google/wiki40b huggingface dataset:
Miina Äkkijyrkkä

Tausta

Äkkijyrkkä on käynyt Ypäjän Hevostalouskoulun 1965–1966 ja Maaningan karjanhoitokoulun 1967–1968, minkä jälkeen hän pääsi Suomen Taideakatemian Kouluun, josta valmistui 1973.

Taide

Nautaeläimet ovat Äkkijyrkän teosten yleisin aihe. Äkkijyrkkä on tehnyt muun muassa lehmäaiheisia veistoksia sekä peltirakennelmia. Vuonna 2007 hän teki Marimekolle tekstiilejä samasta aiheesta. Valtion kuvataidepalkinnon hän sai vuonna 2002.
Hänen taidettaan on myös julkaistu vuonna 2010 Suomen postimerkeissä.

Kyytöt

Taiteilijatyönsä lisäksi Äkkijyrkällä on ollut itäsuomalaista nautakarjaa eli kyyttöjä, ja hän on toiminut suomalaisen alkuperäiskarjan puolestapuhujana. Ensimmäisen lehmänsä hän hankki vuonna 1974, ja se esitti pääroolia Matti Kassilan elokuvassa Natalia. Kyytön hän osti vuonna 1976 kangasniemeläiseltä Pentti Sappiselta. Joulukuussa 1989 Äkkijyrkkä osti kiuruvetisen Helvi Tossavaisen kuolinpesältä neljä kyyttöä, jotka olisivat muutoin menneet teuraaksi.

Skatan tila

Äkkijyrkkä asui 1996–2010 Helsingin kaupungilta vuokraamallaan Vuosaaren Uutelan Skatan tilalla, jossa hän piti myös navettaa. Helsingin kaupunki irtisanoi vuokrasopimuksen Äkkijyrkän kanssa. Helsingin käräjäoikeus päätti 6.11.2008, että kaupungilla oli perustellut syyt irtisanoa tilan ja maa-alueiden vuokrasopimukset. Äkkijyrkkä määrättiin lähtemään tilalta vuoden 2008 loppuun mennessä. Hovioikeus on pitänyt voimassa käräjäoikeuden päätöksen. Osa tilalla asuneesta karjasta pantiin teuraaksi vuoden 2009 lopussa, ja niiden lihaa on mainostettu nimenomaan Äkkijyrkän kyyttöjen lihana.

Yksityiselämä

Äkkijyrkällä on kolme lasta.
Dogs (kappale)

Liveversiot

Yhtyeen vuoden 1974 konserteissa kappaleen lauloi kokonaisuudessaan David Gilmour. Gilmour soitti kaikki akustisetkin osuudet sähkökitaralla ja käytti riffiosuuksissa wah wah -pedaalia. Kitarasoolo-osuuksiin hän lisäsi paljon säröefektejä. Taustalla oli myös paljon Rick Wrightin syntetisaattoria.
Sisälacrosse

Sisälacrosse eli box lacrosse on erityisesti Pohjois-Amerikassa suositun lacrosse-pelin sisällä pelattava versio. Ottelussa kaksi kuuden pelaajan joukkuetta pelaa vastakkain usein jääkiekkokaukaloon rakennetulla kentällä. Pelin tarkoituksena on saada kumista valmistettu pallo pitkillä haaveilla syötöin ja kuljetuksin vastustajan maaliin. Sisälacrosse on erityisen suosittua Kanadassa ja Tšekissä.

Pelaajat, tarvikkeet ja tuomarit

Joukkue koostuu maalivahdista ja viidestä kenttäpelaajasta eli "juoksijasta". Juoksija on kuka tahansa muu pelaaja kuin maalivahti. Eli juoksija voi olla puolustaja tai hyökkääjä. Maalivahdin voi korvata yhdellä juoksijalla.
Pelaajan haavin tulee olla 1–1,2 metriä pitkä. Junioripeleissä käytetään lyhyempiä mailoja. Pelaajan tulee käyttää suojavarusteita, kuten kasvonsuojuksella varustettua kypärää, käsineitä ja käsi- ja olkatoppauksia.
Tyypillisessä pelissä on yhdestä kolmeen tuomaria. Useimmissa peleissä on kaksi tuomaria, joista toinen on päätuomari. National Lacrosse Leaguen otteluissa on kolme tuomaria.

Pelikenttä ja -aika

Sisälacrossea pelataan useimmiten jääkiekkokaukalossa. Pelikenttä voidan rakentaa jään päälle tai jää voidaan sulattaa pois. Yleensä kenttä on 55-61 metriä pitkä ja 24-27 metriä leveä. Maalit ovat perinteisesti olleet 1,2 metriä korkeita ja yhtä leveitä eli ne ovat pienempiä kuin ulkona pelattavassa lacrossessa.
Amerikkasten sääntöjen mukaan pelattavissa peleissä pelataan kolme 20 minuutin erää. National Lacrosse Leaguen peleissä taas pelataan neljä 15 minuutin erää. Pelin ollessa tasan varsinaisen peliajan jälkeen pelataan jatkoaika.

Pelin jatkaminen ja vaihdot

Jokaisen erän alussa ja maalin synnyttyä peliä aloitetaan uudelleen aloituksella. Jos pallo lentää pelialueen ulkopuolelle, joukkue jonka pelaajasta pallo ei mennyt yli jatkaa. Pelin aikana joukkueet saavat tehdä vaihtoja vapaasti. Vaihdon tulee tapahtua merkityllä alueella vaihtoaition kohdalla.

Rangaistukset

Saatuaan rangaistuksen pelaaja siirtyy rangaistusaitioon. Pienestä rikkeestä tuomitaan kahden minuutin jäähy. Näitä rikkeitä ovat mm. kampitus, sääntöjen vastaiset varusteet, liikaa pelaajia kentällä ja kiinni pitäminen. Pelaaja pääsee takaisin peliin ennen kahden minuutin täyttymistö, jos vastustaja tekee maalin ylivoimansa aikana. Pelissä voidaan tuomita myös viiden tai kymmenen minuutin jäähy.

Tappelut

Kuten useimmissa muissakin joukkuelajeissa, myös sisälacrossessa tappelut ovat sääntöjen vastaisia. Tappelusta seuraa viiden minuutin jäähy mikäli tappelun osapuolet eivät suostu lopettamaan tappelua.

Naiset

Sisälacrossea on pidetty usein miesten pelinä. Sisälacrossea pelanneet naiset ovat useimmiten pelanneet myös normaalia lacrossea. Kanadassa on tehty sarjoja naispuolisille pelaajille.
Kaudella 2003 Ginny Capicchioni pelasi National Lacrosse Leaguessa. Hän on ainoa nainen, joka on esiintynyt NLL:ssä.
Seleenihappo

Valmistus

Seleenihappoa tuotetaan hapettamalla seleenihapoketta kloorilla, kloorihapolla, vetyperoksidilla, otsonilla tai kaliumpermanganaatilla. Yhdistettä voidaan valmistaa myös sähkökemiallisesti elektrolysoimalla seleenihapokeliuosta (H₂SeO₃). Näin valmistettu seleenihappo sisältää kidevettä, joka voidaan poistaa kuivaamalla fosforipentoksidilla tai kuumentamalla vakuumissa.

Käyttö

Seleenihappoa käytetään lähinnä metallurgiassa. Sitä voidaan muun muassa lisätä kromipinnoituskylpyihin.
Pitkänokkabulbuli

Levinneisyys

Pitkänokkabulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa. Sen kannaksi arvioidaan 15 000–30 000 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen seurauksena, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Imagine (John Lennonin kappale)

Laulu

Laulussa Lennon kehottaa kuvittelemaan maailmaa, jossa ei ole taivasta, helvettiä, valtioita, uskontoja, ei mitään minkä puolesta tappaa tai kuolla, omaisuutta, ahneutta tai nälkää, vaan ihmisten veljeys ja maailman jakaminen. John Lennon kuvasi itse ”Imaginea” suklaakuorrutetuksi versioksi aikaisemmasta kappaleestaan ”Working Class Herosta”.
Kappaleen musiikkivideo on yksi tunnetuimpia 1970-luvun musiikkivideoita. Siinä John ja Yoko Ono kävelevät puutarhan läpi suureen valkoiseen taloon, jonka oven yläpuolella on teksti "This is not here". Sisällä Lennon soittaa valkoista flyygeliä ja laulaa katsoen kameraan: ”Imagine all the people, living life in peace”. Videossa myös valkoiseen pukeutunut Yoko Ono avaa ikkunoita täysin valkoisessa huoneessa ja istuutuu hänen viereensä. Lopussa Yoko katsoo Johniin ja kun John lopettaa soittamisen, he suutelevat.

Tunnettavuus

Lennon ja Ono käyttivät laulua monesti hyödykseen rauhankampanjoissaan, eikä se loppunut Lennonin kuoleman jälkeenkään. Yhdysvalloissa on New Yorkin keskuspuistoon tehty Johnille omistettu Imagine-ympyrä. Kappale äänestettiin Isossa-Britanniassa vuosituhannen vaihteessa kaikkien aikojen suosituimmaksi lauluksi.

Kritiikki

Monet uskovaiset loukkaantuivat laulun ateismista. Lennonin haaveilua omaisuuden jaosta kaikkien ihmisten kesken pidettiin varakkaan muusikon tekopyhyytenä.

Cover-versiot

Kappaleesta on myös tehty paljon cover-versioita. Ympäri maailmaa Imaginea ovat tulkinneet muun muassa Joan Baez, Madonna, Khaled, Guns N' Roses, The Shadows Connie Talbot, Emeli Sandé ja Neil Young. Khaledin versio on kuitenkin sanoituksiltaan osittain arabiankielinen.
Johann Carl Fuhlrott

Johann Carl Fuhlrott (31. joulukuuta 1803 Leinefelde, Saksa – 17. lokakuuta 1877 Elberfeld, nyk. Wuppertal) oli saksalainen luonnontieteilijä. Hän tajusi Neanderthalista luolasta kalkkikiveä kaivaneiden työmiesten vuonna 1856 löytämien luiden merkityksen. Hänen maineensa perustuu siihen, että hän arvioi niiden olevan aiemmin tuntemattoman ihmislajin luita. Kaivostyöläiset olivat luulleet luiden kuuluvan karhulle, mutta Fuhlrott huomasi, että ne poikkesivat tavallisista ihmisenluista ja näytti niitä Bonnin yliopiston professorille Hermann Schaaffhausenille. He julkistivat löydön yhdessä 1857. Heidän näkemyksiään ei aluksi hyväksytty, koska ne poikkesivat Raamatusta, eikä Darwin ollut vielä julkaissut ajatuksiaan evoluutiosta. Fuhlrottia ja Schaaffhausenia pidetään nyisin paleoantropologian perustajina, ja heidän löytönsä on nimetty Homo neanderthalensis -nimellä löytöpaikan kunniaksi.
Betty Eadie

Lapsuus ja elämä

Eadie syntyi Valentinen päivänä 1942 Nebraskassa Yhdysvalloissa. Hänen äitinsä on lakotaintiaaneihin kuuluva alkuperäisamerikkalainen ja hänen isänsä puolelta hän on skottilais–irlantilaista sukua. Eadie oli seitsemäs kymmenestä lapsesta. Hänen vanhempansa erosivat pian sen jälkeen kun hän meni St. Francisin intiaanien kouluun lähellä Rosebudin Sioux reservaattia. Koulu oli katollinen sisäoppilaitos ja siellä oli myös kuusi hänen sisaristaan. Hän lähti koulusta 15 vuotiaana ja meni naimisiin. Hän kuitenkin erosi hyvin pian miehestään vuonna 1957. Hän meni naimisiin uudestaan Joseph L. Eadien kanssa. Heillä on kahdeksan lasta yhdessä sekä lukuisia lasten lapsia.

Kuolemanrajakokemus

Vuonna 1973 marraskuussa Eadie meni rutiinileikkaukseen jonka jälkeen hän kertoo kuolleensa ja käyneensä kotonaan tarkistamassa että kaikki on hyvin. Hän palasi kuolemanrajakokemuksestaan fyysiseen ruumiiseensa. Myöhemmin hän kertoi ystävilleen ja tuttavilleen siitä. Hän kävi myös puhumassa saattohoidossa olevien syöpäpotilaiden kanssa kertoen näille kokemuksistaan. Isänsä kuoleman jälkeen hän alkoi kirjoittamaan kirjaa Embraced by the Light joka julkaistiin vuonna 1992. Kirjasta tuli myyntimenestys ja se pysy yli kaksi vuotta The New York Timesin Best Sellers - listalla. Kirjaa on käännetty useille kielille ja se on myös julkaistu suomeksi nimellä Valon syleilyssä.
Anders Nilsen

Anders Nilsen (s. 23. kesäkuuta 1988) on norjalainen muusikko ja koomikko, joka tunnetaan tanssimusiikista höystettynä huumorilla. Nilsenin tunnetuin kappale lienee vuonna 2014 julkaistu Salsa Tequila, jota pidetään kesän 2014 suurimpana eurooppalaisena kesähittinä. Salsa Tequila oli kaupallinen menestys muutamassa Euroopan maassa. Hänen ensimmäinen singlensä 20.000 julkaistiin vuonna 2013. Salsa Tequila sisältää yksittäisiä espanjan kielen sanoja. Nilsen sanoo kappaleessa kuitenkin, ettei osaa puhua espanjaa (no hablo español). Nilsenin isä Leif Nilsen on myös muusikko.
Paatsamasinisiipi

Koko ja ulkonäkö

Koiras on päältä kokonaan sininen ja siipiä reunustaa hyvin ohut musta juova. Naaraan siivet ovat yläpinnalta siniset, mutta etusiipien ulkoreunat ovat laajalti mustanruskeat, samoin takasiiven etureuna. Naaraalla takasiivissä erottuu lisäksi tummat reunatäplät. Siipiripset ovat molemmilla sukupuolilla valkoiset, siipisuonten kohdilta mustat. Siipien alapinta on hyvin vaalean sinertävänharmaa, tyvestä sinihärmäinen, eikä siipien alapintaa kirjovassa mustassa täplityksessä ole lainkaan punaista väriä. Mustilla täplillä ei ole valkoista reunusta. Toisen sukupolven yksilöillä siipien yläpinnan sinisen sävy on tummempi. Siipiväli 23–32 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Paatsamasinisiipi on levinnyt lähes koko Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan, Aasian pohjois- ja keskiosien kautta Japaniin sekä läpi Pohjois- ja Keski-Amerikan aina Panamaan saakka. Suomessa paatsamasinisiipi on lähes koko maassa yleinen sinisiipilaji, jonka esiintyminen noudattaa tarkoin toukan pääasiallisen ravintokasvin, korpipaatsaman, esiintymistä. Kuusamon–Rovaniemen seudun pohjoispuolella esiintyminen on hajanaista, mutta perhosia on tavattu Utsjoelta saakka.
Paatsamasinisiipi lentää useimmiten kahtena sukupolvena, mutta levinneisyysalueen pohjoisosissa toinen sukupolvi on osittainen tai voi puuttua. Suomessa se on lentoaikansa puolesta selvästi varhaisin sinisiipilaji, joka esiintyy keväällä ja alkukesästä sekä joskus harvoin toisena sukupolvena loppukesällä. Ensimmäisen sukupolven lento alkaa jo huhti–toukokuun vaihteessa ja jatkuu kesäkuulle, mahdollinen toinen sukupolvi on lennossa heinäkuulta syyskuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Lajia esiintyy eniten paatsamapensaiden läheisyydessä, mutta sen elinpiiriä voi olla myös esimerkiksi puutarhan herukkapensaiden ympäristö. Tyypillinen elinympäristö on metsä, pensaikko tai puutarha. Perhoset lentävät melko korkealla ja usein koiraat kerääntyvät yhteen jonkin tietyn pensaan luokse. Laji ei ole erityisen paikkauskollinen ja voi lentää pitempiäkin matkoja.
Naaras munii munat yksitellen. Toukat kuoriutuvat jo noin neljän päivän kuluttua ja toukkakehityskin kestää vain kolmisen viikkoa. Toukka on myrmekofiili, joka erittää muurahaisia kiinnostavaa eritettä ja saa ne näin suojelemaan ja hoitamaan toukkaa. Kotelo kiinnittyy kasvin lehteen silkkirihmalla. Jos kesän aikana syntyy toinen sukupolvi, kotelovaihe kestää noin kaksi viikkoa, muutoin laji talvehtii kotelona.
Ainakin keskisessä Euroopassa lajin esiintymismäärissä on viiden vuoden sykli, minkä aiheuttajaksi arvellaan hiukan eri vaiheella esiintyvää Listrodomus nycthemerus -loispistiäislajia.

Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen pääasiassa korpipaatsamaa (Rhamnus frangula) ja orapaatsamaa (Rhamnus cathartica). Sen on havaittu käyttävän myös ainakin kanervaa, musta- ja punaherukkaa, karviaista ja juolukkaa (Vaccinium uliginosum), etelämpänä myös muita puutarhakasveja.
Piikkiherne

Levinneisyys

Piikkiherne esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, läntisessä Keski-Euroopassa ja Lounais-Euroopassa. Muualla maailmassa se on laajalle levinnyt, haitallinen vieraslaji, esimerkiksi Pohjois-Amerikan länsi- ja koillisosissa (Kanada: Brittiläinen Kolumbia. USA: Havaiji, Kalifornia, Länsi-Virginia, Massachusetts, New York, Oregon, Pennsylvania, Virginia, Washington), Australiassa ja monilla valtamerten saarilla.
Erikoispsykologi

Erikoispsykologi on tiettyyn psykologian alaan erikoistunut psykologi. Hän on suorittanut kuusivuotisen psykologikoulutuksen lisäksi kolme- tai neljävuotisen jatkokoulutukseen tiettyyn alaan erikoistuen. Mahdolliset erikoistumisalat ovat lasten ja nuorten erikoispsykologi (aiemmin kehitys- ja kasvatuspsykologia), neuropsykologia, psykoterapia, kliininen terveyspsykologia sekä työ- ja organisaatiopsykologia.
Erikoispsykologiksi opiskellaan vuodesta 2016 alkaen maksullisessa yliopistollisessa erikoistumiskoulutuksessa. Koulutuksen kesto on kolme vuotta ja laajuus 70 opintopistettä. Erikoistumiskoulutus on ammatillista kehittymistä ja erikoistumista edistävää koulutusta korkeakoulututkinnon suorittaneille tai vastaavan osaamisen saavuttaneille. Erikoistumiskoulutus on uusi koulutusmuoto tutkintokoulutuksen ja täydennyskoulutuksen rinnalla.
Vuoteen 2015 asti aloittaneiden osalta erikoispsykologitutkinto on ammatillisesti painottunut tieteellinen jatkokoulutus, joka vahvistettiin ja vakiinnutettiin psykologian tutkintoasetuksessa vuonna 1996, mutta poistettiin erikoistumiskoulutusuudistuksen yhteydessä vuonna 2015. Aiempi koulutus johti psykologian lisensiaatin tutkintoon jollakin psykologian viidellä erikoisalalla.
Sekä lisensiaatintutkintoon johtava erikoispsykologikoulutus että erikoistumiskoulutukset tuottavat terveydenhuollon ammattihenkilöstöstä annetun lain (559/94) 6 §:n tarkoittaman erikoispätevyyden sillä erikoisalalla, jolla koulutus on suoritettu.

Erikoispsykologikoulutus lisensiaatin tutkintona

Vuonna 2015 järjestettiin viimeinen haku lisensiaatin tutkintoon johtavaan erikoispsykologikoulutukseen. Lisensiaattitutkintoa suorittamaan hyväksyneet voivat suorittaa koulutuksensa loppuun yliopistojen sallimissa rajoissa. 
Lisensiaattikoulutuksen laajuus on 120 op. Siitä ammatillisia erikoistumisopintoja on 65 op, kaikille aloille yhteisiä menetelmäopintoja 15 op ja lisensiaattitutkimus 40 op. Tutkinto on suunniteltu niin, että se voidaan suorittaa työn ohella noin neljässä vuodessa. 
Lisensiaattitutkinnoissa kaikkien erikoisalojen opinnot voitiin suorittaa kaikissa psykologian koulutusta antavissa Suomen yliopistoissa. Kunkin erikoisalan koulutukseen valitaan erillisen hakumenettelyn kautta 16-20 opiskelijaa parin vuoden välein.
Burgersdorp

Ilmasto

Burgersdorpissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin on leutoa ja kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 480 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 7 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 13 millimetriä.
Josef Bühler

Tohtori Josef Bühler (16. helmikuuta 1904 Bad Waldsee – 22. elokuuta 1948 Krakova) oli valtiosihteeri Puolan kenraalikuvernementissa Krakovassa toisen maailmansodan aikana.
Bühler syntyi Bad Waldseessa. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1933. Bühler työskenteli lakimiehenä yhdessä kollegansa tohtori Hans Frankin kanssa, joka oli Adolf Hitlerin asianajaja. Kansallissosialistisen puolueen päästyä valtaan Bühlerista tuli Saksan lakiakatemian presidentti.
Puolan offensiivin jälkeen syyskuussa 1939 Frankista tuli vallatun Puolan kenraalikuvernööri ja Bühler seurasi häntä Krakovaan ja sai valtiosihteerin viran. Hän sai kunnianosoituksena SS-Brigadeführerin arvon Reichsführer-SS Heinrich Himmleriltä tänä aikana.
Bühler otti osaa Wannseen konferenssiin 20. tammikuuta 1942 Frankin edustajana. Konfrenssin aikana, jossa keskusteltiin juutalaisia koskevasta lopullisesta ratkaisusta, hän vaati toisia kokoukseen osallistujia ratkaisemaan Puolan juutalaisongelman mahdollisimman nopeasti.
Sodan jälkeen Bühler tuomittiin kuolemaan Puolassa rikoksista ihmisyyttä vastaan. Hänet teloitettiin Krakovassa 1948.
Ái Vân

Ái Vân, (s. 1954, Hanoi, Vietnam) on vietnamilainen iskelmälaulaja, joka tunnettiin parhaiten kultakaudellaan, 1970–80-luvuilla. Ái Vân opiskeli musiikkia Hanoin konservatoriossa vuosina 1969–1978. Vuonna 1990 hän alkoi esiintyä Saksassa ja Yhdysvalloissa. Vasta vuonna 2002 hän palasi takaisin Vietnamiin.
Grant Gee

Grant Gee on englantilainen elokuvaohjaaja, joka asuu tällä hetkellä Brightonissa. Hän syntyi Plymouthissa ja opiskeli maantiedettä Oxfordissa ja Illinoisissa.
Hänet tunnetaan dokumentistaan Meeting People Is Easy (1999), joka kertoo brittiläisestä alternative rock -yhtyeestä Radioheadista. Dokumentti seurasi yhtyettä kiertueellaan kolmannen, erittäin suositun, albuminsa OK Computer (1997) jälkeen. Geen lapsi Alfie Gee syntyi elokuvan kuvaamisen aikana.
Yasuhiro Hato

Jalkapallomaajoukkue

Yasuhiro Hato edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2001-2002. Hän on osallistunut mm. Maanosaliittojen cupissa 2001.
All Hail, Liberia Hail

All Hail, Liberia, Hail! ("Tervehtikää kaikki Liberiaa, tervehtikää!") on Liberian kansallislaulu. Laulun sanoitti Daniel Bashiel Warner ja sen sävelsi Olmstead Luca. Vaikka Luca sävelsi laulun vasta 1860, julistettiin Warnerin runo kansallislauluksi jo maan itsenäistyessä 1847.
De Havilland Canada DHC-6 Twin Otter

DHC-6 Twin Otter on de Havilland Canadan valmistama 20-paikkainen 2-moottorinen potkuriturbiinikäyttöinen STOL-ominaisuuksilla varustettu lentokone. Konetyyppiä käytetään paljon sekä matkustaja-, rahti- että ambulanssikoneena. Konemalli on suosittu myös laskuvarjohyppääjien kuljetuksessa. Konemalli on varustettu kiinteällä kolmipyöräisellä laskutelineellä tai kellukkeilla.

Historia

Konemallin kehitys alkoi vuonna 1964 ja ensilento suoritettiin 20. toukokuuta 1965. Prototyyppikoneita (Series 1) valmistettiin kuusi kappaletta, jonka jälkeen alkoi varsinainen sarjatuotantokoneiden (Series 100) valmistus. Series 100 koneita valmistettiin 109 kappaletta. Vuonna 1968 konemallia muutettiin ja se sai nimityksen Series 200. Tällöin koneen STOL-ominaisuuksia parannettiin, pidennettyyn nokkaan sijoitettiin suurempi rahtitila ja takarahtitilan ovea suurennettiin. Series 200 -koneita valmistettiin 204 kappaletta.
Kaikki Series 1, -100 ja -200 -koneet varustettiin 550-hevosvoimaisilla Pratt & Whitney Canada PT6A-20 -moottoreilla.
Vuonna 1969 esiteltiin tehokkaammalla 680 hevosvoimaisella Pratt & Whitney Canada PT6A-27 -moottoreilla varustettu Series 300 -versio. Tehokkaamman moottorin myötä koneen suorituskyky ja kantavuus olivat parempia, kuin aiemmissa malleissa. Series 300 osoittautui menestyksekkäimmäksi malliksi ja niitä valmistettiin 641 kappaletta ennen kuin konemallin tuotanto päättyi vuonna 1988.

Uustuotanto

Kanadalainen Viking Air, joka on valmistanut varaosia de Havilland Canadan lentokoneisiin, osti Twin Otterin tuotanto-oikeudet Bombardierilta vuonna 2006 ja aloitti Twin Ottereiden tuotannon uudelleen. Perusrakenteet säilyivät samoina, joten tyyppisertifikaattia ei tarvinnut uusia. Koneen avioniikka modernisoitiin ja koneeseen tehtiin noin 120 pienempää muutosta. Moottoreina käytetään Pratt & Whitney Canadan PT6A-34/35 -moottoreita.

Käyttö

Konemallia toimitettiin tavallisen pyörällisen laskutelineen lisäksi sekä suksilla, että kellukkeilla varustettuna. Koska konemalli pystyi operoimaan lyhyiltä ja huonokuntoisilta kiitoteiltä, siitä tuli hyvin suosittu kone monilla syrjäseuduilla, kuten Kanadan pohjoisosissa ja Alaskassa. Näiden alueiden lisäksi konetta käytetään paljon myös Afrikassa, Australiassa, Etelämantereella, sekä monilla saariryhmillä.
Kaikkiaan 584 kaikista valmistetuista Twin Ottereista oli edelleen käytössä elokuussa 2006.
Luoteisalueen säännös

Luoteisalueen säännös (engl. Northwest Ordinance, virallisesti An Ordinance for the Government of the Territory of the United States, North-West of the River Ohio) oli Yhdysvalloissa vuonna 1787 annettu säädös, jolla perustettiin niin sanottu Luoteisterritorio Ohio- ja Mississippi-jokien sekä Suurten järvien väliin jäävälle alueelle. Säädös loi pohjan myöhemmille territorioiden perustamisille Yhdysvalloissa. Sitä pidetään ennen nykyisen perustuslain säätämistä toimineen konfederaation kongressin merkittävimpänä saavutuksena.
Yhdysvaltojen itsenäistymisen jälkeen kolmentoista siirtokunnan länsipuolisten alueiden kohtalo oli epäselvä. Useat osavaltiot, muun muassa New York ja Virginia tekivät niihin kohdistuvia aluevaatimuksia. Itsenäisyyssodan päätyttyä vuonna 1783 alueet liitettiin Yhdysvaltoihin, ja niiden hallintoa koskenut kysymys piti ratkaista jotenkin. Ensimmäinen Luoteisaluetta koskenut laki hyväksyttiin konfederaation kongressissa vuonna 1784 Thomas Jeffersonin luonnoksen pohjalta. Laki jakoi seudun joukoksi itsehallintoalueita, jotka saivat luvan lähettää yhden edustajan konfederaation kongressiin sitä mukaa kun niiden väkiluku ylittäisi 20 000 sekä luvan hakea osavaltion statusta kun niiden väkiluku saavuttaisi pienimmän olemassaolevan osavaltion koon. Sitä täydennettiin 1785 toisella lailla, joka määräsi alueet edelleen jaettaviksi nelikulmionmuotoisiin kaupunkikuntiin. Tämä jälkimmäinen laki muodosti pohjan Yhdysvaltain maanjakopolitiikalle aina vuonna 1862 säädettyyn Homestead Actiin saakka.
Vuoden 1787 Luoteisalueen säännös korvasi vuoden 1784 lain. Sen mukaan jokaisen hallintoalueen kuvernöörin ja tuomareiden nimitys kuuluisi kongressille siihen saakka, kunnes alueen äänestäjien määrä ylittäisi 5 000, jolloin se voisi saada territorion aseman ja muodostaa oman edustuksellisen hallinnon. Luoteisterritorio voitaisiin jakaa kolmesta viiteen territorioon, jotka saavutettuaan 60 000 asukkaan rajan voisivat edelleen hakea osavaltion asemaa. Lisäksi säännös takasi Luoteisalueen asukkaille kansalaisoikeudet ja kielsi orjuuden kokonaan sen alueella. Luoteisalueen säännöksen suurin merkitys oli siinä, että se loi käytännön, jonka mukaisesti liittovaltion uudet alueet saivat mahdollisuuden päästä automaattisesti tasavertaiseen asemaan vanhojen osavaltioiden kanssa. Tätä periaatetta sovellettiin myöhemmin Yhdysvaltojen laajentuessa aina Tyynenmeren rannikolle saakka.
Luoteisterritorion alueista muodostettiin myöhemmin Ohion, Indianan , Illinoisin, Michiganin ja Wisconsinin osavaltiot. Vuoden 1787 säännökseen sisältynyt orjuuden kieltäminen loi osaltaan pohjaa Yhdysvaltain myöhemmälle jakautumiselle niin sanottuihin vapaisiin ja orjavaltioihin, mikä puolestaan johti sisällissodan puhkeamiseen.