google/wiki40b huggingface dataset:
Alain Casanova

Ura pelaajana

Casanova aloitti peliuransa piskuisessa INF Vichyn joukkueessa 1980. Hän siirtyi kolme kautta myöhemmin Le Havre AC:n paitaan edustaen seuraa 1980-luvun loppuun saakka. Hän siirtyi 1990 Olympique de Marseilleen, muttei onnistunut pelaamaan ainoatakaan ottelua suurseuran paidassa. Hän oli kuitenkin mukana Euroopan Cupin finaalissa 1991 varamaalivahtina. 1992 hän siirtyi Toulouse FC:n joukkueeseen lopettaen peliuransa violettivalkoisissa 1995.

Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Casanova on työskennellyt apulaisvalmentajana Toulouse FC:n organisaatiossa vuosien ajan. Vuonna 2006 hän suoritti valmentajantutkinnon ja toimi Élie Baupin apuvalmentajana TFC:n loistaessa Ligue 1:ssä kaudella 2006–2007. Baupin saatua potkut kauden 2007–2008 jälkeen Casanova nimitettiin toukokuun lopussa TFC:n uudeksi päävalmentajaksi. Casanovan ensimmäinen kausi Toulousen peräsimessä oli menestyksekäs ja seura sijoittui komeasti neljänneksi päästen mukaan Eurooppa-liigaan. Toulouse selvitti tiensä lohkovaiheeseen, jossa se kuitenkin jäi kolmanneksi ja putosi jatkosta. Europelien tuoma tiivimpi ottelutahti hyydytti Toulousea kotimaan liigassa ja sijoitus oli kauden 2009–2010 päätteeksi vasta 14s: Kaudella 2010–2011 TFC ei myöskään ole päässyt terävimmän kärjen mukaan, mutta siitä huolimatta seura teki maaliskuun lopussa kaksivuotisen jatkosopimuksen Casanovan kanssa. Kausi päättyi lopulta kahdeksanteen sijaan.
TFC jatkoi myös seuraavilla kausilla turvallisesti Ranskan liigan keskikastissa. Casanova luotsasi joukkueen sijoille 8 ja 10, eikä suurempaa menestystä tullut myöskään cupeista. Toukokuun alussa 2014 TFC ilmoitti tehneensä kaksivuotisen jatkosopimuksen Casanovan kanssa. Seura oli sillä hetkellä liigassa yhdeksäntenä. Kausi 2014/15 oli Toulouselle vaikea ja joukkue putosi keskikastista putoamiskamppailuun. Casanovan pitkä ura TFC:ssa päättyi lopulta maaliskuussa 2015, kun putoamiskamppailuun vajonnut seura purki valmentajan sopimuksen.
Kesäkuussa 2016 Casanovasta tuli Ligue 2-seura RC Lensin päävalmentaja. Lens taisteli Casanovan johdolla noususta takaisin pääsarjatasolle, mutta joutui lopulta taipumaan tasaisessa nousutaistelussa neljänneksi. Eroa nousukarsintoihin edenneeseen Troyes'een jäi vain piste. Kausi 2017/18 lähti sen sijaan kehnosti käyntiin ja Lens hävittyä neljä ensimmäistä sarjaottelua Casanova sai potkut elokuussa 2017.
Kesäkuussa 2018 Casanova palais kolmivuotisella sopimuksella Toulousen päävalmentajaksi.
Silmu Ståhlberg

Silmu Ståhlberg (s. 2006 Kuopio) on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän näyttelee muun muassa elokuvissa Risto Räppääjä ja pullistelija (2019) Risto Räppääjää ja Juice (2018) nuorta Juice Leskistä.
Pekka Saaristo

Pekka Saaristo (s. 23. marraskuuta 1948 Paimio) on Turussa asuva teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Saaristo valmistui näyttelijäksi 1969 Tampereen yliopiston ensimmäiseltä ammattinäyttelijäkurssilta. Hän on myös opiskellut draamakirjallisuutta Helsingin yliopistossa sekä osallistunut teatterialan ja johtamisen täydennyskoulutukseen, muun muassa Teatteriohjaajien pitkälle täydennyskoulutuskurssille Teatterikorkeakoulussa 1980.
Saaristo on kirjoittanut yli 20 näytelmää sekä tehnyt lukuisia näytelmäsovituksia. Vuosina 2004–2005 Pekka Saaristo veti EU-rahoitteisen harrastajakesäteatteritoiminnan mestarikurssin, HARKE-hankkeen, jonka tuloksena kantaesitykseen valmistui kesällä 2005 seitsemän uutta näytelmää Varsinais-Suomessa.
Näytelmien ohella Saaristo on kirjoittanut muun muassa kertomuksia, pakinoita, runoja, lauluja ja aforismeja sekä tehnyt radio-ohjelmia. Hän on toiminut myös näyttelijänä, suomentajana sekä ilmaisu- ja vuorovaikutustaitojen kouluttajana.
Saaristo on Suomen Teatteriohjaajaliiton (1973–) ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton (1982–) jäsen.
Näyttelijä Petra Ahola on Pekka Saariston tytär.
Laitakarin hylky

Laitakarin hylky eli Laitakarin malmihylky on puurakenteisen purjealuksen hylky Oulun edustalla Hailuodon pohjoispuolella sijaitsevan Laitakarin saaren lähistöllä. Se tuli meriarkeologien tietoon vuonna 1980 oulunsalolaisen kalastajan ilmoitettua sukellusseura Oulun Vesimiehille troolien juuttuneen kiinni puisiin rakenteisiin. Hylky on muinaismuistolain suojelema niin kutsuttu museohylky ja sen tutkimisesta vastaa Pohjois-Pohjanmaan museo.
Hylky lepää noin kahdentoista metrin syvyydessä partaitaan myöten pohjamutaan hautautuneena, ainoastaan keulaosa kohoaa noin kaksi ja puoli metriä pohjan yläpuolelle. Löytöhetkellä hylky oli huonokuntoinen, muun muassa takila ja mahdolliset kansirakenteet puuttuivat kokonaan. Vesimiesten sukeltajat kartoittivat aluksen alustavasti jo löytökesänä, ja hylkyä on tutkittu Pohjois-Pohjanmaan museon meriarkeologisena pääkohteena vuosina 1986–1991. 
Aluksen kokonaispituus on ollut noin 22,5–23,0 metriä ja suurin leveys noin seitsemän metriä. Aluksen peräosa oli revennyt ja peräranka peräpeileineen katkennut ja kaatunut pohjalle. Takilaa tai mastoja ei ole paikannettu, mutta hylystä on löydetty takilan osia, muiden muassa pylpyröiden pyöriä. Aluksen majoitustilat ja keittiö ovat sijainneet aluksen peräosassa, josta on löydetty tiiliä sekä keittiöesineitä. Esinelöytöjä on tehty vain vähän, ja niihin kuuluvat muun muassa valurautainen kolmijalkapata sekä paistinpannu, pulloja, lasipikari, nappeja, sekä sahan ja kengän jäänteet. Hylystä on löydetty yksi ainoa raha, ruotsalainen neljänneskillingin kolikko vuodelta 1803.
Hylky on ollut uppoamishetkellä rautamalmilastissa, ja sieltä on löydetty runsaasti särmikkäitä kivenlohkareita muistuttavia malmilohkareita. Malmi on Oulun yliopiston kivimuseon arvion mukaan peräisin Keski-Ruotsin kaivoksista, josta sitä 1800-luvulla kuljetettiin Perämeren rannikolla sijaitseviin sulattamoihin.
1800-luvulla Pohjois-Suomessa ei tiettävästi ole ollut vuorimalmia käyttänyttä rautateollisuutta, joten tunnistamaton hylky lienee ruotsalainen alus, joka on joskus 1800-luvun puolivälissä harhautunut Pohjanlahden itärannalle ja uponnut.
Zener-kortit

Zener-kortit eli ESP-kortit ovat psykologi Karl Zenerin kehittämä korttipakka, jota käytettiin parapsykologi Joseph Banks Rhinen tutkimuksissa 1930-luvulla. Pakkaan kuuluu 25 korttia, joissa on viittä eri symbolia. Tutkimuksen idea oli, että testaaja sekoittaa pakan ja ottaa siitä yhden kortin kerrallaan. Testattavan tulee yliaistillisella kyvyllään nähdä, mikä kortti on kyseessä. Satunnaisesti arvaamalla todennäköisyys saada kortti oikein on yksi viidestä. Rhine oli vakuuttunut testattaviensa kyvyistä. Testausprotokollaa ei kuitenkaan pidetty pätevänä. Kortit olivat aluksi ohutta ja niiden läpi saattoi nähdä. Kun Rhine otti käyttöön järjestelyjä, joilla koehenkilö ei voinut nähdä kortteja, ennustustarkkuus heikkeni. Myös kokeen valvominen heikensi tuloksia. Rhine tulkitsi, että tulosten heikkeneminen ja se, että välillä arvaukset olivat parempia kuin toisinaan, johtui yliluonnollisten ilmiöiden laantumistaipumuksesta. Rhinea itseään ei epäilty huijauksesta, mutta häntä pidettiin herkkäuskoisena ja hänen kykyään ymmärtää todennäköisyyttä riittämättömänä.
Štš-322

Rakentaminen

Alus tilattiin telakalta 112, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 3. marraskuuta 1936.

Palveluskäyttö

Talvisodassa Štš-322 upotti 10. joulukuuta 1939 Helsingin lähistöllä torpedoimalla saksalaisen Reinbeckin (59°42′N, 24°26′E ). Vene vaurioitti 12. joulukuuta Hangon vesillä saksalaista kauppalaivaa Helga Bögeä tykkitulella ja se vaurioitti edelleen 16. joulukuuta Hangon vesillä saksalaista kauppalaivaa Gilhausenia.
Štš-322 tuhoutui tuntemattomasta syystä 11. lokakuuta 1941.
Lahja (albumi)

Vastaanotto

Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Soundin Sami Nissinen antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän sanoi musiikin olevan tajunnanräjäyttävä ja vertasi albumia melodiseen elektronimyrskyyn, sekä otti kantaa Ektron tiedotteeseen toteamalla ”Tiedotteen mukaan ”tämä musiikki vastaa seksiä”. Totta sikäli, ettei Lahjan jälkeen tee mieli yhtään mitään.” Helsingin Sanomien Mervi Vuorela antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi albumin olevan hyvinkin tavallisuudesta poikkeava, muttei suinkaan vaikeaselkoinen teos. Nissisen tavoin hän sanoi albumin ”leikkaavan” suoraan tajuntaan sekä menevän tunteisiin.
Sigrid Oulasmaa

Sigrid Elviira Oulasmaa (o.s. Salovaara, sukunimi vuoteen 1932 Söderberg; 13. lokakuuta 1898 Humppila – 2. elokuuta 1963 Kiuruvesi) oli suomalainen kotirouva ja Suomen pienviljelijäin puolueen kansanedustaja 1930-luvulla.
Oulasmaan vanhemmat olivat nahkuri Zefanias Salovaara ja Hulda Aleksandra Cederblad. Hän kävi keskikoulun ja mentyään naimisiin 1920 rautatievirkamies Oskari Ossian Söderbergin (sukunimi vuodesta 1932 Oulasmaa) kanssa asui sitten Ypäjällä 1920–1931, Valtimolla 1931–1960 ja Kiuruvedellä vuodesta 1960.
Oulasmaa oli kansanedustajana 1933–1936 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä.
Meikkikeiju

Meikkikeiju on Haruka Fukushiman luoma yksiosainen manga. Meikkikeijun päähenkilö on poikatyttö Tenko, joka haluaa tehdä vaikutuksen lapsuudenystäväänsä Aniin. An ei kuitenkaan pidä Tenkoa yhtään tyttömäisenä. Kuvioihin ilmestyy meikkikeiju Ai, joka lupaa muuttaa Tenkon söötimmäksi.
It Follows

Juoni

Jay (Maika Monroe) on detroitilainen opiskelija, joka on elokuvan alussa treffeillä uuden poikaystävänsä Hughin kanssa. Elokuvateatterissa Hugh osoittaa erästä tyttöä, mutta Jay sanoo ettei näe ketään. Hugh on silminnähden pelästynyt ja he lähtevät teatterista kesken kaiken. Kun he seuraavan kerran tapaavat, he harrastavat seksiä Hughin autossa. Tämän jälkeen Hugh yllättäen huumaa Jayn ja sitoo hänet pyörätuoliin. Kun Jay herää, Hugh selittää hänelle että "se" alkaa pian seurata häntä. Vain Jay voi nähdä sen, ja se voi ottaa kenen tahansa ihmisen hahmon. "Se" tietää aina Jayn olinpaikan, ja lähestyy häntä aina kävelyvauhdilla. Jos "se" tavoittaa Jayn, Jay kuolee, ja "se" palaa seuraamaan edellistä uhriaan, Hughia. "Siitä" voi päästä eroon ainoastaan harrastamalla seksiä jonkun uuden henkilön kanssa, jolloin "se" alkaa seurata tätä henkilöä.
Unisolmu

Unisolmu on erityisesti kalastussolmuna käytetty solmu.

Solmiminen

Tässä ovat ohjeet unisolmun solmimiseen esimerkiksi vieheeseen kiinni. Ota kiinni langan yhdestä päästä. Pujota se vieheen nokan silmukasta läpi. Kierrä sen jälkeen langan pään itsensä taakse. Kierrä se kuusi kertaa itsensä ylitse ja sitten ali. Pujota langan pää vielä kierrosten alapuolelle syntyneen lankasilmukan läpi. Kiristä.
Itämeren alueen tietotekniikkaolympialaiset

Itämeren alueen tietotekniikkaolympialaiset (engl. Baltic Olympiad in Informatics, BOI) on vuosittainen lukiolaisten ohjelmointikilpailu. Kilpailun vakituiset osallistujamaat ovat Baltian maat (Latvia, Liettua ja Viro), Pohjoismaat (Norja, Ruotsi, Suomi ja Tanska) sekä Puola ja Saksa. Ensimmäinen BOI järjestettiin vuonna 1995, ja Suomi on osallistunut kilpailuun vuodesta 1998 alkaen.
BOI järjestetään yleensä huhti-toukokuussa ja kestää vajaan viikon. Jokainen osallistujamaa saa lähettää kilpailuun kuusihenkisen joukkueen. BOI:n yksi tehtävä on toimia harjoituskilpailuna IOI:ta varten, ja kansainväliset kilpailut muistuttavatkin paljon toisiaan.
BOI järjestettiin vuonna 2006 Suomessa, vuonna 2007 Saksassa, vuonna 2008 Puolassa, vuonna 2009 Ruotsissa, vuonna 2010 Virossa ja vuonna 2011 Tanskassa.
Suomen nuorisopsykiatrinen yhdistys

Suomen nuorisopsykiatrinen yhdistys on vuonna 1977 perustettu yhdistys, jonka perustamiseen vaikuttivat erityisesti Tor-Björn Hägglund, Vappu Taipale ja Kari Pylkkänen.
Yhdistyksen tehtävänä on edistää nuorisopsykiatrista tutkimusta, koulutusta ja hoitoa sekä edistää eri tieteenalojen ja nuorisopsykiatrian välistä vuorovaikutusta. Yhdistys perusti 1981 Nuorisopsykoterapia-säätiön, jonka tehtävänä on toteuttamaan nuorisopsykoterapian koulutusta.
Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana ovat toimineet Tor-Björn Hägglund (1977–1981), Kari Pylkkänen (1981–1984), Veikko Aalberg (1984–1993), Veikko Tähkä (1993–1999) ja Ilpo Lahti 1999–2005 ja Veikko Aalberg 2005–2009. Vuodesta 2009 alkaen hallituksen puheenjohtaja on Eila Laukkanen.
Lauri Kivekäs (vuorineuvos)

Lauri Jaakko Jooseppi Kivekäs (vuoteen 1926 Stenbäck; 7. heinäkuuta 1903 Muuruvesi – 12. helmikuuta 1998) oli suomalainen varatuomari, yritysjohtaja, vuorineuvos ja Suomen Työnantajain Keskusliiton (nyk. Elinkeinoelämän keskusliitto) puheenjohtaja. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeri ammattiministerinä (1957–1958 (Von Fieandtin hallitus) ja 1958 (Kuuskosken hallitus).
Lauri J. Kivekäs valmistui varatuomariksi 1930 ja alkoi jo sitä ennen työskennellä appensa Emil Aaltosen yrityksissä. Hän toimi Aaltosen eri kenkätehtaiden isännöitsijänä, myyntipäällikkönä ja toimitusjohtajana vuosina 1926–1947 ja siitä eteenpäin Aaltosen kenkätehdas Oy:n toimitus- ja pääjohtajana 1947–1976 sekä Aaltosen Tehtaat Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1976–1980. Kivekäs toimi myös Sarvis Oy:n toimitusjohtajana 1941–1966, Lokomon johtokunnassa 1938–1970 ja toimitusjohtajana 1948–1964 sekä Suomen Puunjalostustehdas Oy:n toimitusjohtajana 1929–1971. Kivekäs oli johtokunnan tai hallituksen jäsenenä tai puheenjohtajana myös Finlaysonissa, Suomen Kumitehdas Oy:ssä, Suomen Kaapelitehdas Oy:ssä ja Kansallis-Osake-Pankissa. Yrityselämän ulkopuolisisia luottamustoimia hänellä oli Juupajoen kunnanvaltuustossa, Tampereen kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa, Tampereen teatterissa, kenkäteollisuusjärjestöissä sekä Pro Musica- ja Emil Aaltosen säätiöissä.
Kivekäs oli Nokia Oyj:n hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1966–1977. Hänen seuraajana puheenjohtajana jatkoi Björn Westerlund seuraavat kaksi vuotta.
Vuorineuvoksen arvon Kivekäs sai 1953.
Kenttätykistörykmentti 2 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 2:n (KTR 2 tai KTR2) oli jatkosodan tykistöyksikkö. Se liitettiin osaksi 7. divisioonaa.
Paul Kim Tchang-ryeol

Paul Kim Tchang-ryeol (s. 25. tammikuuta 1927) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. elokuuta 1953 ja nimitettiin Chejun hiippakunnan johtoon 11. marraskuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Kim Tchang-ryeol jäi eläkkeelle 20. heinäkuuta 2002.
RN Alvise da Mosto

Palvelus

Alus upotettiin 1. joulukuuta 1941.
Kuzma Petrov-Vodkin

Kuzma Sergejevitš Petrov-Vodkin (ven. Кузьма Сергеевич Петров-Водкин; 5. marraskuuta (J: 24. lokakuuta) 1878 Hvalynsk, Saratovin alue – 15. helmikuuta 1939 Leningrad) oli venäläinen monilahjainen taidemaalari, graafikko, lavastustaiteilija, taideteoreetikko ja pedagogi.
Petrov-Vodkin syntyi suutarin perheeseen, lähti Samaraan opiskelemaan taidetta 1890 ja jatkoi tätä Pietarissa. Siellä hänen opettajinaan toimivat muun muassa Valentin Serov, Isaak Levitan sekä ennen kaikkea Konstantin Korovin. Vuonna 1901 hän siirtyi Müncheniin opiskelemaan yksityisesti Anton Aschben johdolla. Hän opiskeli myös Pariisissa, kävi Italiassa ja Pohjois-Afrikassakin. Hän opiskeli myös Moskovan kuvataiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin instituutissa.
Vuonna 1911 Petrov-Vodkin liittyi venäläiseen Taiteen maailma -ryhmään. Vuonna 1924 hän oli perustamassa Neljä taidetta (Четыре искусства, Tšetyre iskusstva) -ryhmää.
Tyylillisesti Petrov-Vodkinin taiteessa voi havaita abstraktiota lähentelevän tyylittelyn ja eroottiset aiheet.
Petrov-Vodkin jatkoi opetustyötään Neuvostoliitossa, mutta hän joutui suhteellisen syrjään valtavirrasta, joka kannatti sosialistista realismia. Nikita Hruštšovin ajoista häntä on pidetty yhtenä merkittävimmistä neuvostoajan taidemaalareista.
Sur le pont d’Avignon

Sur le pont d’Avignon on tunnettu ranskalainen lastenlaulu, joka nimellään viittaa Avignonin siltaan (viralliselta nimeltään Pont Saint-Bénézet). Laulun sanojen mukaan sillalla tanssitaan piirissä.  Todellisuudessa silta on kuitenkin niin kapea, että sellainen on tuskin koskaan ollut mahdollista. Sen sijaan Île de la Barthelasse, Rhônen saari, jonka yli silta alun perin johti, on aikoinaan ollut suosittu huvittelupaikka. Tämän vuoksi on väitetty, että laulun sanojen pitäisi oikeastaan alkaa "Sous le pont" ("sillan alla"), ei "Sur le pont" ("sillalla").

Kertosäe

Avignonin sillalla

Siellä kaikki tanssii, siellä kaikki tanssii

Avignonin sillalla

Kaikki tanssii piirissä

Ensimmäinen säkeistö

Hienot herrat tekee näin (kumartavat)

Ja sitten taas näin

Toinen säkeistö

Kauniit naiset tekee näin (niiavat)

Ja sitten taas näin

Kolmas säkeistö

Tytöt tekee näin (vilkuttavat)

Ja sitten taas näin

Neljäs säkeistö

Soittajat tekee näin (kumartavat naisille) 

Ja sitten taas näin
Saarijärvi (Jämsä, Lahdenkylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,7 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Danny Dyer

Danny Dyer (oik. Daniel John Dyer; s. 24. heinäkuuta 1977) on brittiläinen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa elokuvissa Verisempi viikonloppu, Gangstereiden paratiisi, Football Factory ja Doghouse.
Niko Ruokosuo

Niko Ruokosuo (s. 19. lokakuuta 1961 Espoo) on kansainvälinen media-alan johtaja. Valmistuttuaan TKK:lta vuonna 1989 hän aloitti uransa Sanoma OY:ssa, mutta siirtyi jo 1991 kansainvälisiin tehtäviin, ensin vuoteen 1995 asti World Association of Newspapers and News Publishers (WAN-IFRA)n konsultiksi ja tutkimuspäälliköksi ja sieltä Los Angeles Timesiin eri johtotehtäviin 1995–2004. 2008 Ruokosuo palkattiin Saudi Arabian suurimman mediatalon operatiiviseksi johtajaksi, jonka jälkeen hän on toiminut kolmen eri media-alan startupin toimitusjohtajana.
Niko Ruokosuo on ideoinut ja lanseerannut sanomalehtialan laajimman laatukilpailun, International Color Quality Clubin ja perustanut kaupunkilehtien myyntiorganisaation Kaupunkiplussan. Niko Ruokosuo on istunut WAN IFRAN Digital Media Awards kilpailun juryssa ja toiminut Kansanivälisen Standardiorganisaation (ISO) graafisen alan komiteassa. Ruokosuo on esiintynyt lukuisissa media-alan konfrensseissa Euroopassa, Aasiassa, Lähi-Idässä ja Aasiassa.
Atabey

Atabey on ylijumalatar tainojen mytologiassa. Atabey ja hänen poikansa Yúcahu ovat hedelmällisyyden jumalia Karibian kulttuureissa. Atabey on myös Maan, järvien ja jokien jumalatar. Sateen tuojana hänen seurassaan ovat viestinviejä Guatauva ja tulvien jumalatar Coatrischie. Atabeyn symboli on sammakko synnytysasennossa. Sammakot parittelevat kurnuttaen samaan aikaan kun sadekausi alkaa. Maniokki on juuri istutettu. Atabey pitää huolta maaperän ja makean veden hedelmällisyydestä.
Juhani Niskavuori

Kuvitteellinen henkilöhistoria

Juhanin ikää ei ole kerrottu, kuten ei muidenkaan Niskavuoren hahmojen; hän on puolisen vuosikymmentä vaimoaan Loviisaa vanhempi - Loviisa puolestaan täyttää 80 vuotta 1940-luvun puolivälissä. Hänellä on yhteinen poika, Juhani, meijerska Malviina Multian kanssa. Loviisan kanssa hänellä on neljä poikaa: Fredrik, Kaarle, Matti ja Aarne sekä kaksi tytärtä: Saima ja Anna-Liisa. 1930- ja 1940-lukujen tapahtumista kertovissa Niskavuori-näytelmissä Aarne ja Juhani nousevat miespääosaan. Sisaruksia Juhanilla on kolme: Heta, Antti ja Kustaava. Lisäksi hänellä on siskopuoli, Sauna-Maija.
Juhanin suhde meijerska Malviinaan järisyttää hänen avioliittoaan, mutta ei riko sitä. Hän taipuu niskavuorelaisiin perinteisiin ja luopuu Malviinasta, mutta haluaa silti pitää tämän lähellään. Loviisa lähettää Malviinan pois Niskavuorelta. Juhani hukuttaa suruaan viinaan, mutta onnistuu lopulta kokoamaan itsensä. Juhani Niskavuori kuolee ennen Niskavuoren naiset -näytelmän tapahtumia, jotka alkavat 1930-luvun alusta. Suurtilan isännäksi ryhtyy Aarne, muut lapset suuntautuvat akateemisille urille.

Esikuva

Loviisan esikuvana pidetään Wuolijoen rusthollin pitkäaikaista emäntää Serafina Wuolijokea. Tämän puolison, Juho Wuolijoen, elämässä on paljon yhtäläistä Juhanin kanssa, mutta häntä ei varsinaisesti pidetä Juhanin esikuvana. Juho Wuolijoki oli huomattavasti määrätietoisempi kuin Juhani Niskavuori. Wuolijoki oli myös oppimishaluinen ja luontainen johtaja. Harteikas ja väkivahva Wuolijoki laskettiin jo 16-vuotiaana täydeksi mieheksi, ja hän oli päättämässä Hauhon kunnan asioista jo ennen kuin hänen ikänsä olisi sen lain puolesta sallinut.
Wuolijoen tilalla oli 1800-luvun lopussa meijerskana parikymppinen Maija Olander, jolla oli 1893 syntynyt poika Kaarlo Iisakki Olander. Isästä ei ollut tietoa, mutta Juho Wuolijoki oli vahvasti epäilty ja hän huolehti Olanderien toimeentulosta. Kaarlo Iisakki Olander kuoli melko nuorena, päinvastoin kuin Malviinan ja Juhanin poika, joka palaa Niskavuorelle täysissä sielun ja ruumiin voimissa toisen maailmansodan loppuvaiheiden aikana.

Tulkitsijoita

Niskavuoren nuoren emännän kantaesityksessä Suomen Kansallisteatterissa marraskuussa 1940 Juhania näytteli Urho Somersalmi. Valentin Vaalan elokuvassa Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä Juhania näyttelee Tauno Palo. Vuoden 1987 televisioelokuvissa Niskavuoren nuori emäntä ja Niskavuoren Heta häntä näyttelee Veikko Honkanen. Edvin Laineen Niskavuoren Hetassa Juhanina on Kullervo Kalske.
Binominen nimistö

Lajia alempien taksonien nimet

Lajia alemmat taksonit nimetään hieman eri tavoin eri eliökunnissa. Eläimillä alalajin nimissä käytetään trinomista nimistöä eli binomisen lajinimen perään lisätään vielä kolmas sana, joka on erilainen kullakin saman lajin eri alalajilla.
Kasveilla lajia alempien taksonien nimissä on taksonomisen tason ilmoittava lyhenne ja sen jälkeen kyseisen taksonin nimi, esimerkiksi nokkasaran (Carex lepidocarpa) alalaji kuusamonnokkasara on tieteelliseltä nimeltään Carex lepidocarpa subsp. jemtlandica. Jos lajia alempi taksoni jakautuu vielä edellistä alempiin taksoneihin, lisätään nimen perään alemman tason tunnus ja jälleen uusi nimi. Esimerkiksi meriluikan (Eleocharis uniglumis) alalajin niittymeriluikan (Eleocharis uniglumis subsp. uniglumis) muunnos pikkurantameriluikka on tieteelliseltä nimeltään Eleocharis uniglumis subsp. uniglumis var. fennica.

Ongelmia

Laji on käsitteenä siinä määrin häilyvä, ettei nimeäminen ole aina yksinkertaista. Vaikka periaatteena on, että vanhin annettu nimi pyritään säilyttämään virallisena ja muuttumattomana, on joskus epäselvyyksiä siitä, mikä alkuperäinen nimi on. Lisäksi tiedon tarkentuessa suku saattaa muuttua tai yhdistyä toiseen sukuun, jolloin tieteellinen nimikin muuttuu. Tästä kaikesta seuraa, että tietyllä lajilla saattaa olla kaksi tai useampia yleisesti käytettyjä tieteellisiä nimiä, mikä aiheuttaa sekaannusta.
Lisäksi eri eliöryhmillä on omat, hieman toisistaan poikkeavat nimistösääntönsä, mikä aiheuttaa ongelmia. Lajia ylempien taksonien nimet ovat uniikkeja vain lajiryhmien sisällä. Siten esimerkiksi Oenanthe voi tarkoittaa sekä kasvi- että eläinsukua.
Pearl Harbor

Pearl Harbor on Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivaston päätukikohta O'ahun saarella Havaijilla, Honolulusta länteen.
Pearl Harbor sijaitsee syvässä ja suojaisassa lahdessa. Lahden suulla ollut koralliriutta esti isojen alusten kulkemisen lahteen, mutta kun Yhdysvallat otti Havaijin haltuunsa, riuttaan louhittiin kulkuaukko. Vuonna 1905 tykkiveneet pääsivät siitä läpi. Vuosina 1908-1919 satamaa muokattiin niin että suurimmatkin alukset pääsivät telakalle asti. Sisäänajo oli kuitenkin vaikeaa, ja yksitoista alusta ajautui karille sisääntuloväylällä vuosina 1921-1928. Vuonna 1934 Tyynenmeren laivasto kävi tukikohdassa, ja kolmea suurinta alusta lukuun ottamatta kaikki pääsivät laitureihin. Vuonna 1936 satamaa laajennettiin entisestään. Tuohon aikaan tutkikohdassa palveli yli tuhat sotilasta.
Tukikohta kasvoi hankalasti hallinnoitavaksi, sillä siellä oli eri aselajien toimintaa. Maavoimien ja merivoimien välillä esiintyi jännitteitä. Sukellusveneet eivät olleet tukikohdan komentajan alaisuudessa. Ennen toista maailmansotaa Pearl Harborissa sijaitsivat sotilaspiirin päämaja, laivaston telakka, tarvikevarasto, sukellusvenetukikohta, lentoasema, asevarikko, sotilassairaala, merijalkaväen tukikohta, radioasema ja sukellusveneiden miehistön tukikohta.

Toisen maailmansodan jälkeen

Toisen maailmansodan jälkeen Pearl Harbor oli edelleen Yhdysvaltojen laivaston tärkein tukikohta Tyynellämerellä. Vuonna 2010 se yhdistettiin hallinnollisesti läheiseen Hickamin lentotukikohtaan.