google/wiki40b huggingface dataset:
Meshulam Nahari

Meshulam Nahari (hepreaksi ‏משולם נהרי‎‎, s. 7. toukokuuta 1951 Israel) on israelilainen poliitikko ja rabbi. Hän edustaa knessetissä Haredijuutalaista Shas-puoluetta, ja hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1999. Hän oli opetusministerinä Ehud Barakin ja Ariel Sharonin hallituksissa, salkuton ministeri Ehud Olmertin hallituksessa. Sen jälkeen hän on ollut sosiaaliministeri, sisäministeri ja vuodesta 2017 Negevin ja Galilin kehitysministeriön apulaisministeri.
Matti Perälä (teologi)

Koulutus

Perälä tuli ylioppilaaksi 1968 Lappeenrannan lyseon lukiosta. Hän suoritti 1972 teologian maisterin tutkinnon Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Vuonna 1979 hän valmistui teologian lisensiaatiksi ja väitteli teologian tohtoriksi 1986. Perälä vihittiin papiksi 10.1.1973 Helsingin tuomiokirkossa.

Työura

Perälä aloitti työuransa 1973-1975 seurakuntapastorin virassa Espoossa, Kanta Espoon seurakunnassa (nykyinen Espoon tuomiokirkkoseurakunta) ja jatkoi 1976-1981 Vantaalla, Vantaankosken seurakunnassa. Ylämaan seurakunnan kirkkoherrana Perälä toimi 1981-1987 ja Kuusankosken seurakunnan kirkkoherran virassa 1987-2005. Lapinjärven suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana Perälä työskenteli 2005- 2011.

Sivu- ja luottamustoimet

Matti Perälä toimi Mikkelin hiippakunnan [https://mikkelinhiippakunta.fi] tuomiokapitulin pappisasessorina 1986 -1992 ja 1995-1998. Piispainkokouksen asettamassa kirkon lapsityössä toimivien asemaa, tehtäviä ja koulutusta selvittäneessä toimikunnassa Perälä toimi 1987-1989 puheenjohtajana. Hän oli PTK- poikien ja tyttöjen keskuksen ensimmäinen puheenjohtaja 1989-1991 ja Luther-opiston hallituksen puheenjohtaja 1990-1991. Kolmena asessorikautenaan Perälä toimi puheenjohtajana kasvatusasiaintoimikunnassa 1986-1992, hiippakuntakokousten valmistusvaliokunnassa 1987-1992 ja diakoniatoimikunnassa 1995-1996. Perälä valittiin Mikkelin hiippakunnan hiippakuntavaltuuston jäseneksi 2016-2020 ja kirkolliskokouksen pappisedustajaksi 2016-2020. [https://evl.fi/tietoa-kirkosta/kirkon-organisaatio/paatoksenteko-kirkossa/kirkolliskokous]Kouvolan rovastikunnan lääninrovastina Perälä toimi 2000-2005. Perälä edusti evankelis-luterilaista kirkkoa kansainvälisessä nuorisotutkijoiden konferenssissa Saksan Heidelbergissa 12.-15.1.1986.  Konferenssin raportti Was glauben Jugendliche eigentlich? AEJ Studientext 25, Stuttgart 1986.
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1912

Vuoden 1912 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Vaasassa 23.-24. maaliskuuta. Ne olivat järjestyksessään viidennet SVUL:n painimestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin neljässä painoluokassa.
Ottelut olivat äärimmäisen tasaisia. Vain viidessä kamppailussa saatiin ratkaisu ennen täyttä aikaa, kun taas 28 ottelua päättyi ratkaisemattomaan - mm. kaikki raskaan sarjan ottelut, jolloin kilpailijat sijoitettiin painonmukaiseen järjestykseen kevyimmästä painavimpaan. Kalle Viljamaa putosi näin neljänneksi. Sarjassa 73 kg oli kuusi painijaa, joista kaksi parasta pystyi kahteen aikavoittoon kolmen ratkaisemattoman lisäksi. Mestaruus ratkaistiin näiden välisellä arvonnalla. Kaikki muut sarjan kilpailijat suljettiin kilpailusta neljän ratkaisemattoman ottelun takia, joten pronssimitali jäi jakamatta.
Roniel Iglesias

Ura

Iglesias saavutti olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta kevyestä välisarjasta. Vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä Iglesias saavutti pronssia samasta sarjasta yhdessä Ranskan Alexis Vastinen kanssa. MM-kilpailuista Iglesiasilla on kultaa vuodelta 2009 ja Pan-Amerikan kisoista vuodelta 2011. Hänellä on myös yksi Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruus.
Iglesias tunnetaan lempinimellä Pirolo.
Plungė

Historia

Ensimmäinen maininta Plungėsta on vuodelta 1567. Kaupunginoikeudet se sai vasta 1792, kun suurherttua Sigismund II Augustus myönsi paikalle itsehallinto-oikeuden. Koska Plungė sijaitsi Klaipėdan satamakaupunkiin johtavan tien varrella, tuli siitä aktiivinen kaupankäyntikeskus, siellä harjoitettiin myös hevoskauppaa.
Vuonna 1873 Ogińskin suku osti Plungėsta maata, jolle se rakensi vuonna 1897 kartanon ja puiston. Kyseinen suku on rakentanut Liettuaan muitakin kartanoita.
Ennen toista maailmansotaa kaupungissa on ollut aktiivista juutalaistoimintaa. Juutalaisten maahanmuuttajien virta Liettuaan alkoi vuonna 1348, jolloin heidät ajettiin pois mm. Unkarista, Määristä, ja Serbiasta. Vuosina 1930-1939 Plungėssa oli jopa kuusi synagogaa. Toisen maailmansodan aikana kuitenkin suuri osa Plungėn juutalaisista tapettiin.
Nykyinen vaakuna myönnettiin käyttöön 6. kesäkuuta 1997.

Teollisuus

Plungėssa sijaitsee tehdas, josta viedään taskurapuja useimpiin Euroopan maihin.
Jerzy Dudek

Ura

Dudek pelasi aikaisemmalla urallaan Puolassa Concordia Knurówissa ja Sokół Tychyssä, Alankomaissa Feyenoordissa ja Englannissa Liverpoolissa. Feyenoordissa hän voitti kerran maan pääsarjan Eredivisien mestaruuden. Hänet valittiin myös kahdesti sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Liverpoolissa Dudek nousi sankariksi torjuttuaan joukkueen voittoon kauden 2004–2005 Mestarien liigan loppuottelussa Milania vastaan, mutta joutui myöhemmin espanjalaisen Pepe Reinan syrjäyttämäksi ja siirtyi kesällä 2007 Real Madridiin. Liverpoolissa hän saavutti myös muun muassa FA Cupin.
Real Madridissa Dudek oli voittamassa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin mestaruutta heti ensimmäisellä kaudellaan, mutta hän toimi lähes koko kauden Iker Casillasin varamiehenä. Ensiesiintymisensä sarjassa hän teki kauden toiseksi viimeisellä kierroksella mestaruuden jo ratkettua. Joulu–tammikuussa hän pelasi neljä ottelua Espanjan cupissa Copa del Reyssä.
Kesäkuussa 2010 hän teki uuden jatkosopimuksen madridilaisseuran kanssa, joka ulottui kesään 2011 asti. Hänen vastuunsa kolmen pelaamansa kauden aikana on lähinnä keskittynyt vain Copa del Reyhin, sillä sarjaotteluita tilille on ainoastaan kertynyt kaksi.
Dudek pelasi myös Puolan maajoukkueessa vuodesta 1998. Hän pelasi vuoden 2002 MM-kilpailuissa Puolan kaksi ensimmäistä ottelua mutta jäi vaihtoon kolmannessa ottelussa Puolan jo menetettyä jatkomahdollisuutensa.
Talismaani

Materiaalit

Varsinainen talismaani käsittää kirjaimia, numeroita ja muita symboleja, jotka on kirjoitettu, maalattu tai kaiverrettu eri materiaaleihin kuten paperi, pergamentti, nahka, savi, kivi ja metalli. Amuletista voidaan tehdä talismaani pyhittämällä se tiettyyn tehtävään.
Usein musteen tai maalin väri ja koostumus riippuu talismaanin käyttötarkoituksesta.

Käyttötarkoitus

Talismaania voi kutsua kirjoitetuksi rukoukseksi. Talismaaneja käytetään toteuttamaan kaikkia ihmisen toiveita. Käyttökohteet voi jakaa eri luokkiin:
Halujen toteuttaminen: vaurauden kartuttaminen, kadotetun omaisuuden takaisin saaminen, suojelijan hankkiminen, tiedon hankkiminen, ihmisiin vaikuttaminen, ystävyyden luominen tai tuhoaminen, toisen henkilön rakkauden voittaminen jne.
Pahan torjuminen: uhkaavien voimien, pahojen henkien tai muiden ihmisten lähettämien kirousten estäminen.
Terveys: sairauksien torjuminen tai sairauden hoitaminen.

Käyttötapa

Talismaania käytetään eri tavoin käyttötarkoituksesta riippuen. Se voidaan polttaa ja näin lähettää näkymättömään maailmaan, henkien tai jumalien luo. Taloja ja paikkoja suojelevat talismaanit kiinnitetään seiniin, oven- ja ikkunanpieliin, pylväisiin tai muihin keskeisiin rakenteisiin. Ihmistä suojelevaa talismaania pidetään mukana. Terveydenhoitoon käytettävää talismaania voidaan käyttää eri tavoin. Sillä voidaan hangata sairasta kohtaa, se voidaan laittaa kylpyveteen tai se nautitaan sisäisesti, joko poltettuna tuhkana tai sitä pidetään vedessä, joka sitten juodaan. Talismaania voidaan käyttää myös kunnioituksen tai palvonnan välineenä.
Rituaalipuhdistuksessa ihmisen symbolinen saastaisuus voidaan siirtää talismaaniin, joka sen jälkeen hävitetään.

Symbolit

Talismaaneissa käytettävät symbolit esittävät yleensä luonnonvoimia tai uskontoon ja uskomuksiin liittyviä käsitteitä.
Käsitteelliset symbolit ovat sekä uskontojen symboleja (kristinuskon risti, kuunsirppi, kuusisakarainen tähti) että muita ihmisen merkityksellisiksi kokemia kuvia (silmä, käsi, kolmio, ympyrä, hakaristi, ankh).
Kirjainsymbolit voivat olla jumalan tai pyhimyksen nimiä (Allahin 99 nimeä, kristittyjen pyhimysten nimet), katkelmia pyhistä kirjoituksista, taika-aakkosilla (eenokkilainen, enkeliaakkoset) kirjoitettuja loitsuja tai tarkoitukseen sopivan sanan kirjoittaminen.
Numeroita voidaan kirjoittaa eri muodostelmiin ja sarjoihin.
Juutalais-arabialais-kristilliselle perinteelle on keskeistä astrologinen ja kabbalistinen symboliikka. Yleisimmin käytetyt symbolit ovat taikaneliöt, sinetit, heprealaisten kirjoitusmerkkien pohjalta luodut symbolit; planeettojen symbolit, planeetan enkelien merkit ja planeettaan liitettyjen henkien, demonien ym. merkit.
Kiinalaiset kirjoitetut talismaanit (符 pinyin: fú) on yleensä tarkoitettu pitämään kurissa vahingollisia henkiä, suojelemaan sairauksilta tai kutsumaan onnea.
Bullitt

Vastaanotto ja jälkimaine

Bullitt valittiin vuonna 2007 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Bullittin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuvakirjoittaja Kati Sinisalo on todennut: ”Säveltäjä Lalo Schifrin sai kaahausjaksot San Franciscon kaduilla kuulostamaan ja näyttämään rytmikkäältä tanssilta.”
Zaid Ashkanani

Zaid Ashkanani (Arabiaksi: زيد أشكناني, s. 24. toukokuuta 1994) on kuwaitilainen moottoriurheilija.

Ura

Ashkanani aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2013 hän ajoi Britannian Formula Ford -sarjassa kolme kilpailua vierailevana kuljettajana. Vuonna 2012-2013 Ashkanani kilpaili Porsche GT3 Cup Challenge Middle East -sarjassa, sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2013-2014 hän jatkoi sarjassa ja voitti sen mestaruuden. Vuonna 2013 Ashkanani osallistui yhteen Porsche Supercup -kilpailuun vierailevana kuljettajana. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja ADAC Formel Masters -sarjassa. Vuonna 2015 Ashkanani kilpaili GP3-sarjassa Campos Racing -tallissa, saavuttamatta pisteitä.
Juan Manuel Vargas

Ura

Vargas aloitti uransa kuuluisasta perulaisesta Universitario de Deportesista. Edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2002, jossa hän pelasi seuraavat kaksi vuotta. Vuonna 2005 hän siirtyi argentiinalaiseen Colóniin, jossa hän nousi myös nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon.
Elokuussa 2006 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella Cataniaan. Ensimmäisen maalinsa Cataniassa hän teki 31. lokakuuta 2007 Sienaa vastaan, hän tasoitti ottelun 88. peliminuutilla 1–1. Ottelu päättyi tasapeliin, joka samalla kasvatti Catanian tappiottaman putken 7 ottelun mittaiseksi. Kahden kauden aikana sisilialaisryhmässä, hän oli joukkueensa parhaimpia pelaajia ja pelasi lähes aina avauskokoonpanossa. Joukkue onnistui säilyttämään pääsarjapaikkansa molempien kausien aikana. Kiinnostus Vargasia kohtaan kasvoi huomattavasti ja moni eurooppalaissuurseura oli hänen kintereillään.
Huhut kertoivat Vargasin hyväksyneen sopimuksen Real Madridin kanssa 17. toukokuuta 2008, mutta 5. heinäkuuta 2008 hän siirtyikin Fiorentinaan 12 miljoonan euron siirtosummalla. Alku ei kuitenkaan ollut firenzeläisryhmässä mairitteleva ja häntä kritisointiin vahvasti. Kauden edetessä Vargas nosti tasoaan ja lopulta hänen todellinen potentiaalinsa huomattiin.
24. marraskuuta 2009 Vargas onnistui tekemään rangaistuspotkusta maalin Mestarien liigan ottelussa Lyonia vastaan. Fiorentina voitti ottelun 1–0 ja varmisti näin paikkansa neljännesvälieriin ensimmäistä kertaa 10 vuoteen.
Kaudeksi 2012–2013 Vargas siirtyi lainasopimuksella Genoaan.
12. elokuuta 2015 Vargas siirtyi espanjalaisseura Real Betisiin kaksivuotisella sopimuksella, kun hänen sopimuksensa Fiorentinan kanssa päättyi.
The Righteous Brothers

The Righteous Brothers oli yhdysvaltalainen musiikkiduo, jonka muodostivat Bill Medley ja Bobby Hatfield. Duo oli toiminnassa ensin vuosina 1962–1968 ja myöhemmin vuosina 1974–2003. Duon tunnetuimpia levytyksiä ovat muun muassa ”You've Lost That Lovin' Feelin'” (1964) ja ”Unchained Melody” (1965). The Righteous Brothers teki yhteistyötä muun muassa Phil Spectorin kanssa.
Uusmaan Työmies

Uusmaan Työmies oli Helsingissä vuosina 1926–1929 ilmestynyt SDP:n sanomalehti.
Suomen Sosialidemokraattia julkaissut Oy Kansanvalta perusti Uusmaan Työmiehen SDP:n Uudenmaan maakuntalehdeksi. Se sisälsi puolueen pää-äänenkannattajan aineistoa paikallisilla tiedoilla täydennettynä. Kahdesti viikossa ilmestyneen Uusmaan Työmiehen levikki oli 1 600 kappaletta. Tappiollisen lehden julkaiseminen lopetettiin pulakauden alettua. Sen päätoimittajina työskentelivät Atte Pohjanmaa (1927–1929), Kalle Kukkonen (1929) ja Vihtori Huhta (1929).
QAM

Konstellaatiot

Kuvaa, jossa molempien signaalikomponenttien arvot kuvataan karteesisessa koordinaatistossa sanotaan modulaation konstellaatioksi (tähtikuvioksi).  Kuvan vaaka-akselia kutsutaan usein signaalin in-phase tai reaaliosaksi ja pystyakselia kvadratuuri- tai imaginaariosaksi.  Siksi QAM signaalia voidaan käsitellä kompleksilukuna ja tulkita QAM kompleksisena modulaationa.
Konstellaation pisteiden ja niiden esittämän bittikuvion vastaavuus järjestetään usein kuvan mukaisella tavalla Gray-koodin mukaan siten, että vierekkäisten pisteiden edustamat binääriluvut eroavat vain yhdellä bitillä toisistaan. Tällöin kohinan tai häiriöiden aiheuttama pieni virhe signaalissa muuttaa vain yhtä bittiä, mikä on helposti korjattavissa virheenkorjauksella.  
Konstellaation ei muodoltaan tarvitse olla neliömäinen tai edes suorakulmainen vaan se voi olla myös esimerkiksi heksagonaalinen.
Inessa Kaagman

Inessa Kaagman (s. 17. huhtikuuta 1996) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä kaksi maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Etelä-Afrikkaa vastaan 19. tammikuuta 2019. Hän kuului MM-hopeaa 2019 saavuttaneeseen joukkueeseen mutta ei päässyt lopputurnauksessa pelaamaan lainkaan. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2014.
Seuratasolla Kaagman edustaa englantilaista Evertonia, jonne hän siirtyi kotimaansa Ajaxista vuonna 2018.
Serpentiiniankeriaat

Lajit ja anatomia

Serpentiiniankeriaiden heimoon kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia. Lajit ovat serpentiiniankerias (Derichthys serpentinus), pitkäkaula-ankerias (Nesorrhamphus ingolfianus) ja Nesorrhamphus danae. Ne ovat keskikokoisia kaloja ja saavuttavat 40–60 cm:n pituuden. Ruumis on pitkulainen ja kaula on pitkä ja kapea. Kuono on serpentiiniankeriaalla lyhyt ja Nesorrhamphus-suvun lajeilla pidempi. Pitkä selkäevä alkaa melko takaa ja on yhtynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Päässä on useita huokosia, jotka ovat osa aistijärjestelmää. Serpentiiniankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään yksivärisen ruskeita tai mustia ja evät ovat muuta ruumista vaaleammat.

Levinneisyys

Serpentiiniankeriaslajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Ne elävät avomerellä yleensä yli 500 metrin syvyydessä. Serpentiiniankeriaiden elintavoista tiedetään vain hyvin vähän.
Mare Orientale

Mare Orientale eli "Itäinen meri" on pyöreä, suuren pikkuplaneetan iskusta syntynyt kraatterimainen muodostuma Kuussa. Itse tumman alueen läpimitta on 327 km. Monet vuorikehät ympäröivät pyöreätä, tummaa laavatasankoa. Ne ovat syntyneet osin sulan kallion aaltoillessa iskun jälkeen. Näitä ovat sisempi ja ulompi Montes Rook ja kaikkein uloin Montes Cordillera, jonka läpimitta on 930 km. Tästä vielä 500 km ulospäin on törmäyksessä singonnutta kiviainesta. Mereen liittyvien samankeskisten vuorikehien läpimitat ovat 320, 480, 620, 930, 1300 ja 1900 km.
Mare Orientalen keskustan koordinaatit ovat 19.4° S, 92.8° W. Se näkyy hyvin vaikeasti Maasta käsin näkyvän osan itäreunalla ja sen takia se löydettiin vasta 1900-luvulla. Paremmin sitä on havaittu Kuuta tutkineista avaruusluotaimista ja avaruusaluksista.
Åke Karlsson

Åke Aleksej Karlsson (16. elokuuta 1911 Turku – 12. helmikuuta 1958 Turku) oli suomalainen nyrkkeilijä. Hän edusti Suomea vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä ja sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle.
Leena Takala

Ura

Leena Takalan vanhemmat olivat Paavo Takala ja Hertta Tuomisto. Hän aloitti näyttelijän uransa kiinnityksellä Jyväskylän Työväen Teatteriin 1956–1957; muutaman vuoden tauon jälkeen hän oli kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatteriin 1961–1965. Takalan pitkä kiinnitys Turun kaupunginteatteriin alkoi 1965.
Takalan näyttämötehtäviä olivat muun muassa Rosalinda näytelmässä Lepakko, Anastasia näytelmässä Anastasia ja valtakirja sekä Mustalaisruhtinaan Sylva. Anton Tšehovin Kirsikkapuistossa Takala näytteli Varjan roolin. Uransa myöhemmässä vaiheessa Takala on näytellyt muun muassa teoksessa Kvartetti.
Takalan näyttämötehtävistä mainittakoon myös Hämeen tyttö Kalle Holmbergin ohjaamassa Seitsemässä veljeksessä, joka oli Turun kaupunginteatterin suurmenestys 1970-luvulla.
Teatteriuransa ohella Takala on tehnyt muutaman elokuvaroolin, kuten Gunvorin osan Maunu Kurkvaaran teoksessa Rakas....
Lapila

Maantiede

Lapila on melko pyöreä saari ja sen levein kohta on noin 2,5 kilometriä. Lapilan rantaviivan pituus on 15,81 kilometriä.
Saaren pohjoispuolella sijaitsee Luonnonmaa ja 1,5 kilometriä koilliseen Ruissalo.
Saaressa on tulva-alttiita ranta-alueita, sekä hiekkaa pieninä laikkuina. Koska saari sijaitsee Naantaliin ja Turkuun johtavan laivaväylän varrella rannat syöpyvät tavallista voimakkaammin.
Lapilassa on kartanon lisäksi muutama pientila ja jonkin verran loma-asuntoja.

Lapilan kartano

Lapilan kartanoympäristö on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu ympäristö. Kivinen kaksikerroksinen rokokoo-ajan arkkitehtuuria edustava kartano valmistui 1700-luvulla ja sen rakennutti hovioikeudenneuvos L.A. Ekenberg vuonna 1763, Turun kaupunginarkkitehti C.F. Schröderin piirustusten mukaan. Se on yksi Suomen ensimmäisistä mansardikattoisista kartanoista. Kartanomiljööseen kuuluu myös muita rakennuksia ja ne ovat kartanoa vanhempia. Sivurakennuksia on remontoitu ja ne ovat päärakennusta paremmassa kunnossa.

Luonto

Lapilansaari sisältyy Ruissalon alueen valtakunnallisesti arvokkaaksi osoitettuun maisema-alueeseen Turun kaupunkiseudun maakuntakaavassa.
Luonnonsuojelulain 29 §:n mukaisesti Lapilassa on suojeltu seuraavat alueet: Ruuhimäen pähkinäpensaslehto, Lapilan keskiosan jalopuumetsiköt, Ruuhimäen
jalopuumetsikkö ja Lapilan saaren keskiosan lehdot ja kalliot. Ne ovat myös maakunnallisesti arvokkaita luontokohteita.
Lapilassa on suoritettu voimakkaita metsähakkuita, jotka ovat heikentäneet muun muassa maisema-arvoja.
Maastotietokannan tulva-alueluokituksen perusteella Lapilassa on ruoikkorantaa noin kolme kilometriä.
Saarella on "Henrikin" tammi, jonka laskettiin olevan yksi Suomen suurimmista tammista.
Pikkulaukku

Ulkonäkö

Pikkulaukun lehtien muoto vaihtelee kapeanpuikeista kapeansoikeisiin. Lisäksi ne ovat hammaslaitaisia. Kukat sijaitsevat varsien latvoissa ja ovat kiinni lehtihangoissa. Kukat ovat väriltään tummankeltaisia, mutta teriön ylähuulen hampaat ovat sinipunaisia. Kukkien tukilehdet ja verhiöt ovat yleensä tumman- tai ruskeanvihreitä. Kukan teriö on 13–15 mm pitkä ja ylähuuli on alahuulta pidempi, sivuilta litistynyt ja suoratorvinen. Verhiö on pullea ja myös sivuilta litistynyt. Pikkulaukku kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Pikkulaukun erottaa isolaukusta (Rhinanthus angustifolius) mm. erilaisten kukkien avulla.

Esiintyminen Suomessa

Suomessa pikkulaukulla on kaksi alalajia, eteläinen kesäpikkulaukku (Rhinanthus minor ssp. minor) ja lapinpikkulaukku eli lapinlaukku (Rhinanthus minor ssp. groenlandicus). Lapinlaukku luokitellaan monissa teoksissa omaksi lajikseen. Pikkulaukku kasvaa Suomessa yleisenä ja alkuperäisenä tai muinaistulokkaana koko maan alueella.
Erkki Pirtola

Erkki Samuli Pirtola (18. toukokuuta 1950 Rautalampi – 23. tammikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hänet tunnettiin myös kirjoittajana ja taidekriitikkona, televisiotoimittajana sekä taiteen opettajana. Hän oli myös kuratoinut useita näyttelyitä.
Pirtola järjesti 1970-luvulta asti näyttelyitä valtavirrasta sivussa oleville taiteilijoille, kuten Kalervo Palsalle ja Roi Vaaralle. Hän perusti taiteilijaryhmiä, kuten Ö-ryhmän, ja toimi muun muassa videotaiteen pioneerina. Pirtola tunnettiin työstään ATV-televisiokanavalla sekä ITE-taiteesta. ITE on lyhenne ilmauksesta ”itse tehty elämä”.
Erkki Pirtola kirjoitti muun muassa lehtiin Vihreä Lanka, Uuden Ajan Aura, Komposti (1979–1982), Ylioppilaslehti, Ilta-Sanomat (1980–1992), Aktivisti, Voima ja Taide.
Eräässä artikkelissaan Pirtola kysyi: entä jos taiteen marginaalit ovatkin keskeistä ja ”taiteeseen” sidottu taide ”marginaalia”?
"Todellinen taiteen emämaa löytyykin lastentarhoista, Steiner-kouluista, undergroundista, hullujenhuoneilta, presidentin muistikirjasta, betonigraffiteista, oudoista yöllisistä performansseista, ufokuvista, viidakkoshamaanin houreista..." (Ilta-Sanomat 24.4.1990.)
Hän toimi myös Helsingin tietokoneorkesterin kapellimestarina vuonna 2003.
Nykytaiteen museo Kiasmalla on kokoelmissaan Pirtolan teoksia. Hän sai vuonna 2006 Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon. Vuonna 2013 Pirtolalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Hänet palkittiin myös Vuoden Kiila -palkinnolla vuonna 2009 ja kuvataiteen valtionpalkinnolla vuonna 2011.

Yksityiselämä

Erkki Pirtola oli naimisissa turvetaiteilija Papu Pirtolan (synt. 1949 † 2017)  kanssa vuosina 1975-1998. Avioliiton aikana syntyi neljä lasta: Pilvari Pirtola  (synt. 1978), Arhippa (Miika) Pirtola (synt. 1981), Sampsa Pirtola (synt. 1982) ja Velimir Pirtola (synt. 1987).
Scarborough (Tobago)

Historiaa

Scarborough korvasi Georgetownin Tobagon pääkaupunkina vuonna 1769. Ranskan siirtomaavallan aikana kaupunki tunnettiin nimellä Port Louis.
Keitetty muna

Keitetty muna on ruokalaji. Kyseessä ovat munat (yleensä kananmunat), jotka on keitetty kiehuvassa vedessä kuorineen. Ilman kuoria keitettyä kananmunaa kutsutaan uppomunaksi. Kovaksikeitettyjä munia keitetään kauemmin, jotta sekä keltuainen että valkuainen kiinteytyisivät, kun taas pehmeäksi keitetyn kananmunan keltuainen jätetään ainakin osaksi raa'aksi.
Munien keittämisessä voidaan käyttää apuna munakelloa tarkan keittoajan mittaamiseksi.

Pehmeäksi keitetyt munat

Pehmeäksi keitetyt munat valmistetaan pistämällä ne kiehuvaan veteen hautumaan. Brittiläinen kokki Delia Smith suosittelee laittamaan munat jo kylmään veteen, jonka jälkeen vesi viedään liedelle kiehumaan. Kiehumisajat ovat 3 minuuttia erittäin pehmeälle munalle, 4 minuuttia kiinteälle valkuaiselle ja 5 minuuttia lähes-kiinteälle keltuaiselle.
Pehmeäksi keitettyjä munia ei suositella ihmisille, jotka ovat alttiita salmonellalle, kuten pienille lapsille, vanhuksille ja ihmisille, joilla on heikko immuunijärjestelmä.
Pehmeäksi keitetyt munat tarjoillaan yleensä munakupeista, ja syödään teelusikalla puoliksi kuoritusta munasta.

Kovaksikeitetyt munat

Kovaksikeitettyjä munia keitetään kauemmin kuin pehmeäksi keitettyjä, jotta keltuainen kiinteytyisi. Munat voidaan syödä lämpiminä tai kylminä. Kylmiä kovaksikeitettyjä munia voidaan käyttää monien ruokien, kuten munasalaatin raaka-aineena. Kovaksikeitetyt munat ovat suosittuja japanilaisen keittiön osia keittoruoissa, kuten udonissa ja ramenissa. Munat voidaan syödä myös munakupista.
Jos munia keitetään pitkään, ylikypsien munien keltuaisissa voi esiintyä ohut vihreä rikkikerros. Hauduttamalla munia kylmässä vedessä keittämisen jälkeen voidaan rajoittaa kerroksen muodostumista. Nopea jäähdyttäminen kylmässä vedessä helpottaa myös kuoren irtoamista.
Kovaksikeitettyjä munia voidaan säilyttää jääkaapissa syömäkelpoisena päiviä, ellei jopa viikkoja.