google/wiki40b huggingface dataset:
Seijun Suzuki

Seijun Suzuki (jap. 鈴木 清順, Suzuki Seijun; oik. Seitaro Suzuki, jap. 鈴木 清太郎, Suzuki Seitarō; 24. toukokuuta 1923 Nihonbashi, Tokio – 13. helmikuuta 2017 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja.  Hän teki nelisenkymmentä b-elokuvaa Nikkatsu-studiolle, valtaosin yakuza-tyylilajin rikoselokuvia.
Seitaro Suzukin ura alkoi toisen maailmansodan jälkeen apulaisohjaajana. Vuonna 1954 hän pääsi töihin Nikkatsu-tuotantoyhtiöön ja ohjasi ensimmäiset elokuvansa vuonna 1956. Studio tuotti elokuvia sarjatuotantona niukkoine budjetteineen ja tiukkoine kuvausaikatauluineen. Suzuki herätti närää muokkaamalla käsikirjoituksia mielensä mukaisiksi. Vuoden 1967 elokuvaa Tehtävänä murha studion johtaja piti niin käsittämättömänä, että hän erotti Suzukin ja kielsi tämän muidenki elokuvien levityksen.
Nuoret elokuvaohjaajat ja opiskelijapiirien fanijoukot alkoivat protestoida Suzukin erottamista vastaan, ja vuoden kuluttua studio pyysi anteeksi laitonta irtisanomista. Suzuki ohjasi vuosien ajan lähinnä televisiotuotantoja, mutta palasi 1970-luvun loppupuolella takaisin pitkien teatterielokuvien pariin ja ohjasi niitä harvakseltaan 2010-luvulle asti. Länsimaissa hän nousi kulttimaineeseen 1980-luvulla. Tokion elokuvafestivaaleilla nähtiin vuonna 2006 kaikki Suzukin 48 elokuvaa.
Suomessa Suzukin elokuvia on esitetty harvemmin. Elo-syyskuussa 2018 Yle Teema esitti Kino Klassikko -ohjelmapaikalla kuusi Suzukin elokuvaa: Tähtäimessä vankiauto (Jûsangô taihisen' yori: Sono gosôsha o nerae) vuodelta 1960, Etsivätoimisto 2-3: Kuolkaa, paskiaiset! (Kutabare akutô-domo - Tantei jimusho 23) ja Pedon nuoruus (Yajû no seishun) vuodelta 1963,  Tokion rakkikoira (Tokyo nagaremono) ja Tappelun elegia (Kenka erejî) vuodelta 1966 sekä viimeiseksi jäänyt Nikkatsu-tuotanto Tehtävänä murha (Koroshi no rakuin) vuodelta 1967. Elokuvat olivat katsottavissa myös Yle Areenassa elo-syyskuussa 2018.
Jeff Taylor

Jeff Taylor (Jeffrey George Taylor,  15. helmikuuta 1948 Cape Cod, Massachusetts – 18. heinäkuuta 2007 Rovaniemi) oli amerikkalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut mediatieteilijä ja harrastajamuusikko. Hän työskenteli Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa mediatieteen professorina vuosina 1996–1998 sekä mediakasvatuksen professorina 1998–2007. Hän opetti muun muassa media-arkeologiaa ja kulttuuriteollisuutta käsitteleviä kursseja. Taylor oli viestintätieteiden valtakunnallisen yliopistoverkoston opetuksen johtoryhmän jäsen.
Ennen Suomeen muuttamistaan Taylor opetti Englannissa mm. Brightonin yliopistossa. Taylorin  äidin suku oli kotoisin Keski-Suomen Kivijärveltä. Vuosina 1993 ja 1994 Taylor oli puhujana Vaasassa järjestetyissä kansainvälisissä Hypermedia-konferensseissa. Hän tuli tuolloin perheineen Suomeen tutkimaan juuriaan tarkemmin ja muutti myöhemmin pysyvästi Rovaniemelle. Harrastuksenaan Taylor lauloi ja soitti rumpuja ja kitaraa useissa rock-yhtyeissä sekä sävelsi kappaleita omalle Jeff Taylor Bandilleen. Jeff Taylor innoitti lukuisia ystäviään ympäri Suomen musiikillaan ja elämänmyönteisellä asenteellaan, mottona oli suomeksi lausuttu 'reilu meininki'.
Heinäkuussa 2007 59-vuotias Taylor kuoli tulipalossa Rovaniemellä.
Ro-25 (1920)

Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-25:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.
Stift Lambach

Stift Lambach on Ylä-Itävallassa, Traun-joen varrella sijaitseva benediktiiniläisluostari.
Saksankielinen sana Stift tarkoittaa muun muassa lahjoitusta ja säätiötä, ja luostareiden asiayhteydessä se tarkoittaa luostarin olevan perustettu varakkaan, yleensä aatelisen henkilön lahjoituksena. Suomeksi sana on luontaista kääntää tässä yhteydessä luostariksi, sillä perustamistavalla ei nykyaikana ole merkitystä.
Luostarissa asuu tällä hetkellä (lokakuu 2016) 20 eri ikäistä munkkia.

Historia

Luostarin perusti vuonna 1046 paikallinen kreivi Arnold II. Hänen poikansa piispa Adalbero Wurzburg (myöhemmin pyhä Adalbero) muutti sen vuonna 1056 benediktiiniläisluostariksi (OSB), mikä se siitä lähtien on ollut. 17. ja 18. vuosisadoilla rakennutti Carlonen suku luostariin monia uusia rakennuksia ja muokkasi vanhoja barokkityyliin.
Ferdinand Laurent

Ferdinand Laurent (1. maaliskuuta 1846 Helsinki – 20. maaliskuuta 1924 Kirkkonummi ) oli suomalainen tilanomistaja, agronomi ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Laurentin vanhemmat olivat kirjansitojamestari Knut Bernhard Laurent ja  Anna Sofia Hedenström. Hän omisti Kirkkonummen Överbyn kylässä  avioliiton kautta tulleen Kusas Östergårdin talon vuoteen 1885 saakka ja Pedersin talon vuoteen 1905 saakka. Laurent piti Kirkkonummella omaa maanviljelyskoulua.
Laurent oli naimisissa 1875–1901 Maria Wilhelmina Ekelundin ent. Nordström kanssa.
Saint-Arnoult-en-Yvelines

Saint-Arnoult-en-Yvelines on kunta Yvelinesin departementissa Île-de-Francen hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2004 oli 5687. Saint-Arnoult-en-Yvelinesin pinta-ala on 13 km².
Gullit Zolameso

Seurajoukkueura

Angolasta kymmenenvuotiaana vuonna 2005 Suomeen ja Ylöjärvelle muuttanut Zolameso siirtyi Ylöjärven Ilveksestä Tampereen Ilvekseen vuonna 2009. Miesten edustusjoukkueessa Kakkosessa hän debytoi kaudella 2011 ja saman vuoden kesäkuussa hän teki kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana Kakkosessa maalin Musan Salamaa vastaan. Syksyllä Zolameso loukkaantui vakavasti Tikkurilan Palloseuraa vastaan ja teki paluun vasta seuraavana vuonna. Kauden 2012 päätteeksi Ilves nousi Ykköseen. 
Ensimmäisellä Ykkösen kaudellaan Zolameso teki kaksi maalia 22 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 15 ottelua maaleitta. Osan kaudesta 2014 Zolameso esiintyi farmisopimuksen turvin Kakkosen Ilves-Kissoissa. Myllykosken Pallon jäätyä ilman liigalisenssiä kaudeksi 2015 Ilves nousi Veikkausliigaan ja Zolameso teki debyyttinsä pääsarjatasolla huhtikuussa 2015 FC Inter Turkua vastaan.
Kesäkuussa 2015 Zolameso siirtyi lainalle Kakkosen AC Kajaaniin.

Maajoukkueura

Zolameso sai Suomen kansalaisuuden marraskuussa 2013. Vain muutaman päivän päästä hän debytoi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Zolameso on pelannut myös alle 15-vuotiaiden maajoukkueessa ennen kansalaisuuden saamista erikoisluvalla.
Bad Luck Love

Juoni

Elokuva kertoo Alista (Jorma Tommila), joka joutuu vankilaan taposta. Tuomion aikana hänestä tulee isä, ja vapauduttuaan hän tahtoo muuttaa elämänsä suuntaa ja jättää rikolliset piirit.
K. D. Lang

k.d. lang (syntyjään Kathryn Dawn Lang OC, (s. 2. marraskuuta 1961 Edmonton Kanada) on kanadalainen Grammy-palkittu countrylaulaja ja lauluntekijä. Lang sai vuonna 1996 Officer of Order of Canada -tunnustuksen. Langin suosituimpia albumeja maailmanlaajuisesti ovat olleet listojen kärkipäähän kohonneet vuoden 1992 Ingénue ja vuoden 1995 All You Can Eat. Myös hänen tuorein albuminsa, vuonna 2008 julkaistu Watershed on menestynyt hyvin. Vuonna 2010 Lang esiintyi Vancouverin talviolympiakisojen avajaisissa tulkiten Leonard Cohenin kappaleen ”Hallelujah”.
Suomen television TV 1 -kanavalla on myös 9. elokuuta 1991 esitetty Maailmalla soi -sarjan studiokonsertti, jossa k.d. lang esiintyi taustayhtyeensä The Reclinesin kanssa. Konsertissa on oman ohjelmiston lisäksi kuultu muun muassa Roy Orbisonin tunnetuksi tekemä ”Crying” ja Patsy Clinen ”Walking After Midnight”. Lang on seksuaaliselta suuntautumiseltaan homoseksuaali.
Casino Arena

Toni Seelos Olympiaschanze

Toni Seelos Olympiaschanzesta hypätään nykyisin enimmäkseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja ja Alpen Cupia.

Historia

Seefeld in Tirolin ensimmäinen hyppyrimäki, Jahnschanze, rakennettiin vuonna 1931 ja vuonna 1948 se nimettiin alppihiihtolegenda Anton Seelosin mukaan.
Vuoden 1962 remontissa luonnonmäen tilalle rakennettiin 14,5 metriä korkea hyppytorni, K-piste oli 72,5 metrissä. Vuoden 1983 remontissa K-pistettä siirrettiin 72,5 metristä 90 metriin. Vuoden 2003 remontissa HS-pistettä siirrettiin 98 metristä 100 metriin. Huhtikuussa 2010 vanha hyppyrimäki purettiin ja tilalle rakennettiin uusi hyppyrimäki (K99 HS109).
Toni Seelos Olympiaschanzessa on järjestetty talviolympialaisten normaalimäkikilpailut vuosina 1964 ja 1976. Siinä on myös järjestetty hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja vuonna 1985 ja talviuniversiadit vuonna 2005.
Talviolympialaisissa 1964 normaalimäen kilpailun voitti suomalainen Veikko Kankkonen ja talviolympialaisissa 1976 normaalimäen kilpailun voitti itäsaksalainen Hans-Georg Aschenbach.
Vuoden 1985 MM-kilpailuissa normaalimäen kilpailun voitti itäsaksalainen Jens Weißflog.
Talviuniversiadeissa 2005 miesten kilpailun voitti itävaltalainen Manuel Fettner, naisten kilpailun voitti itävaltalainen Daniela Iraschko ja joukkuekilpailun voitti Slovenia joukkueella Anže Damjan, Mateuz Sparovec, Rok Urbanc ja Nejc Frank.

HS75

HS75 -hyppyrimäki rakennettiin vuonna 2010 vuoden 2012 nuorten talviolympialaisten mäkihyppykilpailuja varten. Nuorten talviolympialaisissa 2012 miesten kilpailun voitti slovenialainen Anže Lanišek, naisten kilpailun voitti japanilainen Sara Takanashi ja sekajoukkuekilpailun voitti Saksa joukkueella Katharina Althaus, Tom Lubitz ja Andreas Wellinger.
Jeanne Tripplehorn

Nuoruus

Jeanne Tripplehorn syntyi Tulsassa Oklahomassa Suzanne ja Tom "Tommy" Tripplehornin perheeseen. Hänen isänsä Tommy oli Gary Lewis & the Playboys -yhtyeen kitaristi. Lukioaikoinaan Jeanne alkoi toimia paikallisella radiokanavalla DJ:nä, ja esiintyi sittemmin paikallistelevisiossa musiikkiohjelman juontajana. Hän opiskeli Tulsan yliopistossa ja Juilliardissa näyttelijäntyön linjalla.

Ura

Jeanne Tripplehorn sai ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1991 elokuvasta The Perfect Tribute. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Basic Instinct (1992), Firma (1993) ja Waterworld (1995). Tripplehorn on näytellyt Barbara Henricksonia HBO:n draamasarjassa Big Love vuodesta 2006. Vuonna 2009 hän oli Primetime Emmy -ehdokkaana roolistaan televisioelokuvassa Grey Gardens.
Tripplehorn esiintyi Broadwaylla Anton Tšehovin näytelmässä Kolme sisarta vuonna 1997. Hänellä on ollut muitakin teatterirooleja.

Yksityiselämä

Tripplehorn oli kihloissa näyttelijä Ben Stillerin kanssa 1990-luvun alkupuolella.  Hän meni naimisiin näyttelijä Leland Orserin kanssa vuonna 2000. Tripplehornilla ja Orserilla on vuonna 2002 syntynyt poika August Orser Tripplehorn.
Neuroverkot

Neuroverkot ovat informaation käsittelyn, matematiikan tai laskennan malleja, jotka perustuvat yhdistävään laskentaan. Warren McCulloch ja Walter Pitts esittivät ensimmäisen ihmisaivojen toimintaa ja matemaattista logiikkaa yhdistelevän laskennan mallin vuonna 1943. 
Neuroverkkojen perusajatus perustuu luonnollisiin hermoverkkoihin, mutta tarkkaan luonnollisten hermoverkkojen jäljittelyyn ei nykyisin yleensä pyritä, vaan neuroverkkotekniikoiden kehittäminen perustuu enemmän esimerkiksi tilastotieteeseen ja signaalinkäsittelyn teoriaan.
Siinä kun tavallisissa asiantuntijajärjestelmissä käytetään "jos-niin"-sääntöpareja (jos raidat, niin seepra; jos pitkät korvat, niin aasi), neuroverkkoa opetetaan esimerkkien avulla (nämä ovat eri-ikäisiä seeproja, nämä aaseja). Pyritään siihen että neuroverkko oppii muuttujien epälineaariset riippuvuussuhteet suoraan havaintoaineistosta (kavioeläinesimerkissämme oppii tarkastelemaan korvia ja värin kuvioita, ei esim. jalkojen pituutta). Muilta osin neuraalilaskenta muistuttaa tilastotieteessä käytettyjä yleistettyjä lineaarisia malleja (GLM).

Opetus

Neuroverkkojen opettamisessa kytkentöjen synaptiset painot optimoidaan siten, että opetusnäytteiden vasteiden ja haluttujen vasteiden ero minimoituu.
Opetusnopeutta voidaan parantaa nolla-keskiarvoistamalla opetusdata ja vähentämällä opetusnäytteen piirteiden keskinäistä riippuvuutta esimerkiksi pääkomponenttianalyysillä.

Vastavirta-algoritmi

Monikerroksisten perceptron-verkkojen opetuksessa käytetään vastavirta (backpropagation) -algoritmia.
Uuden-Seelannin jousikvartetti

Uuden-Seelannin jousikvartetti (engl. New Zealand String Quartet) on uusiseelantilainen jousikvartetti, joka perustettiin vuonna 1987. Se on esiintynyt myös Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin ja BBC:n skottilaisen sinfoniaorkesterin kanssa.
Uuden-Seelannin jousikvartetti on levyttänyt muiden muassa Béla Bartókin, Claude Debussyn ja Maurice Ravelin jousikvartettoja.
Salif Diao

Ura

Salif Diao aloitti jalkapallon peluun kotimaassaan ennen kuin muutti 17-vuotiaana Ranskaan. Ranskassa hän pelasi vuodet 1996–2000 Monacossa lukuun ottamatta lyhyttä lainavierailua Épinalissa. Monacossa hän voitti Ranskan liigamestaruuden kaudella 1999–2000. Vuosina 2000–2002 hän pelasi Sedanissa ennen siirtymistään Gerard Houllierin valmentamaan Liverpooliin viidellä miljoonalla punnalla tehtyään vaikutukseen hyvillä otteillaan Senegalin maajoukkueen paidassa kesän MM-kisoissa. Samana vuonna hän voitti lisäksi Afrikan mestaruuskisoista hopeaa. Kevättalvella 2005 hän siirtyi loppukauden ajaksi lainalle Birminghamiin, ja jatkoi lainassaoloaan Portsmouthissa saman vuoden elokuussa. Kauden jälkeen hän palasi lainaltaan Liverpooliin. Lokakuussa 2006 hän siirtyi Stoke Cityyn, jossa pelasi vuoteen 2012 asti.
Senegalin maajoukkueessa Diao pelasi 39 ottelua ja teki neljä maalia.
Nyt eronhetki meille

Nyt eronhetki meille julkaistiin Matkalauluja-kokoelmassa 1869. Sen oli kirjoittanut mäntyharjulainen Vappu Hoppman-Ahvenainen. Laulu on ollut eri herätysliikkeiden käytössä. 
Laulua on laulettu mm. suomalaisella kansansävelmällä sekä Joël Blomqvistin sävelmällä. 
Ruotsiksi laulun otsikko kuuluu 'Nu uppbrottsstunden kommit' ja englanniksi 'The moment of our parting'.
Jeremy Bracco

Ura

Bracco pelasi ennen ammattilaisuraansa muun muassa USA Hockey National Team Development Programin USHL-joukkueessa vuosina 2013–2015 ja kahdessa eri OHL-joukkueessa, Kitchener Rangersissä vuosina 2015–2016 ja Windsor Spitfiresissa vuonna 2017. Hän oli voittamassa Spitfiresissa Memorial Cup -turnausta vuonna 2017. Hän teki kolme pistettä turnauksen lukemiin 4–3 päättyneessä loppuottelussa Erie Ottersia vastaan, muun muassa ottelun avausmaalin. Ennen siirtymistään OHL:ään Bracco pelasi vuonna 2015 myös muutaman ottelun Boston Collegen yliopistojääkiekkojoukkueessa. 
NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi Braccon varaustilaisuuden 2015 toisella kierroksella, numerolla 61. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2017 Maple Leafsin farmijoukkueessa Toronto Marliesissa AHL:ssä ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan 50 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 32 tehopistettä, kuusi maalia ja 26 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhden, maalin. Marlies voitti kauden päätteeksi AHL:n mestaruuden, Calder Cupin.  
Bracco edusti maataan alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 ja nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2017. Yhdysvallat voitti molemmissa turnauksissa kultaa. Bracco oli voittamassa myös World U-17 Hockey Challengea alkuvuonna 2014.
Hôpital André Mignot

Hôpital André Mignot (ransk. Hôpital André-Mignot) on Le Chesnaylainen sairaala. Osa Centre Hospitalier de Versailles ja Versailles’n yliopisto yliopiston opetuskeskuksesta.
Se on rakennettu vuonna 1981.
Paulaner

Paulaner Brauerei GmbH & Co KG on saksalainen olutpanimo. Panimo sai nimensä italialaisperäisestä Paulan Pyhän Fransiskuksen veljeskunnan luostarista, joka perustettiin 1600-luvulla Müncheniin. Luostarin munkit panivat olutta ensimmäisen kerran vuonna 1631. Panimo maallistettiin 1800-luvun alussa. Nykyään Paulaner on Baijerin suurin panimo. Sen vuosituotanto on noin 2,6 miljoonaa hehtolitraa.
Moondog (albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Louis Hardin.
Pyhtään Korpisudet

Pyhtään Korpisudet ry "PKS", on 25. toukokuuta 1981 perustettu yhteislippukunta Kymenlaakson Partiopiirissä. Se toimii pääasiallisesti Pyhtäällä Huutjärvellä. 
Pyhtään Korpisudet ry:n lippukunnanjohtaja on ollut vuodesta 2019 alkaen Jouni "Immu" Salama.

Muuta

Lippukunnan kotisivut löytyvät osoitteesta https://www.korpisudet.fi
Sofor

Palvelut ja ratkaisut

Sofor ilmoittaa ydinosaamisekseen ratkaisut, jotka tehostavat asiakkaiden liiketoimintaa ja päätöksentekoa. Erikoistumisalueet ovat liikkuvan työn ratkaisut, liiketoiminnan digitalisointi, sekä hallinta- ja kapasiteettipalvelut. Palveluvalikoima ulottuu sovellussuunnittelusta integrointiin, järjestelmien elinkaaren mittaiseen kehitykseen sekä hallinta- ja kapasiteettipalveluihin. .
Vuodesta 1991 Sofor on tuottanut palveluita yrityksille sekä julkisyhteisöille. Tänä aikana on toteutettu yli 2000 ohjelmistoprojektia – määrittelystä toteutukseen. Käytössä olevien järjestelmien modernisointi liiketoiminnan vaatimusten mukaiseksi on vaihtoehtoinen, kustannustehokas tapa jatkaa tehtyjen investointien elinkaarta.
Frank Casañas

Yennifer Frank Casañas Hernández (s. 18. lokakuuta 1978) on kuubalaissyntyinen kiekonheittäjä, joka edustaa nykyisin Espanjaa. Hän edusti vuoteen 2008 asti Kuubaa. Casañasin ennätys on vuonna 2009 Quinta do Anjossa heitetty 67,91. Vuonna 1996 hän voitti pronssia nuorten MM-kisoissa Sydneyssä tuloksella 54,86, silloin vielä Kuuban heittäjänä. Aikuisten tasolla hänen paras saavutuksensa on Espanjan riveissä ensimmäisessä arvokisassaan kesäolympialaisissa 2008 Pekingissä saavuttamansa viides sija loppukilpailussa tuloksella 66,49. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Casañas selviytyi myös finaaliin, tuolloin sijoitus oli seitsemäs.
Kaakon Kamarimusiikki

Kaakon Kamarimusiikki on Virolahdella vuonna 2014 ensimmäisen kerran järjestetty musiikkijuhla. Toiminnanjohtaja on Siru Ahopelto, taiteellinen johtaja on Suomen Kansallisoopperan 1. konserttimestari Jukka Merjanen. Yhteistyökumppaneina ovat Virolahden kunta, Virolahden Musiikkiyhdistys, Virolahden kappeliseurakunta sekä Harjun oppimiskeskus.
Ensimmäisten juhlien pääesiintyjä oli Apocalyptican sellisti Perttu Kivilaakso, ja juhliin liittyi säveltäjä-akateemikko Uuno Klamin muistokonsertti hänen kotikylässään Klamilassa.
Piiritystila

Piiritystila on vuonna 2013 Suomessa järjestetty liveroolipeli, joka käsitteli elämää miehitetyssä valtiossa.

Pelin kuvaus

Piiritystila (arabiaksi Halat hisar) sijoittui piiritettyyn Helsinkiin, mutta varsinainen peli pelattiin vuonna 2013 Parkanossa Pirkanmaalla. Peliin osallistui järjestäjiä eri pohjoismaista ja Palestiinasta. Yhteensä pelaajia oli n. 70. 
Palestiinalaisten järjestäjien ideoimassa lähtötilanteessa nykyisen Suomen alueella asuu kaksi kansaa, fiktiiviset ugrit ja suomalaiset. Suomalaisten alue on ugrien kansallisvaltion Uralian miehittämä ja uralialaisten tarkoituksena on muodostaa puhtaasti ugrilainen valtio. 
Pääasiassa palestiinalaisten osallistujien käsikirjoittamassa Piiritystilassa suomalaiset pelasivat miehitetyn maan kansalaisia, kansainväliset vieraat taas esittivät ulkomaalaisia toimittajia ja avustustyöntekijöitä. Moni pelaaja oli kiinnostunut pohtimaan sitä, minkälaiseksi kansallismielisyys muuttuu, kun se on sorretun kansan kansallismielisyyttä varakkaan maan nationalismin sijaan. 
Piiritystilassa kuvattu Suomen tilanne muistutti monella tavoin nykypäivän Palestiinan olosuhteita. Pelin ääneen lausuttuna tarkoituksena olikin ymmärtää minkälaista elämä miehitysvallan alla ruumiintarkastuksineen, ulkonaliikkumiskieltoineen ja mielivallan alla on tai voi olla. Juhana Pettersson, yksi pelin järjestäjistä, on tähdentänyt että Piiritystilassa on ei ole kyse "palestiinalaisesta kulttuurista, vaan olosuhteista, joissa palestiinalaiset elävät”. 
Alun perin Parkanossa vuonna 2013 järjestetty peli uusittiin Mikkelissä kesällä 2016. Vuoden 2016 peliin saapuneita palestinalaisia osallistujia kuulusteltiin Suomen rajalla, joka sekoitti pelin järjestäjien mukaan entisestään toden ja fiktiivisen eroa
Eino Leino (patsas)

Eino Leino on Lauri Leppäsen veistämä Eino Leinon patsas Esplanadin puistossa Helsingissä. Se sijaitsee Teatteriesplanadin koillisnurkassa, lähellä Pohjoisesplanadin ja Mikonkadun risteystä.
Patsas paljastettiin 26. syyskuuta 1953, jolloin tuli kuluneeksi päivälleen 63 vuotta siitä, kun Leino oli julkaissut ensimmäisen runonsa Hämeen Sanomissa. Eino Leinon Seura, Suomen kulttuurirahasto ja kustannusyhtiö Otava olivat julistaneet vuonna 1948 muistomerkkikilpailun, joka ratkesi vuonna 1951 toisella kierroksella Leppäsen hyväksi. Leppänen oli henkilökohtaisesti tuntenut Leinon tämän eläessä. Leppänen toivoi patsaan sijoittamista Taka-Töölöön Eino Leinon kadun ja Topeliuksenkadun kulmaan, mutta se sijoitettiin Esplanadille.
Patsas jalustoineen on 4,2 metriä korkea. Patsaan jalustaan on kaiverrettu säe Leinon runosta Väinämöisen laulu: ”Yksi on laulu ylitse muiden: ihmisen aattehen hengen ankara laulu”. Kiintoisa yksityiskohta patsaassa on sen käsi, johon on valettaessa asetettu viiden markan kolikko. Tämä liittyy tarinaan, jonka mukaan Leino lausui eläessään, ettei ole köyhä niin kauan kuin hänellä on markan lantti kädessään.
Arvo Turtiainen kirjoitti Esplanadin puiston patsaista runon, jossa hän surkutteli, että Leino on sijoitettu puolimatkaan kahden ravintolan välille ja vielä selin Topeliuksen patsaan tyttöihin.
Vuonna 1965 Eino Leinon patsaalla alkoi kokoontua folk- ja pasifismihenkinen nuorisojengi Eikan pumppu.
Nokia 5800 XpressMusic

Ominaisuudet

Puhelimessa on automaattitarkennuksella varustettu kamera jonka tarkkuus on 3,2 megapikseliä (2048x1536 pikseliä). Kameralla voi kuvata VGA-laatuista (640x480) videokuvaa 30 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on Carl Zeiss -optiikka ja LED-kaksoiskuvausvalo. Puhelimen toinen kamera on tarkoitettu videopuheluihin, mutta firmware-päivityksen (v20.0.0.12) jälkeen sillä voi kuvata myös pääkameran tapaan.
Näyttö on 3,2 tuuman kosketusnäyttö, jonka tarkkuus on 360x640 pikseliä. Se toistaa 16,7 miljoonaa väriä ja se on toteutettu TFT-tekniikalla. Näytön kuvasuhde on 16:9. Puhelinta voi ohjata mm. stylus-kynällä, plektralla tai sormenpäällä. Puhelimeen on integroitu kiihtyvyyssensori, joten näyttö kääntyy sen mukaan, onko laite vaaka- tai pystyasennosasa. 
Puhelimen ominaisuuksiin kuuluu myös RDS-radio, sähköposti, musiikkisoitin, sisäänrakennettu A-GPS, TV-ulostulo, microUSB-liitäntä ja 3,5 mm kuulokeliitäntä.
Puhelimen paino on 109 grammaa. Mitat ovat 111 mm x 51,7 mm x 15,5 mm.
Ilmoitettu puheaika on 5 tuntia ja valmiusaika 406 tuntia. Myyntipakkaukseen sisältyy 1320 mAh:n BL-5J akku (jännite 3,7 V).
Puhelimen uusin ohjelmistoversio on v 60.0.003.

Tietoliikenneyhteydet

HSDPA Cat 6, enimmäislatausnopeus (3,6 Mbit/s). 3G-versiossa on sisäänrakennettu WLAN (IEEE 802.11 b/g).

Syöttötavat

Käyttöliittymässä on kosketusnäytöllä ohjattava aakkosnumeraalinen- tai QWERTY-näppäimistö sekä käsialantunnistus.

Multimediaominaisuudet

Puhelimessa on stereokaiuttimet surroundäänellä. Puhelin kykenee toistamaan VGA-laatuista (640x480 pikseliä) mp4-koodattua videokuvaa 30 kuvaa sekunnissa. Puhelin toistaa myös Adobe Flash -mediatiedostoja.

Muisti

Puhelimessa on 81 Mt sisäistä muistia. Myyntipakkauksen mukana tulee 8 Gt:n MicroSDHC-muistikortti ja puhelin tukee 16 gigatavun MicroSDHC-muisteja.
Gaian silmä

Gaian silmä (1998) on Turun Myllytunnelin seinään upotettu Kimmo Ojaniemen valoteos, jossa materiaaleina on käytetty lasia, akryylia, ruostumatonta terästä ja loisteputkia. Teoksen taustalla on James Lovelockin 1960-luvulla ideoima Gaia-hypoteesi, jonka mukaan Maa on itseohjautuva kokonaisuus, joka pystyy itse säilyttämään planeettamme elämiseen soveltuvana. Gaia on kreikkalaisessa mytologiassa jumalatar, jonka tehtävänä on suojella elämää ja Maata.
Ojaniemen Gaian silmä on kantaa ottava ympäristötaideteos. Sininen silmä katsoo vilkasliikenteisen tunnelin läpi ohikiitäviä autoja ja pyöräilijöitä. Ojaniemi haluaa tuoda esiin, että siinä missä luonto rakentaa muotojaan vuosituhansia, ihminen pystyy tuhoamaan nämä muodot silmänräpäyksessä. Teos on osa Pro Cultura -säätiön ympäristötaideprojektia. Gaian silmä on Ojaniemen toinen ympäristötaidehanke. Ensimmäinen, Tiedon pyramidi, valmistui 1996 Peltolan ammattikoululle.