google/wiki40b huggingface dataset:
Outi Walli

Outi Walli (s. 1943) on sarjakuvien suomentaja. Hän on suomentanut enemmistön Asterix-sarjakuvista ja eräitä muita, pääosin ranskankielisiä sarjoja.
Walli on suomentanut 22 Asterix-albumia, alkaen vuonna 1969 julkaistusta albumista Asterix ja Kleopatra, joka oli ensimmäinen suomennettu Asterix-tarina. Lisäksi hän on suomentanut eräitä muita Asterix-kuvakirjoja, kuten Idefix-kirjat. Toinen aktiivinen Asterix-suomentaja oli Jorma Kapari, joka suomensi 13 albumia. 1980-luvun alkupuolelta saakka Walli on ollut Asterixin ainoa suomentaja murrealbumeita lukuun ottamatta. Asterixin ohella hän on suomentanut 1970-luvulta alkaen myös useita Alix- ja Ahmed Ahne -albumeja, Aku Ankka -kokoelmia sekä joitain muita sarjakuvia. Walli oli Aku Ankka -lehden toimitussihteeri vuosina 1968–1970.
Wallin isä oli kirjallisuudentutkija Aarre M. Peltonen. Aku Ankan päätoimittaja Alli Peltonen oli Wallin täti.
Altroosi

Esiintyminen, ominaisuudet ja synteesi

Altroosi esiintyy luonnossa ainoastaan erittäin harvinaisena. D-Altroosia ei ole tavattu vielä mistään eliöstä, mutta L-altroosin on havaittu olevan osa Butyrivibrio fibrisolvens -bakteerin, jota elää märehtijöiden kuten lehmien pötsissä, ekstrasellulaarisia polysakkarideja ja eräitä sen johdannaisia tavataan eräiden muidenkin bakteerien polysakkarideista. Altroosi esiintyy tyypillisesti rengasrakenteisina hemiasetaaleina pyranooseina ja furanooseina. Tasapainotilassa noin 70 % altroosista on pyranooseina ja noin 30 % furanooseina.
D-Altroosia valmistetaan tyypillisesti lähtemällä D-riboosista ja pidentämällä hiiliketjua käyttämällä syanohydriinejä tai nitrometaania. D-Altroosia voidaan avlmistaa myös D-glukoosista käyttämällä epimerisaation katalyyttinä molybdeenihappoa. L-Altroosia voidaan valmistaa L-idoosista. Toinen tapa valmistaa tätä monosakkaridia on syntetisoida sitä D-galaktoosista käyttäen Mitsunobu-reaktiota.
Katri Nyquist

Katri Johanna Nyquist (o.s. Mäntykoski, s. 26. kesäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja työnhakuvalmentaja. 
Nyquist on ohjannut Iitin Harrastajateatterissa kuusi vuotta, vuosina 2004–2009 muun muassa näytelmissä Tuhkimo (2005), Melkein Sulosilmä (2006) ja Hunttalan Matti (2007).
Nyquist on ohjannut vuosina 2006–2007 myös Kouvolan kesäteatterissa näytelmät Naisten hurmaaja (2006) ja Vinski ja Vinsentti (2007). Hän on ohjannut myös iittiläistä nuorten teatteria nimeltä Teatteri Lapanen.
Mary Wrede

Mary Helena Wrede (16. tammikuuta 1892 Viipuri – 10. elokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. 
Wrede kävi 1901–1906 yksityisen ruotsalaisen tyttökoulun. Hän asui sittemmin Arrajoen kartanossa Nastolassa jonka hänen isänsä oli hankkinut 1911. Isän kuoltua 1927 kartanoa hoiti vapaaherra Otto Wrede. Tämän kuoltua 1936 tila siirtyi Mary Wredelle ja hänen veljelleen Sten Goddert Wredelle. Kartano jaettiin suvun jäsenten kesken 1949 ja vuonna 1963 Wredet luopuivat kartanosta. Kartanossa asuessan Mary Wrede harrasti erityisesti kukkienhoitoa.
Mary Wrede kirjoitti kolme romaania ja kuvitti Sigrid Wreden kirjoittaman lastenkirjan Lilla Pers julafton: sagospel (Schildt 1916).
Percy Faith

Percy Faith (7. huhtikuuta 1908 Toronto – 9. helmikuuta 1976 Los Angeles) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen viihdekapellimestari, -säveltäjä ja -sovittaja. Hänen tunnetuimpiin levytyksiinsä kuuluu instrumentaalisovitus elokuvan Kesäpaikka (A Summer Place) teemasta vuodelta 1960. Hänen kaksi muuta ykköshittiään olivat ”Delicado” sekä ”The Song from Moulin Rouge (Where Is Your Heart)”, hidas valssi joka on suomennettu nimellä ”On syömmesi jäätä”. Hän sai kaksi Grammy-palkintoa ja oli kerran Oscar-ehdokkaana.
Percy Faith soitti lapsena viulua, mutta vaihtoi pian pianoon. Hän opiskeli Toronton konservatoriossa Louis Waizmanin ja Frank Wellmanin johdolla ja antoi debyyttikonserttinsa 15-vuotiaana Toronton Massey Hallissa. 18-vuotiaana hän sai pahoja palovammoja käsiinsä pelastaessaan pikkusisartaan, jonka vaatteet olivat syttyneet tuleen. Hän joutui luopumaan konserttipianistin urasta ja ryhtyi säveltäjäksi ja sovittajaksi.
Faith sai paikan Toronton CRBC-radioasemalta 1933, jossa hän toimi myös radio-orkesterin johtajana useissa ohjelmissa. Näistä vuosina 1938–1940 radioitu ohjelma ”Music by Faith” saavutti suosiota myös Yhdysvalloissa, ja Faith sai paikan NBC-yhtiöön vuosiksi 1940–1947. Vuodesta 1950 lähtien hän toimi loppuelämänsä CBS Records -yhtiön sovittajana ja tuli tunnetuksi kekseliäistä ja vaihtelevista sovituksista etenkin jousisoittimille.
Percy Faith toimi sovittajana ja kapellimestarina muun muassa Tony Bennettin, Doris Dayn ja Johnny Mathisin äänilevyillä. Hän sävelsi musiikin muun muassa elokuviin Opettaja rakastuu (Tammy Tell Me True, 1961), Viimeinen kostaja (The Final Hour, 1962), Rakkauden jumalattaret (The Love Goddesses, 1965), Vehkeilijä Hollywoodissa (The Oscar, 1965) ja Kolmas päivä (The Third Day, 1965). Vuonna 1955 hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi sovituksistaan Doris Day -elokuvaan Laulu ilman rakkautta (Love Me or Leave Me). Faithin käsialaa on myös televisiosarjan Virginialainen tunnussävelmä ”Lonesome Tree”.
Faith oli orkestereineen myös ahkera levyttäjä, joka julkaisi parikin easy listening -albumia vuosittain ja sai Grammy-palkinnon 1961 ja 1969.
Transformers (vuoden 2004 videopeli)

Juoni

Megatron on tekemässä viimeistä hyökkäystään Autobottien päämajaan Cybertronissa ja yllättää Optimus Primen ajatusta vailla olevalla Decepticlones armeijallaan. Ylivoiman ansiosta Megatron kykenee torjumaan Autobottien hyökkäyksen ja pääsee ottelemaan yksin Optimus Primea vastaan. Hän on tappaa Optimuksen, mutta taivaalta heidän väliinsä ilmestyvä Mini-Con -säde paljastaa heidän olinpaikkansa. Megatron lähettää heti joukkonsa Maahan kerätäkseen Mini-Conit. Myös Optimus Prime lähettää Autobotit Maahan keräämään ne ennen Decepticoneja.

Pelattavuus

Pelaajalla on käytössään pelattavina hahmoina Optimus Prime, Red Alert ja Hot Shot. Ne kykekenävät muuntautumaan ajoveuvomuotoonsa, mutta tällöin hahmolla ei ole käytössään aseita, toisin kuten robottimuodossa. Pelin yksi päätarkoituksista on kerätä Mini-coneja, joilla pelaaja saa hahmoonsa lisäominaisuuksia, kuten aseita, suojakilpiä ja lisäosia hahmon ajoneuvomuotoon. Mini-coneja voi kuitenkin varustaa kerralla rajattu määrä. Pelin pomovastuksina esiintyvät Starscream, Cyclonus, Tidal Wave, Megatron ja Unicron.
EADS CASA C-295

Onnettomuuksia

CASA C-295:lle sattui ensimmäinen vakava onnettomuus 23. tammikuuta 2008, kun Puolan ilmavoimien lentokone putosi maahan Luoteis-Puolassa ja kaikki sen 20 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat.Algerian ilmavoimien CASA C-295 putosi Ranskassa Mendessa Lozèren lähellä 9. marraskuuta 2012, jolloin kuusi henkilöä kuoli.

Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimat on hankkinut koneita kolme kappaletta korvaamaan käytöstä poistuvia Fokker F.27 -koneita. Ensimmäisen kone saapui ilmavoimien 89-vuotispäiväksi 6. maaliskuuta 2007. Toinen kone saapui Suomeen 29. maaliskuuta. Näiden kahden koneen lisäksi ilmavoimilla on optio viiteen lisäkoneeseen.
Ilmavoimat sai koneet noin vuoden alkuperäistä aikataulua edellä. Venezuela oli tilannut kymmenen konetta, mutta Yhdysvallat kielsi yhdysvaltalaisilla osilla varustettujen koneiden toimittamisen. Koneiden espanjalainen valmistaja olisi joutunut vaihtamaan koneiden osia toisiin, mikä ilmeisesti muutti ratkaisevasti lentokoneiden  hintaa. Venezuela peruutti kaupan elokuussa 2006.
Toukokuussa 2010 Suomen ilmavoimat käytti yhden optionsa. Kone tuli Puolustusvoimien tiedustelulaitokselle varustettuna Lockheed Martinin valvontalaitteistolla. Kone korvasi 1980-luvun alkupuolelta käytössä olleen teknisesti vanhentuneen Fokker F27 Mk 100 -koneen (FF-1).
Laura (Queensland)

Laura on pieni, noin 120 asukkaan kaupunki Cape Yorkin niemimaalla, ja se sijaitsee pohjoiseen Lakelandin kaupungista Queenslandin osavaltiossa Australian pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee ainoan niemimaan pohjoiskärkeen johtavan tien varrella, ja on kansainvälisesti tunnettu maailman suurimmasta esihistoriallisesta kivitaidekokoelmastaan. Kaupunki on myös niin kutsutun Scenic Triangle -maisema-alueen pohjoinen piste, ja se sijaitsee vain muutamia kilometrejä etelään Lakefieldin kansallispuiston eteläportilta.
Kaupungin ympäristöstä löytyy eräitä maailman kattavimmista kivimaalausgallerioista, joista osa on avoinna yleisölle. Kaupungista löytyy myös Interpretive Centre, keskus, jossa on esillä tietoa kivimaalauksista ja aboriginaalikulttuurista. Keskus järjestää myös kiertomatkoja.

Historia

Aboriginaalit ovat asuneet Laurajoen laaksossa viimeisten 50 000 vuoden ajan. Sadekauden aikana he asustivat kivisissä suojissa ylängöillä, josta kivimaalauksia on löydetty.
Eräät niemimaan varhaisimmista vuokratuista laidunalueista sijaitsivat juuri Lauran alueella. Kuitenkin kaupunki alkoi kehittyä vasta vuonna 1873 Palmerjoella tehdyn kultalöydön jälkeen. Cooktownista kultakentille matkaavat kullankaivajat ylittivät Laurajoen kaupungin kohdalta. Kultarynnäkön aika oli väkivaltaista aikaa, sillä aboriginaalit ryhtyivät vastarintaan. Kaupungin lähelle kahlaamon luokse perustettiin Native Mounted Policen tukikohta suojelemaan matkalaisia.
Kultarynnäkön aikana suunniteltiin rakennettavaksi rautatielinja Cooktownista Palmerin kultakentille. Cooktown–Laura Railway valmistui Lauraan saakka 1888, ja joen ylittävä rautatiesilta avattiin liikenteelle 1891. Tällöin Palmerin kultaesiintymät olivat jo ehtymässä, ja Queenslandin hallitus päätti lakkauttaa rautatien rakentamisen. Loppujen lopuksi Laurajoen sillan ylitse kulki vain rautatiesillan valmistumisen juhlajuna.
Rautatie auttoi kaupunkia kasvamaan, sillä sen asiakkaina olivat sekä kaivosmiehet että Cape Yorkin niemimaan karjankasvattajat. Rautatie suljettiin vuonna 1961.
Korpijärvi (Virrat, Hanhilamminkulma)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,7 metriä mpy.
Antikoagulantit

Verenohentajat eli antikoagulantit ovat lääkeaineita, jotka hidastavat veren hyytymiseen johtavia kemiallisia reaktioita. Verenohennuslääkehoito voidaan aloittaa, jos potilaalla on lisääntynyt taipumus veren hyytymien muodostumiseen, valtimonkovettumatauti tai juuri läpikäyty leikkaus. Nämä lääkkeet eivät liuota jo muodostuneita hyytymiä, mutta ehkäisevät niiden kasvua ja uusien muodostumista.
Tavallisin syy pysyvään verenohennuslääkehoitoon on pitkäaikainen eteisvärinä. Myös sydämen mekaaninen keinoläppä vaatii pysyvää verenohennushoitoa.
Verenohentajia voidaan käyttää myös rotanmyrkyissä, ja muissa vastaavissa käyttötarkoituksissa, joissa myrkytys perustuu eläimen sisäiseen verenvuotoon.

Jaottelu

Verenohentajat voidaan jakaa välittömästi vaikuttaviin verenohentajiin, jotka estävät aktivoituneita hyytymistekijöitä, ja välillisesti vaikuttaviin verenohentajiin, jotka vaikuttavat hyytymistekijöiden muodostukseen maksassa. Välittömästi vaikuttavia verenohentajia ovat hepariini ja siitä valmistetut pienimolekyyliset hepariinit (LMWH, low molecular weight heparins) kuten enoksapariini ja daltepariini, hyytymistekijä X:ään vaikuttavat fondaparinuuksi ja rivaroksabaani sekä hyytymistekijä II:een (trombiiniin) vaikuttava dabigatraani. Hyytymistekijöiden muodostumista maksassa estävistä lääkkeistä tärkein on varfariini.
Verenohentajat kuuluvat verisuonitukkeumia estäviin eli antitromboottisiin lääkeaineisiin, joissa on kaksi muutakin alaluokkaa: verihiutaleisiin vaikuttavat valtimotukoksia ennalta ehkäisevät lääkkeet, esimerkiksi asetyylisalisyylihappo, dipyridamoli, klopidogreeli, prasugreeli ja tikagrelori sekä liuotushoidossa käytettävät plasminogeenin aktivaattorit, joita ovat esimerkiksi streptokinaasi, alteplaasi, reteplaasi ja tenekteplaasi. Hyytymisjärjestelmään vaikuttaviin lääkkeisiin kuuluvat tukkeumanestäjien lisäksi verenvuotoa hillitsevät eli antifibrinolyyttiset lääkkeet, kuten traneksaamihappo, jota käytetään esimerkiksi leikkauksissa. Se estää plasminogeenia aktivoitumasta plasmiiniksi.
Antti Leppänen

Antti Kalervo Leppänen (23. marraskuuta 1947 Tampere – 5. elokuuta 2015) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Leppänen pelasi koko uransa Tapparassa ja voitti kaksi Suomen mestaruutta ja yhteensä kuusi mitalia. Hän pelasi SM-sarjassa ja -liigassa 328 ottelua. Kausina 1964–1978 Leppänen torjui Tapparan jokaisessa pelissä.
Maajoukkueessa Leppänen pelasi 98 A-maaottelua. MM-kisoissa hän pelasi kolmesti vuosina 1973, 1974 ja 1975. Tämän lisäksi hän pelasi vuonna 1976 Innsbruckin talviolympialaisissa sekä Kanada-cupissa.
Pytalovo

Pytalovo (ven. Пыта́лово, latv. Pitalova, Abrene) on kaupunki Pihkovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Velikajajokeen laskevan Utrojan rannalla 102 kilometriä Pihkovasta lounaaseen. Kaupunki on Pytalovon piirin keskus. Sen alueella haarautuvat Pihkovasta Riikaan ja Väinänlinnaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 6 500 henkeä (vuonna 2006).
Pytalovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1782. Neuvosto-Venäjän ja Latvian välisen vuoden 1920 rauhansopimuksen mukaan Pytalovo ympäröivine alueineen liitettiin Latviaan. Vuodesta 1925 lähtien nimenä oli Jaunlatgale. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki ja vuonna 1938 se sai uuden nimen Abrene.
Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1944 Neuvostoliitto siirsi rajaa Latvian ja Venäjän neuvostotasavaltojen välillä siten, että kaupungista ympäristöineen tuli osa Venäjään kuuluvaa Pihkovan aluetta. Tästä Pytalovon piiristä käytiin kiistaa uudelleen itsenäistyneen Latvian ja Venäjän välillä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuodesta 1991. Vuonna 2007 maat allekirjoittivat rajasopimuksen, jonka mukaan alue kuuluu Venäjälle.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat vuonna 1930 rakennettu uusvenäläistä tyyliä edustava Pyhän Nikolaoksen kirkko sekä seudun historiaa esittelevä Kansojen ystävyyden museo.
Nokkosihottuma

Nokkosihottuma eli urtikaria on tavallinen iho-oire, jonka takana voi olla yhtä aikaa useita syitä. Tietyt ruoka-aineet, alkoholi ja vaikkapa hikoileminen voivat pahentaa nokkosihottuman oireita. Taustalla voi taas puolestaan olla esimerkiksi pitkittynyt hengitysteiden tulehdus.

Oireet

Nokkosihottuma aiheuttaa laakeita, punoittavia ja kutiavia paukamia ihossa . Oireita voi syntyä myös fysikaalisten tekijöiden seurauksena, kuten hankauksesta, kylmästä, kuumasta, paineesta, valosta tai vedestä. Erilaiset väri- ja säilöntäaineet esimerkiksi ruoissa ja lääkkeissä ovat harvoin ainoa kroonisen nokkosihottuman syy tai pahentava tekijä.
Myös niin sanottu valkoinen nokkosihottuma tunnetaan. Nimensä mukaisesti sen aiheuttamat paukamat voivat punoittaa. Nokkosihottuma voi tulla myös jonkinlaisesta stressistä.

Hoito

Ihoalueelle kohdistuvaa lämpöä on usein syytä välttää, koska se pahentaa nokkosihottumaa (ei siis saunomista eikä paksuja peitteitä). Taudin hoitoa helpottaa se, jos pystyy muistamaan, mitä ravintoaineita tai lääkkeitä on ennen nokkosihottuman puhkeamista nauttinut. Koska nokkosihottuman perussyynä on yliherkkyys, se ei tartu.
Lievää kutinaa hoidetaan tavallisesti antihistamiinilääkityksellä ja kortikosteroideja sisältävillä voiteilla, yksittäisiä voimakkaita kohtauksia hoidetaan terveyskeskuksessa annettavalla kortisonipistoksella.
Henkitorvi

Rakenne

Henkitorvessa ja pääkeuhkoputkissa on rengasmaisia rustoja, jotka ovat dorsaalisesti avoimia. Rustorenkaita yhdistävät toisiinsa henkitorvisiteet (lat. ligamenta anularia trachealia). Rustorenkaiden tehtävä on pitää henkitorvi avoimena estämällä sen litistyminen paineen muutosten myötä kasaan. Dorsaalisella puolella henkitorvea ja keuhkoputkia on sileästä lihaskudoksesta muodostunut henkitorvilihas (lat. musculus trachealis). Lihansyöjillä henkitorvilihas sijaitsee rustorengasrakenteen ulkopuolella, muilla lajeilla sisäpuolella. Henkitorven ja keuhkoputken rustojen ja sidekudossäikeiden vuorottelun takia henkitorvi ja keuhkoputket joustavat pystyen mukautumaan kaulan ja rintakehän liikkeisiin.
Motorsports Hall of Fame of America

Motorsports Hall of Fame of America on yhdysvaltalainen moottoriurheilun legendoista ja vaikuttajista kertova museo ja kunniagalleria (engl. Hall of Fame), joka alun perin sijaitsi Novissa, mutta siirtyi ensin Detroitin tiedekeskukseen (engl. Detroit Science Center) vuonna 2009 ja lopulta Daytona International Speedwaylle vuonna 2017. Museo-osasto koostuu laajasta valikoimasta erilaisia kulkuvälineitä ja muistoesineitä eri kilpasarjoista ja kuljettajilta. Kunniagalleria muodostuu kunniajäseniksi valituista moottoriurheilijoista, jotka valitaan seuraavin kriteerein: "Henkilö, joka on ajanut, ohjannut, omistanut, suunnitellut, rakentanut tai tukenut moottoriurheilua tai motorisoituja kulkuvälineitä tavoitteenaan nopeus-, matka- tai muut ennätykset. Kunniagallerian jäsenen täytyy olla joko eläköitynyt moottoriurheilusta ainakin kolmen vuoden ajan tai hän on osallistunut sitoutuneesti moottoriurheilutoimintaan vähintään kahdenkymmenen vuoden ajan."
Leopold I (keisari)

Leopold I (9. kesäkuuta 1640 – 5. toukokuuta 1705)  oli Habsburgien sukuun kuulunut Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari sekä Böömin ja Unkarin kuningas. Karlowitzin rauhassa hän sai lähes koko Unkarin hallintaansa, ja siitä alkoi Habsburgien valtakausi eurooppalaisena suurvaltana. Yksinvaltius ja halinnon keskittyminen kehittyivät hänen valtakaudellaan.
Leopold oli Ferdinand III:n nuorempi poika, ja hänen veljestään Ferninand IV:stä piti tulla keisari. Leopoldia koulutettiin hyvin ja hänen piti päätyä kirkolliselle uralle. Veli kuitenkin kuoli isorokkoon vuonna 1654, jolloin Leopoldista tulikin kruununperijä. Vuonna 1655 hänet valittiin Unkarin kuninkaaksi, 1656 Böömin kuninkaaksi ja 1658, yli vuoden isänsä kuoleman jälkeen, keisariksi.
Leopold kävi sotia Osmanien valtakuntaa ja Ranskaa vastaan sekä sekaantui Espanjan perimyssotaan.
Leopold oli kolme kertaa naimisissa ja sai 16 lasta, joista vain kuusi eli aikuisiksi asti.
Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirja

Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirja on 1400-luvulla koottu, Naantalin luostarissa käytössä ollut lääkekirja. 16 käsikirjoitussivun mittainen kirja sisältyy osana laajempaan koodeksiin Naantalin luostarin kirja, johon se on liitetty joskus vuoden 1442 jälkeen. Tekstin kirjoittajaa tai valmistuspaikkaa ei tiedetä. Se on voitu kirjoittaa Vadstenan luostarissa, mutta se voi olla myös Naantalin veljien tai sisarten käsialaa. Muinaisruotsiksi kirjoitettu Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirja on Suomen vanhin kansankielinen lääkintää käsittelevä kirja.

Sisältö

Kirja esittelee kahdeksan parantavaa yrttiä tai muuta lääkeainetta ja kertoo niiden ominaisuuksista. Kirjassa käsiteltävät aineet ovat thus-suitsuke, katajanmarja, mirha, sinappi, koiruoho, nokkonen, myrtti ja majavanhausta. Kirjan tiedot on koottu ainakin Bartholomeus Anglicuksen 1200-luvulla laatimasta De proprietatibus rerum -teoksesta, Henrik Harpestrengin yrttikirjasta ja Plinius vanhemman vuonna 77 jaa. kirjoittamasta teoksesta Naturalis historia.
Trietyylifosfaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trietyylifosfaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen, mutta voi osittain hydrolysoitua Se liukenee myös hyvin etanoliin ja dietyylieetteriin.
Monien muiden organofosfaattien tavoin trietyylifosfaatti on koliiniesteraasi inhibiittori, mutta moniin muita ryhmän yhdisteitä huomattavasti heikompi. Yhdisteelle altistuminen aiheuttaa uneliaisuutta, huimausta ja narkoosin. Pitkäaikainen altistus voi vaurioittaa keskushermostoa. Trietyylifosfaatti metaboloituu ihmiselimistössä dietyylifosfaatiksi ja S-etyylikysteiiniksi.

Valmistus ja käyttö

Trietyylifosfaattia voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytettyjä ovat muun muassa etanolin tai dietyylieetterin reaktio fosforipentoksidin tai fosforyylikloridin kanssa, tetraetyylihypofosfaatin ja etanolin välinen reaktio alumiinitrietoksidin katalysoimana tai trietyylifosfiitin reaktio dietyylivetyfosfaatin kanssa.
Trietyylifosfaattia käytetään selluloosan johdannaisten kuten selluloosanitraatin ja -asetaatin liuottimena sekä syttymistä estävänä aineena. Polyuretaanivaahtojen valmistuksessa se vähentää viskositeettia ja toimii vaahdoissa palamista estävänä aineena. Lisäksi yhdistettä käytetään muovien ja kumien pehmentimenä, tuholaismyrkkyjen kuten tetraetyylipyrofosfaatin valmistamiseen, peroksideja stabiloivana aineena, etyloivana reagenssina orgaanisissa synteeseissä ja katalyyttinä valmistettaessa keteeniä etikkahappoanhydridistä.
SimCity 2000

Vastaanotto

Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 90%.
Vuonna 1995 SimCity 2000 voitti Best Military or Strategy Computer Game (suom. Paras armeija- tai strategiatietokonepeli) -palkinnon Origins Award -palkintogaalassa.

SimCity 2000: Network Edition

Pelistä julkaistiin myös SimCity 2000: Network Edition -niminen versio, jossa oli moninpelituki.
Natriumsyanaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa natriumsyanaatti on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on hygroskooppista, mutta ei yhtä voimakkaasti kuin kaliumsyanaatti. Yhdiste hydrolysoituu hitaasti vesiliuoksessa hiilidioksidiksi, ammoniumioneiksi ja ureaksi. Kuumennettaessa noin 700 °C:n lämpötilaan natriumsyanaatti hajoaa ammoniakiksi ja natriumkarbonaatiksi.
Mastère Spécialisé

Mastère Spécialisé (MS) tai Specialized Master tai Advanced Master ovat täydennyskoulutusohjelmia, joiden suorittajilta edellytetään soveltuvaa, yleisimmin yliopistollista pohjakoulutusta. MS on tyypillisimmin täysipäiväinen lukuvuoden koostuu vähintään 4 kuukauden työharjoittelun. Tämä ohjelma luotiin vuonna 1986 Conférence des Grandes Écoles ja opetetaan ranskan kieli tai englanti.
HMS Pegasus (1897)

Palvelus

Saksan keisarikunnan laivaston risteilijä SMS Königsberg upotti aluksen 20. syyskuuta 1914 Zanzibarin satamaan.
Afrikanmeriharakka

Koko ja ulkonäkö

Meriharakan kokoinen, höyhenpuvultaan kokonaan musta kahlaaja, jonka koivet ja nokka ovat kirkkaanpunaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun puku on ruskehtavampi kuin aikuisen. Ääni muistuttaa meriharakan ääntä.

Esiintyminen

Laji elää eteläisen Afrikan rannikolla Natalista Angolaan. Se pesii kuitenkin vain Namibian Lüderitzin ja Etelä-Afrikan Mazeppa Bayn välisellä alueella. meadewaldoi-alalaji on aiemmin esiintynyt Kanariansaarilla, mutta pesintää ei ole koskaan varmistettu.
Lajin kanta on vuonna 2015 tehtyjen arvioiden mukaan kasvussa, mihin on vaikuttanut erityisesti rannan läheisyydessä olevien saarien parempi hoito. Yksilömääräksi arvioitiin vuonna 2014 noin 6 670 yksilöä. Lajin parantuneen tilanteen ansiosta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto nosti vuonna 2017 sen luokituksen elinvoimaiseksi. Afrikanmeriharakka kuitenkin pesii ihmisten suosimilla rannoilla, ja pesimäaikana tapahtuva rantalomailu ja maastoajoneuvoilla kruisailu tuhoavat sekä pesiä että kasvillisuuteen piiloutuneita poikasia. Myös mangustit ja etelänselkälokit (Larus dominicanus) ryöstävät pesiä, varsinkin silloin, kun emot eivät uskalla tulla pesälle lähellä oleskelevien ihmisten takia.

Elinympäristö

Kivikkoiset ja kallioiset rannat sekä rannikolla että saarilla.

Lisääntyminen

Pesä on kuoppa hiekassa. Munia on 2-4, molemmat emot hautovat.

Ravinto

Nilviäiset, äyriäiset, lierot.
Siiri Sinnemäki

Siiri Sinnemäki (s. 1990 Helsinki) on suomalainen juristi.  Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa oikeustiedettä vuosina 2010-2018, jolloin hän valmistui oikeustieteen maisteriksi. 
Sinnemäki näytteli Kotikatu-sarjassa Tuuli Partasen roolissa vuosina 1999–2006. Hän on näytellyt myös lyhytelokuvissa Rakastin epätoivoista naista (1999) ja Vartija (1999). Sinnemäki on käynyt Kallion lukion.
Sinnemäen äiti on Anni Sinnemäki ja isä mm. Oranssi ry:ssä toiminut Vesa Peipinen.