google/wiki40b huggingface dataset:
Clarence Carter

Clarence Carter (s. 14. tammikuuta 1936) on yhdysvaltalainen soul- ja blueslaulaja.
Carter syntyi Montgomeryssa Alabamassa ja oli synnynnäisesti sokea.
Carter perusti vuonna 1960 musiikkiduon Calvin Scottin kanssa. Hän jatkoi soolouralla Scottin loukkaannuttua auto-onnettomuudessa 1960-luvun lopullaa. Hän oppi sokeudestaan huolimatta soittamaan sujuvasti kitaraa. 
Carter on jatkanut uraansa 2000-luvulle asti ja julkaisi vuonna 2015 albumin Dance to the Blues.
Meripihkaimidi

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Meripihkaimidi on huoneenlämpötilassa kiinteää ainetta. Väriltään kiteet ovat kellertäviä ja liukenevat hyvin veteen ja hieman niukemmin aloholiin ja eettereihin. Meripihkaimidi hydrolysoituu meripihkahapoksi kuumennettaessa sen vesiliuosta emäksisissä olosuhteissa.
Meripihkaimidiä valmistetaan meripihkahappoanhydridin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on kuumentaa meripihkahapon ja ammoniakin tai urean muodostamaa meripihkahappodiamidin vesiliuosta. Muodostuva meripihkaimidi puhdistetaan kiteyttämällä.
Meripihkahappoamidia käytetään orgaanisessa synteesissä lähtöaineena. Siitä saadaan pelkistämällä, joko sinkin avulla pyrrolia, natriumin kanssa pyrrolidiinia tai elektrolyyttisesti pelkistämällä pyrrolidonia. Merkittäviä yhdisteen johdannaisia ovat N-klooributaani-imidi ja N-bromibutaani-imidi, joita valmistetaan meripihkaimidin vesiliuoksen ja kloorin tai bromin tai vaihtoehtoisesti hypokloorihapokkeen tai natriumhypobromiitin välisellä reaktiolla.
Axel Kuffschinoff

Axel Kuffschinoff (17. joulukuuta 1896 Turku – 26. tammikuuta 1977) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija sekä ahvenanmaalainen poliitikko. Kuffschinoff voitti 100–800 metrin juoksumatkoilla vuosina 1917–1920 kolme Suomen mestaruutta ja kaikkiaan 10 henkilökohtaista SM-mitalia. Hän oli pitkäaikainen Maarianhaminan pormestari.
Axel Kuffschinoffin isä oli turkulainen talonomistaja Nikolai Kuffschinoff.

Urheilu-ura

Kuffschinoff voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1917 ajalla 11,3 ja 800 metrin Suomen mestaruudet vuosina 1919–1920. Hän voitti myös 100 metrillä hopeaa vuonna 1918, 200 metrillä pronssia 1917 ja 1918, 400 metrillä hopeaa 1917 ja 1918 sekä pronssia 1919 ja 800 metrillä hopeaa vuonna 1918. Sekä 100 että 800 metrin Suomen mestaruuteen on Kuffschinoffin ohella pystynyt vain Erik Wilén.
Turussa 26. syyskuuta 1920 Kuffschinoff juoksi 300 metriä maailmanennätysaikaan 35,8. Se on ainoa suomalaisen miehen juoksema pikajuoksumatkojen maailmanennätys. Seuraavana vuonna Charles Paddock paransi ennätyksen aikaan 33,2. Kuffschinoff juoksi Helsingissä 15. syyskuuta 1917 400 metrin Suomen ennätyksen 51,0. 
Seuratasolla Kuffschinoff edusti turkulaisia ÅIFK Friidrottia ja ÅboAIK:ta. Hän lopetti juoksu-uransa vuonna 1925 Maarianhaminassa käytyyn 100 metrin juoksuun.

Virkaura

Kuffschinoff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1915, suoritti oikeustutkinnon vuonna 1920 ja sai varatuomarin arvon 1923. Hän työskenteli asianajajana Maarianhaminassa vuodesta 1921 ja toimi Maarianhaminan pormestarina vuosina 1928–1966. Lisäksi hän oli Ahvenanmaan maakuntapäivien sihteeri vuosina 1923–1967 ja Maarianhaminan kaupunginvaltuuston sihteeri vuosina 1924–1927 sekä 1932–1943. Kuffschinoff oli myös Suomen Punaisen Ristin Ahvenanmaan-piirin sekä Juridiska föreningen i Finlandin Ahvenanmaan-osaston puheenjohtaja.
Poikani pääkonsuli

Arviot

Aikalaisarvioissa eurooppalaiseksi salonkikomediaksikin luonnehdittu elokuva saa kiitosta, ja sen näyttelijöistä erityishuomion saavat Helena Kara sekä Hannes Häyrinen, jolla erään kriitikon mukaan on Soinin näytelmän parhaat vuorosanat. ”Kevyt komedia ei ole suomalaiselle luonteenlaadulle ominainen lajityyppi”, huomauttaa Greta Brotherus Svenska Pressenissä ja löytää siitä hauskuutta. Hän uskoo, että ironia osuu, vaikka sanookin, ettei tunne kyseisiä piirejä.
Eräässä myöhemmässä kritiikissä elokuva saa luonnehdinnan sekava ja jähmeä.
Prešov

Maantiede

Prešov sijatsee itäisessä Slovakiassa Košicen altaassa. Sitä ympäröivät Slanské vrchyn ja Šarišská vrchovinan kukkulajonot. Kaupungin halki virtaavat Torysa- ja Sekčovjoet. Vanhakaupunki on 255 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Vuoden keskilämpötila Prešov on 8,6 astetta. Lämpimpin kuukausi on heinäkuu, jolloin lömpötila on keskimäärin 19,5 astetta, ja kylmin kuukausi tammikuu, jolloin lämpötila on keskimäärin –3,5 astetta. Keskimääräinen sadanta on 631 millimetriä vuodessa, ja lunta on talvisin 30–42 vuorokautta.

Historia

Alueella oletetaan olleen asutusta jo paleoliittisella kaudella. Vanhimmat löydöt ovat työkalut ja mammutin luut 28 000 vuoden takaa. 
1000-luvun lopulla kaupungista tuli osa Unkarin kuningaskuntaa ja unkarilaiset sotilaat asettuivat kaupunkiin. Legendan mukaan kaupungin on perustanut Unkarin kuningas Béla II ja nimennyt sen lähistöllä kasvaneiden mansikoiden mukaan.
Prešov mainitaan ensimmäisemän kerran nimentä vuodelta 1247 olevassa dokumentissa. Siitä tuli 1374 kuninkaallinen vapaakaupunki. Se liittyi vuonna 1480 niin sanottuun Pentapolitanaan, johon kuului viisi nykyisin itäisessä Slovakiassa olevaa kaupunkia. Prešov oli 1500–1600-luvuilla Unkarin kuningaskunnan refmormaation keskus.
Prešov oli ensimmäisen maailmansodan jälkimainingeissa vallankumouskeskus. Kaupungintalon ikkunasta julistettiin 16. kesäkuuta 1919 lokakuun vallankumouksen hengessä Slovakian neuvostotasavallan perustamisen. Valtio jäi lyhytikäiseksi.
Kommunistisen Tšekkoslovakian aikakaudella vuoden 1948 jälkeen Prešovista tuli teollisuuden keskus. Kaupungin väkiluku kasvoi nopeasti 1950 vuoden 28 000 asukkaasta 52 000 asukkaaseen vuoteen 1970 mennessä ja saavutti nykyisen asukaslukunsa noin vuonna 1990, jonka jälkeen väkiluku on pysynyt lähes samana.

Väestö

Prešov on Bratislavan ja Košicen jälkeen Slovakian kolmanneksi suurin kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Prešovissa asui 91 782 asukasta. Vuonna 2016 asukasluvuksi arvioitiin 89 618.
Prešovin asukkaista 81,1 prosenttia ilmoitti vuoden 2011 väestönlaskennassa olevansa slovakkeja. Suurimmat vähemmistöt olivat romanit (1,7 prosenttia) ja ruteenit (1,6 prosenttia). Peräti 13,8 prosenttia asukkaista ei ilmoittanut kansallisuuttaan. Uskonnoltaan 55,3 prosenttia ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia, 8,9 prosenttia kreikkalaiskatolisia, 4,0 prosenttia luterilaisia ja 1,5 prosenttia ortodokseja. 17,1 prosenttia ei ilmoittanut mitään uskontoa.
BK Donetsk

Historia

Seura perustettiin vuonna 2006, koska Donetskin kaupungista puuttui ammattilaismainen koripallojoukkue. Donetsk aloitti kolmannelta sarjaportaalta, josta se nousi kahden kauden aikana superliigaan. Kaudella 2008–2009 seura pääsi EuroChallengn karsintoihin, joista se kuitenkin putosi. Kotimaassa Donetsk selviytyi heti ensimmäisellä pääsarjakaudellaan loppuotteluihin, jotka se hävisi lopulta Azovmaš Mariupolille. Ensimmäisen kerran seura voitti superliigan runkosarjan kaudella 2010–2011, jolloin Donetskin lopullinen sijoitus oli pudotuspelien toinen.
Vuosina 2010–2012 joukkueen päävalmentajana toimi serbialainen Saša Obradović.
Brian Piccolo

Brian Piccolo (31. lokakuuta 1943 – 16. kesäkuuta 1970) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka pelasi Chicago Bearsissä vuosina 1966–1969. Hän valmistui Wake Forestin yliopistosta. Piccolo kuoli kivessyöpään 26-vuotiaana. Hänen elämänsä vaiheista tehtiin myöhemmin elokuva Brian's Song, jossa Piccoloa esitti James Caan.   
Piccolo syntyi Pittsfieldissä, Massachusettissa, hän oli nuorin kolmesta lapsesta. Perhe muutti etelään Fort Lauderdaleen, Floridaan, kun Piccolo oli kolme, koska hänen vanhempansa ovat huolissaan veljensä Donin terveydestä. Piccolo ja hänen veljensä olivat urheilijoita, ja hän oli tähti, joka juoksi takaisin lukion jalkapallojoukkueelle, vaikka hän piti baseballia hänen ensisijaisena urheilunsa.  Hän valmistui entisestä Central Catholic High Schoolista (nykyinen St. Thomas Aquinas High School) Fort Lauderdalessa vuonna 1961.
Latifa

Latifa Bint Alayah al-Arfaoui (arab. لطيفه بنت عليه العرفاوي‎), taiteilijanimeltään vain Latifa (لطيفة; s. 14. helmikuuta 1961) on tunisialainen laulaja. Hän syntyi Manoubassa ja osoittautui varhain musikaalisesti lahjakkaaksi. Hän opiskeli Tunisiassa ja sitten Egyptissä. 
Latifa aloitti levytystensä julkaisemisen 1980-luvulla. Hän on noussut yhdeksi arabimaailman kuunnelluimmista artisteita, ja hän saikin World Music Awardin vuonna 2004.
Latifalla on levytyssopimus Rotanan kanssa.
Kimarakvartetti

Kimarakvartetti oli vuosina 1952–1975 toiminut helsinkiläinen lauluyhtye. Se aloitti nimellä Sävelpojat ja teki ensimmäisen levytyksensä nimellä Lauluyhtye Trubaduurit vuonna 1952. Kimarakvartetin eräänlainen tyylillinen esikuva oli saksalainen Comedian Harmonists -yhtye. Kvartetin ohjelmisto koostui klassisesta viihteestä ja eri maiden kansanlauluista kymmenellä eri kielellä esitettynä. Yhtyeen ääniala oli poikkeuksellisen laaja, kolme ja puoli oktaavia. Kvartetti oli 1950-1960-luvuilla suosittu radioesiintyjä ja esiintyi myös muutamissa elokuvissa sekä televisiossa.
Kvartetin kokoonpano:
Martti Kurki (10.6.1926 - 23.2.2008) - 1. tenori 1952 - 1966
Kalevi Vallineva (25.10.1924 - 27.2.2006) - 1. tenori 1966 - 1975
Yrjö Pavloff (22.9.1919 - 4.11.2005) - 2. tenori 1952 - 1975
Sergei Rumbin (5.9.1920 - 31.8.2007) - 1. basso 1952 - 1967 ja 1972 - 1975
Jukka Lönnqvist (12.7.1930 - 23.11.1972) - 1. basso 1967 - 1972
Konsta Häkkälä (s. 3.6.1926) - 2. basso 1952 - 1975
Kapellimestari, sovittaja ja säestäjä: Peter Mirolybov (8.2.1919 - 30.9.2004)
Pista Dankó

Pista Dankó (13. heinäkuuta 1858 Szeged – 19. maaliskuuta 1903 Budapest) oli romanitaustainen unkarilainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka onnistui etnisestä asemastaan huolimatta saavuttamaan arvostetun aseman unkarilaisten keskuudessa. Hän teki uransa aikana yli 400 sävellystä, joihin sisältyy muun muassa musiikkia runoilija Lajos Pósan teksteihin. Vuonna 1885 Dankó sävelsi Unkarin valtakunnan tuhatvuotisjuhlallisuuksia varten kirjailija Géza Gárdonyin pyynnöstä kappaleen A magyarok bejövetele (Unkarilaisten marssi).
Ensimmäisen patsaansa Dankó sai 1920-luvulla, viulisti Jánoš Biharin jälkeen toisena Unkarin romanina. Nykyään hänen mukaansa on nimetty muun muassa lukuisia katuja eri puolilla Unkaria. Ensimmäinen elokuva Dankósta valmistui vuonna 1940. Suomessa Pista Dankón sävellyksiä on levyttänyt ainakin Piirpauke.
Oullins

Oullins on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 25 183 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Oullinsin pinta-ala on neljä neliökilometriä. Oullins kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen Communauté urbaine de Lyon.
Nopea radiopurske

Nopea radiopurske on avaruuden tuntemattomasta sijainnista tuleva suurienerginen radioaaltopurske. Ensimmäisen radioaaltopurskeen havaitsivat  vuonna 2007 tutkija Duncan Lorimer ja opiskelija David Narkovic tutkiessaan arkistoitua dataa pulsareista. Tämän jälkeen on havaittu useita kerran tapahtuvia radioaaltopurskeita ja yksi toistuva radioaaltopurske. Niitä kutsutaan myös Lorimer Burstiksi. Radioaaltopurskeiden alkuperää ei tiedetä.
FRB 121102 nimellä tunnettu radiopurske on kolmen miljardin valovuoden päässä maapallosta sijaitseva toistuva radiopurske. Nimi FRB tarkoittaa nopeaa radiopursketa (engl. fast radio burst) ja numerot tulevat päivämäärästä ja vuodesta jolloin radiopurske havaittiin ensimmäisen kerran. Yhdessä purskeessa vapautuu energiaa noin kvintiljoona joulea.
Kansainvälinen tutkimusryhmä on saanut selville että nopeita radiopurskeita syntyy ympäristössä, jossa on voimakkaita magneettikenttiä. Tutkimusryhmä otaksuu että purskeet syntyvät mustien aukkojen, supernovajäänteiden tai poikkeuksellisten avaruussumujen lähellä.
Sergio Bonelli

Sergio Bonelli (2. joulukuuta 1932 Milano, Italia - 26. syyskuuta 2011 Monza, Italia) oli italialainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -kustantaja, joka tunnetaan sarjakuvista Tex Willer, Zagor, Dylan Dog sekä Mister No. Bonellia on kuvattu käsikirjoitustyönsä ohella merkityksellisenä hahmona italialaisessa sarjakuvamaailmassa, koska hänen johdollaan Sergio Bonelli Editore -kustantamo työllisti lukuisia italaisia sarjakuvantekijöitä kymmenien vuosien ajan.

Ura

Bonelli oli Audace-kustantamon johtaja Tea Bonellin ja Tex Willer -sarjakuvan luoneen Giovanni Luigi Bonellin poika. Hän aloitti uransa salanimellä Guido Nolitta vuonna 1955, salatakseen sukujuurensa sarjakuvamaailmassa. Ensimmäisinä töinään hän laati kuvatekstejä Roy D'Amyn julkaisemaan sarjakuvaan nimeltä Giuffetto Rosso. Bonelli siirtyi äitinsä yhtiön johtajaksi 24-vuotiaana vuonna 1957, jolloin yhtiö muutti nimensä Edizioni Araldoksi.
Bonellin tärkeimpinä saavutuksina käsikirjoittajana on pidetty lännensarja Zagoria sekä Mister No -sarjakuvaa. Sarjakuvaa "Suuren lännen poika", mitä Bonelli kirjoitti ennen Zagoria, on julkaistu myös Suomessa; Preeria-lehdessä 1960-62 sekä Lännentie-lehdessä 1980-luvulla. Ensimmäisen Tex Willer -seikkailunsa Bonelli käsikirjoitti 1976.
Julkaisuyhtiössään Bonelli tunnettiin tiukasta johtamistyylistään. Hän valvoi tarkasti ja yksityiskohtaisestikin alaistensa työtä. Bonellin kaudella, etenkin 1980- ja -90-luvuilla, yhtiö esitteli monia sarjakuvauutuuksia, jotka saavuttivat myös menestystä. Yhtiössä työskennelleen kuvittaja Miguel Angel Repetton mukaan Bonelli tunnettiin tarkkuutensa ohella myös ystävällisyydestään ja kannustavuudestaan alaisiaan kohtaan, pitäen sarjakuvien laatua rahaa tärkeämpänä.
Bonellille myönnettiin kansalaispalkinto vuonna 2008, koska hän oli "auttanut tekemään Milanosta italialaisen sarjakuvan julkaisupääkaupungin ja koska hänen ansiostaan lapset monessa sukupolvessa ovat oppineet rakastamaan lukemista".
Kipinä (moottori)

Kipinä-moottori oli Kuopion Osuuskonepajan vuonna 1911 kehittämä kaksitahtimoottori, jota valmistettiin vuosina 1914–1980. Ensimmäisen Kipinä-moottorin sytytysjärjestelmä perustui kipinäinduktoriin, toisin kuin lähes kaikki sen jälkeiset koneet, jotka oli varustettu magneetolla.
Tunnusomaista Kipinälle oli hidas pyörintänopeus, joka mahdollisti suoravedon venekäytössä ja antoi moottorille omaleimaisen äänen.
Ennen Kipinän valmistamista Kuopion Osuuskonepaja yritti vuonna 1911 valmistaa perämoottoria, jonka rakenne oli lainattu lähes suoraan Evinruden vuonna 1904 esittelemästä 2,5 hv:n perämoottorista. Kone kulki nimellä ”Kalla”, mutta se ei päässyt sarjatuotantoon lähinnä perävaihteen teko-ongelmien johdosta. Myös 1913 valmistetun Kalla-keskimoottorin keskeisin rakenne on kopioitu melko tarkkaan samasta Evinruden 2,5 hv perämoottorin moottorista.
Kipinä-moottoria valmistettiin useassa paikassa, ja valmistajia oli useita. Tuotemerkkiä ei ole rekisteröity, joten kyseisellä nimellä valmistettiin samantyyppisiä moottoreita eri paikoissa.
Kipinöiden valmistus loppui vuonna 1980, joskin ulkonäkö oli vuosien varrella muuttunut ja tehoakin oli tullut moninkertaisesti lisää.
Itäväylä (lehti)

Jakelu

Lehden toimitus sijaitsee Porvoon keskustassa, Rihkamatorilla. Lehteä jaetaan keskiviikkoisin Askolaan, Lapinjärvelle, Loviisaan, Myrskylään, Pornaisiin, Porvooseen, Pukkilaan ja Sipooseen. Lehden jakelulevikki on 44 500 kappaletta, lukijoita lehdellä on 41 000.
Theodor Finnilä

Aksel Theodor Finnilä (14. marraskuuta 1868 Vaasa – 1. huhtikuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen kapteeni, liikemies ja kielitieteen harrastaja.
Finnilän vanhemmat olivat tupakkatehtailija Karl Finnilä ja Edla Sofia Wefvar. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi 1889 Vaasan yksityislyseosta ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Finnilä meni armeijan palvelukseen 1891 ja suoritti upseeritutkinnon kadettikoulussa 1895. Hän palveli upseerina suomalaisissa ja venäläisissä joukko-osastoissa ja muun muassa hän johti Helsingin yliopistossa vuosina 1898–1899 suomalaisille  upseereille pidettyjä voimistelunopettajakursseja. Finnilä ylennettiin luutnantiksi 1900 ja myöhemmin kapteeniksi. Hän oli viimeksi komppanianpäällikkönä Suomen kaartissa aina kaartin lakkauttamiseen 1905 saakka ja hänet siirrettiin 1906 lakkautuspalkalle armeijasta.
Finnilä osallistui vuosina 1911–1912 kielitieteelliseen kirjeenvaihtoon, jossa osapuolina olivat ruotsalainen kirjailija August Strindberg, taiteilija Sigurd Wettenhovi-Aspa, Kuurilan asemapäällikkö Elias Lönnqvist ja Finnilä. Wettenhovi-Aspa, Lönnqvist ja Finnilä saivat kimmokkeen omiin kielitieteellisiin tutkimuksiinsa Strindbergin vuonna 1908 julkaisemasta kirjasta En ny blå bok, jossa tämä väitti suomen kielen saaneen kaikki sanansa lainoina muilta kieliltä. Strindberg väitti myös hebrean kielen olevan kaikkien maailman kulttuurikielien kantakieli kun taas suomalaisten mielestä suomen kieli oli tällainen kantakieli. Strindbergin ja hänen suomalaisten kiistakumppaniensa välinen vilkas kirjeenvaihto alkoi joulukuussa 1911. Kirjeenvaihdon aikana Strindberg lähetti muun muassa Finnilälle 16 sivua omia etymologisia muistiinpanojaan, joissa hän pyrki johtamaan suomalaisia paikannimiä ja Kalevalan henkilöitä antiikin Kreikan mytologiasta ja kreikan kielestä. Kirjeenvaihto päättyi kuitenkin Strindbergin kuolemaan toukokuussa 1912.
Finnilä ei itse julkaissut mitään kielitieteellisiä kirjoituksia mutta hän esitelmöi vuonna 1912 Wettenhovi-Aspan kanssa Turussa tilaisuudessa, jonka hän oli itse kustantanut. Finnilän arveltiin myös rahoittaneen Wettenhovi-Aspan 1915 ilmestyneen Suomen kultaisen kirjan julkaisemisen.
Viimeksi Finnilä toimi liikemiehenä. Hänet on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle.
Final Fantasy VII: Advent Children

Juoni

Tapahtumat asettuvat kaksi vuotta Final Fantasy VII -pelin tapahtumien jälkeiseen aikaan. Suurkaupunki Midgar on entistäkin kurjemmassa tilassa pelin lopun tapahtumien johdosta, mutta asukkaat yrittävät parhaansa mukaan jatkaa ja aloittaa elämäänsä alusta. Mystinen Geostigma-sairaus vie hitaasti mutta varmasti viimeistäkin toivoa, tappaessaan asukkaita hitaasti mutta tehokkaasti. Mahtava Shinra-yhtiö yrittää myös päästä takaisin jaloilleen.
Pelin päähahmot ovat myös jatkamassa elämäänsä: Cloud Strife toimii moottoripyörälähettinä ja Tifa Lockhart toimii baarineitinä, ja yhdessä he huolehtivat orvoista lapsista, kuten Denzel-nimisestä pikkupojasta, joka sairastaa geostigmaa. Myös Cloud on sairauden kourissa, mutta salaa sen muilta.
Tapahtumat vyörähtävät käyntiin kun kolme hopeahiuksista miestä, Kadaj, Loz ja Yazoo, saapuvat Midgariin, hyökkäävät Cloudin kimppuun ja alkavat viedä pois geostigmaa sairastavia lapsia. Kolmikon tarkoituksena on kuitenkin löytää Jenova (jota he kutsuvat "äidikseen"), joka tuli planeetalle kauan sitten. Elokuvassa esiintyy Cloudin ja Tifan lisäksi Yuffie-materiametsästäjä, Vincent Valentine, Reno, Rude , Cid-pilotti, Barret Wallace, Cait Sith-leluennustaja, ja Red XIII-susi. Mukana vilahtelee myös Zack ja Aerith (Aeris) Cloudin muistoissa. Kadaj saa Jenovan käsiinsä, ja muuttuu sen avulla Sephirothiksi, henkilöksi joka yritti tuhota planeetan 2 vuotta sitten. Kiivaan kamppailun jälkeen Cloud tuhoaa Sephirothin, jolloin Kadaj muuttuu takaisin itsekseen, mutta on liian heikko taistellakseen. Hän kaatuu Cloudin käsivarsille, ja Aerithin avulla pääsee Elämänvirtaan. Geostigma haihtuu sairaista lapsista, kun Aerith tekee kuolleista käsin Great Gospelin (Aerithin viimeinen Limit-isku). Lopussa Cloud näkee Aerithin ja Zackin ja oivaltaa, ettei ole yksin.
Vaikka juoni kutoutuukin Jenovaa metsästävän joukkion, sairaiden lasten ja pahaa vastaan käytävän taistelun ympärille, voidaan Advent Childreniä pitää myös kasvutarinana. Cloud löytää itsestään uutta voimaa, ja pääsee irti surusta ja yksinäisyydestä, jonka Aerithin ja Zackin menettäminen on hänelle tuonnut.
Huehuetenango

Huehuetenango on kaupunki Guatemalan läntisellä ylängöllä. Se on samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on noin 90 000. Kaupungin etäisyys pääkaupungista Guatemalasta on 269 kilometriä.
Huehuetenangon perusti Gonzalo de Alvarado vuonna 1524 sen jälkeen kun espanjalaiset valloittivat mam-mayojen pääkaupungin Zaculeun. Huehuetenango tarkoittaa esi-isen paikkaa. Mam-intiaaneja asuu runsaasti alueella.
Entinen presidentti Efraín Ríos Montt on syntynyt Huehuetenangossa. Kaupunki on tärkeä kahvintuottaja.
Iiro Kajanto

Iiro Ilkka Kajanto (7. kesäkuuta 1925 Rauma – 30. joulukuuta 1997 Espoo) oli suomalainen antiikintutkija (filologi).

Henkilöhistoria

Iiro Kajannon vanhemmat olivat päätoimittaja, pakinoitsija Iivari Kajanto ja Anna-Maria Valli. Roomalaiseen epigrafiikkaan ja onomastiikkaan erikoistunut Kajanto oli Helsingin yliopiston latinan kielen ja Rooman kirjallisuuden professori vuosina 1967-1992.
Antti Rantakangas

Yksityiselämä

Antti Rantakangas on kotoisin Pulkkilasta Pohjois-Pohjanmaalta, mutta asuu nykyisin Haapavedellä. Haapaveden kaupunginvaltuuston puheenjohtajana hän toimi vuodesta 2009 vuoden 2015 kesäkuuhun asti. Hän oli Pulkkilan kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1993–2007 ja kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuosina 1997–2008. Rantakangas on naimisissa ja hänellä on kolme tytärtä, yksi edellisestä liitosta. Sotilasarvoltaan hän on alikersantti (ylennetty vuonna 2000).
UpStairs Loungen tuhopoltto

Reaktiot

Uutisissa käytettiin uhreista loukkaavaa kieltä ja paikallispoliitikot eivät ilmaisseet surunvalitteluitaan. Jotkut paikallisista kirkoista kieltäytyivät hautaamasta palossa menehtyneitä ja eräät perheet eivät halunneet tunnistaa ruumiita.
Metal Gear Online

Metal Gear Online (Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots)

Yleisessä puhekielessä nimi Metal Gear Online tarkoittaa nimenomaan Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsin mukana julkaistua moninpeliä. Mukana oli useita eri pelimuotoja ja mahdollisuuksia muokata omaa pelihahmoaan muun muassa ostamalla uusia vaatteita ja varusteita virtuaalirahalla eli REWARD-pisteillä.
Metal Gear Onlinen löyhä tarina sijoittui pääpelistä tuttujen PMC-sotilaiden harjoitteluun. Mukana oli paljon MGS4:ssä esiintyneitä pelillisiä ominaisuuksia, kenttiä ja aseita.
Metal Gear Solid 4:n tarinasta tuttu Sons of the Patriots -systeemi oli mukana myös tässä pelissä, ja sen avulla samassa tiimissä pelaavat hahmot voivat niin sanotusti linkittyä toistensa kanssa ja jakaa tietoja toistensa tilanteesta ja olinpaikasta. Pelaajat voivat myös hakkeroida itsensä vihollistiimin SOP-linkkeihin ja tällä tavalla saada etulyöntiaseman näkemällä vihollisen ja hänen joukkuetovereidensa olinpaikat.
Pelaajat voivat kehittää ylöspäin taitojaan esimerkiksi hakkeroinnissa, tuliaseiden käytössä, "CQC" lähitaistelussa, ansoittamisessa, liikkumisessa, tarkkailussa ja puukon käytössä. Liikkuminen on monimuotoista: voi liikkua kyyryssä hiippaillen, juosten, ryömien ja "man cannonilla" jolla voi ampua hahmon yläilmoihin toiselle puolelle kenttää. Itselleen pelaaja voi valita enimmillään neljä taitoa edellä mainituista.
Peli sisälsi monia normaaleja moninpelimuotoja ja myös joitain epätavallisempiakin, kuten Stealth Deathmatch jossa kaikki pelaajat on varustettu näkymättömyysnaamioilla. Toinen esimerkki on Sneaking Mission, jossa yksi pelaaja ohjaa Solid Snakea samalla kun kaksi muuta tiimiä taistelevat toisiaan vastaan. Tässä pelimuodossa Snaken tavoite on kerätä tainnutetuilta pelaajilta tuntolevyjä.