google/wiki40b huggingface dataset:
Young Girl, Dream Girl

Juoni

Elias, Iida, Janne, Sanni ja Tale lähtevät Jannen perheen huvilalle. Pian Lari saapuu huvilalle vaikka aikaisemmin ilmoitti ettei tulekaan. Lari näytti Iidalle ja Eliakselle viestiä jonka oli saanut "Eliakselta". Seuraava omituinen asia oli kun perheen taloudenhoitaja pyysi Sannia ja Iida kattamaan pöydän, pöytä oli jo katettu ja kaikki paitsi Iida istuivat pareittain. Tämän jälkeen Jannelta tuli Iidalle viesti jonka mukaan tämä halusi selvittää heidän asiansa. Iidan saapuessa, Janne vietti romanttista hetkeä Sannin kanssa poreammeella.
Tämän jälkeen internet- yhteys kaatui. He tarkkailivat valvontakameroiden monitoreja ja huomasivat huppupäisen hahmon kidnappaavan Sirkan. Seuraavana päivänä Iida löysi Sirkan sidottuna sängystään. Pian he huomasivat oven olevan lukossa ja yritettyään rikkoa ikkunan tuloksetta he ymmärsivät että joku pitää heitä vankina. Internet -yhteys kuitenkin alkoi yhtäkkiä toimia ja he kertoivat videopuhelun avulla Ulla Taalasmaalle tilanteestaan. Samalla he saivat selville Iidan kidnapanneen Pekka Toropan karanneen vankilasta.
Heidät lyötiin yhtäkkiä tajuttomiksi ja he heräsivät kellarissa. Sen jälkeen he saivat tietää että Pekka Toroppa oli ollut heidän ahdistelijansa. Taloudenhoitaja Sirkka tuli kellariin aseen kanssa ja paljasti olevansa Pekan äiti. Pekka jäi Iidan kanssa kahden puki hänet hääpukuun ja oli juuri sanomassa että hän sydämessään tietää Iidan rakastavan häntä ja haluavansa hänet. Silloin Janne ampui Pekan isänsä metsästysjousella. Nuoli lävisti Pekan sydämen, aiheuttaen Pekan kuoleman. He pääsivät turvallisesti Pihlajakadulle.
Vahakurjenmiekka

Levinneisyys

Vahakurjenmiekka kasvaa luonnonvaraisena Lähi-idässä: Israelissa, Libanonissa, Jordaniassa, Syyriassa ja Etelä-Turkissa.
Dan Ratushny

Ura

Ratushny pelasi Cornellin yliopistojoukkueessa vuoteen 1991 asti. Kauden 1991-92 hän edusti suurimmaksi osaksi myös Kanadan maajoukkuetta, mutta pelasi myös kaksi ottelua sveitsiläisessä EHC Oltenissa. Vuonna 1992 hän pelasi Albertvillen olympiakisoissa ja voitti hopeaa. Kaudella 1992-93 hän pelasi uransa ainoan NHL-ottelun Vancouver Canucksin riveissä ja sai siinä myös syöttöpisteen. Samalla kaudella hän voitti myös IHL:n mestaruuden, Turner Cupin.
Ratushny pelasi vuoteen 1999 asti IHL:ssä ja AHL:ssä, kunnes siirtyi kaudeksi 1999-00 Japaniin. Kaudella 2000-01 jääkiekon SM-liigajoukkue HPK hankki kesken kauden Ratushnyn riveihinsä. Hänet hankittiin joukkueeseen loukkaantumissuman aikana ja nousi liigan alivoimapelaajien eliittiin. Ratushny oli myös erinomainen luistelija.
HPK:n jälkeen Ratushny pelasi vielä kauden 2002-03 Isossa-Britanniassa ja hän lopetti uransa vuonna 2006 Ruotsin jääkiekon I-divisioonassa pelanneessa IK Panternissa.
Tieverkko

Tieverkko tarkoittaa teiden muodostamaa kokonaisuutta. Tieverkko yhdistää alueita toisiinsa, kuten kaupunkeja satamiin ja lentoasemiin. Suomessa tieverkko muodostuu valtion omistamista ja Liikenneviraston ylläpitämistä maanteistä, kuntien omistamista ja ylläpitämistä kaduista sekä yksityisten omistamista yksityisteistä. Katuverkko on eri asia kuin tieverkko.
Jean-Luc Lagarce

Jean-Luc Lagarce (14. helmikuuta 1957 Héricourt, Haute-Saône – 30. syyskuuta 1995 Pariisi) oli ranskalainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja ohjaaja. Hän on tällä hetkellä Ranskan esitetyin näytelmäkirjailija. Hänen näytelmiään on käännetty useille kielille. Suomeksi on ilmestynyt vain Reita Lounatvuoren käännös Ihan vain maailmanloppu alkuperäisteoksesta Juste la fin du monde. Tämä näytelmä on eräs Lagarcen esitetyimmistä teksteistä yhdessä näytelmän Le pays lointain (kaukainen maa) kanssa. Le pays lointain on laajennettu versio samasta aiheesta kuin Juste la fin du monde. Siinä mies saapuu lapsuudenkotiinsa pitkän ajan jälkeen kertomaan, että on vakavasti sairas ja tulee kuolemaan pian eikä kuitenkaan saa tätä sanottua. Lagarcen kirjoitustapa on omintakeinen, runollinen ja samaan aikaan humoristinen. Hänen henkilönsä yrittävät ikään kuin tarkentaa koko ajan sanottavaansa ja eksyvät samalla syvemmälle ja syvemmälle sanottavansa suohon.
Jean Luc Lagarce syntyi tavalliseen työläisperheeseen 14. helmikuuta 1957 Hericourtissa. Hän opiskeli filosofiaa Besançonissa ja perusti oman teatteriryhmänsä samaan kaupunkiin. Hän ohjasi aluksi muiden kirjailijoiden teoksia ja siirtyi sitten omiin teksteihinsä. Hänen näytelmänsä eivät saavuttaneet menestystä hänen elinaikanaan, ja ne tavallaan löydettiin uudelleen hänen kuolemansa jälkeen paljolti hänen työtoverinsa Francois Berreurin ansiosta, joka on julkaissut koko Lagarcen tuotannon Les solitaires intempestifs -kustantamossa, jonka hän perusti yhdessä Lagarcen kanssa vuonna 1992. Jean Luc Lagarce kuoli Pariisissa aidsiin vuonna 1995.
Vern Schuppan

Formula 1

Schuppan osallistui kolmeentoista F1-osakilpailuun kausilla 1972, 1974–1975 ja 1977. Schuppanin debyyttikisaviikonloppu oli Belgian GP 1972, mutta hän ei startannut kilpailuun. Parhaimmillaan F1-uralla Schuppan sijoittui seitsemänneksi Saksan GP:ssä 1977.MM-pisteitä Schuppan ei saavuttanut. Schuppan hylättiin kaksi kertaa.

Muut Formula -sarjat

Schuppan osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin. Hän voitti Macaon Grand Prix'n vuosina 1974 ja 1976. Indianapolis 500 -kilpailussa Schuppan ajoi viisi kertaa kausina 1976–1977, 1979 ja 1981–1982. Vuoden 1981 kilpailussa hän nousi sijoittui lopulta kolmanneksi.
 Kotimaassaan Schuppan osallistui useaan otteeseen Australian Formula 5000 -sarjaan 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Vuonna 1976 hän voitti Formula 5000 -sarjan.

Kestävyysajot

Schuppan osallistui useisiin kestävyysajoihin uransa aikana. Vuonna 1983 Le Mansin 24 tunnin ajoon, jonka hän voitti yhdessä Al Holbertin ja Hurley Halwoodin kanssa. Samana vuonna hän voitti All Japan Sports Prototype -sarjan mestaruuden.

Kunnianosoituksia

Schuppan modifioi katulaillisia urheiluautoja japanilaisella rahoituksella ja vuonna 1994 modifioitu Porsche 962 nimettiin Schuppan 962CR:ksi. Schuppan valittiin vuonna 2006 Club International des Anchiens Pilotes de Grand Prix F1 -klubiin Monacossa.
Bullvaleeni

Ominaisuudet ja valmistus

Huoneenlämpötilassa bullvaleeni on väritöntä kiteistä ainetta. Bullvaleenin huomattavin piirre on sille tapahtuvat Cope-toisiintumiset, jotka tekevät rakenteesta fluksionaalisen. Bullvaleenista tunnetaan 10!/3 eli 1 209 600 eri isomeeria, jotka toisiintuvat erittäin nopeasti. Toisiintuminen noudattaa 1. kertaluvun reaktiokinetiikkaa ja reaktion nopeusvakio on huoneenlämpötilassa 3 440 s⁻¹ ja aktivoitumisenergia on 12,6 kcal/mol. Fluksionaalisuudesta seuraa se, että kaikki yhdisteen hiili- ja vetyatomit ovat kemiallisesti samanlaisia ja esimerkiksi NMR-mittauksissa sekä hiilet että vedyt antavat vain yhden signaalin. Bullvaleenin reaktiot ovat tyypillisiä alkeeneille. Se reagoi muun muassa halogeenien kanssa additioreaktiolla ja vedytettäessä kaksoissidoksen pelkistyvät ja syklopropaanirengas aukeaa. Kuumennettaessa bullvaleenia noin 400 °C:n lämpötilaan se hajoaa naftaleeniksi ja vedyksi.
Bullvaleenia voidaan valmistaa lähtien syklo-oktatetraeenista. Syklo-oktatetraeeni dimerisoidaan kuumentamalla noin 76 °C:n lämpötilaan. Tästä dimeeristä lohkeaa bentseeniä ja muodostuu bullvaleenia säteilytettäessä sitä UV-valolla. Ensimmäisen kerran bullvaleenia valmisti Gerhard Schröder vuonna 1964 tällä tavoin. Toinen tapa on säteilyttää UV-valolla cis-9,10-dihydronaftaleenia.

Molekyylin nimi

Bullvaleenin olemassaolon ennustivat William von Eggers Doering ja Wolfgang Roth vuonna 1963. Nimen kerrotaan johtuvan Doeringin lempinimestä "Bull". Toisen tarinan mukaan nimen kerrotaan johtuvan rakennetta epäilleen tohtoriopiskelijan kutsuttua rakennetta hölynpölyksi (englanniksi bull).
Sergio Rico

Seurajoukkueura

Rico on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Sevilla Fútbol Clubin junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä seuran reservijoukkueessa hän teki vuonna 2011. 1. heinäkuuta 2013 hän solmi kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa.
14. syyskuuta 2014 Rico teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa ottelussa Getafea vastaan, kun joukkueen molemmat maalivahdit Beto ja Mariano Barbosa olivat loukkaantuneina. Ottelu päättyi Sevillan 2–0-voittoon.

Maajoukkueura

Rico teki debyyttinsä Espanjan maajoukkueessa 1. kesäkuuta 2016 Etelä-Koreaa vastaan.
Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö

Suomalaiset jäseneläintarhat

Suomalaisista eläintarhoista EAZA:n jäseniä ovat Korkeasaaren eläintarha, Ähtärin eläinpuisto ja Ranuan eläinpuisto.
Sonor

Sonor on saksalainen rumpumerkki.
Vuonna 1875 Johannes Link alkoi valmistaa sotilasrumpuja sekä rumpukalvoja. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin yritys oli laajentunut valmistamaan kaikkia lyömäsoittimia. Sonor rekisteröitiin tuotemerkiksi vuonna 1907. Johannes Linkin poika, Otto Link, jatkoi Sonor-rumpujen valmistusta toiseen maailmansotaan asti. Maailmansota jakoi Saksan, jolloin tehdas jäi Itä-Saksalle. Otto Linkin poika, Horst, loikkasi länteen ja perusti brittijoukoilta vuokrattuun parakkiin tehtaan, jossa hän alkoi valmistaa kalvoja.
Vanha tehdas jatkoi toimintaansa DDR:n hallinnon alaisena valmistaen Tacton-merkkisiä rumpuja. 1950-luvulla Sonor alkoi valmistaa muun muassa koulusoittimia, Orff-järjestelmän laajaa soitinvalikoimaa.
Nykyisin Sonor on noin kahdensadan työntekijän yritys. Vuoden 1991 alussa Sonor muuttui perheyrityksestä Hohner-yhtymän osaksi. Yritys ei peittele tuotteidensa kalleutta, vaan päinvastoin on mainonnassaan jopa viitannut itse siihen. Sonorin rumpusarjoja ovat Signature, Hilite, Sonorlite ja Force 3000-, 2000-, 100- ja 505-sarjat.
Tunnettuja Sonorin soittimia käyttäneitä muusikoita ovat tai ovat olleet muiden muassa Phil Rudd, Ingo Schwichtenberg, Nicko McBrain (siirtynyt Premier-merkkisiin rumpuihin josta 2016 siirtynyt takaisin Sonoreihin), Thomas Lang, Phil Taylor, Danny Carey, Mikkey Dee, Christoph Schneider ja Gavin Harrison.
Reaaliluku

Reaalilukujen havainnollinen määritelmä

Reaalilukujen joukko  koostuu rationaaliluvuista ja irrationaaliluvuista. Rationaaliluvuksi kutsutaan lukua, jonka desimaalikehitelmä on päättyvä tai päättymätön jaksollinen, ja irrationaaliluvuksi lukua, jonka desimaalikehitelmä on päättymätön ja jaksoton. Esimerkiksi  ja  ovat rationaalilukuja, ja 0,1010010001... ja  ja  ovat irrationaalilukuja. Reaaliluvut ja suoran pisteet vastaavat täysin toisiaan.
Vaikka tämä määritelmä kelpaa koulumatematiikkaan, se ei ole täsmällinen, koska nyt herää kysymys, mitä luku ja desimaalikehitelmä tarkoittavat. Siksi reaaliluvut määritellään nykymatematiikassa aivan toisesta lähtökohdasta.

Reaalilukujen aksiomaattinen määritelmä

Tarkastellaan abstraktia joukkoa , jossa on määritelty abstrakti yhteenlasku , abstrakti kertolasku  (missä piste jätetään usein kirjoittamatta) ja abstrakti järjestysrelaatio . Algebrallinen struktuuri  on täydellinen järjestetty kunta eli reaalilukujen kunta, jos sillä on seuraavassa mainitut algebralliset ominaisuudet, järjestysominaisuudet ja täydellisyysominaisuus.

Reaalilukujen konstruointi rationaaliluvuista

Kun rationaalilukujen joukko  oletetaan tunnetuksi, reaalilukujen joukko  voidaan konstruoida käyttämällä Dedekindin leikkauksia tai Cauchyn jonoja. Edellinen tapa tarkoittaa havainnollisesti, että reaaliluku määritellään sen kaikkien rationaalisten alalikiarvojen joukkona. Jälkimmäinen tarkoittaa havainnollisesti, että reaaliluku määritellään kaikkina mahdollisina sitä kohti suppenevina rationaalilukujonoina. 
Siis, kun  oletetaan tunnetuksi, reaalilukujen aksioomajärjestelmälle (A1)–(A9), (J1)–(J6), (T) voidaan muodostaa malli, joten reaaliluvut "ovat olemassa". Voidaan todistaa, että kaikki tämän aksioomajärjestelmän mallit ovat keskenään isomorfisia, mikä havainnollisesti tarkoittaa, että niiden matemaattinen rakenne on täysin sama ja ne eroavat toisistaan vain merkintöjen osalta.

Reaalilukujen joukon ylinumeroituvuus

Cantorin diagonaalimenetelmällä voidaan osoittaa, että reaalilukujen joukko on ylinumeroituva.
Judy Davis

Judy Davis (s. 23. huhtikuuta 1955) on australialainen näyttelijä. Hän syntyi katoliseen perheeseen Perthissä ja valmistui National Institute of Dramatic Artista vuonna 1977.
Davis meni vuonna 1984 naimisiin näyttelijä Colin Frielsin kanssa. Parilla on yhteiset lapset Jack ja Charlotte.
Davis on ollut kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hän voitti kaksi Baftaa vuonna 1981 ja on lisäksi saanut kolme Emmy-palkintoa sekä kaksi Golden Globea. Hänelle on myönnetty useita Australian Film Instituten palkintoja.
Punatuliperä

Levinneisyys

Punatuliperää tavataan luonnonvaraisena Australian pohjoisosissa sekä Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Venom (sarjakuvahahmo)

Sarjakuva

Hämähäkkimies sai Salattuina Sotina tunnetussa crossover-tarinassa uuden muukalaistekniikkaa hyödyntävän puvun. Tämä puku reagoi käyttäjän ajatuksiin, pystyi matkimaan siviilivaatteita ja muodosti loppumattomasti seittiä. 
Maahan palattuaan Hämähäkkimiehelle selvisi, että puku olikin tietoinen, elävä symbiootti, joka pyrki sulautumaan pysyvästi Hämähäkkimiehen kanssa. Herra Fantastisen avulla Hämähäkkimies onnistui irrottautumaan puvusta.
Myöhemmin puku yritti sulautua vielä viimeisen kerran Hämähäkkimiehen kanssa, mutta tämä yritys epäonnistui. Heikentyneenä puku liukui pois ja katosi, ilmeisesti kuolettavasti vahingoittuneena.
Samoihin aikoihin reportteri Eddie Brock oli kirjoittanut lukuisia artikkeleita Synninpäästäjänä tunnetusta mielipuolisesta murhaajasta. Hän seurasi väärää johtolankaa ja nimesi siten väärän henkilön murhaajaksi. Erehdys paljastui pian, kun Hämähäkkimies paljasti oikean syyllisen. 
Brock sai potkut ja hän päätti tappaa itsensä. Uskonnollisena katolilaisena hän meni pyytämään Jumalalta anteeksiantoa ennen tekoaan. Tällöin puku löysi Brockin ja sulautui epäonnistuneeseen toimittajaan. Yhdistyminen järkytti kumpaakin pahoin satutettua yksilöä. Uusi symbioottinen pari otti nimeksen Venom ja päätti kostaa Hämähäkkimiehelle. Eräässä vaiheessa Venomina toimi Mac Gargan, entinen Skorpioni mutta nykyään Flash Thompson toimii Venomina, käyttäen voimiaan hyvään.

The Amazing Spider-Man -elokuvat

Maaliskuussa 2012 Josh Trank osallistui neuvotteluihin uuden Venom-elokuvan ohjaamisesta. Joulukuussa 2013 Sony julkisti virallisesti Kuuden Koplaan ja Venomiin keskittyvät kaksi spin-off -elokuvaa, jotka sijoittuvat samaan jatkumoon The Amazing Spider-Man -elokuvasarjan kanssa, Alex Kurtzmanin sitoutuessa ohjaajaksi sekä Roberto Orcin ja Ed Solomonin kanssa myös käsikirjoittajaksi. Syyskuussa 2014 Kurtzman kertoi harkinneensa erilaisia versioita hahmosta. Elokuva peruttiin lopulta muiden spin-offien ohella, kun Sonyn allekirjoitti sopimuksen Hämähäkkimiehen elokuvaoikeuksien jakamisesta Marvel Studiosin kanssa.

Televisio

Eddie Brock (oikealta nimeltään: Edward Charles Brock) /Venom esiintyi useasti Hämähäkkimies-animaatiosarjassa, aluksi tietenkin Eddie Brockina ja myöhemmin Venomina. Eddie Brockin/Venomin ääninäyttelyn teki Hank Azaria.
Jaksot, jossa Eddie Brock/Venom esiintyivät:
1 "Liskojen yö", (Eddie Brock)
3 "Tappajarobotti", (Eddie Brock)
4 "Tappajarobottien paluu", (Eddie Brock)
7 "Avaruuden asukas 1/3", (Symbiootti, Eddie Brock)
8 "Avaruuden asukas 2/3", (Symbiootti, Eddie Brock, Venom)
9 "Avaruuden asukas 3/3", (Venom)
37 "Venomin paluu" (Venom)
38 "Carnage" (Venom)
40 "Menninkäissota" (Venom) (takauma)
Jaksossa 50 "Mary Janen etsintä", oli Mysterion rakentama Venomin robotti, joka sylki tulipalloja.
Demma Daba

Demma Daba (s. 18. tammikuuta 1989) on etiopialainen keskimatkojen juoksija.
Daba karsiutui Pekingin olympialaisissa ajallaan 3.37,78 1 500 metrin juoksun finaalista. Daba voitti samalla matkalla nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Bydgoszczissa 2008 pronssia. Afrikan mestaruuskilpailuissa hän oli kuudes.
Daban 1 500 metrin ennätys on 12. kesäkuuta 2010 New Yorkissa juostu 3.34,06 ja 3 000 metrin ennätys 19. toukokuuta 2007 Herrerassa juostu 7.42,63.
1-nitronaftaleeni

Ominaisuudet

1-nitronaftaleeni on huoneenlämpötilassa ulkomuodoltaan vaaleankeltaisia kiteitä. Yhdiste sublimoituu helposti noin 30–50 °C:n lämpötilassa ennen sulamistaan. 1-nitronaftaleeni on veteen liukenematon, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin.
1-nitronaftaleeni reagoi halogeenien kanssa, jolloin halogeeniatomi liittyy joko 5- tai 8-asemassa sijaitsevaan hiiliatomiin. Sulfonointi tapahtuu tyypillisesti 5-asemaan. Aine voidaan pelkistää 1-naftyyliamiiniksi raudan avulla suolahappoliuoksessa. Käyttämällä heikompia pelkistimiä voidaan 1-nitronaftaleeni pelkistää atso- tai hydratsojohdannaiseksi.
1-nitronaftaleeni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa ja silmiä. Aine on lakrymaattori eli aiheuttaa kyynelten muodostumista.

Valmistus ja käyttö

Tyypillisin tapa valmistaa 1-nitronaftaleenia on naftaleenin nitraus nitraushapon eli väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella 40–50 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on reaktion päätuote ja sivutuotteina voi muodostua 2-nitronaftaleenia sekä seos dinitronaftaleenin isomeereja. 1-nitronaftaleenin valmistamista fotokemiallisesti naftaleenista ja tetranitrometaanista on myös tutkittu.
Suurin osa valmistetusta 1-nitronaftaleenista pelkistetään 1-naftyyliamiiniksi. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös dinitronaftaleeni- ja sulfonihappojohdannaisia, joita voidaan käyttää väriteollisuudessa väriaineiden valmistukseen. Aikaisemmin ainetta on käytetty myös öljyissä lisäaineena ja räjähdysaineseoksissa.
Uskonnollinen humanismi

Uskonnollinen humanismi yhdistää uskonnolliset rituaalit humanistiseen elämänkatsomukseen.
Uskonnolliset humanistit ovat Yhdysvalloissa järjestäytyneet muun muassa Eettisen kulttuurin yhdistyksiin, jotka yhdessä muodostavat Amerikan eettisen liiton. Tämä liitto oli mukana perustamassa Kansainvälistä humanistista ja eettistä liittoa (IHEU) vuonna 1952. Perustavan kokouksen puheenjohtaja Julian Huxley, Unescon ensimmäinen pääjohtaja, oli tärkeä aatteellinen vaikuttaja Eettisen kulttuurin liikkeessä, vaikka liike syntyi vuosikymmeniä ennen hänen vaikutustaan. Huxleyn vuonna 1927 ensimmäisen kerran ilmestynyt kirja Religion without revelation (Uskonto ilman ilmoitusta) oli uskonnollisen humanismin keskeinen teos.
Edward L. Ericsonin mukaan uskonnolliset humanistit eivät usko jumalaan tai jumaliin, henkiin, aaveisiin, sielun kuolemattomuuteen, tuonpuoleiseen eivätkä minkäänlaisiin pelastusoppeihin. He rakentavat ihmiskunnan tulevaisuuden älyllisyyden, tieteen, henkisen vapauden, yksilön vastuun ja ihmisten yhteistoiminnan varaan.
Sekulaarit humanistit ovat esittäneet kysymyksen, miksi on syytä puhua uskonnollisesta humanismista tai humanismista uskontona ja mikä heidät erottaa sekulaarihumanisteista. Ericson sanoo kirjassaan The Humanist Way (1988), että hartaus, herkkyys, yhteenkuuluvuus ja pyhyyden ja luonnon kokeminen ihmisten, luonnon ja kaikkeuden kokonaisuuden edessä on uskontojen ja uskonnollisuuden ydin ja olennainen osa ihmisen mieltä. Se jää joka tapauksessa jäljelle, vaikka usko henkilölliseen jumalaan häviää.
Ericson väittää, että jos ihminen jättää herkkyyden, hartauden ja pyhyyden ulottuvuuden pois elämänkäsityksestään, seurauksena on helposti kovuus ja kylmyys. Mikäli yhteiskunnasta pyritään juurimaan pois uskonto, on Ericsonin mukaan seurauksena, että ihmiset hakevat näitä kokemuksia kirkon helmasta.
Uskonnollisille humanistit katsovat, että oman elämänkäsityksen keskeinen ilmentymä on moraalinen tekeminen ja toiminta.
Yhdysvaltojen humanistiliikkeeseen on kuulunut pitkäaikainen kiista siitä, pitäisikö humanismia kutsua uskonnoksi vai elämänkatsomukseksi (engl. philosophy). Jälkimmäisen asennoitumisen alkuunpanija oli Corliss Lamont monena painoksena ilmestyneellä kirjallaan The Philosophy of Humanism (1949), joka korosti sekulaaria humanismia. Paul Kurtz jatkoi samaa linjaa. Lamontin naturalistinen näkemys tulee esiin lainauksessa hänen kirjastaan:
”Inhimillisen elämän pääasiallinen tarkoitus on työskennellä ihmisen onnen hyväksi tässä maailmassa ja luonnon rajojen sisällä, joka luonto on hänen kotinsa.”
Hennig Brand

Hennig Brand (noin 1630, Hampuri – noin 1710) oli saksalainen kauppias ja alkemisti. Hän palveli upseerina kolmikymmenvuotinen sodan lopussa vuoteen 1648 asti. Hän meni naimisiin rikkaan lesken kanssa ja se teki mahdolliseksi hänen keskittymisensä alkemistisiin tutkimuksiin. Heillä oli yhdessä useampia lapsia. Myöhemmin hänen vaimonsa kuoli ja hän meni uusiin naimisiin toisen rikkaan lesken Margarethan kanssa. 
Hän löysi fosforin vuonna 1669. Brand haihdutti tynnyreissä virtsaa, keräsi pohjalle jääneen sakan pois, tislasi sen ja asetti jäljelle jääneen aineen tiivistymään kylmään vesiastiaan. Hän piti tuotantotavan salassa sen löysi omien tutkimustensa perusteella englantilainen kemisti Robert Boyle vuonna 1680 uudestaan. Virtsasta eristettiin fosforia vuoteen 1769 asti kunnes ruotsalainen kemisti Carl Wilhelm Scheele kehitti paremman ja tehokkaamman menetelmän fosforin eristämiseksi luista.
Pikku Koirajärvi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Haapaojan valuma-alueeseen (35.374) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,5 metriä mpy.
Ähtärin varikko

Ähtärin Varikko (lyhenne ÄHTV), entinen Ähtärin Asevarikko (ÄhtAseV), oli Puolustusvoimien itsenäinen varikko ja nykyinen Räjähdekeskuksen yksikkö Ähtärin Inhassa Etelä-Pohjanmaalla. Varikon päätehtävänä on hankkia, huoltaa, varastoida sekä jakaa räjähdemateriaalia. Varikko on nykyisin osa Puolustusvoimien Logistikkalaitokseen kuuluvaa Räjähdekeskusta tuotantotoiminnan ja 1. Logistiikkarykmenttiä varastoinnin osalta.

Organisaatio

Varikosta tuli vuoden 2008 alussa Haapajärven Asevarikon sekä Parkanon ja Keuruun Pioneerivarikon tavoin Räjähdelaitoksen osasto . Räjähdelaitoksen esikunta sijoittui Inhaan.
Vuoden 2013 alusta lukien varikko on ollut osa uutta Räjähdekeskusta.
Varikkoon kuuluu myös Palolammen varastoalue ja sen yhteydessä toimiva massaräjäytysalue ammusten tuhoamiseksi.

Historia

Varikko on perustettu 1.2.1940 nimellä Ampumatarvikevarikko 8 Ähtärin Inhan kylään, Myllymäelle menevän maantien ja Väliveden väliselle alueelle. Ensimmäisenä päällikkönä toimi sotilasvirkamies Arvo Rinta-Kanto

Tehtävät

Varikon ensimmäinen tehtävä oli ampumatarvikkeiden varastointi ja huoltaminen.
Sodan jälkeen varikko teki myös asehuoltoja. Asehuoltola lakkautettiin 1976 ja varikon päätehtäväksi tulivat ampumatarvikkeiden huoltaminen ja tuotantotehtävät. Puolustusvoimien tarvitsemat savut tehtiin Inhassa vuosina 1969–1973. Varikosta muodostui koulutusampumatarvikkeiden jakotoiminnasta vastaava yksikkö.
Vuonna 1966 varikon alueeseen liitettiin Palolammen varastoalue, jonka käyttöönoton jälkeen varikon varastointikapasiteetti kasvoi huomattavasti. Patruunoiden ja muiden pienräjähteiden hävittämistä varten rakennettiin varikolle hävittämislaitos 1980-luvulla.
Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen perustamisen 1993 jälkeen varikon päätehtäviksi muodostuivat edelleen koulutusampumatarvikkeiden jako joukoille, ampumatarvikkeiden huolto- ja tuotantotoiminta sekä räjähteiden hävittäminen.