google/wiki40b huggingface dataset:
Edward Wallenius

Edward Wallenius (1869 Orivesi – 1943 Aleppo, Syyria) oli Suomen kenkäteollisuuden uranuurtajia. Hän perusti Suomen ensimmäisen koneellisen kenkätehtaan Juupajoen Korkeakoskelle vuonna 1897.
Wallenius kävi kansa- ja yläkoulun Tampereella 1876–1881 ja meni 1885 nahkurin oppiin H. Koskisen nahkurinverstaaseen. Hän suoritti kisällintutkinnon oltuaan siellä neljä vuotta. Wallenius lähti tämän jälkeen harjoittelemaan ulkomaille saksalaisiin ja ruotsalaisiin nahkatehtaisiin. Palattuaan Suomeen hän perusti vuonna 1894 nahkatehtaan Juupajoen Korkeakoskelle. Korkeakoskella oli saatavissa vesivoimaa ja se sijaitsi myös Pohjanmaan radan vierellä.
Vuonna 1897 Wallenius perusti uudenaikaisen kenkätehtaan Korkeakoskelle nahkatehtaansa yhteyteen. Tehtaan koneet tulivat Saksasta ja sieltä tuli myös alan ammattilaisia ja työnjohtajia uudelle tehtaalle. Tehdasrakennuksen koko oli 760 neliömetriä ja tehtaassa oli 80 työkonetta, joista 24 oli erilaisia neulomakoneita. Tehdas pystyi valmistamaan päivässä jopa 500 kenkäparia ja työntekijöitä oli aluksi 35 miestä ja 25 naista. Wallenius perusti myös Helsinkiin, Tampereelle ja Kuopioon omat kenkäliikkeet, joissa myytiin tehtaan valmistamia kenkiä. 
Vuoden 1899 alusta tehtaasta muodostettiin osakeyhtiö nimeltä Finska Sko- och Läderfabriks Aktiebolag – Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Osakeyhtiö. Wallenius otti nahkatehtaassaan sähkön käyttöön 1895 ja uudessa kenkätehtaassa koneet toimivat sähkövoimalla. Korkeakosken tehdasta kutsuttiin myöhemmin ”Suutareiden yliopistoksi”, sillä suuri osa 1900-luvun alun kenkätehtailijoista ja alan mestareista oli jossakin vaiheessa työssä tehtaalla.
Wallenius pyrki hankkimaan uuden yhtiön osake-enemmistön haltuunsa, mutta hän joutui pääoman puutteen takia luopumaan Korkeakosken tehtaistaan 1900-luvun alkuvuosina. Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Osakeyhtiö jatkoi toimintaansa Walleniuksen lähdön jälkeen vuoteen 1926, jolloin tehtaat siirtyivät Emil Aaltosen haltuun. Korkeakosken kenkätehdas jatkoi toimintaansa Aaltos-yhtymän osana aina vuoteen 1983 saakka, jolloin kenkien valmistus päättyi siellä.
Luovuttuaan tehtaistaan Wallenius siirtyi Venäjälle, jossa hänellä oli aluksi nahka- ja kenkätehdas Vladivostokin lähellä ja myöhemmin nahkatehdas Novosibirskissä. Venäjän vallankumouksen jälkeen Wallenius siirtyi Kiinaan ja harjoitti siellä erilaista liiketoimintaa vuoteen 1932 saakka. Viimeisinä elinvuosinaan Wallenius harjoitti lakritsiekstraktin valmistusta Syyriassa. Hän kuoli Aleppossa Syyriassa 1943 ja hänet on haudattu Aleppon kristitylle hautausmaalle.
Piti (jalkapalloilija)

Seurajoukkueura

Piti pelasi juniorivuosiensa jälkeen Noveldassa ja Tàrregassa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi Reusissa tehden 23 maalia 31:ssä Tercera Divisiónin ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi Piti siirtyi Primera Divisiónissa pelanneeseen Zaragozaan, jonka reservijoukkueessa Zaragoza B:ssä pelasi 27 Segunda División B:n ottelua ja teki 11 maalia. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 24. huhtikuuta 2005 Espanyolia vastaan ja yhteensä otteluita Zaragozan edustusjoukkueessa kertyi kolme. Kaudella 2005–2006 Piti pelasi lainalla Ciudad Murciassa, jolle teki kahdeksan maalia 29:ssä Segunda Divisiónin ottelussa.
Kaudeksi 2006–2007 Piti siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Hérculesiin, jossa teki 15 ottelussa kaksi maalia. Hänet lainattiin kesken kauden Rayo Vallecanoon, jossa pelasi neljä Segunda División B:n ottelua. Kaudella 2007–2008 Piti pelasi vielä kuusi ottelua Hérculesissa, kunnes siirtyi tammikuussa 2008 jälleen lainalle Rayo Vallecanoon. Loppukauden aikana hän pelasi Rayo Vallecanossa, joka nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin, 21 ottelua tehden seitsemän maalia. Siirryttyään kesällä 2008 ilmaisella siirrolla Rayo Vallecanoon, hän pelasi seuraavan kauden aikana 37 ottelua tehden kahdeksan maalia. Kaudella 2009–2010 maaleja syntyi 35 ottelussa seitsemän ja seuraavalla kaudella, jonka päätteeksi Rayo Vallecano nousi Primera Divisióniin, 34 ottelussa yhdeksän.
Piti teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 6. marraskuuta 2011 Real Sociedadia vastaan ja kokonaisuudessaan maaleja syntyi kolme kauden 2011–2012 aikana pelaamissaan 35 ottelussa.
Kabardi-Balkarian lippu

Kabardi-Balkarian lippu on Venäjälle kuuluvan Kabardi-Balkarian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 21. huhtikuuta 1994 ja sen mittasuhteet ovat 2:3. Lippu on malliltaan horisontaalinen trikolori ja sen värit ovat ylhäältä alas sininen, valkoinen ja vihreä. Värit symboloivat taivasta (sininen), Kaukasus-vuoriston lumisia huippuja (valkoinen) ja alankoja (vihreä). Lipun keskelle on kuvattu Kaukasus-vuoriston korkein huippu Elbrus.
Chiquita Brands International

Chiquita Brands International Inc. on banaanien ja muiden Chiquita-tavaramerkkiä kantavien tuotteiden tuottaja- ja jakeluyhtiö. Sen päämaja sijaitsee Cincinnatissa, Ohiossa. Chiquita on jatkoa United Fruit Companylle, ja se on johtava banaanin jakelija Yhdysvalloissa. United Fruit Company omistaa myös saksalaisen jakeluyhtiön, Atlanta AG:n, jonka se osti vuonna 2003. Chiquita oli aiemmin cincinnatilaisen liikemiehen Carl H. Lindner nuoremman hallinnassa.
Maaliskuussa 2014 Chiquita ilmoitti yhdistyvänsä toisen banaaniyhtiön, irlantilaisen Fyffesin kanssa liikevaihdoltaan noin 3,3 miljardin euron jättiyritykseksi, maailman suurimmaksi alallaan. Fyffes on ollut aiemminkin ensin United Fruit Companyn ja sitten Chiquitan omistuksessa vuoteen 1986 saakka.

Chiquita Banaanit

Tavaramerkin logomaskotin, Chiquita Bananan, loi sarjakuvataiteilija Dik Browne.
Ruben Sverre Gjertsen

Ruben Sverre Gjertsen (s. 1977 Volda) on norjalainen säveltäjä. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen kamarimusiikkiteoksista, joita on esitetty eri puolilla Eurooppaa.
Gjertsen opiskeli sävellystä James Clappertonin ja Morten Eide Pedersenin johdolla Grieg-akatemiassa Bergenissä. Hän osallistui myös Fondation Royaumontin kurssille vuonna 2000.
Gjertsen voitti Spellemannprisenin (2009) ja Arne Nordheim -palkinnon (2010). Hänen musikkiaan on esitetty Norjan lisäksi myös Itävallassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Islannissa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa, myös ISCM World Music Days -tapahtumassa.
Avotakka

Lehden alkuvuodet

Avotakan ensimmäinen numero ilmestyi syyskuussa 1967. Se oli ilmeeltään nuorekas, värikäs ja radikaali verrattuna siihen saakka ainoaan suomalaiseen sisustuslehteen Kaunis koti, joka esitteli yläluokkaisempia sisustuksia ja suomalaista jo 1950-luvulla maineeseen noussutta muotoilua. Avotakka halusi palvella vaurastuvaa uutta keskiluokkaa ja ensimmäistä yhteistä kotiaan perustavia nuoria pariskuntia. Se toi Suomessa ensi kertaa esiin esimerkiksi muovin käyttöä sisustuksessa sekä tuolloin maailman huipulle noussutta italialaista muotoilua. Avotakan värikkyys ja elitistisyys ei kuitenkaan alkuun löytänyt suurta yleisöä, kunnes 1970-luvun alussa lehti alkoi esitellä julkisuuden henkilöiden koteja ja muuttui vuoden 1973 energiakriisin myötä maanläheisemmäksi sekä säästäväisyyttä ja ympäristöarvoja korostavaksi.
Vuonna 1990 Avotakkaan sulautettiin Yhtyneiltä Kuvalehdiltä vuonna 1984 ostettu Makasiini.
Kloogan inkeriläisleiri

Kloogan inkeriläisleiri oli inkeriläisten kauttakulkuleiri Pohjois-Virossa vuosina 1943–44. Leirin kautta kuljetettiin yli 60 000 inkeriläistä Suomenlahden perukan asuinalueiltaan Suomeen.

Viron kauttakulkuleirit

Suomeen siirrettävät inkeriläiset koottiin karanteenileireille Kloogan-Paldiskin alueelle, Kloogan, Paldiskin ja Pölkkylän eli Põllkülan leireille, ennen Suomeen kuljettamista. Olot leireillä olivat karut, ja yli 6 000 inkeriläistä kuoli nälkään ja tauteihin matkan aikana.

Laivakuljetukset

Kuljetukset hoidettiin suomalaisilla laivoilla Paldiskista pääasiassa Hankoon, mutta myös Pohjankuruun, Turkuun ja Raumalle. Kuljetuksissa oli mukana kaikkiaan 16 laivaa, muun muassa s/s Aranda, höyrylaiva Suomi, miinalaiva Louhi, S/S Lokki ja S/S Arcturus.

Põllkülan hautausmaa

Põllkülassa on Suomen-matkalla kuolleiden inkeriläisten hautausmaa ja hautamuistomerkki.
Olympia Snowe

Nuoruus

Olympia Snowe syntyi Kreikasta muuttaneen isän lapseksi nimellä Olympia Jean Bouchles. Hänen äitinsä kuoli rintasyöpään hänen ollessaan vasta kahdeksanvuotias, ja isä menehtyi sydäninfarktiin vuotta myöhemmin. Jäätyään orvoksi hän siirtyi New Yorkin osavaltioon Garrisoniin, jossa kävi koulunsa St. Basil's Academyssa. Hän palasi Augustaan 1969 Mainen yliopistoon opiskelemaan valtiotieteitä. Valmistuttuaan hän meni naimisiin Peter Snowen kanssa, joka kuitenkin kuoli liikenneonnettomuudessa jo 1973. 
Olympia Snowe on uskonnoltaan kreikkalaiskatolinen.

Poliittinen ura

Snowe asettui republikaanien ehdokkaaksi Mainen osavaltion edustajistoon jo 26-vuotiaana ja tuli valituksi. Hän toimi myöhemmin osavaltion senaatissa sekä liittovaltion kongressissa. Vuonna 1989 Snowe meni avioon Mainen kuvernöörin John R. McKernan Jr:n kanssa. Mainesta valittu demokraattien senaattoriryhmän johtaja George J. Mitchell luopui paikastaan vuonna 1994, jolloin Snowe asettui ehdolle senaattiin ja sai 60 prosenttia äänistä. Vuoden 2000 senaatin vaalissa Snowen ääniosuus oli 69 prosenttia, ja republikaanien tappiovaaleissa 2006 Snowe onnistui saamaan osavaltiostaan 74 prosentin kannatuksen. Erityisen merkittäväksi tämän tekee se, että Mainessa demokraattien ehdokas sai presidentin valitsijamiehet taakseen sekä vuonna 2000 että 2004.
Poliittisessa toiminnassaan Snowea on luonnehdittu maltilliseksi republikaaniksi. Hänen neuvottelutaitonsa ja kykynsä tiukkojen äänestysten luotsauksessa ovat herättäneet laajaa huomiota. Puolueen konservatiiviset voimat kuten Club for Growth ja Concerned Women for America ovat leimanneet Snowen "vain nimelliseksi republikaaniksi". Presidentti Bill Clintonin oikeudenkäyntijupakassa Snowe oli niitä ratkaisevia poliitikkoja, jotka mahdollistivat tämän jatkamaan virassaan. Hän on kannattanut laillista aborttia, homoseksuaalien oikeuksia ja aseiden hallussapidon valvontaa. Talouspolitiikassa hän on vastustanut presidentti George W. Bushin verojen alentamiseen tähtäävää linjaa yhdessä republikaanisenaattoreista 2006 paikkansa menettäneen Rhode Islandin Lincoln Chafeen ja Arizonan "vahvan miehen" John McCainin ohella.
Snowe on toisaalta arvokonservatiivi huumepolitiikassa, Kuubaan matkustuskiellon jatkamisen kannattamisessa ja lehdistön sensuurikysymyksissä, ja sodan ja rauhan kysymyksissä hänet luetaan yksiselitteisesti niin sanotuksi haukaksi, joskin aivan viime aikoina vuonna 2006 hän on alkanut kritisoida Irakin sotaa.
Joissakin mielipidetiedusteluissa hänet on rankattu Yhdysvaltain suosituimmaksi senaattoriksi.
Bruno Hauptmann

Bruno Richard Hauptmann (26. marraskuuta 1899 Saksin kuningaskunta, Saksan keisarikunta – 3. huhtikuuta 1936 Trenton, New Jersey) oli saksalaissyntyinen puuseppä, joka tuomittiin ja teloitettiin Charles ja Anne Morrow Lindberghin lapsen Charles Augustus Lindbergh nuoremman kidnappauksesta ja murhasta.
Hauptmann palveli ensimmäisessä maailmansodassa konekiväärimiehenä länsirintamalla vuosina 1917–1918. Vuonna 1919 Hauptmann ja hänen ystävänsä Fritz Petzold syyllistyivät kolmeen murtovarkauteen ja aseelliseen ryöstöön. Jälkimmäisen kohteena oli lastenvaunuja työntävä nainen, jolta he saivat saaliikseen ruokakuponkeja. Hauptmann tuomittiin viideksi vuodeksi ja yhdeksi viikoksi vankilaan ja hänet armahdettiin neljän vuoden kuluttua. Pian vapautumisensa jälkeen hänet pidätettiin uudelleen epäiltynä nahkavöiden varastamisesta, mutta hän pakeni vankilasta ennen oikeudenkäyntiä.
Hauptmann pyrki kahdesti laittomasti Yhdysvaltoihin, mutta molemmilla kerroilla hänet palautettiin takaisin Saksaan. Kolmannella kerralla marraskuussa 1923 hän onnistui, käyttäen väärennettyjä papereita ja valepukua. Lokakuussa 1925 Hauptmann avioitui Anna Schoefflerin kanssa, joka myös oli muuttanut maahan Saksasta. Hauptmann elätti itsensä puuseppänä ja hänen vaimonsa oli töissä leipomossa.

Tapaus fiktiossa

Agatha Christie kirjoitti pian Hauptmannin teloituksen jälkeen kirjan Idän pikajunan arvoitus, jossa hän käytti Lindberghin lapsen kidnappausta tarinan ytimenä – tosin lapsi oli vaihdettu pojasta tytöksi ja vanhemmat kuolivat lapsen ruumiin löydyttyä. 
Vuonna 1976 tehtiin televisioelokuva Lindberghin kidnappaus (engl. The Lindbergh Kidnapping Case) Lindberghin lapsen kidnappauksesta, murhasta ja rikollisen kiinniotosta. Hauptmannin osan tulkitsi Anthony Hopkins ja Lindberghinä nähtiin Cliff De Young.
Tapaus sisältyy myös vuoden 2011 elokuvaan J. Edgar.
Peeter Saul

Peeter Saul (26. tammikuuta 1932 Tallinna – 2. heinäkuuta 2014 Tallinna) oli virolainen kapellimestari ja pianisti.
Peeter Saul lopetti Tallinnan musiikkikoulun 1950 pianon alalla ja 1957 musiikkiteorian alalla. Hän opiskeli 1950–1953 Tallinnan polyteknillisen instituutin rakennustiedekunnassa. Saul opiskeli Tallinnan konservatoriossa pianoa vuosina 1957–1961. Hän lopeti Tallinnan konservatorion kapellimestarina vuonna 1970. 1964–1998 oli Saul Viron television ja radion viihdeorkesterin kapellimestari (vuodesta 1977 pääkapellimestari). Sen lisäksi hän johti sinfoniaorkestereita ja operetteja.

Yksityselämä

Peeter Saulin äiti Linda Saul oli musiikkipedagogi ja kapellimestari, isä Voldemar Saul oli viulunsoittaja, veli Jaan Saul (1936–1966) oli näyttelijä ja teatteriohjaaja. Vuodesta 1958 oli hän naimisissa laulajan Heli Läätsen (1932–2018) kanssa.
HMS Freke (1886)

Palvelus

Alus luokiteltiin vuonna 1906 2. luokan torpedoveneeksi N:o 2 ja edelleen yhteysalukseksi vuonna 1915 runkonumerolla V16. Se poistettiin palveluksesta 12. lokakuuta 1923.
Martti Jarkko

Martti Jarkko (s. 26. marraskuuta 1953 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Keskushyökkääjä Jarkko oli aikansa taitavimpia suomalaisjääkiekkoilijoita. Hän oli tunnettu harhautuksistaan ja jalkakikoistaan, mutta myös laiskasta harjoitusasenteestaan. 
Jarkko pelasi uransa ensimmäiset seitsemän kautta Tapparassa. Seuraavat seitsemän kautta kuluivat vuorotellen TPS:ssa ja Saksan liigan Iserlohnissa. TPS:ssä hän johti johti joukkueen maineikasta ykköskentällistä, joka hänen mukaansa sai nimen "jarkkolaiset". Sen laitahyökkääjinä pelasivat Reijo Leppänen ja Håkan Hjerpe. Puolustajina olivat yleensä maajoukkueessakin ahkeroineet Timo Nummelin ja Seppo Suoraniemi.
Jarkko voitti kymmenen SM-mitalia, joista kolme on kultaista. Hän teki SM-sarjassa ja -liigan runkosarjassa tehoja 1,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Yhteensä Jarkko keräsi saldon 274+301 382 runkosarja- ja 21+37 56 playoff-pelissä. Hän on lisäksi Saksan liigan kautta aikojen tehokkain suomalainen.
Maajoukkueessa Jarkko pelasi 63 ottelua pistein 15+21. Hänet valittiin kahdesti MM-kilpailuihin muttei kertaakaan olympiakisoihin.
Eiran Kisa-Veikot

Koripallo

Eiran Kisa-Veikot pelasi miesten SM-sarjassa kahdentoista kauden ajan. Se oli mukana sarjan ensimmäisenä pelikautena vuonna 1939, jolloin joukkue sijoittui SM-hopealle. Seura voitti Suomen-mestaruuden kaudella 1940. Kaudella 1941 Kisa-Veikot voitti SM-hopeaa. Viimeisen SM-mitalin joukkue saavutti kaudella 1945, jolloin seura voitti SM-pronssia.
Naisten SM-sarjassa Kisa-Veikot pelasi viiden kauden ajan. Seura voitti SM-kultaa vuosina 1945 sekä 1949. Lisäksi joukkue sijoittui SM-hopealle kaudella 1948.

Käsipallo

Kisa-Veikot pelasi käsipallon SM-sarjassa kaiken kaikkiaan kolme kautta. Seura ei saavuttanut kuitenkaan SM-mitaleita.
Biljoona

Biljoona on miljoona miljoonaa (tai tuhat miljardia) eli miljoonan toinen potenssi, 1 000 000 000 000  (tuhat miljardia). Sana koostuu osista b(i)- ja -iljoona, joista alkuosa tarkoittaa kahta ja loppuosa viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä biljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on tera.
Huomaa, että nykyenglannin sana billion tarkoittaa   yleensä miljardia eli lukua 10⁹. Englannin kielessä biljoonasta käytetään usein sanaa trillion.
Marie Theres Kroetz-Relin

Marie Theres Kroetz-Relin (s. 30. kesäkuuta 1966 München, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, kirjailija ja toimittaja.
Relinin vanhemmat ovat näyttelijä Maria Schell ja elokuvaohjaaja Veit Relin. Hän vietti lapsuutensa Heberthalissa Wasserburg am Innin lähellä.
Keskeytettyään koulun Relin lähti 16-vuotiaana Pariisiin. 1983 hän näytteli Zelda Baronin ohjauksessa Britanniassa ensimmäisessä näytelmäelokuvassaan Secret Places.
1984-1986 hän näytteli muutamissa televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Roolistaan Franz-Josef Wildin televisionäytelmässä Das unverhoffte Glück' Relin palkittiin 1987 parhaana aloittelevana naisnäyttelijänä Kultaisella kameralla. 1988 hän esiintyi Sönke Wortmannin viimeisessä elokuvassa Drei D.
Relin tutustui 1987 näytelmäkirjailija, näyttelijä Franz Xaver Kroetziin. Heidän ensimmäisen yhteisen tyttärensä synnyttyä lokakuussa 1988 seurasi vielä kaksi tehtävää elokuvaajana.
Kroetz-Relinin toinen tytär syntyi helmikuussa 1992. Kroetz ja Relin avioituivat 5. maaliskuuta 1992. Avioliiton solmimisen jälkeen hän luopui näyttelijänurastaan ja omistautui äidinrooliinsa kotirouvana. Toukokuussa 1995 syntyi perheen kolmas lapsi
Marraskuussa 2002 hän perusti internetsivuston www.Hausfrauenrevolution.com. Sen jälkeen hän on puolustanut julkisuudessa kotirouvien mainetta. 2004 ilmestyi "Hausfrauenrevolutions-Damenin" ensimmäinen kirja If pigs could fly, jossa on koottuna hänen sivustonsa kirjoittajilta erillisiä kertomuksia. Kroetz-Relin ja Kroetz erosivat 2005.
Syksyllä 2006 ilmestyi hänen toinen kirjansa Wie Frauen ticken, jonka hän teki yhdessä Hauke Brostin kanssa. Kirjaan on jälleen koottu hänen sivustojensa kirjoittajien tarinoita.
Mikko Korhonen

Veli-Mikko Korhonen (14. lokakuuta 1936 – 19. elokuuta 1991) toimi Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1973–1991.
Hän oli aktiivinen fennougrististen, erityisesti saamelaiskieliin liittyvien, aiheiden tutkija ja oli mukana suurella panoksella myös aihepiiriä sivuavassa järjestötyössä. Suomen Akatemian tutkijaprofessori hänestä tuli vuonna 1990.
Mikko Korhonen oli naimisissa Eeva Riitta Linkolan kanssa vuodesta 1957 ja professori Ulla-Maija Kulosen kanssa.
Vanadiinikarbidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa vanadiinikarbidi on mustaa kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on kuutiollinen. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee typpihapon ja vetyfluoridin seokseen sekä kuumiin hapettaviin happoihin. Vanadiinikarbidi on hyvin kovaa, mutta haurasta. Monien muiden siirtymämetallikarbidien tavoin se on sähkönjohde. Vanadiinikarbidi on inerttiä, mutta alkaa hapettua kuumennettaessa yli 800 °C:n lämpötilassa hapen läsnä ollessa.
Difenyylielohopea

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa difenyylielohopea on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja kloroformiin. Difenyylielohopea on hyvin myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä ja imeytyy helposti elimistöön ihon läpi. Hengitettynä yhdiste voi olla tappava, koska se voi aiheuttaa kemiallisen keuhkokuumeen tai keuhkotulehduksen.

Valmistus ja käyttö

Difenyylielohopeaa voidaan valmistaa fenyylimagnesiumbromidin ja elohopeasuolan välisellä reaktiolla, bromibentseenin ja natriumin elohopea-amalgaamin välisellä reaktiolla, elohopeasuolojen reagoidessa fenyyliboronihapon kanssa ja pelkistämällä fenyylielohopeahalideja hydratsiinilla.
Difenyylielohopeaa voidaan käyttää mietona fenyloivana reagenssina. Se reagoi useiden metalliyhdisteiden esimerkiksi litiumyhdisteiden kanssa transmetallointireaktiolla muodostaen uusia organometalliyhdisteitä. Se reagoi myös eräiden epämetalliyhdisteiden esimerkiksi booriyhdisteiden kanssa.
Mata (Brasilia)

Mata on kunta Brasiliassa. Se sijaitsee Rio Grande do Sulin osavaltiossa. Kunnan arvioitu asukasluku on noin 5 100 (2010) ja pinta-ala 311,883 neliökilometriä.
Matasta on löydetty paljon kivettynyttä puuta, johon voi tutustua puistossa ja museossa.
Ambrosius Aurelianus

Ambrosius Aurelianus oli 400-luvulla Britanniassa elänyt sotapäällikkö. Historioitsija Gildas mainitsee Aurelianuksen Britannian historiaa käsittelevässä teoksessaan His De excidio et conquestu Britanniae.
Gildaksen mukaan Ambrosius Aurelianus oli roomalainen, millä on ehkä haluttu korostaa Rooman valtakunnan myönteistä vaikutusta Britanniassa. Saksit surmasivat Aurelianuksen vanhemmat. Kun saksit olivat vetäytyneet, Aurelianus järjesti vastahyökkäyksen noin vuonna 460. Tästä alkoi sota, joka huipentui Mons Badonicuksen taisteluun.
Gildaksen mukaan Ambrosius Aurelianus oli ainoastaan paikallinen sotapäällikkö, mutta Geoffrey Monmouthilaisen teoksessa Historia Regum Britanniae esiintyy tarumainen henkilö nimeltään Aurelius Ambrosius, joka on kuningas. Geoffrey lienee saanut innoituksen hahmoon Gildaksen historiateoksesta.
Norjan ympäristöpolitiikka

Norjan ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.

Ympäristö

Norja on vuonojen, vuorten, vesiputousten, saarten, meren ja jäätiköiden maa. Norjalaiset ovat kuuluisia tutkimusmatkailijoita, merenkävijöitä ja naparetkeilijöitä. Golf-virta vaikuttaa ratkaisevasti Norjan ilmastoon.

Historia

Norja ympäristöpolitiikan vaikuttajiin sisältyy Arne Næss ja Erik Dammann.
Norjan pääministerin Gro Harlem Brundtland ansiosta syntyi Brundtlandin raportti Yhteinen tulevaisuutemme (Our Common Future) vuonna 1987, joka määritteli kestävän kehityksen.

Nobelin rauhanpalkinto

Norja jakaa vuosittain kansainvälisen Nobelin rauhanpalkinnon. Palkinnon myöntämisessä on huomioitu myös kansainvälisiä ympäristöpoliittisia vaikuttajia, esimerkiksi Mahatma Gandhi, Wangari Maathai, Al Gore ja IPCC.

UNEP

UNEP toimii myös Norjassa.

Valaat

Norja on pyytänyt valaita tieteellisiin tarkoituksiin. Kansainvälinen valaanpyyntikomissio (IWC: 1946) on laatinut kansainvälisen valaanpyyntisopimuksen (IWCR).

Metsäpolitiikka

Norja on tukenut taloudellisesti Brasilian sademetsien säilymistä.

Ilmastopolitiikka

Norjan ympäristö- ja kehitysyhteistyöministeri on Erik Solheim. Norjan hallitus kuvaa tavoitteekseen aiempaa kunnianhimoisempi kansainvälinen ilmastosopimus vuonna 2009. Norjan mielestä keskeistä neuvotteluissa on päästökauppa, metsäkadon vähentäminen, merenkulun ja lentoliikenteen päästöt (kasvaneet 50 % vuodesta 1997), hiilidioksidin talteenotto (Norja käyttää talteenottoa parantaakseen öljyntuotantoa) ja napa-alueiden ilmasto (Norja sijaitsee napa-alueen laidalla).
Kanadan vihreän puolueen johtajan Elisabeth Mayn ja Sierra Clubin johtokuntajäsenen Zoé Caron mukaan hiilidioksidin talteenottoa käytetään öljytuotannon tehostamiseksi, mikä aiheuttaa lopulta suuremman hiilipäästön. Lisäksi hiilensidonta ei ole varmaa, vaan sidottu hiilidioksidi saattaa vuotaa varastosta. Hiilensidonta voi ylläpitää fossiilisen energian käyttöä kestävien energiaratkaisujen käyttöönoton sijaan.

Kansainvälinen yhteistyö

Norjan ympäristöministeriöllä on kahdenkeskiset ympäristösopimukset Indonesian, Etelä-Afrikan ja Kiinan ympäristöministeriön kanssa.

Telemarkin öljyonnettomuus 2009

Kiinalaisalus Full City ajoi myrskyssä kuuden metrin aalloissa karille Telemarkissa Langesundissa noin 125 kilometriä Oslosta lähes rannassa 30. heinäkuussa 2009. Tuulet kuljettivat öljyä 200 kilometrin matkan lounaaseen. Öljypuomeja oli kymmenen kilometriä. 5. elokuuta oli kerätty 200 tonnia öljyä merestä. Laivan omisti hongkongilainen yritys Casco. Norjan öljytuloja hallinnoiva valtiollinen eläkerahasto oli sijoittanut 400 miljoonaa kruunua Casco-yhtiöön.
Kangaslampi (Keuruu, Haapamäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Petäisjärven alueeseen (35.653) se kuuluu.