google/wiki40b huggingface dataset:
Sohyang

Kim So-hyang eli Sohyang (s. 5. huhtikuuta 1978) on eteläkorealainen laulaja jolla on sopraanon ääniala. Sohyang on tullut tunnetuksi lukuisista esiintymisistään televisiossa ja häntä pidetään teknisesti taitavana laulajana. Sohyang on opiskellut ranskan kieltä Kyunghee-yliopistossa. Sohyang on ääninäytellyt Disney-elokuva Moanan koreankielisessä versiossa.
Aleksi Käpy

Alfred Aleksi Käpy (vuoteen 1904 Alander, 21. heinäkuuta 1871 Kankaanpää – 5. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen Turun hovioikeuden presidentti ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Kävyn vanhemmat olivat nimismies Karl Johan Alfred Alander ja Eva Sofia Forsman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Porin yksityislyseosta ja suoritti yleisen oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1892. Käpy sai varatuomarin arvon 1895.
Käpy oli Halikon tuomiokunnan vt. tuomarina 1896–1897 ja hän toimi Turun hovioikeudessa suomen kielen kääntäjänä 1897–1901, notaarina 1903 ja asessorina 1903–1907. Hän oli Turun hovioikeuden kanslistina 1908–1909, senaatin oikeusosaston jäsenenä 1909–1912 ja Turun hovioikeuden presidenttinä 1912–1925. Viimeksi Käpy toimi Kansallis-Osake-Pankin pääkonttorin notariaattiosaston johtajana 1925–1933. 
Käpy oli kansanedustajana vuosina 1907–1909 Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän tuli valituksi eduskuntaan Suomen ensimmäisissä eduskuntavaaleissa vuonna 1907. Käpy siirtyi 5. lokakuuta 1909 senaatin oikeusosaston jäseneksi, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan tuli Iida Yrjö-Koskinen 19. lokakuuta 1909. 
Eduskunnassa Käpy oli jäsenenä lakivaliokunnassa, maatalousvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa, toimitusvaliokunnassa ja valtakunnanoikeudessa. Käpy toimi Turun suomalaisen säästöpankin johtokunnan, Turun suomalaisen säästöpankin isännistön, Turun suomalaisen yliopistoseuran hoitokunnan, Turun suomalaisen yliopistoseuran keskuskomitean ja Turun suomalainen kirjapaino ja sanomalehti oy:n johtokunnan puheenjohtajana. 
Aleksi Kävyn veli oli teollisuusneuvos ja rehtori Artturi Käpy.
Kääntöpöytä

Kääntöpöytä eli kääntötaso on keskusakselin ja ympyränmuotoisen kiskotuksen varaan sijoitettu, yleensä 360° kääntyvä silta, jonka päälle veturi voidaan ajaa ja sitten kääntää haluttuun suuntaan. Laivoissa (esim. S/S Viking) on käytetty autojen kääntöpöytiä.
Vaihtoehtoisesti kääntöpöytä on sama kuin pyöröpöytä (rotary table) eli jakopöytä eli indeksipöytä, metallityössä käytetty tarkkuuslaite. Sen avulla operaattori voi porata tai katkoa työkappaletta täsmälleen tasavälein kiinteän akselin suhteen. 
Veturien niin sanotun sektoritallin yhteydessä kääntötaso on välttämätön: sen avulla veturit voidaan jakaa omiin talleihinsa, jolloin riittää yksi tuloraide ja tallien omat raiteet, kun pöytä voidaan kääntää vuorotellen kunkin tallin kohdalle. 
Tavallisimmin pöytää käytetään veturin ympäri kääntöön, jotta keula saadaan ajosuuntaan. Pyörityskoneistot ovat pääosin sähkömekaanisia, joissakin paikoissa, mm. Hyvinkäällä ja Porvoossa, käsin pyöritettäviä vaihteiston avulla.
Joissain kääntöpöytien montuissa oli höyryllä toimiva lumensulatus.
Olavi Pesonen

Olavi Samuel Pesonen (8. huhtikuuta 1909 Helsinki – 11. marraskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, urkutaiteilija, musiikkikriitikko ja musiikkipedagogi.

Henkilöhistoria

Pesosen vanhemmat olivat kouluneuvos Matti Pesonen ja Ellen (Ella) Irene Malmberg ja puoliso vuodesta 1933 Sirkku Aune Margareta Lyytikäinen. Hän tuli ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Helsingin Kirkkomusiikkiopistosta Pesonen valmistui 1934 ja Sibelius-Akatemian urkudiplomin hän suoritti 1939. Pesonen toimi kansakoulun laulunopettajana Helsingissä vuodesta 1933, sävellyskonsertin hän piti 1936 ja urkukonsertin 1939. Hän toimi myös orkesterin- ja kuoronjohtajana ja musiikkikriitikkona, samoin kuin luottamustehtävissä Suomen musiikkielämässä.

Tuotanto

Pesosen ensimmäiset teokset edustivat kansallisromantiikkaa, mutta myöhemmin hänen sävelkielensä kehittyi kromaattisemmaksi ja etääntyi paikoitellen tonaalisuudesta. Pesonen käyttää runsaasti kontrapunktia. 1950–1960-luvulla Pesonen sävelsi lukuisten muiden tehtävien vuoksi melko vähän, mutta 1970-luvulla siirryttyään eläkkeelle hän saattoi jälleen paneutua enemmän säveltämiseen. Pesosen tuotannossa on runsaasti kuoro- ja yksinlauluja, joista merkittävimpiä ovat sekakuorosävellys Ajat eellehen menevät (1935) ja yksinlaulusarja Gott! Wirf mich nicht zu Deinen Steinen (1953). Hänen säveltäjäkuvaansa liitettiin lyyrisyys, uskonnollisuus ja vankat tekniset taidot. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, muita soitinteoksia sekä lukuisia vokaaliteoksia. Pesosen merkittävin sävellyksenopettaja oli Leevi Madetoja.
Pesonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1961.
Laitakarin saha

Sahayhdyskunta

Sahayhdyskunta rakentui ensin Laitakariin, mutta vuodesta 1897, kun uudistusten jälkeen työväen tarve lisääntyi, myös läheiselle Juurakon saarelle. Tavallinen työväki asutettiin pääasiassa Juurakkoon ja sahan johtajat ja työnjohtajat asuivat Laitakarissa. Koska lasten koulumatkat saaresta kaupungin kansakouluun Sauvosaaressa olivat pitkiä ja varsinkin kelirikkoaikana myös vaarallisia perusti Kemin kaupunki Laitakariin kaksiluokkaisen alakansakoulu 1901. Koulu laajennettiin neliluokkaiseksi 1906. Kuusiluokkaisena koulu toimi vuodet 1932-1952. Vaikka koulu tunnettiin aluksi Laitakarin kansakouluna ja vasta 1930-luvulla vakiintui nimeksi Juurakon koulu, toimi koulu koko aikansa Juurakon saaressa.
Campina Grande

Historia

Vuonna 1697 kapteeni Teodósio de Oliveira Lêdo ja ariúsintiaanit asettuivat asumaan alueelle, jota nykyään on Campina Grande. Vuonna 1790 asutus sai nimeksi Vila Nova da Rainha (Kuningattaren uusi kylä) ja sai kaupunkioikeudet.
Kulmapuolustaja

Kulmapuolustaja (engl. Cornerback, lyh. CB) on puolustuksen pelipaikka amerikkalaisessa jalkapallossa. Kulmapuolustajat muodostavat puolustuksen takakentän yhdessä takapuolustajien (engl. Safety) kanssa.
Kulmapuolustajat ovat puolustuksen nopeimpia pelaajia, joiden pääasiallisena tehtävänä on puolustaa laitahyökkääjiä vastaan. Puolustuksen suunnitelmasta riippuen tämä saattaa tarkoittaa mies-miestä vastaan puolustamista, jolloin kulmapuolustajalla on "oma mies" hyökkäyksen puolella, jota seurata tai aluepuolustusta, jolloin hänellä on jokin alue kentällä, jota hän puolustaa. Vaikka kulmapuolustajat ovatkin pääasiallisesti heittopuolustuksen erikoismiehiä, on heillä myös oma roolinsa juoksun puolustamisessa, varsinkin lähelle sivurajaa suuntautuvissa juoksupeleissä eli kiertopeleissä (engl. Sweep).

Kulmapuolustaja vs. laitahyökkääjä

Amerikkalainen jalkapallo on peli, jossa käydään lukuisia sisäisiä kaksinkamppailuja hyökkääjien ja puolustajien välillä. Yksi niistä on laitahyökkääjien ja kulmapuolustajien taistelu. Monesti joukkueen nopeimpien pelaajien väliset kamppailut saattavat joskus näyttää melko fyysisiltä, vaikkakin niitä säätelevät tiukat säännöt. Periaatteessa kummallakin pelaajalla on yhtäläinen oikeus tavoitella ilmassa olevaa palloa, joten kumpikaan ei saa kontaktia ottamalla estää tai häiritä toista ottamasta palloa kiinni. NFL:ssä laitahyökkääjän ja kulmapuolustajan välinen kontakti on rajoitettu alueelle, joka ulottuu viiden jaardin päähän aloituslinjasta, kun yliopistoissa ja IFAF maissa kontaktia saa olla niin kauan kuin pallo ei ole ilmassa. Ilmassa olevan pallon kiinniottotilanteessa tapahtuneet rikkeet tulkitaan yleensä syötön vastaanoton häirinnäksi, ja vaikka tilanne useimmiten tulkitaan puolustajan rikkeeksi, voidaan vastaanoton häirinnästä rangaista myös hyökkääjää. Tällöin laitahyökkääjä esimerkiksi työntää käsillään myös palloa tavoittelevaa kulmapuolustajaa päästäkseen itse parempaan kiinniottoasemaan.

Fyysiset edellytykset ja taidot

Kulmapuolustajat ovat joukkueidensa nopeimpia ja ketterimpiä pelaajia. Heidän tulee pysyä yhtä lailla nopeiden laitahyökkääjien vauhdissa välillä sivuttain tai jopa takaperin juosten. Reaktiokyky hyökkäyksen tekemisiin ja ymmärrys omasta puolustussysteemistä on niin ikään edellytys kulmapuolustajalle. Eräs kulmapuolustajien avaimista on pelinrakentajan liike ja katse, jotka antavat vihjeen hyökkäyspelistä: onko kyseessä heitto- vai juoksupeli. Taklaajina heidän tulee olla äärimmäisen varmoja, sillä he useimmiten kohtaavat hyökkääjään avokentällä, jossa hyökkääjällä on enemmän tilaa väistää puolustajia. Kulmapuolustaja saattaa joskus olla myös viimeinen puolustaja ennen maaliviivaa, jolloin epäonnistunut taklaus merkitsee vastustajan maalia.
Kivikkosirkku

Koko ja ulkonäkö

Muistuttaa suuresti lähisukulaisiaan peltosirkkua ja ruostekurkkusirkkua.

Levinneisyys

Laji esiintyy Itä-Turkista Länsi-Kiinaan ulottuvalla alueella. Kivikkosirkku talvehtii Intiassa ja sen lähiympäristössä. Laji tavattiin Suomessa ensimmäisen kerran Porissa 30.–31.10.2006. Kivikkosirkusta tuli Suomen 450. lintulaji BirdLife Suomen rariteettikomitean hyväksyttyä havainnon.
Kivikkosirkku on havaittu Euroopassa aiemmin viidesti ja Länsi-Euroopassa vain kerran, Alankomaissa lokakuussa 2004 .

Elinympäristö

Vuoristolaji, joka pesii vuorenrinteillä ja ylängöillä yli 2000m korkeudella.
Naton 5. artikla

Naton 5. artikla on Naton perustamissopimuksen artikla, joka määrittää jäsenvaltioiden velvoitteen puolustaa muita jäsenvaltioita. Sen mukaan aseellinen hyökkäys Euroopassa tai Pohjois-Amerikassa jotakin Naton jäsenvaltiota vastaan katsottaisiin hyökkäykseksi kaikkia liiton jäsenvaltioita vastaan. Naton 4. artikla määrää, että näistä velvoitteista maat neuvottelevat keskenään.
Viidennen artiklan perusteella koko puolustusliiton historiassa on myönnetty vain yksi turvallisuustakuu. Sen jäsenvaltiot myönsivät Yhdysvalloille vasta sen jälkeen, kun terrori-iskut 11. syyskuuta 2001 tuhosivat kaksi World Trade Centerin tornia sekä osan Pentagonia.
Artikla 5 ei kuitenkaan johtanut Nato-operaatioon. Yhdysvallat aloitti operaation al-Qaida -verkostoa vastaan Afganistanissa johtamansa 49 valtion koalition voimin.
Joulukuussa 2001 YK päätti perustaa ISAF (International Security Assistance Force) -rauhanturvaoperaation, joka alkoi tammikuussa 2002. YK luovutti ISAF:in johtovastuun Natolle 11.10.2003. Tämä ei liity Artiklaan 5.
Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat neuvotelleet Lissabonin sopimuksessa Naton 5. artiklaa velvoittavammasta turvallisuustakuusta, jossa maat sitoutuvat antamaan kaikkea käytettävissä olevaa apuaan toiselle Euroopan unionin jäsenvaltiolle. Lissabonin sopimus on ratifiointivaiheessaan allekirjoitettuna.
Hr. Ms. Abraham Crijnssen (F816)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1997 ja se myytiin Yhdistyneille arabiemiirikunnille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Abu Dhabi. Alus on poistettu palveluksesta ja siitä on tehty huvijahti.
Ankerias

Levinneisyys

Ankerias elää luonnostaan Atlantin itärannikolla Skandinaviasta Marokkoon, sekä Atlanttiin, Itämereen ja Välimereen laskevissa joissa, sekä muualla Euroopan rannikolla Vienanmerta myöten. Sitä on istutettu Aasiaan ja Etelä- ja Keski-Amerikkaan, mutta istukkaista ei ole muodostunut lisääntyviä kantoja.

Ravinto

Pian kuoriutumisensa jälkeen leptocephalus-toukka nauttii ensiateriansa ruskuaispussistaan. Sitten se siirtyy syömään mikroskooppisen pientä planktonia. Toden teolla ankerias alkaa kuitenkin syödä ja kasvaa vasta Euroopan makeissa vesissä. Petoja välttääkseen se aterioi yöllä. Suurehkot ankeriaat saalistavat äyriäisiä, hyönteisiä ja jopa toisia kaloja. Erityisesti ne pitävät kuolleista tai kuolevista eläimistä.
Éric Gélinas

Ura

Gélinas pelasi kaksi kautta QMJHL-joukkue Lewiston Maineiacs ja oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja 39 pisteellään. Hän pelasi vuonna 2009 CHL:n nuorten lupausten ottelussa. Gélinas pelasi QMJHL:ssä vielä puolitoista kautta Chicoutimi Saguenéensissä ja puolikkaan Saint John Sea Dogsissa. Hän voitti Sea Dogsissa Memorial Cupin joukkueen päihitettyä Mississauga St. Michael's Majorsin finaalissa.
Ammattilaisuransa Gélinas aloitti AHL:ssä. Hän pelasi kaudella 2011–2012 75 peliä ja oli AHL:n eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän oli myös Albany Devilsin paras pistemies puolustajista.
Seuraavan kauden 2012–2013 harjoituskaudella Gélinas loukkaantui kiekon osuessa häneen ja oli kaksi kuukautta sivussa. Hän pelasi 57 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja 22 pistettä.
23. huhtikuuta 2013 Gélinas kutsuttiin ylös New Jersey Devilsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä kauden viimeisessä kotiottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
Gélinas teki ensimmäisen maalinsa 24. lokakuuta 2013 Vancouver Canucksia vastaan.
Ville Hautala

Ville Veikko Hautala (s. 19. marraskuuta 1968 Lapua) on suomalainen yleisurheilija. Hän menestyi parhaiten estejuoksijana, mutta kilpaili myös keski- ja kestävyysmatkoilla sekä maastojuoksussa.
Hautala edusti Suomea estejuoksussa Barcelonan olympialaisissa 1992, Stuttgartin MM-kisoissa 1993, Helsingin EM-kisoissa 1994 ja Göteborgin MM-kisoissa 1995. 
Seuratasolla Hautala edusti Lapuan Virkiää ja Lahden Ahkeraa.  Oman juoksu-uransa jälkeen Ville Hautala on toiminut Lahden Ahkerassa valmennustehtävissä. 
Ville Hautalan lapset  Wilho, Walte ja Wäinö ovat juosseet ikäkausimestaruuskilpailuissa, sekä tytär Janna Kalevan kisoissa.
Meriliitäjä

Koko ja ulkonäkö

Meriliitäjä on noin 50 cm pitkä ja 950–1 200 g painava, koiras on hieman kookkaampi. Sen pää on harmaa, selkäpuoli ruskeanharmaa ja alapuoli valkeahko. Siiven ja pyrstön alapinnat ovat tummanharmaat. Nokka on harmahtava, keltakärkinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen

Meriliitäjä elää Etelämannerta ympäröivällä valtamerellä ja pesii alueen saariryhmillä, kuten Tristan da Cunhalla, Prince Edward ja Marion Islandsilla, Crozetsaarilla, Kerguelenilla, Campbell Islandilla ja Antipodisaarilla. Lajin maailman populaation koko on useita satojatuhansia pareja, mutta kanta on pienenemään päin.

Elinympäristö

Laji pesii saarien rantavalleilla ja kukkuloilla, pesimäajan ulkopuolella se elää valtamerillä.

Lisääntyminen

Meriliitäjät pesivät yhdyskunnittain. Linnut saapuvat pesimäpaikoille helmikuussa. Ne kaivavat pesäkolonsa maahan ja naaras munii yhden munan. Munintaa tapahtuu maaliskuun lopulta huhtikuulle. Haudonta kestää 55–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 130–163 päivän ikäisenä. Laji lisääntyy joka vuosi.

Ravinto

Meriliitäjät syövät mustekaloja, etupäässä kalmareita, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat ruokansa sekä sukeltamalla että meren pinnasta sieppaamalla. Ne seuraavat kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Walther GSP

Eri versiot

Ase on ns. vaihtokaliiperiase, joka Waltherin tapauksessa tarkoittaa sitä että osia vaihtamalla aseen kaliiperi on joko .22 LR tai .32 S&W Long. Aseen voi ostaa myös joko pelkällä .22 LR-sarjalla tai pelkällä .32 S&W-sarjalla varustettuna.
Aseesta on saatavilla myös tarkempi GSP Expert-versio, jossa on mm. pidempi piippu, säädettävä rekyylinvaimennin ja aseen piipun heilahtelua ja tärähtelyä vähentävä piippurakenne suuremman tarkkuuden saavuttamiseksi. Pidemmästä piipusta johtuen GSP Expert on myös hieman painavampi kuin perusversio. 
Expert-versiossa on myös nitrokarbonoitu lukko. Valmistajan mukaan tämä vähentää kitkaa ja lisää kestävyyttä.
Vaihtokaliiperiaseen merkittävin etu kahteen erilliseen aseeseen verrattuna on kahvan ja laukaisukoneiston asetusten säilyminen täysin samanlaisena ammuttaessa eri pistoolilajeja. Nykyiset Suomen Ampumaurheiluliiton säännöt mahdollistavat tämän.
Aseen voi tilata useilla erityyppisillä ja kokoisilla kahvoilla. Myös vasenkätisiä ja nuorille ampujille ja naisille sopivia pienempiä kahvoja valmistetaan.

Muuta

Suomalaisten aseen hallussapitolupaehtojen mukaisesti Walther GSP:hen täytyy olla omat hallussapitolupansa sekä perusaseelle että mahdolliselle vaihtosarjalle. Perusase vaatii aseen hallussapitoluvan ja vaihtosarja aseen osan hallussapitoluvan. Tämä johtuu siitä, että vaihtosarjan kaliiperi on toinen kuin perusaseessa. 
Aseeseen saa myös vaihtosarjan .22 Short-patruunoille, jolloin aseen mallimerkintä on Walther OSP.
Helena Allahwerdi

Helena Allahwerdi (o.s. Liikanen, s. 15. tammikuuta 1938 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori, joka tunnetaan kansainvälisyyskasvatuksen uranuurtajana Suomessa.
Allahwerdin kaksossisar on kasvatustieteilijä, professori emerita Pirkko Liikanen. Tytöt varttuivat Helsingin Kaisaniemenkadulla virkamiesisän ja ompelijaäidin tyttärinä, karjalaisevakoiden ympäröiminä. Tytöt pääsivät ylioppilaiksi 1956 Helsingin suomalaisesta yksityislyseosta, minkä jälkeen Helena Liikanen lähti au pairiksi Yhdysvaltoihin ja suoritti opintoja New Yorkin Columbian yliopistossa. Helsinkiin palattuaan hän valmistui vuonna 1962 humanististen tieteiden kandidaatiksi pääaineenaan englantilainen filologia ja vuonna 1969 valtiotieteiden kandidaatiksi pääaineenaan sosiologia. Vuonna 2001 hän väitteli tohtoriksi 63-vuotiaana aiheesta Kansainvälisyyskasvatuksen suositukset maailmankansalaisen kypsyyskokeeseen.
Helena Liikanen avioitui vuonna 1962 alun perin Irakin, sittemmin Itävallan kansalaisen, insinööri Munir Allahwerdin kanssa, joka oli työssä YK-tehtävissä. Heille syntyi 2 poikaa, joita äiti hoiti kouluikään saakka. Miehen työ vei perhettä moniin sotaakäyviin maihin, kunnes he asettuivat Suomeen 1970. Helena Allahwerdi sai työtä ensi kouluhallituksesta ja sitten Suomen YK-liitosta kansainvälisyyskasvatuksen sihteerinä 1972. Vuonna 2002 hänestä tuli Haaga Instituutin ja Helsingin kauppaoppilaitoksen kansainvälisten asioiden johtaja. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 72-vuotiaana vuonna 2010.
Helena Allahwerdille myönnettiin vuonna 1976 Noppa-työryhmän jäsenenä valtion tiedonjulkistamispalkinto. Vuonna 1971 aloitettu Noppa-hanke tähtäsi alle kouluikäisille lapsille suunnattujen tv-ohjelmien tuotantoon, tärkeimpänä tuloksenaan vuosina 1973–1981 lähetetty lastenohjelma Noppa. Työryhmässä oli mukana myös Allahwerdin kaksossisar, varhaiskasvatuksen professori Pirkko Liikanen sekä toimittajat Antero Ikonen, Sirppa Sivori-Asp ja Ulpu Tolonen. Helena Allahwerdi on toiminut monien lastenohjelmien käsikirjoittajana sekä lasten ja aikuisten koulutusmateriaalien laatijana ja julkaisujen toimittajana. Vuonna 1990 Allahwerdi sai Rauhankasvatusliiton rauhankasvatuspalkinnon.
Intian maahockeymaajoukkue

Intian maahockeymaajoukkue edustaa Intiaa maahockeyn maajoukkueturnauksissa.
Intia on yksi menestyneimmistä valtioista maahockeyssä. Se oli ensimmäinen Euroopan ulkopuolelta tullut valtio, joka liittyi Kansainväliseen maahockeyliittoon. Intia on voittanut kahdeksan olympialaisten kultamitalia. Se oli Amsterdamista 1928 Melbourneen 1956 voittamaton ottaen kuusi perättäistä olympiakultaa. Kaikkiaan Intia on voittanut kahdeksan kultamitalia olympialaisissa. Intialla on lisäksi yksi hopea ja kaksi pronssia.
26. helmikuuta 2012 Intian miesten maahockeymaajoukkue kelpuutettiin jälleen Lontoon kesäolympialaisissa mukaan kahdeksan vuoden tauon jälkeen.
Kelttimeri

Kelttimeri (engl. Celtic Sea, iiriksi An Mhuir Cheilteach,  kymriksi Y Môr Celtaidd, ransk. La Mer Celtique, suomeksi joskus myös Kelttienmeri) on merialue Atlantin valtameressä Irlannin etelärannikon edustalla. Se ulottuu idässä Pyhän Yrjön kanaaliin, Bristolin kanaaliin ja Englannin kanaaliin sekä Walesin, Cornwallin, Devonin ja Bretagnen rannikoihin. 
Aikaisemmin merialueella ei ollut nimeä, mutta kun alueelta alettiin etsiä öljyä, tuli tarve nimellekin. Öljynetsijät yrittivät keksiä mahdollisimman neutraalin nimen. Kelttiläinen perintö merta ympäröivillä alueilla kuten Irlannissa vaikutti nimeen ja E. W. L. Holt teki ensimmäisen kerran ehdotuksen nykyisestä nimestä vuonna 1921. Yhteiselle ja yleiselle nimitykselle oli tarve alueen yhteisen geologian ja hydrologian takia. Nimeä käytetään nykyään varsinkin öljyteollisuuden työntekijöiden ja kalastajien parissa. 
Eteläinen ja läntinen raja on vaikeampi määritellä kuin muut rajat. Tämän takia on ehdotettu, että raja kartoitettaisiin topografisesti, kansainvälinen merikartoitusjärjestö IHO käyttäisi luotausta siirtäessään rajaa edelleen etelämmäksi.
Whu Shu

Wu Shu (myös wushu tai whu shu) on itämainen itsepuolustus- ja kuntoilulaji. Sen alkuperä on Kiinasta, missä sana wushu tarkoittaa sotataitoa.  Wushun liikkeet ovat harmonisen kauniita ja joustavia. Aseet ovat suuri osa wushua.
Kiinassa on satoja erilaisia wushulajeja.
Wushua on yritetty saada olympialajiksi vuodesta 2002 alkaen. Hakemus hylättiin syyskuussa 2013.
Fritjof Capra

Fritjof Capra (s. 1. helmikuuta 1939, Wien) on itävaltalaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko, joka 1980-luvun kirjoituksissaan yritti yhdistää nykyaikaista fysiikkaa ja itämaista uskontoa. Capra on tutkinut hiukkasfysiikkaa ja systeemiteoriaa. Capra on sekä buddhalainen että katolinen kristitty. 
Hänen tunnetuimpia teoksiaan oli Fysiikka ja tao (1975), jossa hän pyrki vetämään yhtäläisyyksiä itämaisen ajattelun ja hiukkasfysiikan välille. Capra nojautui 1960-luvulla kehitettyyn ”kengännauhamallina” tunnettuun fysiikan hiukkaskuvaukseen, joka hylättiin pian keksimisensä jälkeen. Capra julisti, että ”länsimainen, mekanistinen” kuva luonnon peruspalikoista oli hylättävä. Hänen esittämistään ja niitä lähellä olevista opeista on käytetty nimitystä kvanttimystiikka.

Fysiikan ja taon yhdistämisen kritiikkiä

Capraa on kritisoitu hänen oman lausumansa pohjalta, jonka mukaan  fysiikka ei tarvitse mystisyyttä eikä mystisyys fysiikkaa, mutta ihminen tarvitsee molempia. Kriitikoiden mielestä mystinen kokemus selittyy psykologialla eikä kytkeydy fysiikkaan.
Vanhan ajan kiinalaiset ja intialaiset eivät tienneet nykyfysiikasta mitään. Joitain yhteisiä nimittäjiä fysiikan ja
muun maailman olioilla voi olla, esimerkiksi syntyminen ja katoaminen kuuluu kaikkeen olevaiseen tai suureen osaan olevaisesta.
Vuonna 1982 Capran lausuman mukaan fysiikan kehitys 1970-luvulla ja 1980-luvulla ei ollut kumonnut hänne teoriaansa. Capran mukaan myöskään yksi nykyfysiikan suurimmista läpimurroista, kvanttiväridynamiikka ei ollut onnistunut teoria.
Kielipolitiikka

Kielipolitiikka ("kiepo") on kielen tai kielten ja yhteiskunnan välisten suhteiden järjestämistä tietoisilla toimilla. Kielipolitiikan piiriin kuuluu muun muassa uhanalaisten kielten elvyttäminen sekä koulutuksen kielen valitseminen. Kielipoliittiset toimet voivat kohdistua myös kieleen itseensä. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi jonkin kielimuodon vakiinnuttaminen yleiskieleksi ja kielenhuolto.
Hackmaniitti

Hackmaniitti (Na₈Al₆Si₆O₂₄(Cl₂, S)) on rikkipitoinen sodaliittiryhmän mineraali, jota on Kuolan ja Kuusamon alkalikivilajeissa. Se on nimetty suomalaisen geologin Victor Hackmanin mukaan. Nimi on lainautunut myös ruotsiin ja sitä kautta englantiin (hackmanite), jossa se on esiintynyt ensimmäisen kerran 1905.
Mineraalin erikoisuus on, että se vaihtaa väriä auringonvalon osuessa siihen, mutta ominaisuus häviää kuumennettaessa.
Iris (mytologia)

Iris (muinaiskreikaksi Ἶρις) oli kreikkalaisessa mytologiassa sateenkaarten henkilöitymä ja jumalten viestinviejä. Niin kuin sateenkaari yhdistää maan ja taivaan, Iris yhdistää ihmiset ja jumalat. Hän matkustaa tuulen nopeudella maailman rajalta toiselle ja meren syvyyteen ja alamaailmaan.
Iris on Heran, jumalten kuningattaren, henkilökohtainen viestinviejä. Hän on Heran agentti Olympos-vuorelta kuolevaisten maailmaan. Iris kuvataan niin sateenkaarena kuin nuorena neitsyenä siivet olkapäillään.
Klassisessa taiteessa Iris-kuvauksiin liittyvät usein siivet, caduceus-sauva ja maljakko, joka kuvastaa kannua tai uurnaa, jossa on Styksin, manalan joen, vettä.
Hesiodoksen Jumalten synnyn mukaan Iris on Thaumaksen ja meren nymfi Elektran, joka on yksi okeanideista, tytär. Hänen sisariaan ovat harpyijat. Iris on naimisissa Zefyroksen, länsituulen jumalan, kanssa. Heidän poikansa on Pothos.