google/wiki40b huggingface dataset:
Amerikan sosialistinen työväenpuolue

Amerikan sosialistinen työväenpuolue (engl. Socialist Labor Party of America) on Yhdysvaltojen vanhin olemassa oleva marxilainen sosialistipuolue.
Sosialistinen työväenpuolue sai alkunsa New Jerseyn Newarkissa vuonna 1876 pidetyssä Workingmen’s Partyn toisessa kokoontumisessa, joka päätti muuttaa puolueen nimen ja ryhtyä aktiiviseen poliittiseen toimintaan myös ammattiliittojen ulkopuolella. Aluksi puolueen nimenä oli Pohjois-Amerikan sosialistinen työväenpuolue (Socialistic Labor Party of North America). Vuosien 1877 ja 1878 paikallisvaaleissa Sosialistisen työväenpuolueen tukemat ehdokkaat saivat noin 100 000 ääntä ja eräät heistä valittiin Illinoisin parlamenttiin sekä Chicagon ja Saint Louisin kaupunginvaltuustoihin. Jo vuoteen 1880 mennessä puolue oli heikentynyt maltillisten ja radikaalien välisen ryhmätaistelun seurauksena.
Puolueen ideologinen johtaja oli sen lehden The Peoplen toimittaja Daniel De Leon, joka onnistui yhdistämään kannattajansa marxilaisten aatteiden taakse. Sosialistinen työväenpuolue sai aluksi vaikutusvaltaa Knights of Labor ja American Federation of Labor -ammattiliitoissa ja perusti De Leonin johdolla Socialist Trade and Labor Alliance (STLA) -ammattiliiton vuonna 1895. STLA:han liittyi vuoteen 1898 mennessä 30 000 jäsentä, joista oli jäljellä enää 1 450 vuonna 1905, jolloin se sulautui Industrial Workers of the Worldiin.
1890-luvun lopulla Sosialistisesta työväenpuolueesta erotettiin ”kenguruiksi” kutsuttu sosiaalidemokraattinen ryhmä, joka kannatti yhteistyötä Eugene V. Debsin Sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa. Erotetut, jotka käsittivät noin puolet Sosialistisen työväenpuolueen jäsenkunnasta, perustivat oman rinnakkaisorganisaationsa, jota johtivat Job Harriman, Max Hayes ja Morris Hillquit. Vuonna 1900 ryhmä liittyi Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, jonka kanssa muodostettiin pian uusi Amerikan sosialistinen puolue. Uusi puolue jätti 1900-luvun alussa varjoonsa De Leonin johtaman Sosialistisen työväenpuolueen, jonka menestyksen esteistä suurin lienee ollut sen keskitetty autoritaarinen rakenne.
Amerikan sosialistisen työväenpuolueen ohjelma perustuu yhä Karl Marxin työn jatkajana pidetyn De Leonin ajatuksiin. Sen tavoitteena on yhteisomistukseen perustuva luokaton yhteiskunta sekä työntekijöiden hallitsemat tuotanto ja palvelut. Puolueen äänenkannattaja The People on ilmestynyt vuodesta 2008 lähtien vain Internetissä.
Sacha Remling

Sacha Sebastian Remling (s. 16. joulukuuta 1971) on suomalainen ravintoloitsija ja toimittaja. Hän oli yksi MoonTV:n tunnetuimmista juontajista.
Remling tuli tunnetuksi MoonTV:n rääväsuisena toimittajana. Hän juonsi ohjelmia Mustapippuri, Radalla, REC ja Festarispesiaalit sekä toimi tuottajana ja kanava-AD:nä. Remling on julkaissut myös Mustapippuri-keittokirjan (Otava 2001) yhdessä ohjelman toisen toimittajan Matti Djateun kanssa. MoonTV:n lopetettua Remling siirtyi mainostoimisto Taivaaseen. Keväällä 2011 hän juonsi Ihan finaalissa -ohjelmaa yhdessä Edu Kehäkettusen kanssa.
Remling perusti We Got Beef -nimisen baarin Helsingin Punavuoreen vuonna 2003 yhdessä Kössi Rehmosen ja Antti Eerikäisen kanssa. Remling, Eerikäinen ja Rehmonen sekä Juri Hakala pitivät Slussen-nimistä ruokaravintolaa Punavuoressa vuosina 2006–2008. Remling, Rehmonen ja Eerikäinen ovat omistaneet myös Bali-Hai-nimisen ruokaravintolan niin ikään Punavuoressa.
Vuonna 2014 Remling ja Edu Kehäkettunen alkoivat juontaa Hesa o Ygöne -nimistä ohjelmaa Radio Helsingissä. Ygösen jälkeen Remling siirtyi Radio Helsingin aamuihin, jossa hänen juontajakavereinaan olivat Maria Veitola ja Aleksi Pahkala. Keväällä 2015 Remling lopetti juontajana Radio Helsingissä ja muutti USA:han.
Helin niemimaa

Helin niemimaa eli Helinkynnäs (puol. Mierzeja Helska, saks. Halbinsel Hela tai Putziger Nehrung) on Pohjois-Puolassa Itämereen Gdańskinlahteen työntyvä hiekkakynnäs. Niemimaa erottaa Puckinlahden Itämerestä ja on noin 35 kilometriä pitkä. Puckinlahti on Gdańskinlahden matala luoteisosa. Helin niemimaan leveys vaihtelee 200 metristä kolmeen kilometriin.
Niemimaan päätepisteessä sijaitsee Helin kaupunki, jonne johtaa kynnästä pitkin maantie ja rautatie. Helin niemimaalla on ollut strategista merkitystä sodissa ja taisteluissa.
Artur Tšerep-Spiridovitš

Artjomi (Artur) Ivanovitš Tšerep-Spiridovitš (ven. Артёмий (Артур) Иванович Череп-Спиридович; 1858 – 22. lokakuuta 1926 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen kreivi, joka muutti Yhdysvaltoihin lokakuun vallankumouksen jälkeen. Hän oli keisarillisen armeijan kenraali ja lojaali Venäjän valkoiselle armeijalle. Yhdysvalloissa hän edisti aktiivisesti panslavismia ja oli mukana venäläisen yhteisön kulttuuritoiminnassa ja ritarikunnissa. Tšerep-Spiridovitš tunnetaan kirjastaan Tainoje mirovoje pravitelstvo (Skrytaja ruka) (”Salainen maailmanhallitus (kätketty käsi)”), jossa hän väitti 300 juutalaisen suvun muodostavan suuren salaliiton. Tšerep-Spiridovitšin teokset ovat olleet kiisteltyjä ja niiden on usesti esitetty olevan mielikuvituksen tuotetta. Hän oli naimisissa ja hänelle syntyi kaksi poikaa. Kreivi kuoli vuonna 1926 hotellissa Staten Islandilla. Kuolinsyyksi on epäilty itsemurhaa. Hänet on haudattu Saint Maryn katolilaiselle hautausmaalle Richmondiin.  
Tšerep-Spiridovitšin teoksista on suomeksi julkaistu yksi. Turun kansallis-mytologinen seura julkaisi vuonna 1983 Esteri ja Pirun tusina -nimisen vihkosen. Tekijäksi vihkoselle on nimetty Artenij Jv. Tsherep Spiridonovish. Teoksen julkaisun takana oli Pekka Siitoin.
Nenän kaivaminen

Nenän kaivaminen on sormin tapahtuvaa kuivuneen rään tai muun lian kaivamista sieraimista. Varsinkin lapset yleensä myös syövät nenästään kaivamansa rään. Liiallinen nenän kaivaminen saattaa johtaa nenäverenvuotoon. Pakko-oireiseksi häiriöksi kehittynyt nenän kaivaminen eli rhinotillexomania johtaa pahempiin vaurioihin, kuten tulehduksiin. WHO määrittelee ICD-10 tautiluokittelussaan nenän kaivamisen "muuksi tavallisesti lapsuus- tai nuoruusiässä alkavaksi toiminto- ja tunnehäiriöksi" (F98.8).
Nenän kaivua sosiaalisissa tilanteissa pidetään monissa kulttuureissa paheksuttavana käytöksenä. Toisaalta sitä saatetaan muiden paheksuttavina pidettyjen tapojen kuten piereskelyn tapaan pitää myös humoristisena.
Keuhkosairausopin asiantuntija Friedrich Bischingerin mukaan nenän kaivaminen ja rään syöminen on hyväksi immuunijärjestelmälle.
Metsänata

Ulkonäkö ja koko

Tiheästi mätästävä metsänata kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen korressa on kolmesta neljään solmua. Ohuet ja jäykähköt lehdet ovat 7–15 millimetriä leveät, väriltään tummanvihreät. Metsänadan kukintona on 10–18 cm pitkä nuokkuva röyhy. Tähkylöissä, jotka ovat 6–8 mm pitkiä, kellanvihreitä ja vihneettömiä, on kahdesta viiteen kukkaa.

Levinneisyys

Metsänata esiintyy suuressa osassa Eurooppaa paitsi pohjoisessa, ei kuitenkaan yhtenäisellä alueella. Yleisin se on Keski-Euroopassa. Pohjoisimmillaan laji kasvaa Keski-Norjassa 65. leveysasteella.
Kasvihuonekaasutase

Kasvihuonekaasuutaseella tarkoitetaan tuotteen koko elinkaaren aikana ilmakehään päästettävien kasvihuonekaasuvirtojen summaa. Summasta voidaan vähentää tuotannossa esimerkiksi biomassaan sitoutuneet kasvihuonekaasut ja tuotannossa syntyneiden sivutuotteiden avulla toisaalla saavutetut päästövähenemät. Kasvihuonekaasutaseen laskenta voi tuotteesta riippuen olla monimutkainen laskentaprosessi, johon ei välttämättä voida osoittaa yhtä oikeaa laskutapaa. Laskennan tulisikin aina vastata kysymyksenasettelua, ja kasvihuonekaasutaselaskennan tarjoamia tietoja esitettäessä tulisi tuoda julki myös tapa, jolla tase on laskettu. Kasvihuonekaasutaseista on keskusteltu erityisesti bioenergian tuotannon lisäämisen yhteydessä.
Biopolttoaineiden yhteydessä kasvihuonekaasutaseella tarkoitetaan koko elinkaaren kasvihuonekaasupäästöja verrattuna vastaavan fossiilisen polttoaineen elinkaareen liittyviin kasvihuonekaasupäästöihin. Päästöjen vähentämisen kannalta on oleellista, että biopolttoaineiden raaka-aine- ja tuotantotapavalinnat perustuvat koko niiden elinkaarta koskevaan kasvihuonekaasutaseen analyysiin. Esimerkiksi luonnonmetsien hakkaaminen öljypalmuplantaaseiksi lisää kasvihuonekaasupäästöjä. Energiantuotannon vaihtoehtoja ei pidä kuitenkaan arvioida pelkästään energia- ja kasvihuonekaasutaseiden perusteella vaan elinkaaritarkastelun tulee sisältää myös muut ympäristövaikutukset.

Palmuöljy

Palmuöljyn kasvihuonekaasutase on biopolttoaineiden parhaimmistoa, mutta tämä edellyttää plantaasien perustamista joutomaille. Tuotannossa olisi myös otettava käyttöön kestävästi toteutettu jatkuva viljely, mikä lisää satoisuutta ja vähentää tarvetta raivata luonnonmetsiä plantaaseiksi. Näillä reunaehdoilla palmuöljyn energiakäytöllä voidaan saavuttaa 15 prosentin energiansäästö ja 60 prosentin kasvihuonekaasupäästöjen vähennys verrattuna fossiilisiin polttoaineisiin.
Riikka Sallinen

Jääkiekkoura

Sallinen pelasi vuosina 1988–2002 naisten SM-sarjassa 116 ottelua, tehden 179 maalia ja antaen 163 maalisyöttöä. Tehopisteitä kertyi yhteensä 342. Rangaistusminuutteja kertyi 30. Hän edusti tuona aikana Etelä-Vantaan Urheilijoita, Keravan Shakersia, Kalpaa, JYPiä ja JyHC:ia. Ulkomailla Sallinen pelasi Sveitsin SC Lyssin ja Ruotsin Limhamnin joukkueissa.
Suomen maajoukkueessa Sallinen pelasi tuolloin 118 maaottelua. Tehopisteitä näissä otteluissa kertyi 204; maaleja 109 ja maalisyöttöjä 95. Jäähyminuutteja kertyi 24. Sallinen osallistui kahdesti olympialaisiin ja neljästi MM-kisoihin. Salt Lake Cityn olympialaisia 2002 lukuun ottamatta joka kerta tuli pronssia. EM-kisoihin hän osallistui kolmesti Suomen voittaessa kaikilla kerroilla EM-kultaa. Naganon olympialaisissa 1998 Sallinen voitti pistepörssin ja oli maalipörssin toinen. MM-kisojen parhaaksi hyökkääjäksi hänet valittiin vuosina 1990 ja 1994. 
The Hockey News -jääkiekkolehti valitsi hänet 1990-luvun naisten All Starsiin. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Sallisen jääkiekkoleijonaksi vuonna 2007. Hän oli Marianne Ihalaisen kanssa ensimmäinen aateloitu naispelaaja. Joulukuussa 2009 Sallinen pääsi ensimmäisenä naisena Pohjois-Amerikan ulkopuolelta IIHF Hall of Fameen.
Sallinen on kärsinyt urallaan loukkaantumisista ja oli lähes kolme kautta pelaamatta polvivaivojen vuoksi vuosina 1998–2001. Hän lopetti jääkiekkouransa vuonna 2003, mutta teki paluun vuonna 2013. Hän edusti kaudesta 2013–2014 kauteen 2015–2016 asti SM-sarjassa pelaavaa JYP:iä. Kaudesta 2016–2017 alkaen hän on pelannut Ruotsin liigassa HV71:n joukkueessa. Sallinen edusti Suomea Sotšin olympialaisissa 2014 sekä saavutti MM-pronssia 2015, MM-pronssia 2017, olympiapronssia 2018 ja MM-hopeaa 2019.
Kesäkuussa 2019 Sallinen ilmoitti lopettavansa uransa koska ei enää omien sanojensa mukaan tunne riittävää paloa.
Sergei Lomanov (1957)

Sergei Lomanov (s. 22. toukokuuta 1957) on venäläinen entinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Nykyään hän toimii valmennustehtävissä.
Lomanov pelasi suurimman osan urastaan Jenisei Krasnojarskissa. Hän aloitti joukkueessa kaudella 1973/1974 ja voitti kaikkiaan 10 kertaa Neuvostoliiton mestaruuden, kerran pronssia, kerran Neuvostoliiton cupin ja kahdesti maailmancupin. Koko 1980-luvun vuodet hän lukeutui myös Neuvostoliiton maajoukkueen vakiopelaajiin ja voitti joukkueessa kolme maailmanmestaruutta, kaksi MM-hopeaa ja yhden -pronssin. Kaudeksi 1980/1990 hän siirtyi Ruotsiin Sirius BK:hon, missä pelasi aina vuoteen 1995 saakka. Lomanov palasi vielä peliuransa viimeiseksi kaudeksi 1995/1996 Jeniseihin ennen kuin siirtyi seuran valmentajaksi. Hän toimi seuran valmentajana aina vuoteen 2005 saakka. Tuona aikana joukkue voitti kerran Venäjän mestaruuden ja sijoittui neljästi hopealle. 2006 Ruotsin MM-kisoissa hän valmensi yhdessä Vladimir Jankon kanssa Venäjän maajoukkueen maailmanmestaruuteen. Kaudella 2006/2007 hän valmentaa Moskovan Dynamoa.
Sergei Lomanovin poika Sergei Lomanov junior (s. 1980) on myös menestynyt jääpalloilija.
Trujillo

Alueet

Trujillon kaupunkialueen (jossa on noin 270 000 asukasta) lisäksi Trujilloon kuuluvat seuraavat alueet:  La Esperanza, El Milagro, El Porvenir, Florencia de Mora, Victor Larco Herrera, Huanchaco, Laredo, Moche ja Salaverry.

Ilmasto

Trujillon ilmasto on koko vuoden melko miellyttävä.  Lämpimintä on helmi-maaliskuussa, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on noin 26 C, viileintä syyskuussa, ylin lämpötila noin 20 C. Sadetta saadaan vain viitisen millimetriä vuodessa. 
Ilmastonsa vuoksi Trujilloa kutsutaan PerussaIkuisen kevään kaupungiksi, Ciudad de la Eterna Primavera.

Väestö

Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan asukkaita on 757 266, eli 2,9 % koko Perun väestöstä ja puolet Libertadin alueen väestöstä.
Vuoden 2015 arvio on lähes 800 000 asukasta, Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki Liman ja Arequipan jälkeen.

Kulttuuri

Trujillossa pidetään joka tammikuu kansallinen marinera-tanssikilpailu. Lokakuussa on kansainvälinen Festival Internacional de la Primavera, jossa on muun muassa maanosan kauneuskuningatterien kulkue sekä erikoisten autojen näyttely.

Historia

Diego de Almagro perusti kaupungin 1534 nimellä "Villa Trujillo" Francisco Pizarron syntymäpaikan, Espanjan Extremadurassa sijaitsevan Trujillon kunniaksi. 23. marraskuuta 1537 Espanjan kuningas Kaarle I antoi sille kaupunkioikeudet.
Ljubljana (1938)

Valmistus

Alus tilattiin Jadranska brodogradilišta telakalta Splitistä, missä köli laskettiin vuonna 1936. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1938 ja otettiin palvelukseen joulukuussa 1939.

Palvelus

Ljubljana ajoi riutalle Sibenikin sataman edustalla 24. tammikuuta 1940, ja sen kylki repeytyi. Alus pyrki satamaan, mutta upposi miehistön uidessa maihin. Ainoastaan yksi miehistönjäsen sai surmansa. Aluksen päällikkö pidätettiin tutkimusten ajaksi.
Akselivallat hyökkäsivät Jugoslaviaan huhtikuussa 1941, ja Italian laivasto valtasi aluksen 17. huhtikuuta sen ollessa edelleen telakalla korjattavana. Alus hinattiin Kotorinlahdelle ja edelleen Rijekaan kunnostettavaksi. Sen valonheitin poistettiin ja korvattiin 37 millimetrin tykillä. Myös taaempi tulenjohtolaite poistettiin. Aluksen 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin viidellä Bredan 20 millimetrin 65 pituuskaliiperin Model 35 -tykeillä. Savuhormien hatut leikattiin.
Kunnostettu alus liitettiin loka- tai marraskuussa 1942 Regia Marinaan nimellä RN Lubiana. Se oli saattuetehtävissä vuosina 1942–1943 ja vuoden 1943 alusta Tunisian huoltosaattueiden suojana. Alus osallistui 9. helmikuuta – 22. maaliskuuta 1943 joukkojen siirtoihin Pohjois-Afrikan ja Italian välillä. Tehtävästä vapauduttuaan 27. maaliskuuta se suojasi jälleen huoltokuljetuksia, mutta tuhoutui ajettuaan karille Tunisian rannikolla 1. huhtikuuta 1943.
Willy Caballero

Seurajoukkueura

Caballero aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 buenosairesilaisesta Boca Juniorsista. Hän edusti joukkuetta kolmen kauden ajan ja pelasi yhteensä 15 ottelua. Vuonna 2003 seura voitti Argentiinan-mestaruuden, Copa Libertadoresin ja Intercontinental Cupin
Vuonna 2004 Caballero teki sopimuksen espanjalaisseura Elchen kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan 2004–2005 hän jäi hyvin vähälle peliajalle ja palasi takaisin kotimaahansa lainasopimuksella tammikuussa 2006. Hän pelasi lainansa aikana Arsenal Sarandíssa 13 ottelua. Palattuaan takaisin Espanjaan, hän onnistui nousemaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi Elchessä kausien 2004−2011 aikana kaikkiaan 186 
Segunda División ottelua.
10. helmikuuta 2011 Caballero siirtyi Málagaan, joka maksoi hänestä 900 000 euron siirtokorvauksen. Andalusialaisseura tarvitsi kipeästi maalivahtia, sillä sen kolmesta maalivahdista Sergio Asenjo että Rubén Martínez olivat poissa loukkaantumisien takia. Hän nousikin seuran ykkösmaalivahdiksi ja pelasi kesään 2014 mennessä kaikkiaan 117 Primera Divisiónin ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua kaudella 2012−2013.
8. heinäkuuta 2014 Caballero teki kolmivuotisen sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Hänestä maksettiin 7 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi kahden ensimmäisen City-kautensa aikana lähinnä cup-otteluita. Helmikuussa 2016 hän torjui liigacupin loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa kolme Liverpoolin peräkkäistä rangaistuspotkua Cityn voittaessa liigacupin mestaruuden.
Valioliigan kaudella 2016–2017 Caballero riisti ykkösvahdin aseman Barcelonasta Cityyn siirtyneeltä Claudio Bravolta varmempien peliesitystensä vuoksi. Caballero pelasi kauden aikana 17 valioliigaottelua, kun niitä kahdella edelliskaudella oli tullut yhteensä vain kuusi.
Caballero siirtyi ilmaissiirrolla Chelseaan kesällä 2017. Hän on ollut seurassa kakkosmaalivahdin asemassa. Hän pelasi loppuottelua lukuun ottamatta kaikki ottelut Chelsean voittaessa FA-cupin 2018. Hän pelasi kaksi ottelua Chelsean voittaessa Eurooppa-liigan kaudella 2018−2019.

Maajoukkueura

Caballero voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2010. Hän pelasi turnauksessa välierän ja loppuottelun. Hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen Ateenassa 2004, mutta ei saanut peliaikaa turnauksessa. Hänet valittiin A-maajoukkueeseen ensimmäisen kerran Maanosaliittojen cupiin 2005. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi ystävyysottelussa Italiaa vastaan maaliskuussa 2018. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 alkulohkon ottelut Islantia ja Kroatiaa vastaan.
Hirviöidenmeri

Tarina

Kirja alkaa, kun Percy Jackson on koulussa seitsemännen luokan viimeisenä päivänä. Hän on saanut koulussa uuden ystävän Tysonin. Tyson on koditon lapsi, jonka koulu on ottanut hyväntekeväisyyden nimissä oppilaakseen. Laistrygonit hyökkäävät Percyn kimppuun liikuntatunnilla, mutta Tyson ja Annabeth pelastavat hänet. Annabeth oli siellä matkalla Puoliveristen leirille, koska kuuli leirin olevan vaarassa. Percy, Annabeth ja Tyson saapuvat Puoliveristen leirille Harmaiden sisarten kyydissä. Leiriin on hyökännyt Hefaistoksen rakentama härkä. Tyson pelastaa heidät, ja käy ilmi, että hän on kyklooppi.
Puoliveristen leiriä suojeleva Thaleian puu on myrkytetty, ja taikaesine, jonka avulla leiri pelastuisi, on ollut satoja vuosia kadoksissa eikä sitä voi löytää ennen kuin on ylittänyt Hirviöidenmeren. Saman meren halki ovat joutuneet purjehtimaan historian sankarit Odysseuksesta alkaen. Kheironia epäillään myrkytyksestä, ja hänet korvaa Tantalos, vanki Rangaistuksen kentiltä. Tantalos ei anna Percyn lähteä etsintäretkelle, joten Hermeen avustuksella ja kannustuksella hän karkaa etsimään kultaista taljaa ja pelastamaan Annabethin ja Tysonin kanssa ystäväänsä Groveria.
He pääsevät Hermeen avustuksella "Princess Andromedan" kyytiin, ja he tapaavat puoliverisen Hermeen pojan Luken, josta on tullut titaani Kronoksen avustaja. He pakenevat piilopaikkaan, jonka Annabeth, Luke ja Zeuksen tytär Thaleia ovat rakentaneet. He törmäävät Hydraan. Heidät pelastaa Areen tytär Clarisse, joka on lähetetty etsimään kultaista taljaa.
He purjehtivat Hirviöidenmerelle. Mutta ennen kuin he pääsevät sinne, heidän on ohitettava Skylla ja Kharybdis. Annabeth ja Percy joutuvat muista erilleen, kun heidän laivansa posahtaa. He arvelevat Tysonin kuolleen. He päätyvät Kirken saarelle, jossa Kirke muuttaa Percyn marsuksi ja yrittää taivutella Annabethin puolelleen. Annabeth ei suostu ja onnistuu muuttamaan Percyn ihmiseksi. He pakenevat "Kuningatar Annan kostolla". Seireenien saarella Annabeth oli joutua seireenien uhriksi, mutta juuri ajoissa Percyn onnistui pelastaa hänet.
Lopulta he pääsevät kyklooppi Polyfemoksen saarelle, missä Kultainen talja on. Grover on joutunut ansaan Polyfemoksen saarelle. Polyfemos luulee Groveria neiti kykloopiksi, "joka tuoksuu hyvältä", ja haluaa hänet puolisokseen. Clarisse on myös saarella. Yhdessä he onnistuvat pakenemaan Polyfemosta. Tyson ei olekaan kuollut, ja hän liittyy joukkoon. Lopulta he pakenevat kalanpyrstöisten hevosten hippokamppien avulla.
He saapuvat Miamiin, missä Luke odottaa heitä ja Kultaista taljaa, mutta Clarisse oli jo matkalla Miamin lentokentälle talja mukanaan. 
Percy yrittää viivyttää Lukea haastamalla hänet taisteluun ja jujuttamalla hänet tunnustamaan Iris-viestin kautta hra. D (Dionysos), että Kheiron on syytön. Percy on juuri häviämässä taistelun, kun Kheiron ja hänen sukulaisensa "Bailuponit" tulevat pelastamaan Percyn, Annabethin, Groverin ja Tysonin.
He palaavat leirille, joka alkaa parantua taljan voimasta. Taljan voima kuitenkin palauttaa Thaleian takaisin ihmiseksi.
Eric Dolphy

Eric Allan Dolphy (20. kesäkuuta 1928 – 29. kesäkuuta 1964) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, joka soitti alttosaksofonia, huilua ja bassoklarinettia. 
Dolphy oli ensimmäisiä jazzmuusikoita, jotka käyttivät bassoklarinettia ja huilua solistisena soittimena jazzmusiikissa. Hänen omintakeinen tyylinsä koostui laajoista intervalleista, puheenomaisesta soitosta ja eksoottisista sävelasteikoista. Dolphy luokitellaan usein free jazz -artistiksi, vaikka hänen oman näkemyksensä mukaan hänen musiikkinsa perustuu tiukkaan, joskin epätavalliseen, harmoniaan. Dolphy esiintyi ja levytti uransa aikana muun muassa John Coltranen, Oliver Nelsonin, Ornette Colemanin, Freddie Hubbardin, Andrew Hillin, George Russellin, Bobby Hutchersonin ja Tony Williamsin kanssa. Charles Mingus piti Dolphya kaikkien aikojen lahjakkaimpana tulkitsijana.
Dolphyn kuuluisin levy on Out to Lunch (1964), joka luetaan kuuluvaksi avantgarde-jazzin ja ylipäänsä jazz-musiikin klassikkolevyihin. Dolphy kuoli diabeteksesta johtuneeseen sairauskohtaukseen ennen levyn julkaisua.
Jos Hooiveld

Ura

Hooiveld debytoi kotimaansa pääsarjassa Eredivisiessä SC Heerenveenissä 2003. Heerenveenissä peliaika jäi kuitenkin verraten vähiin, joten tammikuussa 2004 mies lainattiin Hollannin kakkossarjatasolle FC Zwolleen, jota hän edustikin puolitoista kautta. Kauden 2006–2007 Hooiveld aloitti Itävallan kakkossarjan Kapfenberger SV:n joukkueessa ennen siirtoaan maanmiehensä Job Dragtsman luotsaamaan Veikkausliiga-seura FC Interiin, jonne hän teki kaksivuotisen sopimuksen helmikuussa 2007. 
Hooiveld pelasi vakuuttavan talvikauden Interissä ja hänet valittiin arvokkaimmaksi pelaajaksi Liigacupissa, jossa Inter selvisi loppuotteluun häviten sen kuitenkin FC Lahdelle. Hooiveld onnistui myös itse Veikkausliigassa loistavasti. Hän voitti esimerkiksi Iltalehden leijonapörssin.  Lisäksi hänet valittiin Veikkausliiga-kauden 2007 parhaaksi puolustajaksi.
Vuonna 2008 Hooiveld oli jälleen johdattamassa Interiä Liigacupin loppuotteluun, jonka joukkue voittikin paikallisvastustaja TPS:aa vastaan. Hooiveld valittiin ottelun parhaimmaksi pelaajaksi, mutta sitä varjosti maaliskuussa 2008 tapahtunut rattijuoppous, joka tuli julki ottelun alla. Itse Veikkausliiga-kausi 2008 sujui topparilta jälleen loistavasti ja hänet valittiin toistamiseen vuoden liigapuolustajaksi. Lisäksi FC Inter voitti mestaruuden. Ennen mestaruuden kannalta ratkaisevaa Jaro-ottelua Hooiveld ilmoitti ottelun jäävän hänen viimeisekseen Interin paidassa. Hooiveld pelasi Interissä kahden kauden ajan jokaisen ottelun alusta loppuun.
Kauden 2008 jälkeen Hooiveld ilmoitti siirtyvänsä tukholmalaisen AIK:n riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Hooiveld pelasi kauden 2009 aikana 28 ottelua AIK:n paidassa ja voitti syksyllä Ruotsin mestaruuden.
Tammikuussa 2010 Hooiveld siirtyi skotlantilaisseura Celticiin 2,6 miljoonan euron siirtosummalla.  Tammikuussa 2011 hänet lainattiin puoleksi vuodeksi Kööpenhaminaan. Elokuussa Hooiveld lainattiin Southamptoniin, jonne hän sai joulukuussa pysyvän sopimuksen.
Syyskuussa 2014 hän siirtyi loppukauden kattavalla lainasopimuksella Norwich Cityyn.
Hedwige Chrétien

Hedwige (Gennaro-)Chrétien (1859–1944) oli ranskalainen säveltäjä. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa Ernest Guiraud'n johdolla ja toimi siellä myöhemmin itse professorina. Hänen tuotantonsa käsittää noin 150 teosta, joiden joukossa on 50 laulua ja 50 pianokappaletta. Muihin teoksiin kuuluu kaksi yksinäytöksistä koomista oopperaa, baletti sekä useita kamarimusiikki- ja orkesteriteoksia.
Belojarskin piiri

Belojarskin piiri (ven. Белоярский (муниципальный) район, Belojarski (munitsipalsnyi) raion) on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan luoteisosassa, Venäjällä. Piirin pinta-ala on 41 650 neliökilometriä ja sen asukalusku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 30 049. Piirin hallinnollinen keskus on Belojarskin kaupunki.