PlayStation 3

Historia

Sony Computer Entertainment paljasti PlayStation 3:n virallisesti suurelle yleisölle vuoden 2005 E3-messuilla 16. toukokuuta 2005. Laite ei ollut esillä kuitenkaan vielä toiminnallisessa muodossa, niin kuin ei myöskään vuoden 2005 Tokyo Game Show’ssa syyskuussa. Messuilla esiteltiin kuitenkin joitakin tulevia pelejä, kuten Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots, kehitystyökalujen ja Intel-pohjaisten tietokoneiden avulla. Myös esimallinnettua videomateriaalia näytettiin messuilla yleisölle. Perustuen tulevan laitteiston arvioituun suorituskykyyn videoilla esiteltiin, millaisia PlayStation 3:lle kehitettävät sovellukset, kuten pelit, saattaisivat olla. Niistä huomattavimpia olivat Final Fantasy VII:n ja Killzone 2:n tulevaa teknologiaa esittelevät videot. 
Laitteen ensimmäinen prototyyppi oli näytillä toukokuussa 2005. Se sisälsi kaksi HDMI-porttia, kolme Ethernet-porttia ja kuusi USB-porttia. Kun laitetta esiteltiin E3 2006 -messuilla, porttien määrä oli supistettu yhteen HDMI-porttiin, yhteen Ethernet-porttiin ja neljään USB-porttiin. Syy porttien poistoon oli todennäköisesti kustannusten alentaminen. Samalla laitteesta paljastettiin kaksi eri mallia: 20 ja 60 gigatavun mallit. Ainoastaan 60 gigatavun mallissa oli HDMI-portti, Wi-Fi-yhteys, Flash-kortinlukijat sekä kromikoristelu hopeisella logolla. Kummatkin mallit ilmoitettiin julkaistavaksi samaan aikaan maailmanlaajuisesti: 11. marraskuuta 2006 Japanissa ja 17. marraskuuta Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Sony Computer Entertainment julkaisi 1. huhtikuuta 2010 järjestelmäpäivityksen 3.21, joka poisti OtherOS-toiminnallisuuden PlayStation 3:sta. Sony oli käyttänyt OtherOS:ää laitteen markkinoinnin alkuvuosina myydäkseen laitetta yleiskäyttöisenä tietokoneena. Tämä sai aikaan vastalauseiden vyöryn, mikä huipentui useisiin oikeudenkäynteihin ja valituksiin kuluttajaviranomaisille, joista osa on yhä käsittelyn alla. Suomessa Kuluttajariitalautakunta suositti, että Sonyn tulisi maksaa yhdessä myyjän kanssa kuluttajille korvausta menetetystä toiminnallisuudesta. Päätökset ovat vain suosituksia eivätkä sido oikeudellisesti, ja Sony kieltäytyi maksamasta hyvitystä.
Sony ilmoitti tuovansa 3D:n laitteelle vuoden 2010:n aikana. Myös useita 3D-Blu-ray-elokuvia oli saatavilla, ja niissä oli käytössä vääräväritekniikka (puna- tai magenda/vihreä-lasit). Sonyn tekniikan on arveltu käyttävän 120 Hz:n aitoa kenttäpäivitystä suljinlaseilla. 
Alkaen 1.4-versiosta HDMI:ssä on tuki 3D:lle, ja Sony toi vuonna 2010 käyttöjärjestelmäpäivityksen PlayStation 3:lle. Alan standardit, joita hyödynnetään 3D:ssä, eivät ole vielä vakiintuneet.

Alkuperäiset mallit

PlayStation 3:sta on julkaistu monia malleja, jotka on ryhmitelty kiintolevyn koon mukaan. Konsolin julkaisussa tarjolla olivat 20 sekä 60 Gt:n kiintolevyllä varustetut mallit.
Pelikonsolista julkaistiin Euroopassa aluksi vain kalliimpi, 60 gigatavun kiintolevyllä varustettu malli. 60 Gt:n mallin erot 20 Gt:n malliin olivat 60-gigatavuisessa oleva WLAN sekä Secure Digital-, MultiMediaCard-, Memory Stick- ja Compact Flash -muistikorttipaikat etupaneelissa. 20 ja 60 gigatavun mallit olivat lisäksi myös yhteensopivia PlayStation 2 -pelien kanssa. 20 gigatavun mallin myynti lopetettiin 11. huhtikuuta 2007, eikä sitä julkaistu Euroopassa.
40 gigatavun malli julkaistiin Euroopassa lokakuussa 2007 sekä Amerikassa ja Japanissa marraskuussa 2007. Mallissa oli kaksi USB-porttia muiden mallien neljän sijasta. Laitteesta puuttuvat lisäksi muistikortinlukijat ja tuki PlayStation 2 -peleille. Mallissa on paranneltu Blu-ray-soitin. Sony Computer Entertainment Europen johtaja David Reeves ilmoitti heinäkuussa 2008, että 40 gigan malli korvataan 80 gigan mallilla.
80 gigatavun malli julkaistiin Euroopassa ja Amerikassa elokuussa 2008. Se korvasi pienemmän 40 gigatavun mallin. Kiintolevytilan suurenemisen lisäksi ohjain vaihdettiin DualShock 3 -ohjaimeen. Mallissa ei ole PlayStation 2 -pelien yhteensopivuutta eikä Flash-kortinlukijoita, ja siinä on vain kaksi USB-paikkaa.
160 gigatavun malli julkaistiin Euroopassa vuoden 2008 lokakuussa ja Amerikassa saman vuoden marraskuussa. Se vastaa 80 gigatavun mallia, vain kiintolevy on suurempi. Malli sisälsi noin 3–5 PlayStation Storesta ladattavaa peliä. Malli on poistunut myynnistä.

Slim-malli

PlayStation 3:sta tuli myyntiin syyskuun 2009 alussa pienempikokoisempi CECH-2000-versio, joka tunnetaan myös nimellä PS3 Slim. Siinä on 120 gigatavun kiintolevy, ja se sisältää samat ominaisuudet kuin aiempi mallisto, mutta siinä ei ole tukea kolmannen osapuolen käyttöjärjestelmän asentamiseksi. Lisäksi levyn poistamiseen ja konsolin kytkemiseen päälle ja pois päältä käytetyt hipaisukytkimet on korvattu tavallisemmilla painikkeilla. Slimiin on lisätty Bravia Sync -toiminto, jolla se voidaan yhdistää Sonyn Bravia-televisioon. Toiminnon ollessa päällä television sammuttamisen jälkeen sammuu myös pelikonsoli, ja television ollessa valmiustilassa se käynnistyy, kun PlayStation 3 käynnistetään.
Syksyllä 2009 Slim-mallista tuli saataville myös 250 gigatavun versio ja vuonna 2010 320 gigatavun versio (CECH-3000)

SuperSlim-malli

Vuonna 2012 on julkaistu 500 gigatavun versio. Britanniassa on ollut myös 12 gigatavun SSD-levyllä varustettu versio. Vuoden 2012 CECH-4000 malleja kutsutaan SuperSlim-malleiksi, joissa levyasema on päältä ladattava.
SuperSlim-malleja on myyty 12, 250 ja 500 gigatavun tallennustilalla CECH-4000-, CECH-4200- ja CECH-4300-mallinumerosarjoilla.

Ohjaimet ja oheislaitteet

PlayStation 3 -konsoliin voi kytkeä enintään seitsemän ohjainta. LED-merkkivalo ilmaisee ohjainpaikat 5–7 kahdella valolla, koska valoja on vain neljä. Jos esimerkiksi ohjain on paikassa 6, valot 4 ja 2 palavat yhtä aikaa. Ohjaimessa on myös USB mini-B -liitin, jota pitkin ohjaimen akku ladataan. Ohjaimen akku kestää täydellä latauksella reilusti yli kymmenen tuntia. PlayStation 3 -ohjaimena voi myös käyttää useita kolmannen osapuolen ohjaimia, jotka kytketään USB-liittimellä.

Sixaxis

PlayStation 3:n ohjain Sixaxis on samantyyppinen kuin PlayStation 2:ssa käytössä ollut DualShock 2, mutta siitä on tehty kevyempi ja langaton. Uusina piirteinä ohjaimessa ovat kiihtyvyyttä ja kallistusta mittaavat anturit. Analoginapit ovat saaneet lisää tarkkuutta entisestä kahdeksasta bitistä 10 bittiin. Kiihtyvyysantureiden takia Sixaxis-ohjaimesta jätettiin pois värinätoiminto. Myöhemmin julkaistussa DualShock 3 -ohjaimessa tärinätoiminto kuitenkin palautettiin.
Ulkoisesti Sixasis poikkeaa hieman edeltäjästään DualShock 2:sta. Kaksi alinta päätynappia (R2 ja L2) ovat muuttuneet pitempiliikerataisiksi liipaisimiksi. Edessä on lisäksi neljä LED-merkkivaloa, joita käytetään ilmaisemaan, mitkä ohjaimet ovat langattomassa yhteydessä keskusyksikköön, ja tunnistamaan ohjaimet keskenään. Ohjaimen keskellä on pyöreä PS-nappi, jolla voi langattomasti kytkeä konsolista virrat pois ja päälle sekä tarkistaa ohjaimen akun tilan.

DualShock 3

DualShock 3 -ohjain on ulkoisesti samanlainen kuin PlayStation 3:n alkuperäinen Sixaxis-ohjain, joskin ohjaimen tuotemerkki on muuttunut DualShock 3:ksi. Myös muilta ominaisuuksiltaan DualShock 3 on lähes identtinen, Sixaxis-ohjaimesta poiketen DualShock 3 sisältää tärinämoottorit. Moottorit tuovat ohjaimeen hieman lisää massaa.
DualShock 3 julkaistiin Japanissa marraskuussa 2007, Pohjois-Amerikassa huhtikuussa 2008 ja Euroopassa heinäkuussa 2008. Ohjain on aluevapaa, joten kaikkia ohjaimia voi käyttää muiden alueiden konsolien kanssa.

PlayStation Move

Sony esitteli maaliskuussa 2010 liikkeentunnistusohjaimen PlayStation 3:lle. PlayStation Move -liikkeentunnistusohjain toimii yhteistyössä Eye-kameran ja PlayStation 3:n kanssa.
Järjestelmä hahmottaa pelaajan liikkeet, kulmat ja sijainnin kolmiulotteisessa tilassa. Tämän pitäisi luoda tunteen siitä, että pelaaja on itse ”pelin sisällä”.
PlayStation Moven myynti aloitettiin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa syyskuussa 2010.

Tekniset ongelmat

Vakuutusyhtiö SquareTraden vuonna 2009 tekemän tutkimuksen mukaan PlayStation 3:n kahden vuoden vika-aste oli 10 prosenttia. PlayStation 3 -konsoleiden vikojen määrä on kulutuselektroniikan normaaleiden vikamäärien rajoissa.
BBC:n televisio-ohjelma Watchdog julkaisi syyskuussa 2009 tutkimuksen, jonka mukaan PlayStation 3:n yellow light of death (”keltainen kuolemanvalo”) -ongelma koskee noin puolta prosenttia Isossa-Britanniassa myydyistä konsoleista. Keltainen valo ilmaisee laitteistovikaa, joka tekee järjestelmästä käyttökelvottoman. Ohjelma huomioi vian ilmaantuvan yleensä 1,5–2 vuoden käytön jälkeen, jolloin vuoden takuu on jo umpeutunut ja konsolinomistajan on maksettava Sonylle saadakseen kunnostetun konsolin. Sony Computer Entertainmentin varatoimitusjohtaja Ray Maguire kritisoi ohjelmaa ja sen mahdollista yritystä vahingoittaa Sonyn ja PlayStationin brändiä. Hän totesi myös, etteivät ohjelman testaamat kolme konsolia ole riittävä todiste valmistusviasta.

Karkauspäivä

Monet alkuperäisen PlayStation 3 -konsolimallin omistajista havaitsivat 1. maaliskuuta 2010 virheitä, jotka liittyivät järjestelmän sisäiseen kelloon. Virheellä oli monia ilmenemismuotoja. Alun perin ongelma vaikutti olevan kykenemättömyys yhdistää PlayStation Networkiin. Ongelman perimmäinen syy ei kuitenkaan ollut PlayStation Network, sillä käyttäjät, jotka eivät koskaan olleet pelanneet verkossa, eivät pystyneet pelaamaan kovalevylle tallennettuja pelejä tai käyttämään järjestelmäteemoja. Samalla monien käyttäjien järjestelmän kellonajaksi muuttui 31. joulukuuta 1999.
Näytölle ilmestyvä virhekoodi oli tavallisesti 8001050F, ja sen saaneet käyttäjät eivät pystyneet kirjautumaan sisään, pelaamaan pelejä, käyttämään dynaamisia teemoja ja katselemaan tai synkronoimaan palkintoja. Ongelma koski vain ensimmäisen, toisen ja kolmannen sukupolven PlayStation 3 -järjestelmiä eikä Slim-malleja niiden erilaisen kellolaitteiston vuoksi.
Sony vahvisti virheet ja antoi lausunnon: ”Kartoitamme ongelmaa ja jatkamme töitä palauttaaksemme palvelun kaikille.” Maaliskuun toiseen päivään mennessä alkuperäisen PlayStation 3 -konsolimallin omistajat pystyivät jälleen yhdistämään PlayStation Networkiin, eikä kello enää ilmoittanut ajaksi 31. joulukuuta 1999. Sony ilmoitti, että ongelman kokeneet mallit havaitsivat vuoden 2010 virheellisesti karkausvuodeksi binäärikoodin desimaalin esitysmuodossa olleen virheen vuoksi. Joidenkin käyttäjien piti kuitenkin päivittää kello käsin tai hakea uusi aika verkosta.
Sony julkaisi kesäkuussa 2010 järjestelmäpäivityksen 3.40, joka paransi tapaa, jolla järjestelmän kello huomioi karkausvuodet.

Linuxin käyttö

Terra Soft Solutions julkaisi marraskuussa 2006  PlayStation 3:n käyttämälle Cell-prosessorille nimenomaisesti suunnitellun Fedora Core 5 -pohjaisen Linux-käyttöjärjestelmän Yellow Dog Linuxin, jonka voi asentaa PlayStation 3:n kiintolevylle. Käyttöjärjestelmän voi ladata ilmaiseksi internetistä tai ostaa DVD:llä. Toimitettava kerneliversio on 2.6.16. Lisäksi mukaan tulee muita ohjelmia, kuten Mozilla Firefox, Mozilla Thunderbird ja OpenOffice.org, Cell SDK, GCC 3.4.4 sekä muita tarkemmin määrittelemättömiä ohjelmointityökaluja sekä video- ja internetohjelmia. Ikkunamanagerina YDL käyttää E17:ää, joka valittiin muun muassa sen pienten resurssivaatimusten takia.
Linuxin avulla voi asentaa Windows XP- tai Vista-käyttöjärjestelmän, mutta Windows-pohjaiset käyttöjärjestelmät ovat kuitenkin käytännössä käyttökelvottomia. Windows ei tue Cell-suorittimen arkkitehtuuria, ja näin ollen sen täytyy Linuxin alaisuudessa emuloida kokonaista x86-suoritinta, mikä taas johtaa todella kehnoon suorituskykyyn.
Linuxin käyttö ei ole mahdollista syyskuussa 2009 julkaistussa Playstation 3 Slim -mallissa. Järjestelmäpäivitys 3.21 poisti Install Other OS -toiminnallisuuden myös vanhoista malleista.

Yhteensopivuus edellisten versioiden kanssa

Kaikki laitteiden TRC:tä (Technical Requirements Checklist) noudattavat PlayStation, PlayStation Portable ja PlayStation 2 -pelit ovat pelattavissa vain konsolin vanhemmilla versioilla. Vanhempien PlayStationeiden muistikortit eivät käy suoraan PlayStation 3:een, ja niitä varten täytyy ostaa erillinen adapteri. PS2-ohjaimet voi liittää PS3:een kaapelin avulla.