google/wiki40b huggingface dataset:
Vihannespunkki

Ulkonäkö ja koko

Vihannespunkkien väri on vaalea tai vaaleanvihreä, pään lähellä niillä on kaksi silmiä muistuttavaa pistettä. Talvehtineet vihannespunkit ovat oranssinsävyisiä. Vartalon muoto on soikea. Kooltaan ne ovat alle 0,5 mm:n pituisia, koiraat ovat pienempiä kuin naaraat. Naaraan selässä on 12 jäykkää karvaa.

Vihannespunkkien torjunta

Jos kasvin lehdet muuttuvat likaisen keltaisiksi ja alkavat vähitellen putoilla, syynä voivat olla vihannespunkit. Vihannespunkkien ehkäisemiseksi kannattaa kasveja tutkia muutaman päivän välein suurennuslasilla. Yleensä nämä erittäin pienet hämähäkkieläimet viihtyvät lehtien alapinnoilla. Niiden aiheuttamat vauriot ilmenevät pieninä, vaaleina pisteinä lehdissä. Näistä pisteistä vihannespunkit ovat alhaalta päin imeneet kasvin nesteitä. Munat ovat pyöreitä, ulosteet kuin pieniä pisteitä. Myös tyhjiä kuoriutumisnahkoja tai ohuita kehruuseittejä voi löytyä. Jos punkkeja on paljon ja ne ovat ehtineet kutoa seittiä, niistä voi olla hyvin vaikeaa päästä kokonaan eroon.
Vihannespunkit viihtyvät kuivassa ja lämpimässä kuten muutkin hämähäkkieläimet, joten helpoin torjuntakeino on nostaa ilmankosteutta. Vihannespunkkeja ei pitäisi ilmestyä, jos ilman suhteellinen ilmankosteus on yli 50 %. Varsinkin lehtien alapintojen sumuttaminen säännöllisesti vedellä on kannattavaa. Lämpötilan pitäminen matalana myös huonontaa lisääntymismahdollisuuksia. Vihannespunkit pysyvät hengissä myös viileämmässä ja aloittavat rajun lisääntymisen heti lämpötilan noustua. Vihannespunkkien valloittama kasvi tulisikin poistaa heti muiden joukosta ettei tartunta leviä. Kasvin voi tämän jälkeen käsitellä torjunta-aineella, sumuttaa kunnolla ja pitää muutaman päivän ajan karanteenissa. Usein jopa pelkkä sumutus ja ilmankosteuden nosto voivat riittää.
Vihannespunkin luonnollinen saalistaja on petopunkkeihin kuuluva ansaripetopunkki (Phytoseiulus persimilis), jota käytetään biologisessa torjunnassa. Muita käytettyjä torjuntaeliöitä ovat kalifornianpetopunkki (Amblyseius californicus), punkkisääski eli petosääski (Feltiella acarisuga), jauhiaislude (Macrolophus caliginosus), punkkipirkko (Stethorus punctillum), ripsiäispetopunkki (Amblyseius cucumeris) ja ruskopetopunkki (Amblyseius degenerans).
Feodor Kiseleff

Feodor Pantelejevitš Kiseleff (ven. Фёдор Киселёв, Fjodor Kiseljov; 1. maaliskuuta (J: 17. helmikuuta) 1772 Hamina – 9. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1847 Helsinki) oli Helsingissä vaikuttanut suomenvenäläinen liikemies, tehtailija ja rakennusurakoitsija.
Hänen isänsä oli ostaškovilainen kauppias Pantelei Kiseleff, joka asettui Haminaan pian Turun rauhan jälkeen. Feodor Kiseleffkin aloitti porvarina Haminassa, mutta siirtyi vuonna 1809 Viaporiin ja sieltä 1812 pääkaupungiksi korotettuun Helsinkiin, jossa sai uudet porvarinoikeudet seuraavana vuonna. Venäläisen sotaväen tavarantoimittajana vaurastunut Kiseleff oli jo tuolloin Helsingin suurimpien veronmaksajien listalla jaetulla kolmannella sijalla. Hänen merkittävimmäksi omistuksekseen muodostui Aleksanterin- ja Unioninkatujen kulmassa sijainnut sokeritehdas, jonka hän osti vuonna 1812 Bernhard Maneckelta. Helsingin kasvaessa tilat kävivät pian ahtaiksi ja Kiseleff siirsi 1820-luvun alussa tehtaan kaupungin ulkopuolelle Töölönlahden rannalle, mistä alkaen se tunnetaan Töölön sokeritehtaana. Vuosina 1839–1859 se oli Suomen ainoa sokeritehdas. Naapurissa toimi Kiseleffin niin ikään omistama tiilitehdas. Carl Ludvig Engel suunnitteli vanhasta Unioninkadun tehdasrakennuksesta Kiseleffin talona tunnetun liikerakennuksen. Kiseleff oli myös lukuisia merkittäviä tilauksia saanut rakennusurakoitsija ja hän muun muassa suoritti Hietaniemen hautausmaan perustustyöt 1829 ja rakennutti Nikolainkirkon (nyk. Helsingin tuomiokirkko) julkisivuportaikon 1839–1843.
Kiseleff valittiin ensimmäisenä venäläisenä Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon vuonna 1829 ja hän sai 1833 kauppaneuvoksen arvon. Ortodoksisen uskonsa säilyttäneestä Kiseleffin suvusta tuli yksi Helsingin porvariston eliittisukuja. Feodor Kiseleffin lapsia olivat tehtailijat Nikolai Kiseleff ja Feodor Kiseleff nuorempi, yliarkkitehti Konstantin Kiseleff ja kartanonomistaja Anton Kiseleff.
Cotesia autumnatae

Löytyminen

Laji löydettiin Kai Ruohomäen ja Tero Klemolan vetämän Turun yliopiston biologian laitoksen tunturimittarin kannanvaihtelua tutkineen maastontutkimushankkeen yhteydessä. Tutkimuksessa lajia tavattiin Vahdolla, Maskussa, Nousiaisissa ja Naantalissa. Klemolan mukaan näytteitä ei ollut kerätty muualta, joten lajin levinneisyysalue on tätä laajempi.
Laji tunnistettiin Turun yliopiston biologian laitoksen ekologian osaston, eläinmuseon sekä genetiikan ja fysiologian osaston sekä Skotlannin kansallismuseon välisenä yhteistyönä. Ensimmäisen kerran laji kuvattiin julkisuudessa Entomologica Fennica -sarjassa vuonna 2013.
Lajin nimi autumnatae viittaa tunturimittariin (Epirrita autumnata), joita C. autumnatae käyttää toukkavaiheessa hyväkseen.
Homoijit

Homoijit olivat 350-luvulla areiolaisen piispa Eusebios Nikomedialaisen aikaisempia kannattajia, jotka eivät voineet liittyä anhomoijeihin eivätkä homoiousiaaneihin: he suhtautuivat epäillen filosofisiin spekulaatioihin ja uskoivat, että yritettäessä päästä selville Isän ja Pojan välisestä suhteesta oltiin tekemisissä inhimillisen käsityskyvyn yläpuolella olevien seikkojen kanssa. Filosofinen terminologia tuli jättää sikseen ja rajoittua Raamatun ilmoitukseen, jonka mukaan Poika oli Isän kaltainen, homoios. Hyvin suuri joukko piispoja yhtyi tähän käsitykseen.
Abhasian armeija

Asevoimien nykyinen tilanne

Georgia nimittää Abhasian asevoimia "laittomiksi sotilasmuodostelmiksi" ja syyttää Venäjää abhaasijoukkojen varustamisesta ja kouluttamisesta. Abhaasiviranomaiset ovat kiistäneet sen väittäen, että he hankkivat varusteensa vapailta markkinoilta paitsi viisi Venäjältä saatua yhteysvenettä ja Kreikan abhaaseilta saadut pikaveneet. Maaliskuussa 2005 Abhasian puolustusministeri Sultan Sosnaliev myönsi, että Abhasian armeijan ylempi ja keskitason upseeristo lähetetään säännöllisesti 2-3 kuukauden pituisille koulutuskursseille Venäjälle Vystrel-koulutusohjelman puitteissa.
Abhasian armeijan keskushenkilöillä on vahva tausta Venäjän armeijassa. Esimerkiksi 8. toukokuuta 2007 eronnut puolustusministeri ja Abhasian asevoimien perustaja Sultan Sosnaliev on Kabardino-Balkariassa toiminut Venäjän armeijan entinen upseeri, jonka tehtävissä hän toimi Abhasian vuoden 1992 sodankin aikana. Abhasian asevoimien komentaja, kenraalimajuri Anatoli Zaitsev on entinen Transbaikalin sotilaspiirin apulaiskomentaja. Abhasian nykyinen puolustusministeri Aleksandr Pavlushko on Venäjän armeijan eversti ja Venäjän Abhasiassa olevien rauhanturvajajoukkojen entinen komentaja.
Abhasian asevoimat ovat painottuneet maavoimiin, mutta sillä on myös pienet meri- ja ilmavoimat. Vuonna 2006 Abhasia perusti sisäministeriön alaisuuten "anti-terroristikeskuksen", joka koostuu kahdestasadasta henkilöstä. Vuonna 2006 Abhasian valtiovarainministeri arvioi 35 prosenttia valtion budjetista menevän sotilasmenoihin.
M/S Freedom of the Seas

Yleistä

Aluksella on viihdykkeenä mm. vesipuisto, Flowrider, jossa voi harrastaa lainelautailua, urheilukenttä (mm. lento- ja koripalloa varten), kiipeilyseinä ja luistinrata. Aluksessa on myös matkapuhelin- ja Wi-Fi-verkko.
Aluksessa on keulasta perään ulottuva kävelykatu, promenadi. Tätä rakennetta käytettiin ensi kerran 1990 rakennetussa risteilylautta Silja Serenadessa, ja sen sisarlaivassa Silja Symphonyssa.
Freedom of the Seas-laivassa on 3 500 km sähkökaapelia, 160 km putkia ja 5 800 neliömetriä ikkunoita. Aluksen runkoon on käytetty 340 000 neliömetriä teräslevyä, 520 kilometriä profiloitua terästä, 1 630 km hitsaussaumaa ja 420 000 litraa maalia.
M/S Freedom of the Seas rakennettiin  Aker Yardsin Pernon telakalla Turussa. Alukselle valmistui Turussa myös 2 sisaralusta: M/S Liberty of the Seas keväällä 2007 ja M/S Independence of the Seas keväällä 2008.
M/S Freedom of the Seas viimeisteltiin vielä Blohm und Voss -telakalla Hampurissa, Saksassa 17. huhtikuuta – 24. huhtikuuta 2006 välisenä aikana. Hampuriin matkatessaan aluksen täytyi ajaa Ison-Beltin sillan alta. Vaikka silta on melkein 70 m korkealla, laiva ajettiin sillan alta merenpinnan tason ollessa matalalla; aluksen ja sillan väliin saatiin lisää tilaa ajamalla alus sillan alta huippunopeudella (engl. squat effect). 
Saksasta Freedom of the Seas jatkoi matkaansa Oslon (25. huhtikuuta) ja Southamptonin (29. huhtikuuta) kautta ja lähti Atlantin ylitykselle 3. toukokuuta 2006.
Freedom of the Seas kastettiin virallisesti 12. toukokuuta 2006 New Yorkissa ja varsinaisen risteilytoiminnan alus aloitti 4. kesäkuuta läntisellä Karibianmerellä.
23. toukokuuta 2015 alus irroittautui Falmouthin satamasta Jamaikalla, kunnes noin mailin päässä satamasta miehistö ilmoitti tulipalosta laivan konehuoneessa. Aluksen korsteeni kärsi palossa vahinkoja.
Kultainen Venla 2017

Voittajat ja ehdokkaat

Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().
BMW 7-sarja (E38)

BMW 7-sarja (E38) 1994–2001

BMW E38:n valmistus alkoi vuoden 1994 alussa. Edeltäjäänsä verrattuna sekä sisä- että ulkomitat kasvoivat ja muotoilu muuttui BMW:n uuden tyylisuunnan mukaiseksi. Korin muodot olivat pyöreämmät ja BMW:lle tunnusomaiset neljä pyöreää ajovaloumpiota vaihtuivat 3-sarjan tyylisiin suorakaiteen muotoisiin ajovaloihin. Vuotta myöhemmin esitelty 5-sarjalainen muistuttaa hyvin paljon E38-mallia sekä sisätilojen että korin muotoilun osalta. Normaalin sedanin lisäksi 7-sarjaa valmistettiin pidennettyinä L- (Lang) ja L7-malleina.
Kaikissa malleissa oli vakiovarusteina ABS-jarrut ja kuljettajan sekä etumatkustajan turvatyynyt. Vuonna 1995 740i/740iL- ja 750i/750iL-malleihin alettiin tarjota lisävarusteena ajovakaudenhallintajärjestelmää (DSC). Seuraavana vuonna vakiovarusteeksi tuli etumatkustajien sivuturvatyynyt, ja vuonna 1997 ensimmäisenä maailmassa päätä suojaavat sivuturvatyynyt. Samaan aikaan tuli saatavaksi lisävarusteena takamatkustajien sivuturvatyynyt.
Syksyllä 1998 BMW E38 sai pienehkön kasvojenkohotuksen. Näkyvin uudistus oli uuden 3-sarjalaisen tyyliset etuvalot, joiden alalaita oli muotoiltu pyöreiden lamppujen mukaisesti. Myös takavalojen laseihin tuli uusi kristallikuviointi. Ajovakaudenhallintajärjestelmä lisättiin vakiovarusteeksi kaikkiin 7-sarjan malleihin.

Vuodelle 2001 tehtiin vielä muutama pieni ulkonäöllinen uudistus. Etuvilkut muuttuivat oransseista kirkaslasisiksi ja sivuhelmoista ja puskurien listoista tuli korinväriset. Viimeiset E38-mallit valmistuivat heinäkuussa 2001.
Euramerikka

Euramerikka eli Laurussia oli muinainen pienen luokan jättiläismanner, joka koostui Pohjois-Amerikasta eli Laurentiasta ja Pohjois-Euroopasta eli Balticasta. Manner syntyi devonikauden alussa, kun Laurentia ja Baltica törmäsivät. Euramerikan ja eteläisen jättiläismanner Gondwanan välissä oli Rheanmeri.
Euramerikka törmäsi permikaudella eteläiseen jättiläismanner Gondwanaan, jolloin syntyi Pangea.
Meksikolainen keittiö

Meksikolainen keittiö yhdistää asteekkien ja espanjalaisten vivahteikkaita ruoka-aineita ja ruokakulttuureita. Myös Portugalin, Ranskan ja Itävallan keittiöillä oli vaikutusta meksikolaiseen keittiöön. Tunnusomaista meksikolaiselle keittiölle on etenkin chilipippurien, tortillojen eli vehnä/maissileipästen sekä mustien papujen käyttö. Mausteita meksikolaiset käyttävät runsaasti, ja ruoan tulisuus ja chilit ovatkin meksikolaisen ruoan sielu, vaikka kaikki ruoat eivät sisälläkään chiliä ja tulisia makuja. Meksikolaista ruokakulttuuria on kutsuttu yhdeksi maailman kolmesta tärkeimmästä gastronomiasta kiinalaisen ja ranskalaisen keittiön ohella.
Espanjalaiset toivat Meksikoon raaka-aineista etenkin sianlihan, sipulin, valkosipulin, kanelin ja riisin, kun taas esikolumbiaaniseen keskiamerikkalaiseen ruokavalioon kuuluivat Vanhassa maailmassa tuntemattomat avokado, bataatti, chili, kaakao, kurpitsa, maapähkinä, maissi, pavut, tomaatti ja vanilja.
Meksikolaisten perusruokaa ovat tortillat, maissista tehdyt rieskat. Tortillasta tehdään myös tacoja ja enchiladoja.
Perinteinen meksikolainen rosvopaistin valmistusmenetelmä on barbacoa, joka on antanut nimensä barbecue-grillijuhlille.
Hyönteisten syöminen on Meksikossa suhteellisen suosittua. Maassa syödään 549:ää eri hyönteislajia, mikä on enemmän kuin millään muulla seudulla maailmassa.
Meksikon lipun värit (punainen, vihreä ja valkoinen) muodostavat meksikolaisen aterian perustan: punaista tomaattisalsaa, vihreää avokadokastiketta ja valkoisia maissilettuja. Punainen tomaatti on todella yleinen Meksikossa, ja sitä käytetään muun muassa tulisessa chilisalaatissa (salsa verde, salsa picante), jota meksikolaisissa ravintoloissa tuodaan aluksi pöytiin. Meksikossa tomate tarkoittaa vihreää tomaattia, kun punainen tomaatti on jitomate (nahuatlin xictii+tomati, napa/keskus/ydin).
Tyypillisiä meksikolaisia jälkiruokia ovat hedelmät ja erilaiset hyytelöt.
Meksikossa tehdään alkoholijuomia agavekasveista; näistä tunnetuimpia ovat tequila ja mezcal.
Tex-mex ei ole meksikolaista vaan teksasilais-meksikolaista ruokaa, joka on peräisin Yhdysvalloista.
Abbeyleix

Abbeyleix tai Abbeylaois (iiriksi Mainistir Laoise) on kylä Laoisen kreivikunnassa Leinsterin provinssissa Irlannin tasavallassa noin 14 kilometriä Portlaoisesta. Kaupungissa asuu 1 383 asukasta ja ympäröivällä alueella 2 379. Se sijaitsee N8-tien varrella.

Historia

Abbeyleix on historiallinen kaupunki. Sen perusti 1700-luvulla kartanokaupungiksi varakreivi De Vesci, ja se sijaitsee lähellä 1100-luvun sisterssiläistä luostaria, joka sijaitsee Noren rannalla. Nykyäänkin kaupungin ympärillä on useita historiallisia rakennuksia – muinaisia ympyrälinnoituksia, hautapaikkoja, munkkiluostareita, normannien ja keskiaikaisia linnoja, kirkkoja ja kartanoita. Kaupungissa sijaitsi ennen mattotehdas, joka valmisti mattoja muun muassa RMS Titanicille.
Kaupungissa sijaitsee perinnetalo, aristokraattinen luostarikoulu, joka kertoo oman osansa kaupungin historiassa. Abbeyleix lisättiin Irlannin perinnekaupunkien luetteloon useita sitten.

Palvelut

Kaupungissa on paikallissairaala, runsaasti kauppoja ja lukuisia pubeja. Kaupungin ylpeydenaihe on uusi hotelli, Abbeyleix Manor Hotel, jota on laajennettu 46 sviitin kokoiseksi. Taidekeskus avattiin keväällä 2007.
Arabisosialismi

Arabisosialismi on etenkin arabimaissa suosiota saavuttanut poliittinen aate. Arabisosialismissa yhtenä keskeisenä piirteenä on panarabialaisuus eli kaikkien arabikansojen yhdistäminen. Suuntaus liittyy myös läheisesti arabinationalismiin.

Arabisosialismin teoria

Arabisosialismi eroaa monista muista sosialistisista liikkeistä kieltämällä materialismin ja sallimalla uskonnon, mutta kuitenkin painottaen maallista valtaa. Talous- ja sosiaalipolitiikassa arabisosialismi on lähellä eurooppalaista sosialismia. Arabisosialistinen talous myös sallii pienyritystoiminnan (kuten Neuvostoliitto), mutta ei kuitenkaan sitä erityisemmin rohkaise. Maakohtaisesti arabisosialismin päätavoitteena on luoda voimakas valtiokeskeinen, militaristinen ja nationalistinen valtio. Aate on idealistinen ja painottaa kansallisesti vahvaa valtiota sekä irtautumista kolonialismin perinteistä. Arabisosialismia toteutetaan pääasiassa puoluepolitiikan, talouden ja sotilaspolitiikan aloilla.

Arabisosialismi käytännössä

Arabisosialismin kulta-aikaa oli 1950-1970-luvuilla. Arabisosialismiin arabimaissa on pääasiassa siirrytty sotilasvallankaappauksella, ulkomaisten omistusten ja pankkien kansallistamisella, sekä Baath-puolueen tuella. Eversti Nasser oli Egyptin ensimmäinen arabisosialistijohtaja, aloittaen arabisosialismin sotilasvallankaappauksella ja Suezin kanavan kansallistamisella.
1960-luvulla arabisosialismin tavoite arabikansojen yhdistämisestä tuotti Irakin, Egyptin, Libyan ja Syyrian valtioliiton. Arabisosialismi oli merkittävä aate Lähi-idässä Israelin ja arabimaiden välisten sotien aikana. Näissä maissa ainoastaan enää Syyriassa hallitsee arabisosialismin aatteelliseksi, toteuttavaksi voimaksi perustettu Baath-puolue (Irakin Baath-puolue syrjäytettiin vuoden 2003 sodassa).

Arabisosialismi nykyään

Pääasiassa arabisosialismin on katsottu epäonnistuneen taloudessa. Tämä heijastelee laajemmin suunnitelmatalouden ja markkinatalouden vaiheita 1900-luvulla. Egyptissä täysmittainen arabisosialistisen talouden toteuttaminen tuli tiensä päähän käytännössä 1970-luvulla, Anwar Sadatin aikakautena.
Tällä hetkellä arabisosialismia kokonaisuutena toteutetaan Libyassa sekä jossain määrin Syyriassa, Baath-puolueen johdolla. Arabisosialismin rippeitä on jäljellä Egyptissä esimerkiksi sotilaspolitiikassa ja taloudessa.
Diamonds and Pearls (albumi)

Diamonds and Pearls, vuodelta 1991, on yksi Princen suosituimpia albumeita. Se oli Princen ensimmäinen yhteistyö The New Power Generation -yhtyeen kanssa ja tuotti hitit Cream, Diamonds and Pearls ja Get Off.
Albumi sisältää myös vahvasti kantaanottavan kappaleen, Money Don't Matter 2night.
Kenian parlamenttivaalit 2013

Kenian parlamenttivaalit 2013 järjestettiin 4. maaliskuuta 2013. Vaaleissa valittiin uusi presidentti, parlamentti, maakuntien kuvernöörit sekä maakuntaneuvostot. Presidentinvaaleissa oli kahdeksan ehdokasta. Heistä pääministeri Raila Odingalla ja varapääministeri Uhuru Kenyattalla oli noin 40 prosentin kannatus mielipidetutkimuksissa. Kenyatta on maan ensimmäisen presidentin Jomo Kenyattan poika. Odinga pyrki presidentiksi myös edellisissä vaaleissa 2007; silloin vaalien tulos johti väkivaltaisuuksiin, joissa kuoli yli tuhat ihmistä. Sen vuoksi turvallisuusjärjestelyitä tehostettiin näihin vaaleihin, jotta vastaava ei toistuisi.
Vaalien tuloslaskennan on määrä valmistua 11. maaliskuuta.
Presidentinvaalissa ehdokkaista Uhuru Kenyatta sai 50.51% ja Raila Odinga 43.70% annetuista äänistä. Valituksi tulemiseen ensimmäisellä kierroksella vaadittiin 50% + yksi ääni.
Amin al-Husseini

Amin al-Husseini (1895/1897 – 4. heinäkuuta 1974) oli arabinationalisti ja muslimijohtaja Palestiinan brittiläisessä mandaatissa. Hän oli keskeinen sionismin vastustaja ja toimi vuosina 1921–1948 Jerusalemin suurmuftina.
Amin al-Husseini oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan liittolainen ja tapasi vuonna 1941 Adolf Hitlerin. Hän auttoi rekrytoimaan Bosnian muslimeja näiden omaan SS-divisioonansa. Sodan päätyttyä hän pääsi Ranskan suojeluksessa Kairoon ja säästyi oikeudenkäynneiltä. Hänen tiedetään olleen mukana kehittämässä radikaalia islamia, jonka pohjana on ollut muslimiveljeskunta aate.
Frida Hämäläinen

Frida Wilhelmiina Hämäläinen (s. 12. lokakuuta 2000 Tampere) on suomalainen aitajuoksija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajinaan on toimivat Heini Raunio ja Lassi Raunio.
Hämäläinen karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä Tbilisin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista 300 metrin aitajuoksusta pronssia vuonna  2016. 4 x 200 metrin viestijuoksusta hän on saanut kultaa vuonna 2018 ja pronssia 2017.
Ennätyksikseen hän on juossut 60 metrin aidoissa hallissa ajan 9,00 (2018), 100 metrin aidoissa ulkona ajan 14,78 (2018), 300 metrin aidoissa ulkona ajan 42,43 (2017) ja hallissa 42,22 (2016) sekä 400 metrin aidoissa ulkona ajan 60,69 (2016).
Avant Garden

Historia

Yhtye sai alkunsa Queens Of The Stone Agen konsertin jälkeen kesäkuussa 2013. Perustajajäsenet, laulaja-kitaristi Jaakko Inkinen, multi-instrumentalisti Teemu Kaipomäki ja basisti Ville Hardén tapasivat alun perin opiskellessaan Keski-Suomen Opistolla vuonna 2009. Yhtyeen nykyiseen livekokoonpanoon kuuluu kolmikon lisäksi multi-instrumentalisti Samuli Hyvönen sekä rumpali Konsta Vehkala.
Securitas Direct

Historia

Vuonna 2006 Securitas Direct irtautui kansainvälisestä Securitas-ryhmästä ja listattiin Tukholman pörssiin itsenäisenä yrityksenä. Vuonna 2008 EQT:stä tuli uusi pääomistaja. Vuonna 2011 EQT myi Securitas Directin Bain Capital ja Hellman & Friedmanin hallinnoimien pääomarahastojen muodostamalle konsortiolle.

Verisure

Verisure-tuotteet ovat ensimmäisiä tuotteita, joiden alustat ja ohjelmistot yritys on itse kehittänyt. Verisure-palveluun kuuluvat esimerkiksi palovaroitin- ja murtohälytinjärjestelmä, joita voidaan ohjata älypuhelinsovelluksella.
Securitas Direct Oy vaihtoi nimensä 1.12.2012 alkaen Verisure Oy:ksi. Yritys on laajentanut tuote- ja palveluvalikoimaansa kodin turvapalveluista laajempiin älykkään kodin ratkaisuihin ja kodin ohjaukseen. Verisure-tuotteet tarjoavat tulevaisuudessa teknisen alustan monille erilaisille uusille tuotteille ja palveluille. Yritys on lanseerannut tuotteita ja palveluita uusille kohderyhmille, esimerkiksi vanhuksille suunnattuja turvapalveluita ja ratkaisuja rakennusten kosteusarvojen valvontaan.
Sauli Kemppainen

Sauli Kemppainen (s. 1968 Oulu) on suomalainen kokki. Kemppainen aloitti vuonna 2009 saksalaisen Die Quadriga -ravintolan keittiöpäällikkönä ja saavutti samana vuonna arvostetun Michelin-tähden. Aiemmin Kemppainen on toiminut helsinkiläisen La Cocina -ravintolan keittiömestarina. Tuolta ajalta on myös julkaistu teos Moderni tapas. Nykyään Kemppainen on töissä moskovalaisessa Orange Tree-ravintolassa.
Tietoyhteiskunta

Tietoyhteiskunta perustuu uuteen teknologiaan, uusiin toimintatapoihin ja uuteen osaamiseen. Tietoyhteiskunnassa informaation tuottamisella, jakelulla ja käsittelyllä on merkittävä osuus taloudessa ja kulttuurissa.

Tietoyhteiskunnan piirteitä

Tietoyhteiskuntaa luonnehtii verkostomainen toimintatapa, dynamiikka ja käsitteellisyys. Tietoyhteiskunnassa vaikuttaminen perustuu pääosin tietoon. Vaikuttavan tiedon lähteitä ovat esimerkiksi Internet, kansainvälinen media, tietotekniikka, yleisesti kasvanut ihmisten välinen kommunikaatio ja kansainväliset organisaatiot.
Tietoyhteiskunnalle ei ole olemassa selkeää määritelmää toisin kuin käsitteille maatalous-, teollisuus-, ja palveluyhteiskunta, jotka määrittyvät pääasiassa kansantalouden tuotannon rakenteen mukaan. Tietoyhteiskunta on nähty teollisuusyhteiskunnan jälkeisenä yhteiskunnan kehitysvaiheena, tosin monet katsovat jälkiteollisen palveluyhteiskunnan pitävän tätä paikkaa. Tietoyhteiskuntaa lähellä oleva käsite on myös postmoderni yhteiskunta.
Toisinaan käytetään myös termiä informaatioyhteiskunta tarkempana käännöksenä englanninkieliselle termille "information society". Läheinen termi verkostoyhteiskunta (network society) korostaa tietoyhteiskunnalle luonteenomaista verkostoitunutta tuotanto- ja toimintatapaa.

Kriittistä arviointia tietoyhteiskunnasta

Tietoyhteiskunta on herättänyt kritiikkiä sekä yhteiskuntatieteellisenä käsitteenä että yhteiskunnallisena ilmiönä.
Tietoyhteiskunnan käsitteen kriitikot voivat pitää käsitettä harhaanjohtavana tai väärin käytettynä. Esimerkiksi Suomen asemaa tietoyhteiskuntana on kritisoitu siltä pohjalta, että Suomi on yksi maailman kuljetusintensiivisimmistä yhteiskunnista. Toisaalta tietoyhteiskuntakehityksen voidaan nähdä kietoutuvan monin tavoin myös osaksi liikkumista ja kuljetuspalveluja.
Tietoyhteiskuntaa ilmiönä arvostelevien mielestä tietoa tulee liikaa. Tiedosta (engl. data) tai siitä tuotetusta informaatiosta tulisi päästä tietämykseen, ymmärrykseen ja ehkä jopa viisauteen. Tarvitaan enemmänkin tiedon kriittistä ja integroivaa, kokonaisvaltaista käsittelyä kuin lisää tietoa. Datafuusio on esimerkki tästä suunnasta.
Tieto ja osaaminen ovat tehokkaita vallankäytön muotoja ("Tieto on valtaa", Francis Bacon). Ihmisiä voidaan manipuloida esimerkiksi tiedotusvälineillä, informaatiosodankäynnillä, psykologisella sodankäynnillä ja refleksiivisellä kontrollilla.
Tiedolla on taipumus kasaantua kuten vallalla ja varallisuudellakin. Tämä kasvattaa kuilua tietävien ja tietämättömien välillä. Tieto voi myös päätyä vääriin käsiin. Tästä on saatu kokemuksia erilaisten tietomurtojen osalta, kun esimerkiksi luottokorttien numeroita on päätynyt vääriin käsiin. Suomessa kohua aiheutti Sonera-skandaali, jossa ihmisten teletunnistetietoja käytettiin väärin. Tieto ja tietovarastot muodostavatkin merkittävän yhteiskunnallisen kysymyksen.