google/wiki40b huggingface dataset:
Kaikuluotaus

Kaikuluotaus (engl. sonar, lyhennys sanoista ”sound navigation and ranging”) on tekniikka, joka hyödyntää äänen etenemistä ja heijastumista esineiden ja asioiden paikallistamiseen, useimmiten veden alla. Kaikuluotausta käytetään merenpohjan kartoittamiseen, hylkyjen paikantamiseen, vihollisen laivojen ja sukellusveneiden seurantaan sekä kalaparvien etsimiseen. Myös auton pysäköintitutka toimii kaikuluotauksen periaatteella.
Kaikuluotaimen tyypillisesti käyttämä taajuus on 5–50 kHz. Signaalin muodosta voi tehdä johtopäätöksiä myös pohjan maalajeista.
Kaikuluotain lähettää pulssimuotoisen äänisignaalin, "pingin" ja kuuntelee heijastunutta äänisignaalia vedenalaisella mikrofonilla eli hydrofonilla.
Ensimmäisen kaikuluotaimen keksi vuonna 1906 Lewis Nixon. Sitä käytettiin jäävuorien paikallistamiseen. Tarkempia kaikuluotaimia alettiin nopeasti kehittää vuonna 1912 Titanicin uppoamisen jälkeen, jolloin brittiläinen Lewis Richardson ja saksalainen Alexander Behm saivat kumpikin patentin parantamilleen kaikuluotaimille.
Eläinkunnassa muun muassa lepakot ja delfiinit käyttävät kaikuluotauksen tapaista menetelmää saalistaessaan pimeässä.
Kesäkumi

Kesäkumi on Suomen Punaisen Ristin, Väestöliiton ja YleX:n (alun perin Radiomafian) kesäkampanja, jolla pyritään edistämään nuorten seksitautien leviämisen ehkäisemistä muun muassa tiedottamalla kondomien käytöstä. Kampanjaan liittyy kiinteästi Suomen kesäfestivaaleilla jaettavien kondomien, kesäkumien jakaminen. Tiedotustoimintaan kuuluu myös jokakesäinen Kesäkumi-kappale, joka saa YleX:llä runsasta radiosoittoa.
Kesäkumi on rekisteröity tavaramerkiksi, jonka haltija on Yleisradio. 
Kesäkumikampanjan isänä ja äitinä toimivat Radiomafian juontajat Jusu Lounela ja Eve Mantu, jotka keksivät kampanjan oheistuotteineen.  Kesäkumin lisäksi Ylen seksitautitartuntoja ehkäiseviä kondomikampanjoita ovat myös Lomakumi ja Maailman AIDS-päivänä 1.12. pidetty Talvirengas-tapahtuma.
Butch Goring

Pelaajaura

Juniorivuosien jälkeen Los Angeles Kings varasi Goringin NHL:ään vuoden 1969 draftissa. Kaksi ensimmäistä kautta Los Angeles Kingsissä hän pompotteli NHL:n ja AHL:n välillä ennen kuin paikka NHL:ssä vakiintui. Goring pelasi 1971 kauden AHL:ssä voittaen Calder Cupin.
Kaudesta 1971–1972 lähtien Goring sai pelata ottelunsa NHL:ssä. Los Angeles Kingsissä hän pelasi yhteensä 10 ja puoli kautta. Sieltä hänet myytiin kesken kauden 1979–1980 New York Islandersiin ja Goring oli tärkeä osa New York Islandersin mestaruutta. Yhteensä Goring voitti siellä neljä perättäistä Stanley Cupia vuosina 1980–1983. Kauden 1984–1985 hän pelasi puoliksi New York Islandersissa ja puoliksi Boston Bruinsissa ennen viimeistä ottelua NHL:ssä. Saatuaan potkut Boston Bruinsin päävalmentajan tehtävistä Goring pelasi vielä lyhyesti Nova Scotia Oilersissa AHL:ssä ennen kuin lopetti uransa 1987.
Goring jäi eläkkeelle pelattuaan 1 107 peliä, joissa hän teki 375 maalia ja 513 maaliin johtanutta syöttöä saaden 888 pistettä. Hän sai vain 102 rangaistusminuuttia, joka on pienin määrä yli tuhat peliä  NHL:ssä pelanneiden joukossa. Goring tunnettiin myös kypärän käytön edelläkävijänä, koska hän käytti kypärää koko ammattilaisuransa ajan.

Valmennusura

Goring on valmentanut NHL:ssä kahdessa jaksossa. Hän aloitti valmentamisen NHL:ssä New York Islandersin apuvalmentajana 1982, jossa hän pysyi kolme vuotta. Goring pelasi myös samaan aikaan joukkueessa. Sen jälkeen hän siirtyi Boston Bruinsin päävalmentajaksi, josta hän sai potkut toisen kautensa alussa. Potkujen jälkeen hän siirtyi WHL-seura Spokane Chiefsin päävalmentajaksi kaudeksi 1987–1988, josta hän sai myös potkut toisella kaudellaan. Goring valmensi vuosina 1990–1993 AHL-seura Capital District Islandersia. AHL-reissun jälkeen Goring valmensi kuusi vuotta IHL:ssä voittaen kaksi mestaruutta. Hänet myös valittiin kaksi kertaa liigan parhaimmaksi valmentajaksi vuosina 1995 ja 1996. Vuonna 1999 hän pääsi taas valmentamaan NHL:ään New York Islandersin päävalmentajaksi, jossa hän valmensi kaksi vuotta. NHL:n jälkeen Goring valmensi yhden kauden WCHL:ssä, jonka jälkeen hän valmensi neljä vuotta 2002–2005 DEL:ssä, voittaen yhden mestaruuden.
Kabuki Quantum Fighter

Vastaanotto

Mikrobitti antoi arvostelussaan pelille 81 pistettä sadasta.
Boerewors

Boerewors (suom. talonpojan makkara) on perinteinen, mausteinen makkara, joka on tehty jauhetusta naudanlihasta. Boerewors kuuluu olennaisena osana afrikaanerien grillijuhliin eli braaivleisiin.
Boerewors tehdään nauhanlihasta, johon joskus sekoitetaan myös jauhettua porsasta tai lammasta tai molempia, ja se maustetaan korianterilla, mustapippurilla, muskottipähkinällä ja neilikalla. Makkara säilötään suolalla ja etikalla. Boerewors valmistetaan tavallisesti grillaamalla, mutta voidaan myös paistaa tai keittää.
Rokkiralli

Rokkiralli on rallicrossia siviililiikenteestä poistetuilla autoilla, joihin on rakennettu turvakaaret sekä kuljettajalle  kuppipenkki ja nelipistevyöt.
Perusajatukseltaan Rokkiralli vastaa jokamiesluokkaa, näkyvimpänä erona se, että rokkirallissa takamoottoriset autot on kielletty. Junior-luokkaan pääsee ajamaan 15-vuotiaana, ja siihen tarvitaan huoltajan suostumus, ajonäyte sekä kirjallisen kokeen suorittaminen.
Ensimmäinen kisa ajettiin talvella 13. helmikuuta 2000 Kouvolassa, tuolloin nimellä StockMan AutoCross. Laji sai nimekseen Rokkiralli seuraavalla kisakaudella vuonna 2001. Alussa kisa oli yksipäiväinen, mutta nykyään kisa järjestetään kaksipäiväisenä. Kisassa on viisi luokkaa: Super-rock, Kardaani-rock (takaveto), Vetari-rock (etuveto), Lady-rock ja Junior-rock.

Historiaa

Idea nopeasta autourheilulajista, johon kenellä vain olisi mahdollisuus osallistua, syntyi Kristian "Sheikki" Laakson päässä. Romurallin rinnalle haluttiin nopeuslaji. Ensimmäinen kilpailu ajettiin Tykkimäen moottoriradalla 2000. Kuljettajia oli 28 ja hyväntekeväisyyskuljettajina olivat esimerkiksi tangokuningatar Taina Kokkonen ja juontaja Henkka Hyppönen. Vuonna 2000 ajettiin 4 osakilpailua. Ensimmäisen kilpailun lisäksi toistamiseen Kouvolassa, Ahvenistolla ja Somerolla.
Rokkiralli on Suomen ensimmäinen autourheilusarja, joka oli kansallisen autourheilujärjestö AKK:n ulkopuolinen. Alkuun tämä aiheutti paljon kiistaa ja sen takia sitä myös vastustettiin.
Todellinen räjähdys lajin suosiossa tapahtui vuonna 2005. Kouvolan kisassa oli osanottajia yli 250 joista ensikertalaisia 42. Laji kasvoi vielä entisestään ja nykyään kisoissa on parhaillaan yli 300 autoa ja kuljettajaa. Rokkirallista tuli yksi Suomen suurimmista autourheilulajeista. Laakso järjesti kisoja kymmenisen vuotta, jonka jälkeen lajia ruvettiin pyörittämään yhdistysvetoisesti Rokkiralli ry:n voimin.
Kaudella 2006 ajettiin yhteensä 12 kisaa seuraavilla paikkakunnilla: Sipoo, Kouvola (Tykkimäki), Joutsa, Heinola, Tammisaari, Hankasalmi, Varkaus ja Hämeenlinna (Ahvenisto).
Kaudella 2007 ajettiin 11 kisaa seuraavilla paikkakunnilla: Heinola, Sipoo, Kouvola (Tykkimäki), Joutsa, Tammisaari, Hankasalmi, Hämeenlinna (Ahvenisto) ja Varkaus. Kaudella 2008 osakilpailuja oli kaiken kaikkiaan 12. Kilpailupaikkakuntia olivat Rantasalmi, Kouvola, Hankasalmi, Heinola, Joutsa, Tammisaari sekä Hämeenlinna (Ahvenisto).
Kaudella 2009 ajettiin vuorostaan 11 osakilpailua. Samaisella kaudella ajettiin ensimmäisen kerran Super-rock luokan talvisarjan mestaruus täysin erilisenä osakilpailuna kesäsarjan kanssa. Kesällä ajettiin myös ensimmäistä kertaa Rokkirallin historiassa katuratamestaruusajot. Kilpailupaikkakuntia olivat Rantasalmi, Sipoo, Lahti, Joutsa, Kouvola, Heinola, Rantasalmi, Hankasalmi ja Tammisaari. Kautta 2010 ajettiin Jämsässä, Kemin Kuivaniemessä, Rantasalmella, Sipoossa, Lahdessa, Heinolassa, Tammisaaressa, Joutsassa, Kouvolassa ja Hankasalmella.
Taipaleenjoki

Taipaleenjoen synty

Suvannonjärven vedet virtasivat alun perin pientä puroa pitkin länteen päin Vuokseen, joka puolestaan laski Laatokkaan pohjoisempana Käkisalmen alueella. Suvannon, jonka pinta oli lähes 10 metriä Laatokkaa korkeammalla, erotti Laatokasta kapeimmillaan 200 metriä leveä hiekkaharju. 1700-luvulta lähtien oli pyrkimyksiä saada lisää viljelymaata Suvannon pintaa laskemalla, kaivamalla sille uusi lasku-uoma Laatokkaan. Lopulta vuoden 1818 korkean kevättulvan aikana vesi alkoi virrata Taipaleen kannaksen yli. Virtausta auttoivat jo aikaisemmin tehdyt kaivutyöt. Seurauksena oli luonnonmullistus, jossa Laatokkaan syöksyi suuria määriä maata, puita ja rakennuksia. Taipaleenjoen syntymisen myötä Suvannon pinta laski noin 7 metriä, ja sen yhteys Vuokseen katosi. 
Vuonna 1857 kaivettiin Vuoksen ja Suvannon väliin jääneen Kiviniemen kannaksen läpi uusi uoma, jolloin  Vuoksen vedet alkoivat pääosin virrata Suvannon ja Taipaleenjoen kautta Laatokkaan. Tämä alensi vedenkorkeutta Vuoksen aiemmassa lasku-uomassa Käkisalmen haarassa noin 1,5 metriä.
Mustalampi (Utajärvi)

Järvi ja ympäristö

Mustalampi on saanut nimensä järven kaakkoisrannan Mustan talosta, joka on vanha asuinpaikka. Vastarannalla on alun perin Mustan torppa Ojala ja Hautala. Lähellä Mustaa on lisäksi jo hävinnyt Lepikon torpan alue. Nykyään järven rannalla on myös neljä kesämökkiä. Talojen entisten peltojen ohella järven ranta muodostuu Ojalan- ja Mustankankaista luoteisreunan pientä suoaluetta lukuun ottamatta. Mustalampi on matala ja tummavetinen ja siinä kasvaa paikoin tiheästi ulpukkaa. Kaloina ovat tyypilliset hauki, ahven ja särki. Aikanaan järvi oli talvisen kulkureitin varrella Sanginjärveltä koilliseen Juorkunan suuntaan tai Mustan talosta Uhrikankaan kautta Tervolankylään. Tästä on yhä merkkinä Rasinkankaan kautta järvelle lännestä päin tuleva polku, vaikka tämä kulkuyhteys on jo  poistunut lähes kokonaan käytöstä.
Varparanta (Savonlinna)

Varparanta on kylä Savonlinnassa. Kylä sijaitsee Haukiveden rannalla Kangaslammelle johtavan seututien n:o 468 varressa. Matkaa keskustaan on noin 24 kilometriä. Varparannan naapurikyliä ovat Niittylahti (Savonlinna), Karvila (Enonkoski), Muhola (Enonkoski) ja Haukiniemi (Savonlinna).
Varparannalla on muun muassa Savonlinnan ammatti- ja aikuisopiston luonnonvara-alan oppilaitos Varpala (entinen metsäkoulu), Savonlinnan Seudun Nuorisotoiminnan Tuki ry:n pyörittämä hostel ja leirikeskus Willanuttu (entinen vanhainkoti), Savonlinna-Säämingin seurakunnan leirikeskus Valkealammen rannalla ja hautausmaa, jolle johtavalla tiellä on porttina 1937 valmistunut kellotapuli. Hiesulla on Haukiniemen haka ry:n urheilukenttä ja vanha tanssilava. 
Varparannan alueen kyläyhdistys ry toimii Niittylahden, Varparannan ja Haukiniemen kyläläisten yhteisenä toimielimenä alueen harrastustoiminnan ja palvelujen kehittämisessä. Kyläyhdistys on rakentanut EU-hankkeena ja ylläpitää yhdessä Varpalan kanssa 7,7 km pitkää valaistua ulkoilureittiä.
Adam Tambellini

Ura

10. maaliskuuta 2015 Tambellini solmi tulokassopimuksen hänet varanneen New York Rangersin kanssa. Hän pelasi kauden 2015–2016 AHL-seura Hartford Wolf Packin riveissä.
Helmut Krätzl

Helmut Krätzl (s. 23. lokakuuta 1931 Wien) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wienin arkkihiippakuntaan Theodor Innitzer 29. kesäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Wienin vihkipiispaksi ja Heraclea Pontican titulaaripiispaksi 30. syyskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franz König, jota avustivat Franz Jáchym ja Reinhard Lettmann.
Krätzl jäi eläkkeelle 6. maaliskuuta 2008.
FS La Motte-Picquet (1924)

Palvelus

La Motte-Picquet liitettiin valmistuttuaan Brestiin sijoitettuun 2. laivueeseen, mistä se siirrettiin 1933 3. kevytristeilijäviirikön lippulaivaksi. Alus lähetettiin 1935 Kaukoitään. Toisen maailmansodan alettua alus partioi Indokiinan ja Alankomaiden Itä-Intian vesillä.
Ranskan antauduttua jännite Siamin rajalla kasvoi, mikä puhkesi joulukuussa 1940 avoimeksi kahakaksi Siamin ja Vichyn hallituksen joukkojen välillä. Pieni laivasto-osasto (ransk. Groupe Occasionnel) perustettiin 9. tammikuuta lähellä Saigonia Cam Ranhin lahdella. Osastoon kuuluivat sluupit Dumont d'Urville, Amiral Charner, Tahure ja Marne sekä lippulaivana La Motte-Picquet, jonka komentajana oli Capitaine de Vasseau Bérenger. 14. tammikuuta Koh Changin taistelussa tuhottiin Siamin laivasto-osasto.
Alus kävi syyskuussa 1941 telakalla Osakassa, mutta aluksen toiminta oli hyvin rajallista. Se riisuttiin joulukuussa aseista Saigonissa, minkä jälkeen se oli koulutuspaikkana. Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneiden iskiessä satamaan 12. tammikuuta 1945 alus upposi satama-altaaseen.
Likusterit

Ekologia

Suotuisissa kasvuoloissa yksittäinen pensas saattaa tuottaa tuhansia hedelmiä, joita linnut mielellään käyttävät ravinnokseen. Likustereita käyttävät ravintonaan myös monien perhosten toukat.

Ongelmia

Monien muiden kasvien tavoin likusterit ovat myrkyllisiä hevoselle. Seuduilla, joiden luontaiseen kasvistoon likusterit eivät kuulu, näistä on tullut rikkakasveja, jotka korvaavat luontaisia lajeja levittäytymällä erämaa-alueille. Erityinen ongelma tämä on ollut Pohjois-Amerikassa, missä ei luontaisesti esiinny yhtään tämän suvun lajia. Uudessa-Seelannissa likusterien kasvatus ja viljely on kokonaan kielletty niiden aiheuttamien terveyshaittojen takia – likusterien siitepöly on tunnettu astman ja ihottuman aiheuttaja. Siellä likusterien hävittämiseen riittää ilmoitus viranomaisille niiden sijainnista. Ligustrum robustum -likusterilaji luetaan sadan haitallisimman vieraslajin joukkoon.
Isossa-Britanniassa tehdyssä tutkimuksessa 36 prosenttia puutarhureista ilmoitti, että jättäisi likusterien takia kiinteistön hankkimatta.
Derek Acorah

Elämäkerta

Liverpoolissa vuonna 1950 syntynyt Acorahi väittää saaneensa ensimmäiset yliluonnolliset kokemuksensa jo lapsena, jolloin hänen isoisänsä henki vieraili hänen luonaan. Hän kertoi kokemuksestaan isoäidilleen, joka ei ollut yllättynyt tapahtumasta ja kertoi itsekin olevansa meedio.
Nuoruudessaan Acorah pelasi jalkapalloa paikallisessa seurassa Liverpool FC:ssä ja australialaisessa USC Lionissa. Uran päätyttyä hän palasi Englantiin ja yritti etsiä itselleen sopivaa erikoisalaa. Lopulta Acorah päätti ryhtyä meedioksi Liverpoolissa. Hän on väittänyt, että hänellä on aina ollut meedionkykyjä. Hän pääsi tarkkuutensa ansiosta pian paikkakuntalaisten suosioon. Alkuvuosina hän tarjosi palveluitaan ilmaiseksi. Sittemmin hän on työskennellyt vuodesta 1996 lähtien televisiossa ja radiossa sekä tehnyt henkilökohtaisia esiintymisiä Britannian lisäksi muuallakin, kuten Euroopassa ja Lähi-idässä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa.
Paholainen (näytelmä)

Broadway-versio

Paholainen sai ensi-iltansa New Yorkin Broadwayn Garden Theatressa 18. elokuuta vuonna 1908 englanninkielisellä nimellään The Devil. Näytelmä suljettiin marraskuussa 1908 87:n esityksen jälkeen. Näytelmän tuottajana toimi Henry W. Savage. Näytelmän lavastuksesta vastasivat Robert Milton ja Walter Burridge. Oliver Herford oli kääntänyt Molnárin näytelmän unkarin kielestä englannin kielelle.
Xray

XRAY Model Racing Cars, lyhennettynä XRAY on vuonna 2000 perustettu slovakialainen pienoisautoja valmistava yritys. Sen on perustanut diplomi-insinööri Juraj Hudyn vuonna 2000. Xray on tunnettu korkeasta laadusta ja siinä osoituksena yrityksellä on lukuisia Euroopan- ja maailmanmestaruusvoittoja.
Jan Smolec

Seuraura

Smolec debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana KHL Mladostin joukkueessa Kroatian pääsarjassa kaudella 2013–2014. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Itävallan kansainvälistä B-junioriliiga EBJL:ää kroatilaisen Medveščak Zagrebin joukkueessa. Smolec jakoi tehoilla 13+16=29 koko sarjan puolustajien pistepörssin toisen sijan Orli Znojmon Daniel Salátin kanssa edellään vain EHC Linzin Erik Kirschläger. Kauden 2014–2015 hän vietti suurimmaksi osaksi Medveščakin A-nuorissa Itävallan Erste Bank Young Stars Leaguessa. Kaudella 2015–2016 Smolec edusti Mladostia sekä Slovenian että Kroatian pääsarjassa. Hän oli tehoilla 5+4=9 Kroatian liigan pudotuspelien tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies.
Heinäkuussa 2016 Smolec teki vuoden mittaisen sopimuksen Medveščak Zagrebin KHL-joukkueen kanssa. Hän pelasi alkukauden seuran A-nuorissa sekä Slovenian liigassa pelaavassa miesten kakkosjoukkueessa. Smolec oli Medveščakin A-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 16+12=28. Hän teki KHL-debyyttinsä 26. tammikuuta 2017 vieraissa Amur Habarovskia vastaan. Smolec pelasi ottelussa yhden vaihdon ja hän sai siinä jääaikaa 46 sekuntia. Smolec pelasi kauden aikana KHL:ssä kaikkiaan seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hänen teholukemansa +2 oli Medveščakin kauden lopullisesta kokoonpanosta paras ja hänen edellään sisäisessä tehotilastossa oli vain jo syksyllä seuraa vaihtanut Gilbert Brulé.
Medveščak palasi kaudeksi 2017–2018 taloudellisista syistä neljän vuoden jälkeen takaisin Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaan, jonne Smolec teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2017.

Maajoukkueura

Smolec edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa Smolec toimi Kroatian kapteenina ja voitti pelipaikastaan huolimatta joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 3+2=5. Hän voitti myös turnauksen puolustajien maalipörssin. Vuoden 2016 turnauksessa Smolec voitti Kroatian sisäisen tehotilaston lukemalla +1. Hän pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Smolec voitti kultaa.
Smolec pelasi myös alle 18-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista vuoden 2013 turnaus päättyi hopeaan ja vuoden 2014 turnaus pronssiin. Vuoden 2015 turnauksessa hän toimi Kroatian varakapteenina.
Vladimir Alfons Walleen

Vladimir Alfons Walleen (29. marraskuuta 1820 Helsinki – 19. kesäkuuta 1870 Porvoo) oli suomalainen kenraalimajuri ja kuvernööri.
Walleenin vanhemmat olivat senaatin prokuraattori, vapaaherra Carl Johan Walleen (1781–1867) ja Eva Gustava von Willebrand. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1837 ja kävi sitten vuodesta 1839 Pietarin tykistökoulua valmistuen ensimmäisen luokan tulittajaksi 1841 ja portepéjunkkariksi 1842. Hän palveli vuodesta 1842 tykistössä ja ylennettiin vänrikiksi 1842, aliluutnantksi 1845, luutnantiksi 1846, alikapteeniksi 1848, kapteeniksi 1855, everstiksi 1856 sekä kenraalimajuriksi keisarillisessa seurueessa 1862. Hänestä tuli vuonna 1854 vapaaherra yhdessä isänsä kanssa.
Walleen toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1862–1869. Viimeiset vuotensa hän asui Haikon kartanossa Porvoossa. 
Walleen oli naimisissa 1856–1862 Anna Charlotta Björkenheimin (k. 1862) ja vuodesta 1868 Katarina Margareta Etholénin (k. 1929) kanssa.
Romas Kalanta

Romas Kalanta (22. helmikuuta 1953 Alytus – 15. toukokuuta 1972 Kaunas) oli liettualainen opiskelija, joka teki polttoitsemurhan protestoidakseen Neuvostoliiton vuonna 1940 tekemää Liettuan miehitystä vastaan. Hänen kuolemansa laukaisi suuria mellakoita Liettuassa.

Elämänvaiheita

Kalantan perheessä oli neljä poikaa ja Romas oli heistä toiseksi nuorin. Vanhemmat kuuluivat työväenluokkaan ja isä oli kommunistisen puolueen jäsen. Perheen äiti oli kuitenkin sitä mieltä, että hänen poikiensa kuuluu käydä kirkossa ehtoollisella. 
Koulussa Kalanta oli keskitason oppilas ja erityisen kiinnostunut historiasta. Opettaja kiinnitti huomionsa siihen, että Kalanta tiesi erityisen paljon Liettuan ja liettualaisten historiasta, mutta Neuvostoliiton historia, jota virallisesti opetettiin, ei häntä kiinnostanut.
Ollessaan 11. luokalla, Kalanta kirjoitti aineessaan, että haluaa aikuisena olla pappi. Hänen vanhempansa kutsuttiin tämän vuoksi koululle puhutteluun, että heidän pojallaan on mielettömiä ideoita. Pian tämän jälkeen Kalanta lopetti koulun ja meni töihin tehtaaseen. Koulua hän kävi iltaoppilaitoksessa. 
Romasista varttui hiljainen ja hiukan vetäytyvä nuorimies. Hän piti piirtämisestä ja kitaran soittamisesta ja vietti paljon aikaa Kaunasin puistoissa joissa kokoontui myös muita nuoria. Hänen tyyliinsä kuuluivat neuvostoviranomaisten inhoamat pitkät hiukset.  
Miliisi suhtautui Kaunasin nuorten omaehtoiseen kokoontumiseen kielteisesti ja julisti sen yhdessä nuorten pukeutumistyylin ohella katurauhan häiritsemiseksi. 
14. toukokuuta 1972 Kalanta hankki ystävältään kolme litraa bensiiniä ja matkusti Kaunasin keskustaan. Siellä hän meni puistossa kolmen tai neljän (tiedot vaihtelevat) nuoren ryhmän luo, otti takkinsa pois, jätti muistikirjansa maahan, valeli itsensä bensiinillä ja sytytti itsensä tuleen. Muistikirjassa hän selitti tekonsa motiiveja.  
Ohikulkijat eivät olleet aluksi uskoa silmiään, mutta paikalle saatiin miliisi ja ambulanssi. Kalanta kiidätettiin sairaalaan, missä lääkärit määrättiin pelastamaan hänet, jotta hänet voitaisiin asettaa syytteeseen ja tuomita. Hänestä ei saisi tulla Liettuan nuorison idolia ja marttyyria. Kalanta kuoli vammoihinsa varhain toukokuun 15. päivän aamulla.  
Heti Kalantan kuoltua hänen vanhempansa pidätettiin. Heidät määrättiin kirjoittamaan kirjeen, jossa he kertoivat, että heidän poikansa teko ei ollut poliittinen. Kirje, jossa he julistivat poikansa olleen mielisairas, julkaistiin kaikissa sanomalehdissä.  
Viranomaiset luovuttivat Kalantan ruumiin tämän vanhemmille ja määräsivät hautajaiset pidettäviksi heti. Perheen muita lapsia kiellettiin poistumasta kodistaan. Kun perhe ilmoitti, että he haluaisivat kutsua omaisia hautajaisiin, heille ilmoitettiin, että saavat olla tyytyväisiä siitä, että yleensä saavat pitää hautajaiset. Hautajaisiin ei saanut viedä kukkia. Hautapaikaksi viranomaiset määräsivät hautausmaan reunan, paikan, johon oli yleensä kerätty hautausmaan roskat.   
Kaikista peittely-yrityksistä huolimatta tieto Romas Kalantasta levisi ensiksi Kaunasiin ja myöhemmin muualle Liettuaan. Tapauksesta saivat alkunsa Liettuan vuoden 1972 mellakat.
HMS Saga

Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 12. marraskuuta 1877. Alus otettiin palveluksen 20. kesäkuuta 1878. Alus oli fregattitakiloitu ja sen purjepinta-ala oli 1 177 neliömetriä.

Palvelus

Alus palveli koulutuskorvettina sekä HMS Vanadisin jälkeen vuodesta 1893 alkaen kadettien koululaivana, jolle voitiin majoittaa jopa 50 kadettia. Alus oli modernisoitavana vuonna 1898 Karlskronan telakalla, jolloin alukselle asennettiin kuusi uutta höyrykattilaa sekä pääkansi. Alus oli telakalla vuosina 1884, 1888, 1893 ja 1906 huollettavana. Vuonna 1884 aluksen 167 millimetrin tykki korvattiin 152 millimetrin Armstrongin toimittamalla M/83 kanuunalla ja kuudella 122 millimetrin rihlatulla takaaladattavalla M/73 kanuunalla. Vuonna 1888 122 millimetrin tykit korvattiin kahdellatoista 122 millimetrin M/81 kanuunalla, yhdellä 65 millimetrin M/86 tykillä ja kahdella 38 millimetrin M/84 pikatykillä sekä neljäällä kymmenpiippuisella 12 millimetrin ksp M/75 konekiväärillä. Konekiväärit korvattiin myöhemmin kahdella 25,4 millimetrin ksp M/84 konekiväärillä. Vuonna 1893 alukselta poistettiin kaksi 122 millimetrin tykkiä ja vuonna 1906 poistettiin 65 millimetrin tykki sekä kaksi konekivääriä.
Aluksesta tehtiin vuonna 1920 majoitusalus. Alus poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926, jonka jälkeen siitä tehtiin maalilaiva. Alus upposi 19. heinäkuuta 1928 rannikkopanssarilaivojen HMS Sverigen ja HMS Drottning Victorian 283 millimetrin tykkien kouluammunnoissa.
Keltainen narsissi

Tuotanto

Keltainen narsissi kuvattiin Lontoossa ja Shepperton Studiosilla Surreyn Sheppertonissa.
Christopher Lee puhui saksaa elokuvan saksankielisessä versiossa.
Reed Whittemore

Edward Reed Whittemore Jr. (11. syyskuuta 1919 – 6. huhtikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän syntyi New Havenissa, Connecticutissa, valmistui Yalen yliopistosta ja toimi Yhdysvaltain Poet Laureatena vuosina 1964–1965. 
Whittemore toimi professorina Carleton Collegessa ja Marylandin yliopistolla.