google/wiki40b huggingface dataset:
Pentti Niemi

Pentti Olavi Niemi (9. heinäkuuta 1902 Tampere – 7. helmikuuta 1962 Eura) toimi sosialidemokraattien kansanedustajana 1948–1954 sekä 1958–1962. Niemi kuoli kesken vaalikauden ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Laura Brander-Wallin.
Niemi kirjoitti ylioppilaaksi 1922, valmistui kansakoulunopettajaksi 1925 Rauman seminaarista, suoritti kasvatusopin tutkinnon 1935, sai pappisvihkimyksensä 1939, suoritti teologian erotutkinnon 1939 ja pastoraalitutkinnon 1946.
Niemi toimi Kansan Lehden toimittajana Tampereella 1924–1926, kansakoulunopettajana Nokialla 1925–1926, Sysmässä 1926–1935 ja Helsingissä 1935–1938. Pappisvihkimyksensä jälkeen Niemi toimi Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen nuorisopappina ja hiippakunta-apulaisena 1939–1940, nuorisopappina 1940–1941, vt. kirkkoherrana Kuusankoskella 1941–1942 ja Nokialla 1942–1943, Loimaan evankelisen kansanopiston johtajana 1943–1951, Ulvilan kappalaisena 1951–1954 ja Euran kirkkoherrana 1954–1962.
Nuojua

Nuojua on kylä Vaalan kunnassa, Oulujoen ja Oulun–Kontiomäen rautatien välisellä alueella. Kylältä on matkaa valtatielle 22 noin seitsemän kilometriä ja Vaalan kirkonkylälle noin yhdeksän kilometriä. Kylän alueella sijaitsee Nuojuan voimalaitos.
Oulujoen voimalaitospatojen rakentaminen Nuojualle ja Jylhämään 1940–50-lukujen vaihteessa oli kylän asukasluvun kannalta kulta-aikaa. Sittemmin kylän asukasluku on ollut laskussa.
Kylässä on aikoinaan ollut rautatieasema. Rautatieaseman miehitys lopetettiin 1980-luvun puolivälissä, ja lopullisesti liikennepaikka poistettiin käytöstä talvella 2004, kun pääraiteen vaihteet purettiin. Muu raiteisto purettiin seuraavana vuonna. Entinen asemarakennus toimii nykyisin kylätalona.
Painovoimagradienttivakautus

Painovoimagradienttivakautus (engl. gravity-gradient stabilisation) on satelliittien vakautusmenetelmä, jossa vakautus tapahtuu satelliitin massajakauman ja taivaankappaleen painovoimakentän avulla. Menetelmän etuna erilaisiin aktiivisiin vakautusmenetelmiin (esim. propulsiojärjestelmät ja reaktiopyörät) nähden on sen tekninen yksinkertaisuus.
Vakautusmenetelmän toimintaperiaate perustuu kierrettävän kappaleen käänteiseen neliöön heikkenevään painovoimaan, minkä seurauksena satelliitin eri osiin saadaan vaikuttamaan merkittävästi erilainen painovoima, jos ne ovat tarpeeksi kaukana toisistaan. Näin ollen esimerkiksi pitkän puomin päihin asennetuista massoista koostuvan satelliitin taivaankappaletta lähempään massaan kohdistuu voimakkaampi painovoimavaikutus, ja se hakeutuu kohti taivaankappaleen pintaa.
Tachibana Ginchiyo

Tachibana Ginchiyo (jap. 立花 誾千代, 23. syyskuuta 1569 – 30. marraskuuta 1602) oli japanilaisen Tachibana-klaanin johtaja. Hän oli Ōtomo-klaania palvelleen Tachibana Dōsetsun tytär, ja seurasi tätä klaanin johtoon, koska Dōsetsulla ei ollut yhtään poikia. Ginchiyo avioitui myöhemmin Tachibana Muneshigen kanssa, ja siirsi miehelleen klaanin johtajuuden. Hän itse alkoi nunnaksi.
Vuonna 1600 edesmenneen Toyotomi Hideyoshin nimittämässä sijaishallitsijoiden neuvostossa syntyi erimielisyyksiä, ja Japanin daimiot jakaantuivat kahteen leiriin Ishida Mitsunarin ja Tokugawa Ieyasun ympärille. Muneshige siirtyi Mitsunarin palvelukseen. Osapuolet kohtasivat Sekigaharan taistelussa, joka päättyi Ieyasun voittoon ja Mitsunarin teloitukseen. Muneshige ei itse ollut osallistunut taisteluun, koska oli samana päivänä valtaamassa Otsun linnaa Kyōgoku Takatsugulta.
Taistelun päätyttyä daimiot Kuroda Yoshitaka, Nabeshima Katsushige ja Katō Kiyomasa lähetettiin valtaamaan Kyūshū Ieyasulle. Myös Tachibana-klaanin hallitsema Yanagawan linna joutui hyökkäysten kohteeksi, mutta sen puolustukset kestivät. Linnan puolustamiseen osallistuivat sotilaiden lisäksi Ginchiyon, aseistamat nunnat.
Renato Baldini

Renato Baldini (18. joulukuuta 1921 Rooma – 5. heinäkuuta 1995 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Baldini esiintyi fotonoveloissa ja teki pienen roolin Renato Castellanin elokuvassa È primavera vuonna 1949. Seuraavana vuonna hän sai pääosan Francesco De Robertisin elokuvassa Il mulatto. Pitkä ja komea näyttelijä esitti 1950-luvulla voimakkaita ja rehellisiä henkilöhahmoja. Hän oli yleisön keskuudessa hyvin suosittu. 1960-luvulta lähtien Baldini näytteli lähinnä viihde-elokuvien sivuosissa ja työskenteli myös televisiossa.
Transitoliikenne

Transito- eli kauttakulkuliikenne on tavaroiden ja raaka-aineiden kuljetuksia toisen maan kautta kolmansiin maihin. Transitotavaroita ei osteta kauttakulkumaahan, niitä ei selvitetä kauttakulkumaan tullissa eikä niitä tilastoida sen ulkomaankaupaksi.
Joulukuussa 2005 Suomen satamien kautta kuljetettiin transitotavaraa itään (lähinnä Venäjälle) 221 944 tonnia ja länteen 155 345 tonnia. Transitokuljetusten määrä itään lisääntyi 8 prosenttia ja länteen väheni 30 prosenttia verrattuna edellisen vuoden vastaavaan kuukauteen. Luvut perustuvat Tilastokeskuksen Merenkulkulaitokselta, VR:ltä ja Itäiseltä tullipiiriltä keräämiin tietoihin.
Transitotavaraa kuljetettiin joulukuussa rautateitse 256 332 tonnia ja maanteitse 277 923 tonnia. Rautateiden transitokuljetukset vähenivät 6 prosenttia ja maanteiden transitokuljetukset lisääntyivät 17 prosenttia edellisen vuoden vastaavaan kuukauteen verrattuna.
Pääosa Suomen kautta kulkevasta transitoliikenteestä saapuu Suomeen ja lähtee Suomesta satamien kautta merikuljetuksina. Näin ollen meritransiton määrä on toistaiseksi ollut lähellä transitokuljetusten kokonaismäärää.
Kari Pekkonen

Kari Kalevi Pekkonen (28. heinäkuuta 1945 Kajaani – 23. maaliskuuta 2017 Kajaani) oli Suomen tasavallan presidenttinä vuosina 2000–2012 toimineen Tarja Halosen tyttären Anna Halosen isä. Pekkonen ja Halonen olivat avoliitossa 1970-luvulla. Tytär Anna syntyi vuonna 1978 ja suhde Haloseen päättyi 1980-luvun vaihteessa.
Puoluetaustaltaan sosiaalidemokraatti Pekkonen osallistui 1970-luvulla myös politiikkaan ja oli ehdokkaana kansanedustajaksi Oulun vaalipiiristä, mutta ei tullut valituksi. Hän toimi SDP:n eduskuntaryhmän sihteerinä vuosina 1977–1982 ja sisäasiainministeri Matti Ahteen poliittisena sihteerinä vuosina 1982–1983. Hän työskenteli myös muun muassa Kainuun seutukaavaliiton seutukaavajohtajana ja Työeläkelaitosten liiton tiedotuspäällikkönä. Pekkonen oli ehdolla Kajaanin kaupunginvaltuustoon kuntavaaleissa 2017, mutta kuoli pari viikkoa ennen vaaleja.
Sirpa Asko-Seljavaara

Sirpa-Liisa Asko-Seljavaara (s. 12. lokakuuta 1939 Helsinki) on suomalainen plastiikkakirurgiaan erikoistunut lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2003–2011. Asko-Seljavaaralle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1995.

Lääkärinä

Asko-Seljavaara valmistui ylioppilaaksi Lahden tyttölyseosta vuonna 1959. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1965. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1974. Kirurgiaan Asko-Seljavaara erikoistui vuonna 1976 ja plastiikkakirurgiaan vuonna 1978. Hän on ollut Helsingin yliopiston plastiikkakirurgian dosentti vuodesta 1983. Hän on julkaissut noin 300 tieteellistä artikkelia kansainvälisissä alan lehdissä.
Vuosina 1990–2003 Asko-Seljavaara toimi HYKSin plastiikkakirurgian ylilääkärinä. Sitä ennen hän työskenteli 20 vuotta lääkärinä ja kirurgina. Hän on ollut muun muassa European Association of Plastic Surgeons -yhdistyksen puheenjohtaja 1996–1997 ja Suomen Kirurgiyhdistyksen puheenjohtaja 2000–2002. Häntä arvostetaan etenkin rintasyövän jälkeisten korjausleikkausten tekijänä ja edistäjänä.

Poliitikkona

Asko-Seljavaara valittiin eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa. Hän istui kaksi kautta vuoteen 2011. Hän oli sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen 2003–2011 ja varapuheenjohtaja 2007–2011. Lisäksi hän oli suuren valiokunnan jäsen vuosina 2007–2011.
Helsingin kaupunginvaltuustoon Asko-Seljavaara valittiin kunnallisvaaleissa 2004. Hän oli Helsingin terveyslautakunnan varapuheenjohtaja vuosina 2005–2009.

Yksityiselämä

Asko-Seljavaaran puoliso on Seppo Seljavaara. Heillä on kaksi poikaa. Asko-Seljavaara asuu nykyään Helsingissä sijaitsevassa Lauttasaaren kaupunginosassa, Vattuniemessä.
Asko-Seljavaara on vuorineuvos Aukusti Asko-Avoniuksen tytär.
Vuonna 2014 Asko-Seljavaara paheksui julkisesti euroviisuvoittaja Conchita Wurstia.
Édgar Benítez

Édgar Milciades Benítez Santander (s. 8. marraskuuta 1987 Repatriación) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa Libertad-seuraa. Benítez on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa. 176-senttinen Benítez tunnetaan lempinimellä Pájaro (suom. lintu).

Ura

Benítez aloitti ammattilaisuransa Paraguayn pääkaupungin Asunciónin Club Libertadissa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2007 ja voitti kahdesti maan mestaruuden. Vuoden 2008 hän vietti lainalla Club Sol de Américassa, jossa 37 pelissä syntyi 21 maalia. Vuonna 2009 Benítez siirtyi Meksikon liigan CF Pachucaan. Hän pelasi seurassa vuoteen 2013 asti tehden 85 pelissä 21 maalia. Pachucassa Benítez saavutti CONCACAF:in Mestareiden liigan voiton kaudella 2009–2010. Vuodet 2011–2012 hän oli lainalla kotimaansa Cerro Porteñossa, jossa tilille tuli Aperturan voitto, ja vuodet 2012-2013 Deportivo Tolucassa Meksikon pääsarjassa. Toluca osti Benítezin omakseen kesällä 2013. Vuodet 2015–2018 Benítez pelasi meksikolaisseura Querétarossa.
Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa Benítez debytoi vuonna 2008. Hän kuului valmentaja Gerardo Martinon ryhmään vuoden 2010 MM-kisoissa. Benítez pelasi kisoissa kahdessa ottelussa, kun Paraguay eteni puolivälieriin. Hän on pelannut maajoukkueessa 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia.
Will Durant

Will James Durant (5. marraskuuta 1885 North Adams, Massachusetts, Yhdysvallat – 7. marraskuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, opettaja ja historioitsija. Hänen tunnetuin teoksensa on yhdessä vaimonsa Ariel Durantin kanssa kirjoittama The Story of Civilization. Durantit saivat Pulitzer Prize for General Non-Fiction -palkinnon vuonna 1968 ja Presidential Medal of Freedomin vuonna 1977.
Will Durant toimi opettajana Ferrer Modern Schoolissa.
Carter Hutton

Ura

26. toukokuuta 2010 Hutton siirtyi Philadelphia Flyersiin yliopistouransa loputtua. Hän pelasi neljä ottelua Philadelphian farmijoukkue Adirondack Phantomsissa ennen kuin pääsi muutamiin peleihin istumaan Philadelphian penkille varamaalivahdiksi Johan Backlundin loukkaannuttua.
1. kesäkuuta 2010 Hutton siirtyi San Jose Sharksiin. 1. elokuuta 2011 Rockford IceHogs teki Huttonin kanssa vuoden mittaisen AHL-sopimuksen.
23. helmikuuta 2012 Chicago Blackhawks teki yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Huttonin kanssa kauden 2011–2012 lopuksi. 26. maaliskuuta 2012 Chicago kutsui Huttonin Ray Emeryn sairauden vuoksi NHL:ään. 27. huhtikuuta 2013 hän oli ensimmäisen kerran aloittavana maalivahtina NHL:ssä St. Louis Bluesia vastaan. Hutton pelasi kahdessa viimeisessä runkosarjaottelussa ja pudotuspelien viidessä ensimmäisessä pelissä. Chicago voitti Stanley Cupin ja Hutton sai itselleen mestaruussormuksen. Hän ei kuitenkaan pelannut tarpeeksi montaa peliä, että hänen nimensä olisi kaiverrettu Stanley Cup -pokaaliin. Hän ei myöskään ollut mukana joukkueen mestaruuskuvassa.
5. heinäkuuta 2013 Hutton lähti Chicagon organisaatiosta ja siirtyi yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Nashville Predatorsiin. Hän pelasi Nashvillen aloittavana maalivahtina suurimman osan kaudesta 2013–2014 joukkueen ykkösmaalivahti Pekka Rinteen kärsittyä lonkkavammasta.
Luka Bogdanović

Ura

Luka Bogdanović aloitti uransa Radnički Belgraden juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi tammikuussa 2002 Red Star Belgradiin. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes siirtyi seuran pahimman kilpailijan, KK Partizanin, joukkueeseen. Partizanissa lupaavana pidetty Bogdanović joutui pahimmillaan istumaan penkillä pitkiä aikoja ja hänen kehityksensä melkein pysähtyi. Hän pelasi joukkueessa kolmen kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 2007–2008 Le Mansiin. Le Mansista Bogdanović siirtyi Joventut Badalonaan, jossa hän saattoi vielä jatkaa kehitystään, eikä istua penkillä. Hän edusti seuraa kahden kauden ajan ja pelasi lyhyen ajan Roannessa, jossa hän tuurasi loukkaantunutta pelaajaa.
Jean-Christophe Rufin

Jean-Christophe Rufin (s. 28. kesäkuuta 1952 Bourges) on ranskalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan lääkäri. Hän on osallistunut muun muassa Lääkärit ilman rajoja ja Action Against Hunger -järjestöjen toimintaan. Hän on julkaissut romaaneja ja esseitä sekä yhdessä muiden tekijöiden kanssa tietoteoksia. Rufinin romaani Globalia (2004) oli kotimaassaan myyntimenestys. Vuonna 2008 hänet valittiin jäseneksi Ranskan akatemiaan.
Matti Fält

Matti Jaakko Fält (26. toukokuuta 1894 Oulujoki – 13. elokuuta 1917 Hannover, Saksa) oli jääkäri ja puuseppä. Hänen vanhempansa olivat torppari Matti Fält ja Liisa Hatunen.

Jääkäriaika

Matti Fält oli kansakoulun käynyt. Hän värväytyi jääkäriksi Saksaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan, jonne hän saapui 4. marraskuuta 1915. Hän menehtyi haavoihinsa Hannoverin sotilassairaalassa haavoituttuaan Schmardenin taistelussa 25. heinäkuuta 1916. Fält oli hoidettavana sairaalassa yli vuoden ennen menehtymistään, ja oli viimeinen itärintaman taisteluissa kuollut suomalainen jääkäri.
Fält palkittiin toisen luokan Rautaristillä 12. elokuuta 1916. Suomen jääkärien historiikeissa hänelle on annettu kunnianimeksi "Schmardenin sankari". Fält on haudattu Hannoverin sotilashautausmaalle, mutta Oulujoen hautausmaalla on hänen nimensä Vapaussodan muistokivessä.
Matti Fält oli historioitsija ja professori Olavi K. Fältin isän setä.

Fältin kuolema

Pioneerikomppanian kokki Fält jätti kenttäkeittiönsä ja päätti ilmoittautua vapaaehtoisena Schmardenissa 25. heinäkuuta 1916 toteutettuun venäläisten eteen työnnettyjen asemien tuhoamisretkeen ansaitakseen oman Rautaristinsä. Ristinsä hän myös sai, mutta hintakin oli kova, sillä hän haavoittui taistelussa kiväärinluodista menettäen oikean silmänsä ja jääden verenvuodon heikentämänä metsään makaamaan. Paikalle ilmaantui myöhemmin vihollisen sotilas, joka yritti vangita Fältin. Seuranneessa nujakassa Fält surmasi vastustajan pistimellä. Lähes viisi vuorokautta haavoittumisensa jälkeen, 29. heinäkuuta, Fält onnistui palaamaan saksalaisten asemiin. Hän kuoli runsas vuosi myöhemmin vammojensa komplikaatioihin sotasairaalassa.

Muuta

Aarne Sihvo on kirjoittanut Matti Fältin muistoksi runon.
Dimítrios Eleftherópoulos

Dimítrios ”Dimítris” Eleftherópoulos (kreik. Δημήτριος ”Δημήτρης” Ελευθερόπουλος; s. 7. elokuuta 1976 Pireus, Kreikka) on kreikkalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian korkeimmalla sarjatasolla, Serie A:ssa pelaavaa Ascolia. Eleftherópoulos on 190 senttimetriä pitkä. Hänen suurimpia vahvuuksiaan ovat yksi vastaan yksi -tilanteet, huikeat ilmatorjunnat ja rangaistuspotkujen torjuminen. Torjuntataitojensa ansiosta Eleftherópoulos on saanut lempinimen ”Kotka”.
Eleftherópoulos on Olympiakosin kasvatteja. Hän aloitti ammattilaisuransa seurassa jo kaudella 1994/95. Yhteensä hän vietti Olympiakosissa seitsemän kautta, kunnes siirtyi Italiaan kaudeksi 2004/05. Kreikassa Eleftherópoulos ehti edustaa myös toisella sarjatasolla pelaavaa Proodeftikia, jossa hän pelasi kaudella 1995/96 30 sarjaottelua. Suurin syy Kreikan kenttien jättämiseen oli se, että häntä syytettiin muutamien heikkojen otteluiden jälkeen siitä, että hän oli pilannut urheilu-uransa viettämällä vilkasta yöelämää huippumallien kanssa.
Eleftherópouloksen ensimmäinen seura synnyinmaan ulkopuolella oli sisilialainen Messina, jossa hän ei ajoittaisista hyvistä otteista huolimatta kyennyt syrjäyttämään ykkösmaalivahdin paikkaa pitänyttä Marco Storaria. Vuonna 2005 milanolainen suurseura AC Milan osti Eleftherópouloksen, mutta heikot esitykset joukkueen harjoituskiertueella Yhdysvalloissa otteluissa Chelseaa ja Chicago Firea vastaan ja joukkueessa tuolloin ollut maalivahtien ylitarjonta johtivat siihen, että seura lainasi hänet AS Romaan, ilman ainoatakaan virallista ottelua punamustien paidassa. Myöskään Romassa vastuuta ei tullut ollenkaan, joten Eleftherópoulos vaihtoi jälleen seuraa ja siirtyi Ascoliin kaudeksi 2006/07.
Vaikka Eleftherópoulosta pidetään yhtenä maansa kaikkien aikojen lahjakkaimmista maalivahdeista, hänen peliaikansa Kreikan maajoukkueessa on jäänyt todella pieneksi, koska viitisen vuotta vanhempi Antonios Nikopolidis on hoitanut torjuntatehtävät maajoukkueotteluissa jo vuosien ajan. Myöhemmin myös Panathinaikosin Kóstas Chalkiás on ajanut Eleftherópouloksen ohi maajoukkuevalinnoissa.
Elina Koivumäki

Elina Koivumäki (s. 1977) on suomalainen juristi, tietokirjailija, ammattipuhuja ja yrittäjä. Hän on erikoistunut markkinointiin, tekijänoikeuksiin ja tietosuojaan liittyvään lainsäädäntöön.

Ura

Koivumäki teki gradunsa Heinonen & Co -asianajotoimistossa. Hän ehti työskennellä siellä kolme vuotta, kun häntä pyydettiin sen osakkaaksi hänen ollessaan 26-vuotias. Yritysjärjestelyjen myötä työpaikka vaihtoi nimeään: vuosina 2008-2013 se oli Juridia, sitten Juridia Bützow ja vuodesta 2014 lähtien Eversheds. 
Koivumäki ehti toimia yrityksessä 17 vuotta, ennen kuin irtisanoutui syksyllä 2016 osakkuudestaan toisen äitiysvapaansa jälkeen  ja alkoi toimia Lexperience-yrityksensä kautta. Juridiikan lisäksi häntä työllistävät myös tapahtumien järjestäminen ja juontaminen.
Koivumäki on osakkaana Tapahtumahotelli Huoneessa ja Kyrö Distillery Companyssa.

Teokset

Elina Koivumäki on Kauppakamarin vuosittain julkaiseman Markkinointijuridiikka-kirjan pääkirjoittaja. Petteri Häkkäsen kanssa kirjoitetusta kirjasta ilmestyy uusi versio joka vuoden tammikuussa. Kirjan ensimmäinen versio ilmestyi vuonna 2010, jolloin siinä oli 226 sivua. Uutuuskirja palkittiin Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton järjestämässä kirjoituskilpailussa hopeasulalla.   
Kirjaa päivitetään vuosittain ja esimerkiksi vuonna 2017 siihen lisättiin henkilöbrändäystä käsittelevä osio ja kirjan sivumäärä oli 461. Kirjassa käsitellään muun muassa tekijänoikeuksien ja tavaramerkkien huomioimista markkinointiviestinnässä.

Yksityiselämä

Koivumäki toimii vapaaehtoisena mentorina Lakimiesliiton mentorointiohjelmassa ja harrastaa muun muassa laulamista.
Koivumäen lempilause on ”It’s all about people”, jolle hän on hankkinut Patentti- ja rekisterihallituksesta tavaramerkin.
Aatami Hermanni Karvonen

Aatami Hermanni (Adam Herman) Karvonen (3. tammikuuta 1865 Leppävirta – 27. elokuuta 1937) oli nuorsuomalainen kansakoulunopettaja ja Helsingin työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Hänestä tuli yhdistyksen perustaman Työmies-lehden ensimmäinen päätoimittaja 1895–1896. Muut toimittajat olivat Väinö Sohlman, Nils Robert af Ursin ja Vilho Virta.
Karvosen aikana lehti oli maltillinen ja myötäili 1800–luvun kansallisen herätyksen tavoitteita. Painoylihallitus antoi hänelle silti huhtikuussa 1895 varoituksen yhteiskunnalle vahingollisesta kirjoittelusta. Karvonen erosi päätoimittajan tehtävästä 1896.
Karvonen on edistänyt muun muassa Suomen julkisen työnvälitysjärjestelmän syntymistä.
Hotel Babylon

Vastaanotto

Hotel Babylon on saanut hyviä arvioita, ja sen ensimmäisen kauden keskiarvo Metacriticissä on 7 arvostelun perusteella 74/100.
Klubi-36

Seuran historia

Klubi-36 r.y. on saanut alkunsa vuonna 1992, jolloin alkujaan 80-luvulla miesten jalkapalloseuraksi perustettu, toiminnaltaan hiipunut seura herätettiin uudelleen henkiin Pertti Kalantin toimesta edistämään naisten ja tyttöjen jalkapalloharrastusta Iisalmessa.
90-luvun puolen välin jälkeen seurassa pelaavien naisten ja tyttöjen määrä nousi kohisten. Uusia ikäluokkia on saatu toimintaan mukaan ja nuorimmat pelaajat ovat nykyisin iältään 5-vuotiaita ja vanhimpia ikäluokkia pelaa Edustusjoukkueessa. 
Klubi-36 tekee aktiivisesti työtä jalkapallon harrastamisen eteen ja tavoitteena on kasvattaa harrastajien määrä lähelle 150 tyttöä.
Vanhemmat ikäluokat pääsivät kokeilemaan valtakunnan jalkapallotasoa kun vuoden 81-82 ikäluokan tytöt pelasivat 1998 B-tyttöjen SM-sarjaa ja vuonna 2009 B-tytöt kilvoittelivat uudelleen SM-ottelujen parissa.
Klubi-36 pelaa kaudella 2016 valtakunnallisella tasolla B Ykkösessä ja alue- ja piirijoukkueissa sekä 01-ikäisten Puolen Suomen Liigassa.

Menestyneitä pelaajia

Dn-97 pelaava Saara Winter on menestynyt yksilösuorituksissa ja oli niissä Suomen C15-ikäluokan mestari vuonna 2012 ja edelleenkin Kuljetus-Laukaus sekä Pituuspotkun ennätysten haltija. Klubi-36:n kasvateista Ella Vanhanen, Emilia Iskanius, Erika Winter ja Tiia Savolainen ovat edustaneet kaudella 2015 Suomea maajoukkueissa.

Turnaus

Vuonna 1996, pelimatkalla junassa kohti Pieksämäkeä, pelaajien taustajoukoissa vaikuttaneet Matti Korolainen ja Heimo Vidgren saivat ajatuksen järjestää "oman" ikäluokan joukkueiden turnaus Iisalmeen. Junamatkan aikana ajatus turnauksesta jalostui niin että turnaus päätettiinkin järjestää lopulta seuran tasoisena ja tavoitteena oli saada kaikille seuran joukkueille pelejä pelattavaksi Iisalmen kotikentille. 
Oman jalkapalloturnauksen ja kotipelien lisääntymisen kautta tavoiteltiin jalkapallokulttuurin, Klubi-36:n ja Iisalmen kaupungin tunnettavuuden tunnettavuuden parantamista ja turnauksen toivottiin myös piristävän Iisalmen liike-elämää.
Ensimmäinen Klubin järjestämä turnaus pelattiin kesäkuussa 1997, RCollection-nimellä, ja siitä lähtien perinteeksi muodostunut turnaus on järjestetty joka vuosi kesäkuussa ennen juhannusta. Turnaus pelataan nykyisin Säästöpankki Optia Girls'Cup nimellä.
Turku Jazz

Turku Jazz on Turussa vuosittain järjestettävä jazz-musiikkiin keskittynyt festivaali. Tapahtuma on järjestetty vuosittain yhtäjaksoisesti jo vuodesta 1969 lähtien ja se on Suomen toiseksi vanhin jazzfestivaali. Festivaali koostuu eri puolilla kaupunkia järjestettävistä konserteista. Konsertteja järjestetään muun muassa konserttitalossa, museoissa ja ravintoloissa.
Turku Jazz Festival on nykyisin osa Turkuun vuonna 2016 perustettua Jazz City Turku -hanketta, jonka piiriin kuuluvat myös ympärivuotinen konserttisarja Flame Jazz sekä big band Turku Jazz Orchestra.
Ruth Wilson

Yksityiselämä

Wilsonin äiti on ehdonalaisvalvoja ja isä sijoituspankkiiri. Wilson on nuorin neljästä sisaruksesta ja hän kasvoi Surreyssa.
Viherjuoksiainen

Koko ja ulkonäkö

Melko kookas juoksujalkainen. Ruumis on tasaisen kellanruskea, usein harmaansävyinen, noin 30 kertaa leveyttään pitempi ja eläin voi kasvaa 60 mm:n pituiseksi. Raajapareja on koiraalla 51–55 ja naaraalla 53–59. Silmät puuttuvat ja 14-jaokkeisten tuntosarvien jaokkeet ovat leveyttään pitempiä. Leukaraajojen tyvilevy kapenee hieman kärkeä kohti ja on tyvestään hivenen päätä leveämpi. Myrkkykynsien tyvellä on pienet kyhmyt. Takimmaisen raajaparin kärjissä on selvät kynnet ja lonkissa on vatsapuolella 4–8 huokosta, jotka ovat asettuneet kahteen epäsäännölliseen riviin.

Levinneisyys

Lajin levinneisyysaluetta ei tunneta kovin hyvin. Se ulottunee Pohjois-Afrikasta ja Välimeren alueelta Euroopan poikki Skandinavian eteläosiin, mutta osassa aluetta havainnot saattavat olla lajista Geophilus easoni, joka erotettiin omaksi lajikseen vuonna 2001 ja muodostaa viherjuoksiaisen kanssa kryptisen lajikompleksin. Pohjoismaissa sitä tavataan paikoitellen Tanskassa sekä eteläisessä Norjassa ja Ruotsissa. Suomessa lajilla on ollut yksi esiintymispaikka Varsinais-Suomen alueella, mutta paikka on sittemmin tuhoutunut eikä lajista ole tehty havaintoja mistään muualtakaan. Tämän vuoksi sen katsotaan hävinneen Suomen eläinlajistosta.

Elinympäristö ja elintavat

Laji viihtyy kivikkoisessa maastossa ja jyrkillä rinteillä, mutta sitä tavataan myös rannoilla ja joskus jopa puiden kaarnan alta. Muista luonnossa esiintyvistä juoksujalkaisista poiketen viherjuoksiaista tavataan myös yleisesti sisätiloista.