google/wiki40b huggingface dataset:
Klavdija Plotnikova

Klavdija Zaharovna Plotnikova (ven. Клавдия Захаровна Плотникова, s. noin 1895 Abalakovo, k. 1989) oli viimeinen kamassia äidinkielenään puhunut henkilö. Hänen isänsä oli venäläinen Zahar Perov ja hänen äitinsä kamassi Afanasija. Äidin sukunimi on tuntematon. Plotnikova on vanhempineen numerolla 14 suomalaisen kielitieteilijän Kai Donnerin laatimassa Abalakovon kamassiperheiden luettelossa.
Plotnikova ei puhunut kamassia noin vuoden 1950 jälkeen, koska hänellä ei ollut enää kamassia taitavia tuttavia. Siitä huolimatta hänen kamassintaitonsa oli erittäin hyvä, ja hän oli suureksi hyödyksi kielentutkijoille koko loppuelämänsä ajan. Plotnikova puhui myös sujuvaa venäjää, jonka taidon hän oli oppinut jo varhain lapsuudessaan. Kamassintaitoisten vähetessä venäjästä tuli lopulta hänen ainoa kielensä, jolla hän pystyi keskustelemaan muiden ihmisten kanssa. Venäjä vaikutti vahvasti hänen puhumaansa kamassiin. Erityisesti ääntämyksessä, sanastossa ja lauserakenteessa näkyi venäjästä tulleita piirteitä. Sen sijaan kamassin morfologinen rakenne oli säilynyt pääosin ennallaan. Venäjän vaikutus ilmeni erityisesti rakenteen ja sanaston köyhtymisenä: monet morfologiset muodot ja syntaktiset rakenteet olivat jääneet pois käytöstä, ja sanavarasto oli pienentynyt suhteellisen paljon.
Casablanca-luokka

Taustaa

Yhdysvaltojen sitouduttua pitkittyvään Tyynenmeren sotaan Japania vastaan ja laivaston toimintatapa oli muodostunut niin todettiin tarvittavan lisää lentokoneiden kuljettamiseen kykeneviä aluksia. Lisäksi Britannian Kuninkaallisen laivaston lisääntynyt saattuelentotukialustarve Pohjois-Atlantin saattuereiteillä tuli täyttää.
Nopea palveluskäyttöön saaminen oli ensiarvoisen tärkeää ja siten Henry J. Kaiser esitti 1942 Yhdysvaltain hallinnolle alusten massatuotantoa, jonka perustana olisi S4 laivastorunko. Runko oli jo käytössä Kaiserin telakan valmistamissa kauppalaivoissa. Kaiser ehdotti kunnianhimoisen valmistussuunnitelman, jonka mukaan 50 alusta valmistettaisiin vuodessa yhdellä telakalla. Tähän suunnitelmaan ei hallitus uskonut. Laivat rakennettiin Kaiser Company, Incorporated'n Vancouverin telakalla, Washingtonin osavaltiossa.

Rakenne

Casablanca-luokan alukset olivat hieman pienempiä kuin Bogue-luokan alukset, mutta alusten lentokonekapasiteetti oli sama. Aluksilla oli kaksi potkuria, joiden voimanlähteenä oli höyrykattilat.
Alusten aseistuksena oli kaksiputkinen 40 millimetrin ja yksiputkiset 20 millimetrin ilmatorjuntatykit. Kaikkiin aluksiin asennettiin SC ilmavalvontatutka tai sen paranneltu versio SC-2, SK tai SK-2 sekä merivalvontatutka SG. Näiden lisäksi aluksille asennettiin laskeutumismajakka YE maston huippuun tukialuksen löytämisen ja laskeutumisen helpottamiseksi.
Alusten lentokonekoostumukseksi oli suunniteltu yhdeksän F4F hävittäjää sekä joko yhdeksän TBF torpedokonetta ja yhdeksän SBD syöksypommittajaa tai kahdeksantoista torpedokonetta.

Muutostyöt

Sodan loppuun mennessä alusten ilmatorjunta-aseistusta oli vahvennettu jopa kahdeksalla kaksiputkisella 40 millimetrin ja 30 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä, jotka oli asennettu hyllyille lentokannen tasalle. Alusten tutkavarustus säilyi ennallaan lukuun ottamatta yksittäisiä alkupään aluksia, joiden tutkat päivitettiin viimeisimpien tasolle.
Nokitiainen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 16 cm ja paino noin 21 g. Nokitiainen on musta, vain siivillä ja pyrstössä on valkoista kuviointia.

Esiintyminen

Nokitiainen elää eteläisessä Afrikassa Angolassa, Botswanassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen elinympäristön ala on 2,2 miljoonaa neliökilometriä.

Elinympäristö

Lehtimetsät, joissa esiintyy hopeaketapania (Terminalia sericea) ja Burkea africana-seringapuuta sekä Combretum-suvun puita ja pensaita. Harvalukuisena lajia tavataan myös puutarhoissa, puistoissa, akaasiametsiköissä ja istutusmetsiköissä.

Lisääntyminen

Naaras rakentaa pesän puun koloon, joskus linnunpönttöön. Naaras munii 1–6 munaa, joita se hautoo noin kaksi viikkoa. Molemmat emot ja usein myös vieraat linnut ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä noin 24 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 2,5 kuukauden ikäisinä.

Ravinto

Laji on pääasiassa hyönteissyöjä.
William Wharton

William Wharton, oikeasti Albert Du Aime (7. marraskuuta 1925 – 29. lokakuuta 2008) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa Birdy (1978) oli menestys ja toi kirjoittajalleen Kansallisen kirjapalkinnon vuonna 1980. 
Wharton syntyi Philadelphiassa ja valmistui Upper Darby High Schoolista vuonna 1943.
Richard Pánik

Seuraura

Pánik on MHC Martinin kasvatti, mutta hän siirtyi jo 15-vuotiaana Tšekkiin ja HC Oceláři Třinecin joukkueeseen kaudeksi 2006–2007. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Pánik teki Třinecin A-nuorissa 39 ottelussa tehot 35+27=62 ja sijoittui runkosarjan pistepörssissä toiseksi HC Kladnon Jakub Valskýn jälkeen. Pánik teki samalla kaudella myös debyyttinsä Tšekin Extraliigassa, jossa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2008–2009 Pánik pelasi Extraliigassa 15 runkosarjaottelua tehoin 1+1=2 sekä neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös kolmen ottelun verran 1. Národní Hokejová Ligaa HC Havířov Panthersin joukkueessa. Třinecin A-nuorissa Pánik teki 16 ottelussa tehot 10+9=19. Hänen kauttaan lyhensi loukkaantumiset.
Tampa Bay Lightning varasi Pánikin toisella kierroksella 52. pelaajana kesällä 2009. Hän oli varaustilaisuuden korkein slovakialaisvaraus. Vuotta aiemmin OHL-joukkue Windsor Spitfires varasi Pánikin kymmenentenä CHL:n varaustilaisuudessa. Pánik siirtyi joukkueeseen kesäkuussa 2009. Tammikuussa 2010 hän siirtyi isossa kaupassa Belleville Bullsiin, jonne Pánikin lisäksi menivät myös Austen Brassard, Steve Gleeson, Paul Bezzo, toisen kierroksen varaus vuodelle 2012, kolmannen kierroksen varaus vuodelle 2010 sekä seitsemännen kierroksen varaus vuodelle 2012. Vaihdossa Spitfires sai Philipp Grubauerin, Marc Cantinin ja Stephen Johnsonin. Pánik teki kauden 2009–2010 aikana yhteensä 60 runkosarjaottelussa tehot 21+20=41. Hän kävi maaliskuussa 2010 pelaamassa kevätsopimuksella Lightningin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, AHL:ssä viiden ottelun verran. Pánik teki niissä yhden syöttöpisteen.
Pánik siirtyi myös vuoden 2010 harjoitusleirin jälkeen Lightningista OHL:ään. Hänet kaupattiin joulukuussa kolmanteen OHL-seuraansa Guelph Stormiin. Kaupassa joukkue sai myös toisen kierroksen varausvuoron kesälle 2012. Vaihdossa Bulls sai Carter Sandlakin ja toisen kierroksen varausvuoron kesällä 2011. Kaudeksi 2011–2012 Pánik siirtyi Tampa Bay Lightningin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, jossa Pánik voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Kaudella 2012–2013 Lightningin farmijoukkueeksi vaihtui Syracuse Crunch.

Maajoukkueura

Pánik pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kolmesti vuosina 2009, 2010 ja 2011. Hän oli vuoden 2010 turnauksessa tehoilla 6+2=8 Slovakian paras pistemies ja koko turnauksen maalipörssin kolmas viiden muun pelaajan kanssa. Vuoden 2011 turnauksessa Pánik toimi Slovakian kapteenina. Hän sijoittui maalipörssissä toiseksi Kanadan Brayden Schennin jälkeen ja jakoi turnauksen pistepörssin viidennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Pánik valittiin myös Slovakian top-3-pelaajaksi.
Vuosina 2007 ja 2008 Pánik pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuoden 2008 turnauksessa hän jakoi tehoilla 4+6=10 pistepörssin kolmannen sijan Kanadan Jordan Eberlen kanssa. Pánik valittiin tuolloin myös Slovakian top-3-pelaajaksi.
Pánik edusti Slovakiaa myös miesten MM-kilpailuissa vuonna 2010 19-vuotiaana. Hän oli joukkueen nuorin pelaaja ja hänen +/–-lukemansa +3 oli Slovakian paras.
Aurinkoventtiili

Aurinkoventtiili on Nobel-palkitun ruotsalaisen insinöörin Gustaf Dalénin suurimpana pidetty keksintö, joka sytyttää ja sammuttaa majakat automaattisesti. Ensimmäinen sellainen otettiin käyttöön vuonna 1907.
Aurinkoventtiili on noin 30 senttiä korkea katkaistun kartion muotoinen metallikehyksinen lyhtymäinen lasirakenne; sen sisällä on neljä messinkitankoa, joista yksi keskipisteeseen sijoitettu on musta ja muut kolme peilimäisiksi kiillotettuja. Mustan tangon juuressa on magneettiventtiili. 
Laite toimii seuraavasti: kun auringon paiste osuu lyhtyyn, kirkkaat tangot heijastavat valon mustaan tankoon, joka lämpenee ja samalla laajenee joitakin millimetrin osia. Tämä vaikuttaa tangon päässä olevaan magneettiventtiiliin, joka sulkee loiston kaasujohdon tai nykyisin sähkökytkimen. 
Kun aurinko laskee, tanko jäähtyy ja supistuu, jolloin magneettiventtiili kytkee valon jälleen päälle. 
Alun perin käytettyyn asetyleenivaloon liittyi jatkuvasti palava sytytysliekki; sittemmin sähköistyksen jälkeen menettely yksinkertaistui.
Laite on ohjannut jo sata vuotta majakoiden valoa tasaisen luotettavasti; ainoa parannus siihen tehtiin pari vuotta käyttöön oton jälkeen: huippuun lisättiin äärimmäisen terävä piikki, joka esti merilintuja istumasta venttiilin päällä, jolloin ne liian helposti tahrivat lasit ulosteillaan ja tekivät venttiilin virattomaksi.
Mark Zuckerberg

Ura

Vuonna 2010, Zuckerbergin ollessa vasta 26-vuotias, Forbes-lehti arvioi hänen netto-omaisuudekseen 6,9 miljardia dollaria. Hänestä tuli maailman nuorin miljardin Yhdysvaltain dollarin omaisuuden luonut henkilö, minkä lisäksi hän oli Yhdysvaltojen 19. ja maailman 52. rikkain ihminen. Kaksi vuotta myöhemmin  hän oli noussut maailman 35. rikkaimmaksi ihmiseksi. Hänen omaisuutensa arvioitiin 17,5 miljardin dollarin arvoiseksi. 
Time-lehti nosti Zuckerbergin maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon vuonna 2008. Vuonna 2010 Time valitsi Zuckerbergin vuoden henkilöksi.
Zuckerberg on Facebookin suurin omistaja yhtiön pörssiinlistautumisen jälkeen. Hän omistaa 28,4 prosenttia Facebookin osakkeista (vuonna 2012). Zuckerbergilla on paljon valtaa Facebookin päätöksissä, sillä hänellä on 56,9 prosenttia yrityksen kokonaisäänivallasta (2012).

Kritiikki

Zuckerbergin väitetään murtautuneen erään toimittajan sähköpostiin Facebookiin tallennettuja tietoja hyödyntäen. Hän on myös sanonut, ettei yksityisyyttä tarvita, sillä se on vanhanaikaista eikä kiinnosta ketään. 
5. kesäkuuta 2012 sijoittajat haastoivat Zuckerbergin oikeuteen sisäpiirikaupoista epäiltynä. Haasteen mukaan Zuckerberg oli saanut sisäpiiritiedon siitä, että osakkeen hinta listautumisannissa on rajusti yliarvioitu, ja käytti sisäpiiritietoa hyväkseen omissa osakekaupoissaan. Zuckerberg myi yli miljardin dollarin arvosta Facebookin osakkeita juuri ennen kuin osakkeen hinta aloitti rajun alamäkensä.
Zuckerberg oli 10. huhtikuuta 2018 ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain kongressin kuultavana koskien Facebookin tietovuotoja. Cambridge Analytican entinen työntekijä paljasti sen keränneen kymmenien miljoonien Facebook-käyttäjien profiilitietoja.Euroopan Parlamentin kuultavana Zuckerberg oli 22. toukokuuta 2018. Hän pahoitteli sitä, että Facebookin välineitä käytettiin vahingon aiheuttamiseksi.

Yksityiselämä

Zuckerberg on juutalaistaustainen. Hän määritteli itsensä ateistiksi jossain vaiheessa. Myöhemmin hän on antanut lausuntoja, joissa on kiistänyt olevansa ateisti ja kertonut arvostavansa uskontoja.  
Hän avioitui 19. toukokuuta 2012 Priscilla Chanin kanssa. Vaimo sai kolme keskenmenoa, mutta marraskuun lopussa 2015 heille syntyi tyttövauva, joka sai nimekseen Max. Viikko lapsen syntymän jälkeen Zuckerberg ilmoitti avoimessa kirjeessä tyttärelleen, että hänen syntymänsä kunniaksi he perustavat hyväntekeväisyyssäätiön, jolle aikovat lahjoittaa elämänsä aikana 99 prosenttia Facebook-osakkeidensa arvosta. Arvo on tällä hetkellä (joulukuu 2015) noin 42 miljardia dollaria. Zuckerberg vaimoineen sai toisen, August-nimisen lapsen elokuussa 2017.
Jarl Forssell

Jarl Oscar Forssell (16. toukokuuta 1912 Helsinki – 30. huhtikuuta 1964) oli suomalainen lääkäri ja sisätautiopin dosentti. 
Forssellin vanhemmat olivat kamreeri Oscar Alexander Forssell ja Vivi Maria Westerholm. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1944 oli sairaanhoitaja Ebba Elina Waltari ja toinen vuodesta 1948 Doris Gunhild Linnea Törnroos. Forssell tuli ylioppilaaksi 1929 ja valmistui lääketiteteen lisensiaatiksi 1939, jolloin hän myös väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Sisätauteihin Forssell erikoistui 1946 ja oli sisätautiopin dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1958. Hän työskenteli apulaislääkärinä Helsingin Marian sairaalassa 1930–1944 ja IV sisätautiklinikalla 1944–1947 sekä 1951–1954. Toimittuaan 1954–1955 Ahvenanmaan keskussairaalan ylilääkärinä hän oli yksityislääkärinä Helsingissä. Sotilasarvoltaan Forssell oli reservin lääkintäkapteeni. Tutkijana Forssell tuli sellaiseen tulokseen, että liikapunasoluisuuden (polysytemian) syynä saattaa olla munuaissairaus.
Forrssell oli uimaseura Helsingfors Simsällskapin puheenjohtaja 1938–1948.
Jalo villi

Jalo villi (engl. noble savage, ransk. noble sauvage, saks. edle Wilde) on hyvä, arvokas ja jalo “primitiivistä” kulttuuria edustava henkilöhahmo, jota sivistys ei ole vielä ehtinyt pilata. Kuvitelma jalosta villistä liittyy oletukseen, jonka mukaan luonnontilassa elävät ihmiset olisivat puhtaampia, viattomampia ja vapaampia kuin kulttuuri-ihmiset.
Ajatus on varhaisessa muodossaan esillä jo Tacituksen teoksessa Germania, mutta erityisen suosittu jalon villin käsite oli 1600-luvulta 1800-luvun alkupuolelle, ja se esiintyy muun muassa John Drydenin kirjassa The Conquest of Granada ja Jean-Jacques Rousseaun teoksessa Émile.
Useimmin jalon villin roolissa ovat intiaanit, esimerkiksi Drydenin, Chateubriandin, Southeyn ja Longfellowin teoksissa. Monesti näissä teoksissa on kysymys reaktiosta materialismia, keinotekoisuutta, autoritääristä hallintojärjestelmää tai modernia elämää vastaan. Suomessa puolestaan karelianistit erottivat jalon villin piirteitä runonlaulaja Larin Paraskessa.
Kirjallisuudessa jaloja villejä ovat luoneet James Fenimore Cooper, Karl May ja Jean-Jacques Rousseau. Jalon villin piirteitä on myös vaikkapa Akira Kurosawan elokuvan Dersu Uzala nimihenkilössä. Yksi kuuluisimpia jaloja villejä on Edgar Rice Burroughs’n Tarzan-hahmo.
Strateginen isku

Käsitteen käyttö suomalaisessa retoriikassa

Puolustuspoliittisessa merkityksessä Suomessa strategista iskua on käytetty lähinnä perusteluna reservin pienentämiseen ja uusien kalustohankintojen hyväksyttämiseen eduskunnassa Gustav Hägglundin komentajakautena ja sen jälkeen. Strategisen iskun onnistuminen riippuu siitä, miten esimerkiksi selustaan lasketut maahanlaskujoukot onnistutaan huoltamaan. Mikäli hyökkääjällä on hallussaan alueen ilmaherruus, voidaan kevyesti aseistettuja maahanlaskujoukkoja huoltaa. Jos taas ilmaherruutta ei onnistuta saavuttamaan, huolto rajoittuu ilmateitse suoritettaviin täydennyksiin, jolloin hyökkääjä ajan oloon jää puolustajan raskaammin aseistettujen joukkojen saartamaksi ja menettää toimintakykyään huollon katkettua. Puolustajalla on maahanlaskujoukkoja raskaampi aseistus, esimerkiksi kenttätykistöä kevein tai raskain haupitsein tai vaihtoehtoisesti panssarijoukkoja, joiden liikkuvuus on kenttätykistöä suurempi ja joita voidaan kenttätykistön tapaan käyttää hyökkäävän jalkaväkiyksikön tukena, mutta myös taistelevana osana esimerkiksi mekanisoituna taisteluosastona.
HMS Vascama

Valmistus

Atlas SFC Grimsbystä tilasi aluksen Selbystä Cochranelta ja se laskettiin vesille 1935. Alus valmistui huhtikuussa.

Palvelus

Syyskuussa 1939 Britannian kuninkaallinen laivasto pakko-otti aluksen muuttaen sen sukellusveneidentorjunta-alukseksi. Alus oli 1940 Kirkwallissa yhdessä HMS Northern Foamin, HMS Northern Giftin ja HMS Kingstone Agaten kanssa suojaten rannikkosaattueita sekä torjuen sukellusveneitä Norjan ja Grönlannin välisellä merialueella. Alus upotti 23. maaliskuuta 1941 Pohjois-Atlantilla Saksan laivaston sukellusveneen U-551. Kesäkuussa alus joutui Atlantilla sukellusvene U-564:n tykkituleen, jolloin yksi ammus osui komentosillalle surmaten aluksen päällikön. Alus upotti 23. elokuuta yhdessä ilmavoimien Catalina-lentoveneen kanssa sukellusvene U-452:n.
Alus lainattiin lokakuussa 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen NRP P6:ksi. Alus palautettiin elokuussa 1944 kuninkaalliselle laivastolle, jolloin se palautettiin alkuperäiselle nimelleen. Alus suojasi Islantiin matkanneita saattueita. Heinäkuussa 1945 alus sijoitettiin poistolistalle ja alkuperäiset omistajat lunastivat aluksen. Alus romutettiin 1962 Belgiassa.
Järvensivu

Historia

Järvensivulla sijaitsevalla pienellä puistoalueella Järvensivun tilan entiselle pihamaalle on vuonna 1971 pystytetty muistokivi, jossa lukee: ”Tämä muistolaatta on omistettu Järvensivun entiselle omistajalle Heikki Ahlgrenille, joka alkuun pani Järvensivun omakotiasutuksen vuokraamalla sitä varten tontteja.”
Tietojen mukaan Järvensivun tilan paikalla oli 1500-luvulla Messukylän seurakunnan kappalaisen pappila. Isojaossa vuonna 1794 tila jaettiin kahtia siten, että Iidesjärven pohjoispuolelle muodostui Järvensivun tila ja eteläpuolelle Nekalan tila. Järvensivun tilan omistaja Henrik (Heikki) Ahlgren alkoi vuonna 1890 vuokrata tontteja omistamiltaan mailta. Tampereen keskustassa sijaitsevan Kyttälän saneeraus aloitettiin 1800-luvun viimeisellä vuosikymmenellä, jonka jälkeen Järvensivullekin alkoi tulla asukkaita. Jo 1900-luvun vaihteeseen mennessä Järvensivusta oli käytännössä muodostunut Tampereen esikaupunki. Vuonna 1907 alueella asui vajaat 700 henkeä, mutta tuhannen asukkaan raja ylittyi vasta 1930-luvulla. 
Järvensivun alue liitettiin Messukylän kunnasta Tampereen kaupunkiin vuonna 1922, ja ensimmäinen asemakaava alueelle vahvistettiin vuonna 1936. Alueen kadunnimistöä suunniteltaessa päädyttiin ryhmänimiin, ja aihepiiriksi valittiin linnut, sillä ruohikkorantainen Iidesjärvi on keväisin muuttolintujen suosima pesintäpaikka. Järvensivun tilan rakennukset sijaitsivat nykyisten Kuikankadun ja Tiirantaipaleen risteyksessä. 
Järvensivulaiset saivat ostaa vuokratontit omakseen marraskuussa 1951. Kolme vuotta myöhemmin alueen asemakaava tarkistettiin ja peltojen vuokratonteille alkoi nousta omakotitaloja, kuten rintamamiestaloja, joihin myös vuokralaiset pääsivät. Näin saatiin rahaa muun muassa rakennusvelkaan. 1960-luvulla rakentaminen jatkui Järvensivun rinteessäkin, kun kaupunki oli alueen ostettuaan lisännyt rakennusoikeutta. Rakennusliikkeet halusivat ostaa tontteja. Myös vanhojen tonttien taloihin tehtiin jotakin laajennuksia ja peruskorjauksia.
Kaupunginosan itäosassa sijaitseva Puhontaival on nimetty Vilusen talon entisen Puhon torpan mukaan. Nimestä on paikallisesti käytetty myös muotoja Puhhoon tai Puhron torppa. Iidesjärven koilliskulmassa torpan paikan kohdalla on Puhoonlahti (myös muotoa Puhhoonlahti on käytetty). Vuodelta 1826 on asiakirjamaininta Puchko niitty. Nimiarkiston kokoelmista ei löydy toista esimerkkiä, mutta sanasta puho on kirjattu merkitys 'kosteaperäinen heinää kasvava maa-alue'.

Luonto

Iidesjärven itäpään luhtaniityille on muodostettu kaavoituksella suojeltu alue. Samoin Järvensivun puoleinen rantapöheikkö on suojeltu, muu osa järvestä ja sen rannoista on vapaa virkistys- ja vapaa-ajan toimintaa varten. Lintulajeja Iidesjärvellä on tavattu yli kahdensadan, myös todellisia harvinaisuuksia.
Dark Water (vuoden 2002 elokuva)

Juoni

Perheenäiti Yoshimi Matsubara (Hitomi Kuroki) eroaa miehestään ja muuttaa kerrostaloon asumaan tyttärensä Ikukon (Rio Kanno) kanssa. Asunnon katto vuotaa, ja Ikuko löytää punaisen repun rakennuksen katolta. Myöhemmin selviää, että reppu on kuulunut talossa asuneelle nuorelle tytölle, joka katosi. Kohta kadonnut tyttö alkaa ilmestyä joka paikkaan, mutta miksi?
Robert II (Skotlanti)

Robert II (2. maaliskuuta 1316 – 19. huhtikuuta 1390) oli ensimmäinen Stewart- eli Stuart-sukuinen Skotlannin kuningas. Hän oli kuninkaana 1371–1390. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Elisabeth Mure of Rowallan (s. 1324, k. 1355) ja toinen Euphemia Ross (s. 1320, k. 1387). Robert II:lla tiedetään olleen ainakin 21 lasta. Robert II:sta tuli kuningas Robert Brucen lähimpänä jälkeläisenä (hänen äitinsä oli Brucen tytär) aiemman kuninkaan, Brucen pojan David II:n kuoltua lapsettomana.
Robert Stewart oli yksi päätekijöistä yhdessä William Douglasin kanssa 1363 kapinassa kuningas David II:ta vastaan. Robertin isä oli Walter Stewart (k. 1326) ja äiti Marjory Bruce (1296–1316). Marjoryn lyhyt elämä oli värikäs. Hän oli muun muassa äitinsä ja tätinsä kanssa kuningas Edward I:n ja Edward II:n vankina Englannissa 1306–1314. He vapautuivat, kun heidät vaihdettiin Herefordin jaarliin Marjorien isänsä Robert I Brucen voitettua Bannockburnin taistelun. Marjory kuoli pudottuaan hevosen selästä maaliskuussa 1316, hänen ainoan poikansa Robertin ollessa vain parin kuukauden ikäinen. Walter Stewartin isä oli Robert Brucen liittolainen James Stewart.
Rooli

Käsitteellä rooli tarkoitetaan psykologiassa ja sosiaalipsykologiassa roolin kuvataan ryhmän jäsenten väliseen työnjakoon perustuvia tehtäviä. Tutkimusten mukaan roolien jakautuminen ja muodostuminen on luontevampaa pienissä ryhmissä, kun taas suurissa ryhmissä työnjakoon tarvitaan usein virallisia ja kömpelöitäkin menetelmiä. Roolien muotoutuminen luo pysyvyyttä ryhmän toimintaan. Rooli voidaan jäsenten välisen työnjaon lisäksi määritellä odotuksiksi, joita ryhmän jäseneen kohdistuu hänen toimiessaan tietyssä tehtävässä tai asemassa. Yksilön roolin muodostumiseen vaikuttavat muun muassa yksilön aikaisemmat kokemukset, ryhmän muiden jäsenten odotukset sekä hänelle ominaiset käyttäytymis- ja reagointitavat. Rooliteoriaa on erityisesti kehittänyt Jacob Moreno, psyko- ja sosiodraaman kehittäjä.
Emir Preldžić

Seurajoukkueet

Preldžić aloitti koripallon KK Čelikin juniorijoukkeissa ja siirtyi kaudeksi 2004–2005 Triglav Kranjiin, joka pelasi pääsarjatasolla. Hän siirtyi ensimmäistä kertaa ulkomaille heti seuraavalla kaudella ja edusti slovenialaista KD Slovania. Keväällä 2007 Preldžić osallistui Nike Hoop Summitiin ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Fenerbahçeen. Seuran paidassa hän voitti heti ensimmäisellä pelikaudellaan Turkin-mestaruuden.
Fenerbahçen paidassa Preldžić ehti voittaa viisi Turkin-mestaruutta ennen siirtymistään Darüşşafakaan kesällä 2015.

Maajoukkueet

Preldžić edusti Slovenian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 2006–2007. Vuonna 2008 hän pelasi ensimmäistä kertaa Slovenian maajoukkueessa, kun maa karsi paikasta olympiapaikasta vuoden 2008 olympialaisiin. Kesällä 2011 Turkin koripalloliitto ilmoitti, että Preldžić edustaa maata vuoden 2011 EM-kilpailuissa.