google/wiki40b huggingface dataset:
Kansallisgalleria (Suomi)

Kansallisgalleria on kolmen Helsingissä toimivan taidemuseon kokonaisuus, johon kuuluvat Ateneumin taidemuseo, Nykytaiteen museo Kiasma ja Sinebrychoffin taidemuseo. Valtion taidemuseo säätiöitettiin, ja nimeksi tuli vuoden 2014 alusta Kansallisgalleria. 
Kansallisgalleria on itsenäinen julkisoikeudellinen säätiö, jonka tehtävänä on huolehtia Kansallisgallerian kokoelman ylläpidosta, harjoittaa näyttely- ja tutkimustoimintaa sekä osallistua taidemuseoalan asiantuntijana museoalan kehittämiseen. Säätiölaki ei koske Kansallisgalleriaa julkisoikeudellisena säätiönä. Museon taidekokoelma on valtion omituksessa olevaa kansallisomaisuutta.
Kansallisgalleria on valtakunnallinen kuvataiteen museo, joka toimii kulttuuriperinnön vahvistamiseksi ja taiteellisen sivistyksen edistämiseksi.
Kansallisgallerian lakiesitys annettiin kesäkuussa 2013. Laki astui voimaan 1.1.2014.

Rahoitus, hallinto, tehtävät ja henkilökunta

Osa Kansallisgallerian rahoituksesta tulee veikkausvoittovaroista.
Kutakin taidemuseota johtaa museonjohtaja. Kansallisgallerian toimielimiä ovat valtuuskunta, hallitus ja pääjohtaja. Valtuuskunta valvoo Kansallisgallerian hallintoa. Hallitus vastaa Kansallisgallerian toiminnan asianmukaisesta järjestämisestä. Pääjohtajan tehtävänä on johtaa ja kehittää Kansallisgallerian toimintaa. Kansallisgallerian ja sen edeltäjän Valtion taidemuseon pääjohtajana on vuodesta 2006 toiminut Risto Ruohonen. 
Hallituksen toimikausi on kolme vuotta. Sen puheenjohtaja on entinen presidentti Tarja Halonen. Valtuuskunnan toimikausi on kaksi vuotta, ja sen puheenjohtaja on Suomen Taideyhdistyksen puheenjohtaja Lasse Saarinen.

Tehtävät

Kansallisgallerian yhteydessä toimii myös opetus- ja kulttuuriministeriön asettama valtion taideteostoimikunta. Aikaisemmin Taiteen keskustoimikunnan alaisuudessa toiminut Valtion taideteostoimikunta siirtyy valtion taidekokoelmineen Kansallisgallerian yhteyteen.  
Valtion taidemuseon henkilökunta siirtyi Kansallisgalleriaan ja heidän virkasuhteensa muuttui työsuhteiksi. Kun tehtävät eivät enää ole virkoja, niitä ei tarvitse hakea julkisesti.

Kokoelma

Kansallisgallerian kokoelma muodostuu taideteoksista, Arkistoaineistosta ja esineistä. Arkistoaineiston rinnastaminen taideteoksiin ja kokoelmaperiaatteiden kirjaaminen lakiin Kansallisgalleriasta merkitsee Kuvataiteen keskusarkiston hoitamien arkistokokoelmien aseman vahvistumista.

Arkistokokoelmat

Kuvataiteen keskusarkisto erillisenä osastona lakkautetaan Kansallisgalleriassa. Arkistokokoelmat sijoittuvat kokoelmahallintaosastoon. Niiden organisaatio yhdistyy Valtion taidemuseon kirjaston kanssa arkisto- ja kirjastoyksiköksi. Sen tehtäviä ovat arkistokokoelmien kartuttaminen, hoito ja hallinta, arkisto- ja kirjastokokoelmien kokoelmatietovarantojen ja -kantojen sisällöllinen hallinta ja kehittäminen, Kansallisgallerian kirjastotoiminnat sekä kokoelmatietopalvelut. Arkistojen parissa työskentelee jatkossa seitsemän henkilöä.
Šen khar venakhi

Šen khar venakhi (georg. შენ ხარ ვენახი, ”olet viinitarha”) on keskiaikainen georgialainen hymni, jonka on kirjoittanut kuningas Demetre I (hallitsi 1125–1156). Hymni on omistettu Georgialle ja Neitsyt Marian suojelukselle, ja se on myös Mariaa ylistävä rukous Georgian ortodoksisessa kirkossa.
Šen khar venakhin laulaa yleensä kuoro ilman säestystä soittimilla. Se on klassinen esimerkki georgialaisesta kuoromusiikista. Hymnin kompositio on erittäin polyfoninen ja edustaa Georgian kulta-ajan myöhäiskeskiaikaisia perinteitä.
Säiliöinti

Säiliöinti (engl. containerization) tai käyttöjärjestelmätason virtualisointi tarkoittaa kevyempää eriyttämistä kuin hypervisorilla tehtävä virtualisointi.
Ratkaisuja ovat muun muassa FreeBSD:n jail, Linux container, NetBSD:n sysjail, AIX Workload Partitions ja Solaris Container/Zone.
Säiliöt eivät tarvitse hypervisoria, virtuaalikoneita eikä tarvitse suorittaa kokonaista asiakaskäyttöjärjestelmää varsinaisen käyttöjärjestelmän lisäksi. Myöskään levytilaa ei tarvitse varata toistuville tiedoille. Säiliöitä voi käyttää kuudesta kahdeksaan kertaa enemmän samalla laitteistolla kuin perinteisellä virtualisoinnilla.

Toteutustekniikat

Varhainen tapa on ollut Unixissa toteutettu chroot-rajoitus hakemistopuun rajaamiseksi, joka myöhemmin lisättiin 4.2BSD:ssä. 
Linuxissa säiliöinnin toteuttamiseen käytetään ytimen tukemia cgroup-resurssointia ja nimiavaruuksia. Eri ratkaisuja ovat Docker, Linux-VServer, lmctfy, LXC ja OpenVZ.
Myös Copy-on-write -tekniikkaa voidaan käyttää hyödyksi, jolloin oma tallennustila varataan vasta kun on tarvetta tallettaa eriävää tietoa.
Sylvester-mitali

Sylvester-mitali (Sylvester Medal) on pronssinen mitali, jonka Royal Society myöntää joka toinen vuosi (vuoteen 2009 asti joka kolmas vuosi) jollekulle matemaattisen tutkimuksen kehittämisestä. Mitali myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1901. Mitali on nimetty brittiläisen matemaatikon, James Joseph Sylvesterin, mukaan.
Jehuda Amihai

Jehuda Amihai (3. toukokuuta 1924 – 22. syyskuuta 2000) (nimi esiintyy usein muodossa Yehuda Amichai) oli israelilainen runoilija, ja yksi nykyheprealaisen runouden vaikutusvaltaisimmista nimistä.

Lapsuus ja nuoruus

Hän syntyi Saksassa uskonnolliseen ortodoksijuutalaiseen perheeseen, joka muutti Palestiinaan vuonna 1936 kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan Saksassa, ja asettui asumaan Jerusalemiin. Amichai liittyi nuorena Britannian armeijan ”Juutalaiseen prikaatiin”, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Vuonna 1948 hän otti osaa Israelin itsenäisyyssotaan. Sodan jälkeen Amichai opiskeli Raamatun tekstejä ja heprealaista kirjallisuutta Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja toimi sitten opettajana lukiossa.

Kirjallinen ura

Amichain ensimmäinen runokokoelma, joka ilmestyi vuonna 1955, herätti heti sekä tavallisen lukijakunnan että kirjallisuuskriitikoiden huomion. Tämä kokoelma ja sitä seuraavat, paljastivat Amichain epätavalliset kirjalliset lahjat ja tekivät hänestä pian Israelin luetuimman ja rakastetuimman modernin runoilijan. Amichai käytti sanoja ja kielikuvia , joita oli aikaisemmin pidetty liian proosallisina runouteen. Tankkeja, lentokoneita ja teknisiä termejä vilisee hänen runoissaan, ja niiden käyttö kuvastaa Amichain vakaumusta, jonka mukaan modernin runouden on kuvattava tämänhetkisiä tapahtumia tämänhetkisellä kielellä.
Amichain heprean kielen käyttö on kekseliästä ja luovaa. Hän sekoittaa runoissaan klassista Raamatun hepreaa, nokkelia sanaleikkejä, nykyajan puhekieltä ja slangia. Hänen tyylinsä on lyhytsanaista ja säästeliästä, hänen huumorissaan on ironinen väre. Kun Amichaille myönnettiin vuonna 1982 Israelin valtion tärkein kirjallisuuspalkinto, häntä kutsuttiin sen yhteydessä ”heprean runokielen vallankumoukselliseksi uusijaksi”.
Amichain runous kattaa koko inhimillisen tunneasteikon naurusta suruun ja itseivaan. Hän katselee maailmaa realisesti ja rehellisesti. Vaikka hänen runonsa usein käsittelevätkin juutalaisuuteen liittyviä aiheita kuten Jerusalemia, Israelin valtion historiaa, Holokaustia ym. on niissä pohjimmaisena aina universaalinen inhimillinen elämys: rakkaus ja kuolema, toveruus, sota, vanhempien ja lapsien välinen suhde, ihmisen ja hänen jumalansa välinen suhde.
Lukuisten runokokoelmien lisäksi Amichai on julkaissut myös kaksi romaania, radiokuunnelmia ja lastenkirjoja. Englantilainen kirjailija Ted Hughes alkoi 1970-luvulla kääntää Amichain runoja englanniksi, ja sen jälkeen hänen runojaan on käännetty yli neljällekymmenelle kielelle.
Amichai kuoli vaikeaan sairauteen syyskuussa 2000. Häneltä jäi vaimo Chana, ja kolme aikuista lasta.
Tool-assisted speedrun

Tool-Assisted Speedrun (Yleisemmin TAS, "työkaluavusteinen speedrun") on videopelin läpäisytapa, jossa peli pelataan mahdollisimman nopeasti läpi, käyttäen emulaattoreiden "työkaluja" apunaan. Tällaisia työkaluja ovat esimerkiksi Slowdown (peli pyörii hitaammin, vaikuttaen reaktionopeuteen, "hidastus"), Frame Advance (pelataan framet yksitellen) ja Re-record (useimmiten myös Savestate/rerecord ilman väliviivaa, käytetään tallennuksia missä vaiheessa peliä tahansa, täysin riippumaton pelin omista tallennuspaikoista).
Toinen speedrun-luokka on "unassisted" speedrun. Näissä peli pelataan läpi oikealla konsolilla, taikka emulaattorilla, jolloin ei käytetä työkaluja. Työkaluavusteiset speedrunit ovat luonnollisesti nopeampia kuin tavalliset, tosin niitä tehdään yleensä vain näyttääkseen pelin todellinen raja; hyväksikäyttäen bugeja ja kaikkea mahdollista, joka antaa mahdollisuuden pelata pelin aina vaan nopeammin. Tosin TASeja tehdään myös viihteen vuoksi. Esimerkiksi Tony Hawk’s Pro Skater 3 -pelin normaali speedrun määrittää pelin pelaamisen läpi mahdollisimman nopeasti, toisin kuin taas TAS, joka kertoo videossaan pelaavansa pelin läpi, ja tehden samalla kauheat pisteet ja temput. Toinen esimerkki, Super Mario 64, jonka molemmat speedrun-muodot käsittävät pelin pelattavan kaikkein nopeimmin miten mahdollista.
Tool-Assisted Speedrunneja tehdään niille suunnitelluilla/muokatuilla emulaattoreilla. TASVideos.org-sivulta löytyy monille konsoleille tarkoitettuja emulaattoreita, joihin on lisätty juuri edellä mainitut "työkalut" muokkaamalla lähdekoodia.
Albrecht Fredrik Richard de la Chapelle

Albrecht Fredrik Richard de la Chapelle (1785–1859) oli senaatin oikeusosaston jäsen 1822–1856. Hän oli puheenjohtajana komiteassa, joka tutki vuosina 1842–1847 Venäjän mallin mukaan tehtyä Suomen lakien kodifioimisehdotusta. Hänen ansiostaan ehdotus hylättiin. Hän sai vapaaherran arvon 1856.
Hänen poikansa oli senaattori Frans Richard de la Chapelle.
Kimmo Kajaste

Opinnot ja työtehtävät

Kajaste on tullut ylioppilaaksi Porvoon Yhteislyseosta ja opiskellut Helsingin yliopistossa sosiologiaa, kasvatustiedettä ja tiedotusoppia. 
Kajaste on ollut toimittajana Uusimaassa, ylioppilaslehti Contactorissa ja WSOY:n kirjankustantamossa. Hän on toimittanut ja julkaissut useita kirjoja. Sittemmin hän toimi Kansallisen Kokoomuksen tiedottajana ja vuosina 1975-1988 päätoimittajana puolueen äänenkannattaja Nykypäivässä. Hän on työskennellyt viestintäpäällikkönä Suomen Kaupunkiliitossa ja kuntien edunvalvojana ja yhteiskuntasuhteista vastaavana päällikkönä Suomen Kuntaliitossa, josta tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2010.

Yksityiselämä ja harrastukset

Kimmo Kajaste avioitui vuonna 1970 Pirjo o.s. Pihkalan kanssa, ja heillä on kaksi aikuista lasta. Hän asuu syntymäkaupungissaan Porvoossa.

Luottamustoimia

Kajaste on ollut kahdesti presidentin valitsijamies vuosina 1978 (Urho Kekkonen) ja 1982 (Harri Holkeri). Porvoon kaupunginvaltuustossa hän toimi yhtäjaksoisesti 32 vuotta ja oli jatkuvasti valtuuston puheenjohtajiston jäsen ja kokoomusryhmän puheenjohtaja. Hän on työskennellyt Itä-Uudenmaan seutukaavaliiton ja Itä-Uudenmaan maakuntaliiton puheenjohtajana ja muun muassa Seutusuunnittelun Keskusliiton hallituksessa. 
Kajaste oli koko 1970-luvun Porvoon seurakunnan kirkkovaltuuston jäsen.
Kajaste on Suomi-Seuran johtokunnan jäsen ja muun muassa Itä-Uudenmaan Rakennussuojelusäätiö Salvuksen puheenjohtaja. Hän on toiminut Suomi-Saksa yhdistysten liiton puheenjohtajana, maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnan (MTS) tiedotusjaoston puheenjohtajana sekä pitkään muun muassa valtion ympäristönsuojeluneuvostossa ja Kansallisen Veteraanipäivän valtakunnallisessa päätoimikunnassa ja Tammenlehvän Perinneliton hallituksessa. Hän on edustanut Suomea Suomen YK-valtuuskunnassa ja Pohjoismaiden Suomen instituutin hallituksen puheenjohtajana.

Tunnustuksia

Kajasteelle on myönnetty muiden muassa Suomen Valkoisen ruusun ensimmäisen luokan ritarimerkki, Suomen Leijonan ritarimerkki, sotilasansiomitali, Saksan Liittotasavallan Verdienstkreuz am Bande, Keskuskauppakamarin elämäntyömerkki ja Suomen Kuntaliiton kultainen kunniamerkki.
Kajasteelle on myönnetty maakuntaneuvoksen nimi ja arvo vuonna 2008.
Puutostila

Puutostila on jonkin ihmiselle välttämättömän kivennäisaineen, hivenaineen, vitamiinin tai rasvahapon puutteesta johtuva elimistön häiriötila. Puutostilat johtuvat vaillinaisesta ruokavaliosta suhteessa ihmisen tarpeeseen. Esimerkiksi liian vähäinen raudan saanti johtaa anemiaan. Puutostiloja voi korjata lisäravintoaineilla, joista yleisimpiä ovat monivitamiinitabletit ja kalanmaksaöljy.
Puńsk

Puńsk, (liett. Punskas), on kaupunki Puolassa, Podlasian voivodikunnassa, viisi kilometriä Liettuan rajalta. Kaupungin tuhannesta asukkaasta 80 prosenttia on liettualaisia. Se on tärkeä liettuankielisen vähemmistön keskus, jossa on kulttuuritalo, kirjapaino ja liettuankielinen lukio. Toiseen maailmansotaan asti enemmistö kaupunkilaisista oli juutalaisia, nyt heistä muistuttaa vain laaja juutalainen hautausmaa.
Kaupunki on perustettu 1559 ja kuulunut Puolaan vuodesta 1920.
Silmänpohjan rappeuma

Silmänpohjan rappeuma eli verkkokalvon rappeuma eli makuladegeneraatio  on silmän näköelimen eli verkkokalvon terävänäköalueen sairaus. Se ei sokeuta silmää, mutta voi pahimmallaan heikentää silmän terävänäköä (lukunäkö, TV-katsomisnäkö). Ikärappeumaa alkaa esiintyä 50 ikävuoden jälkeen.  Sairaus luokitellaan joko kuivaksi tai kosteaksi ikärappeumaksi. Suurin osa ikärappeumasta (80-90%) on sairauden kuivaa muotoa. Alkuvaiheessa kuiva ikärappeuma on oireeton, mutta voi vähitellen vuosien (-vuosikymmenien) kuluessa huonontaa silmän terävänäköä. Sairaus esiintyy molemmissa silmissä, mutta näkövaurio voi olla eriasteinen silmien välillä. Kuivaan ikärappeumaan ei tunneta näköä parantavaa hoitoa.
Kostea ikärappeuma on kuivaa ikärappeumaa harvinaisempi. Kuivasta ikärappeumasta poiketen kosteassa ikärappeumassa verkkokalvon terävänäköalueen vaurio kehittyy nopeasti yleensä kuukausien kuluessa. Sairastuneen silmän lukunäkö huononee, kuva vääristyy ja näkökentän keskelle ilmaantuu hämärämpi alue. Oireet ovat usein selvät ja johtavat potilaan silmälääkärin tutkimuksiin. Kostea ikärappeuma johtaa hoitamattomana yleensä sairastuneen silmän lukunäön menetykseen. Aktiivisella hoidolla on mahdollista yrittää estää lukunäön huononeminen. Hoitomuotoja ovat laservalopolttohoito, valoaktivaatiolaserhoito, kasvutekijäestäjälääkehoito (= silmän sisälle pistettävät ikärappeumalääkkeet) tai näiden hoitomenetelmien yhdistelmät. Hoitomuoto riippuu kostean ikärappeuman tyypistä, mikä selviää tarkemmissa silmälääkärin tutkimuksissa.
Sekä kuivan että kostean ikärappeuman riskitekijöitä ovat korkea ikä ja tupakointi. Molemmilla ikärappeuman muodoilla on myös perinnöllinen tausta.

Ikärappeuma on korkean iän mukanaan tuoma silmäsairaus. 70% eläkeikäisten (≥65-vuotiaat) uudesta näkövammaisuudesta vuonna 2011 johtui silmän ikärappeumasta (Näkövammarekisteri 2011). Tästä hieman yli puolet johtui sairauden yleisemmästä eli kuivasta muodosta.
Neea Mikkola

Neea Mikkola (s. 21. toukokuuta 1998 Oulu) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 124 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän on Oulun Lipon kasvatti ja on Superpesiksessä edustanut Kempeleen Kiriä kausina 2014–2016 ja kaudella 2019 sekä Lapuan Virkiää kausina 2017–2018. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2017.
Vesirokko

Hoitaminen

Vesirokko paranee yleensä itsestään noin kahdessa viikossa. Kutinaan voidaan käyttää hoitona antihistamiineja. Tauti on erittäin helposti tarttuva, minkä vuoksi potilas on pidettävä kotihoidossa vähintään viisi päivää oireiden alkamisen jälkeen. Vesirokko on usein vaaraton sairaus, mutta yleisimpiä jälkitauteja ovat vakava bakteeri-ihottuma iholla, keuhkokuume ja aivotulehdus. Lisäksi vesirokon sairastaneille voi puhjeta myöhemmin vyöruusu, yleensä yli 50-vuotiaana. Ennen rokotuksia Yhdysvalloissa vuosittain sairastui vesirokkoon vuosittain noin neljä miljoonaa ihmistä, heistä noin 10 600 joutui sairaalahoitoon ja 100–150 kuoli.
Yli 13-vuotiailla vesirokko aiheuttaa huomattavasti enemmän komplikaatioita kuin pienillä lapsilla, minkä vuoksi vanhemmat joskus jopa tahallisesti sairastuttavat lapsensa vesirokkoon saadakseen taudin "pois alta" mahdollisimman nuorina. Syksystä 2017 Suomessa lapset rokotetaan vesirokkoa vastaan. Aiemmin lapsia on jopa sairastutettu tietoisesti.
Suosituksena on, että yli 13-vuotiaita vesirokkopotilaita hoidettaisiin asikloviirilla, joka lieventää taudin kulkua. Asikloviiri tehoaa sitä paremmin, mitä varhemmin hoito aloitetaan, ja se on aloitettava viimeistään 48 tunnin kuluessa oireiden ilmaantumisesta. Vesirokko on erityisen vaarallinen sikiöille, joille virus voi aiheuttaa vakavia vaurioita. 
Asikloviirihoitoa suositellaan myös lapsille, joilla on krooninen iho- tai keuhkosairaus, jatkuva salisylaattilääkitys tai kortisonilääkitys.
Jorma Taipale

Jorma Kalevi Taipale (s. 15. huhtikuuta 1949 Helsinki) on entinen suomalainen nyrkkeilijä.
Taipale edusti Suomea Montréalin 1976 olympialaisissa alle 75 kilon sarjassa. Hän hävisi ja karsiutui heti ensimmäisellä kierroksella. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1975.
Taipale edusti seuratasolla Helsingin Jyryä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1973 ja 1975 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1970 ja SM-pronssia vuonna 1971. Hän voitti useita TUL:n mestaruuksia. Hänellä on pituutta 183 senttimetriä.
Jorma Taipale voitti vuonna 1968 Nuorten Suomen mestaruuden sarjassa 75 kg.
Transilvanian saksit

Transilvanian saksit (saks. Siebenbürger Sachsen, romaniaksi Sași) ovat etnisiä saksalaisia, jotka ovat asuneet nykyisin Romaniaan kuuluvassa Transilvaniassa 1100-luvulta lähtien. Transilvanian saksien lukumäärä on vähentynyt huomattavasti toisen maailmansodan jälkeen erityisesti Saksan liittotasavaltaan kohdistuneen muuttoliikkeen myötä.
Arvo Ketola

Arvo Hermanni Ketola (s. 10. heinäkuuta 1921 Lapua) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Hells Bells

Muuta

Kappale toimi entisen nyrkkeilijän Amin Asikaisen sisääntulobiisinä ennen otteluita.
Lumokkikasvit

Tuntomerkit

Lumokkikasvit ovat kuiviin kasvupaikkoihin sopeutuneita kserofyyttejä, joilla on putkiloita myös varsissa ja lehdissä (yksisirkkaisilla niitä on yleensä vain juurissa) ja joiden varren kuoriosa (korteksi) on jakautunut kolmeen syysoluesiintymien jakamaan vyöhykkeeseen. Kasvit ovat ainavihantia, joskus puumaisia, joskin runko muodostuu pääasiassa versojuurista. Lehdet sijaitsevat tavallisesti kolmena rivinä, ovat piikkireunaisia ja niiden kuihduttua kannat jäävät jäljelle varteen. Kookkaat kukat sijaitsevat näennäisesti lehtihankoihin kiinnittyvissä kukinnoissa (lienevät oikeasti terminaalisia); usein kukinto on surkastunut yksikukkaiseksi. Kehälehdet ovat violetinvärisiä ja terälehtimäisiä, ja kukassa voi olla myös lisäteriö. Kukkapohjus on maljamainen; sen reunaan heteet kiinnittyvät. Sikiäin on kehänalainen ja siinä on kaksiosaiset, varrelliset ja pallomaiset istukat, joissa on paljon siemenaiheita. Vartalo on pitkä. Hedelmä on selkäluomaisesti avautuva. Siemenessä on proteiinipitoista aleuronisolukkoa ja tärkkelyspitoinen endospermi (tilannen muistuttaa heinäkasvien jyvää).

Levinneisyys

Lumokkikasvien kotiseutua ovat Etelä-Afrikka, Afrikka, Madagaskar ja Arabian niemimaan lounaisosa. Lisäksi on yksi laji Kiinassa.

Luokittelu

Lumokkikasvien heimossa on viisi sukua ja 240 lajia. Alaheimoja erotetaan kaksi.

Alaheimo 1. Acanthochlamydoideae P. C. Kao

Acanthochlamys bracteata on alaheimonsa ainoa laji. Se kasvaa Tiibetin kaakkoisosassa ja Lounais-Kiinassa ja on juurakollinen ja vanallinen ruoho. Lehdet kiinnittyvät vanaan kierteisesti ja niissä on vain yksi johtojänne ja kookas tyvikieleke, joka ympäröi varren. Vanan päähän kehittyy kukinto, joka kerrainnainen: osakukinnot ovat mykerömäisiä. Kehälehdet ovat yhtyneitä, heteenponnet ja palhot lyhyitä. Siemenessä on kookas tai keskikokoinen alkio.

Alaheimo 2. Vellozioideae Rendle

Kasvit ovat puu- tai ruohovartisia, ja niiden jälkijuuret kasvavat usein pysyvien lehtikantojen läpi. Kasvit ovat karvaisia. Lehdet sijaitsevat kolmena rivinä ja niissä on vahva keskisuoni ja tavallisesti piikkiset reunat. Kukinto on usein surkastunut yksikukkaiseksi. Kukkapohjus voi olla maljamainen ja kehälehdet ovat enimmäkseen erillisiä ja väriltään violetteja. Heteitä on kuusi tai enemmän; niiden palhot ovat lieriömäisiä ja ponnet pitkiä. Sikiäimessä on mesiäisiä, ja luotit ovat kookkaita, pystyjä tai siirottavia, pallomaisia. Hedelmä on toisinaan reikäluomainen. Siemenessä on keskikokoinen tai lyhyt alkio.
Alaheimossa on neljä sukua ja 240 lajia, jotka kasvavat Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Madagaskarissa ja Arabian niemimaan lounaisosassa.
Binzasara

Binzasara eli (jap. 編木, binzasara) on japanilainen rytmisoitin, jota soitetaan aaltomaisesti taivuttelemalla. Binzasarassa on kymmeniä puulevyjä, jotka on kiinnitetty kahteen kahvaan puuvillaisella nyörillä. Binzasara on yksinkertainen kansanmusiikin ja tanssin säestyssoitin.
Miss Farkku-Suomi (kilpailu)

Miss Farkku-Suomi oli suomalainen kauneuskilpailu, jota järjesti nuortenlehti Suosikki.
Kilpailu järjestettiin ensi kerran vuonna 1977, jolloin voittajaksi tuli mallitoimistoalalla yhä toimiva Tiina Heinivaho. Seuraavana vuonna kilpailun voitti Anne Murto. Kesällä 1982 Miss Farkku-Suomi -kilpailuun liittyi ajan muodin mukaan rockabilly-henkinen kiertue, jonka pääesiintyjänä oli Jerry & the Teenangels -yhtye. Suosikki järjesti kilpailun vielä ainakin vuonna 2007 yhteistyössä Sokos-tavaratalojen kanssa.
Kilpailuun osallistuva tyttö on keskeinen hahmo Kauko Röyhkän väljästi omaelämäkerrallisessa romaanissa Miss Farkku-Suomi vuodelta 2003 ja sen pohjalta tehdyssä samannimisessä elokuvassa vuodelta 2012. Elokuvan markkinointiin liittyi uuden Miss/Mr Farkku-Suomen valitseminen; ajan hengen mukaan sukupuolineutraalin kilpailun järjestivät Ilta-Sanomat, Nordisk Film ja vaatemerkki Lee Cooper.
Honor 6A

Ominaisuudet

Honor 6A:ssa on Android 7.0 Huawein omalla Emotion UI 5.1 -käyttöliittymällä. Puhelimessa on periaatteessa paikat kahdelle nano-SIM-kortille, mutta toinen SIM-kortti varaa tällöin SD-muistikortin (maksimi 256 Gb) paikan.

Kamera

Huawei Honor 6:ssa on 13 megapikselin takakamera LED-salamalla. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Honor Hollylla voi ottaa videoita korkeintaan 1080p-laadulla ja 30 fps:n nopeudella.

Käyttöjärjestelmä

Honor 6A:ssa on Android 7.0 (Nougat). Honor 6A:n CPU on Octa-core (1,2 GHz Cortex-A53). Honor 6A:ssa on sisäistä muistia 16 Gt ja 2 Gt RAMia.
Poloninyn kansallispuisto

Luonto

Noin 80% kansallispuiston pinta-alasta on metsän peitossa. Pääasiassa metsät ovat pyökki- tai pihta-pyökki-metsiä. Alueella on Slovakian suurin aarniometsien keskittymä. Toinen kansallispuiston luonnon ominaispiirteistä ovat vuoristoniityt.
Poloninyn kansallispuisto on ainutlaatuinen Slovakiassa, sillä alueelta löytyy monia lajeja, joita ei löydy muualta Slovakiasta. Kansallispuistossa on laskettu olevan noin 3600 selkärangaton- ja 294 selkärankaislajia, joista sammakkoeläimiä on 13, matelijoita 8, lintuja 198 ja nisäkkäitä 55. Kansallispuisto muodostaa Puolan puolen Bieszczadyn kanssa yhtenäisen alueen, ja esimerkiksi visentti- ja hirviyksilöitä vierailee Poloninyssä satunnaisesti.