google/wiki40b huggingface dataset:
Glysiiniamidinotransferaasi

Glysiiniamidinotransferaasi eli arginiini:glysiiniamidinotransferaasi on entsyymi, joka katalysoi arginiinin ja glysiinin välistä reaktiota, jonka reaktiotuotteina ovat ornitiini ja glykosyamiini. Entsyymi on tärkeä kreatiinin biosynteesissä. Substraattina voi arginiinin lisäksi toimia myös kanavaniini, josta muodostuu kanaliinia. Glysiiniamidinotransferaasin EC-numero on EC 2.1.4.1.

Rakenne ja toiminta

Glysiiniamidinotransferaasia esiintyy nisäkkäiden maksan mitokondrioissa. Se on rakenteeltaan kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri ja sen molekyylimassa on noin 90 kDa. Glysiiniamidinotransferaasilla on kaksi konformaatiota: niin kutsuttu avoin konformaatio ja suljettu konformaatio. Konformaatio muuttuu avoimesta suljetuksi arginiinin tai kanavaniinin sitoutuessa entsyymiin. Glysiiniamidinotransferaasin toiminnalle kolme tärkeää aminohappoa ovat kysteiini, histidiini ja asparagiinihappo, joista kysteiini toimii nukleofiilisena katalyyttinä ja histidiini ja asparagiini toimivat happo- ja emäskatalyytteinä.
Glysiiniamidinotransferaasin toimintaa säätelee muun muassa tyroksiinihormoni, joka on entsyymin aktivaattori. Entsyymi inhiboituu kreatiinin vaikutuksesta eli se on niin sanotusti feedback-inhiboitu entsyymi. Myös statiinit voivat estää entsyymin toimintaa. Glysiiniamidinotransferaasin puutos on hyvin harvinainen perinnöllinen sairaus. Oireina ovat muun muassa myopatia ja kehitysvammaisuus, joka vaikuttaa muun muassa puheeseen ja älykkyyteen.
Gyanendra

Valtakausi

Gyanendra palasi valtaan 50 vuotta myöhemmin, kun hänen veljenpoikansa Dipendra murhasi suuren osan kuninkaallista perhettä mukaan lukien isänsä, kuningas Birendran, joka oli Gyanendran veli.
Gyanendran veli Birendra oli luonut Nepaliin vuonna 1990 perustuslaillisen monarkian, jossa kuningas näytteli pientä roolia hallituksessa. Gyanendra palautti vallan kuninkaalle 1. helmikuuta 2005 vedoten maan sekasortoiseen tilaan. Huhtikuussa 2006 Kathmandussa alkoivat laajat mielenosoitukset ja lakot kuninkaan suoraa valtaa vastaan. 21. huhtikuuta 2006 Gyanendra julisti, että hän tulee siirtämään vallan uudelle poliittisten puolueiden valitsemalle pääministerille. Tämä ei kelvannut monille puoluejohtajille.
Televisioidussa puheessa 24. huhtikuuta 2006 Gyandera ilmoitti, että tulee palauttamaan aiemman parlamentin entiseen asemaansa. 18. toukokuuta parlamentti hyväksyi yksimielisesti lain, joka riisui kuninkaalta useimmat tämän valtaoikeuksista. 10. kesäkuuta parlamentti hyväksyi lain, joka poisti kuninkaalta veto-oikeuden lakien voimaantuloon. Tämän jälkeen Nepalin kuninkaalla ei ollut enää mitään valtaoikeuksia ja virka oli täysin seremoniallinen.
Nepal julistettiin tasavallaksi perustuslakia säätävän kokouksen päätöksellä äänin 560–4 28. toukokuuta 2008. Hallitus pyysi kuningasta poistumaan museoksi muutettavasta Narayanhiti-palatsistaan Kathmandusta.
Matthias Schoenaerts

Ura

Hänen ensimmäinen roolinsa oli 13-vuotiaana elokuvassa Punapappi Adolf Daens (Daens, 1992), joka oli Belgian sen vuoden Oscar-ehdokas parhaimmaksi vieraskieliseksi elokuvaksi. Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat Black Book (Zwartboek, 2006), Painajainen Antwerpenissa (Linkeroever, 2008), Luihin ja ytimiin (De rouille et d'os, 2012), Blood Ties (Blood Ties, 2013), Ranskalainen sarja (Suite Française, 2014), Kaukana maailman menosta (Far from the Madding Crowd, 2015), Tanskalainen tyttö (The Danish Girl, 2015) ja Red Sparrow (Red Sparrow, 2018). Hän on näytellyt useissa televiosarjoissa, kuten Suomessakin Yle:llä nähdyssä Viinakeisarin salaisuus (De smaak van De Keyser, 2008-2009). Näyttelijäntyön lisäksi hän on tehnyt graffititaidetta 16-vuotiaasta asti. Hän on myös toiminut Louis Vuittonin vaatemallina.

Yksityiselämä

Hän syntyi Antwerpenissä flaamilaiseen perheeseen. Hänen isänsä Julien Schoenaerts (1925–2006) oli näyttelijä ja hänen äitinsä Dominique Wiche (1953–2016) oli vaatteiden suunnittelija, kääntäjä ja ranskan kielen opettaja. Hän kasvoi kaksikieliseksi (hollanti, ranska).
Kesä kartsalla (televisioelokuva)

Juoni

13-vuotiaan Sakun iäkäs kasvattiäiti joutuu sairaalaan, ja Sakun on mentävä kesäloman alkaessa lastenkotiin. Pian hänen oma äitinsä suostuukin ottamaan pojan väliaikaisesti kotiinsa Helsingin Kallioon. Siellä Saku saa hoitaakseen pienen velipuolensa Köpin sillä aikaa kun äiti ja isäpuoli käyvät töissä. Veljeksistä tulee hyvät kaverit, ja Köpin ensimmäinen sana on ”Veikka”. Äiti ei kuitenkaan halua kertoa ystävilleen vanhemmasta lapsestaan, vaan vieraiden tullessa kylään Saku laitetaan piiloon yläkomeroon. Kun kasvattiäidin terveydentila heikkenee entisestään, Saku palaa hänen luokseen mutta tietää, että voi milloin tahansa mennä tapaamaan velipuoltaan ja oikeaa äitiään.
Janne Malmivaara

Janne Malmivaara on suomalainen viulisti. Hän on toiminut Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian lehtorina ja vuodesta 2006 Sibelius-Akatemian viulumusiikin lehtorina ja Savonlinnan uuden viulukoulun perustajana vuodesta 2009 yhdessä viulisti Elina Vähälän kanssa. Janne Malmivaara piti ensikonserttinsa Sibelius-Akatemian Seria-classica -sarjassa vuonna 2002 valmistuttuaan Sibelius-Akatemiasta edellisenä vuonna 2001. Hän on konsertoinut kamarimuusikkona Suomessa eri kokoonpanoissa, mutta myös solistina kuten Nauvon musiikkijuhlilla. Opiskeluvuosinaan hän osallistui Virtuosi di Kuhmo -kamariorkesterin toimintaan vuosina 1992–2002.
Camille Bombois

Camille Bombois (1883 – 1970) oli ranskalainen taidemaalari ja tunnettu naivisti. Bombois maalasi eloisia ja värikkäitä maalauksia, joiden aiheet olivat katu-, sirkus- ja markkinaelämästä. Camille Bomboisin töitä oli ensimmäisessä Documenta-näyttelyssä 1955.
Bombois toimi kiertävän sirkuksen voimamiehenä. Vuonna 1907 Bombois muutti Pariisiin, missä hän työskenteli rautateillä ja öisin sanomalehden painossa siirrellen painavia paperirullia. Päivisin hän maalasi. 
Bomboisin sodassa ollessa hänen vaimonsa oli sillä välin tullut toimeen muun muassa myymällä miehensä maalauksia. Se rohkaisi Bomboisin jättämään yötyönsä. Hän myi maalauksiaan Montmartren jalkakäytävillä, missä myös Seraphine Louisin ja Rousseaun löytänyt taidekauppias Wilhelm Uhde näki niitä. Bomboisin ensimmäinen näyttely oli vuonna 1937. Kritiikeissä Bomboisia verrattiin Rousseauhun, joskin hänen töissään oli vähemmän fantasiaa. Bomboisin maalauksissa oli voimakkaita kontrasteja, kuten mustaa, kirkkaita punaisia, sinisiä ja pinkkejä värejä. Omiin kokemuksiinsa tukeutuen hän maalasi sirkusaiheiden ohella maisemia, joissa oli kalastajia. Jokilaivurin poikana Bombois maalasi myös jokivarsien näkymiä.
Pesäpallon SM-sarja 1930

Pohjois-Suomen alue

27.7.1930 Vaasan Vasama voitti Lapuan Virkiän juoksuin 7-3. Muita joukkueita ei Pohjois-Suomesta osallistunut. Vasama ei kuitenkaan osallistunut SM-lopputurnaukseen.
Kaikkia ohjelmaan kuuluvia otteluita ei ole pelattu. Osa on luovutuksia (1-0), osa muista syistä pelaamatta jääneitä otteluita (0-0).
Dercy Gonçalves

Dolores ”Dercy” Gonçalves Costa (23. kesäkuuta 1907 – 19. heinäkuuta 2008) oli brasilialainen näyttelijä ja koomikko. Hän työskenteli huomattavan pitkän uransa aikana teatterissa, elokuvissa, radiossa ja televisiossa. Vuonna 1993 hän voitti Festival de Brasilia do Cinema Brasileiro -tapahtuman parhaan naissivuosan Candango-palkinnon roolistaan elokuvassa Oceano Atlantis.
Gonçalves voitti myös muita palkintoja, kuten Grande Prêmio BR do Cinema Brasileiro -kunniapalkinnon vuonna 2005. 
Santa Maria Madalenassa, Rio de Janeiron osavaltiossa syntynyt Gonçalves herätti kansainvälistä huomiota poseeraamalla vielä 94-vuotiaana Penthousen kuviin. Niin ikään hän osallistui vanhuusiällään Rio de Janeiron karnevaaliin rintansa paljaina.
Carl Lindelöf

Carl Arvid Lindelöf (22. tammikuuta 1877 Helsinki – 7. joulukuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen viulisti, kapellimestari, musiikkipedagogi ja konserttimestari. 
Carl Lindelöfin vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Lorenz Leonard Lindelöf ja Gabriella Krogius ja puoliso vuodesta 1906 näyttelijä Helmi Lydia Helenius. Matemaatikko Ernst Lindelöf oli hänen veljensä, samoin kuin professori Uno Lindelöf. Carl Lindelöf tuli ylioppilaaksi 1894 ja harjoitti musiikkiopintoja 1898–1900 Frankfurtissa Hugo Herrmannin johdolla ja 1901–1903 Genevessä Henri Marteaun johdolla. Syksystä 1903 Lindelöf toimi Helsingin filharmonisen seuran orkesterin konserttimestarina ja Helsingin musiikkiopiston jousikvartetin jäsenenä.  Lindelöf tuli tunnetuksi myös orkesterinjohtajana ja toimi muun muassa Kansallisteatterin ja Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina. Hän opetti useissa eri oppilaitoksissa, mukaan lukien Sibelius-Akatemia. Kamarimusiikkia hän esitti vuosikymmeniä jousikvartin alttoviulun soittajana. Lindelöfille myönnettiin Director mucises -arvonimi vuonna 1934.
SNECMA Coléoptère

SNECMA Coléoptère oli 1950-luvulla ranskalaisten kehittämä erikoinen lentokone. Se oli yhden henkilön kone, jossa oli sylinterimäinen siipi. Se oli suunniteltu pysymään maassa pystyssä, joten se ei vaatinut kiitotietä eikä suurta lentoonlähtö- tai laskeutumistilaa. Siitä tehtiin useita prototyyppejä, sekä sitä kehitettiin ja testattiin monta kertaa, mutta jo suunnittelussa se osoittautui erittäin epävakaaksi ja vaaralliseksi.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä

Taustaa

Liberaalidemokraattisen Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen parlamenttiryhmän kokouksessa, joka pidettiin Brysselissä 13. heinäkuuta 2004, hyväksyttiin suositus uuden ryhmän luomisesta. Ryhmä muodostettiin niistä Euroopan parlamentin jäsenistä, jotka kuuluivat François Bayroun johtaman UDF-puolueen perustamaan Euroopan demokraattiseen puolueeseen, Liettuan työväenpuolueeseen ja Italian Margherita-puolueeseen. Kaksi Euroopan poliittista puoluetta olisivat edelleen erillisiä puolueita Euroopan parlamentin ulkopuolella. Ryhmällä oli alun perin 88 jäsentä.
ALDE-ryhmän järjestäytymiskokouksessa, joka pidettiin välittömästi ELDR-puolueen kokouksen jälkeen, ryhmän johtajaksi valittiin Euroopan parlamentin jäsen Graham Watson Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalidemokraattisesta puolueesta. Lisäksi kokouksessa hyväksyttiin kymmenestä kohdasta koostuva ”ohjelma Euroopalle”

Ohjelma

ALDE hyväksyi eurovaaliohjelmansa vuodelle 2014 Lontoon kongressissa marraskuussa 2013. Ohjelmassa korostetaan yksinkertaisempaa, vahvempaa ja vähemmän byrokraattista Eurooppaa. ALDE-puolueen kärkiehdokkaat kevään 2014 eurovaaleissa olivat ryhmän puheenjohtaja Guy Verhofstadt sekä komission varapuheenjohtaja Olli Rehn.
ALDE:n vaaliohjelmassa painotetaan vihreän talouden merkitystä, kestävää kasvua, työllisyyttä, hallinnon avoimuutta ja tehokkuutta sekä läheisyysperiaatetta. ALDE:n ensisijainen tavoite on voittaa Eurooppaa uhkaavat vakavat taloudelliset haasteet. Vaaliohjelmassa esitellään toimia, jotka johtavat ulos nykyisestä kriisistä vauhdittamalla taloutta ja luomalla uusia työpaikkoja.
Carl Friedrich Uhlig

Carl Friedrich Uhlig (1789 Chemnitz, Saksin herttuakunta – 1874) oli saksalainen klarinetisti ja soitinrakentaja.
Uhlig on tullut tunnetuksi rakennettuaan ensimmäisen saksalaisen Konzertinan 1834. Hän oli tutustunut Cyrill Demianin rakentamaan Akkordioniin matkallaan Wieniin. Koska hän ei pitänyt soittimen ominaisuuksista, hän päätti rakentaa oman.
Uhligin Konzertina oli neliönmuotoinen ja siinä oli viisi nappulaa molemmilla puolilla. Kukin nappula tuotti eri äänen riippuen palkeen käyttösuunnasta, joten sillä saatiin aikaan yhteensä 20 säveltä. Vuoteen 1840 mennessä Uhlig oli kasvattanut sävelten määrää 56:een, ja myöhemmin hän valmisti 60, 64 ja 76 säveltä tuottamaan kykeneviä soittimia. Hänen soitinmalliaan tuotettiin lähes muuttumattomana aina vuoteen 1900 saakka.
Uhligin työ loi perustaa saksilaiselle huuliharppu- ja harmonikkateollisuudelle, joka levisi myös Waldheimin, Klingenthalin ja Carlsfeldin kaupunkeihin. Hänen concertinamallistaan kehitettiin myöhemmin myös argentiinalaisen tangon soitin bandoneón. Soitinvalmistaja Harmonikafabrik Lange/Uhlig toimi Chemnitzissä yli 100 vuotta.
Chuba Akpom

Seurajoukkueura

Akpom siirtyi Arsenaliin 6-vuotiaana Rippleway FC:stä. Ensiesiintymisensä Valioliigassa hän teki 14. syyskuuta 2013 Sunderlandia vastaan. Hän tuli ottelussa vaihdosta kentälle toisen puoliajan lisäajalla korvaten Olivier Giroudin. Tammikuussa 2014 Akpom siirtyi kuukauden mittaiselle lainalle Ykkösliigan Brentfordiin, jossa hän pelasi helmikuuhun asti pelaten neljä sarjaottelua ilman maaleja. Helmikuussa 2014 Akpom siirtyi lainalle jälleen Ykkösliigaan, nyt Coventry Cityn riveihin. Hän pelasi seurassa reilun kuukauden aikana kuusi sarjaottelua maaleitta. Kaudella 2014–2015 Akpom pelasi myös Arsenalin ykkösjoukkueessa ja tuli kolmessa ottelussa vaihdosta kentälle. Tämän jälkeen hän pääsi pelaamaan vain Arsenalin alle 23-vuotiaiden joukkueessa sekä lainasopimuksilla muissa seuroissa. Vuonna 2018 hän siirtyi kreikkalaiseen PAOK FC:hen.

Maajoukkueura

Akpom on edustanut Englannin juniorimaajoukkueita. Hän teki ensiesiintymisensä alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 5. syyskuuta 2014. Hän on pelannut joukkueessa kuusi ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia (tilanne 4. maaliskuuta 2015).
Kurt Mollekens

Kurt Mollekens (s. 8. maaliskuuta 1973) on belgialainen autourheilija ja tallipäällikkö. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1990. Vuonna 1992 hän siirtyi Formula Ford-sarjaan voittaen samalla kertaa Benelux Formula Ford, Hollannin Formula Ford ja Belgian Formula Ford sarjojen mestaruudet. Vuonna 1993 Mollekens kilpaili Britannian Formula Ford sarjassa ja seuraavana vuonna Formula Opel Lotus sarjassa. Vuosina 1995-96 hän kilpaili Britannian F3 sarjassa voittaen Zandvoortin kilpailun vuonna 1996. Vuosina 1997-99 Mollekens kilpaili Formula 3000 sarjassa omassa KTR-tallissaan. Vuonna 1999 hän kilpaili myös Belgian Pro Car Series-sarjassa Peugeotilla. Vuosina 2000-2002 hän kilpaili FIA GT Championship-sarjassa. Vuosina 2002-2008 Mollekens toimi KTR tallinsa tallipäällikkönä World Series by Nissan ja World Series by Renault-sarjoissa. Vuonna 2004 hän itse kilpaili European Touring Car Championship-sarjassa. Vuonna 2011 hänen tallinsa kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa.
Kalliokohokki

Ulkonäkö ja koko

Moni- tai yksivuotinen kalliokohokki kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Se on tyvestä asti haarova, pystyhkö, kalju ja yleisväritykseltään sinivihreä. Lehdet vaihtelevat muodoltaan kapeanpuikeista soikeisiin. Kukinto on monikukkainen ja harsu, kukat ovat pieniä. Sekä kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on hoikka, 3–4 mm leveä. Terälehdet ovat valkoisia ja lanttokärkisiä. Suomessa kalliokohokki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota.

Levinneisyys

Kalliokohokkia kasvaa vain Euroopassa ja sen levinneisyysalue on varsin hajanainen. Lajia tavataan paikoin Espanjassa, Pyreneillä, Keski-Ranskassa, Alpeilla, Korsikassa, Sardiniassa, Karpaateilla, Norjassa sekä Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja -Suomessa. Suomessa kalliokohokki on alkuperäislaji, jota tavataan paikoitellen Etelä- ja Keski-Suomesta. Ahvenanmaalta laji puuttuu. Lisäksi lajilla on muista Suomen esiintymistä erillinen populaatio Sallan–Kuusamon alueella.

Elinympäristö

Kalliokohokki kasvaa avoimilla, laakeilla ja ohuthumuksisilla jäkäläkallioilla. Kasvupaikat voivat olla toisinaan äärimmäisen kuivia, mikä aiheuttaa suurta vuosittaista kannanvaihtelua.
Pensastiaiskerttu

Levinneisyys

Pensastiaiskerttua esiintyy Afrikan eteläosissa. Sitä tavataan Angolassa, Botswanassa, Lesothossa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Zimbabwessa ja Sambiassa. Lajin on kuvattu olevan suhteellisen yleinen sopivissa elinympäristöissä koko sen levinneisyysalueen laajuisesti. Pensastiaiskerttu on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Värmdön laivakunta

Värmdön laivakunta (ruots. Värmdö skeppslag) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 432,93 neliökilometriä ja asukasluku 11 782 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Värmdö, Möja, Djurö, Ingarö, Gustavsberg ja Boo.
Kihlakunnan tuolloista kunnista Boo kuuluu nykyään Nackan kuntaan ja muut Värmdön kuntaan.
Mythologia Fennica

Mythologia Fennica (suom. Suomen mytologia) on Christfried Gananderin julkaisema ruotsinkielinen suomalaisen mytologian sanakirja, joka sisältää varsin laajoja selityksiä. Kirja julkaistiin vuonna 1789, ja se sisältää yhteensä 430 hakusanaa. Lisäksi teoksessa on useita kansanrunoudesta poimittuja runo- ja loitsukatkelmia. Suomen ja lappalaisten mytologian lisäksi Ganander kertoo teoksessaan Skandinavian ja muiden kansojen jumalista. Teos on Gananderin Nytt Finskt Lexikon -teoksen ohella ollut vaikuttamassa Kalevalan syntyyn. Gananderia onkin sanottu "Lönnrotiksi ennen Lönnrotia".
Kirjasta on otettu useita uusintapainoksia 1900-luvulta lähtien.
Majakkalaiva Äransgrund

Majakkalaiva Äransgrund oli Helsingin edustan alkuperäinen majakkalaiva.

Alkuperä

Majakkalaiva Äransgrund rakennettiin teräksestä Turussa W:m Crichton & Co:n telakalla vuonna 1892; se oli hiukan muita samanikäisiä isompi eli mitoiltaan 29 × 6 × 2,7 metriä, uppoamaltaan 223 tonnia. 
Alus oli vanhaan tapaan koneeton ja purjeilla varustettu. Valoina oli normaaliin tapaan kaksi mastoihin sijoitettua alas laskettavaa kolmilamppuista öljyvaloa.

Hankala alku

Varsin nopeasti todettiin, että ratkaisu ei ollut toimiva; Helsingin liikenne alkoi varhain keväällä ja jatkui myöhäiseen syksyyn. Jäänmurtajien aloitettua toimintansa myös Helsingissä tilanne kärjistyi: oli saatava uusi alus, joka pystyisi olemaan paikoillaan jopa lievissä jääoloissa – siis tarvittiin koneellinen alus, jossa olisi suojaava sääkansi; sitä ei tarvitsisi hakea pois niin aikaisin kuin koneetonta, eikä jää pureutuisi sellaiseen niin pahoin kuin vanhanmalliseen.
Tällainen alus, uusi Äransgrund (nykyinen majakkalaiva Kemi) saatiinkin vuonna 1901; nyt entinen koneeton alus sai epävirallisen nimen ”Gamla Äransgrund” ja siitä tehtiin uuden aluksen varalaiva, joka sai olla paikoillaan kauneimman kesän ajan, ja uusi laiva lomitti telakalla olevia muita majakkalaivoja.

Uusi asemapaikka

Vuonna 1930 koneettomaan alukseen asennettiin potkuri ja kuulamoottori; sen uudeksi asemapaikaksi määrättiin nyt Porvoon eteläpuolella oleva Kallbådagrundin matalikko. Alukseen asennettiin nyt majakkatorni asetyleenivaloineen. Nimeksi tuli nyt Kallbådagrund. Entinen venäläisperäinen varsin puutteellinen samanniminen alus siirrettiin asuntolaivaksi merenmittaajille.
Jatkosodan aikana alus oli vartiomoottoriveneiden emälaivana, kunnes tarvittiin jälleen siviilityössään liikenteen palatessa rauhanajan tahtiin.
Uudessa paikassaan alus viihtyikin aina vuoteen 1953 asti, jolloin uusi, lajissaan ensimmäinen pohjamajakka valmistui.

Rahtilaivaksi

Tarpeettomaksi jäänyt majakkalaiva myytiin yksityiselle ja siitä tehtiin vuonna 1956 Arle -niminen kuivarahtilaiva. 
Alus myytiin 1980-luvulla eteenpäin. Sittemmin se myytiin Vaasaan ja siitä tuli ravintolalaiva nimellä Faros.
Kalteva taso

Kalteva taso on fysiikassa yksi yksinkertaisiksi koneiksi nimitetyistä systeemeistä. Kaltevaa tasoa voi käyttää avuksi nostettaessa esinettä alemmalta tasolta ylemmälle. Tällöin voiman ei tarvitse olla niin suuri kuin pystysuoraan nostettaessa, vaikka työntömatka kasvaakin. Tehty työ on yhtä suuri kummassakin tapauksessa, ellei oteta huomioon kitkan vaikutusta.
Sederholm

Sederholm on suomalainen suku. Sen eräs haara on aateloitu vuonna 1886 nimellä Cederholm.
Suvun varhaisin tunnettu jäsen oli Tukholman Tre Kronor -linnassa 1600-luvun lopulla halonkantajana työskennellyt Johan Mårteninpoika (k. 1726). Nimeä Sederholm käytti ensi kerran hänen poikansa Erik Sederholm (1679–1751), joka jäätyään Suuressa Pohjan sodassa venäläisten vangiksi toimi useita vuosia tilanhoitajana Liivinmaalla, kunnes asettui Helsinkiin tullimieheksi. Kaikki myöhemmät tunnetut suvun jäsenet ovat hänen kuuluisan poikansa, kauppaneuvos Johan Sederholmin jälkeläisiä. Näistä osa on asettunut myös Ruotsiin ja suku on omistanut siellä Ålbergan kartanon Södermanlandin läänissä vuodesta 1806. Prokuraattori Theodor Sederholm aateloitiin vuonna 1886 nimellä Cederholm ja esiteltiin seuraavana vuonna Suomen ritarihuoneella aatelissukuna numero 266. Aatelinen sukuhaara sammui mieslinjalta hänen poikansa kuollessa vuonna 1931 ja lopullisesti 1953. Suvulla ei ole ollut yhteyttä ruotsalaiseen Cederholm-aatelissukuun.
Anders Ahonen

Anders Ahonen (1865–1932) oli rautatieinsinööri, Rautatiehallituksen päätirehtööri (pääjohtaja) vuosina 1908–1917 ja diplomaatti. Hän oli asiantuntijana rauhanneuvotteluissa Tartossa 1920.
Hänen aikanaan valmistui Helsinkiin uusi rautatieasema. Hänet nimitettiin väliaikaiseksi valtuutetuksi Moskovaan 21.1.1921, kun Suomen ja Neuvosto-Venäjän väliset diplomaattisuhteet olivat vuoden lopussa astuneet voimaan. Hän toimi tehtävässä puolisen vuotta.
Chico’s

Chico’s on suomalainen ravintolaketju, joka kuuluu S-ryhmään. Chico’sin ruokalista edustaa Amerikan mantereen ruokakulttuuria, erityisesti hampurilaisia ja tex-mexiä.
Ensimmäinen Chico’s avattiin vuonna 1991. Vuonna 2010 Chico’s-ravintoloita oli 17, ja vuoteen 2018 ravintoloiden määrä on supistunut kahdeksaan. Kaikki ketjun ravintolat sijaitsevat pääkaupunkiseudulla.
Alinen Niemisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 15 hehtaaria. Se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvi sijaitsee erämaassa ja sen rannat ovat metsämaata. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Järvelle tulee tie, joka päättyy Alisen- ja Ylisen Niemisjärven väliselle niemelle. Niemellä on Keskilaavu, opastuspiste, kalastusopatustaulu sekä pysäköintialue. Niemen juuresta kaakkoon on Ahdin kämppä, Niemistula ja Niemisjärven luontopolun alku.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78) (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Siihen on johdettu läntiseltä suolta kuivatusoja ja Keskisestä Niemisjärvestä tulee yhdysoja niemen kärjen ohi. Järven laskuoja Niemisoja yhtyy etelämpänä Evojokeen, joka laskee Ekojärveen.
Pyhän Eliaan vuori

Pyhän Eliaan vuori, engl. Mount Saint Elias, myös Boundary Peak 186, on sekä Kanadan että Yhdysvaltojen toiseksi korkein vuori. Se sijaitsee Yukonin ja Alaskan rajalla, 40 km Kanadan korkeimmasta vuoresta Mount Loganista kaakkoon. Kanadan puoleinen osa kuuluu Kluanen kansallispuistoon, ja Yhdysvaltojen puoleinen osa on Wrangell-St. Eliasin kansallispuistossa.
Sen nimi on tlingitiksi Yasʼéitʼaa Shaa, joka tarkoittaa ”Icy Bayn takainen vuori”. Yakutatin tlingitit käyttävät siitä myös nimeä Shaa Tlein, ”Suuri vuori”. Se on Kwaashkʼiḵwáanin klaanin tärkeimpiä vuorenharjoja, sillä sen avulla he suunnistivat alas Copper Riveriä. Brittiläisen Columbian ja Alaskan rajalla Kaakkois-Alaskassa olevasta Mount Fairweatheristä käytetään nimeä Tsalx̱aan. Kerrotaan, että tämä vuori ja Yasʼéitʼaa Shaa (Pyhän Eliaan vuori) olivat alkujaan vierekkäin mutta riitaantuivat ja joutuivat erilleen. Niiden lapset, välimaastossa olevat kaksi huippua, ovat nimeltään Tsalx̱aan Yátxʼi (”Tsalxaanin lapset”).
Eurooppalaisista tutkimusmatkailijoista ensimmäisenä vuoren näki 16. heinäkuuta 1741 venäläinen Vitus Bering. Jotkut historioitsijat väittävät, että Bering nimesi vuoren, mutta toisten mukaan 1800-luvun kartanpiirtäjät nimesivät sen Pyhän Eliaan lahden mukaan, kun Bering oli jättänyt sen nimeämättä.
Pyhän Eliaan vuori kattaa maastossa hyvin laajan alueen. Sen huippu kohoaa 5 489 metrin korkeuteen, ja se on 16 kilometrin päässä Taan Fjordin kärjestä Icy Bayn rannikolla.
Vuonna 2007 tehty itävaltalainen dokumentti Mount St. Elias kertoo laskettelija-vuorikiipeilijäryhmästä, jonka tarkoitus oli tehdä ”maailman pisin mäenlasku”, nousta vuorelle ja laskea suksilla runsaan viiden kilometrin matka Alaskanlahteen. Elokuva leikattiin ja esitettiin vuonna 2009 rajalliselle katsojamäärälle. Vuorikiipeilijät pääsivät huipulle toisella yrittämällä ja laskivat neljän kilometrin korkeuteen.