google/wiki40b huggingface dataset:
Emilio Bianchi di Cárcano

Emilio Bianchi di Cárcano (s. 5. huhtikuuta 1930 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. elokuuta 1960 ja nimitettiin Azulin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lesinan titulaaripiispaksi 24. helmikuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Aguirre, jota avustivat Manuel Marengo ja Justo Oscar Laguna.
Bianchi di Cárcano sai 14. huhtikuuta 1982 nimityksen Azulin piispaksi; hänet asetettiin virkaan 31. toukokuuta. Hän jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 2006.
Bonifacionsalmi

Bonifacionsalmi on Korsikan ja Sardinian välinen salmi. Salmi on nimetty korsikalaisen Bonifacion linnoituskaupungin mukaan. Salmi on noin 11 kilometriä leveä ja yhdistää Tyrrhenanmeren läntiseen Välimereen.
Mikael Wiehe

Mikael Christian Wiehe (s. 10. huhtikuuta 1946 Tukholma) on ruotsalainen laulaja, multi-instrumentalisti ja säveltäjä. Hän oli 1960-luvun lopulla Björn Afzeliuksen kanssa toinen Hoola Bandoola Band -yhtyeen perustajista ja yksi tärkeimmistä Ruotsin vasemmistolaisen progg-laululiikkeen hahmoista.

Ura

Wiehen isä oli tanskalainen, ja Mikael vietti ensimmäiset kuusi vuotta elämästään Kööpenhaminassa. Kun isä jätti perheen, äiti muutti lapsineen Ruotsin puolelle Malmöhön.
Hoola Bandoola Bandin hajottua vuonna 1975 Wiehe johti eri yhtyeitä kunnes ryhtyi soolouralle vuonna 1980-luvun alussa.
Mikael Wiehe on jatkanut esiintymisiään ympäri Ruotsia 2010-luvulle asti, esittäen materiaalia yli 20 albumiltaan. Hänen 220 lauluaan on koottu nuottikirjaksi. Lisäksi hän on kääntänyt ruotsiksi muun muassa Bob Dylanin ja Woody Guthrien tuotantoa.
Vuonna 2015 Wiehe sai Jan Myrdalin perustaman Lenin-palkinnon.
Suomessa Mikael Wiehe ei ole noussut erityisempään suosioon. Hector suomensi Wiehen laulun ”Lindansaren” vuoden 2004 albumilleen Ei selityksiä nimellä ”Nuorallatanssija”. Vuonna 2005 turkulainen näyttelijä-laulaja Dick Holmström kokosi lauluillan Toista ei voi omistaa Björn Afzeliuksen ja Mikael Wiehen suomennetuista lauluista. Sitä esitettiin ravintola Linnankatu 3:ssa.
Kännykänheitto

Kännykänheitto on nimensä mukaisesti heittolaji. Tarkoituksena on heittää matkapuhelin niin pitkälle kuin se on suinkin mahdollista. Kännyköitä on useita, joista heittäjät saavat itse valita oman heittovälineensä. Kisapaikalla on vauhdinottoalue, jolta heittäjä ottaa tarvitsemansa vauhdin. Yliastutut heitot hylätään. Heittojen on osuttava erikseen merkittyyn heittosektoriin. Paikalla on viralliset kisatuomarit, jotka tuomitsevat heitot hyväksytyiksi tai hylätyiksi. Tuomioista ei voi valittaa. Lajin miesten maailmanennätys on englantilaisen Chris Hughffin 102,68 metrin heitto heinäkuussa 2012, joka syntyi Belgian mestaruuskisoissa. Suomen ennätys on rantasalmelaisen Ere Karjalaisen 101,46 metrin heitto elokuussa 2012, joka syntyi lajin maailmanmestaruuskisojen yhteydessä.
Metallihila

Metallihila on kiinteässä olomuodossa olevien metallien säännöllinen järjestelmä, jossa vapaat elektronit pitävät positiiviset metalli-ionit yhdessä.
Irene Tiittanen

Anna Irene Tiittanen, o.s. Lyyski (27. toukokuuta 1900 - 16. elokuuta 1971 Turku) oli suomalainen toimittaja joka käytti nimimerkkiä Firinä.
Tiittanen kirjoitti muun muassa Helsingin Sanomiin ja Suomen Kuvalehteen. Hän toimi 1930-luvulla Hella Wuolijoen sihteerinä. Tiittanen oli mukana Tulenkantajien toiminnassa ja osallistui myös kirjailijaryhmä Kiilan kokouksiin.
Alex Meraz

Ura

Meraz on näyttelijä, tanssija ja itsepuolustuslajien harrastaja. Meraz tunnetaan parhaiten roolistaan Paul-ihmissutena vuoden 2009 elokuvassa Twilight – Uusikuu. Hän jatkaa roolissa elokuvan vuoden 2010 jatko-osassa Twilight – Epäilys. Hän on esiintynyt myös elokuvassa The New World vuonna 2005.

Yksityiselämä

Syntyperältään alkuperäisamerikkalainen Meraz kasvoi Mesassa, Arizonassa viisilapsisessa perheessä. Hän aloitti jo nuorena itsepuolustuslajien ja tanssin harrastamisen. Myöhemmin hän kävi New School of Arts -koulua Tempessä, Arizonassa ja harrastaa maalausta ja kuvitusta.
Meraz on naimisissa vietnamilais-yhdysvaltalaisen Kimin kanssa, ja heillä on lapsi Somak. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.
Suomen Saunatonttu

Suomen Saunatonttu (Saunaelf from Finland) on nimeltään Santtu-tonttu (Zander the Elf) 2017 julkaistusta kirjasta Santtu-tontun matka Suomen sydämessä - Lastenkirjan Keski-Suomesta. Santtu on tomera tomminkainen, joka lähtee lapsuudenkodistaan, keskisuomalaisesta Tonttumetsästä, etsimään itselleen uutta kotia. Matkalla se tapaa lapsia ja aikuisia ja osuu erilaisiin kohteisiin (Saunamaakunta/Saunaregion, Juonolan tila, Etelä-Konneveden kansallispuisto, Lomakeskus Revontuli, Kylpylähotelli Peurunka, sirkuspelle Pelle-Akusti, Jyväskylä, Houseboat, Hotelli Verso, Riihilinna Ski Lodge, HimosLomat) kunnes päätyy Jämsän Saunakylään.  Saunakylän Virpiön saunassa Löylyn henki opettaa Santulle savusaunan lämmityksen salat ja niinpä tomminkaisesta kehkeytyy koko Suomen oma saunatonttu. Santtutontusta kertova kirja oli osa Suomen satavuotisjuhlavuoden ohjelmaa ja palkittiin Valtioneuvoston kanslian Suomi 100 -kunniakirjalla. Kirja toteutettiin yhteistyössä osallistujatahojen kanssa. Kirjan kuvitus koostuu pastellimaalauksista sekä tussipiirroksista. Seuraavassa kirjassa Santtutonttu paljastaa ikivanhan saunataian salaisuuden. Koko perheen kirjan suunniteltu julkaisuajankohta on kesä 2020.
Santtutonttu esiintyy myös lapsille suunnatussa ohjelmapalvelussa Santtutontun satuseikkailu yhdessä Sädekeijun ja Pelle-Akustin kanssa. 
Santtutontun matkailupelin demoversio rakentuu kesästä 2019 alkaen. 
Suomen Saunatonttu on Sauna From Finland ry:n jäsen.
Matthew Whittall

Matthew Whittall (21. tammikuuta 1975) on Suomessa asuva kanadalaissyntyinen säveltäjä. Hänet palkittiin vuonna 2013 Teosto-palkinnolla sävellyksestään Dulcissima, clara, sonans. Vuonna 2018 Whittall oli ehdokkaanna Suomen Musiikkikustantajat ry:n "vuoden säveltäjä" -palkinnon saajaksi.
Whittall on opiskellut Vanier Collegessa Montréalissa Kanadassa 1992–1994, jossa suoritti Diplome d’Études Collégialesin. Sen jälkeen hän opiskeli Yhdysvalloissa Massachusettsin yliopistossa Amherstissa 1995–1997, jossa hän suoritti Bachelor of Music -tutkinnon. Vuosina 1998–2001 hän opiskeli New Yorkin osavaltionyliopistossa Stony Brookissa, jossa hän suoritti Master of Arts -tutkinnon. Vuodesta 2001 hän on opiskellut Suomessa, ja väitöskirja on tekeillä Sibelius-akatemiassa.
Whittall pääsi semifinaaliin vuonna 2005 Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa ja voitti vuonna 2004 Toronto Symphony New Creations Competition -kilpailun.
Teosto-palkinnon saanut Dulcissima, clara, sonans kuvaa Hildegard Bingeniläisen näkyjä. Hän käytti Hildegardin tekstejä, mutta tämän sävellyksistä hän otti mukaan vain seitsemänteen osaan yhden melodiasitaatin.
Kortejärvi (Kiikka)

Maantiede

Järven pinta-ala on 20,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 200 metriä. Järveen ei ole tulo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 300 metriä pitkä Kravioja, joka laskee Syväjärveen. Vedet päätyvät lopulta Kiimajärveen, josta ne laskevat Kikkelänjoen kautta Kokemäenjokeen Kiikassa.
Järven rantaviiva on 3,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Avoveden määrä on vähäinen, sillä järvi on ruohottunut lähes umpeen. Saaria on neljä, mutta ne ovat pieniä luotoja. Rannalla sijaitsee yksi tila, jonne pääsee Syväjärven ja Kortejärven välistä kulkevalta tieltä.

Historiaa

Järven laskemisesta jätettiin hakemus vuonna 1836. Sen toteuttamistavasta ja -ajasta ei ole tietoa. Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven laskuoja on piirretty lähtemään pohjoisesta ja sieltä kiertäen laskemaan Syväjärveen sen pohjoispäähän. Nykyinen laskuoja lähtee itärannalta. Se on kaivettu, kun Kortejärven vedenpintaa on laskettu.
Mörkö (Ruotsi)

Mörkö on Itämeressä sijaitseva saari Tukholman läänin eteläosassa Keski-Ruotsissa. Suomeksi paikannimi merkitsee tummaa saarta. Mörkö muodosti aikaisemmin oman kuntansa, joka vuonna 1952 liitettiin sen länsipuolella sijainneeseen Hölön kuntaan. Hölö liitettiin edelleen vuonna 1971 tuli osaksi Södertäljen kuntaa. 
Mörkössä toimii Hölö-Mörkön seurakunta, jonka kirkkona Mörkössä on Mörkön kirkko. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin keskiajalta. Suuria muutoksia siihen on tehty 1780-luvulla ja 1841, jolloin se sai nykyisen muotonsa. Lisäksi sitä on restauroitu 1900-luvulla. 
Mörkö tunnetaan Hörningsholmin linnasta, joka sijaitsee saaren pohjoisimmassa osassa. Linna sijaitsee kukkulalla, josta on näkyvyys salmelle, joka on nykyään osa Södertäljen kanavaa. Paikalla oli linnoitusrakenteita jo 1200-luvulla. Varsinainen linna rakennettiin 1400-luvulla, mutta sen tuhosivat venäläiset 1700-luvulla. Nykyinen linna rakennettiin 1700-luvulla ja on yksityisomistuksessa.
Hölössä ja Mörkössä toimii kotiseutuyhdistys Hölö Mörkö Hembygdsförening. Sen hallinnassa on kotiseututalo Kyrkoskolanissa Hölön kirkkoa vastapäätä. Kotiseututalossa on museokokoelmia, näyttelyjä ja arkisto.
Kaisa Salmi

Kaisa Johanna Salmi (s. 1968, Helsinki, Suomi) on suomalainen installaatio-, performanssi-, yhteisö-, ja ympäristötaiteilija.
Hänet tunnetaan muun muassa mittavista ympäristötaideteoksistaan, kuten eduskuntatalon portaille (2007) ja Turun tuomiokirkon edustalle (2008) sommitelluista gerbera-asetelmista. Muita uutisoituja ja huomioita herättäneitä ympäristöteoksia ja performansseja ovat olleet muun muassa Helsingin Narinkkatorille Helsinki-viikolle muovijätteistä tehty teos "Muovivyöry" (2010), Lahdessa 28. huhtikuuta 2013 tuhansia osallistujia kerännyt Fellmanin pelto - "elävä monumentti" -suurperformanssi ja siitä tehty elokuva sekä Oulun keskustassa elokuussa 2013 Pakkahuoneenkadun peittänyt 34 000 ruusupensaasta koottu teos.
Salmi on koulutukseltaan taiteen maisteri Aalto-yliopistosta (2011), teatteritaiteen maisteri valosuunnittelussa Teatterikorkeakoulusta (2006) ja tekee parhaillaan (vuonna 2013) taidekasvatuksen väitöskirjaa Aalto-yliopistossa.
Salmi on palkittu 1. palkinnolla ympäristötaidekilpailussa Helsingissä vuonna 2010 ja hänet valittiin Suomen instituutin vuoden 2011 suomalaiseksi taiteilijaksi Virossa.
Pasi Lönn

Pasi Lönn (s. 20. maaliskuuta 1967 Äänekoski) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian ylioppilas. Lönn on toiselta ammatiltaan poliisi, rikosylikonstaapeli.
Emätinpieru

Emätinpieru (lat. flatus vaginalis) on äänekäs emättimen ilmapäästö, joka usein tapahtuu yhdynnän tai muun seksuaalisen kanssakäymisen tai venyttelyn ja harjoittelun, kuten joogan, aikana. Nimensä mukaisesti emätinpieru muistuttaa ääneltään pierua, mutta päästö ei sisällä poistokaasuja, eikä siihen liity vastaavaa hajua.
Emätinpierut ovat luonnollisia, mutta saattavat ensimmäisillä kerroilla koettuina aiheuttaa noloja tilanteita. Jotkut pitävät emätinpieruja eroottisina: Niille on oma pornografian alalajinsa.

Syyt

Emätinpierut syntyvät, kun ilmaa joutuu rentoutuneeseen emättimeen. Tyypillisimmin tämä tapahtuu yhdynnän aikana, kun siitin käy emättimen ulkopuolella, mutta työntyy nopeasti takaisin vieden ilmaa mukanaan emättimeen. Pakkaantunut ilma purkaantuu emätinpieruna. Purkaantuminen voi tapahtua yhdynnän aikana sivuteitse tai yhdynnän jälkeen. Yhdynnän aikainen kosteus voimistaa purkauksen ääntä tehden siitä helpommin havaittavan.

Välttäminen

Ulospäin työntävät Kegel-harjoitukset saattavat vähentää emätinpierujen määrää emätinyhdynnän osalta. Määrää voidaan vähentää myös välttämällä asentoja, joissa nainen kohottaa lantiotaan ja reisiään esimerkiksi nostamalla jalkansa päänsä yläpuolelle. Tällaiset asennot tekevät yhdynnän työntöjen sisäänpäin kohdistuvasta liikkeestä tiiviitä, jolloin niistä aiheutuu emätinpieruja. Myös liukastevoiteiden käyttö saattaa vähentää emätinpierujen määrää.
Mara Lee

Mara Lee on tukholmalainen kirjailija ja runoilija. Hän toimii opettajana Biskops-Arnön kirjailijakoulussa, Uumajan taidekorkeakoulussa ja Konstfackissa Tukholmassa.
Kahden runoteoksen, proosalyyrisen Komin ja Hennes vårdin, jälkeen hän kirjoitti esikoisromaaninsa Ladies, jonka on kääntänyt suomeksi Laura Jänisniemi. Toinen romaani, Salome, ilmestyi 2011.
La Serena (juusto)

La Serena tai Torta de la La Serena on espanjalainen Extremaduran alueelta peräisin oleva lampaanmaitojuusto.
La Serene on nimensä mukaisesti peräisin Espanjan Extremaduran alueen La Serenan kunnasta. Juustolla on ollut vuodesta 1993 lähtien Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys. 
Juustoa valmistettaessa lampaanmaito lämmitetään ensin 25–32°C-asteen lämpötilaan, jolloin siihen lisätään isoartisokasta valmsitettava juoksute. Maidon alhaisen lämpötilan ja kasvisperäisen juoksutteen takia juustomassan muodostumiseen kuluu suhteellisen kauan ja valmis juustomassa on hyvin pehmeää. Juusto kypsyy vähintään 60 päivää.
Valmiit juustot vaihtelevat painoltaan 900 grammasta kahteen kiloon. Juustolla on keltainen tai okrankeltainen kuori. Rakenteeltaan juusto on pehmeää tai keskikovaa. Täysin kypsyneen juuston sisällöstä tulee hyvin pehmeää tai lähes juoksevaa. Ilmiötä kutsutaan paikallisesti nimellä atortado ja se johtuu kasvisperäisen juoksutteen valohajoamisesta. Sotkun varalta kypsynyttä juustoa onkin syytä käsitellä varoen.
Juuston makua on kuvailtu suolaiseksi, öljyisäksi, sekä hieman karvaaksi, mutta miellyttäväksi. Suuhun juustosta jää jälkimaku.
Kastellholmen

Kastellholmen on saari Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se sijaitsee lähellä kaupungin keskustaa. Se kuuluu Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen ja Skeppsholmenin kaupunginosaan, johon sillä on myös siltayhteys. Maa-alaa saarella on noin 3,1 hehtaaria. Saarella on muun muassa joitakin yksityisasuntoja, varastorakennuksia sekä vuodelta 1848 peräisin oleva Kastellet.
Saari oli vuosina 1905–1934 oma kaupunginosansa. Sillä on myös ollut muitakin nimiä (Notholmen, Lilla Beckholmen, Skansholmen), mutta nimeä Kastellholmen on käytetty jo 1720-luvulta lähtien.
Malcolm Glazer

Malcolm Irving Glazer (15. elokuuta 1928 Rochester, New York – 28. toukokuuta 2014) oli amerikanjuutalainen liikemies ja urheilujoukkueiden omistaja. Hän oli First Allied Corporation -yhtiön presidentti ja toimitusjohtaja. Glazer myös omisti NFL-joukkue Tampa Bay Buccaneersin Floridasta ja Valioliiga-joukkue Manchester Unitedin Traffordista, Englannista.
Anita Aittala

Aini Anita Aittala (22. elokuuta 1927 Halikko – 2011) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija.
Aittala voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1962. Hän voitti lisäksi matkalla hopeaa vuosina 1961 ja 1963 sekä pronssia vuosina 1950, 1952 ja 1953. 400 metrin juoksussa Aittala oli hopealla vuosina 1961 ja 1963 sekä pronssilla vuonna 1962.
Mynämäellä 30.7.1950 Aittala juoksi uuden 800 metrin Suomen ennätyksen 2.23,0 parantaen Anna-Liisa Kurjen aiemmin samana päivänä Mäntässä juoksemaa ennätystä 2.24,8. Kurki rikkoi ennätyksen Valkeakosken SM-kisoissa pari viikkoa myöhemmin.
La Défense

La Défense on Pariisin laidalla sijaitseva liikekaupunginosa, joka sijaitsee Nanterren, Puteaux’n ja Courbevoien kuntien alueella.
La Défensen alueen tunnetuin rakennus on riemukaarta muistuttava Grande Arche. Se muodostaa samalla päätepisteen Pariisin keskustasta, Louvren sisäpihalta länteen johtavalle noin 8 kilometrin pituiselle leveiden katujen, aukioiden ja historiallisten rakennusten akselille (Axe historique eli historiallinen akseli), jonka osia ovat Tuileries-puiston suuri puistokäytävä, Avenue des Champs-Élysées, Avenue de la Grande Armée, Neuilly-sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle sekä silta Pont de Neuilly. Saman akselin varrella ovat myös Place de la Concorde obeliskeineen sekä Pariisin suuri Riemukaari. Champs-Élysées:ltä tai Tuileries'stä katsottuna La Défense ja Grande Arche ovat suoraan Riemukaaren takana.

Historia

Nimi Défense merkitsee puolustusta. Alue on saanut nimensä Pariisista Nanterreen johtavan tien varrelle vuonna 1883 rakennetusta patsaasta (La Défense de Paris) joka rakennettiin kunnianosoitukseksi sotilaille jotka puolustivat Pariisia Ranskan-Preussin sodassa.
Patsaan pystyttämisen jälkeenkin Défensen alue oli kauan syrjäistä esikaupunkialuetta, pääosin teollisuusaluetta. Nykyiselleen aluetta on alettu rakentaa vuodesta 1958 lähtien, jolloin Ranskan valtio perusti alueen rakennustöitä johtamaan erityisen toimikunnan, l'Établissement public pour l'aménagement de La Défense (EPAD). Sitä ennen alueelle oli jo alettu rakentaa suurta näyttelyrakennusta, Centre des nouvelles industries et technologies (Uusien teollisuudenhaarojen ja teknologioiden keskus, CNIT), joka valmistui vuonna 1958. Ensimmäinen toimistorakennus valmistui alueelle vuonna 1966.
Korvenjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 19 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi on Sautunjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 9 kilometriä pitkä Niinioja.
Järvellä on 2,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota tai moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu muutama asunto, joille johtaa tiet Kalannista.

Historia

Korvenjärven vedenpinnan laskeminen on tapahtunut ennen vuotta 1908, jolloin itsellinen Iisakki Salminen haki lupaa lunastaa "Niinijärven" vesijättömaita itselleen. Myös Nästin kylässä on Niinijärvi, joka vaikuttaa lasketulta.
Raittiuden Ystävät

Raittiuden Ystävät ry on vuonna 1853 perustettu raittiutta edistävä yhdistys. Se on raittiusjärjestöjen keskusjärjestö, jonka alaisuudessa toimii paikallisyhdistyksiä ja jäsenliittoja. Raittiuden Ystävillä on myös  henkilöjäseniä.
Järjestö keskittyy ehkäisevään päihdetyöhön korostaen yksilöiden, perheiden, yhteisöjen ja yhteiskunnan vastuullisuutta päihdeasioissa sekä opastaa ihmisiä terveisiin elämäntapoihin. Järjestöllä on ollut paikallistoimintaa yhtäjaksoisesti 1880-luvulta alkaen ja se on järjestänyt kulttuuri-, liikunta- ja urheilutoimintaa sekä toiminut näytelmätoiminnan uranuurtajana Suomessa.
Raittiuden Ystävät ry myöntää ansiomerkkejä, kunniamerkkejä, vuosimerkkejä ja kunniakirjoja sekä ylläpitää Joutsenon kansanopistoa.
Jon Lovitz

Jonathan Michael "Jon" Lovitz (s. 21. kesäkuuta 1957 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tv-uransa alkoi vuonna 1985 Saturday Night Livestä. Lovitz on ollut kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Libertador General Bernardo O’Higgins

Libertador General Bernardo O’Higgins on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on VI ja pääkaupunki Rancagua. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 914 555 asukasta. Sen pinta-ala on 16 387 neliökilometriä.
Ademir

Ademir, oikealta nimeltään Ademir Marques de Menezes (8. marraskuuta 1922 Recife – 11. toukokuuta 1996 Rio de Janeiro) oli brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Parhaiten Ademir muistetaan edesottamuksistaan  1950 MM-kotikisoissa, missä hän voitti maalikuninkuuden yhdeksällä (joidenkin lähteiden mukaan seitsemällä) maalillaan. Kisoissa ei järjestetty loppuottelua vaan sarjamuotoinen kilpailu, jossa Brasilian joukkue jäi Uruguayn jälkeen hopealle.
Copa América -turnauksessa Ademir pelasi vuosina 1945, 1946, 1949 ja 1953, ja teki 12 maalia 18 ottelussa. Vuonna 1949 hän teki loppuottelussa Paraguayta vastaan hattutempun. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 39 ottelua ja teki 32 maalia vuosina 1945-1953.
Seurajoukkueuransa Ademir aloitti Recifessä ja siirtyi myöhemmin Vasco da Gamaan, missä pelasi vuosina 1942-1945 ja 1948-1956 käväisten välissä Fluminensessa. Vasco da Gamassa hän pelasi 429 ottelua ja teki 301 maalia, voitti 5 Rio de Janeiron osavaltion mestaruutta (1945, 1949, 1950, 1952, 1956). Lisäksi vuonna 1946 hän voitti mestaruuden Fluminensen riveissä. 
Peliuransa jälkeen Ademir toimi kommentaattorina, valmentajana ja liikemiehenä.
Jason Lisle

Jason Lisle on yhdysvaltalainen astrofyysikko ja nuoren Maan kreationisti. Hän on työskennellyt Answers in Genesikselle ja suunnitellut planetaario-ohjelmia Luomismuseolle.
Ohiolaissyntyinen Lisle valmistui Ohio Wesleyan Universitystä pääaineinaan fysiikka sekä tähtitiede ja sivuaineenaan matematiikka. Hän sai Coloradon yliopistosta maisterin arvon ja filosofian tohtorin arvon astrofysiikassa. Hän asuu nykyisin pohjoisessa Kentuckyssä. Hän on väitellyt keskeisen kreationismin kriitikon Eugenie Scottin kanssa.
Lislen teoksessa The Ultimate Proof of Creation (2009) esitetään Answers in Genesiksen mukaan kiistämätön todistusaineisto luomisuskon puolesta.
Käyn kohti sinua, oi Herrani

Suomennokset

Virsi suomennettiin ensimmäisen kerran vuonna 1894 metodistikirkon laulukirjaan Rauhanvirsiä. Tunnetummaksi tuli myöhemmin Aune Krohnin suomennos vuodelta 1912.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjaan virsi tuli vuonna 1986 Niilo Rauhalan uudelleen suomentamana. Se on virsi 396. Nykyisessä muodossaan sanat kuitenkin poikkeavat alkuperäisistä siinä määrin, että sitä on pidettävä pikemminkin mukaelmana kuin suoranaisena käännöksenä. Virsi esiintyy monissa suomalaisissa hengellisten laulujen kokoelmissa, esimerkiksi seuraavissa: Hengellinen laulukirja (numero 483, Käyn kohti sinua), Seurakunta laulaa (numero 301, Käyn kohti sinua), Siionin kannel (numero 459 Sua kohti, Herrani) sekä Hengellisiä lauluja ja virsiä (numero 243, Sua kohti, Herrani, sua kohti ain).
Virsi on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa numerolla 271 (Käyn kohti sinua). Virren viisisäkeistöisen tekstin on uudelleen suomentanut ruotsinkielisen tekstin mukaan Niilo Rauhala vuonna 1999.
Käyn kohti sinua, oi Herrani on yksi evankelis-luterilaisen kirkon siunaustilaisuuksissa käytettävistä virsistä. Virsikirjassa se on sijoitettuna osastoon "Jumalan varjelus ja lohdutus".
Ptolemaios I

Ptolemaios I Soter (367–283 eaa.) oli makedonialainen kenraali ja Egyptin kuningas eli faarao vuosina 305–283 eaa. Hän oli yksi Aleksanteri Suuren seuraajista eli diadokeista.
Ptolemaios oli Aleksanteri Suuren kenraali ja yksi hänen seitsemästä henkivartijastaan. Aleksanterin kuoltua vuonna 323 eaa. hänen veljestään Filippos III:sta tuli nimellinen kuningas ja Ptolemaioksesta Egyptin satraappi. 
Alkoi pitkä sotaisa kausi jonka aikana Ptolemaios yritti vakiinnuttaa valtaansa Egyptissä. Ensimmäiseksi hän joutui puolustautumaan virallista hallitsijaa Perdikkasta vastaan, joka kuoli yrittäessään valloittaa Egyptin vuonna 321 eaa. Ptolemaios laajensi valtakuntaansa valloittamalla Palestiinan ja saamalla Kyproksen valtaansa. Vuonna 315 eaa. Ptolemaios taisteli Vähän-Aasian hallitsijaa Antigonos I:tä vastaan. Vuonna 311 eaa. solmittiin rauha ja Palestiina evakuoitiin. Nimellinen kuningas Aleksanteri IV murhattiin pian tämän jälkeen. 
Vuonna 309 eaa. Ptolemaios johti laivaston Kreikkaa kohti. Hän valtasi Korintin, Sikyonin ja Megaran. Samalla Antigonoksen poika Demetrios valtasi Kyproksen ja vangitsi Ptolemaioksen veljen Menelaoksen. Antigonos ja Demetrios alkoivat nyt kutsua itseään kuninkaiksi. Ptolemaios, Kassandros, Lysimakhos ja Seleukos seurasivat perässä. Vuonna 306 eaa. Antigonos yritti vallata Egyptin mutta epäonnistui ja vuonna 302 eaa. Ptolemaios sai taas vallattua Palestiinan. Vuonna 301 eaa. Lysimakos ja Seleukos löivät Antigonoksen lopullisesti Ipsoksen taistelussa. 
Vuonna 285 eaa. Ptolemaios luopui kruunustaan ja uudeksi kuninkaaksi tuli hänen poikansa Ptolemaios II. Ptolemaios kuoli vuonna 283 eaa.
Ptolemaios kirjoitti omiin kokemuksiinsa perustuvan kirjan Aleksanteri Suuren sotaretkistä. Kirja ei ole säilynyt nykypäivään asti, mutta Arrianos käytti sitä lähteenä kun hän kirjoitti oman kirjansa vuonna 140.