Velipuolikuu

Sarjan suunnittelun alkuvaiheet

Kesällä 1982 Yle TV1:n ohjaaja Kari Kyrönseppä oli katsomassa Ryhmäteatterin kesäteatterinäytelmää Impi vaarassa Suomenlinnassa, muttei juuri innostunut näkemästään. Kyrönseppä kuitenkin kiinnitti huomiota sivuroolissa olevaan Pirkka-Pekka Peteliukseen, joka touhusi omiaan varsinaisen juonen ohessa.
Kyrönseppä oli kotvan pohtinut Yle TV1:lle uudenlaista viihdesarjaa, ja tiedusteli Peteliuksen halukkuutta lähteä sarjan tekoon. Petelius muistelee, että "se oli ihan häkellyttävä tarjous.". Kaksikko alkoi tavata toisiaan ja yrittivät saada ideoita kasaan. Lopulta päätettiin sarjan muodoksi sketsisarja. Neuvottelun tuloksena syntyi sekuntikellontarkka ohjelmarunko, jonka sisään rakennettiin nauruhermoihin johtava kaari. Petelius kuvailee, että ohjelmaan laadittiin erilliset osiot, jotka olivat tunteiden dramaturgia, hulvattomat hauskeet, verbaali hauskuus ja parodiat. Kyrönseppä rekrytoi Peteliuksen lisäksi käsikirjoittajatiimiin täydennykseksi Heimo Holopaisen ja Kari Heiskasen.
Tekijät eivät miettineet sarjalle ensisijaista kohderyhmää. Kyrönsepän mukaan sarjan alettua yhdeksi avainjoukoksi katsojakunnassa muodostuivat koululaiset. Hänen mukaan ”jos ne puhuvat maanantaina välitunnilla innoissaan sarjasta, niin sitten ollaan oikeassa suunnassa.”

Vastaanotto

Petelius muistelee, että kuuden ensimmäisen jakson jälkeen saatu palaute oli ”pelkkää haukkumista”. Helsingin Sanomien kriitikko Jukka Kajava kirjoitti sarjan ensiesitysaikaan, että ”ei ymmärrä ohjelmasta mitään”. Hän ei tiennyt ovatko sketsit hauskoja, ja ihmetteli mitä nämä oikein ovat. Kyrönsepän mukaan sketsien aiheet eivät niinkään herättäneet ärtymystä, vaan yleistä kohellusta pidettiin mauttomana. Kyrönseppä sai jopa tappouhkauksen erään kunnan nimismieheltä. Peteliuksen mukaan katsojien ja kriitikoiden suhtauminen muuttui kuuden ensimmäisen jakson jälkeen kertaheitolla ja yllättäen. Hän toteaakin, että ”jaksojen rakenne rupesi varmaan toimimaan”.

Esitysajat

Sarja esitettiin ensimmäisen kerran vuosina 1983–1984. Joulukuussa 1984 esitettiin Isovelipuolikuu -niminen koosteohjelma, joka sisälsi sarjan parhaita sketsejä ja musiikkiesityksiä. Koosteohjelmasta julkaistiin Yle Tallennemyynnin kirjastotallenne vuonna 1999.
Sarja esitettiin uusintana kesällä 1994. Toinen uusinta sarjasta esitettiin vuonna 2003, jolloin sarjan sketsit oli tiivistetty yhdeksään koostejaksoon. Ohjaaja Kyrönsepän mukaan koostejaksoista poistettiin sketsit, jotka eivät alun pitäenkään toimineet.

Sketsit

Sarjan sketsit yhdistivät absurdin huumorin turvalliseen perinneviihteseen. Tekijät pyrkivät ja pääsivät eroon suomalaisen sketsiperinteen helmasynnistä, alleviivaavasta huumorin selittelystä. Velipuolikuu erottui muista sen aikaisista sketsisarjoista siten, että sketsit olivat lyhyitä ja erilaisia, kun taas muissa sarjoissa ne olivat yleensä liian pitkiä.

Balle Ramstedts Pannkaka-show

Balle Ramstedt on pelle-esiintyjä, joka kertoilee ruotsin kielellä erilaisia puujalkavitsejä, ja haastattelee vieraita. Sketsit loppuvat lähinnä vieraan nöyryyttämiseen esimerkiksi piikillä takapuoleen tökkimällä tai heittämällä kakku naamaan.  Petelius kertoo hahmon syntyneen riikinruotsalaisesta hokemasta ”God fredagafton mina damer och herrar”.

Fylli-täti

Fylli-täti on parodia Kylli Kosken pitämistä satuohjelmista. Fylli piirtelee fläppitaululle tussilla ja kertoilee samalla tarinaa.

Kaikkitietävä autonkorjaaja Toni Piirainen

Toni Piirainen on autonkorjaaja, jonka erikoispiirre on kaiken maailman asioiden tietäminen. Hän on toiminut autonkorjaajan töiden lisäksi Eduskuntatalon talonmiehenä. Kyseinen sketsi oli ensimmäisiä Kari Heiskasen kirjoittamia tekstejä.

Pontsan perhe ja laskiämpäri

Pontsan perhe on viettämässä kahvihetkeä, kunnes perheen pojan Arvin vaimo (Litmanen) pyytää miestään (Heiskanen) viemään laskiämpärin ulos mennessään. Kommunikointi tuottaa ongelmia kahvipöydässä. Keskustelun lopuksi vaimo päättää viedä ämpärin itse ulos.

Pääsiäishanukas

Sketsissä näytetään miten muinaissuomalainen pääsiäisenä syötävä perinneruoka valmistetaan. 
Petelius ja Heiskanen saivat idean sketsin tekoon kuvausten lounastauolla. He päättivät valmistuttaa ”helvetinmoisen” taikinan, jonka sisään leivotaan ihminen. Heiskanen teki kuvauksissa kaikkensa saadakseen Peteliuksen nauramaan. Hän hetkuili hanuna vielä taikinan allakin, jotta Peteliuksen pokka pettäisi. Petelius kertoo, että ruokalajin nimi juontui Ryhmäteatterin viljellystä sanaleikistä. Petelius toteaa, että kyseinen sketsi on ollut hänen uransa näkyvin, selkein ja hienoin teos.

Sarjassa esitettyä musiikkia

Pirkka-Pekka Petelius lauloi sarjan jokaisessa jaksossa 1920–1930-luvun haitarijatsisävelmiä Pedro Hietasen uusina sovituksina. Osa kappaleista julkaistiin Peteliuksen albumilla Muistan sua Elaine.

Kirja

Vuonna 2014 Docendo-kustantamo julkaisi sarjaan liittyvän kirjan Velipuolikuun vetovoima – Pääsiäishanukkaan valmistus ja muita sketsiohjeita, jonka on kirjoittanut sarjan ohjaaja Kyrönseppä. Kirja sisältää muun muassa sarjan sketsien käsikirjoituksia ja sarjan tekijöiden kommentteja.