google/wiki40b huggingface dataset:
Kóstas Paschális

Kóstas Paschális (usein Kostas Paskalis, kreik. Κώστας Πασχάλης, 1. syyskuuta 1929 Livadeiá, Kreikka – 9. helmikuuta 2007 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen baritoni ja oopperalaulaja.

Koulutus

Paschális syntyi Livadeián kaupungissa Keski-Kreikassa. Hän opiskeli pianonsoittoa ja laulua Ateenan kuninkaallisessa konservatoriossa.

Ura

Paschális debytoi Ateenassa 1954 Rigoletto-oopperan pääroolissa. Hän jatkoi uraansa Ateenassa muutaman vuoden, jonka jälkeen hän siirtyi Wienin valtionoopperaan 1958. Hänen uransa jatkui Wienissä kahden vuosikymmenen ajan ja hän oli useissa kuuluisten oopperoiden päärooleissa. Hän vieraili myös lukuisissa muissa huippuoopperoissa, kuten New Yorkin Metropolitan-oopperassa 1965, Lontoossa, Berliinissä ja monissa muissakin Euroopan ja Pohjois-Amerikan kaupungeissa. Hän esiintyi myös Helsingissä 1988. Hän toimi Kreikan kansallisoopperan johtajana vuodesta 1988 alkaen.
Paschálisin ääntä ja tulkintaa on kuvailtu lämpimäksi, resonantiksi ja rytmitajuiseksi, jossa oli voimakkaan dramaattinen ote. Häntä pidettiin eritoten eräänä oman aikansa hienoimmista Verdi-tulkeista.
Euroopan unionin tuomioistuin

Organisaatio

Euroopan unionin tuomioistuin koostuu kahdesta tuomioistuimesta, unionin tuomioistuimesta ja yleisestä tuomioistumesta. Euroopan unionin tuomioistuimeen kuului myös Euroopan unionin virkamiestuomioistuin, jonka toiminta lakkasi 1.9.2016.
Unionin tuomioistuin on samankaltaisesta nimestä huolimatta Euroopan unionin tuomioistuimen korkein osa, jonka toimivaltaan kuuluvat tärkeimmät institutionaaliset ja unionin toimielinten väliset asiat. Se käsittelee muun muassa Euroopan komission jäsenvaltioita vastaan nostamia kanteita ja kansallisten tuomioistuimen tekemiä ennakkoratkaisupyyntöjä. Sen käsittelyyn tulee myös yleisen tuomioistuin päätöksistä tehdyt valitukset. Unionin tuomioistuimessa on tuomari jokaisesta EU:n jäsenvaltiosta, ja lisäksi sitä avustaa kahdeksan julkisasiamiestä. Tuomarit valitaan kuuden vuoden toimikaudeksi, jonka jälkeen heidät on mahdollista valita uudelleen. Valintaedellytyksiä ovat lakimieskoulutus, riippumattomuus ja kelpoisuus kotimaan korkeimpiin tuomarin virkoihin. Tuomioistuimen toimintaa johtaa presidentti, jonka tuomarit valitsevat keskuudestaan.
Yleinen tuomioistuin on EU:n tuomioistuimen ensimmäinen aste, ja se käsittelee suurimman osan EU:n toimielimiä vastaan nostetuista kanteista. Sen keskeisimpiä aloja on kilpailuoikeudellisten asioiden ratkaiseminen. Virkamiestuomioistuin oli EU:n ensimmäinen erityistuomioistuin, ja sen tehtävänä on ratkaista unionin virkamiehiä koskevia riita-asioita.  Lisäksi suunnitteilla on yhteisön tavaramerkkituomioistuin.
Suomen tuomarina unionin tuomioistuimessa toimii Allan Rosas ja häntä ennen Leif Sevón. Ensimmäinen suomalainen julkisasiamies oli Niilo Jääskinen vuoteen 2015 asti. Yleisen tuomioistuimen suomalaistuomarina työskentelee Heikki Kanninen.
Samarkandin alue

Historia

Samarkandin alue on asutettu noin 2 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Myöhemmin alue tuli kuulumaan Persian Sogdianan maakuntaan, jonka pääkaupunki oli Maracanda (nykyinen Samarkand). Makedonian hallitsija Aleksanteri Suuri valloitti alueen vuonna 329 eaa. Sittemmin alueen kautta kulki tärkeä kauppareitti Kiinan ja Välimeren alueen välillä. Arabit valloittivat alueen 700-luvun alussa ja väestö käännytettiin islaminuskoon. Mongolit valloittivat alueen 1220 hallitsijansa Tšingis-kaanin johdolla ja aiheuttivat suurta tuhoa. Alue tuli kuulumaan vuodesta 1369 lähtien mongolijohtaja Timur Lenkin valtakuntaan, ja hän teki Samarkandista valtakuntansa pääkaupungin. Tämä valtakunta heikentyi 1400-luvulla ja vuonna 1500 sen valloittivat uzbekit. Buharan kaanikunta valloitti alueen 1784 ja 1868 alue joutui Buharan mukana Venäjän vaikutuspiiriin. Alue liitettiin Neuvostoliittoon 1920, jossa se kuului ensin Buharan neuvostotasavaltaan, kunnes vuonna 1924 perustettiin Uzbekistanin neuvostotasavalta, johon alue tuli kuulumaan.
Robert Opel

Robert Opel (23. lokakuuta 1939 – 7. heinäkuuta 1979) oli valokuvaaja ja taidegallerian omistaja, joka tunnetaan tekemästään viuhahduksesta vuoden 1974 Oscar-gaalassa.
Opel pääsi backstagelle lehtimiehenä esiintyen ja juoksi alasti gaalan juontaja David Nivenin ohi näyttäen sormillaan voitonmerkkiä, kun Niven oli pyytämässä lavalle Elizabeth Tayloria. Tämän jälkeen Niven vitsaili yleisölle, että on kiehtovaa ajatella viuhahduksen tehneen miehen saavan elämänsä ainoat naurut riisuutumalla ja paljastamalla vajavaisuutensa. Myöhemmin on tuotu esille evidenssiä, jonka mukaan viuhahdus olisi ollut gaalan tuottajan, Jack Healy Jr.:n avustama tempaus. Tapaus toi Opelin julkisuuteen .
Viuhahduksen tapahtuessa Opel oli 34-vuotias. Hän oli Los Angelesin hippien keskuudessa tunnetuimpia henkilöitä, ja hänestä tuli homojen vapautusliikkeen avainhahmoja 1970-luvun lopulla. Viuhahduksen myötä hän sai jonkinlaista katu-uskottavuutta taidepiireissä. Viuhahtelun Opel oli aloittanut muutamia kuukausia ennen vuoden 1974 Oscar-gaalaa. Hän oli esiintynyt alasti Los Angelesin kunnanvaltuuston kokouksissa protestoidakseen suunniteltuja kaupungin uimarantoja koskenutta alastomuuskieltoa vastaan. Opel oli pidätetty yhden kunnanvaltuustossa esiintymisensä jälkeen, jolloin hän esiintyi oikeudessa Setä Samuliksi pukeutuneena. Tuomiona oli neljä kuukautta vankeutta, joka muutettiin myöhemmin ehdonalaiseksi. Tuona vuonna Opel työskenteli freelancer-valokuvaajana The Advocate -nimiselle homojen lehdelle. 
Opel eli suurimman osan 1970-luvusta San Franciscossa, jossa hän koki olevansa paikallisen poliisin ahdistelema saatuaan poliisilta yli sata sakkolappua erilaisista rikkeistä. Vuoden 1978 maaliskuussa Opel avasi "Fey-Way Studios" nimisen homotaiteen gallerian San Franciscon Howard Streetille. Kyseessä oli ensimmäinen vain homotaiteeseen erikoistunut näyttelytila. Opelin galleriassa oli muiden näyttelyiden ohella myös Tom of Finlandin ensimmäinen Yhdysvaltojen näyttely. Perinteisten kuvataiteen muotojen lisäksi Opel teki myös kokeellisia elokuvia sekä performanssitaidetta. Hänen asemansa Yhdysvaltojen homotaide-scenessä oli 1970-luvun lopulla kasvanut huomattavaksi. Opelin mukaan hänen kaikissa töissään oli vahva poliittinen viesti. Hän näki mielestään poliittisesti motivoitunutta seksuaalista syrjintää kaikkialla ja halusi ihmisten olevan seksuaalisesti absoluuttisen vapaita.
Opel murhattiin vuoden 1979 heinäkuussa, kun hänen näyttelyynsä murtauduttiin yöllä. Murtautujat olivat huumekauppiaita, joille Opel oli velkaa rahaa. Ryöstösaaliina tuli viisi dollaria sekä kamera. Ryöstäjät saivat rikoksestaan elinkautistuomiot.
Tver

Historiaa

Ensimmäinen kirjallinen maininta Tveristä on vuodelta 1164. Alkuaan Tver kuului Novgorodille ja vuodesta 1209 alkaen Vladimir–Suzdalin ruhtinaskunnalle. Tver oli Tverin ruhtinaskunnan pääkaupunkina vuodesta 1246 lähtien. 1300–1400-luvuilla kaupunki oli tärkeä talouden ja kulttuurin keskus. Vuonna 1485 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuonna 1569 Iivana IV:n sotajoukot ja vuonna 1609 puolalaiset hävittivät Tveriä ja sen lähialueita.
1700- ja 1800-luvuilla Tveristä tuli merkittävä liikenteen ja kaupan keskus. Vuodesta 1775 se oli Tverin kuvernementin pääkaupunki. 1800-luvun jälkipuoliskolla kaupunkiin perustettiin tekstiiliteollisuutta ja mm. junanvaunuja valmistava tehdas.
Vuosien 1931 ja 1990 välisenä aikana Tver tunnettiin nimellä Kalinin. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset joukot miehittivät ja hävittivät kaupunkia. 
Tveristä on kotoisin muun muassa 1400-luvulla elänyt kauppias ja tutkimusmatkailija Afanasi Nikitin.

Liikenteestä ja talouselämästä

Tverin rautatieasema valmistui 1850, rautatieliikenne Pietarin ja Moskovan välillä alkoi 1851. Sijanti kahden suurkaupungin välissä ja rooli alueensa (lääninsä) pääkaupunkina takaa nykyisin kattavat rautatieyhteydet eri puolille Venäjää ja ulkomaillekin (esimerkiksi Helsinkiin ja Tallinnaan).
Keskeinen Pietarin ja Moskovan yhdistävä M10-valtatie (E 105) kulkee Tverin kautta, tosin sisältäen ohikulkumahdollisuuden kaupungin eteläpuolitse. 
Tverissä sijaitsee suomalaisen yrityksen Pauligin kahvipaahtimo.
Lylyn viestivarikko

Lylyn Varikko (lyh. LyV), entinen Lylyn Viestivarikko (LyVV) oli Puolustusvoimien viestijoukkojen kalustoa varastoinut, huoltanut ja ylläpitänyt laitos, joka kuuluu nykyisin Millog Oy:lle. Lylyn Viestivarikko tuottaa itsenäisenä tulosyksikkönä elektroniikka-alan materiaalipalveluja puolustusvoimien esikunnille ja joukoille. Varikko ottaa vastaan, muuttaa sotavarusteeksi, huoltaa, varastoi, jakaa ja poistaa käytöstä puolustusvoimille hankittua toimialansa materiaalia. 
Varikko kuului aikaisemmin Maavoimien Materiaalilaitokseen ja sitä ennen vuoden 1993 alusta Puolustusvoimien Materiaalilaitokseen. Ennen Millogille siirtymistään vuoden 2009 alussa varikko nimettiin Lylyn Varikoksi (LyV) ja liitettiin Elektroniikkalaitokseen.
Laitoksen vastuulla on alueellisten viestijoukkojen materiaali, Suomen kansainvälisten joukkojen viestimateriaali, puolustusvoimien kiinteän televerkon materiaali, kenttäsähkömateriaali sekä maalilaitteet.

Toiminta ja historia

Viestivarikon toiminta alkoi 22. lokakuuta 1939 Espoon Leppävaarassa. Varikko siirrettiin syksyllä 1940 Juupajoen Korkeakoskelle, mistä se siirrettiin nykyiselle paikalleen Juupajoen Lylyyn 22. marraskuuta 1940.
Varikon lisäksi sinne tulivat myös huoltotoiminnot, kun vuonna 1945 varikolle perustettiin maavoimien pääviestikorjaamo muutamaa vuotta myöhemmin 1945. Pääviestikorjaamo siirrettiin Riihimäelle 2. kesäkuuta 1960, jolloin siirretystä osasta tuli Viestikeskuskorjaamo. 
Varikon viimeinen komentaja vuoden 2008 loppuun saakka oli everstiluutnantti Ari Nurminen (s. 1955). Hänen edeltäjänään vuoteen 2003 toimi evl Paavo Seppänen.

SA-kauppa

Laitoksen alueella oli vuoteen 2010 saakka SA-Kauppa, joka myi puolustusvoimien käytöstä poistamaa materiaalia sekä vuonna 1977 perustettu Lylyn Varikon viestimuseo. Sekä museo että entinen myymälä ovat Millog Oy:n alaisuudessa. Lähin SA-Kauppa on nykyään Jyväskylässä. Lisäksi viestivarikolla on vapaaehtoista maanpuolustustoimintaa, jota harjoittavat lähinnä pirkanmaalaiset vapaaehtoiset Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen piirissä.
Julian Draxler

Ura

Draxler liittyi Schalken junioriakatemiaan vuonna 2001. 17-vuotiaana hän debytoi Bundesliigassa Hamburger SV:tä vastaan. Hän siirtyi Schalkesta elokuussa 2015 viisivuotisella sopimuksella Wolfsburgiin seuran ennätyssummalla, noin 36 miljoonalla eurolla. Vuodenvaihteessa 2016–2017 hän siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin.
Draxler on vuoden 2018 MM-kilpailujen päätyttyä pelannut Saksan maajoukkueessa 46 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Convergència Democràtica de Catalunya

Convergència Democràtica de Catalunya (esp. Convergencia Democrática de Cataluña, CDC, yleensä vain Convergència) oli Kataloniassa toimiva puolue. Puolueen perusti alkujaan Jordi Pujol 1974. Puolue oli ALDE:n ja Liberal Internationalin jäsen.
Vuosina 1980–2015 puolue muodosti kristillisdemokraattisen Unió Democràtica de Catalunyan kanssa vaaliliiton Convergència i Unió. Convergència muutti suuntaansa 2010-luvun aikana kannattamaan Katalonian itsenäisyyttä, mikä johti pitkäaikaisen koalition hajoamiseen.
Perustaja Jordi Pujolin liittyineiden talousskandaalien ja korruption vuoksi  Artur Mas muodosti 2016 uuden puolueen Partit Demòcrata Europeu Català.
Hertan maailma

Hertan maailma on Niina Grönholmin luoma animaatio- ja mobiilipelisarja, joka on jatkunut vuodesta 2008 asti. Lasten arkisiin asioihin keskittyvä animaatio- ja pelisarja on ollut ilmestymisestään lähtien Pikku Kakkosen suosituimpien verkkosisältöjen joukossa. Animaatiosarjaa on näytetty myös Ruotsin SVT-kanavalla. Sittemmin Hertan seikkailut ovat laajentuneet myös kansien väliin väritys- ja kuvakirjojen muodossa.
Grönholm sai alun perin idean lasten ajanvietesivuston perustamiseen vuonna 2006. Seuraavana vuonna hän perusti Alpakka Median, jonka puitteissa Hertan maailmaa tuotetaan. Vuoden 2008 alussa julkaistu animaatioosarja oli Pikku Kakkosen ensimmäinen, jolla oli myös oma digitaalinen pelimaailma. Alpakka on tuottanut myös Pojat-nimistä animaatiosarjaa.
Kesällä 2018 Yleisradion Pikku Kakkonen julkaisi neljä uutta animaatiota nimeltä Hertta liikenteessä -tietoiskut.
Vuonna 2018 Hertan maailma poistettiin Pikku Kakkosen verkkosivuilta sopimuksien päätyttyä. Vuonna 2019 Hertan Maailman Mustikkaretki- ja Ruskaretki julkaistaan uudella tekniikalla Pikku Kakkosen mobiilisovelluksessa.

Hertan maailma -kuvakirjat

Kustannusosakeyhtiö Tammi julkaisi vuosina 2010-2013 yhteensä 19 erilaista kirjatitteliä Hertan maailmasta, mukaan lukien kuusi kuvakirjaa. Alpakka Media Oy julkaisi neljä uutta kuvakirjaa vuonna 2016.

Hertan maailman muu tuotanto

Hertan maailma ensimmäiset oheismateriaalit tuli markkinoille vuonna 2010 Emi Music Finlandin kanssa yhteistuotantona syntynyt Hertan maailma -musiikkicd oli Emma-ehdokkaana parhaasta lastenlevystä vuonna 2010. Emi Music Finland julkaisi myös kaksi tuotantokautta Hertan maailma -animaatiojaksoja syksyllä 2009. Ensimmäiset lelut tulivat kauppohin syksyllä 2009 Suomen suurimman lelutukkurin Amo Oy:n kautta. Alpakka Media Oy ja Amo Oy solmivat uuden leluyhteistyön vuonna 2016 ja seuraavana jouluna tuotettiin yli kahdenkymmenen lelun valikoima kotimaisiin kauppoihin. Hertan maailma on toiminut Oulun ja Kajaanin puolessa välissä sijaitsevan Rokua Health & Spa -kylpylän palvelumuotoilutuotteena vuosina 2010-2013.
Chiriquí

Chiriquí on maakunta Panaman länsiosassa, Costa Rican vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki on David, pinta-ala 6 491 km² ja vuonna 2010 arvioitu väkiluku 416 873.
Alueella on kaksi luonnonsuojelualuetta, meikilpikonnien pesimispaikka La Barquetan luonnonsuojelualue ja merialueelta rajattu Chiriquínlahden kansallispuisto, jossa tavataan valaita, haita, rauskuja ja delfiineitä.
The Host

Juoni

Yhdysvaltalainen armeijan patologi määrää korealaisen apulaisensa tyhjentämään yli sata pulloa formaldehydiä viemäriin. Formaldehydi johtaa Hanjokeen, jossa muodostuu jättimäinen hirviö. Park Gang-du -niminen mies pyörittää kioskia joen rannalla isänsä kanssa. Gang-du on viemässä ruokaa asiakkaalle, kun ihmiset huomaavat jonkin roikkuvan Wonhyon sillalta. Se osoittautuu hirviöksi, joka alkaa jahdata ihmisiä rannalla. Hirviö kaappaa Gang-dun tyttären Hyun-seon, ja yhdessä Gang-dun siskon, Nam-joon, ja veljen, Nam-ilin, kanssa he päättävät pelastaa hänet.
HMNB Portsmouth

HMNB Portsmouth eli Her Majesty’s Naval Base Portsmouth on yksi Britannian Kuninkaallisen laivaston kolmesta tukikohdasta. Se on Portsmouthin kaupungissa Portsmouthin sataman itärannalla Solentin salmesta ja Wightsaaresta pohjoiseen. Se on Kuninkaallisen laivaston vanhin tukikohta, ja sillä on tärkeä rooli laivaston historiassa ja Britannian sotahistoriassa.
Tukikohta on ollut tärkeä osa kaupunkia vuodesta 1194.
Tukikohdassa on maailman vanhin kuivatelakka, ja sinne on sijoitettu kaksi kolmasosaa Kuninkaallisen laivaston pinta-aluksista. Lisäksi tukikohdassa on kaupallisia maatoimintoja, kuten laivanrakennusta, laivojen korjausta, huoltoa, majoitusta ja ravintoloita sekä henkilöstöpalveluja, kuten hammaslääkintä-, lääkintä-, koulutus-, kirkollisia ja hyvinvointipalveluja. Kaupalliset palvelut ostetaan alihankintana BVT Surface Fleetiltä, ja muista palveluista huolehtii puolustusministeriö.
Tukikohdassa on myös Portsmouthin telakkamuseo, jossa ovat esille muun muassa Mary Rose, HMS Victory sekä HMS Warrior.
Tilliliha

Tilliliha eli vasikanviillokki on suomalainen perinneruoka, joka valmistetaan useimmiten vasikanlavasta tai muusta luullisesta naudanlihasta keittämällä tilliliemessä. Hapanimelä valkokastike, joka valmistetaan keitinliemeen, maustetaan sokerilla ja etikalla tai sitruunalla. 1970- ja 1980-luvulla tillilihaa oli usein tarjolla kouluruokailussa, mutta koska oppilaat olivat tyytymättömiä ruoan makuun, se on jäänyt koulujen ruokalistalla harvinaiseksi.
Dragan Čović

Dragan Čović (s. 1956, Ljuti Dolac) on bosniajahertsegovinalainen kroaattipoliitikko. Hän edustaa HDZ-BiH-puoluetta. Čović oli Bosnian presidenttineuvoston jäsen lokakuusta 2002 vuoteen 2005, jolloin Korkea Edustaja erotti hänet. Rikoksista kärsimiensä tuomioiden jälkeen Čović nousi uudelleen parlamentin ylähuoneen (Dom Naroda) puhemieheksi 2012 ja maan presidenttineuvostoon 2014 vaaleissa.
Čovićilla on maisterin tutkinto tekniikassa ja taloustieteessä. Hän työskenteli 21 vuotta SOKO-yhtiössä Mostarissa. Vuodet 1998–2001 hän oli varapääministerinä ja valtiovarainministerinä muslimien ja kroaattien liittovaltiossa ennen valintaansa nelivuotiskaudelle presidenttineuvostoon. Hän toimi neuvoston puheenjohtajana kahdeksan kuukautta 15. kesäkuuta 2003 – 14. helmikuuta 2004.
Komissaari lordi Ashdown erotti Čovićin maaliskuussa 2005, kun häntä syytettiin vakavasta korruptiosta. Čović ilmoitti aluksi, ettei aio erota, ellei häntä osoiteta syylliseksi. Hänen tilalleen tuli Ivo Miro Jović 9. toukokuuta 2005. Čović tuomittiin järjestäytyneestä rikollisuudesta ja virkarikkomuksesta viideksi vuodeksi vankilaan.
Čović kannattaa Bosnia ja Hertsegovinan muuttamista liittovaltioksi ja perustavaksi kolmatta etnistä itsehallintoaluetta kroaateille, pääkaupunkinaan Mostar.
Tom Källström

Jalkapalloilijana Kokkolassa

Nuoruudessa Källström pelasi niin jalkapalloa kuin jääkiekkoa, mutta valitsi 16-vuotiaan lajikseen jalkapallon. Keskikentällä ja puolustuksessa pelannut Källström aloitti uransa aikuisten sarjassa jo 16-vuotiaana kasvattajaseuransa GBK:n Jalkapallon II divisioonan joukkueessa kaudella 1970. Hän teki ensimmäisellä aikuisten kaudellaan myös yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän kuului jo GBK:n runkomiehistoon ja teki 15 maalia seuratoverin Christian Nymanin voittaessa 16 maalilla lohkon maalikuninkuuden. Kaudella 1972 GBK nousi perustettuun I divisioonaan, ja Källström edusti useissa Suomen alle 18-vuotiaiden maaotteluissa, joita kertyi  kaikkiaan kahdeksan. Seuraavat kaksi kautta Källström edusti vielä I divisoonan kärkipäässä pelannutta GBK:ta, mutta siirtyi kaudeksi 1975 KPV:n riveihin, jossa hän oli voittamassa SM-pronssia. Hän pelasi KPV:n riveissä kaikki kauden 22 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.

Ensimmäinen suomalaispelaaja Ruotsin pääsarjassa

Vaikka Källström pelasi vielä KPV:ssä, hän oli siirtänyt kirjansa jo Tukholmaan, jossa hän aloitti ensimmäisenä suomalaisena AIK:n riveissä Allsvenskanissa keväällä 1976. Syksyyn 1976 mennessä Källström vakiinnutti paikkansa AIK:n puolustuksessa, jossa hän pelasi kaudella 1976 kaikkiaan yhdeksän ottelua. Kaudesta 1977 tuli Källströmin Ruotsin uran pääkausi, jolloin hän pelasi kaikkiaan 19 ottelua, kun sarjassa pelattiin 26 ottelua. Tällä kaudella hän teki ainoan Allsvenskan-maalinsa kaukolaukauksella Landskrona BoIS:n verkkoon. Syksyllä 1977 akillesjännevamma alkoi häiritä pelaamista. Kaudesta 1978 tulikin vaikea. Hän pelasi vain seitsemässä ottelussa johtuen jalkavammasta,

Paluu Suomeen, GrIFK:n riveissä

Vajaan kahden Helenelund-kauden jälkeen Källström siirtyi Suomeen ja pelasi kaudella 1980 kasvattajaseurassaan GBK:ssa. GBK:n putoaminen I divisioonasta ja muutto pääkaupunkiseudulle toi uudeksi seuraksi samanaikaisesti Kakkoseen pudonneen GrIFK:n, joka nousi kaudeksi 1982 I divisionaan, jossa Källström pelasi seuraavat neljä kautta kaikkiaan 90 ottelua tehden 10 maalia.

Uran jälkeinen elämä

Vuonna 1985 päättyneen pelaajauran jälkeen hän valmensi naisten ja tyttöjen HPS-joukkuetta.
Ruotsiin muuttaessaan Källström opiskeli Tukholman yliopistossa vuosina 1975-78 ja suoritti ekonomin tutkinnon. Ruotsissa ollessaan hän työsjkenteli paikallisessa mainostoimistossa ja Suomeen palattuaan Finnairin palveluksessa. Vuodesta 2001 hän vastasi Finnairin sähköisestä liiketoiminnasta.
Tom Källströmin isä Nils oli aikanaan pelannut GBK:n ja Åbo IFK:n riveissä Suomen korkeimmalla sarjatasolla.
Sakkola

Etymologia

Sakkolan vanha historiallinen nimi on Sakkula. Sakkula-niminen pogosta oli olemassa jo 1200-luvulla. Pähkinäsaaren rauhassa se jäi Novgorodin puolelle, ja mainitaan Vatjan viidenneksen verokirjassa Sakkulan muodossa. Nimi muutettiin vuonna 1735, kun papisto ja virkamiehet alkoivat kirjoittaa U:n tilalle O:n ruotsin kielen ääntämisen mukaan. Kansan suussa historiallinen Sakkula-nimi säilyi kuitenkin pitkään.

Historia

Suvanto jakaa Sakkolan kahtia. Kirkonkylä sijaitsi järven pohjoispuolella. Alkujaan nykyistä kokoa suurempi järvi laski länteen päin Vuokseen ja Vuoksi Käkisalmen kautta Laatokkaan. Vuonna 1818 kevättulvien takia kaivettiin oja Suvannon ja Laatokan välillä olleeseen hiekkakannakseen. Lopulta Suvannon vesi syöksyi Laatokkaan sellaisella voimalla, että vei mukanaan suuria puita, kiviä ja rakennuksia. Jylinä kuului Pähkinälinnaan asti, missä soitettiin kirkonkelloja kolme vuorokautta. Topelius kertoo kirjassa Vanha kaunis Suomi, että rakennuksen pirstaleilla kiekui kukko Laatokalla. Järven pinta laski seitsemän metriä ja syntyi 5 000 hehtaaria viljelyskelpoista maata. Yhteys Vuokseen katkesi kokonaan. Tämän jälkeen Vuoksen rantojen viljelijät päättivät alentaa kevättulvia. Kiviniemessä kaivettiin ja syntyi koski, jonka kautta Vuoksen vedet alkoivat virrata Suvannon ja sen uuden lasku-uoman, Taipaleenjoen, kautta Laatokkaan vuonna 1857. Tämän seurauksena Vuoksen lasku-uoma muuttui täysin ja vanhan pohjoisemman virtaus tyrehtyi, kun valtaosa Vuoksen virtaamasta alkoi kulkea Suvannon kautta.
Sakkolan väestöä sijoitettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin kuntiin: Huittinen, Lempäälä, Messukylä, Pirkkala, Punkalaidun, Tottijärvi, Tyrvää, Vesilahti ja Viiala.

Kylät

Sakkolan kylät olivat Arkuntanhua, Haitermaa, Haparainen, Kaarnajoki, Karhola, Kelja, Kiviniemi, Kottila, Lapinlahti, Lohijoki, Lupra, Mönkö, Ojaniemi, Petäjärvi, Purpua, Riiska, Röykkylä, Sakkola, Valkjärvi, Viiksanlahti, Vilakkala ja Volossula.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 13 koulupiiriin.

Sakkolan porsaat

Sakkola oli erityisen tunnettu laadukkaista porsaistaan. Sakkola kehittyi porsaspitäjäksi rajojen ollessa vielä avoimia, ja pietarilaisille tuotettiin 4–6-viikkoisia teurasporsaita. Sittemmin markkina-alue laajeni enemmälti Suomeen. Sakkolan porsaita ei tuotettu suurissa sikaloissa, vaan yksityisten ihmisten maatiloilla. Sakkolan ylivertaisten porsaiden maine heikkeni kuitenkin aiheettomasti, kun muiden pitäjien heikompilaatuisia porsaita alettiin kaupitella sakkolalaisina. Usein sanotaan, että Sakkolan porsaille tunnusomaisia olivat suuret luppakorvat.
Serra da Estrelan alue

Serra da Estrela on samannimisen vuoristoalueen mukaan nimetty Região Centron ala-alue Portugalissa. Se rajoittuu Dão-Lafõesiin, Beira Interior Norteen, Cova da Beiraan ja Pinhal Interior Norteen.
Serra da Estrelan alueen pinta-ala on 872 km² ja väkiluku noin 43 737 (2011).
Niall McGinn

Seurajoukkueura

McGinn aloitti uransa Dungannon Swiftsissä, jossa pelasi ensimmäisen Pohjois-Irlannin Valioliigan ottelunsa kaudella 2005–2006. Kaikkiaan hän edusti seuraa 42 liigaottelussa tehden neljä maalia. Kaudella 2008 McGinn pelasi 31 ottelua ja teki kuusi maalia League of Ireland Premier Divisionissa Derry Cityssä. Vuosina 2009–2011 McGinn edusti Celticiä 28 Skotlannin valioliigan ottelussa tehden neljä maalia. Hän voitti seurassa Skotlannin cupin kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 McGinn edusti Brentfordia Englannin ykkösliigassa tehden 37 sarjaottelussa viisi maalia.
Kaudeksi 2012–2013 McGinn siirtyi Skotlannin valioliigaan Aberdeeniin. Aberdeenissa McGinn on pelannut kauden 2015–2016 loppuun mennessä 143 liigaottelua, joissa hän on tehnyt 48 maalia. Hänen maalimäärällä mitattuna paras kautensa on ollut 2012–2013, jolloin hän teki 35 liigaottelussa 20 maalia.

Maajoukkueura

Pohjois-Irlannin maajoukkueessa McGinn on pelannut vuodesta 2008 lähtien. McGinn valittiin mukaan EM-kilpailuihin 2016, jossa hän teki maalin 2–0-voittoon päättyneessä alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan.
Alaston totuus

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti elokuvan liikkuvan sujuvasti aikatasolta toiselle, kuten tekivät myös Egoyanin aiemmat teokset Exotica (1994), Suloinen ikuisuus (1997) ja Matka pahuuteen (1999): ”Egoyanilla on todella harvinainen ajan ja paikan taju. Se sallii hänen kuoria tarinaa auki kuin mehevää appelsiinia ja poimia sisuksista esiin vuoronperään yhä maukkaampia viipaleita.” Maskulan mielestä Egoyan pureutuu tässäkin elokuvassa mieliteemaansa, kollektiiviseen syyllisyyteen.