google/wiki40b huggingface dataset:
Olli Aakula

Olli Aakula (s. 19. elokuuta 1977, Vihti) on suomalainen lentopalloilija. Aakula pelasi vuonna 2018 Vihdin Lentopallossa. Vuonna 2012 Aakula pelasi vielä Mestaruusliigassa Raision Loimussa. Hän on pelannut ulkomailla Saksan Bundesliigassa, sekä Salon Piivolleyssa kotimaassa. Hän on yksi menestyneimmistä suomalaisista lentopalloilijoista. Aakula on pelannut SM–tasolla 360 ottelua. Maajoukkueessa hän pelasi 103 ottelua.

Nuoruusvuodet

Aakula aloitti lentopallon pelaamisen syntymäkaupungissaan Vihdissä. Hänen ensimmäisen seuransa oli Vihdin lentopallo -90.

SM-liiga

Pääsarjauransa SM-liigassa Aakula aloitti Perttelin Peikkojen riveissä. Hän voitti joukkueen kanssa kaudella 1998 SM-hopeaa. Peikkojen ja Salon Viestin yhdistettyä toimintansa alkoi Aakula pelaamaan joukkueiden uudessa fuusioseurassa nimeltä Salon Piivolley. Salon Piivolleyssa Aakula voitti kaudella 2001 SM-pronssia, jonka jälkeen hän siirtyi Saksan Bundesliigaan ASV Dachausenin riveihin kaudeksi 2002.

Bundesliiga

Saksan Bundesliigassa Aakula nousi nopeasti sarjan tähtipelaajaksi. Kauden pelattuaan bundesligassa hän vaihtoi joukkuetta maailman parhaimpiin lukeutuvaan VfB Friedrichshafeniin kaudeksi 2003. VfB Friedrichshafenissa Aakulan kausi sujui onnistuneesti, kun hän nousi joukkueen tähtipelaajaksi. Hän johdatti joukkueen bundesliigan pronssille, ja Saksan Cupin mestaruuteen. Lisäksi joukkue pelasi hyvin maailmanarvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa, Mestareiden liigassa. VfB Friedrichshafen putosi lopulta puolivälierissä tiukasti. Kauden jälkeen seura tarjosi Aakulalle monivuotista jatkosopimusta, mutta hän torjui sen ja palasi kotimaahansa pelaamaan sekä keskittymään opiskeluihinsa.

Takaisin SM-liigaan

Aakula teki sopimuksen Salon Piivolleyn kanssa. Hän johdatti joukkueen peräti kolmeen peräkkäiseen SM-hopeaa kausien 2004-2006 aikana. Samalla Piivolley voitti Suomen Cupin mestaruuden kaudella 2003 sekä hopeaa cupista kaudelta 2004. Kaudella 2006 Aakulan uralla tapahtui iso muutos, kun hän vaihtoi hakkurin peliroolista keskitorjujan paikalle. Vaihdon syy oli se että Piivolleylla oli kaksi huippuluokan hakkuria, mutta keskitorjuja puuttui. Pelipaikan vaihtuminen ei Aakulaa paljon haitannut sillä hän taisteli torjuntatilaston voitosta SM-liigassa kaudella 2007 sekä johdatti Piivolleyn Suomen Cupin hopealla kuten myös kaudella 2008. Kaudella 2008 Aakula voitti torjuntatilaston.
Kaudella 2009 Aakula esiintyy Vihdin Lentopallossa.
Aakula teki paluun SM -liigaan loppukaudella 2009-2010 Tampereen Isku-Volleyn paidassa. Paluu ajoittui Isku-Volleyn ja Vammalan Lentopallon välillä pelattujen puolivälierien alle. Isku-Volley voitti puolivälieräsarjan voitoin 4-1 ja jatkoi välieriin. Aakula oli yksi puolivälieräsarjan ratkaisevista pelaajista.

A-maajoukkue

Suomen lentopallomaajoukkueessa Aakula on esiintynyt kausien 1999–2005 välillä pelaten 103 A-maaottelua. Nykyisin häntä ei ole maajoukkuetehtävissä nähty, sillä hän on kieltäytynyt kunniasta vedoten työelämäänsä.

Muuta

Aakula on myös panostanut lentopalloa pelatessaan vahvasti myös opiskeluihin, ja hän valmistui lopulta insinööriksi vuonna 2007.
Naantalin rata

Matkustajaliikenne

1950-luvulla Turun ja Naantalin väliä liikennöi 14 edestakaista paikallisjunavuoroa päivittäin. 1960-luvulla linja-autot syrjäyttivät paikallisjunia ja matkustajaliikenne alkoi hiljentyä. Säännöllinen henkilöliikenne loppui vuonna 1972. Henkilöjunat liikennöivät Naantalin satamaan 31. toukokuuta 1970 lähtien Viking Linen silloista lauttaliikennettä varten.
Junavuorot korvattiin linja-autoilla syksyllä 1984. Junavuorot palautettiin syksyllä 1989 mutta henkilöjunaliikenne satamaan lakkautettiin lopullisesti 29. syyskuuta 1990. Muumimaailma kokeili rautatieliikennettä vuosina 1998 ja 1999, mutta junayhteys jäi vain kokeiluksi.

Tavaraliikenne

15. maaliskuuta 1967 aloitettiin Suomen ja Ruotsin välinen junalauttaliikenne. Reitistä odotettiin hyvinkin merkittävää ja pitkäaikaista, mutta junalauttaliikenne loppui.
Nykyään radalla kuljetetaan Rautaruukin terästä ja Suomen Viljavan Naantalin viljasiilojen viljaa. Vuonna 2002 Naantaliin liikennöitiin viisi kertaa viikossa.
Jason Platt

Ura

Platt pelasi juniorina muun muassa USHL-liigan Omaha Lancersin riveissä. Juniouran jälkeen hän siirtyi Providencen yliopistojoukkueeseen. Neljän kauden jälkeen hän siirtyi NHL-joukkue Edmonton Oilersin AHL:n farmijoukkueeseen. Kausina 2006–2008 Platt pelasi ECHL:n Augusta Lynxissä, minkä jälkeen siirtyi pelaamaan Eurooppaan. Hänen uransa jatkui Suomessa Mestiksen Kotkan Titaaneissa, jossa hän pelasi kauden 2008–2009.

Pelityyli

Jatkoaika.comin mukaan Platt on nopea ja vahva luistelija. Hän pystyy antamaan nopean ja hyvän syötön hyökkääjälle joka vaihdossa ja taklaa myös hyvin. Plattilla on kiekollisessa pelissä parannettavaa ja laukaus tarvitsee lisää voimaa. Lisäksi hän pelaa paljon mailalla ja saattaa saada sen vuoksi jäähyjä.
Kolme aitausta

Kolme aitausta (三垣, pinyin: sān yuán) kattavat kiinalaisessa tähtitieteessä pohjoisen taivaankannen ylemmän eli taivaannavan ympärille levittäytyvän osan. Aitaukset ovat Keskustähden aitaus (紫微垣 zǐwēiyuán), Ylimmän palatsin aitaus (太微垣 tàiwēiyuán) ja Taivaallisen torin aitaus (天市垣 tiānshìyuán). Aitauksia kutsutaan yleisesti tähdistöiksi.
Keskustähden aitaus ympäröi taivaannapaa ja sisältää sirkumpolaarisen alueen. Ylimmän palatsin ja Taivaallisen torin aitaukset ympäröivät sitä.
Syksy New Yorkissa

Juoni

Keski-ikäinen ravintoloitsija, naistenmies ja epäonnistunut isä Will Keane (Gere) saa uutta sisältöä tyhjään elämäänsä, kun hän tutustuu nuoreen naiseen Charlotte Fieldingiin (Ryder). He rakastuvat mutta Will ei ole koskaan oikein onnistunut pitkissä ja pysyvissä rakkaussuhteissa eikä hän ota tätäkään kovin vakavasti. Sitten Charlotte kertoo hänelle sairastavansa neuroblastoomaa eikä suhde täten voisikaan kestää kauan. Will viettää paljon aikaa Charlotten kanssa, samalla etsien joka paikasta pätevää kirurgia, joka onnistuisi parantamaan tämän sairauden. Lopulta hän löytää sellaisen mutta sairaus on edennyt liian pitkälle ja leikkaus epäonnistuu. Will jää yksin mutta nyt hän haluaa viettää hukattua aikaa tyttärensä ja tämän uuden vauvan kanssa.
Brothers in Arms: Road to Hill 30

Pelaaminen

Brothers in Arms poikkeaa monin tavoin perinteisistä ensimmäisen persoonan ammuntapeleistä. Pelihahmo on nuori, kokematon ja vastentahtoinen kersantti, joka ei pelin vaikeustasosta riippuen kestä kuin yhden tai kaksi osumaa. Myös aseiden käyttö on pelissä pyritty mallintamaan mahdollisimman tarkasti: lonkalta tai juostessa ammutut laukaukset eivät yleensä osu mihinkään ja varsinkin sarjatuliaseet ovat epätarkkoja. Peli mallintaa myös pienyksikkötaktiikoita; varsinkin kahta puoliryhmää (iskevää ja tukevaa) komentaessaan pelaajalla on etulyöntiasema saksalaisiin nähden. Toinen puoliryhmä antaa suojatulta ja lamauttaa vihollisen: sidottu vihollinen joutuu piilottelemaan suojansa takana eikä kykene vastaamaan tuleen tehokkaasti. Vihollisen suojauduttua pelaaja voi joko itse tai iskevää puoliryhmää komentamalla hyökätä vihollisen sivustaan. Sivulta ja takaa kiertäminen, konekivääripesäkkeiden, käsikranaattien ja komennossa olevien sotilaiden tehokas yhteiskäyttö onkin selviytymisen kannalta ensiarvoisen tärkeää.
Pelin vaikeusaste kohoaa koko kampanjan ajan erityisesti siksi, että vihollisyksiköt vaihtuvat alkupään heikosti varustetuista Osttruppen-joukoista raskaasti aseistettuihin ja usein panssariajoneuvojen tukemiin laskuvarjojääkäri (Fallschirmjäger)- ja panssarikrenatööri (Panzergrenadier)-joukkoihin. vastaan tulee myös enemmän konekivääripesäkkeitä ja aukeita alueita, joilla varomaton pelaaja on tykinruokaa.
Pelissä väkivalta on kuvattu keskivertosotapelejä raaemmin. Pelin näytöksissä ja kenttien kaduilla lojuu usein pahoin silpoutuneita ruumiita. Pelin aikana Bakerin ryhmää kohtaavat menetykset saavat aikaan vihanpurkauksia ja epätoivoa niin Bakerin alaisissa kuin tässä itsessäänkin. Pelin näkökulma sotaan ei ole ihannoiva vaan erittäin raadollinen. Realistisuutta korostetaan hailakalla värimaailmalla, joka on tuttu muun muassa elokuvasta Pelastakaa sotamies Ryan ja televisiosarjasta Taistelutoverit.

Juoni

Kersantti Matt Baker pääsee komentamaan kahdeksan maihinnousun jälkeisen päivän ajan enimmillään kuuden hengen miehistöä matkalla kohti Carentanin kaupunkia ja kukkula 30:tä. Matkan varrella Baker joutuu miehineen valtaamaan pikkukyliä, johtamaan panssarivaunujen tykkitulta ja tuhoamaan lukuisia konekivääri- kranaatinheitinpesäkkeitä.
Taistelupäivien aikana Bakerin ryhmä menettää useita miehiä kaatuneina. Lopulta Bakerin ja hänen miestensä liityttävä kukkula kolmenkymmenen puolustajiin ja taisteltava raskasta hyökkäystä vastaan alivoimaisina ja heikosti varustettuina.
Sea Containers

Sea Containers Ltd oli Bermudalle rekisteröity monialayhtiö, jonka ydinliiketoiminnan osa-alueita olivat kuljetus ja konttienvuokraus. Yhtiö tunnettiin myös Silja Linen entisenä omistajana. Syvien talousvaikeuksien seurauksena New Yorkin pörssi lopetti yhtiön noteerauksen, ja yhtiö hakeutui konkurssiin lokakuussa 2006. Vuonna 2006 sen konttiliiketoimintaa jatkamaan perustettiin SeaCo Ltd.
Steve Jackson Games

Steve Jackson Games (lyhennettynä usein myös SJGames tai SJG) on peliyhtiö, jonka on perustanut vuonna 1980 Steve Jackson. Yhtiö julkaisee kortti-, lauta- ja roolipelejä sekä peli-aiheista Pyramid -lehteä.

Historia

Steve Jackson Games perustettiin vuonna 1980, kuusi vuotta Dungeons & Dragons -roolipelin julkaisun jälkeen, ja se julkaisi useita sci-fi -teemaisia strategia- ja roolipelejä. Yhtiö nousi nopeasti suosioon peleillään. Suosituimpiin varhaisiin SJGamesin julkaisemiin peleihin lukeutuvat Car Wars (1980), Illuminati – Game of Conspiracy (1982) ja Steve Jacksonin ennen SJGamesin perustamista suunnittelema Ogre (1977), johon yhtiö myöhemmin osti oikeudet.

Kickstarter -projekti

Huhtikuussa 2012 Steve Jackson Games aloitti menestyneen hankkeen Kickstarter.com -sivustolle Ogre -pelin uutta painosta varten. Hankkeesta tuli pian sivuston menestynein lautapeli-aiheinen hanke.
Sounds of Decay

Nauhoittaminen

Sounds of Decay äänitettiin Sunlight-studiossa kahdesti, sillä yhtye oli tyytymätön ensimmäiseen versioon. Anders Nyströmin mukaan jäsenet riitelivät keskenään ja olivat krapulassa äänitysten aikana, minkä vuoksi soitto kuulosti amatöörimäiseltä. Muutamaa viikkoa myöhemmin Katatonia palasi studioon ja äänitti EP:n uudelleen. Kuten Brave Murder Daylla, Sounds of Decayn lauluosuuksista vastasi Mikael Åkerfeldt. Hän on kertonut myös pitävänsä EP:n ensimmäisestä versiosta enemmän sen raa'an äänimaailman vuoksi. Katatonia äänitti ensimmäisessä sessiossa myös kappaleen nimeltä "Untrue". Sitä ei kuitenkaan äänitetty uudelleen, eikä julkaistu EP:llä. Kappale löytyy kuitenkin Katatonian kokoelmalevyltä Brave Yester Days.
Ridley (Metroid)

Ridley (jap. リドリー, Ridorii) on kuvitteellinen konnahahmo Nintendon luomassa Metroid-sarjassa ja pelisarjan sankarin, Samus Aranin arkkivihollinen. Hänen ulkonäkönsä ja kykynsä antavat vaikutelman siitä, että Ridley olisi jonkinlainen avaruuslohikäärme.

Yleistä

Ridley nähtiin ensimmäisen kerran vuonna 1986 NESille julkaistussa Metroid-pelissä, jossa Ridley oli toinen minipomoista, jotka pelaajan piti voittaa päästäkseen Mother Brainin luokse planeetta Zebesin ytimeen, Tourianiin. Ensimmäisessä pelissä hän oli samankokoinen hahmo kuin Samus, mutta jo seuraavassa esiintymisessään Ridleyn koko oli kasvanut huomattavaksi suuremmaksi Samukseen nähden.
Ridley hallitsee sekä aseellisen että lähitaistelun. Ridleyn uskotaan olevan varsin älykäs, ja hänellä on yliluonnollisen nopeat refleksit sekä erinomainen strateginen taju. Hänellä on paksu iho, johon on myös liitettynä eräänlaisia haarniskan osia, tappava piikikäs häntä ja kyky syöstä tulta tai plasmaa.
Ridley nähdään usein yhtenä Samuksen päävihollisista muiden avaruuspiraattien ja metroidien rinnalla. Ridley johti aikanaan Samus Aranin kotiplaneetta K-2L:lle tehtyä hyökkäystä, jonka yhteydessä Samuksen vanhemmat saivat surmansa. Tämä ja lukuisat välienselvittelyt ovat luoneet Samuksen ja Ridleyn välille verivihollisuuden, vaikka Mother Brain tunnetusti onkin määritelty viralliseksi pääantagonistiksi. Tapahtumat on kuvattu Metroid Fusionissa sekä virallisessa Metroid-mangassa.
Rolando Pieraccini

Rolando Pieraccini on Suomessa asuva italialaissyntyinen taidemesenaatti, galleristi ja kustantaja.
Pieraccini on asunut Suomessa vuodesta 1975. Hän on perustanut kaksi kustannusliikettä, Eurographica ja The Lauttasaari Press. Vuonna 2009 hän perusti kulttuurisäätiön Pieraccini-säätiö edistämään Suomen ja Italian kulttuurisuhteita. Pieraccini on itse ja säätiönsä kautta lahjoittanut 1960-luvulla aloittamansa taidekokoelman teoksia Ateneumin taidemuseolle.
Pieraccinille on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki toiminnasta suomalaisen kuvataiteen ja kulttuurin hyväksi Pieraccini on naimisissa suomalaisen Siv Pieraccinin kanssa.
PZL.37 Łoś

PZL.37 Łoś (suomeksi hirvi) oli puolalainen kaksimoottorinen keskiraskas pommikone. Koneen ensimmäinen prototyyppi lensi ensilentonsa 13. joulukuuta vuonna 1936. Konetta pidettiin yhtenä toista maailmansotaa edeltäneen ajan moderneimmista pommikoneista. Puolan lisäksi Romania käytti konetyyppiä sodan aikana ja sekä Saksa että Neuvostoliitto saivat Puolan valtauksen yhteydessä haltuunsa muutaman koneen.
Coulaceae

Tuntomerkit

Heimon kasveilla on joskus sienijuuria ja ne ovat maitiaisnesteellisiä. Päällysketto eli epidermi on ligninoitunut, ja siinä on oksalaattikiteitä ja korkkihuokosia. Karvat ovat haaraisia. Lehdet ovat verkkosuonisia. Kukinto on joskus haarova, sen lapakossa on kolmekukkaisia viuhkoja. Kukat ovat perättömiä, teriö on tyvestään yhdislehtinen, heteitä on 10–20 ja erillisiä emejä 3–5. Ne ovat vartalottomia tai lyhytvartaloisia. Siemenen endospermi on tärkkelyspitoinen.

Levinneisyys

Heimo kasvaa monella erillisalueella tropiikissa.

Luokittelu

Coulaceae käsittää kolme yksilajista sukua.
Wilhelm Jerusalem

Wilhelm Jerusalem (11. lokakuuta 1854, Dřenice – 15. heinäkuuta 1923, Wien) oli itävaltalainen juutalainen filosofi, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan Filosofian alkeet.
Olavi Rytkölä

Veikko Olavi Rytkölä (4. huhtikuuta 1914 Viipuri – 26. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallispolitiikan professori 1953–1962 ja Turun yliopiston hallinto- ja finanssioikeuden professori vuodesta 1962 vuoteen 1981.
Turbo (Kolumbia)

Historia

Turbon kunta perustettiin 28. elokuuta 1840 presidentti José Ignacio de Márquezin annettua luvan sen perustamiseen. Se on kuulunut historian aikana Chocón ja Caucan departementteihin. Osana Antioquian departementtia se on ollut vuodesta 1905 lähtien. Turboa modernisoitiin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla paljon. Merelle johtava valtatie valmistui 1950-luvulla ja 1960-luvulla alueelle perustettiin ensimmäiset banaaniviljelmät. Banaaninviljely on nykyisin yksi Turbon elinkeinoista karjankasvatuksen ja kalastuksen ohella. 1990-luvulla alueella oli paljon sissitoimintaa ja myös puolisotilaalliset joukot terrorisoivat paikallisväestöä. Olot ovat Turbossa 2010-luvulle tultaessa rauhoittuneet huomattavasti, mutta alueella tiedetään vielä nykyään oleskelevan FARC-sissejä ja huumekauppaa pyörittäviä tahoja (esimerkiksi Los Urabeños) eikä alueella liikkumista suositella pimeän tultua. Useat siirtolaiset Afrikan maista, Haitista ja Kuubasta ovat kulkeneet Turbon läpi Panamaan jatkaen sieltä matkaansa Yhdysvaltoihin. Panama sulki Kolumbian vastaisen rajan toukokuussa 2016 rajoittaakseen maahan pyrkivien siirtolaisten määrää.

Ilmasto

Turbon ilmasto on trooppinen. Lämpötilat pysyvät keskimäärin 26:ssa lämpöasteessa. Kuivinakin kausina sataa paljon. Vuosittainen sademäärä on 2426 millimetriä.

Nähtävyydet

Turbossa on paljon tulivuoria ja siellä voi ottaa tuliperäisia mutakylpyjä. Alueella sijaitsee myös Los Katíoksen kansallispuisto. Turbosta pääsee hyvin laivalla esimerkiksi Capurganáan. Jalkapalloseura Leones Fútbol Club S.A. on kotoisin Turbosta.
Asklepiodotos Aleksandrialainen

Asklepiodotos Aleksandrialainen (muinaiskreikaksi Άσκληπιόδοτος) (400-luvun loppupuoli) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi.
Asklepiodotos oli kotoisin Aleksandriasta ja opiskeli Prokloksen oppilaana Ateenassa. Lopulta hän muutti Afrodisiakseen, jossa hän piti omaa kouluaan toisen Asklepiodotos-nimisen filosofin kanssa. Hän meni naimisiin tämän tyttären Damianen kanssa. Asklepiodotos kirjoitti kommentaarin Platonin Timaiokseen. Se on kuitenkin kadonnut.
Asklepiodotos opetti muun muassa Damaskiosta, joka kuvaa häntä väheksyvästi, osittain siksi, ettei Asklepiodotos arvostanut mysteerejä:
»Asklepiodotoksen mieli ei ollut täydellinen, niin kuin useimmat ajattelivat. Hän oli äärimmäisen terävä esittämään kysymyksiä, mutta ei yhtä terävä-älyinen ymmärrykseltään. Hänen älynsä oli epätasainen, erityisesti mitä tuli jumalallisiin asioihin — Platonin ylevän ajattelun näkymättömiin ja järjen tavoitettavissa oleviin käsitteisiin. Vielä suuremmat olivat hänen puutteensa korkeamman viisauden alalla — orfilaisten ja kaldealaisten kertomusten, jotka ovat arkijärjen tuolla puolen, suhteen.»
Asklepiodotos vieraili vaimoineen Isiksen pyhätössä Menouthiksessa, Egyptissä, tarkoituksenaan parantaa Damianen lapsettomuus. Lapsi saatiin aikaan, mutta paikalliset kristityt väittivät, että se oli ostettu eräältä papittarelta. Tapausta käytettiin syynä pyhätön tuhoamiseen.
Georgian lippu

Georgian lippu on Georgian kansallinen tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 14. tammikuuta 2004 viidensadan vuoden tauon jälkeen. Aikaisemmin se oli keskiaikaisen Georgian kuningaskunnan lippu. Lipun mittasuhteet ovat 100:147.

Lipun historia

"Viiden ristin lippua" on käytetty ainakin 1200-luvulta lähtien. Lipun keskeinen elementti on Pyhän Yrjön risti (yhä käytössä Englannin lipussa) - Pyhä Yrjö on Georgian suojeluspyhimys. Georgialaisen tiedemiehen Giorgi Gabeskirian mukaan neljä ylimääräistä ristiä lisättiin mongolit maasta ajaneen Giorgi V:n hallituskaudella. Uusi muotoilu oli variantti Jerusalemin rististä, joita käytettiin ristiretkillä. Ristien sanotaan edustaneen Kristuksen viittä haavaa. Lipun mahdollisesta armenialaisesta alkuperästä on myös kiistelty.
Lippu putosi käytöstä myöhemmin keskiajalla, kunnes georgialaiset nationalistit herättivät sen henkiin maan uudelleenitsenäistymisen jälkeen 1991. Suurin osa georgialaisista kannatti lipun palauttamista, ja parlamentti teki lain lipun vaihtamisesta 1999. Presidentti Eduard Ševardnadze ei kuitenkaan hyväksynyt lakia. Mikheil Saakašvilin oppositiopuolue otti lipun symbolikseen, ja Georgian ruusujen vallankumouksen jälkeen lippu otettiin virallisesti käyttöön. Vaihdos herätti myös vastustusta, sillä monien näkökulmasta poliittisen puolueen lipun ottaminen kansallislipuksi on epädemokraattista.

Itsenäinen Georgia (1918–1921, 1990–2004)

Georgian lyhyen itsenäisyyden aikana 1918–1921 otettiin käyttöön kolmivärinen lippu. Lipun suunnittelija on maalari Jakob Nikoladze, joka voitti kilpailun sen suunnittelemisesta. Lippu poistettiin käytöstä kun Neuvostoliitto valtasi maan mutta otettiin uudelleen käyttöön 14. marraskuuta 1990 Georgian itsenäistyttyä. Lippu menetti suosiotaan, koska se assosioitiin kaaoottiseen 1990-luvun alkuun. Lipun viininpunainen väri symboloi hyviä menneitä ja tulevia aikoja, musta venäläisten hallintoa ja valkoinen toivoa rauhasta.

Neuvosto-Georgia (1921–1990)

Neuvostoliitossa Georgian sosialistinen neuvostotasavalta otti käyttöön useita eri versioita Neuvostoliiton lipusta. Niissä oli joko Georgian nimi tai sirppi, vasara ja punainen tähti sinisessä auringossa sekä sininen palkki.
Campbellin piirikunta (Wyoming)

Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennassa Campbellin piirikunnassa asui 33 698 ihmistä. Heistä 96,06% luokiteltiin valkoihoisiksi, 0,93% alkuperäisasukastaustaisiksi ja loput muunrotuisiksi tai sekoittuneiksi. Populaatiosta 3,53 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta.
Sukujuuriltaan Campbellin väestö on suurimmalta osin saksalaista- (30,3%), englantilaista- (11,4%), irlantilaista- (11,0%), alkuperäiskansojen- (8,5%) tai norjalaista (6,2%) syntyperää. Väestöstä 7,6 prosenttia eli köyhyysrajan alapuolella.
HMS Avenger (D14)

Valmistus

Aluksen köli laskettiin 28. marraskuuta 1939 Sun Shipbuilding and Drydock Companyllä Chesterissä Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa kauppalaivana MV Rio Hudson. Alus kuului valmiussopimuksen nojalla tilattuun neljän aluksen sarjaan. Se laskettiin vesille 27. marraskuuta 1940. Yhdysvaltain laivaston otettua aluksen rungon hallintaansa se siirrettiin Bethlehem Steel Corporationin telakalle New Yorkiin, jossa se muutettiin saattuetukialukseksi. Valmisteilla ollut alus luovutettiin 31. heinäkuuta 1941 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, jolloin se nimettiin BAVG-2:ksi. Alus valmistui 1. maaliskuuta 1942, jolloin se nimettiin HMS Avengeriksi.

Palvelus

HMS Avenger otettiin 2. maaliskuuta 1942 saattuetukialuksena palvelukseen ja se luovutettiin telakalta 15. maaliskuuta. Alus aloitti välittömästi vastaanottotestit ja 18. huhtikuuta aluksella havaittiin vika, joka vaati telakointia. Alus siirrettiin Staten Islandille korjattavaksi. Palvelukseen palattuaan alus liittyi 30. huhtikuuta saattueeseen Yhdysvaltain laivaston saattueeseen AT15, jonka mukana se matkasi Clydeen. Alus saapui toukokuussa Clydeen, josta se siirrettiin telakalle varustettavaksi kuninkaallisen laivaston käytäntöjen mukaiseksi.
Heinäkuussa alus määrättiin edelleen telakalla ollessaan Kotilaivastoon, johon se liittyi palvelukseen palattuaan ja koulutuksen Clyden alueella päätyttyä. Koulutuksen päätyttyä laivaston ilmavoimien 825 laivueen Fairey Swordfish -torpedokoneet sekä 802 ja 8732 laivueiden Hawker Sea Hurricane -hävittäjät henkilöstöineen siirtyivät 17. elokuuta alukselle.

Saattueiden PQ18 ja QP14 suojana

Alus suojasi 9. syyskuuta Kuolan niemimaalle matkannutta saattuetta PQ18, joka oli lähtenyt Loch Ewestä 2. syyskuuta. HMS Avengerin suojana olivat hävittäjät HMS Wheatland ja HMS Wilton. Aluksen lentokoneiden hidas lentoonlähettäminen aiheutti 13. syyskuuta ilmahyökkäyksessä kuuden kauppalaivan uppoamisen. Lisäksi viisi lentokonetta tuhoutui ilmataisteluissa. Seuraavana päivänä alukselta noussut Swordfish havaitsi Saksan laivaston sukellusveneen U-589, joka oli painumassa pinnan alle. Lentokone ilmoitti havaintonsa. HMS Avenger erkani 17. syyskuuta suojueensa kanssa saattueesta liittyen Britteinsaarille palaavaan saattueeseen QP14.
Saattueen saavuttua Loch Eween 20. syyskuuta HMS Avenger lähti Scapa Flowhun suojueensa sekä risteilijä HMS Scyllan ja hävittäjä HMS Furyn kanssa. Aluksen lentolaivueet siirrettiin 24. syyskuuta maihin Scapa Flowssa.

Tuhoutuminen

HMS Avenger liittyi 13. marraskuuta Britteinsaarille lähteneeseen saattueeseen MKF1Y, jonka ilmasuojasta se matkan aikana vastaisi. Alukseen osui 15. marraskuuta Saksan laivaston sukellusveneen U-155 laukaisema torpedo. Osuma aiheutti tulipalon ja ammusvaraston räjähtämisen, mikä upotti aluksen hyvin nopeasti. Aluksen miehistöstä pelastui ainoastaan kaksitoista.