google/wiki40b huggingface dataset:
Uno Albrecht

Anton Uno Albrecht (22. tammikuuta 1866 Loviisa – 31. joulukuuta 1939 Helsinki) oli teknillisen korkeakoulun mekaanisen teknologian professori.
Albrecht kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1885 ja valmistui insinööriksi polyteknillisestä opistosta 1889. Lisäoppia hän hankki opintomatkoillaan, joita hän teki Ruotsiin ja Saksaan 1895, Saksaan ja Itävaltaan 1898, Ranskaan 1900, Alankomaihin 1907 ja Saksaan 1928.
Uno Albrecht aloitti työuransa Varkauden tehtaan apulaisinsinöörinä 1890–1892 ja siirtyi konepajan johtajaksi 1892–1894. Varkaudesta hän siirtyi Oulun teknillisen koulun opettajaksi vuosiksi 1894–1896 ja sieltä Helsinkiin polyteknillisen opiston mekaanisen teknologian opettajaksi 1896–1898. Albrechtin seuraava työ oli toimiminen Lars Krogius ja kumpp. höyryveneliikkeen insinöörinä 1898–1906 ja samalla Helsingin teollisuuskoulun mekaanisen teknologian opettajana 1897–1908. Teknillisen korkeakoulun mekaanisen teknologian professorina hän toimi 1908–1936, koneinsinööriosaston johtajana 1901–1910 ja 1913–1922 sekä korkeakoulun vararehtorina 1908–1910 ja rehtorina 1910–1913. Lisäksi hän toimi polyteknillisen osaston paperinkoetuslaitoksen ja teknillisen korkeakoulun aineenkoetuslaitoksen kolmannen osaston johtajana vuodesta 1896 eteenpäin. Ehtipä hän hoitaa teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden opetusta 1908–1911 ja 1918–1919.
Albrechtin sivutoimia olivat muun muassa Aineenkoetuslaitoksen johtokunnan puheenjohtajuus vuodesta 1908 eteenpäin, Tekniska Föreningen i Finlandin puheenjohtajuus 1910 ja 1915 sekä Suomen paperi-insinöörien yhdistyksen johtokunnan sihteerinä ja rahastonhoitajana toimiminen 1917–1924. Hänen tarmonsa riitti myös eri komiteoissa ja lautakunnissa toimimiseen; hän oli esimerkiksi virallista paperia koskevien määräysten muuttamiskomitean puheenjohtaja 1912.
Strategos

Muut kreikkalaiset strategokset

Myös muilla kreikkalaisilla kaupunkivaltioilla tai valtioliitoilla oli tapana valita strategoksia. Tunnetuin näistä oli ehkä Akhaian liitto, jonka joukkoja johti strategos vuosina 256 eaa. – 146 eaa.
Nikolai Karpov

Vehmaisten Urheilijat

Nikolai Karpov oli Vehmaisten Urheilijoiden pelaaja-valmentaja kaudella 1967–1968 Suomensarjassa. Hänestä tuli ensimmäinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, joka siirtyi rautaesiripun taakse länteen. Kausi oli sensaatiomainen, sillä kauden päätteeksi tamperelainen kaupunginosajoukkue Vehmaisten Urheilijat nousi jääkiekon SM-sarjaan.
Kalervo Kujala

Kalervo Kujala (1927–1998) oli ruotsinsuomalainen kirjailija. Hän julkaisi yhdeksän teosta sekä useita novelleja, pakinoita, lehtirunoja omalla nimellään ja eri nimimerkeillä. Hänen romaaneihinsa kuuluvat muun muassa Kun Ruotsi pysähtyi (1977) ja Kielon jäähyväiset (1997).
Saint Eliasin vuoret

Saint Eliasin vuoret (engl. Saint Elias Mountains) on vuorijono Pohjois-Amerikassa. Se sijaitsee Yhdysvaltain Alaskan ja Kanadalle kuuluvien Yukonin ja Brittiläisen Kolumbian alueilla. Vuorijono on osa Wrangell-St. Eliasin ja Glacier Bayn kansallispuistoja Yhdysvalloissa ja Kluanen kansallispuistoa Kanadassa. Vuorijonon korkein huippu on 5 959 metrinen Mount Logan, joka on Kanadan korkein vuori.
Hoikkalori

Ulkonäkö ja koko

Nimensä mukaisesti hoikkalori on pieni ja hoikka kädellinen eläin, jonka tunnistaa suurista silmistä, pitkistä raajoista, kehittyneistä peukaloista, suurista korvista sekä siitä, ettei sillä ole häntää. Ruumiin koko on noin 116-170 mm ja paino keskimäärin 103-172 g. Turkin väri on tummanharmaa, mutta joukossa on myös hopeanvärisiä karvoja. Kasvojen karvoitus on tumma ja silmien välissä kulkee pystysuunnassa vaaleampi alue.

Käytös ja ravinto

Lorit elävät jopa 17-vuotiaiksi. Ne elävät pienissä ryhmissä, johon kuuluu naaraita, uroksia sekä nuoria yksilöitä. Ne kokoontuvat päivittäin muutamien tuntien ajaksi nukkumaan ja leikkimään yhdessä.
Täysikasvuiset yksilöt metsästävät yksittäin ja ravinto koostuu hyönteisistä, liskoista, linnunmunista ja joskus myös marjoista, lehdistä ja selkärangattomista eläimistä. Pesä tehdään lehdistä ja oksista tai vaihtoehtoisesti pesänä voi toimia myös ontto puu tai vastaava turvallinen paikka.

Lisääntyminen

Lorit lisääntyvät ympäri vuoden. Tiineys kestää 166-169 päivää, jonka jälkeen naaras synnyttää yhden tai kaksi poikasta. Naaras hoitaa poikasia 6-7 kuukautta. Lorit voivat elää luonnossa jopa 18 vuoden ikäisiksi.
Luis Mariano Montemayor

Luis Mariano Montemayor (s. 16. maaliskuuta 1956 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Buenos Airesin arkkihiippakuntaan Juan Carlos Aramburu 15. marraskuuta 1985. Hänet nimitettiin Illicin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Senegaliin ja Kap Verdelle 19. kesäkuuta 2008. Lisäksi hän sai samalla nimityksen apostoliseksi delegaatiksi Mauritaniaan. Montemayorin konsekroi 6. elokuuta Dominique François Joseph Mamberti, jota avustivat Jorge Mario Bergoglio ja Eduardo Maria Taussig.
Aiempien nimitystensä lisäksi Montemayor sai 17. syyskuuta 2008 vielä nimityksen nuntiukseksi Guinea-Bissauhun.
Undu laht

Maantietoa

Järven pinta-ala on 227 ha (hehtaaria) ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja kilometrin leveä. Saaria on yli 20, joista kahden moreenipohjaisen saaren yhteinen pinta-ala on 3 ha. Suurin saari on 450 metriä pitkä Rooglaid ja pohjoiuspäässä järveä sijaitsee 260 metriä pitkä nimetön saari. Useimmat saaret ovat mutasaaria, jotka ovat ruohikkoisia ja näkyvät selvästi matalan veden aikana. Järven rantaviivan pituus on 16,7 kilometriä.
Järvi on erotettu merestä 150 metrisellä padolla, joka tukkii lahdensuun suonalaiselta vedenvirrtaukselta. Järvialtaasta on kaivettu oja ja kanava, jota pitkin makea- ja merivesi voivat virrata sisälle ja ulos järvestä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (viroksi rannikujärv (mereveega ajutiselt ühenduses olev veekogu)). Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, koska veden suolapitoisuus on lievästi koholla (viroksi halotroofne tai soolatoiteline, HA).
Liberty Alliance

Liberty Alliance tai Project Liberty on standardisoimisjärjestö, joka kehittää federoituun identiteetinhallintaan tarkoitettuja Web Service-standardeja. Järjestön standardeja voidaan käyttää organisaatioiden sisäiseen tai niiden väliseen käyttäjäntunnistukseen. Liberty Alliancen tarkoitus on mahdollistaa käyttäjän kirjaantuminen sisään yhteen palveluun ja tämän jälkeen käyttää useiden samaan luottamusverkostoon kuuluvia palveluita.
Ville Vähämäki

Poliittinen ura

Vähämäki oli ensimmäistä kertaa ehdolla vuoden 2003 eduskuntavaaleissa sitoutumattomana perussuomalaisten listalla ja liittyi puolueeseen vuonna 2004. Hän oli Vimpelin teknisen lautakunnan puheenjohtaja 2004–2008. Perussuomalaisiin Nuoriin Vähämäki liittyi vuonna 2005 ja toimi kaksi vuotta varapuheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä vuoden 2011 loppuun. Hän on toiminut myös perussuomalaisten puoluevaltuustossa ja puoluehallituksessa.
Vähämäki oli ehdolla eduskuntaan perussuomalaisten listalta ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 2007, mutta ei tullut 243 äänellä valituksi. Vaaleissa 2011 hän sai 5 534 ääntä Oulun vaalipiiristä ja hänet valittiin kansanedustajaksi. Hän uusi paikkansa vuoden 2015 vaaleissa saaden 3 798 ääntä. Vuoden 2019 vaaleissa Vähämäki keräsi 5 074 ääntä, mikä riitti valituksi tulemiseen.
Kunnallisvaaleissa 2008 Vähämäki valittiin 325 äänellä Oulun kaupunginvaltuustoon. Vähämäki oli valtuuston 4. varapuheenjohtaja 2011–2012. Hän uusi valtuustopaikkansa vaaleissa 2012 saaden Oulussa 643 ääntä. Kuntavaaleissa 2017 Vähämäki valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 364 äänellä.

Yksityiselämä

Vähämäellä ei ole lapsia. Hän kuuluu evankelis-luterilaiseen kirkkoon.
Riika-areena

Liikenne

Riika-areenalle pääsee keskustasta johdinautoilla numero 3, 5 ja 25. Tavallisista busseista hallille kulkevat numerot 9, 11 ja 33. Keskustasta tultaessa lähimmän pysäkin nimi on A.Briana iela. Hallille voi myös saapua omalla autolla, parkkilippu ottelun ajaksi maksaa vajaa 6 euroa.
Star Trek: Avaruusmatka

Tarina

Tarinassa Maata lähestyy uhkaava vieras voima, joka tuhoaa tieltään kaikkea, jopa pelättyjen klingonien aluksia. Maan pelastamiselle on niukalti vaihtoehtoja. USS Enterprisen vanha miehistö kootaan jälleen yhteen, ja amiraaliksi kohonnut James T. Kirk palaa komentoon kolmen vuoden tauon jälkeen.
Paljon on muuttunut: hoitaja Chapel (Barrett) on nykyisin lääkäri; tohtori McCoy on entisenlainen vastarannan kiiski ja suostuu tulemaan matkaan vasta pitkän maanittelun jälkeen – haukkuen kaiken uuden varustuksen pataluhaksi. 
Samoin Mr. Spock tulee mukaan varsin myöhään: hän on ollut kotiplaneetallaan opiskelemassa kolinahria eli Surakin filosofian syvintä ydintä. Telepaattinen yhteys Maata lähestyvään uhkaan saa hänet kuitenkin kieltäytymään ottamasta vastaan opiskelunsa huippua, täydellisen loogisuuden tunnusta, jota hän on niin kovin tavoitellut; Spock päättää hylätä opintonsa ja palata Enterpriselle.
Mitä lähemmäs Enterprise miehistöineen uhkaa pääsee, sitä enemmän se paljastaa itsestään. Se kaappaa navigaattori Ilian ja palauttaa tämän keinotekoisena kopiona Enterpriselle tutkimaan alusta ja sen miehistöä. "Ilia" kertoo olevansa V'Gerin yhteyshenkilö. Lopulta käy ilmi, että tuhoajan ytimessä onkin Maasta aikoinaan avaruuteen lähetetty Voyager 6-luotain. Monivaiheisen kulkunsa aikana laite on kokenut suuria mullistuksia. Niiden jäljiltä sille on kehittynyt tietoisuus ja siitä on muokkaantunut eräänlainen suuri lapsi, joka etsii vastauksia olemassaololleen tuhoisin tavoin.
Joidenkin kriitikoiden mukaan tarinan ydin on saatu Arthur C. Clarken romaanista Uhka avaruudesta (1972).
Jaakko III

Jaakko III (1451/1452 – 11. kesäkuuta 1488) oli Skotlannin kuningas vuosina 1460–1488.  Hän oli edeltäjänsä, kuningas Jaakko II:n poika. Jaakko III oli epäsuosittu ja aikaansaamaton hallitsija, sillä hän oli epäoikeudenmukainen, tavoitteli liittolaisuutta vanhan vihollisen Englannin kanssa ja oli huonoissa väleissä lähes kaikkien läheistensä kanssa. Hänen mainettaan Skotlannin ensimmäisenä renessanssikuninkaana on ajoittain liioiteltu, sillä vaikka Jaakkoa hallituskautenaan moitittiin tämän kiinnostuksesta ennemmin musiikkiin kuin metsästykseen ja sodankäyntiin, oli hänen seuraajissaan vielä enemmän renessanssin ajan hallitsijan piirteitä.
Heinäkuussa 1469 Jaakko avioitui Margaret Tanskalaisen kanssa Edinburghissa. He saivat kolme poikaa, joista vanhin oli tuleva Skotlannin kuningas Jaakko IV.
Henny Waljus

Henny Amalia Waljus (myös Valjus, oik. Waljus-Edelmann; 15. syyskuuta 1906 Liperi – 29. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka oli tunnustettu kansannaisten ja vanhojenpiikojen virtuoosimainen esittäjä.
Waljus oli tunnettu teatterinäyttelijä, joka teki pitkän ja merkittävän uran Suomen Kansallisteatterissa. Hänellä oli paljon vanhanpiian rooleja niin teatterissa kuin elokuvissakin, joissa hän esiintyi kaikkiaan noin nelisenkymmentä kertaa.
Waljuksen ensimmäinen elokuvarooli oli viiksekäs nainen junassa elokuvassa Rovastin häämatkat (1931). Hänet muistetaan etenkin roolistaan leskirouva Alma Skrofina Mika Waltarin romaaniin pohjautuvassa rikoselokuvassa Kaasua, komisario Palmu! (1961). Hänellä oli nimiosa Kersti Bergrothin karjalaisidyllin Anu ja Mikko ensimmäisessä elokuvasovituksessa vuodelta 1940. Waljus esiintyi myös esimerkiksi elokuvissa Linnaisten vihreä kamari (1945), Ruusu ja kulkuri (1948), Katupeilin takana (1949), Ratavartijan kaunis Inkeri (1950), Niskavuoren Aarne (1954), Jokin ihmisessä (1956), Kankkulan kaivolla (1960) ja Pikku Pietarin piha (1961). 1960-luvulla Waljus näytteli äitiä televisiosarjassa Tuulensuun tuvassa.
Henny Waljus sai Pro Finlandia -mitalin 1958. Kansallisteatterista hän jäi eläkkeelle vuonna 1977. Hän kuoli 84-vuotiaana, ja hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle kortteliin 10-17-232.
Waljuksen isä oli polvijärveläinen seppä ja ilmailun pioneeri Adam Wallius.
George Tenet

George Tenet (s. 5. tammikuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen keskustiedustelun johtaja CIA:ssa ja diplomatian professori Georgetownin yliopistossa. Hän toimitti virkaansa CIA:n johdossa vuodesta 1997 vuoteen 2004, toiseksi pisimpään Allen Dullesin jälkeen, ja oli yksi harvoista johtajista, joka on palvellut molempien puolueiden vallassaolon aikaan.
Vuonna 2008 hänestä tuli Allen & Company -investointipankin johtaja.
Levytuottajat

Levytuottajat tuottavat

Musiikki-Fazerilla juuri lopettanut Salmi otti myös joukon artisteja mm. Irwin Goodmanin, Hannen, Kai Hyttisen ja Gulliverin, jotka kaikki levyttivät vuonna 1978 Levytuottajille albumin. Tuon vuoden Vesa-Matti Loirin Eino Leino -levyn myyntiluvut ylittivät vuonna 1980 platinalevyn vaadittavan 50 000 kappaleen rajan. Myöhemmin albumia myytiin jo noin 120 000 kappaletta. Vuoden 1980 menestynein julkaisu oli Vesa-Matti Loirin Eino Leino 2 -albumi, jota vuoteen 1987 mennessä myytiin 50 000 kappaleen platinalevyn verran. Vuonna 1981 julkaistu Taito Vainion Kultainen harmonikka ylitti 25 000 kappaleen kultalevyrajan ja Jörgen Petersenin Kultainen trumpetti 50 000 kappaleen platinarajan. Irwin Goodman teki komean paluun vuonna 1984 menestyslevyllä Härmäläinen perusjuntti. Vuonna 1986 Levytuottajien toiminta näivettyi lähes olemattomiin. Rinnalle olikin jo perustettu menestyvä Flamingo Music -yhtiö, jonka Flamingo-levymerkillä toiminta virkistyi.

Levytuottajien tuotanto myydään

Virallisesti Flamingo Musicin ja Levytuottajien yritystoiminta ajettiin alas vuonna 1996. Valtaosa katalogista myytiin Warner Music Finland Oy:lle, mutta esim. Reijo Taipaleen, Kirkan, Kim Lönnholmin ja Samuli Edelmannin oikeudet päätyivät BMG:n kautta Sony Musicille sekä Puolikuun ja Edu Kettusen oikeudet Universal Musicille. Lisäksi osa lasten- ja joululauluja on päätynyt Poptorin omistukseen.
Yhtiön toiminta lakkasi vuonna 1998.
Emily Rios

Emily Rios (s. 27. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi pääroolin (Magdalena) esittäjänä elokuvassa Quinceañera (2006). Hänellä oli myös pieni sivurooli sarjassa Breaking Bad. 
Rios oli vuonna 2007 ehdolla Young Artist Awardin saajaksi.

Tausta

Rios syntyi ja kasvoi Kaliforniassa. Hänen meksikolaiset vanhempansa kasvattivat hänet Jehovan todistajien uskon mukaisesti.

Henkilökohtainen elämä

Rios on avoimesti lesbo.
Tytti ja Titti

Tytti (engl. Melody) ja Titti (engl. Millie tai Melinda) ovat Disneyn eläinmaailmassa toisinaan seikkailevat Minni Hiiren veljentyttäret (engl. niece).
Eri yhteyksissä Minnillä esiintyy yksi tai kaksi veljentytärtä. Esimerkiksi sarjakuvapiirtäjä Paul Murryn piirtämissä Mikki Hiiri -sarjoissa veljentyttäriä on kaksi: kaksoset Melody ja Millie, jotka joskus esiintyvät myös nimillä Pammy ja Tammy, kun Murry unohti jo antaneensa heille nimet. Murryn ensimmäinen Melody ja Millie -tarina on vuodelta 1963. Minnin sukulaistytöt muodostavat tavallaan peilikuvan Mikin sisarenpojille Mortille ja Vertille.
Minnin veljentytärten historia on monipolvinen, sillä eri Disney-taiteilijat ovat vuosikymmenien kuluessa luoneet omia sivuhenkilöitään. Maisie, ajallisesti ensimmäinen Minnin useista veljentytärhahmoista, näyttäytyy jo vuoden 1934 lyhytanimaatiossa "Gulliver Mickey". Eräässä 1940-luvulta olevassa tarinassa esiintyy peräti kolmoset Dolly, Polly ja Molly.
U-194

U-194 (S-194) oli neuvostoliittolainen Whiskey-luokan sukellusvene. Se valmistui vuonna 1957, palveli Neuvostoliiton Itämeren laivastossa vuoteen 1989 saakka ja poistettiin käytöstä vuonna 1991. Tämän jälkeen alus oli näytteillä Suomessa ja Ruotsissa, jolloin siihen tutustui noin 550 000 ihmistä.

Matka Suomessa

Alus tuotiin Suomeen romutettavaksi ja se odotti kohtaloaan Rosalassa, Hiittisten saaristossa. Sieltä sen hankki omistukseensa porilainen liikemies Timo Wallin vuonna 1993 tarkoituksenaan tehdä siitä matkailunähtävyys. Alus kunnostettiin Uudessakaupungissa, josta se uitettiin Rauman kautta Poriin. Sukellusvene oli yleisön nähtävänä Porin Mäntyluodossa yhden viikonlopun ajan, jolloin siihen tutustui noin 5000 kävijää. Alus piti viedä seuraavaksi näytteille Yyterin juhannusjuhliin vuonna 1994, mutta myrsky esti hinaamisen. Myöhemmin samana vuonna se siirrettiin Vaasaan, jossa se oli seuraavan kerran näytteillä.

Matka Ruotsissa

Lokakuussa 1994 sukellusvene kuljetettiin Merenkurkun yli Ruotsin Uumajaan, missä se kokosi jälleen suuren kävijämäärän. Sukellusvene oli vuonna 1981 Ruotsin rannikolla karille ajaneen U 137 -sukellusveneen sisaralus. Tapahtuma sai aikanaan suuren huomion ja ruotsalaisten mielenkiinto neuvostoliittolaisia sukellusveneitä kohtaan oli yhä suurta. Tämän jälkeen alus kuljetettiin Örnsköldsvikin, Sundsvallin ja Gävlen kautta Tukholmaan. Siellä se asetettiin näytteille Vasa-museon vierelle vuonna 1995. Samalla paikalla se oli seuraavat neljä vuotta, vuoteen 1999 saakka, jolloin alus häädettiin pois Tukholmasta. Sukellusvene siirrettiin Norrköpingkiin, missä sitä yritettiin myydä neljän miljoonan Norjan kruunun hintaan. Kauppoja ei syntynyt, ja aluksen seuraavat satamat olivat vuonna 2000 Kalmar sekä vuonna 2003 Helsingborg. Sukellusvene sai siellä taas osakseen vastustusta, joten se päätettiin siirtää Landskronaan vuonna 2004 sekä laittaa jälleen myyntiin. Tällä kertaa hinta oli 250 000 euroa. Lopulta vuonna 2007 alus myytiin Thaimaahan.

Sukellusveneen uppoaminen

Alus käytettiin myynnin jälkeen korjattavana Puolan Szczecinissä. Sieltä uusi omistaja lähti hinauttamaan alusta kohti Bangkokissa sijaitsevaa museota, kun se 5. helmikuuta 2007 otti vettä sisäänsä ja upposi Tanskan edustalle, noin 50 kilometriä Thyborønista länteen.
Annikki Piukka

Edla Paajanen, kirjailijanimi Annikki Piukka (4. elokuuta 1889 Parikkala – 18. helmikuuta 1958 Imatra) oli suomalainen kirjailija.
Kaliumhydridi

Käyttö

Kaliumhydridiä voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä pelkistimenä ja emäksenä. Vaikka reaktiot käytettäessä kaliumhydridiä ovat nopeita ja hyvin selektiivisiä, on sen käytettävyys mineraaliöljydispersion vuoksi huono. Tämän vuoksi emäksenä käytetään usein natriumhydridiä, kalium-tert-butoksidia tai n-butyylilitiumia. Yhdisteen käytettävyyttä voidaan parantaa valmistamalla parafiinihomogenaatti, jossa on 50 massaprosenttia kaliumhydridiä. Tällaisena sitä voidaan käyttää muun muassa valmistettaessa ylidejä sekä Witig-kondensaatiossa aldehydien kondensoinnissa, jolloin Z- eli cis-isomeerinen muoto on tuotteessa vallitseva.
Roger Caillois

Roger Caillois (3. maaliskuuta 1913 Reims Ranska – 21. joulukuuta 1978 Kremlin-Bicêtre Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, kriitikko, sosiologi ja Ranskan akatemian jäsen.

Elämäkerta

Roger Caillois kävi koko koulunsa Reimsissä ja asui koko ajan samassa osoitteessa 75 rue Hincmar. Hän saapui Pariisiin osallistuakseen École normale supérieuren pääsykokeisiin. Ensiksi hän osallistui valmistavaan opetukseen, jota antavat Pariisin keskeiset lukiot, ja vasta vuonna 1933 hän osallistui pääsykokeeseen ja pääsi opiskelemaan. Hän suoritti koulussa myös agregaation, jonka keskeinen osa oli kielioppi.
Vuonna 1937 hän perusti yhteistyössä Georges Bataillen ja Michel Leirisin kanssa yhteiskuntatieteellisen seuran ja keskustelufoorumin Collège de sociologie. Caillois tutustui vuonna 1938 argentiinalaiseen kirjailijaan ja mesenaattiin Vicrotia Ocampoon, joka kutsui Cailloisin Argentiinaan, jossa hän vietti toisen maailmansodan ajan. Sodan aikana hän johti Buenos Airesin Ranskan kulttuuri-instituuttia ja julkaisi aikakauslehteä Les Lettres françaises, jonka tekemisessä häntä avusti hänen ensimmäinen puolisonsa Yvette Billod. Caillois oli tavannut ensimmäisen puolisonsa Pariisissa käydessään valmistavaa koulua 1930-luvun alkuvuosina. Avioparilla oli yhteinen tytär. Yvette oli saapunut Argentiinaan vuonna 1940.
Palattuaan Ranskaan hän toimi Gallimard-kustantamon työntekijänä ja johti eteläamerikkalaiseen kirjallisuuteen keskittynyt kirjasarjaa La Croix du Sud. Hän myös käänsi argentiinalaisen kirjailijan Jorge Luis Borgesin kertomuksia. Kokoelmaan hän valitsi myös Pablo Nerudan ja Miguel Asturiasin teoksia. Lisäksi hän toimi vuodesta 1948 lähtien Unescon korkeana virkamiehenä ja oli ensiksi kirjallisen osaston päällikkö ja myöhemmin kulttuurien kehityksestä vastaava johtaja. Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1971, ja tässä tehtävässä hän seurasi professori Jérôme Carcopinoa.

Tuotanto

Caillois'n teos Les Jeux et les hommes on keskeinen osa leikin ja pelien tutkimuksen historiaa. Hänet tunnetaan myös pyhää koskevista kirjoituksistaan.
Hauli Bros

Hauli Bros on tamperelainen rock-yhtye, joka aloitti vuonna 1996. Yhtye soittaa ”harjurockia”, jossa kuuluu vahvasti manserockin perinteet.
Jess Cain

Jess Daniel Dennis Cain III (1926 Philadelphia, Pennsylvania – 14. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, joka isännöi bostonilaisen WHDH-radioaseman aamulähetyksiä 34 vuoden ajan.
Valmistuttuaan high schoolista Cain värvättiin armeijaan. Hän palveli toisessa maailmansodassa ja osallistui muun muassa Ardennien taisteluun. Hänet palkittiin urhoollisuusmitalílla hänen onnistuttuaan kutsumaan apujoukkoja vihollisen konekivääritulituksen kohteeksi joutuneelle yksikölleen ja useimmat yksikön miehistä pelastuivat, heidän joukossaan komppanian päällikkönä toiminut toisen maailmansodan aikana eniten kunniamerkkejä saanut yhdysvaltalainen Audie Murphy.
Sodan jälkeen Cain jatkoi jo high schoolissa alkanutta näyttelijänuraansa ja päätyi kahdeksi vuodeksi esiintymään Broadwaylle Stalag17 -näytelmään, jossa esiintyivät myös muun muassa Paul Newman, Steve McQueen ja Rod Steiger.
Näyttelijänuralta Cain siirtyi ensin opettamaan viestintää Notre Damen yliopistoon ja sieltä vuonna 1957 Bostoniin WHDH-radioasemalle, jolla hän toimi aina eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1991.
Jess Cain nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2008.
Mihrimah Sultan

Mihrimah Sultan (1522 Konstantinopoli – 1575 Konstantinopoli) oli Osmanien valtakunnan sulttaani Suleiman Suuren ja tämän vaimon Hurrem Sultanin ainoa yhteinen tytär. Hän oli yksi niin sanotun ”naisten sultanaatin” ajan vaikutusvaltaisista naisista.
Mihrimahin äiti Hurrem Sultan eli Roxelana oli aloittanut uuden vaikutusvaltaisten naisten aikakauden Osmanien valtakunnan huipulla. Naisten asemaa vahvisti se, että sulttaanit eivät luottaneet veljiinsä eivätkä välttämättä edes omiin poikiinsa. Hurrem naitti Mihrimahin liittolaiselleen, suurvisiiri Rüstem paššalle. Äitinsä kuoltua vuonna 1558 Mihrimahista tuli isänsä lähin neuvonantaja ja valtakunnan vaikutusvaltaisin nainen. Vuoden 1565 Maltan piirityksen on sanottu olleen Mihrimahin ajatus, ja hän myös rahoitti piirityksessä käytettyjen neljänsadan sotalaivan varustamisen. Hänen valtansa kasvoi entuudestaan, kun hänen isänsä kuoltua vuonna 1566 uudeksi sulttaaniksi tuli hänen heikkotahtoinen veljensä Selim II. Mihrimah säilytti asemansa vielä veljenpoikansa Murat III:n tultua valtaan, kunnes kuoli itse vuonna 1575.
Mihrimah oli myös yksi Osmanien valtakunnan varakkaimmista naisista. Hän perusti hyväntekeväisyyslaitoksia ja rakennutti useita monumentteja, mukaan lukien kaksi Konstantinopoliin rakennettua ja hänen mukaansa nimettyä kuninkaallista moskeijaa, Üsküdarin ja Edirnekapin moskeijat, jotka suunnitteli arkkitehti Sinan. Kuoltuaan Mihrimah haudattiin Suleimanin moskeijaan isänsä viereen.
Mihrimahilla ja Rüstemilla oli yksi tytär, Aysha Humashah Sultan.
Tervajärvi (Jämsä, Sammallahti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,6 metriä mpy.