google/wiki40b huggingface dataset:
2-metyylifuraani

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 2-metyylifuraani on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on miellyttävä haju. Yhdisteen kemialliset ominaisuudet ovat furaanin kaltaisia ja se voidaan esimerkiksi pelkistää vedyttämällä 2-metyylitetrahydrofuraaniksi.
Nykyisin kaikki käytettävä 2-metyylifuraani muodostuu sivutuotteena valmistettaessa furfuryylialkoholia furfuraalista. Katalyyttinä reaktiossa toimii kuparikromiitti (Cu₂Cr₂O₅). Yhdisteen valmistamiseksi on pyritty kehittämään selektiivisiä synteesireittejä furfuraalista ja furfuryylialkoholista. Tämän lisäksi 2-metyylifuraanin tuottamista bioteknisesti tutkitaan.
2-Metyylifuraania käytetään orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa 2-metyylitetrahydrofuraania, klorokiinia, 5-metyylifurfuraalia, 3-asetyyli-1-propanolia ja typpeä ja rikkiä sisältäviä heterosyklisiä yhdisteitä. Sitä voidaan myös käyttää liuottimena ja tässä käytössä sen ominaisuudet ovat furaaniin verrattavat. 2-Metyylifuraanin käyttöä biopolttoaineena tutkitaan.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Pahaputki

Ulkonäkö ja koko

Pahaputki kasvaa vesirajan yläpuolella 30–60 cm pitkäksi, vedessä kasvavien yksilöiden pituus voi olla jopa 150 cm. Ontto ja uurteinen varsi on paksutyvinen, juurehtiva ja hyvin haarova. Lehti on kolmiomainen ja kolme kertaa parilehdykkäinen. Kasvin uposlehdyköitten liuskat ovat hyvin kapeita ja pitkiä. Ilmalehtien lehdykät ovat 2 cm pitkiä ja puikeita, ja lehdyköiden liuskat ovat 1–2 mm leveitä ja lyhyitä. Valkoiset kukat ovat varren ja haarojen latvoissa kertosarjoissa. Kukinnon pääsarja on suojukseton, pikkusarjojen suojuksen lehdet ovat otamaisia. Verholehdet ovat suippokärkisiä ja pysyviä. Pahaputki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmä on 3,5–4 mm pitkä, leveän sukkulamainen tai munanmuotoinen, leveäharjuinen ja usein käyrä. Pahaputki voi levitä myös kasvullisesti varren tyveen kehittyvistä rönsyistä.
Pahaputki muistuttaa jonkin verran koiranputkea (Anthriscus sylvestris) ja luhtasuoputkea (Peucedanum palustre).

Levinneisyys

Pahaputkea kasvaa lähes koko Euroopassa, lukuun ottamatta pohjoisia ja aivan eteläisimpiä osia. Levinneisyysalue ulottuu itään Keski-Aasiaan saakka. Fennoskandiassa lajia tavataan yleisenä Tanskassa ja Etelä- ja Keski-Ruotsissa. Norjassa ja Suomessa se on harvinaisempi. Suomessa pahaputkea tavataan kahdella alueella: Ahvenanmaalla ja sekä Pohjanlahden rannikkoalueella Varsinais-Suomen pohjoislaidalta Pohjois-Satakuntaan. Ahvenanmaalla pahaputki on uhanalainen, harvinainen laji. Manner-Suomessa se sen sijaan on paikoitellen hyvinkin runsas. Pääesiintymisalue on Porin ja Merikarvian jokisuissa. Lajista tunnetaan myös yksi vanha löytö Etelä-Hämeestä Janakkalasta.

Elinympäristö

Pahaputki kasvaa matalassa vedessä rehevissä järvissä ja merenlahtien jokisuistoissa, tulvaniittyjen lammikoissa ja tervaleppäkorvissa. Kasvupaikat ovat lieju- ja savipohjaisia.

Käyttö

Pahaputken maanalaista osaa, pahajuurta on käytetty ennen kuumetautien hoitamiseen.
Heikki Louhivuori

Heikki Eerikki Louhivuori (27. toukokuuta 1926 Helsinki – 11. helmikuuta 2016) oli suomalainen viulutaiteilija. Hän soitti Radion sinfoniaorkesterissa.
Louhivuori aloitti viulunsoiton kuusivuotiaana. Sibelius-Akatemiassa hän aloitti opinnot 1945; hän oli Erik Cronvallin ja Arno Granrothin oppilas, ja hän suoritti diplomin vuonna 1954. Voitto Radio-orkesterin ensiviulun koesoitossa 1951 toi paikan orkesterissa, ja samana vuonna hän haki toisen viulun äänenjohtajan paikkaa, jonka hän sai ja jossa hän pysyi koko uransa ajan.
Louhivuori jatkoi soitto-opintojaan Wienissä (E. Moraveč), Lontoossa (S. Lasserson) ja Berliinissä (L. Sperer) ja piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1958. Hän soitti myös solistina ja erilaisissa kokoonpanoissa, kuten Helsingin Teatteriorkesterissa, Helsingin Kamariorkesterissa ja avustajana muissa ammattiorkestereissa.
Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi edelleen vuonna 1967 alkanutta opetustyötään Sibelius-Akatemiassa.
Louhivuori toimi Suomen Muusikkojen Liiton hallituksessa ja osan aikaa liiton varapuheenjohtajana.
Louhivuoren isä oli partioliikkeen aktiivi, rovasti Verneri Louhivuori.
Paide (kunta)

Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Paiden kunnassa oli 1 507 asukasta, joista 1 440 (95,6 %) oli virolaisia, 27 (1,8 %) venäläisiä ja 39 (2,6 %) muita kansallisuuksia.
Vain yksi voittaa

Juoni

Eddie (Sheffer) ja Ray (Fahey) ovat veljekset jotka ovat käytännöllisesti katsoen syntyneet nyrkkeilykehään. Heidän isoisänsä (McLiam) oli myös nyrkkeilijä, kuten myös heidän isänsä Dan (Hackman) joka nyt valmentaa Eddiea rautaisin ottein. Dan tekee kaikkensa, jotta Eddie saavuttaisi sen, mitä hän itse ei. Eddie tekee isälleen mieliksi; jää amatöörinyrkkeilijäksi, tähtää olympialaisiin ja aloittaa opiskelun. Ray taas on jo vuosia sitten rikkonut välit isään, ryhtynyt ammattilaiseksi ja hypännyt mafian kelkkaan. Täten hän päätyi maailmaan jossa riittää nopeaa rahaa ja kauniita naisia mutta myös paljon epärehellistä ja likaista peliä. Siellä myös ihmishenki mitataan aina raa´asti rahassa; Ray nimittäin pakotetaan häviämään tuleva mestaruusottelunsa sillä hän on uskottu voittaja. Kun hän kieltäytyy, mestari murhaa hänet mafian avulla. McLiamin murtunut perhe ei voi tehdä kostoksi mitään, kunnes Eddie haastaa mestarin otteluun Danin ja vaarin valmentamana.

Vastaanotto

Video-opas vuodelta 1994 sanoo Hackmanin vastaavan elokuvan ainoasta hyvästä roolityöstä ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä. Hackmania kehuu myös Helsingin Sanomien Petri Immonen, mutta moittii elokuvan tarinaa ennalta arvattavaksi.
Vicente Feola

Vicente Feola (20. marraskuuta 1909 – 26. marraskuuta 1975) oli brasilialainen jalkapallovalmentaja, joka valmensi Brasilian maailmanmestariksi vuonna 1958.
Alfonso II (Portugali)

Alfonso II ”Paksu” (1185–1223) oli Portugalin kuningas vuodesta 1212 kuolemaansa asti. Hän oli Sancho I:n toiseksi vanhin poika, mutta hänen isoveljensä kuoli nuorena.
Hänen valtaannousuaan vahvistamaan kutsuttiin koolle Portugalin ensimmäinen cortes, säätyvaltiopäivät.
Kuninkaana Alfonso ei harrastanut yhtä aggressiivista politiikkaa kuin edeltäjänsä: hän ei yrittänytkään laajentaa alueitaan Kastilian tai maurien maille. Hän joutui taistelemaan vallasta sisarustensa kanssa, ja keskittyi kehittämään Portugalin hallintojärjestelmää eli käytännössä lähinnä keskittämään valtaa itselleen. Hän pyrki ottamaan valtaa pois myös katoliselta kirkolta, ja niinpä paavi Honorius III julisti Alfonsin kirkonkiroukseen.
Sin City (elokuva)

Jatko-osa

Elokuvan jatko-osa Frank Millerin Sin City: A Dame to Kill For sai ensi-iltansa vuonna 2014.
M-Klubi

Toiminta

Merkittävimmän ja näkyvimmän osan ainejärjestön toiminnasta muodostavat erilaiset jäsenistön vapaa-aikaan ja opintoihin liittyvät järjestelyt.

Historia

Markkinoinnin ainejärjestöllä on pitkä historia ensimmäisenä ainejärjestönä Turun kauppakorkeakoulussa.
Wave 100

Näkyvyysalue

Wave 100 lähettää ohjelmaa Tampereen Tietoverkko Oy:n kaapelissa digitaalisesti. Wave 100 näkyy Tampereen, Nokian, Kangasalan, Sahalahden, Lempäälän, Pirkkalan, Oriveden, Hämeenkyrön ja Ylöjärven kunnissa.
Reino Heinonen

Reino Johannes Heinonen (29. huhtikuuta 1908 Tampere – 23. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi lyhyen aikaa Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton (SAK) puheenjohtajana 1959–1960 SAK:laisen ammattiyhdistysliikkeen hajaannuksen vuosina. Hän oli myös Suomen kunnantyöntekijäin liiton (myöhemmin Kunnallisten työntekijäin ja viranhaltijain liiton, KTV) puheenjohtaja vuosina 1951–1971. Heinonen sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1968.
Heinosen isä oli tamperelainen tiilenpolttaja ja hän itse oli alkuperäiseltä ammatiltaan kivityömies. Hän työskenteli Tampereen kaupungille ja hänet valittiin Tampereen kaupungin työntekijöiden ammattiosaston puheenjohtajaksi. Hän opiskeli vuosina 1935–1936 Työväen Akatemiassa, minkä jälkeen hänet palkattiin 1938 Suomen kunnantyöntekijäin liiton järjestäjäksi. Heinonen eteni liitossa vuonna 1946 valistusohjaajaksi, vuonna 1950 toiseksi puheenjohtajaksi ja vuonna 1951 puheenjohtajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi 20 vuotta. Hän oli vuosina 1957–1960 yhden kauden ajan Helsingin kaupunginvaltuutettu.
Heinonen valittiin SAK:n puheenjohtajaksi helmikuussa 1959 kun edellinen puheenjohtaja Eero Antikainen oli siirtynyt Lomaliiton johtoon. Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) leskisläisten ja skogilaisten ryhmittymien kiistat olivat aiheuttaneet sen että auto-, meri- ja sähkömiesten ja kirjaltajien liitot olivat lähteneet SAK:sta. Nämä eronneet liitot yhdessä SAK:n liittojen rinnalle perustettujen uusien rinnakkaisliittojen kanssa muodostivat 1959 keskusjärjestökseen Ammattiliittojen yhteisjärjestön AYJ:n.
Skogilaisten sosiaalidemokraattien vahvin mies SAK:ssa oli keskusjärjestön toinen puheenjohtaja Vihtori Rantanen, mutta skogilaisten enemmistö ajoi kompromissina Heinosen puheenjohtajaksi pysäyttääkseen SAK:n hajoamisen. Heinonen yritti 15 kuukautta kestäneellä puheenjohtajakaudellaan eheyttää SAK:ta, mutta ei saanut tukea Rantasen kannattajilta. Heinonen onnistui neuvottelemaan AYJ:n kanssa sopimuksen irtautuneiden liittojen paluusta SAK:hon, mutta Rantasen tukijat kieltäytyivät tukemasta sovintoa ja saivat yhdessä kommunistien kanssa enemmistön sekä SAK:n työvaliokunnassa että toukokuussa 1960 kokoontuneessa valtuustossa, jolloin AYJ:läisten liittojen paluu peruuntui. Pettynyt Heinonen erosi SAK:n johdosta heti valtuuston kokouksen jälkeen ja Rantanen valittiin hänen tilalleen. SAK jäi skogilaisten ja kommunistien hallintaan kun taas leskisläiset sosiaalidemokraatit perustivat marraskuussa 1960 kilpailevan keskusliiton Suomen Ammattijärjestön (SAJ).
Palattuaan KTV:n johtoon Heinonen erotti Rantasen tukijat liiton johtopaikoilta. KTV irtautui vuonna 1963 SAK:sta, mutta ei liittynyt SAJ:hin vaan jäi keskusjärjestöjen ulkopuolelle. Heinonen tuki 1960-luvun lopussa ay-liikkeen eheytymistä ja vei vuonna 1969 KTV:n mukaan uudelleenyhdistyneeseen SAK:hon.
Krampus

Krampus on keskieurooppalaisessa kansanperinteessä esiintyvä hahmo, joka on puoliksi pukki ja puoliksi paholainen. Perinteen mukaan Krampus rankaisee huonosti käyttäytyineitä lapsia jouluna, vastakohtana joulupukin esikuvana toimineelle Pyhälle Nikolaokselle, joka palkitsee kilttejä lapsia lahjoilla. Krampuksenyö (saks. Krampusnacht) alkaa joulukuun 5. päivän iltana, jolloin hahmon kerrotaan kulkevan rankaisemassa ilkeitä lapsia. Paikasta riippuen, Krampus kulkee joko yksinään tai yhdessä lapsia palkitsevan Pyhän Nikolaoksen kanssa.

Taustaa

Krampus on yleinen hahmo Alppien ympäristössä Itävallassa, Baijerissa, Kroatiassa, Sloveniassa ja Pohjois-Italiassa sekä Tšekissä ja Unkarissa. Perinteeseen kuuluu muun muassa Krampus-korttien lähettäminen. Useissa Alppikylissä järjestetään myös niin sanottuja krampuksenjuoksuja (saks. Krampuslauf), johon osallistuu hahmoksi pukeutuneita nuoria.
Krampuksen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta tutkijat arvelevat sen periytyvän jo kristinuskoa edeltävältä ajalta. Skandinaavisen mytologian mukaan Krampus on alamaailman eli Helheimin jumalattaren Helin poika.

Populaarikulttuuri

Populaarikulttuurissa Krampus esiintyy lukuisissa yhteyksissa. Tunnettuja ovat muun muassa vuonna 2014 julkaistu videopeli The Binding of Isaac: Rebirth, Jason Hullin kauhuelokuva Krampus: The Christmas Devil vuodelta 2013 sekä Michael Doughertyn kauhukomedia Krampus ja Robert Conwayn kauhuelokuva Krampus: The Reckoning, jotka molemmat ovat vuodelta 2015.
Mikkel Diskerud

Seurajoukkueura

Diskerudin kasvattajaseura on Stabæk Fotball. Hän edusti seuran ykkösjoukkuetta vuodet 2008-2012. Tammikuussa 2012 hän siirtyi lainalle Belgian Jupiler Pro Leaguen KAA Gentiin. Hän pelasi seurassa kauden 2011-12 loppuun, kunnes palasi takaisin Stabækiin. Elokuussa 2012 Diskerud kuitenkin siirtyi toiseen norjalaisseuraan, maan menestyneimpään seuraan Rosenborg BK:hon, jossa hän on pelannut myös Eurooppa-liigaa. Tammikuussa 2015 Diskerud siirtyi äitinsä kotimaan pääsarjan Major League Soccerin New York City FC:hen. Hän teki maalin heti debyytissään.

Maajoukkueura

Norjalaisen isän ja yhdysvaltalaisen äidin lapsi Diskerud edusti nuorten maajoukkueissa sekä Norjaa että Yhdysvaltoja. Aikuisten maajoukkueekseen hän kuitenkin valitsi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueen. Debyytti siinä tapahtui marraskuussa 2010. Vuonna 2013 Diskerud oli mukana voittamassa Yhdysvalloille Gold Cupia. Hän kuului myös päävalmentaja Jürgen Klinsmannin miehistöön vuoden 2014 MM-kisoissa ja hänellä oli paita numero 10, mutta Diskerud ei pelannut turnauksessa yhdessäkään pelissä, kun Yhdysvallat eteni 16 parhaan joukkoon.
Diskerud on pelannut yhteensö 38 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia vuosina 2010–2016.
Teplice

Historia

Teplicen alueen kuumat lähteet löydettiin jo vuonna 762, mutta ensimmäinen luotettava maininta kylpemisestä on 1500-luvulta. Antiikin Rooman asukkaiden on arkeologisesti osoitettu tunteneen Teplicen alueella sijainneet radioaktiiviset lähteet, joissa vesi on 82°–115°-asteista. Radioaktiiviset lähteet mainitaan myös 700-luvulta peräisin olevassa böömiläisessä legendassa. Teplicen vedellä uskottiin olevan parantava vaikutus luodin aiheuttamille haavoille. Tämän vuoksi 1800-luvulla Saksin, Itävallan ja Preussin viranomaiset ylläpitivät kylpyläjärjestelmää Teplicessä.
Teplicestä on maininta 1100-luvulta, jolloin Böömin kuninkaan, Vladislav II:n vaimo Judit Thüringeniläinen perusti nunnaluostarin benediktiiniläisnunnille. Luostari tuhoutui 1400-luvulla hussilaissodissa.
Kaupungin teollisuus kehittyi 1800-luvulla. Teplicessä valmistettiin lasia, tekstiilejä, puu- ja metallituotteita sekä keramiikkaa. Kaupungin ympäristössä hyödynnettiin turve- ja ruskohiiliesiintymiä. Maanalaiset lähteet tulvivat vuonna 1879 Teplicen ruskohiilikaivoksiin, mistä aiheutui muun muassa kaupungin kylpylätoiminnan tuhoutuminen. Teplicen teollisuus on toisen maailmansodan jälkeen kukoistanut. Sodan jälkeen kaupungista kehittyi myös kukoistava terveysmatkakohde.
Sekulaarihumanistinen julistus

Sekulaarihumanistinen julistus (engl. A Secular Humanist Declaration) on vuonna 1980 julkaistu sekulaarin humanismin puolustus, jonka toimitti Paul Kurtz.
Silkworm

CSS-C-2 Silkworm  (kiinaksi 海鹰 Hǎiyīng eli Merikotka, HY-1, SY-1) on kiinalainen rannikkopuolustusohjus, jonka kantama on noin 80 km. Se pohjautuu neuvostoliittolaiseen SS-N-2 Styx -ohjukseen. Ohjus on siivillä ja suihkumoottorilla varustettu risteilyohjus.

Sotakäyttö

Molemmat Irakin ja Iranin sodan osapuolet käyttivät näitä tai lähityyppisiä ohjuksia 1980-luvulla.
Psarantónis

Ura

Psarantónis alkoi soittaa lyyraa 13-vuotiaana, ja ensimmäinen julkinen esiintyminen oli perinteisessä hääjuhlassa. Erityyppisten lyyrien lisäksi hän soittaa nykyisin mandoliiniä, tzouraa, daoulia ja laoútoa, joka muistuttaa mandoliiniä. Psarantóniksen vanhoilla albumeilla soittimina on käytetty pääasiassa lyyraa sekä kahta laoútoa. Toisinaan albumeilla on käytetty myös esimerkiksi askomantoúraa eli kreetalaista säkkipilliä. Nykyisin albumeilla käytetään lyyran ja laoúton lisäksi enemmän soittimia, kuten esimerkiksi vrodolyraa ja lyrakia.
Psarantónis julkaisi ensimmäisen singlensä Eskéftika na s' arnithó (Εσκέφτηκα να σ' αρνηθώ) vuonna 1964, jonka jälkeen ilmestyneitä levytyksiä ovat esimerkiksi Kritikí Xastería (Κρητική Ξαστερία), Saïtémata (Σαϊτέματα), Pigés (Πηγές), Anastorímata (Αναστορήματα), Ta merákia tou Psarantóni (Τα μεράκια του Ψαραντώνη), Apó flóges i Kríti Zosméni (Από φλόγες η Κρήτη ζωσμένη), Palió krasí 'nai i sképsi mou (Παλιό κρασί 'ναι η σκέψη μου), Apó Kardiás (Από Καρδιάς), Nogó (Νογώ), Idaíon Ándron (Ιδαίον Άνδρον) ja Rizítika (Ριζίτικα).
Psarantónis on esiintynyt Ukrainassa, Itävallassa, Luxemburgissa, Saksassa, Sveitsissä, Ranskassa, Australiassa, Kanadassa sekä Yhdysvalloissa.
Drew Barrymore

Tausta

Barrymore syntyi näyttelijäsukuun. Hänen isänsä on näyttelijä John Drew Barrymore ja äitinsä Saksassa syntynyt unkarilainen Ildikó Jaid Barrymore. Drew'n kummisetä on ohjaaja Steven Spielberg.

Ura

Barrymore aloitti uransa esiintymällä ainoastaan 11 kuukauden ikäisenä koiranruokamainoksessa. Barrymoren läpimurto oli Steven Spielbergin elokuvassa E.T. vuonna 1982. Elokuva teki Barrymoresta suositun lapsitähden, ja hänestä tuli myös komediashow Saturday Night Liven nuorin juontaja vuonna 1982. Barrymore on kuitenkin onnistunut jatkamaan uraansa menestyneesti Hollywoodissa vielä aikuisiässä. Barrymore tunnetaan nykyään ehkä parhaiten roolistaan Dylan Sandersina suositun televisiosarja Charlien enkeleiden elokuvaversiossa. Barrymore sai tähden Hollywood Walk of Famelle 3. helmikuuta 2004.

Yksityiselämä

Barrymore tutustui jo nuorena päihteisiin ja joutui katkaisuhoitoon kokaiiniriippuvuudesta 13-vuotiaana. Barrymore on ollut naimisissa kaksi kertaa: alle vuoden kestäneessä avioliitossa walesilaisen ravintoloitsija Jeremy Thomasin kanssa vuonna 1994 ja koomikko Tom Greenin kanssa vuosina 2001–2002. Barrymore seurusteli vuosina 2002–2007 The Strokesin rumpali Fabrizio Morettin kanssa.  Hän on myös Kurt Cobainin ja Courtney Loven tyttären Frances Bean Cobainin kummitäti.
Barrymore avioitui Will Kopelmanin kanssa kesäkuussa 2012 ja he saivat kaksi yhteistä tytärtä. Liitto päätyi kuitenkin avioeroon vuonna 2016.
Muotinäytös

Muotinäytös on tilaisuus, jossa mallit esittelevät uusimpia muotivaatteita. He kävelevät yleensä pitkää lavaa pitkin ja poseeravat lavan päässä. Joskus muotinäytöksissä voi esiintyä myös yhtyeitä. Muotinäytöksessa voi esiintyä myös lapsia ja teinejä.
Chris Bauer

Ura

Chris Bauer opiskeli teatteria Yalen yliopistossa. Hän esitti Frank Sobotkaa televisiosarjassa Langalla ja Fred Yokasia sarjassa Hädän hetkellä. Bauer on näytellyt myös esimerkiksi sarjoissa Smith ja Lost Room. Hän esittää poliisi Andy Bellefleuria sarjassa True Blood.
Bauer on esiintynyt lukuisissa elokuvissa, kuten Broken Flowers ja Face/Off – kahdet kasvot. Hänellä oli pääosa elokuvassa The Notorious Bettie Page. Hän esitti naamioitua miestä Machinea elokuvassa 8 mm – kahdeksan millimetriä.

Yksityiselämä

Chris Bauer on naimisissa puvustaja Laura Bauerin kanssa. Parilla on kaksi lasta.
Rasvakala

Ulkonäkö ja koko

Rasvakalan ihon alla on hyytelömäinen rasvakerros. Se on tumma ja vartalonmuodoltaan turvonneen kampelan näköinen. Vatsan etuosassa kalalla on imukuppi jolla kala tarttuu pohjakiviin. Kutuaikana koiras muuttuu hehkuvan punaiseksi.  Rasvakalat ovat yleensä 12-15 cm pitkiä.
Rasvakalan selässä on seitsemän riviä "luukyhmyjä". Esimerkiksi Keski-Pohjanmaalla Himangalla rasvakalaa kutsutaan "seitsenselkäkalaksi".

Levinneisyys

Rasvakalaa esiintyy lähes kaikkialla Suomen merialueilla Perämerta lukuun ottamatta, mutta koska se pysyttelee pohjan lähellä sitä tavataan harvoin. Laajemmin esiintymisaluetta on Itämeri ja Pohjanmeri.

Ravinto

Rasvakala syö pohjaeläimiä kuten pieniä äyriäisiä ja matoja. Pohjanmeren rasvakalat syövät myös pieniä meduusoja.

Käyttö

Rasvakalan mätiä käytetään ruokana etenkin Tanskassa. Sitä värjätään mustaksi ja myydään "pohjoisen kaviaarin" tai Limfjordin kaviaarin nimellä monissa maissa.
Hurrikaani Lorenzo

Hurrikaanin kehitys

Syyskuun 21. päivänä Karibianmeren länsiosassa kehittyi voimakkaiden konvektiopilvien rypäs, joka liittyi matalapaineen solaan. Kaksi päivää myöhemmin siitä kehittynyt matalapaine liikkui Jukatanin niemimaan yli ja aiheutti ukkosmyrskyjä Meksikonlahden eteläosista aina Karibianmeren pohjoisosiin asti. Syyskuun 25. päivänä ylävirtaukset olivat suotuisammat trooppisen matalapaineen kehitykselle, ja samana aamuna satelliittikuvista voitiin arvioida, että trooppinen myrsky oli muodostumassa noin 300 km Tampcon kaupungin itäpuolella. Torstaina 27.9. iltapäivällä Lorenzo sai nimensä, ja seitsemän tuntia myöhemmin sen todettiin jo voimistuneen hurrikaaniksi. Meksikonlahden rannikolle Palma Solasta Cabo Rojoon annettiin hurrikaanivaroitus.

Maihinnousu ja tuhot

Lorenzo saapui maihin perjantaina 28. syyskuuta lähellä Tuxpania. Lauantaina ilmoitettiin ainakin kolmen ihmisen kuolleen myrskyn aiheuttamissa mutavyöryissä. 85 000 kotitaloutta jäi ilman sähköä.
Morganinhevonen

Ominaisuudet

Morganinhevonen on säkäkorkeudeltaan 142-157 cm. Se on hyvin voimakas, kestävä, rohkea ja älykäs. Pää on hienopiirteinen. Kaula on kaartuva ja lihaksikas, lavat voimakkaat, rintakehä leveä, selkä lyhyt ja leveä, takaosa yleensä pitkä ja pyöreä. Häntä kiinnittyy ylös. Jalat ovat voimakkaat laadukkain nivelin, vuohiset lyhyet.
Morganinhevosilla sallitaan kaikki yksiväriset väritykset.

Historia

Morganinhevonen polveutuu oriista Justin Morgan (aiemmin Figure), joka syntyi Massachusettsissa noin vuonna 1793. Se oli pienikokoinen: vain 142 cm korkea ruunikko. Sen syntyperästä ei ole varmaa tietoa, ja sen isäksi on arveltu englannintäysiveristä, friisiläishevosta ja welsh cob -ponia. Sen suvussa uskotaan olleen myös ainakin jonkin verran arabialaista ja englantilaista täysveristä]].
Figure tuli kaksivuotiaana Justin Morganin omistukseen, missä se todisti erikoislaatuiset kykynsä. Kilpauransa ajan se oli voittamaton vetokilpailuissa ja nopeuskilpailuissa sekä ratsastettuna että ajettuna. Se oli siitosoriina erittäin suosittu ja jätti jälkeläisiinsä selkeän leiman. Omistajansa kuoltua Figure nimettiin uudelleen tämän mukaan Justin Morganiksi.
Bill Cobbs

William Fransisco ”Bill” Cobbs (s. 16. kesäkuuta 1935 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Bird (1988), Bodyguard (1992) ja The Final Patient (2005) sekä televisiosarjoista The Drew Carey Show, Kunnian miehet, 10-8: Officers on Duty, C.S.I., NYPD Blue, Mullan alla, Muukalaiset, Äärirajoilla, Teho-osasto, Kauas pois, Kate ja Allie ja October Road.

Yksityiselämä

Bill Cobbs syntyi ja kasvoi Clevelandissa, Ohiossa. Amatöörinäyttelijänä hän aloitti kaupungin Karamu House Theatherissa Ossie Davisin näytelmässä Purlie Victorius. Cobbs oli teknikkona ilmavoimissa kahdeksan vuotta, hän työskenteli myös IBM:llä. Vuonna 1970 35-vuotias Cobbs muutti New Yorkiin saadakseen töitä näyttelijänä. Vapaa-aikanaan Cobbs harrastaa musiikkia, lukemista, rumpujen soittoa ja golfia.
H. Jon Benjamin

Henry Jon Benjamin (s. 23. toukokuuta 1966 Worcester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten äänenä erilaisissa piirrossarjoissa, kuten Archer, Bob's Burgers, Dr. Katz, Professional Therapist ja Family Guy.
Uuraan satama

Uuraan satama (myös Vysotskin satama, ven. Порт Высоцк, Port Vysotsk, LOCODE: RUVYS) on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirin Uuraan saarella sijaitseva, maantieteellisesti kaksiosainen merisatama. Satamasta on Suomen rajalle noin 50 kilometriä ja Pietariin noin 90 kilometriä. Satamaan kuuluu noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustan eteläpuolella sijaitseva Lukoil-yhtiön öljyterminaali ja kantakaupungissa sijaitseva kuivarahtisatama. Molemmille satama-alueille johtaa rautatieyhteys. Syväväylä Viipurin satamaan ja Saimaan kanavalle kulkee käytännössä Uuraan satama-alueen kautta.

Uuraan öljyterminaali

Uuraan öljyterminaali (60.5925°N, 28.5464°E ) on rakennettu erityisesti öljy-yhtiö Lukoilin tarpeisiin kaupungin eteläpuolelle. Satamassa on petrokemiallisiin kuljetuksiin kaksi 344,5 metriä pitkää laituripaikkaa 13,2 metrin syväyksellä ja yksi 83 metriä pitkä laituri 5,5 metrin syväyksellä. Lisäksi on avustaville aluksille kuten hinaajille ja luotsille tarkoitettu 4. laituri. Öljyterminaalin toimintaa hoitaa RPK-Vysotsk-Lukoil-II -yhtiö.

Uuraan kuivarahtisatama

Uuraan kuivarahtisatama sijaitsee Uuraan kaupungissa (60.6192°N, 28.5608°E ). Siellä on neljä 140- 213 metriä pitkää laituripaikkaa aluksille, joilla on enintään 9,3 metrin syväys. Satamaa operoi ООО Port Vysotski-yhtiö. Sataman kautta kuljetetaan esimerkiksi kivihiiltä.
Staffordshire

Tunnukset

Staffordshiren lipussa on suuri, kultainen staffordinsolmu punaisen polviorren päällä kultaisella pohjalla. Staffordinsolmu on vanha kreivikunnan tunnus – jo anglosaksien 600- tai 700-luvulla hautaamaan Staffordshiren aarteeseen kuului esine, joka oli koristeltu solmulla. Lippua ehdotti Staffordshire Heritage Group, ja se otettiin viralliseen käyttöön 28. maaliskuuta 2016.
Vuonna 2004 Staffordshiren nimikkokukaksi valittiin kanerva Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.