Teekkari

Teekkari on teknillisten yliopistojen opiskelijoista käytetty nimitys. Myös monialayliopistojen teknillisten aineiden opiskelijoita ja nykyisen opintorakenteen mukaisia tekniikan kandidaatteja kutsutaan teekkareiksi.

Teekkarikulttuuri

Teknillisissä yliopistoissa ja tiedekunnissa vallitseva teekkarikulttuuri tunnetaan termeistä, joista osan voi löytää myös muualta yliopistomaailmasta: muun muassa teekkarilakki, wappu, jäynä, kiltatoiminta, speksi, sitsit, ekskursiot, teekkarihaalari ja tempaukset.
Teknillisissä yliopistoissa järjestetään vuoden mittaan paljon erilaisia tapahtumia ja juhlia. Ensimmäisen vuoden opiskelijat eli ”fuksit” keräävät merkintöjä näistä tapahtumista fuksipistevihkoon. Tietyn pistemäärän kerättyään fuksi on oikeutettu painamaan teekkarilakin päähänsä seuraavana vappuna. Pisteitä keräämättömät fuksit saavat tupsulakkinsa vasta äitienpäivän jälkeisenä maanantaina. Tampereella on erityinen perinne kastaa tuoreet teekkarit nosturilla hyiseen Tammerkoskeen ja Lappeenrannassa käydään pulikoimassa Saimaassa. Oulussa fuksit uivat Oulujoen sivuhaarassa. Vaasassa tekniikan fuksit kylpevät kaupungintalon vieressä olevassa suihkulähteessä.
Teekkarit saavat käyttää teekkarilakkia vuosittain toukokuun alusta syyskuun loppuun. Muuna aikana lakkia saa käyttää vain esimerkiksi ekskursioilla, itsenäisyyspäivän soihtukulkueessa sekä vappulehden myynnissä. Yleensä tätä varten tarvitsee anoa erityistä lupaa ylioppilaskunnalta, joka määrittää, mikä on sopiva tilanne käyttää lakkia kesäkauden ulkopuolella. Eri teknillisten yliopistojen lakit ovat erilaisia, ja esimerkiksi Oulun teekkarilakissa on vaikutteita neljän tuulen hatusta (tupsu lähtee reunasta). Lakin kokardina käytetään teknillisissä yliopistoissa ylioppilaskunnan kokardia ja monialaisissa yliopistoissa teekkariyhdistyksen tai killan kokardia. 
Vapun lähestyessä teekkarit näkyvät kaupunkikuvassa erityisesti vappulehtiä myymässä. Otaniemen teekkarit kauppaavat parittomina vuosina Äpyä ja parillisina Julkkua. Tampereella Tampilla on pitkät perinteet. Muita teekkarien tekemiä vappulehtiä ovat Oulussa arkkitehtuurin opiskelijoiden Ööpinen, Lappeenrannassa Hässi, Vaasassa Wapina ja Turussa yliopiston tieto -ja bioteekkareiden Pilde&Napander. Vapun viettiin kuuluvat nykyään myös olennaisesti wappuradiot; Otaniemessä Radiodiodi, Tampereella Rakkauden wappuradio, Lappeenrannassa Norpparadio ja Oulussa Rattoradio.
Teekkareilla on myös vahva laulukulttuuri. Eri paikkakuntien teekkareilla on omia laulukirjoja, joihin on kerätty perinteisiä akateemisia lauluja. Lappeenrannan teekkarien laulukirja on PunaMusta. Tampereella lauletaan Rasputin-nimisestä kirjasta ja Otaniemessä on lähes jokaisella killalla oma laulukirjansa. Lisäksi Otaniemen ylioppilaskunnalla on oma laulukirjansa nimeltään Teekkarien punainen laulukirja. Oulussa lauletaan Laulukalusta, joka on Oulun Teekkariyhdistyksen (OTY) julkaisema. Oulun yliopistossa on lisäksi käytössä teekkariperinneseura Droitin julkaisema, Laulukalua pienikokoisempi Tasku-Teppo.
Joissain teekkarikaupungeissa on teekkareiden muodostamia soluyhteisöjä. Tampereen Annalassa sijaitsee Tupsula-nimellä kutsuttava 42 teekkariasukkaan kommuunina toimiva kerrostalo. Otaniemen AYY:n soluasunnoissa toimii nykyisin soluyhteisöjä kuten Bratislawa Youghurt (BY) ja Joutomiehet. Viimeisten vuosikymmenien aikana on ollut toiminnassa ainakin Just Pure Iron (JPI), Ryttylän visa, 51 cl ja Solukyttääjät -nimiset yhteisöt.

Laulut

Teekkareiden ensimmäinen laulukirja julkaistiin 1929. Sen aikalaiskritiikissä arveltiin ”riettaalla hengellä laadittujen laulujen herättävän inhoa ja kauhua vakavasti ajattelevissa piireissä”.
Teekkarihymni on perinteikäs teekkarilaulu, joka on tapana laulaa teekkaritapahtumissa vuorokauden vaihtuessa. Tempo, toistojen määrä ja nykyisin myös ensimmäisen säkeen sanat vaihtelevat paikkakunnittain. Hymni on sanoitettu 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun alussa, mutta alkuperä on hämärän peitossa. 1940-luvulla fukseille on kerrottu sen sanojen löytyneen Tampereella 1918 kaatuneen teekkarin taskusta. Toisen versioiden mukaan laulu on sepitettu Turkin sodan tai jo Krimin sodan aikana. Toisaalta kuplettilaulaja Affu Tanner on väittänyt tehneensä sanat 1912 ryyppäjäisten aikana. Laulusta on kuitenkin todisteita jo Paavo Koposen teekkarihistoriikista ja lisäksi laulun alun sanat löytyvät jo teekkareiden laskiaiskulkuetta käsittelevästä Helsingin Sanomien uutisesta vuodelta 1907.
Asiaa tutkinut Tommi Syrjänen uskoo laulun syntyneen vuosien 1902–1905 välillä. Lähtökohtana olisi ollut 1900-luvun alussa suosittu laulu, joka on kuitenkin vaipunut unohduksiin.
Teekkarihymnin alkuperäiset sanat:

»Yö kuin sielu neekerin on pimiä,
takajoukko nukkuu vain, nukkuu vain.
Tarhapöllön ääni kimiä,
kuuluu pappilasta päin, kuuluu päin.
Ja taas ja siis ja
yks, kaks, kolme, neljä, viis.» 
(Teekkarihymni)
Teekkarihymnin alkuperäisessä versiossa esiintyvä säe "Yö kuin sielu neekerin on pimiä." on nähty ongelmallisena neekeri-sanan käytön vuoksi. Syksyllä 2015 Tekniikan Akateemisten Teekkarivaliokunta kehotti teekkareita jättämään neekeri-sanan laulamatta.  Aalto-yliopiston ylioppilaskunta antoi myös syksyllä 2016 lausunnon että teekkarihymnin sanat eivät  heijasta ylioppilaskunnan arvoja. Nykyisin teekkarihymnin alku vaihtelee paikkakunnittain: Tampereella, Turussa ja Otaniemessä ensimmäinen säe kuuluu "yö kuin sielu teekkarin on pimiä", Lappeenrannassa "yö jo Saimaan ylle alkaa hiipiä" ja Oulussa "yö kuin kaamos pohjoisen on pimiä".