google/wiki40b huggingface dataset:
Esiparlamentti

Esiparlamentti (saks. Vorparlament) oli Frankfurt am Mainissa Saksan maaliskuun vallankumouksen seurauksena 31. maaliskuuta – 4. huhtikuuta 1848 pidetty kokous, jonka seitsenmiehinen valiokunta oli kutsunut koolle Heidelbergissa aiemmin järjestetyssä vallankumouksellisessa kokouksessa. Esiparlamentti pyrki yhdistämään Saksan yhdeksi valtioksi, ja siihen osallistui viitisensataa Saksan eri valtakuntien valtiopäiväedustajaa, joista osa oli entisiä edustajia. Preussilla oli 141 edustajaa. Esiparlamentti päätti järjestää vaalin, jossa yleistä äänioikeutta käyttäen valittiin niin sanottu Frankfurtin kansalliskokous, joka sääti yhteisen perustuslain koko Saksalle.
Maarit Näkyvä

Maarit Näkyvä (o.s. Muroma, s. 16. elokuuta 1953 Miehikkälä) on entinen pankinjohtaja ja Kesko Oyj:n entinen hallituksen jäsen.
Näkyvä valmistui ekonomiksi 1981 ja kauppatieteiden maisteriksi 1983. Näkyvä toimi 1980-90-luvuilla Suomen Yhdyspankissa ja KOP-fuusion jälkeen Meritassa ensin valuuttadiilerinä, sittemmin yksikönjohtajana. 1980-luvun lopulta hänet muistetaan monista valuuttojen markkinaliikkeitä luotaavista televisiouutisten haastatteluista.
Vuonna 1996 Näkyvä nimitettiin Merita Rahastoyhtiön toimitusjohtajaksi. Vuonna 1998 hän siirtyi Leonia Pankkiin johtamaan varallisuudenhoitoa ja henkilöasiakkaiden palvelua. Vuonna 2001 hänet nimitettiin Sampo Pankin henkilöasiakkaista ja yksityispankkitoiminnasta vastaavaksi johtajaksi ja hän aloitti myös Sampo Pankin johtokunnassa sekä Kesko Oyj:n hallituksessa, jossa hän toimi vuoteen 2015 saakka.
Maarit Näkyvä oli vuonna 2007 Suomen eniten ansiotuloja saanut nainen. Hän ilmoitti 1.10.2008 jättävänsä Sampo Pankin ja jäävänsä sapattivapaalle.
Maarit Näkyvä on entisen kansanedustajan Impi Muroman ja rovasti Uolevi Muroman tytär. Vuodesta 1980 hän on ollut naimisissa ekonomi Tapio Näkyvän kanssa.
Iiro Seppänen

Elämä ja ura

Hänen vanhempansa ovat entinen europarlamentaarikko Esko Seppänen ja nykyisin eläkkeellä oleva toimittaja-kirjailija Kirsti Tulonen-Seppänen. Seppänen aloitti tv-uransa esiintymällä lapsena äitinsä ohjaamissa Yleisradion Koulutelevision ohjelmissa, kuten Robotti von Rosenbergin tutkimukset ja Kuka minä olen?. Seppänen aloitti taikurinuransa Linnanmäen sirkuskoulussa Solmu Mäkelän oppilaana.
Hän on harrastanut myös extreme-lajeja, kuten base-hyppyä. Hänellä oli Suomen televisiossa ohjelmia, joissa hän teki taikatemppuja ja esitteli extreme-lajeja. Vuonna 2001 hän lopetti hypyt loukkaannuttuaan vakavasti base-hypyssä Yhdysvaltojen Arizonassa.
Seppänen on myös osakkaana Pan Pacific Entertainment -yrityksessä. Yritys toimii siltana Kiinan ja Hollywoodin välillä rahoittamalla Hollywood-elokuvia ja kuvaamalla niitä Kiinassa. Seppänen toimii yhtiössä elokuvatuottajana. Hänen ensimmäinen iso tuotantonsa oli mikro-sarja The Courier CBS-kanavalle.
Seppänen ja Hannu Karttunen ovat kumpikin luvanneet maksaa 2 500 euroa Skepsis ry:n 10 000 euron palkinnosta sille suomalaiselle, joka ensimmäisenä tuottaa valvotuissa olosuhteissa paranormaalin ilmiön.

Yksityiselämä

Seppänen seurusteli pitkään malli-näyttelijä Vera Jordanovan kanssa, mutta he erosivat alkuvuonna 2008. Seppänen kihlautui vuonna 2017 eteläafrikkalaisen Julia-etunimisen naisen kanssa ja heillä on vuonna 2019 syntynyt Freya-niminen tytär. Perhe asuu Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa. Heidän on määrä avioitua 15. kesäkuuta 2019 Espanjassa.
Apple A4

Apple A4 on Applen suunnittelema järjestelmäpiiri (SoC), jota valmistaa Samsung. Prosessoria käytetään Applen iPad-taulutietokoneessa, iPhone 4 -puhelimessa ja iPod touch -musiikkisoittimessa. 
Apple A4 pohjautuu ARM-arkkitehtuuriin, ja se sisältää yhden gigahertsin kellotaajuudella toimivan Cortex-A8-suoritinpiirin sekä PowerVR SGX 535 -näytönohjainpiirin.
A4 julkistettiin 27. tammikuuta 2010 Applen kutsutilaisuudessa San Franciscossa.

Mikroarkkitehtuuri

Suoritin käyttää Cortex-A8-arkkitehtuuria.
Julius Kärnä

Julius Einari Kärnä (17. kesäkuuta 1895 Nivala - 31. lokakuuta 1977 Oulu) oli suomalainen jääkärimajuri ja talouspäällikkö.
Kärnän vanhemmat olivat vahtimestari Juho Kärnä ja Tilda Finnilä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Amalia Finnilän kanssa. Kärnä on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön.

Opinnot

Kärnä kävi viisi luokkaa Raahen yhteiskoulua ja Raahen Porvari- ja Kauppakoulun.

Jääkäriaika

Puutavara-alalla toiminut raahelainen Kärnä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa, josta hänet siirrettiin sairautensa takia pataljoonan täydennysjoukkoon 17. tammikuuta 1917. Takaisin pioneerikomppaniaan hän siirtyi 20. toukokuuta 1917. Pioneerikomppaniasta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 23. syyskuuta 1917. Hän osallistui sotakoulun B-kurssille Libaussa vuonna 1917.

Suomen sisällissota

Kärnä astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 17. maaliskuuta 1918 adjutantiksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonaan, missä joukko-osastossa otti osaa taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Kärnä palveli 6. Jääkärirykmentissä ja siitä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi muuttui ensin Kajaanin sissipataljoonaksi ja myöhemmin Pohjanmaan jääkäripataljoonaksi. Hän toimi pataljoonassa ensin adjutanttina ja 26. toukokuuta 1919 lähtien 1. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 17. syyskuuta 1919 ja toimi sen jälkeen Raahe oy:n konttoristina ja konttorinhoitajana vuosina 1919–1923 ja Uleå oy:n tarveaineiden ostajana vuosina 1923–1926. Oulun seudun piirimielisairaalan taloudenhoitajana hän toimi 11. toukokuuta 1926 alkaen ja aina vuoteen 1961 saakka.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Kärnä osallistui Erillinen Pataljoona 21:n komentajana ja oli mukana taisteluissa Uuraassa, Viipurinlahdella ja Tervajoella. Jatkosotaan hän osallistui III Armeijakunnan esikunnassa toimistopäällikkönä ja komendanttina ja oli mukana taisteluissa Taivalkoskella.
Pikkukiuru

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 13–14,5 cm ja paino 17–22 g. Puvultaan se muistuttaa pientä kiurua, mutta nokka on lyhyt ja tukeva. Kiurun tavoin se voi nostaa päälaen höyhenensä töyhdöksi. Koiras laulaa lennossa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Euroopassa laji esiintyy vain osissa Espanjaa, Romaniaa ja Ukrainaa sekä Kaukasuksella. Euroopan populaation koko on 3,1–8 miljoonaa yksilöä. Euroopan ulkopuolella laji esiintyy Turkista itään kapeahkona vyöhykkeenä läpi Aasian Koreaan saakka, Pohjois-Afrikassa ja Kanariansaarilla. Lajista tunnetaan noin 10 alalajia. Se on paikkalintu esiintymisalueen länsiosissa ja muuttolintu alueen itäosissa.
Suomessa pikkukiuru on tavattu kolmasti vuoden 2006 loppuun mennessä: Turku 18. marraskuuta 1962, Järvenpää 16. tammikuuta–1. helmikuuta 1975 ja Hailuoto 25.–26. syyskuuta 2004.

Elinympäristö

Arot, suola-aavikot ja muut matalakasvustoiset avomaat. Pesimäajan jälkeen pikkukiurut liikkuvat parvissa, joissa voi joskus olla jopa 2 000 yksilöä. Suurimmat parvet tavataan juomapaikoilla ja siellä, missä siemenravintoa on tarjolla runsaasti.

Lisääntyminen

Pesä on maassa mättäässä tai kasvillisuuden suojassa. Munia on 2–5, tavallisimmin 3 tai 4, joita naaras enimmäkseen hautoo. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän lentokyvyttöminä noin 9 päivän ikäisinä.

Ravinto

Siemensyöjä, joka kesäaikaan syö pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Juhani Wirilander

Heikki Juhani Wirilander (30. marraskuuta 1935 Mikkeli – 4. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1979 aiheenaan Rasitteesta maankäyttömääräyksenä. Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa Juhani Wirilander työskenteli 1965–1980 useissa eri tehtävissä, esimerkiksi kirjastonhoitajana, assistenttina, vt. apulaisprofessorina ja vt. professorina. Siviilioikeuden professorina hän työskenteli vuosina 1983–1990 ja Oikeustieteellisen tiedekunnan kirjaston kirjastonhoitajana 1966–1981
Juhani Wirilander ehti pitkän työuransa aikana toimia niin yliopiston tutkijana ja opettajana kuin oikeuslaitoksen tuomarina. Wirilander on ainoa henkilö, joka on toiminut tuomarin virassa Suomen kummassakin ylimmässä tuomioistuimessa. Vuosina 1980–1982 Juhani Wirilander toimi korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena ja vuonna 1990 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden vakinaiseksi jäseneksi, oikeusneuvokseksi. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle vuonna 2000.
Juhani Wirilanderilla oli työuransa eri vaiheissa monia luottamustehtäviä muun muassa keskeisissä lakimiesjärjestöissä, ja häntä käytettiin asiantuntijana eri toimikunnissa ja komiteoissa. Wirilanderin laaja asiantuntemus ja työpanos oli ratkaisevassa asemassa kahta oikeustieteen suurhanketta, oikeudellisen kirjallisuuden luettelo Bibliographia Iuridica Fennicaa ja oikeustietosanakirja Encyclopædia Iuridica Fennicaa toteutettaessa.
Dimitri Sjöberg

Dimitri Sjöberg (21. syyskuuta 1980 Kauhajoki – 23. marraskuuta 2017 Seinäjoki) oli suomenromaneihin kuulunut tangolaulaja. Hän oli kotoisin Kurikasta. 
Sjöberg voitti 14-vuotiaana Seinäjoen Tangomarkkinoiden karsinnan, mutta ei edennyt kilpailussa. Vuonna 1997 hän pääsi 16-vuotiaana Tangomarkkinoiden semifinaaliin ja hänet valittiin toiseksi tangoprinssiksi – kaikkien aikojen nuorimpana. Hänet kruunattiin toistamiseen tangoprinssiksi vuonna 1998. Hän piti sen jälkeen kolmen vuoden tauon, kunnes vuonna 2001 selvisi Seinäjoelle saakka ja oli yksi finalisteista.

Yksityiselämä

Sjöbergin avioliitto päättyi juomisen vuoksi eroon vuonna 2008. Sjöbergillä oli suuria ongelmia alkoholin kanssa koko aikuisikänsä ajan. Parilla oli kolme lasta. Vuonna 2013 pitkään jatkuneen juomisen seurauksena maksakirroosi eteni maksakoomaksi.
Jääpallon Elitserien-kausi 2012–2013

Pudotuspelit

Puolivälierät ja välierät pelattiin paras viidestä -systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.

Karsinnat

Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Cinderella (yhtye)

Historia

Tom Keifer aloitti uransa soittamalla kitaraa yhtyeissä Saints in Hell, Telepath ja Diamons. Hän söi selviytyäkseen yleensä ravintoloiden roskapöntöistä ja nukkui autossaan. Tom Keiferillä oli huume- ja alkoholiongelma, jonka voitettuaan hän alkoi keskittyä musiikkiuraansa. Keifer perusti hard rock-yhtyeen nimeltä Cinderella kaverinsa Eric Brittinghamin kanssa. Myöhemmin mukaan liittyivät kitaristi Michael Smerick ja rumpali Tony Destra. Keifer otti kitaransoiton ohelle laulajan roolin, sillä ketään muuta ei saatu laulajaksi. 
Vuonna 1985 Jeff LaBar korvasi Michael Smerickin kitarassa ja Jim Drnec korvasi Tony Destran rummuissa. Noin vuoden päästä Fred Coury korvasi Jim Drnecin ja näin syntyi Cinderellan niin sanottu klassinen kokoonpano. Cinderellan ensimmäinen levy, Night Songs, ilmestyi 1986 ja oli heti suosittu nousten Yhdysvaltojen albumilistalla kolmanneksi. 1988 ilmestyi Long Cold Winter, joka jatkoi Cinderellan menestystä. 1990 ilmestynyt Heartbreak Station ei noussut aivan edeltäjiensä listasijoituksiin. Seuraavana vuonna Fred Coury erosi yhtyeestä ongelmiensa takia. Hänet korvasi Kevin Valentine, joka kuitenkin erotettiin ennen uuden levyn nauhoituksia. Vuonna 1994 julkaistiin yhtyeen neljäs ja toistaiseksi viimeinen studioalbumi, Still Climbing. Levyllä rumpuosuudet soitti Valentinen tilalle tullut Kenny Aronoff. Vuonna 1997 Fred Coury palasi takaisin Cinderellaan. Yhtye on ollut tauolla vuodesta 2013, virallisesti hajoaminen tapahtui 2016.
Seitsemän Thebaa vastaan

Seitsemän Thebaa vastaan on kreikkalaisen mytologian kertomus Polyneikeen johtaman seitsikon ja Eteokleen johtaman Theban armeijan välisestä taistelusta. Taistelu oli seurausta siitä, että Oidipuksen jouduttua maanpakoon Thebasta tämän pojat Eteokles ja Polyneikes riitaantuivat vallasta. Vanhempi Eteokles sai vallan, ja ajoi Polyneikeen pois kaupungista. Polyneikes kokosi Argoksessa sotajoukon, joka hyökkäsi Thebaan. Kukin seitsemästä sotapäälliköstä piiritti joukkoineen yhtä Theban seitsemästä portista. Kaksintaistelussa Eteokles ja Polyneikes saivat kumpikin surmansa toisensa kädestä.
Kertomukselle on joskus etsitty historiallista pohjaa mykeneläisaikaisesta taistelusta, joka olisi tapahtunut noin sukupolvea ennen Troijan sotaa ja johtanut Theban linnoituksen tuhoon. Eräs viite tällaiseen on se, että Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, joka kuvaa Troijan sotaan osallistuneet kreikkalaiset joukot, ei enää esiinny Thebaa vaan pelkästään sen alakaupunki Hypothebai. On kuitenkin mahdotonta sanoa, mikä osa kertomuksesta voisi olla tosipohjaista ja mikä keksittyä. Theban kaivauksissa ei ole löydetty merkkiä seitsemästä portista, joten tämä ajatus voi perustua lähinnä sotapäälliköiden lukumäärään.
Vanhin jälkipolville säilynyt kuvaus taistelusta on Aishyloksen samannimisessä tragediassa Seitsemän Thebaa vastaan (Hepta epi Thēbas), joka on myös myytin pääesitys on kreikkalaisessa kirjallisuudessa. Myöhemmin sama tarina on kerrottu myös Euripideen tragediassa Foinikian naiset (Foinissai). Taistelu esiintyy myös muun muassa Sofokleella, Diodoroksella, Pseudo-Apollodoroksella, Hyginuksella ja Statiuksella.
Lenni Killinen

Pelityyli

Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan Killinen on erittäin monipuolinen pelaaja, josta on hyötyä pelin jokaisella osa-alueella. Rajamäen mukaan hän on nopea ja vahva laituri, joka tekee tunnollisesti töitä molempiin suuntiin. Killisellä on myös kohtalaisen hyvät kiekolliset taidot.

Seuraura

Killinen on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin. Killinen pelasi kauden 2014–2015 suurimmaksi osaksi Blues Akatemian C-nuorissa. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueen paras maalintekijä kymmenellä osumallaan. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Killinen oli tehoilla 14+6=20 Bluesin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Leevi Lembergin kanssa. Killinen nousi pudotuspeleissä Bluesin C-nuorten ykkösjoukkueeseen, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Killinen voitti C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2017–2018 hän oli pudotuspeleissä Bluesin B-nuorten paras maalintekijä neljällä osumallaan. Killinen voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa.
Elokuussa 2017 Killinen teki 2+1-vuotisen sopimuksen Mestis-joukkue Espoo Unitedin kanssa. Hän pelasi kaudella 2017–2018 joukkueessa kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4. Killinen pelasi suurimman osan kaudestaan Bluesin A-nuorten vahvuudessa. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+28=41. Killinen valittiin A-nuorten SM-liigan syyskuun 2017 kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Killinen vahvisti myös pudotuspeleissä Bluesin B-nuoria. Hän ei jatkanut Espoo Unitedissa kauden jälkeen seuran ajauduttua konkurssiin.
Carolina Hurricanes varasi Killisen neljännellä kierroksella 104. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Porin Ässien kanssa. Killinen teki liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 avauskierroksella 14. syyskuuta 2018 vieraissa paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin Ässien nelosketjun vasempaan laitaan Mikael Sahan ja Matti Lambergin viereen. Killinen sai ottelussa jääaikaa 7.25 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki neljännessä ottelussaan 3. lokakuuta 2018 Turun Palloseuraa vastaan. Kari Makkonen valitsi Killisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kaikkiaan Killisen tulokaskausi toi 32 runkosarjaottelussa tehot 3+8=11.

Muuta

Killinen on pelannut myös jääpalloa. Hän voitti mm. Botnia-69:n joukkueessa D-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2011.
Dimitri Payet

Seurajoukkueura

Dimitri Payet aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 FC Nantesin joukkueessa. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana reilut kolmekymmentä ottelua ja teki viisi maalia. Nantes putosi vuonna 2007 Ligue 2:een, joten Payet siirtyi pääsarjassa pelanneeseen AS Saint-Étienneen. Hän pelasi ensimmäistä kertaa eurokentillä kauden 2008-2009 UEFA Cupissa Saint-Étiennen riveissä. Payet pelasi vihreäpaidoissa viisi kautta, joista tilille kertyi lähes 130 ottelua ja yhdeksäntoista maalia.
Vuonna 2011 Arsenal ja Chelsea FC olivat kiinnostuneita Payetista, mutta hän siirtyi Ligue 1:n puolustavaan mestariin Lille OSCiin. Siirtosumma oli arviolta yhdeksän miljoonaa euroa. Hän pelasi kolme kautta Lillessä, kunnes siirtyi vuonna 2013 Olympique Marseilleen. Ensimmäisessä ottelussaan Marseillen riveissä Payet teki kaksi maalia En Avant de Guingampia vastaan. Kaudella 2013-2014 Payet teki 36 ottelussa kahdeksan maalia ja seuraavalla kaudella yhtä monessa ottelussa seitsemän maalia.
Heinäkuussa 2015 Payet siirtyi Englannin Valioliigan West Ham Unitediin. Hän debytoi Valioliigassa seuraavassa kuussa Arsenalia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella Leicester Cityn verkkoon.
Payet siirtyi takaisiin Marseilleen 25 miljoonan punnan siirtosummalla 29. tammikuuta 2017.

Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa Ranskaa edustanut Payet kutsuttiin Ranskan jalkapallomaajoukkueeseen EM-karsintaotteluihin Romaniaa ja Luxemburgia vastaan vuonna 2010. Hän teki debyyttinsä Romaniaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Karim Benzeman tilalle. Ensimmäisessä maaottelussaan hän syötti Yoann Gourcuffin tekemän 2-0-maalin muutama minuutti ennen loppua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Payet teki kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Belgian verkkoon. Payet valittiin vuoden 2016 EM-kisojen tähdistöön.
Xiaomi Mi Note Pro

Muotoilu

Xiaomi Mi Note -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen näyttö 2K-resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 Gigahertsin 8-ytiminen prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 4 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Siri Pettersen

Siri Pettersen (s. 28. lokakuuta 1971) on norjalainen kirjailija.
Pettersen on kirjoittanut Korpinkehät-fantasiatrilogian, jonka käännösoikeudet on myyty muun muassa Suomeen, Ruotsiin, Tanskaan, Puolaan, Tšekkiin ja Brasiliaan. Teokset ammentavat skandinaavisesta mytologiasta ja kansanperinteestä. Trilogian avausosa Odininlapsi voitti norjalaisen fantasiakirjallisuuspalkinto Fabelprisenin. Se oli myös ehdolla Tähtifantasia-palkinnon saajaksi 2016.
Pettersen on työskennellyt myös graafisena suunnittelijana ja sarjakuvapiirtäjänä.
Kimmo Porttila

Kimmo Porttila on suomalainen urheilutoimittaja, joka on työskennellyt muun muassa Ylen urheilutoimituksessa ja MTV Urheilussa. Hän on toiminut Ylen urheiluselostajana muun muassa jääkiekossa, alppihiihdossa, mäkihypyssä, yleisurheilussa ja jalkapallossa, sekä televisiossa että radiossa.
Porttila työskenteli vuosina 2004–2011 Ylellä. Vuonna 2011 hän siirtyi MTV:n urheilutoimitukseen. MTV:n kanavilla Porttila selosti muun muassa Jääkiekon MM-kisoja ja satunnaisesti Hiihdon maailmancupia Antero Mertarannan ollessa lomalla. Hän oli usein myös hiihdossa toimittajana.
2015 hän siirtyi takaisin Yle Urheiluun. Vuonna 2016 Porttila selosti Ylellä Jalkapallon EM-kilpailuissa, Yleisurheilun EM-kilpailuissa, Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja yleisurheilua Rion kesäolympialaisissa.
Hänen isänsä on urheilutoimittaja Jari Porttila.
Tahvo Kruus

Staffan (Tahvana, Tahvo) Kruus (29. joulukuuta 1862 Valkjärvi – 15. marraskuuta 1918 Terijoki) oli kivennapalainen maanviljelijä, maakauppias ja pankinjohtaja. Hän oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1900-luvun alussa.
Kruusin vanhemmat olivat lukkari Petter Kruus ja Anna Karhu. Kruus oli maanviljelijänä ja maakauppiaana Kivennavalla vuosina 1890–1918 ja vuonna 1918 hän toimi myös Kansallis-Osake-Pankin Terijoen konttorin hoitajana.
Kruus oli kansanedustajana 1909–1910 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Kivennavan kunnallislautakunnan esimiehenä ja hän kuului Uudenkirkon ja Kivennavan yhdistämistä Pietarin kuvernementtiin vastustaneeseen toimikuntaan 1910-luvun alkupuolella.
Tahvo Kruus oli naimisissa vuonna 1883 Anna Sirkiän (ent. Seppänen) kanssa. Hän meni uusiin naimisiin 1886 Maria Havian kanssa.
Lisbon (New Hampshire)

Lisbon on kaupunki Graftonin piirikunnassa, New Hampshiressa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku on 1 587 (2000). Lisbonissa pidetään vuosittaiset Lilac-festivaalit.
Kaupunki on tunnettu nykyisellä nimellään vuodesta 1824 lähtien.
Immanuel Kant: Elämä ja filosofia

Immanuel Kant: elämä ja filosofia on J. E. Salomaan teos, jonka WSOY on julkaissut vuonna 1960. Teksti on ilmestynyt uudestaan 1999 Salomaan teoksessa Immanuel Kant Kampus Kustannuksen julkaisusarjassa Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan julkaisuja 49. 
Salomaan Kant-kirja on edelleenkin laajin suomenkielinen kommentaari Kantista.
Teksasinkerttuli

Levinneisyys

Teksasinkerttulia tavataan pesivänä pienellä alueella Yhdysvaltain Texasissa ja talvehtivana Etelä-Meksikossa, Guatemalassa, El Salvadorissa, Nicaraguassa ja Hondurasissa. Lisäksi havaintoja on Costa Ricasta ja Panamasta. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen pesimäalue on hyvin pieni ja koska sen populaatio on nopeasti pienenemässä.

Elinympäristö

Teksasinkerttuli elää tammi-kataja-sekametsissä, ja se on riippuvainen Juniperus ashei-lajista, jonka kuorta se tarvitsee pesän rakentamiseen.

Elintavat

Teksasinkerttuli aloittaa pesän rakentamisen maaliskuun lopulla ja voi munia ennen toukokuun puoliväliä. Talvisin teksasinkerttuli elää useiden lajien muodostamissa sekaparvissa.
Jean Delannoy

Jean Delannoy (12. tammikuuta 1908 Noisy-le-Sec, Seine-Sain-Denis, Ranska – 18. kesäkuuta 2008 Guainville, Ranska) oli ranskalainen elokuvakäsikirjoittaja, leikkaaja, ohjaaja ja näyttelijä.
Delannoy syntyi perheeseen, jonka juuret olivat Ylä-Normandiassa. Hänen sukunsa oli hugenotteja. Hän aloitti esiintymisen mykkäelokuvissa opiskellessaan Pariisissa.
Delannoy pääsi myöhemmin leikkaamaan elokuvia. Hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1934. Hänelle myönnettiin 1946 Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen palmu elokuvasta Pastoraalisinfonia. 
Delannoy sai vuonna 1986 pitkän uransa johdosta kunnia-Césarin. Hän oli kahdesti, vuosina 1949 ja 1950, ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi, ja vuonna 1960 hänet asetettiin Bafta-ehdokkaaksi. Hän oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla 1973. Hän ohjasi uransa aikana nelisenkymmentä elokuvaa.
François Truffaut ryöpytti vuonna 1954 Delannoyta ja muita tunnustettuja ohjaajia elämälle vieraiden ja hedelmättömien elokuvien ohjaajiksi.