä myöhäiseltä pronssikaudelta hellenistiselle kaudelle.
Asean esinelöytöihin lukeutuu muun muassa istuvaa jumalatarta, mahdollisesti Athenea, esittävä kuvapatsas. Sen veistäjä on oletettavasti ateenalainen Endoios ja se on tehty lakonialaisesta marmorista.