Jarno Saarinen

Ura

Saarinen voitti 1965 jäärata-ajon Suomen-mestaruuden 250-kuutioisten luokassa. Vuonna 1969 hän voitti ratamoottoripyöräilyn Suomen-mestaruuden 125- ja 250-kuutioisten luokassa. Vuonna 1970 mestaruus tuli 250-kuutioisissa ja 1971 350-kuutioisissa. Vuonna 1972 hän voitti sekä 250- että 350-kuutioisten Suomen-mestaruuden.
Saarisen ensimmäinen MM-sarjan kilpailu oli vuoden 1968 Imatranajo. Tuolloin hän sijoittui 125-luokan kilpailussa yhdeksänneksi. Ensimmäinen MM-osakilpailuvoitto tuli 350-kuutioisten luokassa Tšekkoslovakian GP:ssä 1971. Tuon kauden aikana hän voitti myös yhden 250-kuutioisten osakilpailun Espanjassa. Kauden päätteeksi Saarisen pisteet riittivät hopeaan 350-kuutioisissa ja pronssiin 250-kuutioisissa.
Kaudella 1972 Saarinen löi itsensä lopullisesti läpi. Hän saavutti kauden aikana 7 osakilpailuvoittoa ja sijoittui 16 kertaa kolmen ensimmäisen joukkoon. 250-kuutioisten maailmanmestaruuden Saarinen varmisti Imatranajossa. 350-kuutioisissa tuli jälleen hopeaa.
Kauteen 1973 Saarinen lähti Yamahan tehdaskuljettajana kovin tavoittein. Hänen tavoitteenaan oli kauden aikana voittaa kolmen luokan, 250-, 350- ja 500-kuutioisten, maailmanmestaruus. Suoritus olisi hyvinkin voinut onnistua, sillä kauden loppupisteisiin kussakin sarjassa laskettiin seitsemän kilpailun pisteet. Samana vuonna Saarisesta tuli ensimmäinen eurooppalainen Daytona 200 -ajon voittanut kuljettaja. Kauden 1973 kuudesta ensimmäisestä ajamastaan kilpailusta Saarinen voitti viisi.

Kuolema

Kauden 1973 neljäs kisaviikonloppu oli Monzassa, Italiassa. Kilpailu koitui Saarisen ja italialaisen Renzo Pasolinin kohtaloksi. 250-kuutioisten kilpailu päättyi ennen kuin ehti kunnolla alkaakaan. Oikealle kaartuvaan Curva Grande -mutkaan oli edellisen luokan kilpailun jäljiltä jäänyt öljyä, jota järjestäjät eivät vaatimuksista huolimatta olleet suostuneet siivoamaan. Pasolini tuli kurviin toisena ja Saarinen kolmantena. Pasolini kaatui, eikä Saarinen pystynyt väistämään häntä. Näin tapahtui yksi kaikkien aikojen pahimmista moottoripyöräkilpailujen onnettomuuksista. Siinä kaatui yhteensä 12 kuljettajaa. Pasolini ja Saarinen kuolivat, ja Walter Villa loukkaantui vakavasti.
Kilpailun järjestäjät olivat aluksi kiistäneet radalla olleen öljyä, mutta kilpailijoiden ja paikalla olleiden tunnettujen lehtimiesten lausunnot kumosivat väitteen. Öljyn alkuperäksi kyettiin selvittämään 350-kuutioisten luokassa ajaneen Walter Villan Benelli. Tapauksen jälkeen Villa oli pahasti järkyttynyt eikä kyennyt puhumaan lainkaan, mutta myöhemmin kielsi jyrkästi öljyn vuotamisen.
Saarisen menetys oli Yamahalle niin kova isku, että se veti tehdastallinsa pois kilparadoilta loppukaudeksi. Lisäksi Monzassa lopetettiin moottoripyöräkilpailut (jotka aloitettiin uudestaan vasta vuonna 1981), kun vain neljäkymmentä päivää Saarisen ja Pasolinin onnettomuuden jälkeen samassa mutkassa kuoli juniorikilpailussa kolme kilpailijaa.

Ajotyyli

Saarisen ajotyyli on vaikuttanut nykyajan MotoGP-kuljettajiin suuresti. Erityisesti hänen aikanaan omaperäisenä pidetty tapansa ajaa mutkissa on yleistynyt.

Kunnianosoituksia

Jarno Saarinen valittiin MotoGP Hall of Fameen 18. heinäkuuta 2009.
Turussa Ruissalon Kansanpuistossa on TT-ajojen reittiin kuulunut tie nimetty Jarno Saarisen tieksi ja Loimaan Alastarolla Jarno Saarisentie johtaa Alastaron moottoriradalle. Italialaisen moottoripyörävalmistajan Benellin kotikaupungissa Pesarossa on Via Jarno Saarinen.
7. kesäkuuta 2014 avattiin hänen muistokseen Assisin kunnassa olevassa Petrignanossa Jarno Saarisen puisto. Puistohanketta oli edistämässä paikallinen moottoripyöräkerho Motoclub Jarno Saarinen. Elokuussa 2016 puistossa paljastettiin Saarisen pronssinen taiteilija Elia Alunni Tullinin veistämä näköispatsas, ja 2. heinäkuuta 2017 paljastettiin patsaan kaksoiskappale myös Turussa Aurajoen rannassa Barkerinpuistossa, joka on tunnettu motoristien kokoontumispaikka.
Italialainen F1-kuljettaja Jarno Trulli on saanut nimensä Jarno Saarisen mukaan.