google/wiki40b huggingface dataset:
Herrala (Hollola)

Herrala on kylä ja taajama Hollolassa Päijät-Hämeessä. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 481 asukasta.
Herralassa sijaitsee peruskoulun alempien luokkien koulu, saha ja rautatieasema. 
Ratahallintokeskuksen, Hollolan kunnan, Lahden kaupungin ja Nastolan kunnan teettämän Lahden kaupunkiseudun rataympäristöselvityksen (2004) perusteella Herralassa maakunnallisesti merkittäviä kulttuurihistoriallisia kohteita ovat Herralan asema ympäristöineen, Herralan tiilitehdas, Maattolan tila ja Ylöstalon tila. Herralassa toimii Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen sopimuspalokunta, Herralan VPK, mikä on erioistunut eläinten pelastamiseen. 
Herralan kylän alueella on kaksi muinaismuistoaluetta: Papulan vesimylly ja Rajalan rajamerkki.

Liikenne

Herralasta pääsee Riihimäki–Lahti-radalla kulkevalla lähijunalla Lahteen, Järvelään, Lappilaan,  Mommilaan, Oittiin ja Hikiälle. Lahteen liikennöidään raiteelta 2 ja Riihimäen suuntaan raiteelta 1.
Johan Fredrik Blomqvist

Johan Fredrik Blomqvist (27. syyskuuta 1864 Pernaja – 22. huhtikuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen lehtori, voimistelunopettaja ja Suomen olympiakomitean sihteeri. 
Blomqvistin vanhemmat olivat merimies, työmies Jakob Fredrik Blomqvist ja Helena Fredrika Esaiantytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Porvoon ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi 1885.
Blomqvist oli voimistelunopettajana Porvoon ruotsalaisessa lyseossa 1885–1907 ja Joensuun lyseossa 1907–1911 ja sen jälkeen Helsingin suomalaisen lyseon voimistelun ja terveysopin kollegana ja lehtorina 1911–1931. Hän toimi myös sairasvoimistelijana ja hierojana 1885–1911 sekä oli palomestarina Porvossa 1905–1907 ja Joensuussa 1907–1911. Raittiuspuhujana Blomqvist toimi vuodesta 1931 alkaen. 
Blomqvist oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1909–1911 ja Suomen olympiakomitean sihteerinä 1912–1920. Hänestä tuli Suomen voimistelu ja urheiluliiton kunniajäsen 1924, Ylioppilaiden raittiusyhdistyksen kunniajäsen 1928 ja Raittiuden ystävien kunniajäsen 1933. Blomqvist teki vuonna 1911 valmistuneen Joensuun lyseon voimistelusalin (nykyinen Taidekeskus Ahjo) alustavat piirustukset arkkitehti Jac Ahrenbergin tehdessä lopulliset piirustukset.
Johan Fredrik Blomqvist oli naimisissa 1890–1910 Fanny Maria Janssonin kanssa ja avioeron jälkeen toisen kerran naimisissa vuodesta 1911 Aleksandra Liljeroosin kanssa.
CRB (yhtye)

Historia

CRB syntyi 2006, kun Oulussa järjestettävien CrossRoads-iltojen housebandistä koottiin yhtye Virret vol. 1 -levyn nauhoituksia varten. Yhtyeen nykyinen kokoonpano vakiintui 2008. Yhtyeen toinen levy, Tunnet minut julkaistiin 23. huhtikuuta 2010.
Madelaine Petsch

Aikainen elämä

Petsch kasvoi Port Orchardissa, Washingtonissa. Kolmen vuoden iässä hänen intohimonsa tanssimiseen kehittyi ja aloitti tanssikurssseja ja kaksi vuotta myöhemmin teatterikursseja. Petschin vanhemmat ovat Etelä-Afrikasta, ja hän vietti ensimmäiset 10 vuotta olemalla sekä Etelä-Afrikassa että Washingtonissa. Hän kävi Tacoma School of The Arts koulua ja muutti Los Angelesiin valmistumisen jälkeen. Petschllä on yksi veli.

Ura

Petsch osallistui kansainväliseen kamppanjaan Coca-Colalle vuonna 2014. Helmikuussa 2016 hän alkoi näytellä Cheryl Blossomia The CW:n jännityssarjassa Riverdale. Sarjan kuvaaminen aloitettiin syyskuussa samana vuonna ja julkaistiin 26. tammikuuta 2017. Maaliskuussa 2017 hän aloitti näyttelemään elokuvassa Polaroid.
Huhtikuussa 2018 Petsch teki yhteistyötä aurinkolasiyhtiö Privé Revauxin kanssa ja julkaisi oman kokoelman aurinkolaseista. Näyttelemisen ulkopuolella Madelainella on YouTube-kanava omalla nimellään, johon hän julkaisee videoita elämästään. Kanavalla on lähes neljä miljoonaa tilaajaa.

Yksityiselämä

14-vuoden iässä hänestä tuli vegaani. Hän on myös osallistunut tiedoituskamppanjaan PETAlle.
RN Insidioso (1913)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 13. syyskuuta 1938, mutta se palautettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1941. Saksalaiset valtasivat aluksen 10. syyskuuta 1943 Polassa ja se liitettiin Kriegsmarineen nimellä TA21.

TA21

Alus liitettiin 8. marraskuuta 1943 11. saattajalaivueeseen, jonka mukana se suojasi saattueita Adrianmerellä ja Salmatian rannikolla. Alus vaurioitui ilmahyökkäyksessä 9. elokuuta 1944 Cap Salvoren edustalla. Se poistettiin palveluksesta Triestessä ja alus upposi 5. marraskuuta 1944 lentokonetorpedon osuttua Fiumessa.
Oibalos

Oibalos (muinaiskreikaksi Οίβαλος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Spartan kuningas.
Hänen sukupuustaan kerrotaan eri lähteissä keskenään hieman ristiriitaisia tietoja. Apollodoros kertoo hänen isänsä olleen Perieres, ja että hän oli naimisissa Batian, najadin, kanssa; heidän lapsensa olivat Tyndareus, Hippokoon ja Ikarios. Pausanias toteaa hänen olleen Kynortaksen poika ja Gorgofonen toinen puoliso Perieraksen kuoleman jälkeen. Tästä suhteesta hänellä olisi lapset Arene, Tyndareus ja Ikarios.
Viikunamanukki

Levinneisyys

Viikunamanukkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pentti Wähäjärvi

Pentti Wähäjärvi (18. huhtikuuta 1912 Helsinki – 19. lokakuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen taide- ja antiikkikauppias, joka järjesti myös taidenäyttelyitä. Wähäjärvi tunsi useita 1900-luvun alkupuolella vaikuttaneita nimekkäitä taiteilijoita ja taidekauppiaita, joilta hän myös hankki teoksia kokoelmaansa. Vuonna 1993 hän lahjoitti kokoelmansa Riihimäen kaupungille ja mahdollisti siten Riihimäen taidemuseon perustamisen.

Elämä

Wähäjärvi vietti kouluvuotensa Riihimäellä, jonne hänen perheensä oli muuttanut vuonna 1917. Hänen isänsä Johan Evert Wähäjärvi tuli tekemään sähköurakointia Paloheimolle, joka oli tuolloin paikkakunnan toinen suuryritys lasitehtaan ohella. Wähäjärvet asuivat Riihimäen keskustassa Uramontiellä ja Koivistonkadulla. Wähäjärvi aloitti uransa taidekauppiaana jo 1930-luvun alussa. Hänen kauppansa toimi aluksi Helsingin Pohjoisella Makasiinikadulla ja myöhemmin Kalevankadulla. Vuonna 1950 Wähäjärvi sotkeutui taideväärennösjupakkaan, jossa taidemaalari Viljo Salonen oli kopioinut ja jäljitellyt Jarl Falckin maalauksia. Teoksia myynyt Wähäjärvi sai tuomion yllytyksestä.
Wähäjärvi oli tähdännyt johdonmukaisesti omien kokoelmiensa museoimiseen jo 1950-luvun lopulta asti. Idean hän oli saanut vuonna 1936 Taidehallissa pidetystä yksityisten kokoelmien näyttelystä. Wähäjärvi hankki teoksia kokoelmiinsa taiteilijoilta, yksityisiltä henkilöiltä, kuolinpesiltä, huutokaupoista ja tunnustettujen taiteilijoiden näyttelyistä. Wähäjärvellä oli ollut hyvät suhteet muun muassa Helene Schjerfbeckin ja Tyko Sallisen taidekauppiaana toimineeseen Gösta Stenmaniin sekä tämän leskeen Berthaan. Moni Wähäjärven kokoelman maalaus oli aiemmin kuulunut Gösta Stenmanin kokoelmaan.
Wähäjärvi lahjoitti puolisonsa Tatjanan kanssa kokoelmansa Riihimäen kaupungille vuonna 1993. Riihimäen Taidemuseo perustettiin vuotta myöhemmin ja se avattiin yleisölle keväällä 1995.
Jacopo Zabarella

Jacopo Zabarella (eli Giacomo Zabarella) (1532–1589) oli italialainen aristotelinen filosofi ja loogikko, joka opiskeli ja valmistuttuaan myös opetti synnyinkaupunkinsa Padovan yliopistossa. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat logiikan kirjoitusten kokoelma Opera Logica vuodelta 1578, ja luonnontieteitä käsittelevä De rebus naturalibus (1590). Hän kehitti regressiomenetelmiä, jotka olivat renessanssin aristotelisten oppineiden mielestä ensisijaisia tiedon hankkimisen menetelmiä. Regressiolla he tarkoittivat tiedon yhdistelemistä ja päättelemistä: etenemistä seurausten luetteloimisesta syyn ymmärtämiseen. 1600-luvun alussa monia Zabarellan teoksia painettiin Saksassa, missä hän sai paljon protestanttisia aristotelisia seuraajia.
Saumamyrkkyluikero

Koko ja ulkonäkö

Saumamyrkkyluikero kasvaa noin 11 cm pitkäksi. Se on edestä sinivihreä, selästä pyrstöön keltainen. Pyrstö on keltainen ja haarukanmuotoinen. Silmän alapuolella kulkee vino musta juova jonka reunat ovat neonsiniset.

Alkuperä

Saumamyrkkyluikero elää luonnossa Tyynenmeren länsiosissa.

Käyttäytyminen

Saumamyrkkyluikero on niin aggressiivinen, että sitä on pidettävä joko yksitellen tai pariskuntana. Se voi purra sormeen, jos joku työntää kätensä akvaarioon. Kalan purema on myrkyllinen ja voi aiheuttaa allergisen reaktion.

Ravinto

Saumamyrkkyluikero syö lihapitoista ruokaa.
Ylivesi

Elinkeinot ja palvelut

Yliveden asukkaat saivat elantonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 kylässä oli 472 ha peltoa, 43 ha niittyä ja 1 319 ha metsää. Kylässä oli Saimaankanavan Osuusliikkeen myymälä. Yliveden nuorisoseuralla oli oma talo lähellä koulua.
Yliveden kansakoulu sijaitsi kylän pohjoisrajalla. Koulupiiriin kuului Yliveden lisäksi Ihantalan, Konkkalan ja Saarelan kylät sekä osia Kilpeenjoen kylästä. Koulurakennus valmistui vuonna 1900 ja se tuhoutui talvisodassa. Vuonna 1942 kunta rakensi väliaikaisen koulutalon. Vuonna 1939 koulussa oli kolme opettajaa ja 102 oppilasta.

Historia

Talvisodan aikana Yliveden väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Moskovan rauhassa Ylivesi muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Bebe

Nieves Rebolledo Vila (s. 9. toukokuuta 1978) on espanjalainen laulaja.
Bebe syntyi Valenciassa, mutta kasvoi Extremaduran alueella. Hänen vanhempansa olivat folk-muusikkoja Suberina-nimisessä yhtyeessä. Hänen perheensä oli musikaalinen ja eli Extremadurassa muun muassa Méridan ja Badajozin kaupungeissa. Bebe sai ensimmäisen kitaransa 11-vuotiaana. Musiikillisen uransa Bebe aloitti vuonna 1995 Vanagloria-nimisessä yhtyeessä Badajozissa. Bebe toimi myös baarilaulajana. Pian tämän jälkeen vuonna 1996 Bebe muutti Madridiin opiskelemaan teatteritaidetta. Beben läpimurto tapahtui vuonna 2004 Pafuera Telarañas -albumilla ja hän sai vuonna 2005 vuoden tulokkaan palkinnon Latin Grammy Awardsissa.
Bebe on myös esiintynyt yhdessä muiden espanjalaisten artistien kanssa. Hän on myös toiminut näyttelijänä muun muassa elokuvassa Al Sur de Granada.
Puolustuslaitoksen leski- ja orpokassa

Puolustuslaitoksen leski- ja orpokassa oli aiemmin Suomessa eläkelaitos, josta maksettiin puolustuslaitoksen virkamiesten leskien ja turvattomien lasten eläkkeet.

Kassan osakkaat

Puolustuslaitoksen leski- ja orpokassan osakkaina olivat puolustusministeriön, puolustuslaitoksen ja suojeluskuntajärjestön peruspalkkaiset virat ja toimet, paitsi jos virka kuului johonkin toiseen leski- ja orpokassaan sille vahvistetun ohjesäännön mukaan. Eläkekassan osakkaita olivat siihen kuuluvien virkojen ja toimien vakinaiset haltijat.
Eläkekassaan kuuluvat virat ja toimet oli jaettu 12 luokkaan vuoden 1923 palkkauslaissa määrättyjen palkkausluokkien perusteella.

Eläkkeen maksaminen

Eläkkeen saamisen yleisenä edellytyksenä oli, että vainaja oli kuollessaan eläkekassan osakas. Eläke suoritettiin yleisesti sen eläkeluokan mukaan, johon vainajan virka tai toimi viimeiseksi kuului.
Leskivaimon vuotuinen eläke vaihteli 10 800 markasta 1 700 markkaan. Jos osakkaalta oli jäänyt eloon leski sekä yksi tai useampia sellaisia lapsia, jotka eivät olleet täyttäneet 18 vuotta, eläkkeeseen oli lisättävä yhdestä lapsesta 40 % täydestä eläkkeestä, sen lisäksi toisesta lapsesta 25 %, ja jokaista sitä seuraavasta lapsesta 10 % täydestä eläkkeestä.
Jos vain lapsilla oli oikeus eläkkeeseen, oli yhden lapsen eläke kaksi kolmasosaa täydestä eläkkeestä, kahden lapsen eläke yhteensä sama kuin täysi eläke, ja jos lapsia oli useampia, lisättiin eläkkeeseen kolmannesta lapsesta 40 %, neljännestä 20 % ja jokaisesta seuraavasta lapsesta 10 % täydestä eläkkeestä.

Eläkkeen hakeminen

Eläkettä haettiin eläkekassan johtokunnalta, ja hakemukseen oli liitettävä virkaluettelo tai asianomaisen päällystön antama nimikirjanote, jossa annettiin tieto siitä virasta tai toimesta, jossa osakas viimeksi oli ollut, papintodistus tai ote siviilirekisteristä ja lääkärintodistus tarvittaessa.
Shock Group (lehti)

Shock Group oli 1970-luvun jälkipuoliskolla ilmestynyt suomalainen nuortenlehti, jonka julkaisijana toimi keiteleläinen Blueman-vaatetehdas. Firma valmisti lisenssillä brittiläisiä Lee Cooper -farkkuja ja muita asusteita. 
Blueman halusi tavoittaa potentiaaliset kuluttajat mahdollisimman laajalti ja pitää heidät brändiuskollisina myös oman nuortenlehden avulla. 
Syntyi julkaisu Shock Group, joka kirjoitti nuorisoa kiinnostavista aiheista, kuten televisio-, elokuva-, urheilu- ja poptähdistä. Jokaisesta lehdestä löytyi Bluemanin omia tuotemainoksia ja Lee Cooper -logoja, myös muiden firmojen mainoksia.  
Lehden päätoimittaja oli Matti Kyllönen. Lehden ilmestyminen lakkasi noin 1976–1977.
Wilenius Båtvarv

Wileniuksella rakennettu 430 venettä

Moni Suomessa purjehtiva klassinen vene on Wileniuksen työnäyte. Veistämö nousi ykkössijalle huviveneiden valmistajana kun maineikkaan Turun Veneveistämön hidas hiipuminen alkoi 30-luvulla. Wileniuksen telakka on edelleen toiminnassa, keskittyen ensisijaisesti telakalla rekennettujen puuveneiden kunnostustöihin- ja ylläpitoon. Tähän päivään mennessä Wileniuksella on rakennettu noin 430 venettä: 40-jalkaisesta meriristeilijästä puolustusvoimille tehtyihin vaneriveneisiin. Museovirasto myönsi telakalle joulukuussa 2012 20 000 euron apurahan telakan koneiden kunnostukseen  Wileniuksen telakka oli suurimmillaan 40-luvun loppupuolella jolloin se työllisti vajaat 20 henkilöä. Palkkalistoilla oli veneenvestäjien lisäksi oma seppä, lakkaaja ja rikaaja. Veneiden arvitsemat helat tehtiin telakan omassa pajasa. Päärakennuksen yläkerrassa toimi konttori, tilat piirustusten uloslyöntiä varten sekä varastotilaa. Veneet rakennettiin alakerrassa, joka oli yhtenäistä avointa tilaa. veistämössä pystyi rakentamaan samanaikaisesti kahta isoa venettä. Tänään telakan toiminta rajoittuu korjausrakentamiseen- ja veneiden talvisäilytyspalveluihin.
Albert Riera

Ura

Riera aloitti ammattilaisuransa kaudella 2000–2001 Mallorcassa, jossa hän oli mukana voittamassa Espanjan cupia Copa del Reytä vuonna 2003. Kesällä 2003 Riera siirtyi ranskalaiseen Bordeaux’hon, jossa hän kuului kahden kauden ajan joukkueen vakiokokoonpanoon.
Vuonna 2005 Riera teki sopimuksen barcelonalaisen Espanyolin kanssa. Hän ei kuitenkaan pystynyt vakuuttamaan valmentaja Miguel Ángel Lotinaa eikä päässyt säännöllisesti kentälle, joten tammikuussa 2006 hänet lainattiin odotetusti englantilaiselle Manchester Citylle. Debyyttinsä Cityssä hän teki Manchesterin derbyssä Manchester Unitedia vastaan. Kaudeksi 2006–2007 Riera palasi Espanyoliin ja vakiinnutti paikkansa nyt Ernesto Valverden valmentamassa joukkueessa. Samalla kaudella hän teki Espanyolille maalin UEFA Cupin loppuottelussa, mutta mestaruus meni lopulta Sevillalle rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kesällä 2008 Riera siirtyi espanjalaisen Rafael Benítezin luotsaamaan Liverpooliin. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi kreikkalaiseen Olympiakosiin, josta vaihtoi seuraavaksi kaudeksi turkkilaiseen Galatasarayhin.
Espanjan maajoukkueessa Riera teki ensiesiintymisensä 13. lokakuuta 2007 Tanskaa vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa, jossa syntyi myös maajoukkueuran ensimmäinen maali. Kesän 2008 EM-kilpailuihin Rieraa ei valittu, mutta hän palasi joukkueen kokoonpanoon syksyllä 2008 alkaneissa MM-karsinnoissa.
José Aníbal Verdaguer y Corominas

José Aníbal Verdaguer y Corominas (15. huhtikuuta 1877 Plumerillo – 19. heinäkuuta 1940) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Mendozan piispaksi 13. syyskuuta 1934, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. maaliskuuta 1935. Pääkonsekraattorina toimi José Américo Orzali, jota avustivat Pedro Dionisio Tibiletti ja Juan José Marcos Zapata. Verdaguer y Corominas asetettiin virkaansa 18. maaliskuuta. Hän kuoli 63-vuotiaana virassa.
Maj Granlund

Maj Kerstin Granlund; s. 26. helmikuuta 1893 Turku) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Granlundin vanhemmat olivat liikemies Arthur Lindholm ja . Hän opiskeli musiikkia Suomessa ja ulkomailla ja toimi sitten pianonsoiton opettajana. Maj Granlund meni 1926 naimisiin turkulaisen kuoronjohtaja ja säveltäjä John Granlundin kanssa.
Hefnerkynttilä

Hefnerkynttilä (saks. Hefnerkerze, lyh. HK) on vanha valovoiman yksikkö, nykyisissä yksiköissä 0,903 kandelaa.
Yksikkö sai nimensä Friedrich von Hefner-Alteneckin vuonna 1884 keksimästä valon­lähteestä, jossa poltettiin amyyliasetaattia ja jota käytettiin valon mittaus­laitteiden kalibrointiin. Kun amyyli­asetaatista valmistetun kynttilän halkaisija oli 8 millimetriä ja sen palaessa syntyvän liekin korkeus 40 millimetriä, oli tällaisen valon­lähteen valovoima määritelmän mukaan yksi hefner­kynttilä.
Hefnerkynttilä oli käytössä yksikkönä useissa Euroopan maissa, muun muassa Saksassa ja Suomessa. Anglo­saksisissa maissa ja Ranskassa käytettiin sen sijaan yksikkönä kansain­välistä normaalikynttilää (ICP), jota Suomessakin käytettiin hefnerkynntilän ohella. Nykyinen kansain­välinen valo­voiman yksikkö, kandela, on suuruudeltaan lähellä aikaisempaa normaali­kynttilää ja otettiin käyttöön Kansain­välisen mittojen ja painojen toimiston päätöksellä vuoden 1948 alussa.
Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu hyväksyttiin neuvostotasavallan lipuksi 20. maaliskuuta 1953. Kyseinen lippu perustui Neuvostoliiton lippuun. Siinä punaisen pohjan halki kulki kapea vihreä ja sen yläpuolella leveämpi valkoinen viiva. Valkean viivan selitettiin kuvaavan puuvillaa ja vihreän muita viljelykasveja. Lipun vasemmassa ylälaidassa olivat sosialismin tunnukset sirppi ja vasara sekä kommunismin viisisakarainen tähti. Tadžikistanin itsenäistyttyä lippu säilyi lähes täysin ennallaan, mutta sirppi ja vasara -tunnus oli poistettu. Maa otti käyttöön uuden lipun marraskuussa 1992.
Tätä edeltävässä lipussa oli punaisella pohjalla sirppi ja vasara sekä kyrillisin kirjaimin teksti РСС Тоҷикистон (RSS Todžikiston) - maan nimi tadžikin kielellä sekä Таджикская ССР (Tadžikskaja SSR) - maan nimi venäjäksi. Tätä edeltävässä lipussa oli maan tadžikinkielinen nimi latinalaisin kirjaimin.
Yhtenevyys

Kahden geometrisen kuvion yhtenevyys eli kongruenssi  tarkoittaa sitä, että kuviot ovat mitoiltaan samanlaiset ja muodoltaan joko samanlaiset tai toistensa peilikuvat. Tällöin kuvioiden vastaavat janat ovat yhtä pitkät ja vastaavat kulmat ovat yhtä suuret. Kuvioiden sijainti tai asento ei vaikuta yhteneväisyyteen. Alkeellinen yhtenevyystesti voidaan suorittaa kopioimalla toinen kuvio läpinäkyvälle kalvolle ja siirtämällä se vastinkuvion päälle, jolloin päällimmäinen kuvio peittää alimmaisen täysin eli kuviot yhtyvät toisiinsa (Eukleidesin perustelu). Yksinkertaisesti sanoen niillä on sama koko ja sama muoto. Kuvioiden  ja  yhtenevyys merkitään .
Yhtenevyystesti, jossa kuviot siirretään päällekkäin, voidaan matematisoida suorittamalla toiselle kuviolle isometrioiden sarja. Isometria on kuvaus, jossa kuvio kuvataan uuteen paikkaan siten, että kaikki pituudet säilyvät samoina. On todettu, että kolmen erilaisen isometrian käyttäminen riittää kaikissa tapauksissa todentamaan kuvioiden yhtenevyyden. Nämä ovat siirtäminen eli translaatio , peilaaminen  ja kiertäminen eli rotaatio .
Yhtenevyydestä johtuen kuviot ovat asentoja lukuun ottamatta muodoltaan ja ominaisuuksitaan identtiset. Tällöin muun muassa sekä kuvion janat että niiden väliset kulmat ovat identtiset. Yhtenevyyden toteaminen on erityisen hyödyllistä analysoitaessa kuvioiden keskinäisiä lainalaisuuksia. Toisaalta, aksiomaattisen geometrian kannalta yhtenevyys vaatii lukuisia aksioomeja, jotta sitä voitaisiin ylipäätään käyttää muodostamaan geometrian tietorakenteita.

Triviaalit yhtenevyydet

Monet säännölliset kuviot ovat keskenään yhtenevät, mikäli yksi niiden ominaisuus on yhtäpitkä. Kaksi ympyrää, joilla on sama säde, ovat yhtenevät. Säteen sijasta minkä tahansa muun osan pituudet riittävät. Kaikki tasasivuiset kolmiot, joilla on sivu, tai jokin muu vastinosa, yhtä pitkät, ovat yhtenevät. Sama koskee neliöitä ja muita säännöllisiä monikulmioita.
Avaruusgeometriassa säännöllisten kappaleiden, kuten pallot, kuutiot, tetraedrit, jne. ovat yhtenevät, jos niiden eräs vastinkohta on molemmissa kappaleissa samanpituiset.

Monikulmioiden yhtenevyys

Yhtenevyys voidaan todeta myös käyttämättä isometrisiä kuvauksia, kun tarkastellaan esimerkiksi monikulmioita. Ensin verrataan molempia kuvioita, jotta löydetään vastinpisteet, -janat ja -kulmat. Yhtenevissä kuvioissa vastinosat ovat kummassakin kuviossa vastaavassa tehtävässä. Jos vastinjanojen väliset kulmat ovat kaikki yhtä suuret ja vastinjanat yhtäpitkät, ovat kuviot yhtenevät.
Buzdjakin piiri

Buzdjakin piiri (ven. Буздякский район, Buzdjaski raion, baškiiriksi Бүздәк районы, Büzdäk raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan länsiosassa Venäjällä. Piirin hallinnollinen keskus, Buzdjakin kylä, sijaitsee 112 kilometriä pääkaupungista Ufasta länteen. Piiri koostuu 12 maalaiskunnasta. Piiri on perustettu vuonna 1930.
Piirin pinta-ala on 1 710 km², asukasluku on noin 31 000 ja asukastiheys 18 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit (51 %), baškiirit (40 %) ja venäläiset (7 %).
Gloria Grant

Gloria Grant muissa medioissa

Gloria Grant esiintyy Hämähäkkimies-animaatiosarjassa J. Jonah Jamesonin sihteerinä, eikä hänellä ole varsinaisen tärkeää roolia sarjassa lainkaan (lukuun ottamatta Kameleontin muuttumista häneksi hetkeksi aikaa). Jaksot, jossa Gloria Grant sarjassa nähdään, ovat: 13 "Kameleontti" ja 42 "Syyllinen". Hahmon äänenä kuullaan Nell Carter.
Pikkuleinikki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen pikkuleinikki kasvaa 2–10 cm korkeaksi. Varsi on koheneva tai pysty. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehtien lapa on  tavallisesti 10–15 mm leveä, muodoltaan munuaismainen ja kolmihalkoinen. Keskiliuska on tavallisesti ehyt ja sivuliuskat 2–3-halkoisia. Varsilehdet ovat tavallisesti ruodittomia ja niiden lehtien lapa kolmiliuskainen. Liuskat ovat kapean vastapuikeita ja ehyitä. Kukkaperä on lähes aina ainakin yläosastaan vaaleakarvainen, ja pitenee hedelmävaiheessa. Keltaisessa kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Verhiö on viisilehtinen, verholehdet ovat harvaan vaaleakarvaisia ja varisevat varhain. Myös terälehtiä on viisi kappaletta. Ne ovat tavallisesti verholehtiä pienempiä, 2–4 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Suomessa pikkuleinikki kukkii heinä-elokuussa. Leveyttään korkeammassa hedelmistössä on noin 1 mm:n pituisia pähkylöitä, joissa on käyrä, alle 0,5 mm pitkä ota.
Suomessa tavattavista leinikkikasveista pikkuleinikki muistuttaa eniten pohjanleinikkiä (R. hyperboreus). Laji voi toisinaan risteytyä toisen arktisen leinikkilajin, lumileinikin (R. nivalis) kanssa.

Levinneisyys

Pikkuleinikkiä tavataan pohjoisen pallonpuoliskon vuoristoissa ja arktisilla alueilla. Euroopassa sitä paikoin Alpeilla, Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla, Islannissa, Huippuvuorilla sekä Pohjois-Venäjän arktisilla alueilla. Pohjois-Venäjällä levinneisyysalue jatkuu Siperian pohjoisimmissa osissa aina Tyynelle valtamerelle saakka. Itä-Siperiassa lajia tavataan myös etelämpänä. Pohjois-Amerikan puolella pikkuleinikkiä tavataan Alaskassa, Kanadan pohjoisosissa sekä Kalliovuorilla. Laji on levinnyt laajalle myös Grönlannissa.
Suomessa pikkuleinikki on pohjoisimman Lapin kasvi. Sitä kasvaa Enontekiöllä, Muonion ja Kittilän pohjoisosissa sekä harvinaisena Utsjoella. Runsaimmiillaan laji on Kilpisjärven alueen suurtuntureilla.

Elinympäristö

Pikkuleinikki viihtyy lumenviipymäpaikoilla, pahtojen kosteilla penkereillä ja sorakoilla. Suomessa se kasvaa lähinnä yläpaljakan korkeudella, harvoin alempana.