google/wiki40b huggingface dataset:
Väinö Raitio

Väinö Eerikki Raitio (15. huhtikuuta 1891 Sortavala – 10. syyskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä.

Elämä

Väinö Raitio syntyi Sortavalassa perheeseen, jossa oli kaikkiaan yksitoista lasta – kaikki musikaalisia. Veljestä Eino Raitiosta (1882–1936) tuli viulisti ja kapellimestari. Väinö oli kiinnostuneempi pianonsoitosta kuin läksyjenluvusta, ja hän reputti kahdesti ylioppilaskirjoituksissa. Niinpä hän päätti omistautua kokonaan musiikille. Hän opiskeli vuosina 1911–1915 Helsingin musiikkiopistossa muiden muassa Erkki Melartinin ja Erik Furuhjelmin johdolla. Vuosina 1916–1917 Raitio opiskeli Moskovassa. Raitio teki opintomatkan Berliiniin vuonna 1921 ja Pariisiin vuosina 1925–1926. 
Raitio kuului 1920-luvun suomalaisen modernistisukupolven merkittävimpiin nimiin yhdessä Aarre Merikannon ja Ernest Pingoud’n kanssa. Hän haki ennakkoluulottomasti vaikutteita musiikin uusista tyylisuuntauksista, niin impressionismista kuin ekspressionismistakin. Erkki Salmenhaaran mukaan ”Raition voidaan katsoa luoneen oman riippumattoman ekspressionistisen tyylinsä 1920-luvun teoksissaan, joille on vaikea osoittaa sen enempää suoranaisia saksalaisia, venäläisiä kuin ranskalaisiakaan esikuvia.”
Suomalainen musiikkiyleisö ei 1920–1930-luvulla ollut vielä kyllin kypsä sulattamaan Raition radikaalilta tuntunutta sävelkieltä. Hänet sivuutettiin hiljaisesti ja ainoastaan yksi orkesteriteos – impressionistinen sävelrunoelma Joutsenet – painettiin Raition elinaikana. Raitio sävelsi 1920-luvun loppupuolelta 1940-luvun alkuun etupäässä orkesteriteoksia, näyttämömusiikkia ja urkuteoksia. 1930-luku merkitsi säveltäjälle tuotannon hidastumista sekä periksiantoa takaisin perinteisen kansallisen musiikkikielen pariin. Viime aikoina hänen teoksensa ovat olleet yhä kasvavamman kotimaisen sekä kansainvälisen kiinnostuksen kohteena. Esimerkiksi hänen oopperansa Prinsessa Cecilia kuultiin ensimmäisen kerran sitten vuoden 1936 Helsingin Juhlaviikkojen järjestämässä esityksessä elokuussa 2017.
Säveltäjä asui vuodesta 1932 lähtien Helsingissä. Vuonna 1933 hän avioitui Hildur Pourun kanssa. Raitio kuoli syöpään vuonna 1945 vaikean halvauksen jälkeen. Hänen kunniakseen perustettiin vuonna 1991 Väinö Raitio -seura.
Mounds

Mounds on The Hershey Companyn valmistama suklaapatukka. 
Moundsin kookospähkinänmakuinen sisäosa vastaa  Almond Joy -patukan sisältöä, mutta Moundsin ulkokuoressa on tummaa suklaata Almond Joyssa käytettävän maitosuklaan sijasta. Moundsin käyttämä pakkaus- ja logomuotoilu sisältää yhtäläisyyksiä sisartuotteen Almond Joyn kanssa; Almond Joyn sininen väri on tosin Moundsissa korvattu punaisella. Vuonna 2006 Hershey markkinoi rajoitetun ajan myynnissä ollutta Mounds Island Orange -patukkaa, jossa oli appelsiininvärinen ja -makuinen sisältö.
Mainittuja patukoita on mainostettu yhteisissä mainoksissa.  Moundsin ensimmäinen käytössä ollut slogan oli "Indescribably Delicious" (sanoinkuvaamattoman herkullinen). Patukoiden 1970-luvulla käytössä olleessa mainoksessa käytettiin lorua "Sometimes you feel like a nut, sometimes you don't / Almond Joy's got nuts / Mounds don't", joka oli Leon Carrin kirjoittama.
Knut Torbjørn Eggen

Ura pelaajana

Eggen aloitti peliuransa pienessä Orkdal IL:n joukkueessa, josta siirtyi 1978 Rosenborgin organisaatioon. Hän edusti trondheimläissuraa 13 kauden ajan, ja pelasi myös isänsä alaisuudessa. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 221 liigaottelua tehden niissä 10 maalia. Hän voitti seuran kanssa kolme Norjan mestaruutta. Maajoukkuetasolla Eggen edusti Norjaa neljässä maaottelussa.

Ura valmentajana

Eggen aloitti valmennusuransa 1994 Aalesunds FK:n päävalmentajana. 1997 hän siirtyi 1. divisioonassa pelanneen Moss FK:n päävalmentajaksi. Eggenin isä Nils Arne oli luotsannut samaa seuraa 1980-luvun lopulla. Nuoremman Eggenin johdolla Moss oli toinen 1. divisioonassa kauden 1997 päätteeksi ja nousi pääsarjaan. Hänen johdollaan seura sijoittui seuraavina kausina sijoille sarjan keskikastiin. 
Kauden 2001 päätteeksi Eggen jätti Mossin ja siirtyi 2. divisioonassa pelanneen Fredrikstad FK:n päävalmentajaksi. Ensimmäisellä kaudellaan hän johdatti seuran divisioonan voittoon ja kaudella 2003 tuli 1. divisioonan hopeaa ja nousu pääsarjatasolle. Hän johdatti seuran ensimmäisellä pääsarjakaudellaan sijalle 10. Kaudella 2005 hän toimi seuran kakkosvalmentajana legendaarisen Egil Olsenin luotsatessa seuraa. Sijoitus putosi pykälällä ja Olsen teki kauden päätteeksi tilaa Eggenille. Kausi 2006 päättyi kahdeksanteen sijaan. Jättipotin seura nappasi Norjan cupissa, jonka loppuottelussa se kaatoi Sandefjordin maalein 3–0. Kauden jälkeen Eggen jätti yllättäen tehtävänsä seuran peräsimessä. Syynä olivat erimielisyydet seuran urheilutoimenjohtaja Morgan Andersenin kanssa.
Elokuussa 2007 Eggen siirtyi Rosenborgin urheilutoimenjohtajaksi. Hän jätti tehtävänsä sairauden vuoksi toukokuussa 2008. Elokuussa hän palasi työtehtävien pariin ja toimi siitä lähtien Mossin urheilukoulussa valmennuksen opettajana. Hän toimi myös koulutus- ja johtotehtävissä Moss FK:n organisaatiossa. 
Eggen kuoli 51-vuotiaana 20. helmikuuta 2012. Kuolinsyytä ei kerrottu julkisuuteen.  Lokakuussa 2013 Eggenin isä Nils Arne kertoi poikansa tehneen itsemurhan.
Tie 56 (Viro)

Kantatie 56 oli 2000-luvun alkupuolelle asti Kilingi-Nõmmen ja Viljandin välinen tie. 2000-luvulla kantatiet 48 ja 56 yhdistettiin valtatieksi 92, jotta saatiin yhtenäisempi poikittainen tieosuus Pärnusta Tarttoon.
Ylimitta

Ylimitta on puutavaran pituus- tai paksuusmitan nimellisen mitan ylittävä osa. Koska valmistettava puukappale kuivuessaan ja työstettäessä pienenee mitoiltaan määrämittaa suurempi koko mahdollistaa kappaleen halutut täsmälliset mitat lopullisessa käyttömuodossa. Ylimittaa käytetään sekä pinotavarassa että sahatavarassa. Esimerkiksi halkopinosta tehdään 5–10 prosenttia ylimittainen, koska se kuivuessaan kutistuu. Saha- ja vaneritukkien pituuteen tasausta varten jätettyä ylimittaa nimitetään tasausvaraksi. Tasauksessa sahatavara katkaistaan määrämittaiseksi siten, että siihen jätetään vielä 2–5 senttiä ylipituutta.
Pauli Hannula

Pauli Edvard Hannula (11. marraskuuta 1902 Kärkölä – ?) oli suomalainen pesäpalloilija ja shakkitaituri.
Pauli Pali Hannula voitti pesäpallossa kaikkiaan 4 Suomen mestaruutta 1925 ja 1929-31 (Lahden Mailaveikot). Hannula oli myös Shakissa 1. luokan pelaaja  ja kirjepelissä hän kuului Mestariluokkaan ja voitti muun muassa 1951 Deutsche Schachzeitung -lehden kirjepeliturnauksen ensimmäisenä ulkomaalaisena.
Audioslave

Ennen yhtyettä

Rage Against the Machinen vielä ollessa radikaalinen yhteiskunta-aktivistiyhtye Soundgardenissa olleen Chris Cornellin ei uskottu haluavan edetä samaan suuntaan. Audioslavea perustettaessa Cornellin huhutaan vaatineen, että hän ei liittyisi yhtyeeseen jos siitä olisi tulossa yhteiskunta-aktivismin väline, vaan hän halusi keskittyä vain musiikin tekemiseen. Pian perustamisensa jälkeen yhtye kuitenkin liittyi Tom Morellon ja System of a Downin Serj Tankianin aloittamaan organisaatioon nimeltä Axis of Justice, jolla pyritään jatkamaan Rage Against the Machinen poliittista taustaa.

2001–2004

Yhtyeen huhuttiin riidelleen paljon yhtyeen ensimmäisen albumin teon aikana, eivätkä huhut ole täysin tuulesta temmattuja, sillä yhtye hajosi huhtikuussa 2002 ennen saamatta yhtään levyä ulos , mutta jatkoi kuitenkin yhteistyötä kesällä ja julkaisi ensimmäisen levynsä marraskuussa 2002. Myöhemmissä haastatteluissa yhtyeen jäsenet ovat kertoneet, että alkuaikojen ongelmat eivät johtuneet heistä itsestään, ja että ne saatiin ratkaistua managerin vaihdolla.
Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Audioslave julkaistiin marraskuussa 2002 ja sai vaihtelevia arvosteluja kriitikoilta, mutta myi kuitenkin nopeasti tuplaplatinaa. Yhtyeen kritisoitiin olevan alati riitelevien miljonäärimuusikoiden projekti, jonka 70-luvun tyyli syntyi suurimmaksi osaksi miksausvaiheen muutoksilla. Toiset taas kehuivat yhtyeen tuovan kaivattua väriä nykymusiikkiin, verraten sitä Led Zeppeliniin. Albumin kappaleista muun muassa kappaleet "Like a Stone", "I Am the Highway" ja "Show Me How to Live" olivat paljon radiosoittolistoilla. Vuoden 2003 aikana yhtye keikkaili ympäri maailmaa ja sai paljon positiivisia arvosteluja hiljentäen soraäänisiä kriitikoita.

2005–2007

Audioslavesta tuli 6. toukokuuta 2005 ensimmäinen amerikkalainen rock-yhtye, joka on järjestänyt ilmaisen ulkoilmakonsertin Kuubassa. Lupa konserttiin saatiin Kuuban kauppasaartoa ylläpitävältä Yhdysvaltain valtiovarainministeriöltä. Tämä konsertti taltioitiin ja julkaistiin DVD:llä lokakuussa 2005.
Yhtyeen toinen albumi, Out of Exile, julkaistiin 24. toukokuuta 2005, ja se nousi heti Yhdysvaltain albumilistan ykköseksi, mutta myyntiluvuista huolimatta monet yhtyeen fanit pitivät albumia aiempaa albumia huonompana sen kevyemmän linjan takia. Levyllä ovat paljon radioaikaa saaneet kappaleet "Be Yourself", "Your Time Has Come" ja "Doesn't Remind Me".
Audioslave soitti 2. heinäkuuta 2005 Berliinin Live 8-konsertissa.
Kesän 2006 aikana julkaistiin kolmannen albumin ensimmäinen single "Original Fire". Audioslave julkaisi syyskuussa 2006 tuoreimman albuminsa Revelations, jolla yhtye meni takaisin ensimmäisen albumin raskaan rockin puolelle, jolloin yhtye sai monia vanhoja fanejansa puolelleen. Albumi sisältää myös soul- ja rhythm & blues -vaikutteita muun muassa kappaleessa "Sound of a Gun" ja edellä mainitussa singlejulkaisussa "Original Fire". Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kultaa.
Audioslaven laulaja Chris Cornell ilmoitti 15. helmikuuta 2007 jättävänsä yhtyeen ja jatkavansa soolouralle. Rage Against the Machine teki comeback-keikan huhtikuussa 2007.
Arvo Lukala

Arvo Hjalmar Lukala (17. heinäkuuta 1903 Turku - 1956 Turku (vuoteen 1936 Lundén) on taidemaalari, mainospiirtäjä ja graafikko. Lukala teki öljyväri- ja guassimaalauksia, piirustuksia ja grafiikkaa.
Lukalan tuotantoon kuuluu Aleksis Kiven kuvituksia, mainoksia, sarjakuvia ja heraldiikkaa. Hänen töitään oli ensi kertaa esillä Turussa 1925.
Arvo Lukalan poikia ovat lavastaja Juha Lukala sekä muotisuunnittelija ja kuvataiteilija Esa Lukala.
Sisäplaneetta

Sisäplaneetta on Maan radan sisäpuolella oleva planeetta. Sisäplaneetta nähdään aina melko lähellä Aurinkoa aamulla ja illalla. Sisäplaneettoja ovat Merkurius ja Venus. Sisäplaneettojen ylikuluksi sanotaan tilannetta, jossa planeetta kulkee Auringon yli. Tällöin planeetasta nähdään vain pimeä puoli.
Maan radan ulkopuolella kulkevia planeettoja kutsutaan ulkoplaneetoiksi.
Martin Schmidt

Ura

Schmidt teki pitkän pelaajauran Sveitsin alasarajoissa edustaen FC Natersia ja FC Raronia saavuttamatta kuitenkaan suurempaa menestystä.
Valmentajaksi Schmidt siirtyi vuonna 2001, kun hänestä tuli Raronin apuvalmentaja. Toimittuaan kaksi vuotta apuvalmentajana Schmidt nousi kesällä 2003 seuran päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa viisi vuotta, kunnes siirtyi vuonna 2008 FC Thunin II-joukkueen peräsimeen. Kesällä 2010 Schmidtistä tuli 1. FSV Mainzin II-joukkueen päävalmentaja. Sveitsiläisen johdolla Mainz II sijoittui Regionalligassa kolmanneksi kaudella 2013/14 ja nousi kauden päätteeksi ensimmäistä kertaa 3. Ligaan. 
Helmikuussa 2015 Schmidtistä tuli FSV Mainzin edustusjoukkueen päävalmentaja tanskalaisen Kasper Hjulmandin saatua potkut. Schmidtin johdolla seura sijoittui kauden päätteeksi Bundesliigassa sijalle 11. Keväällä 2015 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Mainzin kanssa.  Kaudella 2015/16 Schmidt teki hyvää työtä Mainzin peräsimessä ja seura sijoittui kauden päätteeksi Bundesliigassa kuudenneksi, mikä oli seuran paras sijoitus viiteen vuoteen. Kaudella 2016/17 Mainz pelasi Eurooppa-liigan lohkovaiheessa. Kaksi voitto Qəbələ FK:sta, kolme tasapeliä ja tappio RSC Anderlechtille riittivät vain lohkon kolmanteen sijaan. Bundesliigassa kausi sujui heikosti ja Mainz jäi putoamiskarsintojen ulkopuolelle vain paremman maalieronsa turvin. Kauden jälkeen Mainz purki Schmidtin sopimuksen.
Syyskuussa 2017 Schmidtistä tuli Bundesliigan vaisusti aloittaneen VfL Wolfsburgin päävalmentaja. Schmidtin johdolla Wolfsburg pelasi kahdeksan ottelua ilman tappioita, mutta näistä vain yksi ottelu SC Freiburgia vastaan toi voiton. Talvitauon jälkeen peliesitykset heikkenivät ja joukkue onnistui voittamaan ainoastaan yhden kuudesta vuodenvaihteen jälkeen pelaamastaan ottelusta. Heikkojen tulosten myötä Schmidt jätti tehtävänsä seurassa jo helmikuun puolivälissä 2018.
Huhtikuun alussa 2019 Schmidtistä tuli Saksan Bundesliigassa sijalla 15 majailleen FC Augsburgin päävalmentaja.
Väärät paperit

Juoni

Denverissä, Coloradossa asuva liikemies Sandy Patterson saa selville, että vieras nainen käyttää hänen henkilöllisyyttään ja luottokorttiaan toisella puolella maata Floridassa. Koska paikallinen poliisi ei voi auttaa häntä ja hän uhkaa menettää työnsä, Sandy päättää lähteä itse etsimään ammattihuijarin käsiinsä tuodakseen hänet Denveriin. Sandyn lisäksi naista jahtaavat huumekartellin tappajat ja palkkionmetsästäjä.

Tuotanto

Elokuvan identiteettivarkaan rooli oli aluksi kirjoitettu miehelle, mutta Jason Batemanin nähtyä Morsiusneidot, jossa Melissa McCarthy esiintyy, hän vaati vastanäyttelijäkseen McCarthya.

Julkaisu ja vastaanotto

Suomessa elokuva sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 3. toukokuuta 2013, ja se keräsi teatterilevityksessä yli 24 000 katsojaa. Elokuvan televisioensi-ilta oli TV5:llä 15. lokakuuta 2016.

Arvioita

Internet Movie Databasen 100 000 käyttäjää ovat antaneet elokuvalle keskiarvon 5,7/10, ja 15 IMDb:n henkilökuntaan kuuluvaa keskiarvon 5,0. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan vain 19 % kriitikoista on antanut Väärille papereille positiivisen arvosanan keskiarvolla 4,1/10. Keräys perustuu 165 arviointiin. Metacritic on laskenut 41 arvostelusta elokuvalle painotetun keskiarvon 35/100.
Raija Määttänen

Raija Viola Määttänen (s. 26. lokakuuta 1933 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano), Taru Linnalan, Ture Aran ja Matti Lehtisen oppilas. Määttänen opiskeli laulua myös italialaisten opettajien johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1965, mutta hän oli kuulunut Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan jo vuodesta 1960 lähtien. Varsinaisen solistikiinnityksensä hän sai Kansallisoopperaan vuonna 1975. Hän esiintyi myös Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1974–1980 sekä osallistui oopperalevytyksiin (mm. Juha).
Määttäsen puoliso vuosina 1962–1990 oli oopperalaulaja Jorma Falck.
Mulkuanjoki

Mulkuanjoki on Siikalatvalla sijaitseva Siikajoen sivujoki. Mulkuanjoki alkaa Järvikylässä sijaitsevasta Mulkuanjärvestä, ja se laskee Siikajokeen Hyvölänrannan kylän pohjoispuolella. Joen pituus on 16 kilomettiä.
Olai Wallin

Olai Wallin (25. tammikuuta 1832 Muhos – 28. marraskuuta 1896 Pirkkala) oli suomalainen opettaja, tietokirjailija ja päätoimittaja.
Wallininin vanhemmat olivat maaviskaali Olof Wallin ja Sofia Kranck. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1857 ja toimi sitten neljä vuotta Erkylän kartanossa Hausjärvellä olleen kansakoulun johtajaopettajana. Vuonna 1861 Wallin julkaisi teoksen Om folkbildning och folkskolor, mikä sai Uno Cygnaeuksen hankkimaan hänelle stipendin ulkomaille seminaariopettajan opintoja varten. Wallin nimitettiinkin 1863 Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtoriksi.
Wallin julkaisi useita oppikirjoja opettamiltaan aloilta, mm. Kansakoulun yleisen kasvatus- ja opetusopin (1833), joka oli ensimmäinen Suomessa. Hän myös toimitti 1875–1881 perustamaansa kasvatusopillista aikakauskirjaa Kansakoulu. Wallin toimi vuodesta 1885 Hämeen piirin kansakoulutarkastajana, työskennellen mm. opettajakirjastojen hyväksi.
Wallinin puoliso vuodesta 1864 oli Flora Fredrika Bernhardina Schreck (1839–1926). Historioitsija ja poliitikko Väinö Voionmaa, toimittaja Eino Voionmaa ja suomentaja Emmi Voionmaa olivat heidän lapsiaan. Ministereinä toimineet Niilo Liakka ja Hjalmar Kahelin olivat Wallinin vävyjä.
Markkolanlampi (Ikaalinen)

Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee kilometrin verran pohjoiseen Sipsiönjärvestä peltoaukean eteläreunassa. Lampi on muodostunut usean mäen muodostamaan painanteeseen. Siihen laskee kaksi pelto-ojaa pohjoisesta ja kolmas etelästä. Laskuoja lähtee kaakkoisrannasta kapean lahden pohjukasta ja 1,3 kilometriä pitkällä matkallaan Sipsiöjärveen siihen yhtyy Raittilanlammen laskuoja. Laskuoja laskee samaan lahteen Vahojoen kanssa. Rantaviivan pituus on 450 metriä. Lammen ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Niille pääsee yhdystieltä 2764.
Timo-Jaakko Virkkala

Timo-Jaakko Virkkala (20. lokakuuta 1943 Kaustinen – 18. marraskuuta 2015) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Kaustisen Pohjan-Veikkoja ja Kälviän Tarmoa.
Virkkala saavutti 100 metrillä SM-pronssia Oulussa 1964. 200 metrillä hän saavutti SM-hopeaa Turussa 1963, Oulussa 1964 ja Jyväskylässä 1965 sekä pronssia Varkaudessa 1968. Lisäksi hän oli samalla matkalla neljäs Porissa 1967, viides Tampereella 1966 ja kuudes Helsingissä 1969.
Hänen 100 metrin ennätyksensä on käsiajalla otettu 10,3, jonka hän juoksi Jalasjärvellä 9. elokuuta 1964. Sitä ei kuitenkaan hyväksytty Suomen ennätykseksi tuulimittarin puuttumisen takia. Hän oli juossut vuotta aiemmin, 30. kesäkuuta 1963, Pattijoella liian kovassa myötätuulessa sekunnin kymmenyksen nopeammankin ajan eli 10,2. Sähköisellä ajanotolla hänen paras aikansa on Seinäjoella 18. heinäkuuta 1975 juostu 11,00. 200 metrillä hänen ennätyksensä on Vaasassa 25. heinäkuuta 1964 juostu 21,5 ja 400 metrillä Poznańissa, Puolassa 26. syyskuuta 1964 juostu 48,0. Sekä 200 että 400 metrin ennätykset ovat käsiaikoja.
Seututie 224

Tien kulku

Tie alkaa valtatieltä 9 (E63) Aurassa, mistä se kulkee Auran keskustan halki alittaen Turku–Toijala-radan. Paikalla oli vuoteen 2000 asti tasoristeys, joka kuitenkin poistettiin tuolloin tehdyn rataosuuden sähköistämisen yhteydessä. Auran keskustassa tiehen yhtyy Turusta alkunsa saava Seututie 222, minkä jälkeen tie ylittää Aurajoen ja jatkuu vähän matkaa Auran keskusta-alueella, kunnes alkavat laajat peltomaisemat. Aurassa tien osoitenimenä on valtatien 9 ja seututien 222 välillä Yhdystie ja tästä eteenpäin Tarvasjoentie.
Tarvasjoen Horisissa tien kanssa risteää valtatieltä 10 Tarvasjoen kautta kantatielle 41 Pöytyällä johtava yhdystie 2250 ja tie ylittää Tarvasjoen. Tällä osuudella tie on melko suoraa, tosin paikoin mäkistä ja nopeusrajoitus on 80 kilometriä tunnissa valtatien 10 risteykseen asti Marttilassa. Tarvasjoella tien osoitenimenä on ensin Aurantie ja yhdystien 2250 risteyksen jälkeen Salontie.
Marttilassa, pian valtatien 10 jälkeen tie risteää Hämeen Härkätiehen kuuluvien yhdystien 12307 ja yhdystien 2264 kanssa Marttilan Vättilässä ja ylittää pian Paimionjoen, jonka jälkeen tie kulkee suorana halkoen lähinnä mäkisiä peltomaisemia. Marttilassa tien osoitenimenä on valtatien 10 risteykseen asti Aurantie ja sen jälkeen Salontie.
Salon puolella tie ylittää ensin Vaskionjoen, saapuu sitten Halikon Vaskion taajamaan, ylittää Kuusjoen lähellä sen ja Vaskionjoen yhtymäkohtaa ja saapuu Halikon Märynummen taajamaan. Liittymässä Märynummen eteläpuolella tie ylittää valtatien 1 (E18). Tämän jälkeen tie etenee noin kilometrin kunnes siitä erkanee niin ikään eritasoliittymässä Halikkoon Vaskiontie, jonka linjausta tie aiemmin on noudattanut. Heti tämän jälkeen tie ylittää Halikonjoen ja alittaa parin kilometrin päästä Turku–Karjaa-radan. Tämän jälkeen tie tekee vielä kaksi melko loivaa mutkaa kunnes se saapuu päätepisteeseensä seututien 110 kiertoliittymässä. Salossa tien osoitenimenä on Märynummen eteläpuoliseen liittymään asti Vaskiontie ja siitä eteenpäin Mahtimiehentie.
Jin Xing

Jin Xing (13. elokuuta 1967 Shenyang, Liaoning, Kiina) on kiinalainen koreografi ja tanssija, joka edustaa nykytanssia.
Jin on transsukupuolinen ja Kiinan armeijan entinen upseeri. Hänet määriteltiin syntymässä pojaksi ja aloitti tanssiuransa 9-vuotiaana Kiinan armeijan tanssikoulussa. Hän on noussut Kiinan nykytanssin huipulle ja johtaa Kiinan ensimmäistä itsenäistä tanssiryhmää, joka on ollut koossa kymmenen vuotta. Hänen teoksena Shanghai Beauty sai Suomen-ensi-iltansa Kuopio tanssii ja soi -tapahtumassa 2010. Jin esiintyy tanssiryhmineen enimmäkseen ulkomailla ja saa rahat ryhmälle omalla työllään, näyttelemällä, esiintymällä televisiossa ja kirjoittamallaan kirjalla. Valtio ei tue ryhmää.
Jin sai koulutuksen armeijassa tanssijaksi. 15 vuotta sitten hän kävi läpi transprosessin. Hän on opiskellut tanssia New Yorkissa, jossa hän tutustui Reijo Kelaan.
Jin on naimisissa saksalaisen miehen kanssa, ja heillä on kolme adoptoitua lasta.
Autonominen hermosto

Autonominen hermosto eli tahdosta riippumaton hermosto (myös vegetatiivinen hermosto) (lat. systema nervosum autonomicum, pars autonomica systematis nervosi) vaikuttaa sileän lihaksiston ja sydänlihaksen liikkeisiin sekä rauhasten eritykseen. Autonominen hermosto osallistuu moniin elimistön säätelytoimintoihin, kuten verenpaineen säätelyyn. Autonominen hermosto jaetaan sympaattiseen ja parasympaattiseen hermostoon.

Yleistä

Tavallisesti sisäelimeen tulee sekä parasympaattisia että sympaattisia hermosyitä, joiden säätelytoiminta voi olla vastakkaista tai ne voivat toimia yhdessä. Elimistön "autonominen status" ei useimmiten ole joko täysin parasympaattinen tai sympaattinen vaan jotain siltä väliltä. Parasympatikotonus on vahvasti esillä ihmisen ollessa levossa, "rest and digest", kun taas sympatikotonus esiintyy ihmisen ollessa valppaana, "fight or flight".
Autonomiseen hermostoon lasketaan toisinaan kuuluvaksi myös enteerinen hermosto, joka kuitenkin toimii itsenäisesti, riippumatta muusta autonomisesta hermostosta.
Autonomisessa hermostossa on sekä motorisia että sensorisia neuroneja. Alemmat motoneuronit sijaitsevat keskushermoston ulkopuolella autonomisissa ganglioissa. Autonomisten hermojen päätteet eivät muodosta varsinaisia synapseja, vaan viskositeettejä, jotka ovat pullistumia hermon pääteosassa.

Säätely

Autonomisen hermoston säätely on peräisin keskushermoston alueelta. Autonomisen hermoston toiminnat ovat jakautuneet laajalle alueelle muodostaen autonomisen verkoston. Hypotalamus, mantelitumake, talamus, aivorungon alueet ja aivokuorelta primaari autonominen motorinen ja sensorinen alue ovat osa autonomista verkostoa.

Sensorinen osa

Autonomisen hermoston sensoriset neuronit kulkevat dorsaalisesta gangliosta sympaattisten hermojen kanssa kohde-elimiinsä. Sensorisia hermoja kulkee esim. sydämen, ruoansulatuskanavan ja rakon seinämiin, jossa ne aistivat venytystilaa, kemosensitiivisiä (happipitoisuuden tarkkailu) karotiskeräsiin. Autonomisen hermoston sensoriset hermot aistivat myös kipua (iskemia). Vain kipuaistimus tulee tietoisuuteen.
Johns Hopkinsin yliopisto

Opiskelijat

Lukuvuonna 2012–2013 Johns Hopkinsin yliopistossa oli 5 149 perustutkinto-opiskelijaa ja 2 029 jatko-opiskelijaa.
Vuonna 2013 Johns Hopkinsin yliopistoon haki 20 614 hakijaa, joista opiskelupaikkaa tarjottiin 3 493:lle. Vuonna 2006 hyväksytyistä 31 prosenttia tuli Baltimoren alueelta. Ulkomaalaisia opiskelijoita haki 57 eri maasta ja heistä 189 hyväksyttiin. Opiskelijoita tulee eri puolilta Yhdysvaltoja, mutta varsinkin New Yorkista, New Jerseystä, Kaliforniasta ja Pennsylvaniasta on paljon opiskelijoita. 
Vuonna 2013 noin 44 prosenttia perusopiskelijoista sai yliopistolta avustusta opiskeluihin. Yliopisto tarjoaa opiskelijoille erilaisia stipendejä.
Johns Hopkinsin yliopistosta ovat valmistuneet muun muassa nobelistit Richard Axel ja Andrew Fire.

Historia

Johns Hopkinsin yliopisto on nimetty Johns Hopkinsin mukaan, joka jätti kuollessaan vuonna 1873 seitsemän miljoonaa dollaria Johns Hopkinsin yliopistolle ja sairaalalle. Tuohon aikaan Johns Hopkinsin lahjoitus oli suurin Yhdysvaltain historiassa. Yliopisto avattiin 22. helmikuuta 1876. Yliopiston ensimmäinen rehtori oli Daniel Coit Gilman.
Vuoteen 1970 asti yliopistossa opiskeli vain miehiä.
New Yorkin pormestari Michael Bloomberg valmistui yliopistosta vuonna 1964. Bloomberg on lahjoittanut yli miljardi dollaria yliopistolle.
Vuonna 2018 Bloomberg lahjoitti yliopistolle 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria.