google/wiki40b huggingface dataset:
Lopettaminen

Lopettaminen on toimenpide, jolla ihminen tappaa eläimen muutoin kuin metsästys- tai teurastustarkoituksessa.

Syitä

Yleensä lopetettava eläin on sairas tai vahingoittunut ja lopettaminen tapahtuu eläinsuojelusyistä.
Joissain tapauksissa myös terve eläin päätetään lopettaa, jos sen uskotaan aiheuttavan huomattavaa haittaa tai vaaratilanteita. Tällaisia ovat esimerkiksi toistuvasti pureva vihainen koira, jonka omistaja ei hallitse sitä turvallisesti, asuntokeskukseen tunkeutuva suurpeto tai hirviaitojen väliin eksynyt hirvi.

Lainsäädäntö Suomessa

Suomessa eläimen saa lopettaa vain asiaan perehtynyt henkilö. Lopettaminen voidaan suorittaa joko ampumalla aivoihin tai käyttämällä kaasua, joka aiheuttaa välittömän tajunnan menetyksen ja kuoleman, tai eläinlääkärissä tappavalla yliannoksella tarkoitukseen sopivaa lääkeainetta, kuten barbituraatteja.
Poliisilla on oikeus lopettaa eläin, joka aiheuttaa vaaraa tai huomattavia vahinkoja, tai jonka eloon jättäminen olisi eläinsuojelun kannalta julmaa.
Silvio Narizzano

Silvio Narizzano (8. helmikuuta 1927 Montréal, Québec – 26. heinäkuuta 2011) oli kanadalainen televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuvat Georgy Girl – keinoista paras (1966) ja Kirstullinen seteleitä (1970).
Narizzanolle myönnettiin vuonna 1966 Bafta-palkinto, ja hänellä oli myöhempiä ehdokkuuksia vuosina 1967, 1974 ja 1981. 
Narizzano oli vuonna 1966 ehdolla Berliinin Kultaisen karhun ja vuonna 1971 Cannesin Kultaisen palmun saajaksi.
François Mitterrand

Uran alkuvuodet

Mitterrand syntyi Jarnacissa Charentessa. Nuoruudessaan hän oli konservatiivi ja katolinen. Hänen poliittinen uransa alkoi liittymisellä äärinationalistiseen Croix de Feu -ryhmään.
Mitterrandilla oli oikeus- ja valtiotieteellinen koulutus.
Mitterrand palveli Ranskan armeijassa toisessa maailmansodassa. Hän joutui sotavangiksi vuonna 1940, mutta pakeni 1941. Hän työskenteli Vichyn hallituksen alaisuudessa. Myöhemmin hän toimi Ranskan vastarintaliikkeessä pitäen samaan aikaan virkaa saksalaismyönteisessä hallituksessa. Toisen maailmansodan jälkeen Mitterrand jatkoi poliittista uraansa liittyen keskustavasemmistolaiseen resistanssipuolueeseen, ja hänet valittiin kansalliskokoukseen edustamaan Nièvren departementtia vuonna 1946. Hänellä oli useita vastuutoimia, ja hän oli useita kertoja ministerinä Ranskan neljännen tasavallan aikana, mutta erosi 1957 Ranskan Algerian-politiikan vuoksi.

Kuolema

Mitterrand kuoli syöpään tammikuussa 1996. Eturauhassyövästä kärsinyt presidentti tiesi kuolemansa olevan lähellä ja järjesti elämänsä viimeisen juhla-aterian 31. joulukuuta 1995. Ateriaan kuului Ranskassa suurena herkkuna pidettyä, mutta ruuanvalmistuksessa laitonta peltosirkkua. Sirkku oli viimeinen ruokalaji, jonka hän söi ennen kuin kuoli viikkoa myöhemmin. Mitterrand haudattiin 11. tammikuuta 1996 synnyinkaupunkiinsa Jarnaciin.
Kuolemaa seurasi kohu, kun hänen entinen lääkärinsä Claude Gubler paljasti kirjassaan Le Grand Secret (”suuri salaisuus”), että Mitterrandista kirjoitettuja terveysraportteja oli vääristelty marraskuusta 1981
Kannabis Sierra Leonessa

Kannabis Sierra Leonessa on laitonta, mutta silti laaja-alaisesti viljeltyä ja käytettyä maassa. Sitä kuljetetaan naapurimaihin sekä Eurooppaan. Paikallinen termi kannabikselle on diamba.

Historia

Kannabiksen uskotaan olleen yleisesti viljeltyä Sierra Leonessa jo ennen kuin sen viljelyksestä tuli yleistä muualla Länsi-Afrikassa. Kätilöt käyttivät sitä anestesiana synnytyksen aikana ja kalastajat käyttivät sitä käsitelläkseen raskaita töitänsä. Sierraleonelaiset merimiehet sekä ahtaajat levittivät kannabista alueellisesti, johtaen sen leviämiseen Ghanaan sekä Gambiaan.
Kannabis kiellettiin Sierra Leonessa vuonna 1920 maan ollessa Britannian siirtomaana.
Reijo Ahtokari

Reijo Ahtokari (s. 26. elokuuta 1930 Lohja) on suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija.
Ahtokari valmistui filosofian maisteriksi 1972 Tampereen yliopistosta. Hän väitteli siellä tohtoriksi vuonna 2000, väitöskirjan nimenä oli Salat ja valat. Vapaamuurarit suomalaisessa yhteiskunnassa ja julkisuudessa 1756-1996.
Korpisjärvi (Virrat)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,3 metriä mpy.
Luisana Lopilato

Luisana Loreley Lopilato de la Torre (s. 18. toukokuuta 1987) on argentiinalainen näyttelijä, laulaja ja malli. Hän on esiintynyt useissa telenoveloissa, joiden joukossa ovat Chiquititas ja Rebelde Way.
Lopilato kuului Erreway-yhtyeeseen, josta hän kuitenkin lähti kolmen studioalbumin jälkeen.
Joonas Jääskeläinen

Seuraura

Jääskeläinen on Karhu-Kissojen kasvatti. Hän teki joukkueessa debyyttinsä miesten peleissä kaudella 1992–1993 I-divisioonassa, jossa Jääskeläinen pelasi seitsemän ottelua. Kausi 1993–1994 oli hänelle ensimmäinen kokonainen miesten sarjoissa ja varsinainen tulokaskausi I-divisioonassa. Jääskeläinen teki 19 runkosarjaottelussa tehot 8+5=13 ja hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaana. Jääskeläinen debytoi samalla kaudella myös SM-liigassa; hän pelasi Kiekko-Espoon riveissä kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Seuraava kausi 1994–1995 oli Jääskeläiselle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 50 runkosarjaottelussa tehot 11+6=17 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin.
Toisella kokonaisella SM-liigakaudellaan 1995–1996 Jääskeläinen oli 12 osumallaan Kiekko-Espoon toiseksi paras maalintekijä Ľubomír Kolníkin jälkeen. Kaudella 1996–1997 hän ylsi 22 osumallaan joukkueen sisäisessä maalipörssissä samalle sijalle Nils Ekmanin jälkeen. Kaudella 1997–1998 Jääskeläinen voitti Kiekko-Espoon sisäisen maalipörssin 19 osumallaan. Hänen nousujohteinen uransa alkoi kuitenkin hiipua joukkueen nimen vaihduttua Espoo Bluesiksi kaudeksi 1998–1999, jolloin hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 16 osumallaan. Viimeisellä Espoossa viettämällään kaudella 2000–2001 pettymykseksi osoittautunut Jääskeläinen teki runkosarjassa vain viisi maalia.
Kaudeksi 2001–2002 Jääskeläinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Hän nousi joukkueen ykkösketjuun, palasi takaisin SM-liigan parhaiden maalintekijöiden joukkoon ja teki liigan yhden kauden piste- ja maaliennätyksensä tehoilla 23+11=34. Jääskeläinen voitti Pelicansin sisäisen maalipörssin ja jakoi SM-liigan maalipörssin kahdeksannen sijan Bluesin Valeri Krykovin kanssa. Kausi 2002–2003 hänellä meni kuitenkin pilalle loukkaantumisten takia. Jääskeläinen pelasi vain 36 runkosarjaottelua ja hänen koko uransa oli lähellä loppua.
Jääskeläinen siirtyi kaudeksi 2003–2004 Elitserien-joukkue Leksands IF:ään. Hän kärsi kuitenkin taas loukkaantumisista ja pelasi vain 24 runkosarja- ja kaksi Kvalserien-ottelua. Joukkue putosi kauden päätteeksi Allsvenskaniin. Jääskeläinen lopetti uransa kevääseen 2004.

Maajoukkueura

Jääskeläinen pelasi yhteensä 27 A-maaottelua.
Mercedes-Benz SL-sarja (W107)

Mercedes-Benz W107 (1971–1989)

Mercedes-Benz W107 kehitettiin rinnakkain S-sarjan kanssa, joka tuli markkinoille vuotta myöhemmin. Akselistot otettiin E-sarjasta. Ensimmäisenä esiteltiin avomalli SL ja puoli vuotta myöhemmin tuli myös nelipaikkainen coupé-korinen SLC. Sen akseliväli oli SL:ää 36 millimetriä pidempi.
Ensimmäiset mallit olivat 200-hevosvoimaisella moottorilla varustetut 350 SL ja SLC. Keväällä 1973 tulivat 4,5-litraiset (225 hv) 450-mallit, jotka olivat olleet Yhdysvalloissa jo aiemmin myynnissä. Syksyllä 1974 esiteltiin 280:t, joiden 185-hevosvoimaista moottoria oli käytetty useissa muissa malleissa.
Syksyllä 1977 esiteltiin uudet 5,0-litraiset (240 hv) 450-mallit, joiden kevytmetallista valmistettu moottori oli 43 kiloa aikaisempaa kevyempi. Painoa kevennettiin myös alumiinisilla konepellillä, vanteilla ja takaluukulla.
Alkuvuodesta 1980 SL ja SLC saivat samat moottorit kuin uusi S-sarja. Mallivaihtoehdot olivat 280, 380 ja 500. ABS-jarruja alettiin tarjota lisävarusteina. Ulkoisesti uudet mallit tunnisti etuspoilerista. SLC:n valmistus päättyi vuonna 1981. 

SL sai vuonna 1985 jälleen uudet S-sarjasta peräisin olevat moottorit, joiden merkinnät olivat 300, 420 ja 500. Yhdysvalloissa tarjolla oli myös 560 SL. Jousitusgeometriaan ja sisustukseen tehtiin samaan aikaan uudistuksia.
HMS Marlborough (1912)

Palvelus

HMS Marlborough liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivaston (myöhemmin Suuren Laivaston) 1. Taistelulaivaviirikköön, jossa se palveli ensimmäisen maailmansodan. Alus osallistui 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taisteluun, jossa siihen osui torpedo juuri A-kattilahuoneen etupuolelle tappaen kaksi ja haavoittaen kahta miehistön jäsentä. Alus kykeni kuitenkin jatkamaan taistelua Suuren Laivaston mukana ja se onnistui jopa osumaan hieman myöhemmin saksalaiseen SMS Konigiin. Aluksen saaman vuodon aiheuttama vesimäärä aiheutti kuitenkin yön kuluessa kasvavia ongelmia, jolloin aluksen oli vetäydyttävä rajoitetulla nopeudella Tyneen telakalle. Alus oli korjattavana Tynessä kolme seuraavaa kuukautta.
HMS Marlborough liitettiin palvelukseen palattuaan Välimeren laivastoon ja se purjehti Venäjän sisällissodan aikana Mustallamerellä pelastaen saamiensa määräysten mukaisesti Yrjö V:n tädin Maria Fjodorovnan ja muita keisarillisen perheen jäseniä kuten suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš Romanovin ja ruhtinas Feliks Jusupovin.
HMS Marlborough palasi 1926 Atlantin laivastoon, kunnes se poistettiin palveluksesta 1929. Alus myytiin romutettavaksi kesäkuussa 1932.
Eilakaisla

Historia

Eilakaisla Oy:n perusti Eila Kaisla vuonna 1971. Yritys toimi alun perin nimellä Toimialapalvelu Eilakaisla Oy. Eila Kaisla oli aloittavan yrityksen ainoa työntekijä. Ensimmäinen työpaikkailmoitus ilmestyi Helsingin Sanomissa 7. maaliskuuta 1971. Yritys kasvoi nopeasti ja työllisti pian 120 henkeä kuussa. Vuonna 1984 Eila Kaisla valittiin vuoden yrittäjäksi Helsingissä, ja vuonna 1987 hänet sekä yritys palkittiin valtakunnallisella yrittäjäpalkinnolla. Vuonna 1988 yritys laajensi toimintaansa Espooseen ja sen pääkonttori siirtyi Helsingin keskustaan Aikataloon. Vuonna 1989 Eilakaisla laajensi toimintaansa Tampereelle.
Eila Kaisla kuoli vuonna 1991, jolloin yhtiön omistus siirtyi hänen pojilleen Aki ja Tom Kaislalle. Yrityksen toimitusjohtajaksi valittiin Juhani Luukkonen. Vuonna 1993 toimitusjohtajan pesti siirtyi Leena Martiskaiselle. Vuosina 1997–2007 Eilakaisla Oy laajeni franchising-ketjuna. Ensimmäinen franchising-yritys aloitti Oulussa vuonna 1997. Vuonna 2000 Suomen Franchising-Yhdistys ry valitsi Eilakaislan vuoden franchising-ketjuksi. Vuonna 2003 Leena Martiskainen siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi valittiin Riitta Ahlholm. Vuonna 2004 Tom Kaisla osti koko yrityksen osakekannan ja aloitti toimitusjohtajana.
Vuonna 2008 Eilakaisla uudisti strategiaansa ja luopui franchising-mallista. Viimeinen franchising-yrittäjä lopetti syksyllä 2013.

Palvelut

Eilakaisla Oy tarjoaa henkilöstövuokrausta toimisto-, taloushallinto-, myynti-, markkinointi-, tuotanto- ja it-aloilla. Henkilöstövuokrauksen lisäksi Eilakaisla Oy:n palveluihin kuuluvat suorarekrytoinnit, erilaiset palveluratkaisut, uudelleensijoituskoulutukset, konsultointi sekä SHL-soveltuvuusarvioinnit.
Eilakaisla maksaa vuosittain palkkaa yli 2 500 suomalaiselle ja on historiansa aikana ollut mukana yli 150 000 suomalaisen työuralla. Vuosina 2007–2014 Eilakaisla Oy arvioitiin Taloustutkimuksen teettämässä kyselyssä yleisarvosanaltaan toimialansa parhaaksi yritykseksi.
Eilakaisla lanseerasi vuonna 2018 päätelaiteriippumattoman Weople-rekrytointityökalun.
Paskolampi (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Sammalisen valuma-alueeseen (35.686) se kuuluu.
Ajax (Ontario)

Historia

Kaupunki sai alkunsa ennen toista maailmansotaa kun Defence Industries Limited (D.I.L.) vuonna 1941 rakensi alueelle tehtaan valmistamaan ammusten hylsyjä. Kaupunki muodostui rakennetun tehtaan ympärille. Vuoteen 1945 mennessä tehtaasta oli valmistunut 40 miljoonaa hylsyä, tehdas työllisti parhaimmillaan 9 000 henkeä. tehtaanjohto rakennutti myös oman vesilaitoksen, jätteenpuhdistuslaitoksen, koulun 600:lle oppilaalle, 50 km rautatietä ja 50 km yleisiä teitä. Tehdas työllisti työntekijöitä jotka saapuivat Ajaxiin ympäri maata.
22. kesäkuuta 1973 Ontarion hallinto yhdisti Ajaxin kaupunkiin Pickeringin kylän ja osia Pickeringin kaupungista. Tämä oli osa uuden Durhamin alueen kunnan perustamisjärjestelyä.
Jin Kazama

Tekken 3

15-vuotiaana Jin sai selville, että hän on Kazuya Mishiman poika. Samaan aikaan hänen äitinsä Jun Kazama kuoli. Jin harjoitteli isoisänsä Heihachi Mishiman kanssa joka päivä hänen äitinsä tappaneen Ogren voittaminen mielessään. Heihachi ei ollut vain Jinin isoisä, vaan myös hyvä opettaja. Neljän vuoden kuluttua, opittuaan Kazama-tyylisen Aikidon ja Mishima-tyylisen karaten, Jin lähti The King of Iron Fist Tournament 3 -turnaukseen.

Tekken 4

Australiassa sijaitseva Brisbanen kaupunki oli täynnä vanhoja ja uusia taloja. Yhdessä niistä oli pieni Dojo. Nuori mies, jonka kasvot olivat peitetty hupulla, harjoitteli siellä. Tämä mies oli Jin Kazama. Jin harjoitteli päivittäin toisenlaista Karate-tyyliä. Heihachin pettämisen jälkeen Jin on tiivistänyt kaiken itsestään, kuten Mishima-veripolvensa, taistelutyylinsä, sekä paholaisgeenin veressään. Entisen taistelutyylinsä laiminlyötyään Jin oppi toisentyyppisen karaten. Hänen tunteensa paloivat, päämääränään tuhota hänen isänsä Kazuya Mishiman ja isoisänsä Heihachi Mishiman veripolvi. Eräänä päivänä Jin kuuli huhuja neljännestä The King of Iron Fist Tournamentista. Epäilyksittä Jin osallistui turnaukseen.

Tekken 5

Voitettuaan Heihachi ja Kazuya Mishiman, Jin lähti lentoon ja jätti Hon Marun taakseen. Hän oli kuitenkin pahuuden kyllästämä ja menetti tajuntansa. Jin heräsi myöhemmin tuntemattomaan ääneen, ja näki ympärillään täysin tuhoutuneen metsän. Hänellä ei kuitenkaan ollut epäilystäkään, etteikö hän itse olisi todellisuudessa vastuussa tuhosta. Palatessaan kotikaupunkiinsa Yakushimaan, Jin näki painajaisia. Hän tunsi, että paholaisgeeni oli kasvamassa koko ajan suuremmaksi. ”On vain ajan kysymys, milloin paholaisgeeni on täysin vallannut minut”, Jin sanoo. Ollessaan suunnattomana, Jin lähti matkalle, jota vain kohtalo ohjaa...

Tekken 6

Päihitettyään isoisoisänsä Jinpachi Mishiman, Jinistä tuli uusi Mishima Zaibatsun johtaja. Hän tuotti kaaosta ja pisti monet kärsimään Tekken Forcen avulla erotakseen armeijavoimista, ja ottaakseen energianlähteet haltuunsa. Kun kaikki tämä tuli tehdyksi, Mishima Zaibatsu julisti kansainvälisen sodan niitä vastaan, jotka vastustivat heitä. Näytti siltä, että Mishima Zaibatsu valloittaisi koko maailman, kunnes Jinin organisaatiota alkoi vastustaa Kazuya Mishiman johtama G Corporation. Hän antoi Jinin nappaamisesta palkkion. Vaikka Jin melkein aavisti tämän, hän ilmoitti The King of Iron Fist Tournament 6:n avatuksi.

Perhe ja sukulaiset

Jin Kazama on Kazuya Mishiman ja Jun Kazaman poika. Asuka Kazaman oletetaan olevan Jinin serkku, eli Junin veljentytär. Jin jakaa isänsä Kazuyan ja isoisoisänsä Jinpachi Mishiman kanssa yliluonnollisen paholaisgeenin voiman, jonka vuoksi hän muuttuu joskus Devil Jiniksi, omaksi paholaismuodokseen. The King of Iron Fist Tournament 2:n jälkeen Jinin äiti Jun Kazama joutui Ogren hyökkäyksen kohteeksi, eikä Jin löytänyt äitiänsä mistään. Hän vannoi kostoa.
Language-ryhmä

Language-ryhmä eli kielirunouden koulukunta on Yhdysvalloissa syntynyt 1960-luvun lopulta ja 1970-luvun alusta lähtien vaikuttanut runouden koulukunta. Sen merkittäviä edustajia ovat Rae Armantout, Ron Silliman, Charles Bernstein, Lyn Hejinian, John Ashbery ja Bruce Andrews. Kriitikko Juha-Pekka Kilpiö laskee artikkelissaan koulukunnan ulkojäseneksi Steve McCafferyn
Ryhmä ei ole yhtenäinen koulukunta, ja eikä sillä ole selvää ohjelmaa eikä jäsenluetteloa. Sen runouden julkaisukanavia ovat olleet pienlehdet, erityisesti Bernstein ja Andrewsin vuosina 1978–1982 toimittama L=A=N=G=U=A=G=E. Viisi koulukunnan runoilijaa, Bruce Andrews, Charles Bernstein, Ray DiPalma, Ron Silliman ja McCaffery julkaisivat yhteiskokoelman Legend (1980). 
Koulukunnan keskeisiä tekstejä on Sillimanin essee ”Disappearance of the Word, Appearance of the World”. Runousuuntausta määrittelevä käsite on Kilpiön mukaan kielen materiaalisuus, joka viittaa kieleen ja runokeinoihin laajasti käsitettynä, niin että siihen kuuluvat äänteelliset ominaisuudet tai sellaiset fragmentaariset tekstit, joiden katkelmia ei voi liittää tunnistettavaan kontekstiin.
Svenolof Karlsson

Svenolof Karlsson (s. 28. joulukuuta 1953 Luoto) on kirjailija ja viestintäkonsultti. Hän toimii pääosin Suomessa ja Ruotsissa. Seitsemäntoista hänen kirjoistaan on ilmestynyt myös suomeksi.
Karlsson on kirjoittanut tai toimittanut viitisenkymmentä kirjaa, jotka ensi sijassa käsittelevät elinkeinoelämää, johtajuutta, teknologiakehitystä sekä seikkailuja vuorilla ja merillä. Karlssonin suku on keskiajalta lähtien viljellyt maata Purmossa, ja hän on useissa kirjoissa kuvannut maatalouden historiaa Pohjanmaalla. Toisena teemana Karlssonin kirjoissa kulkevat Suomen ja Ruotsin väliset kulttuurierot ja niiden rakentava tai ei-rakentava käyttö kulttuurien kohtaamisessa.
Karlsson on taustaltaan journalisti. Vuosina 1990–1996 hän työskenteli julkaisupäällikkönä ja toimittajana Pohjoismaiden neuvoston sihteeristöön kuuluvassa julkaisuyksikössä.
Svenolof Karlsson toimi Ruotsin kirjailijaliiton (Sveriges Författarförbundin) hallituksessa vuosina 2002–2009. Hän oli Finska Akademin puheenjohtaja v. 2002–2010. Finska Akademin on Ruotsissa toimivien suomalaistaustaisten henkilöiden aatteellinen yhdistys. Hän on toiminut Samfundet Sverige–Finlandin hallituksessa vuodesta 2013.
Karlsson julkaisi yhdessä Anders Lugnin kanssa v. 2009 kirjan Att förändra världen (Changing the world), joka kuvaa tieto- ja teleliikenteen pohjoismaisia menestystekijöitä. Keväällä 2011 Karlsson julkaisi teoksen The Pioneers Telian ja Soneran uraauurtavasta työstä. Vuonna 2013 ilmestyi hänen kirjansa Nörtit. Pohjalainen erikoisuus, jossa pohditaan, miksi niin monilla IT-uranuurtajilla on kytköksiä Pohjanmaalle.
Vuosina 2016 ja 2017 ilmestyi kaksiosainen Rani Plastista kertova teos, Kotiseuturakas maailmanmatkaaja 1-2, joka kuvaa laajasti muoviteollisuuden kasvua ja kehittymistä Pohjanmaalla.
Kaksi Svenolof Karlssonin kirjoista kuvailee poliitikkoa ja talouselämän toimijaa Christoffer Taxellia.
Hän työskenteli Dagens Industri-lehden energiatoimittajana vuosina 2013–2015.
Svenolof Karlssonille myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki v. 2017 ”Suomen ja Ruotsin välisen kulttuuriyhteistyön edistämiseksi tehdystä työstä”.
Alfre Woodard

Alfre Woodard (s. 8. marraskuuta 1952 Tulsa, Oklahoma) on Oscar-ehdokkaana ollut ja Emmyillä sekä Golden Globeilla palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä.

Elämä ja ura

Woodard opiskeli näyttämötaidetta Bostonin yliopistossa. Hän on vieraillut useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa sekä ollut ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 1983 elokuvasta Kultaiset hedelmät. Woodard asuu Santa Monicassa Kaliforniassa miehensä kirjailija Roderick Spencerin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Eteläranta

Eteläranta (ruots. Södra Kajen) on katu Kaartinkaupungissa, Helsingin keskustassa, Eteläsataman länsipuolella. Kadun varrella on Vanha kauppahalli sekä Hotelli Palace, jossa sijaitsevat Elinkeinoelämän keskusliiton toimitilat. Niihin viitataan usein kadunnimellä tai osoitteella (Eteläranta 10), etenkin työmarkkinakeskustelussa.
Rene Pauritsch

Rene Pauritsch ( s. 4. joulukuuta 1964) on entinen itävaltalainen jalkapalloilija ja nykyinen Liechtensteinin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Tehtävässään hän on ollut vuoden 2013 tammikuusta lähtien.
Amaro Pargo

Amaro Rodríguez Felipe y Tejera Machado joka tunnetaan paremmin nimellä Amaro Pargo (3. toukokuuta 1678, San Cristóbal de La Laguna, Tenerife – 14. lokakuuta 1747, San Cristóbal de La Laguna) oli espanjalainen laivakaappari ja kauppias.
Pierre Veyron

Pierre Veyron (1. lokakuuta 1903 – 1970) oli Grand Prix -kilpakuljettaja vuosina 1933 – 1953. Hänet muistetaan parhaiten vuoden 1939 voitostaan La Mansin 24 tunnin ajoissa ajaen Bugatti Type 57 -kilpa-autoa Jean-Pierre Wimillen kanssa. Bugatti Automobiles kunnioitti hänen muistoaan nimeämällä maailman tehokkaimman ja nopeimman auton Bugatti Veyronin hänen mukaansa.
NTV (Venäjä)

Historia: kritisoijasta vallanpitäjien kanavaksi

Televisiokanava NTV:n perusti oligarkki Vladimir Gusinski vuonna 1993. Gusinski sai houkuteltua kanavalleen aikansa parhaita journalisteja ja uutisankkureita, joiden kautta kanava nousi yhdeksi kriittisimmistä ja katsotuimmista televisiokanavista.
Vuoden 1999 duuman vaalien ja vuoden 2000 presidentinvaalien aikana NTV kritisoi Tšetšenian sotaa ja Vladimir Putinia. Tämä sai Venäjän poliittisen johdon Kremlin toimimaan. 8. toukokuuta 2000 veroviranomaiset tekivät ratsian televisioaseman tiloihin. Tästä alkoi prosessi, jonka seurauksena Gusinski pakotettiin 20. heinäkuuta myymään televisiokanava öljy- ja kaasukonserni Gazpromille.
Seuraavana vuonna erotettiin televisiokanava NTV:n johto. Samalla kanava lopetti Venäjän poliittisen johdon kritisoimisen. Osa toimittajista siirtyi Gusinkin perustamaan TV-6 -kanavaan, joka siihen asti oli toiminut ainoastaan viihdekanavana. Seuraavana vuonna venäläinen oikeus lakkautti tämän kanavan.
Ve (jumala)

Ve oli skandinaavisessa mytologiassa Borin ja Bestlan poika, Odinin ja Vilin veli. Hän tappoi Odinin ja Vilin kanssa Ymir-jättiläisen ja loi kosmoksen Ymirin ruhosta ja teki ensimmäisen miehen ja naisen (Askr ja Embla) veljiensä kanssa.  Ve antoi ihmisille tunteet, muodon ja puhetaidon. Hänen nimensä tarkoittaa luultavasti Pyhyys.
Joissakin taruissa ihmisten luojat ovatkin Odin, Lóðurr ja Hönir. On mahdollista, että Ve ja Hönir ovat eri henkilöitä, tai että he ovat saman jumalan kaksi eri nimeä. Völuspássa eli Näkijättären ennustuksessa kerrotaan, että Hönir oli jumalten pappi, joka käytti "verisauvoja" eli kykeni ennustamaan tulevaa. Kertomusten mukaan hän pakeni Vanaheimiin aasojen ja vaanien suuren taistelun jälkeen.
Wakaba (1906)

Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928. Alus on romutettu.
Karl-Marx-Hof

Karl-Marx-Hof on kunnallinen vuokra-asuntokompleksi Wienissä Heiligenstadtin kaupunginosassa.
Se on maailman pisin yhtenäinen asuinrakennus (n. 1,1 km) ja se sisältää 1 382 asuntoa. Se rakennettiin vuosina 1927–1930. Rakennusta on kunnostettu 1950-luvulla ja sekä vuosina 1989–1992. 
Rakennus on ollut monien elokuvien lavasteena, niistä tunnetuimpana Yöportieri.