google/wiki40b huggingface dataset:
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (SVR) perustettiin valtionhoitaja Gustaf Mannerheimin päätöksellä 28. tammikuuta 1919 korvaamaan samalla päivämäärällä keskeytetyn Vapaudenristin ritarikunnan toiminta. 
Ritarikunta on sekä siviili- että sotilasritarikunta. Merkit on suunnitellut Akseli Gallen-Kallela. Suurmestarina toimii tasavallan presidentti.
Kunniamerkki on valkoiseksi emaloitu yrjönristi, jonka keskuksessa on hopeinen ruusu (ks. Suomen vaakuna). Ristin sakaroiden välissä on Suomen leijonan pää kohotettuine miekkoineen.

Historiaa

Keväällä 1963 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan hallitus käsitteli tasavallan presidentin toivomuksen, että SVR:n suurristin ketjun hakaristit korvattaisiin toisella tunnuskuvalla. Taustalla oli presidentti Urho Kekkosen edellisvuoden valtiovierailu Ranskaan, jolloin presidentti Charles de Gaullelle luovutettiin suurristi ketjuineen. Presidentti de Gaulle kuitenkin peitteli takillaan hakaristein koristeltua ketjua, sillä juuri hän johti toisessa maailmansodassa ranskalaisten vastarintaa hakaristiä tunnuksenaan käyttänyttä natsi-Saksaa vastaan.
Heraldikko Gustaf von Numers sai tehtäväkseen laatia muutosehdotuksia. Monien vaiheiden jälkeen suurmestari hyväksyi lopulta kuusenhavuristin. Itsenäisyyspäivänä 1963 presidentti Kekkonen kantoi ensimmäisenä uutta ketjua. Hakaristin korvaamisesta havuristillä seurasi, että vanhat suurristit pyrittiin vaihtamaan uusiin. Muun muassa vuonna 1967 Belgian kuningas Baudouin I:lle vuonna 1954 myönnetty kunniamerkki vaihdettiin hänen pyynnöstään ja vuonna 1986 presidentti Mauno Koiviston Japaniin tekemän valtiovierailun yhteydessä vaihdettiin keisari Hirohitolle jatkosodan aikana 1942 luovutettu suurristi.

Kunniamerkkien myöntämisestä

Suurristi ketjuineen myönnetään yleensä vain valtionpäämiehille, ja niitä on myönnetty noin sadalle henkilölle. 
Suomen istuvalle pääministerille on useimmiten myönnetty SVR:n suurristi. Poikkeuksen muodostavat Anneli Jäätteenmäki, Mari Kiviniemi ja Alexander Stubb, joille suurristiä ei ole myönnetty. Mauno Pekkala ja Väinö Tanner eivät ottaneet kunniamerkkiä vastaan periaatteesta. Rafael Paasio otti vastaan, mutta ei kantanut. Keijo Liinamaalle myönnettiin Suomen Leijonan suurristi. 
Presidentti Mauno Koiviston aikana alkoi käytäntö, jonka mukaan tasavallan presidentin puolisolle myönnetään Suomen Valkoisen Ruusun suurristi. Tellervo Koivisto oli ensimmäinen suomalainen nainen, joka sai suurristin.
Hana Brady

Hana Brady (16. toukokuuta 1931 – 23. lokakuuta 1944) oli tšekinjuutalainen tyttö, joka kuoli holokaustin uhrina.
Brady joutui aluksi Theresienstadtiin. Sieltä hänet siirrettiin Auschwitziin, jossa hänet surmattiin välittömästi myrkkykaasulla. Myös Hanan veli George oli Auschwitzissa, mutta selvisi hengissä ja pääsi pakoon tammikuussa 1945. George Brady on muuttanut Kanadaan ja elää siellä edelleen. Hanan ja Georgen molemmat vanhemmat kuolivat holokaustissa jo vuonna 1942.
Bradyn kohtalo tuli tunnetuksi vasta, kun hänen matkalaukkunsa päätyi tokiolaiseen holokaustimuseoon vuonna 2000 ja museonjohtaja Fumiko Ishioka alkoi ottaa selvää sen taustalla olevista tapahtumista. Kanadalainen Karen Levine kirjoitti sen jälkeen Bradysta menestyskirjan Hanan matkalaukku, joka on nyt käännetty monille kielille.
Kehä (optinen ilmiö)

Kehä on valonlähteen (tavallisimmin Auringon tai Kuun) ympärillä havaittava värillisistä ja sisäkkäisistä kehistä koostuva ilmakehän optinen ilmiö. Kehä muodostuu, kun kohteesta tuleva valo ja siroaa ilmakehän pienhiukkasista. Useimmiten kehä havaitaan, kun Auringon tai Kuun edessä on pilviä, joiden läpi valo kuitenkin pääsee etenemään. Tällöin kehän muodostavat ilmakehän vesipisarat. Kehiä voi muodostua myös muuntyyppisten pienhiukkasten vaikutuksesta, esimerkiksi siitepölykehiä tunnetaan. Kehän muoto voi riippua sirottajien muodosta, kehä voi olla esimerkiksi lievästi elliptinen tai muuten erikoisen muotoinen, ei täydellinen ympyrä.
Richard Descoings

Richard Descoings (23. kesäkuuta 1958 – 3. huhtikuuta 2012) oli virkamies, joka toimi ranskalaisen politiikantutkimuslaitoksen Institut d'Études Politiques de Paris’n johtajana sekä poliittisen tieteen säätiön Fondation Nationale des Sciences Politiquesin (FNSP) hallintojohtajana. Näistä tiedeyhteisöistä käytetään yhteisnimitystä Sciences Po; ne ovat Euroopan arvostetuimpia yhteiskuntatieteiden tutkimus- ja opetuslaitoksia. Descoings oli myös Conseil d'État’n (Ranskan valtioneuvoston) jäsen.
Descoings kuoli epäselvissä oloissa newyorkilaisessa hotellissa.
Bântéay Méancheăy

Bântéay Méancheăy on yksi Kambodžan 24 maakunnasta. Se sijaitsee maan luoteisosassa rajautuen luoteessa Thaimaahan. Maakunnan pinta-ala on 6 679 neliökilometriä ja sen alueella asui vuoden 2008 väestönlaskennassa yhteensä 678 033 ihmistä. Sen pääkaupunki on noin 61 000 asukkaan Sisŏphŏn (2008). Bântéay Méancheăyn maakunta jakaantuu kahdeksaan piirikuntaan, ja edelleen 64 kuntaan.
Alue on kuulunut Khmerien valtakuntaan, ja sen loiston päiviltä on jäljellä Banteay Chhmarin temppeli, joka on rakennettu 1100–1200-luvulla. Sen jälkeen maakunta on vaihtanut omistajaa useasti, aluksi thaimaalaisilta khmereille, myöhemmin punaisten khmerien ja maan hallituksen välillä.
Video Disk Recorder

Laajennettavuus

VDR-sovelluksen suosio perustuu pitkälti sen laajennettavuuteen. Sovellukseen sisältyy laajennos (plugin) -ohjelmointirajapinta, jonka avulla ohjelmiston toiminnallisuutta voidaan lisätä. Artikkelin muokkaushetkellä sovellukseen oli yleisesti saatavilla useita kymmeniä laajennoksia, jotka mahdollistavat muun muassa MP3-musiikkitiedostojen kuuntelun, videotiedostojen (esimerkiksi DivX) katselun, teksti-TV:n selailun ja niin edelleen.

Suomalaiset laajennokset

Yksi keskeisempiä ja käytetyimpiä suomalaisen kehittämiä laajennoksia on Pekka Virtasen kehittämä subtitles-laajennos, joka mahdollistaa Yleisradion käyttämien DVB-tekstitysten esittämisen videonkuvan yhteydessä. Sittemmin (versiosta 1.5.10 alkaen) DVB-teksitysten tuki on lisätty itse VDR-ohjelmistoon.

Historia

VDR-sovelluksella ja sen laajennuksilla on suhteellisen runsaasti käyttäjiä ja aktiivisia kehittäjiä Suomessa. Sovelluksen suosio perustuu osittain tallentavien digiboksien tarjonnan puutteeseen markkinoilla. Vuosina 2002–2004 suomalaisilla kuluttajamarkkinoilla oli tarjolla erittäin niukasti tallentavia digibokseja, ja erityisesti kaapelitalouksiin (DVB-C) tarkoitetut mallit olivat erittäin harvinaisia. Tämä tarjonnan puute osaltaan vaikutti ”omatekoisten” digiboksien ja VDR-sovelluksen suosion syntyyn. Sittemmin markkinoille on tullut eri valmistajilta (esimerkiksi Topfield) tallentavia digibokseja, jotka tarjoavat pääpiirteissään VDR-sovelluksen ominaisuudet valmiina tuotteena.
Vartiolaiva Turva

VL Turva on Rajavartiolaitoksen vuonna 2014 käyttöön ottama ulkovartiolaiva. Ympärivuotiseen käyttöön suunniteltu alus on 95,9 m pitkä ja 17,4 m leveä ja se voi käyttää polttoaineenaan dieselöljyn lisäksi nesteytettyä maakaasua (LNG). 
Turvan sijoituspaikka on Suomenlahden merivartiosto Upinniemessä. Merirajan vartionnin ja valvonnan lisäksi Turva voi osallistua muun muassa meripelastustehtäviin ja öljyntorjuntaan. Laiva suunniteltiin yhteistyössä Suomen ympäristökeskuksen kanssa. Aluksessa on 1 000 m³:n kerätyn öljyn tankki sekä 200 m³:n kemikaalitankki.
Tunteiden ilmaisu ihmisissä ja eläimissä

Tunteiden ilmaisu ihmisissä ja eläimissä (engl. The Expression of the Emotions in Man and Animals) on Charles Darwinin vuonna 1872 julkaistu tunteiden ilmaisua käsittelevä kirja. Yhdessä The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex -kirjansa kanssa tämä kirja oli Darwinin yritys vastata ihmisen alkuperään ja psykologiaan liittyviin kysymyksiin. Darwin sivusi ihmisten tunteiden muodostusta jo teoksessa The Descent of Man, mutta aineistoa jäi yli ja siksi Darwin päätti kirjoittaa asiasta oman kirjansa. The Expression of the Emotions in Man and Animals oli yksi ensimmäisiä kirjoja, jossa käytettiin valokuvia.
Hedvig Sohlberg

Hedvig Sohlberg (29. tammikuuta 1858 Pohja – 6. lokakuuta 1937 Tammisaari) oli opettaja, Tammisaaren seminaarin johtaja ja RKP:n kansanedustaja.
Sohlbergin vanhemmat olivat kirkkoherra Herman Fredrik Sohlberg ja Maria Rosina Richter. Hän valmistui opettajaksi 1880 Tammisaaren seminaarista ja toimi sitten Mikkelin yksityisen ruotsalaisen tyttökoulun opettajana 1882–1883, kansakoulunopettajana Pohjan pitäjässä 1883–1889 sekä viimeksi Tammisaaren seminaarin johtajana vuosina 1889–1927.
Sohlberg oli RKP:n kansanedustajana vuosina 1908–1914 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän kuului myös Tammisaaren kaupunginvaltuustoon ja oli Suomen ruotsalaisen raittiusliiton keskushallituksen varapuheenjohtaja. Hedvig Sohlbergin sisaruksia olivat vuorineuvos Seth Sohlberg ja arkkitehti Gerhard Sohlberg.
Oscar Lewicki

Seurajoukkueura

Lewicki siirtyi vuonna 2008 kotimaastaan saksalaisen Bayern Münchenin juniorijoukkueeseen. Hän ei pelannut seuran edustusjoukkueessa yhtään ottelua. Seuran kakkosjoukkueessa 3. Ligassa hän pelasi kaudella 2010–2011 33 ottelussa. Elokuussa 2011 Lewicki siirtyi kotimaansa pääsarjan Allsvenskanin BK Häckeniin. Hän debytoi seuran paidassa kaudella 2012. Yhteensä Lewicki pelasi Häckenin paidassa kausilla 2012–2014 69 ottelussa onnistuen kaksi kertaa maalinteossa.
Kaudeksi 2015 Lewicki siirtyi Malmö FF:n riveihin. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 Allsvenskanin ottelussa onnistuen maalinteossa kahdesti. Lewicki debytoi myös Mestarien liigassa pelaten jokaisessa Malmön ottelussa.

Maajoukkueura

Lewicki on edustanut Ruotsia monissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden EM-kultaa. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Lewicki olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Ruotsin sijaan myös Puolaa, jossa hänellä on sukujuuria. Hän debytoi kuitenkin Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2014 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan. Hänet nimettiin Ruotsin ryhmään vuoden 2016 EM-kilpailuihin.
Keskiviikkokerho

Keskiviikkokerho on suomalainen suljettu keskustelukerho. Se kokoaa yhteen suomalaisia vaikuttajia etenkin talouden ja politiikan alalta.

Historia ja toiminta

Keskiviikkokerhon perustivat jatkosodan aikana vuonna 1942 Sakari Tuomioja, Teuvo Aura, Jussi Lappi-Seppälä ja Simbri Ahola. Sen jäsenistö koostuu vaikutusvaltaisista suomalaisista miehistä etenkin talouden ja politiikan alalta. Sen jäseneksi voi päästä vain kutsuttuna, ja vain miehiä hyväksyttiin jäseniksi ennen huhtikuuta 2018. 
Huhtikuussa 2018 kerhon jäseniksi hyväksyttiin kolme naista: työmarkkinajohtaja Minna Helle, toimitusjohtaja Hille Korhonen sekä alivaltiosihteeri Päivi Nerg.
Kerho kokoontuu kerran kuukaudessa keskiviikkoisin. Kerhossa on noin sata jäsentä, joista kuhunkin kokoukseen osallistuu 30–40. Käytävät keskustelut ovat luottamuksellisia, eikä niistä laadita pöytäkirjoja.
Vuonna 1959 Aarne Nopsanen maalasi Keskiviikkokerhoa esittävän taulun, jossa on kuvattuna kerhon silloisia jäseniä. Teos on nykyään UPM-Kymmenen omistuksessa. Helsingin Suomalaisen Klubin Pohjola-kabinetissa esillä oleva maalaus on Jukka Nopsasen vuonna 1986 tekemä kopio isänsä alkuperäisestä teoksesta.
Johannes Käis

Johannes Käis (26. joulukuuta 1885 Rosma koolimaja, Rosma, Timo vald – 29. kesäkuuta 1950 Tromsi, Põlva vald) oli virolainen pedagogi ja koulunuudistuksen uranuurtaja, jonka työ vaikutti Suomenkin kouluihin. Hän kokeili uusia opetusmenetelmiä.
Kofun-kausi

Kofun-kausi

Kofun-hautakumpujen rakentaminen aloitettiin jo 200-luvulla. Kumpujen viereen asetettiin haniwa-veistoksia. Veistokset saattoivat esittää eläimiä, ihmisiä tai erilaisia rakennuksia. Ihmisveistosten vaatetuksesta, haarniskoista ja aseistuksesta on saatu tietoja ajan elinoloista. Suurten hautojen rakentaminen vaati runsaasti työvoimaa, jonka hallintaa auttoi maanviljelytekniikoiden kehittyminen. Niiden avulla Yamato-hovi pystyi laajentamaan valtaansa aikaisempaa suuremmalle alueelle.
Yamato-valtion aikana syntyi pohja maan poliittiselle ja yhteiskunnalliselle järjestelmälle. 300-luvun loppuun mennessä Yamato oli vakiintunut kuningaskunta, joka oli yhteydessä Kiinaan ja Koreaan, erityisesti Baekjeen. Kiinan korkeakulttuurin tuotteet tulivat Japaniin Korean niemimaan kautta. Ulkomaiset oppineet ja maahanmuuttajat toivat maahan tekniikkaa, kiinan kirjoitusjärjestelmän ja kungfutselaisuuden. Valtataistelussa Korean niemimaasta Yamato liittoutui 300-luvulla eteläkorealaisen Baekjen kanssa. Kiinnostus Korean aluetta kohtaan syntyi ilmeisesti tekniikan ja raaka-aineiden, erityisesti raudan, tarpeesta.
Yamaton keskusvaltio alkoi taantua 500-luvulla, ja valta siirtyi paikallisille klaaneille, joista erityisesti Soga sai vaikutusvaltaa. Samaan aikaan buddhalaisuus levisi Japaniin Baekjesta. Se merkitsi äärettömän merkittävää vaikutusta Japanin korkeakulttuurin syntymiselle ja uutta kautta maan historiassa.

Yhteiskunta

Yamaton yhteiskunta jakautui kolmeen pääryhmään. Ujit olivat yläluokkaa, jonka on ajateltu syntyneen alkuperäisistä maatalousyhteisöistä. 400-lukuun mennessä uji-ryhmät sitoutuivat Yamaton hallitsijaan taloudellisesti ja uskonnollisesti, ja hallitsija nimitti päälliköt niistä voimakkaimmille. Bet olivat vuorostaan klaanityyppisiä ammattiyhteisöjä, jotka valmistivat esimerkiksi keramiikkaa, kalastivat tai viljelivät riisiä. Alimpana oli yatsuko-ryhmä. Sen muodostivat palvelijoina toimineet orjat, jotka käsittivät mahdollisesti noin viisi prosenttia japanilaisista.
Puhkuri

Oireet

Puhkurin selkeimpiä oireita ovat hevosen jatkuva yskä sekä työläs uloshengitys. Hevosen keuhkoihin kerääntyy limaa, mikä aiheuttaa hengitysvaikeudet. Limaa saattaa tulla ulos sierainten kautta, eli hevonen on räkäinen. Pitkälle edenneessä puhkurissa hevosen kupeisiin kehittyy silmin nähtävä viisto ura, puhkurinviiva, joka johtuu hevosen työlääseen hengitykseensä käyttämien vatsalihasten ylikehittymisestä.   
Yleensä oireet ovat pahimmillaan keväällä siitepölyaikaan, koska hevonen reagoi allergisesti kaikenlaiseen pölyyn. Oireita voidaan lievittää erilaisilla limaa irrottavilla tai hengitysteitä laajentavilla valmisteilla. Varsinaisena lääkkeenä oireisiin voidaan käyttää kortisonia. Jatkuva kortisonin käyttö ei kuitenkaan ole suositeltavaa. 
Parantavaa hoitoa puhkuriin ei ole. Tehokkain keino oireiden pitämiseen kurissa on hevosen pitäminen mahdollisimman paljon ulkona, esimerkiksi pihattotallissa.

Syyt

Puhkuri saattaa liittyä talli-ilmaan tai esimerkiksi pölyiseen tai homeiseen rehuun. Periaatteessa puhkuri on jatkuva hengitystieinfektio, ihmisen astman tapaan. Huonolaatuisessa talli-ilmassa sekä rehussa on mikrobeja ja hiukkasia, jotka ärsyttävät hengitysteitä ja pahentavat tulehdusreaktiota. Puhkuria sairastavan hevosen ruokinnassa onkin kiinnitettävä huomiota rehun laatuun. Pölyävää heinää ei tule syöttää, tai se on ensin kasteltava märäksi, jolloin hevonen ei syödessään hengitä pölyä. Homeista heinää ei saa koskaan syöttää hevoselle, kärsi se puhkurista tai ei.
Crossover (musiikki)

Crossover-termi liitetään yleensä päämerkityksessään musiikkiteoksiin tai musiikin esittäjiin, jotka on sijoitettu kahdelle tai useammalle erilaista musiikkimakua tai tyylilajia edustavalle levylistalla. Jos toisella listalla on yhdistettyjä tyylilajeja, kuten Hot 100 -listalla, teosta ei pidetä crossoverina.
Joissakin yhteyksissä crossover-termi saattaa sisältää negatiivisia sivumerkityksiä viittaamalla musiikin omaleimaisten ominaispiirteiden sovittamiseen enemmän suurten kuuntelijajoukkojen makua miellyttäviksi.
Crossover -termillä on totuttu kuvaamaan artistia, joka on omaksunut musiikkiinsa voimakkaasti klassisia vaikutteita, mutta joiden musiikissa on pohjimmiltaan helposti lähestyttävä ja populaari sointi tai suurelle yleisölle helposti markkinoitavissa oleva muoto.
Mäkitervakko

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen mäkitervakko kasvattaa pystyn, 20–50 cm korkean varren. Tummanpunaruskeat varret ovat nivelvälien alapuolelta tahmean nesteen peitossa. Lehdet ovat tasasoukan suikeita, lehtityven laidat ovat valkokarvaisia. Noin 10 cm pitkä runsaskukkainen kukinto on terttumainen. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on yhdislehtinen, ulkoverhiötön ja kooltaan 10–15 mm. Tummanpunaiset terälehdet ovat lisäteriöllisiä, ehyt- tai lanttokärkisiä sekä hieman nirhalaitaisia. Pituudeltaan ne ovat 5–9 mm pitkiä. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Mäkitervakko kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on viisiliuskaisesti aukeava kota.
Mäkitervakon lähisukuinen pikkutervakko (L. alpina) muistuttaa lajia paljon, mutta on sitä matalampi eikä sen varsi ole tahmea. Lajit voivat risteytyä keskenään niiden yhteisillä kasvupaikoilla.
Kukkiva mäkitervakko muistuttaa myös yleistä puna-ailakkia (Silene dioica). Kasvit erottaa toisistaan esimerkiksi siitä, että mäkitervakon kukinto on tiheämpi ja puna-ailakin varsi ei ole tahmea.

Levinneisyys

Mäkitervakkon päälevinneisyysalue ulottuu Alpeilta Balkanin läpi Pohjois-Kreikkaan, Bulgariaan, Romaniaan ja edelleen Ukrainan kautta Keski-Venäjälle. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin saakka. Satunnaisemmin lajia tavataan suurimmassa osassa Länsi-Eurooppaa Pohjois-Saksasta Espanjaan ja Britteinsaarille, Italiassa, Kaukasuksen alueella ja Fennoskandian pohjoisosissa. Suomessa mäkitervakkoa kasvaa lähinnä Etelä- ja Keski-Suomessa, jossa se on alkuperäislaji. Tulokaslajina sitä kasvaa Etelä-Lappia myöten. Runsaimmillaan laji on maan eteläosissa.

Elinympäristö

Mäkitervakko on kuivien ja aurinkoisten kasvupaikkojen laji. Se viihtyy kuivilla kallioilla ja mäenrinteillä, hiekkaisilla rinne- ja ketoniityillä sekä tien- ja radanvarsilla.
Sultans of Swing

Musiikillinen rakenne

"Sultans of Swingin" sävellaji on d-molli, ja se myös alkaa ja varsin pitkälle rakentuu kyseisen soinnun ympärille. Kappale alkaa d-mollisoinnulla ja laskeutuu siitä seuraavasti: C-Bb-A(+7), samalla tavalla kuin tutumpi Am-G-F-E -sointujärjestys, jota käytetään usein esim. flamencossa. Kappaleen intervallijärjestys on siis sama kuin yllä mainitussa a-molli-kierrossa (1-7-6-5,
juurisävel-septimi-seksti-kvintti). Säkeistöjen kakkososa alkaa F-soinnusta ja etenee sitten seuraavalla tavalla: C-Bb-Dm. Väliosien sointukulku on seuraavanlainen: Dm-Dm-C-Bb-Bb-C. Tästä huomaa, että kappale on varsin yksinkertainen ja rakentuu vain sävellajin omista soinnuista. Kappaleen tahtilaji on 4/4.
Alankomaiden kuntien vaakunat

Tässä artikkelissa ovat Alankomaiden kuntien vaakunat. Merkintä  tarkoittaa, ettei kunnalla ole vaakunaa, ja merkintä  tarkoittaa, ettei vaakuna ole tiedossa.

Erityisasemassa olevat kunnat

Erityisasemassa olevat kunnat sijaitsevat Karibialla.
Rastaat

Muuta

Monta aiemmin rastaisiin luettua sukua luetaan uuden luokituksen mukaan sieppojen heimoon. Näitä sukuja ovat muun muassa kivitaskut, leppälinnut ja satakielet, ja niihin sukuihin kuuluvat linnut ovat tyypillisesti huomattavasti pienempiä kuin rastaat.
Tiffauges

Tiffauges on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 328 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Tiffaugesin pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Elbe–Lyypekki-kanava

Elbe–Lyypekki-kanava on kanava Saksan pohjoisimmassa osavaltiossa Schleswig-Holsteinissa. Se yhdistää Elben ja Traven joet, muodostaen näin väylän Lyypekin kaupungista Itämerelle. Kanava on 67 kilometriä pitkä, ja sen pohjoisena pääteasemana toimii Lyypekki, kun taas eteläinen pääteasema on Lauenburg. Kanavan edeltäjä oli Stecknitzin kanava, jonka se korvasi vuonna 1900.
Hyveistä ja paheista

Hyveistä ja paheista (lat. De virtutibus et vitiis) on Aristoteleen lyhyt etiikkaa käsittelevä tutkielma. Nimensä mukaisesti se käsittelee inhimillisiä hyveitä ja paheita, ja se liittyy hyvin läheisesti Nikomakhoksen etiikassa esitettyyn saman aiheen käsittelyyn. Aristoteleen mainitsemia hyveitä ovat muiden muassa viisaus, oikeudenmukaisuus, urhoollisuus, kohtuullisuus ja itsehillintä. Paheisiin kuuluvat näiden vastakohdat, kuten typeryys, väärämielisyys, raukkamaisuus, liiallisuus ja kaikenlainen itsehillinnän menettäminen.
Warpath (Transformers)

The Transformers

Warpah on intoileva ja äänekäs soturi, joka vaikuttaa suorastaan nauttivan taistelemisesta ja ampumisesta.

Transformers: War for Cybertron

Transformers: War for Cybertronissa Warpath on Optimus Primen ja Ironhiden ohella yksi Autobottikampanjan kolmannessa tasossa käytössä olevista pelihahmoista.

Transformers: Dark of the Moon

Transformers: Dark of the Moon -videopelissä Warpath on pomovastuksena kampanjatilan kuudennessa tasossa sekä pelattava hahmo moninpelitilassa.

Transformers: fall of cybertron

Warpath ja optimus prime (pelaaja) puolustivat hermokeskusta jonne percepceptor ja muutama muu autobotti oli jäänyt jumiin. Päihitettyään decepticonit optimus lähetti warpathin järjestelemään arkin puolustuksia.

Transformers animated

Warpath on cybertronilaisen eliitti kaartin jäsen joka ilmoittautui yoketronille. Warpath on usein vähän liian kovakouraninen sota vangeilleen. Cybertronin sodassa warpath komensi autobotti joukkoa joista oilslick tappoi suurimman osan kosmisella ruosteella. Hän vei nuoren prowlin yoketronille kun tämä yritti kieltäytyä sodasta. Prowl härnäsi warpathia ja tämä aikoi teloittaa prowlin kunnes yoketron sanoi warpathille että hänellä oli asia hallinnassa. Myöhemmin lockdown niminen petturi tappoi yoketronin. Sodan lopussa iaconin taistelussa warpathia osui selkään ja hän haavottui pahasti. Warpath selvisi ja vuosia myöhemmin hänet nähtiin väkijoukossa sentinel primen tervetulias juhlassa.
Kilroy sen teki

Tuotanto

Kilroy sen teki oli seitsemäs Hilja Valtosen romaaneihin perustuva elokuva. Elokuvan nimi juontuu alkuperältään tuntemattomasta amerikkalaisesta sanonnasta Kilroy was here (Kilroy kävi täällä), jolla viitataan tuntemattomaan tekijään. Suomeen sanonta levisi todennäköisesti sarjakuvien kautta.
Kirjassa tapahtuma-ajankohta on kesä, elokuvassa talvi. Elokuvan teko aloitettiin marraskuussa 1947 ja seuraavassa maaliskuussa elokuva oli ensi-illassa. Lea Joutseno teki tässä viimeisen elokuvaroolinsa.

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva ja ohjaus saivat kahdenlaista kritiikkiä. Filmin ansioiksi luonnehdittiin ”pirteää vauhdikkuutta ja nasevia repliikkejä”. Toisen arvostelijan mukaan ”hiljavaltosmainen” komedia sisältää iloisia ja pirtsakoita rasavillityttöjä, piippua polttavia nuoria agronomeja, mielisteleviä kaupunkilaisnuorukaisia ja suulaita kotiapulaisia. Juonta sen sijaan kuvailtiin yleensä teennäiseksi ja mitättömäksi, mutta kiitosta toi tyylikkään komediallisen sävyn säilyminen. Myös filmin päädaamien muotipiireissä liikkuvaa pukeutumista arvosteltiin.
Näyttelijät ja etenkin Lea Joutseno saivat rooleistaan tunnustusta.
Myöhemmin eräs kriitikko pitää elokuvaa paperinohuna komediana, joka koostuu sattumanvaraisista väärinkäsityksistä.

Juoni

Nuori muotisuunnittelija Ulla Järvinen (Joutseno) palaa työmatkalta Ruotsista pettyäkseen, koska ompelimon johtaja on sillä aikaa kihlannut hänen poikaystävänsä (Kullervo Kalske). Ulla saa sähkösanoman, jonka mukaan hänen tätinsä on kuollut ja hän on perinyt ison kartanon. Hän matkaa talvella kartanoon, jonka täti on kuitenkin myynyt jo vuosia sitten. Vähitellen selviää, ettei tämä olekaan kuollut. Tädin perintöä kärkkyy silti yksi ja toinen, muun muassa entinen poikaystävä. Ullaa auttaa hänen kämppäkaverinsa Leila (Ritva Arvelo). Jo alussa Joel Rinteen esittämä agronomi Yrjö Haara tulee juoneen mukaan romanttisena sankarina. Lopussa useimpien väärinkäsitysten selvittyä Ulla lähtee takaisin kohti Helsinkiä, mutta Haara pysäyttää junan.