google/wiki40b huggingface dataset:
John Sebastian Little

John Sebastian Little (14. maaliskuuta 1851 – 29. lokakuuta 1916) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Little opiskeli lakia ja istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1894–1907. Hän toimi vuonna 1907 Arkansas'n kuvernöörinä. Häntä edelsi Jefferson Davis ja seurasi John Isaac Moore.
Littlen väitetään olleen ensimmäinen Sebastian Countyssä syntynyt poika. Hän meni 4. tammikuuta 1877 naimisiin Elizabeth Jane Irwinin kanssa ja sai viisi lasta. Hän kuoli Little Rockissa.
Sisilian lippu

Sisilian lippu on Italiaan kuuluvan Sisilian saaren itsehallintoalueen virallinen lippu. Se otettiin virallisesti käytöön vuonna 2000, mutta epävirallisissa yhteyksissä sitä on käytetty jo vuodesta 1282.
Lippu on suorakulmainen, jakosuhteeltaan tyypillisesti 2:3. Lipun kenttä on jaettu diagonaalisesti vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan. Ala-/vasemman puoliskon väri on keltainen ja toisen puoliskon vastaavasti punainen. Värit edustavat Palermon ja Corleonen kaupunkeja, jotka 1200-luvulla liittoutuivat Anjoun herttuan valtaa vastaan.
Lipun keskellä on samankaltainen triskelion (tai trinacria) kuin Mansaaren lipussa. Sisilialaisessa versiossa triskelionin keskellä on kreikkalaista mytologiaa edustavan Medusan pää.
Kauno Wirtanen

Kauno Kaarlo Rafael Wirtanen (Virtanen) (25. huhtikuuta 1903 Helsinki – 29. joulukuuta 1974) oli suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi.
Kauno Wirtasen vanhemmat olivat lakiasioitsija Kaarlo Virtanen ja Ida Tiainen ja puoliso vuodesta 1935 Signe Kristina Salvén. Wirtanen kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui Helsingin musiikkiopistosta 1924. Musiikkia hän opiskeli myös Pariisissa vuosien 1925 ja 1931 aikana, saaden diplomin Schola cantorum -musiikkikorkeakoulusta 1926, ja Wienissä 1932. Pariisissa hän opiskeli myös itämaisia kieliä 1928–1929. Wirtanen toimi Helsingin konservatorion pianonsoiton opettajana vuodesta 1931, Sivistysjärjestöjen kansankonservatoriossa hän opetti 1931–1944. Wirtanen oli myös esiintyvä taiteilija, joka antoi useita konsertteja ja toimi solistina sekä kotimaassa että ulkomailla.
FS Hirondelle (1869)

Valmistus

Alus tilattiin Le Havresta Augustin Normandilta ja sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1868. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1869 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1871.

Palvelus

Hirondelle poistettiin alusluettelosta 11. joulukuuta 1896.
Talousjohtajabarometri

Historia

Talousjohtajabarometrin ovat synnyttäneet KTM Jari Kolehmainen s. 1972 ja DI Jari Vesanen s. 1972. He huomasivat, että perinteiset talouden indikaattorit eivät kykene ennustamaan taloudessa tapahtuvia epäjatkuvuuskohtia - lamaa tai noususuhdannetta. Tyypillisesti monet indikaattorit johdetaan historiatiedosta/tilastoista, jolloin talouden kriisit tai noususuhdanteet eivät tule näkyviin perinteisissä indikaattoreissa. He päätyivät siihen, että suuryhtiöiden talousjohtajilla on paras näkemys talouden tilasta. He päättivät aloittaa kaksi kertaa vuodessa toteutettavan Talousjohtajabarometrin, jossa talousjohtajia haastatellaan tulevasta kehityksestä.
Ensimmäinen Talousjohtajabarometri toteutettiin vuonna 2008, jolloin elettiin finanssikriisin syvintä vaihetta. Talousjohtajabarometri on osoittautunut varsin tarkaksi tulevaa talouskehitystä kuvaavaksi malliksi. Barometrin avulla seurataan myös työllisyyskehitystä. Vaalien alla 2015 Suomen silloinen Kokoomuksen puheenjohtaja ja pääministeri Alexander Stubb pääsi vastaamaan barometriin pohjautuviin kysymyksiin Ylen vaalitentissä.
Talousjohtajabarometrin tuloksista kirjoitetaan laajasti suomalaisissa talousmedioissa ja se on vakiinnuttanut paikkansa suomalaisten talousbarometrien joukossa. Muun muassa seuraavat valtalehdet ovat käsitelleet barometriä: Kauppalehti, Talouselämä, Taloussanomat.
Karoline zu Sayn-Wittgenstein

Karoline zu Sayn-Wittgenstein (syntyjään Karolina Elżbieta Iwanowska; 8. helmikuuta 1819 Monasterzyska, Kongressi-Puola, Venäjän keisarikunta – 9. maaliskuuta 1887 Rooma, Italia) oli vanhan puolalaisen aatelissuvun jälkeläinen ja unkarilaisen säveltäjän ja pianovirtuoosin Franz Lisztin pitkäaikainen seuralainen ja tukija. Heidän suhteensa kesti noin 40 vuotta. Suomenkielisissä lähteissä hänestä on käytetty vaihdellen etuniminä Karoline, Carolyne, Caroline, Carolyn ja sukunimen yhteydessä joko zu, von, de tai pelkästään Sayn-Wittgenstein.

Perhe

Karoninelle ja Nikolaille syntyi yksi tytär, Marię Paulinę Antoninę (18. helmikuuta 1837 – 21. tammikuuta 1920), joka aikanaan avioitui ruhtinas, myöhemmin ratsuväenkenraali Konstantin zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürstin kanssa.
Nina & Frederik

Nina & Frederik oli tanskalais-hollantilainen lauluduo, joka toimi 1950-luvun lopulta 1960-luvun loppupuolelle. Duon jäsenet olivat hollantilainen paroni Frederik van Pallandt ja hänen tanskalainen vaimonsa Nina van Pallandt. He esittivät englanninkielisiä viihdesovituksia trinidadilaisista calypsokappaleista, muista kolmannen maailman maiden lauluista sekä yhdysvaltalaisista folk-lauluista.
Ninan & Frederikin tunnetuimpia lauluja olivat joululaulut ”Mary's Boy Child” (1959) ja ”Little Donkey” (1960), ”Listen to the Ocean” (1960), bolivialaisen Tarateño Rojasin kirjoittama ”Sucu-Sucu” (1961) sekä Malvina Reynoldsin kirjoittama ja Pete Seegerin tunnetuksi tekemä ”Little Boxes” (1964).

Historiaa

Frederick van Pallandt syntyi Kööpenhaminassa, jossa hänen isänsä toimi Alankomaiden suurlähettiläänä. Isän myöhemmässä asemapaikassa Trinidadissa Frederik opiskeli trooppista maanviljelystä, tutustui calypsomusiikkiin ja perusti opiskeluvuosinaan calypsoyhtyeen. Vuonna 1957 hän tapasi Tanskassa tulevan vaimonsa Ninan, joka oli eroamassa miehestään, kreivi Thorvald Théodore William Hugo Wesselistä. Frederik ja Nina huomasivat ääntensä sopivan hyvin yhteen ja esiintyivät aluksi vain ystäville ja hyväntekeväisyystilaisuuksissa, mutta heinäkuussa 1957 he tekivät ensimmäisen kaupallisen esiintymisensä Kööpenhaminan Mon Coeur -yökerhossa. Muutamassa kuukaudessa heistä tuli suosikkeja useassa Euroopan maassa. He näyttelivät tanskalaisissa vuoden 1958 elokuvissa Tyttö, kitara ja trumpetti ja Maailman rikkain tyttö sekä vuoden 1959 saksalaiselokuvassa Kellä kulta, sillä onni. 
Nina ja Frederik avioituivat 1960, ja seuraavana vuonna he saivat Britannian televisioon oman show’nsa nimeltä Nina and Frederik at Home.
Ninan ja Frederikin tiettävästi ensimmäinen levytetty kappale oli Harry Belafonten tunnetuksi tekemä ”Jamaica Farewell”, jonka kääntöpuolella oli toinen calypsolaulu ”Come Back Liza”. Ne nauhoitettiin jo 1957, mutta julkaistiin vasta 1959.
Lauluduon esikoisalbumi Nina & Frederik nousi yhdeksänneksi Britannian albumilistalla helmikuussa 1960. Toinen albumi oli samanniminen, mutta sisälsi eri laulut ja nousi Britanniassa sijalle 11 toukokuussa 1961. Vuonna 1963 Nina & Frederik esiintyivät kolme viikkoa Lontoon Savoy-hotellissa, ja saman vuoden joulukuussa he järjestivät konsertin Royal Festival Hallissa.

Jäsenten myöhempiä vaiheita

Nina ja Frederik van Pallandtin tiet erosivat 1960-luvun lopulla, kun Frederik alkoi seurustella ja sai lapsen tanskalaisen mallin Dot Holm Jensenin kanssa. Avioero tuli voimaan vasta 1976, jolloin Frederik van Pallandt avioitui Maria Jesus de Los Rios y Coello de Portugalin kanssa. 1980-luvun puolivälissä hän avioitui filippiiniläisen Susan Taponin kanssa ja asettui asumaan tämän kotimaahan. Frederik van Pallandt kuoli siellä huumekauppaan liittyvän henkirikoksen uhrina vuonna 1994.
Nina van Pallandt on näytellyt muutamissa Hollywood-tuotannoissa, kuten Robert Altmanin elokuvissa Pitkät jäähyväiset (1973) ja Mitkä häät! (1978) sekä Paul Schraderin elokuvassa American Gigolo (1980).
Mike Dirnt

Nuoruus

Dirntin äiti oli heroiiniaddikti, joka antoi lapsensa adoptoitavaksi. Dirntin adoptiovanhemmat erosivat tämän ollessa seitsemänvuotias, joten lapsuus kului kahden kodin välillä.  Dirntilla on myös siskopuoli, Myla.
Dirnt tapasi Billie Joe Armstrongin, Green Dayn tulevan keulahahmon, ollessaan viidennellä luokalla. He alkoivat soittaa yhdessä, ja 15-vuotiaana Dirnt vuokrasi huoneen Armstrongien luota. Myöhemmin Dirnt asui punkkareiden kommuunissa (kokemus on ollut innoituksena kappaleelle ”Welcome To Paradise”) ja ansaitsi rahansa toimimalla kokkina koulun ohessa.

Ura

Dirnt soittaa basson lisäksi kitaraa, farfisaa ja rumpuja, sekä laulaa Green Dayn taustoja.  Hän on lisäksi kirjoittanut yhtyeelle muutaman kappaleen (esimerkiksi ”J.A.R.”, ”Nobody Likes You”, ”Governator” ja ”Ha Ha You’re Dead”). Dirnt vaikuttaa/on vaikuttanut Green Dayn lisäksi yhtyeissä The Frustrators, Screeching Weasel, Crummy Musicians, Squirtgun, Foxboro Hot Tubs ja The Network.

Yksityiselämä

Dirnt on ollut kahdesti naimisissa. Hänellä on myös kolme lasta: tytär Estelle Desiree (s. 1997) ensimmäisen vaimonsa Anastacian kanssa, sekä poika Brixton Michael (s. 2008) ja tyttö Ryan Ruby Mae (s. 2010) pitkäaikaisen tyttöystävänsä Brittney Caden kanssa. Pari meni naimisiin 14. maaliskuuta 2009.
Los Angelesin piirikunta

Maantiede

Los Angelesin piirikunnan pinta-ala on 12 308 neliökilometriä, josta 10 518 neliökilometriä maata ja 1 791 neliökilometriä (14,55 % pinta-alasta) vettä.
Piirikunnan alueella virtaavat Los Angeles, Rio Hondo, San Gabriel ja Santa Clara. Alueeseen kuuluu osia Mojaven autiomaan itäisimmästä osasta sekä San Clemente Island ja Santa Catalina Island -saaret. Piirikunnan alueella sijaitsevat myös Santa Monica ja San Gabriel -vuoret. Se rajoittuu lännessä Venturan, pohjoisessa Kernin, idässä San Bernardinon ja etelässä Orangen piirikuntaan.

Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa asuu 9 519 338 ihmistä, 3 113 774 taloutta ja 2 137 223 perhettä. Asukastiheys on 905 ihmistä neliökilometriä kohti. Piirikunnan rodullinen koostumus on Yhdysvaltain mittakaavassa poikkeava. Asukkaista 31,1 % on valkoisia, 11,95 % aasialaisia, 9,78 % afrikkalaisia, 0,81 % intiaaneja, 0,28 % Tyynenmeren saarilta, 23,53 % muita ja 4,94 % sekoittuneita. Kaikkiaan 44,56 % asukkaista on latinoita, ja heidän määränsä on koko ajan kasvamaan päin.
Stacy Silver

Stacy Silver (s. 7. toukokuuta 1981) on tšekkiläinen pornonäyttelijä ja alastonmalli. Hän on esiintynyt yli sadassa pornoelokuvassa ja myös ohjannut niitä.
Deutsche Post Eisarena Königssee

Historia

Ensimmäinen luonnonjäärata rakennettiin talveksi 1960. Kelkkailurata tehtiin vuosittain kokoamalla läheisistä Königssee, Hintersee ja Auschauerweiher -järvistä leikkatuilla jääpaloilla. Vuonna 1968 samalla paikalle rakennettiin maailman ensimmäinen keinotekoisesti jäädytettävä kelkkailurata. Vuonna 1976 siihen lisättiin Kreisel -mutka. Vuosien 2002–2006 remontissa kaikki lähtöpaikat uusittiin ja mutkat 7–10 muotoiltiin uudelleen. Heinäkuussa 2014 tapahtui rankkasateen aiheuttama maanvyöyrymä ja sen takia rata ja sen tilat jouduttiin puhdistamaan maa-aineksista, sekä varmistumaan perusteiden kunnosta. Kaikki remontit on tehty siten, että talvella radalla on pystytty kilpailemaan ja harjoittelemaan.
Hannu Harju

Hannu Harju (s. 1947) on vantaalainen sähköasentaja ja poliitikko. Hän on toiminut Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistisen Työväenpuolueen (KTP) puheenjohtajana vuodesta 1997. Ennen KTP:n perustamista 1980-luvun lopulla Harju toimi aktiivisesti SKP:n Uudenmaan piirijärjestössä.
T. T. Oksala

Timo Tapani Oksala (9. huhtikuuta 1958 Joutseno – 13. joulukuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen musiikkituottaja ja kitaristi.

Elämä ja ura

Nuorena lukiolaisena Timo Oksala soitti kitaraa paikallisissa yhtyeissä. Joutsenolainen T-Team voitti Koulun Suurjuhlien bändisarjan vuonna 1975 ja samana vuonna Oksala osallistui rock-yhtyeitten SM-kisojen loppukilpailuun lappeenrantalaisen Canto-yhtyeen kitaristina. Oksalan ura ammattimuusikkona käynnistyi vuonna 1978, kun hänen Canto-yhtyeen kanssa äänittämänsä nauha päätyi Harri Saksalan kuultavaksi. Nauhan kuultuaan Saksala sopi Oksalan kanssa tämän debyyttialbumin julkaisusta. Radio Storm ilmestyi vuonna 1978 Saksalan levymerkin Lobo Recordsin julkaisemana. Saksalan tuottamalla albumilla soittavat T. T. Oksalan (kitara, koskettimet, laulu) lisäksi Jukka Gustavson (urut), Pave Maijanen (basso) ja Upi Sorvali (rummut). Albumista ilmestyi cd-uusintapainos vuonna 2013.
Elokuussa 1979 Oksalan yhtye T. T. Oksala & Storm Band esiintyi Ruisrock-festivaalissa kokoonpanolla T. T. Oksala (kitara, koskettimet, laulu), Esa Kotilainen (koskettimet), Jakke Leivo (basso) ja Upi Sorvali (rummut). Syksyllä 1979 Oksala liittyi Piirpaukkeeseen ja kesällä 1981 Timo Kojon yhtyeeseen. Alkuvuodesta 1982 lähtien Oksala soitti Pekka Pohjola Groupissa ja oli mukana Hectorin Eurooppa-orkesterissa. Tämän jälkeen hän siirtyi pääasiassa tuottajaksi ja äänittäjäksi, mutta soitti toisinaan levyillä sessiomuusikkona.
T. T. Oksala tuotti lukuisia suomalaisia rock-yhtyeitä. 1980-luvulla häntä käyttivät muun muassa Boycott, Keba, Liikkuvat Lapset, Pate Mustajärvi, Smack, SIG, Sielun Veljet, Peer Günt, Zero Nine ja Yö. Vuosikymmenen loppuun mennessä suomalaisissa musiikkipiireissä alettiin puhua ”T. T. Oksala -soundista”. Vuonna 1985 hän sai tuottaja-Emman.
1990- ja 2000-luvuilla hänen tuottamiaan yhtyeitä olivat muun muassa Negative, Ultra Bra, HIM, Lordi, Stratovarius, Suburban Tribe, Carmen Gray, Leningrad Cowboys ja Fintelligens.
T. T. Oksala kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 13. joulukuuta 2010.
Oksalan veli oli toimittaja Pekka Oksala.
FS Commandant L'Herminier (F791)

Palvelus

Alus on vuonna 2014 edelleen aktiivipalveluksessa.
Iskelmämusiikki

Historia

Iskelmämusiikin juuret ovat 1800-luvun lopun Yhdysvalloissa ja suurissa Euroopan maissa. Iskelmämusiikilla tarkoitettiin alun perin muun muassa kamari- ja orkesterimusiikin kappaleita, jotka saattoi oppia helposti. Myös joitakin operettisävelmiä voidaan ymmärtää iskelmämusiikiksi.

Ominaispiirteet

Tyypillinen iskelmä on tunteikas balladi, jossa on tarttuva melodia. Sanoitukset kertovat tavallisesti rakkaudesta.
Alkuajan iskelmän tanssisävelmissä on sekä laulu- että soitto-osuudet ja toistuva kertosäe. Soitto-osuus oli lauluosuutta tärkeämpi.
Iskelmämusiikille on myös ominaista tanssittavuus parin kanssa. Suurimman paritanssi-buumin aikaan iskelmämusiikki oli varsin suosittua ja yleistä etenkin teollisuusmaissa, onhan sen levityskin ollut aina teollista (esimerkiksi nuottien painaminen, äänilevyt ja videot). Paritanssi-innostus on kuitenkin muiden tanssimuotojen mukaantulon myötä hiipunut ja nykyisellään iskelmä-käsitettä on pyritty laajentamaan myös muuhun kuin paritanssimusiikkiin. Esimerkiksi rockyhtye Yön keulahahmo Olli Lindholm sai vuonna 2008 Iskelmä-Finlandia-palkinnon ja Iskelmäradion soittolistalla soi paljon rock- ja popyhtyeiden musiikkia.
Iskelmien rakkauteen ja muihin ihmissuhdeteemoihin keskittyvät sanoitukset eivät useinkaan saa suurta arvostusta kirjallisuuspiireiltä. Unkarilainen kirjallisuustutkija Elemér Hankiss on sanonut: ”Iskelmillä ei ole mitään tekemistä runouden kanssa. Kaava toistaa kolmea perusteemaa: ole minun, olet minun, ja miksi et enää/nyt/vielä ole minun.”

Saksalainen schlager

Kansainvälisesti iskelmämusiikki tunnetaan saksankielisellä nimellä ”Schlager” (verbistä schlagen ’iskeä’). Schlageria ja sen alalajia volkstümlich pidetään yhä olennaisesti saksalaisina. Schlager sai vaikutteita 1800- ja 1900-lukujen operettien ja tanssimusiikin melodioista ja 1920-luvulta lähtien suosittujen elokuvien sävelistä.

Ruotsalainen schlager

Ruotsissa schlager-nimellä kutsuttu musiikki yhdistetään ennen kaikkea Eurovision laulukilpailuun ja sen ruotsalaiseen versioon Melodifestivaleniin.

Iskelmämusiikki Suomessa

Iskelmä-sanan suomen kieleen on keksinyt R. R. Ryynänen. Hän esitteli yhdessä Georg Malmsténin kanssa ensiksi sanan iskusävelmä, joka sittemmin hioutui lyhyempään muotoonsa iskelmäksi.
Kaikkien aikojen suosituin suomalainen iskelmä on Jukka Kuoppamäen säveltämä ja sanoittama ja Jari Sillanpään alun perin esittämä ”Satulinna”.
Silphium

Silphium, silfion, laser tai laserjuuri oli antiikin kreikkalaisten käyttämä mauste. Silphium oli erään kasvin juuri, jota käytettiin vihannesten kera, mutta erityisesti sillä maustettiin lihaa, ja käytettiin sitä viininkin maustamiseen.
Silphiumia alettiin tuoda Kreikkaan vuonna 638 eaa. Afrikan pohjoisosasta. Maustetta viljelivät kyreneläiset, jotka toivat sitä kreikkalaisille ja myöhemmin roomalaisille. Roomalaiset arvostivat silphiumia myös suuresti. Se oli aikansa kalleimpia mausteita, jota ei kasvanut muualla, mutta sitten jostain syystä silphiumin tuonti tyrehtyi.
Varmaa tietoa ei ole, miksi maustetta ei enää tuotu Roomaan ja miksi mausteen tuotanto loppui. On epäilty, että syynä saattoi olla jonkinlaiset poliittiset erimielisyydet. Koska mausteen vienti tyrehtyi, mausteen tuottajat ilmeisesti hävittivät mausteviljelmänsä, ja koko kasvi hävisi noin ensimmäisen vuosisadan puolivälissä. On arveltu että kasvi on sattaanut olla kahden eri kasvin hybridi joka lisääntyy vain suvuttomasti ja kuoli sukupuuttoon.
Maun lisäksi silphiumia tarvittiin siksi, että sillä oletettiin olevan raskautta ehkäisevä vaikutus, ja siitä tuli lemmen vertauskuva. Silphiumin siemen on sydämenmuotoinen. Kasvi oli kuvattu paikallisissa kolikoissa.
Myöhemmin roomalaiset yrittivät löytää kasvia uudestaan mutta tuloksetta. Kerrotaan, että etsinnöissä löydettiin yksi kasvi, joka lähetettiin keisari Nerolle. Hän oli siis tarinan mukaan viimeinen, joka on maistanut silphiumia. Lukuisten etsintöjen jälkeen roomalaiset löysivät mausteen, jolla he kykenivät välttävästi korvaamaan silphiumin. Mauste on hajupihka, jolla väitetään olevan hyvin valkosipulimainen/sipulimainen aromi.
Uuno A. Varis

Uuno Aleksanteri (Aleksander) Varis (11. syyskuuta 1878 Pudasjärvi – 12. maaliskuuta 1936 Polvijärvi) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkiä Uuno Helve.
Inconsolable

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Ray Kay ja se kuvattiin Venice Beachilla Kaliforniassa. Kuten bändin edellisessäkin hitissä (Incomplete), musiikkivideossa näkyivät ryhmän jäsenet yhdessä sekä erikseen. Alussa Nick Carter näytetään makaamassa rannalla auringonnousun aikaan; Brian Littrell talossa katsomassa ulos; A.J. McLean kadulla autonsa kanssa; ja Howie Dorough istumassa selkä seinää vasten lähellä rantaa.
Kappaleen kertosäkeen kohdalla koko ryhmä nähdään yhdessä Venice Pier'illä. Kun johtavat osat kappaleesta on laulettu, kuva vaihtuu bändin jäsenten ollessa milloin yksin ja milloin yhdessä; videon lopussa aurinko nousee ja he katsovat aurinkoon ihmeissään. Kaupunki herää ja ryhmä kävelee yhdessä laiturilla kohti merta.
Mario Cecchini

Mario Cecchini (s. 25. tammikuuta 1933 Piticchio di Arcevia) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin Fanon, Fossombronen ja Cagli e Pergolan hiippakuntien johtoon 11. helmikuuta 1986. Piispaksi konsekroinnin suoritti 16. maaliskuuta Bernardin Gantin, jota avustivat Odo Fusi Pecci ja Marcello Morgante.
30. syyskuuta 1986 Cecchini sai nimityksen yhdistetyn Fano-Fossombrone-Cagli-Pergolan hiippakunnan piispaksi. Hän erosi tehtävistään 8. syyskuuta 1998.
Iso Työlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,7 metriä mpy.
Nikola Kalinić (koripalloilija)

Seurajoukkueura

Kalinić aloitti uransa Spartak Suboticassa, jossa hän pelasi vuodet 2009-2010. Vuosina 2010-2013 hän kuului Vojvodina Srbijagasin joukkueeseen. Kauden 2013-2014 Kalinić pelasi Radnički Kragujevasissa, jonka paidassa hän pelasi myös Eurocupia. Heinäkuussa 2014 Kalinić siirtyi toiseen Serbian koripalloliigan seuraan KK Crvena zvezdaan. Hän pelasi seuran kanssa kaudella 2014-2015 Euroliigaa ja voitti Serbian mestaruuden, Adrianmeren liigan ja Serbian cupin.
Elokuussa 2015 Kalinić siirtyi Turkin koripalloliigan Fenerbahçe Ülkersporiin.

Maajoukkueura

Kalinić debytoi Serbian koripallomaajoukkueessa vuonna 2013. Samana vuonna hän oli mukana EM-kilpailuissa ja saavutti pronssia kesäuniversiadeista ja hopeaa Välimeren kilpailuista. Vuoden 2014 MM-kilpailuista Espanjasta Kalinić saavutti Serbian kanssa hopeaa tehtyään pelaamissaan otteluissa keskimäärin 7,2 pistettä. Hän kuului joukkueeseen myös vuoden 2015 EM-kilpailuissa missä Serbia jäi neljänneksi. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Serbia saavutti hopeaa.

Muuta

Kalinićin isä Zoran Kalinić on pöytätenniksen maailman- ja euroopanmestari. Nikola Kalinić loukkasi lapsuudessaan leukansa pahoin ja hänen leukansa on vielä nykyäänkin epämuodostunut.
Saarijärvi (Padasjoki, Syrjäntausta)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,0 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,9 metriä mpy.
Tähtivieras Dave

Juoni

Maapallolle laskeutuu ihmisen kokoinen, Eddie Murphyn näköinen avaruusalus, jota ohjaa tunteeton miniatyyrimiehistö. Heidän tehtävänään on löytää kadonnut laite, jonka piti kerätä heille suolaa maapallon meristä. Laite on päätynyt newyorkilaisen pikkupojan leluksi, ja missio monimutkaistuu kun inhimillisin tuntein varustettu avaruusalus Dave ihastuu pojan äitiin.
Lauri Heino

Lauri Aleksanteri Heino (24. elokuuta 1918 Somero – 3. helmikuuta 2001 Somero) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti.
Jatkosodassa Heino palveli Panssariprikaatissa panssarivaunun, ensin T-26-vaunun ja myöhemmin T-34-vaunun ajajana. Heinon ansioihin luetaan useiden vihollispanssarivaunujen pelastaminen Panssariprikaatin käyttöön, mukaan lukien prikaatin ensimmäinen T-34-vaunu. Heino nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi Panssaripataljoonan komentajan, everstiluutnantti Sven Björkmanin tekemän nimitysesityksen ja kenraalimajuri Taavetti Laatikaisen ja kenraalimajuri Ruben Laguksen puollon perusteella. Nimitys tapahtui 21. marraskuuta 1943 numerolla 123. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa osallistuminen taisteluihin suurta henkilökohtaista rohkeutta osoittaen sekä vihollisvaunujen evakuointi omaan käyttöön. Myöhemminkin Heino kunnostautui muun muassa Talin–Ihantalan taistelussa. Sodan jälkeen Heino toimi liikkeenharjoittajana. Hän osallistui myös Someron kunnallispolitiikkaan Someron kunnavaltuuston jäsenenä vuosina 1965–1968. Heinon kuoltua 2001 hänet haudattiin Someron uudelle hautausmaalle.
Metsäkylän koulu

Metsäkylän koulu on Ylöjärven Metsäkylässä sijaitseva koulu. Lukuvuonna 2015–2016 koulussa oli oppilaita noin 460 luokilla 1–6. Koulua laajennetaan, ja syksystä 2016 lähtien se muuttuu vaiheittain yhtenäiskouluksi, jossa on luokat 1–9. Vuonna 2015 alkaneen laajennuksen on määrä valmistua vuonna 2017, ja sen kustannusarvio on noin 8,5 miljoonaa euroa.