google/wiki40b huggingface dataset:
Urajärven kartano

Urajärven kartano on Päijät-Hämeessä Asikkalan Urajärvellä sijaitseva kartano. Kartanon vuonna 1806 rakennettu kaksikerroksinen päärakennus edustaa empiretyyliä, ja siihen on sisustettu suvun viimeisten edustajien, naimattomien sisarusten Lilly (1849–1917) ja Hugo (1851–1915) von Heidemanin koti 1900-luvun alun asussa. He testamenttasivat kotikartanonsa ylläpidettäväksi kartanomuseona. Kartanon yläkerta on ollut aina asumaton ja kylmillään. 
Rakennus toimii yhä kartanomuseona, joka vaalii lähes 250 vuotta aateliselle von Heideman -suvulle kuuluneen kartanon perinteitä. Urajärven kartanomuseo on yksi maamme vanhimmista kartanomuseoista, avattu vuonna 1928. Museo oli suljettuna 2008–2013 tutkimus- ja kunnostustöiden vuoksi ja avattiin uudelleen kesällä 2013. Museovirasto luopui museon pitämisestä 2016, jonka jälkeen opastustoimintaa on pitänyt Urajärven kartanon ystävät ry. Urajärven kartano on auki yleisölle toukokuusta syyskuuhun.
Pihapiirissä olevaan sivurakennukseen sisarukset perustivat museon jo elinaikanaan 1900-luvun alussa ja kutsuivat sitä ”muistojen hiljaiseksi taloksi”. Pihapiirissä on myös näköalapaikka Valhalla vuonna 1913 pystytetty puolikaaren muotoisine pylväikköineen. 
Urajärven kartano on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Historiaa

Urajärven kartano oli yksi viidestä maatilasta, jotka luutnantti Berent Möller otti viljelykseen saatuaan ne lahjoituksina vuonna 1649. Tila oli tuolloin kuuden manttaalin eli 10 700 hehtaarin kokoinen. Vuonna 1672 Möller myi kartanon everstiluutnantti Georg Heidemanille, jonka suvun hallussa kartano pysyi vuoteen 1917.
Kaikki seitsemän poikaansa menetettyään Georg Heideman adoptoi suvun toisesta haarasta Henrik Julius Heidemanin, jonka pojasta Henrik Jürgen (Georg) Heidemanista (k. 1748) alkaa suvun suomalainen haara. Hänen pojistaan vain Carl Christoffer sai lapsia, kaksi poikaa. Heistä nuorempi, Georg Henrik von Heideman ja hänen vaimonsa Sofia Helena Jandolin ottivat Urajärven asuttavakseen 1789. Kartanonherra sai maanviljelysneuvoksen arvon. Yksi hänen neljästä pojastaan, vänrikki Axel Fredrik von Heideman (1803–1867) oli seuraava Urajärven kartanonherra. Axelin ainoat lapset olivat Lilly ja Hugo, jotka asuivat kartanossa kahdestaan kuolemaansa asti. Lakitiedettä opiskellut Hugo edusti sukuaan säätyvaltiopäivillä ja kuului perustuslakivaliokuntaan, mutta antautui muuten runouden ja musiikin harrastamiselle. Lilly von Heideman toimi englannin kielen opettajana Heinolan ruotsalaisessa reaalikoulussa.
Sisarukset testamenttasivat kartanon Suomen muinaismuistoyhdistykselle, ja se avattiin yleisölle museona 1928. Taloustilanteensa vuoksi yhdistys vuokrasi 1950-luvulla kartanon suuren kivinavetan Helsingin yliopiston varastokirjastoksi. Kirjastoa laajennettiin ja sen oheen rakennettiin asuntoja  henkilökunnalle ja tutkijoille.
Vuonna 1986 Suomen Muinaismuistoyhdistys luovutti Urajärven kartanon Museovirastolle, joka päätti joulukuussa 2015 sulkea sen. Sulkemisen sijaan opastustoiminta siirtyi Urajärven kartanon ystävät ry:lle, joka on vastannut opastoiminnan hoitamisesta vuodesta 2016 lähtien.
Naskalivyömesikko

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan naskalivyömesikko on 15–16 cm. Lajin pää on musta. Silmä on väriltään punainen ja nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva. Rinta ja kurkku ovat linnulla väriltään valkoiset ja kurkussa on punaruskea läikkä. Vatsa ja selkä ovat naskalivyömesikolla vaalean punaruskeat. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta rinnan kuviointi on epäselvempi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Naskalivyömesikkoa tavataan Australian itärannikolla. Lajia tavataan alueelta, joka ulottuu Queenslandista rannikkoa pitkin Etelä-Australian itäosiin. Lisäksi lajia tavataan Tasmaniassa ja Kangaroo Islandilla . Linnun elinympäristöä ovat metsät, metsiköt ja nummet. Naskalivyömesikkoa voidaan tavata myös puistoissa ja puutarhoissa.

Ravinto

Naskalivyömesikon ravinto koostuu pääasiassa kukkien medestä ja hyönteisistä.  Muiden mesikoiden tavoin kielessä on harjamainen pää, joka sopii hyvin medellä ruokailuun.  Puutarhoissa laji imee muun muassa kamelioiden ja verenpisarojen mettä.  Mettä imiessään naskalivyömesikot voivat lentää paikallaan kolibrien tapaan.

Pesintä

Naskalivyömesikkojen pesimäkausi kestää elokuusta tammikuulle. Pesä on pieni ja kuppimainen ja rakennetaan tikuista, ruohosta ja puunkuoresta. Pesä sidotaan yhteen hämähäkinseitin ja eläinten karvojen avulla.  Naaras munii kahdesta kolmeen vaaleanpunertavaa munaa, joissa on punaisia tai kastanjanruskeita pilkkuja. Naaras hautoo yksin, mutta koiras auttaa ruokkimaan poikasia hyönteisravinnolla.
Ensihoitohenkilöstö

Ensihoitohenkilöstö on yleisnimitys lääketieteelliselle ammattiryhmälle, joka saapuu paikalle hoitamaan potilasta akuutin sairauden tai tapaturman kohdatessa.
Hoitolaitosten ulkopuolisessa ensihoidossa työskentelevän henkilöstön rooli on vuosien saatossa muuttunut pelkästä kyydin antajasta pitkälle viedyn hoidon antajaksi. Parhaimmillaan ensihoitohenkilöstö voi pelastaa ihmishengen tai pienentää syntyvien vaurioiden määrää. Ensihoitohenkilöstöllä tarkoitetaan ensihoidossa työskenteleviä ammattilaisia. Heidän lisäkseen ensihoitojärjestelmässä kentällä työskentelee vapaaehtoisia ja toimenpidepalkkaisia lähinnä ensivasteyksiköissä ensiauttajatasolla.

Pohjakoulutus

Ensihoidossa työskentelee palomiehiä, palomies-sairaankuljettajia, pelastajia, perushoitajia, lääkintävahtimestareita, lääkintävahtimestari-sairaankuljettajia, lähihoitajia, sairaanhoitajia sekä ensihoitaja AMK -koulutuksen hankkineita henkilöitä. Edelleen töissä on myös ns. pätevöitettyjä, jotka ovat pitkään alalla olleita ilman varsinaista tutkintoa. Lisäksi lähinnä lääkäriyksiköissä työskentelee lääkärin peruskoulutuksen omaavia ensihoitolääkäreinä, joista suurin osa on anestesia- ja tehohoitoon erikoistuvia tai erikoistuneita lääkäreitä. Osalla ensihoitolääkäreistä on vielä ensihoitolääketieteen erikoispätevyys.

Tasotestaukset

Nykyään perus- ja hoitotason henkilöstöltä vaaditaan tasotestausten suorittaminen määräajoin. Tasotestauksiin kuuluu teoreettinen testaus sekä hyväksytyn teoriatestin jälkeen tehtävä käytännön testaus. Sairaanhoitopiirit ylläpitävät yhteistä, valtakunnallista teoriakysymyspankkia, joka kattaa testit, erikseen sekä perustasolle että hoitotasolle. Testit tehdään valvottuina nettitentteinä. Perustasolla käytännön testauksesta toistaiseksi vastaavat kuntakohtaiset ensihoidon vastuulääkärit, hoitotasolla käytännön testauksen suorittaa sairaanhoitopiirin lääkärit.
Hyväksytyn testin perusteella annetaan hoitoluvat ja -velvoitteet. Testi on uusittava annetun ajan kuluttua, joka vaihtelee testimenestyksen mukaan puolesta vuodesta kolmeen vuoteen.
Virofagi

Virofagi on satelliittivirus, joka hidastaa tai heikentää toimivan toisen viruksen kopioitumista. Kuten muutkin satelliittivirukset, virofagi on riippuvainen toisen viruksen aikaansaamasta infektiosta.
Virofagien toimintaa on kuvattu lisääntyvässä määrin tieteellisessä kirjallisuudessa. On kuitenkin yhä kiistanalaista, tulisiko virofagit luokitella omaksi ryhmäkseen vai vain esimerkiksi satelliittiviruksista . Virofagien nimeä (latinan sanasta virus ('myrkky') ja kreikan verbistä φαγεῖν (fagein, 'syödä')) on pidetty jossakin määrin harhaanjohtavana, koska ne eivät varsinaisesti tunkeudu toisen viruksen sisään, vaan kilpailevat näiden kanssa lisääntymismekanismiin vaikuttamalla.
Ashram

Ashram on luostarin kaltainen meditaatiokeskus, jossa henkinen yhteisö, esimerkiksi jooganharjoittajat, kokoontuvat. Ashramissa on puitteet opetusten monipuoliselle soveltamiselle ja jatkuvalle yhdessä oppimiselle. Ashramin tehtävä on tarjota tukea ja kannustusta harjoittelulle.
Liminganlahden luontokeskus

Liminganlahden luontokeskus on Limingassa Liminganlahdella sijaitseva, vuonna 1998 avattu, luontokeskus. Rakennuksen suunnittelijoina toimivat Maija Niemelä ja Pentti Myllymäki. Rakennuksesta löytyy lintuteemainen pysyvä näyttely, kahvila-ravintola, kokous- ja näyttelytilat ja 30 hengen majoitustilat.
Alueella sijaitsee myös huhtikuussa vuonna 2012 valmistunut lintutorni, joka rakennettiin vuonna 1987 valmistuneen ja joulukuussa vuonna 2011 kaatuneen vanhan tornin paikalle. Vuosien 2011-2012 aikana luontokeskus laajennettiin luontomatkailun ja virkistyskäytön keskukseksi sekä osaksi Metsähallituksen valtakunnallista luontokeskusverkostoa.
Helmirintakipuaja

Levinneisyys

Helmirintakipuajaa tavataan Brasiliassa Amazonin altaan itäosissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sweet Movie – makea kaunotar

Juoni

Elokuva alkaa missikilpailun kaltaisella kisalla, jossa etsitään gynekologisin menetelmin täydellistä neitsyttä amerikkalaiselle maitomiljonäärille Mr. Kapitalille. Nöyryyttävän hääyön jälkeen kisan voittaja, Miss Kanada, lähetetään matkalaukussa Pariisiin, jossa tämä rakastelee latinolaulaja El Machon kanssa ja ajautuu omituiseen kommuuniin, joka harrastaa kopro- ja emetofiliaa. Elokuvan lopussa Miss Kanada esiintyy eroottisessa mainoksessa suklaalla kuorrutettuna.
Toinen tarina kertoo Potemkin-nimisen laivan kapteenista Annasta, joka rakastuu komeaan merimieheen ja rakastelee tämän kanssa sokeripedillä. Anna myös houkuttelee pikkupoikia seksiin laivan lastina olevilla makeisilla, kunnes poliisi löytää lasten kelluvia ruumiita. Elokuvan lopussa ruumiit alkavat kuitenkin herätä eloon.

Tuotanto

Francis Ford Coppola oli kiinnostunut Makavejevistä nähtyään tämän aiemman elokuvan WR – organismin mysteerit ja houkutteli tätä ohjaamaan elokuvan Ilmestyskirja. Nyt. Makavejev kieltäytyi ja ohjasi sen sijaan Sweet Movien.
Elokuvan piti alun perin koostua vain Miss Kanadan tarinasta, mutta hahmoa näytellyt Carole Laure jättäytyi pois tuotannosta jouduttuaan hyväilemään miehen penistä lähikuvassa. Tämän jälkeen ohjaaja Makavejev teki käsikirjoituksen uusiksi ja lisäsi toisen tarinan Annasta, jota näyttelee Anna Prucnal.

Vastaanotto

Sweet Movie aiheutti ympäri maailmaa skandaaleja ja sensuurin vaatimia leikkauksia, ja monissa maissa se on yhä kielletty. Suomessa se kiellettiin aluksi kokonaan hyvien tapojen vastaisena ja raaistavana, mutta sai lapsikohtauksen poiston jälkeen K-18-luokituksen. Kohua etenkin Puolassa lisäsi se, että mauttomien ja suorasukaisten näyteltyjen kohtausten lisäksi elokuvassa käytetään toisen maailmansodan aikaisen Katynin joukkomurhan puolalaisuhrien esiin kaivamista esittävää dokumenttimateriaalia. Puolan viranomaiset mitätöivät Anna Prucnalin passin niin, ettei hän päässyt palaamaan kotimaahansa vuosiin. Elokuvaa oli pitkään vaikea saada käsiinsä, mutta vuonna 2007 se julkaistiin Criterion Collection -sarjassa dvd:nä.
Sulo Santeri Salmensaari

Sulo Santeri Salmensaari, vuoteen 1904 Sundholm (10. marraskuuta 1874 Jyväskylä – 24. joulukuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos ja Suomen Vapaakirkon ensimmäinen johtaja.

Henkilöhistoria

Salmensaaren vanhemmat olivat puuseppä Heikki Sundholm ja Amanda Matilda Sandberg.   Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1900 oli Augusta Maria Hiltunen (k. 1922) ja toinen vuodesta 1928 Tyyne Liisa Thurman (k. 1966). Salmensaari tuli ylioppilaaksi 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi opettajana ja saarnaajana ja opiskeli lähetysopistossa Lontoossa. Suomen Vapaan Lähetyksen sihteerinä hän toimi vuoteen 1908. Käyrän kasvatuslaitoksen johtaja Salmensaari oli 1908–1912 ja Kotiniemen 1914–1918. Hän toimi Kouluhallituksen  lastensuojeluosastolla kouluneuvoksena 1918–1924. Sosiaaliministeriön lastensuojelun tarkastaja, ylitarkastaja ja lopuksi raittius- ja alkoholiasioiden osaston päällikkö Salmensaari oli 1924–1941. Hän oli Suomen Vapaakirkon esimies vuodesta 1923 aina vuoteen 1954 asti.
Suomen Davis Cup -joukkue

Historia

Ensimmäisen Davis Cup -maaottelunsa Suomi pelasi 4.–6. toukokuuta 1928 Jugoslaviaa vastaan. Zagrebissa pelatussa maaottelussa Suomi voitti Jugoslavian otteluin 4–1.
Suomi karsi ensimmäisen kerran maailmanlohkon paikasta vuonna 1990 maaottelussa Ruotsia vastaan. Ruotsi voitti kuitenkin kaikki viisi ottelua. Vuonna 1999 Suomi pelasi maailmanlohkon karsinnoissa Italiaa vastaan. Perjantain kaksinpeleissä Jarkko Nieminen hävisi Andrea Gaudenzille, mutta Ville Liukko voitti Davide Sanguinetin. Lauantain nelinpelin voittivat Tuomas Ketola ja Ville Liukko. Sunnuntain ensimmäisessä kaksinpelissä Ville Liukko oli jo yhden erävoiton päässä maailmanlohkon paikasta. Hän joutui kuitenkin taipumaan Andrea Gaudenzille lukemin 3–6, 7–6(5), 6–2, 1–6, 3–6. Viimeisessä kaksinpelissä Tuomas Ketola hävisi Davide Sanguinetille neljässä erässä. Kolmannen kerran Suomi karsi maailmanlohkon paikasta vuonna 2002 Alankomaita vastaan. Suomi hävisi karsintamaaottelun otteluin 1–4.

Nykyinen joukkue

Vuonna 2019 Suomi pelaa Eurooppa-Afrikan I-ryhmässä. Suomi kohtaa ensimmäiseksi Itävallan.
Submerged

Juoni

Chris Kody on entinen Yhdysvaltain armeijan komentaja, joka istuu vankilassa. Hänet vapautetaan suorittamaan tehtävää vanhojen sotilaidensa kanssa. Heidän tehtävänään on napata tutkija, joka on kehittänyt mielenhallintateknologiaa, jolla voi tehdä kenet tahansa murhaajaksi.
Jättikameleontti

Ulkonäkö ja koko

Jättikameleontti on kookas lisko, jolla on pitkä häntä. Koiraiden pituudeksi on mitattu 68,5 senttiä ja naaraiden 40 senttiä. Täysikasvuiset yksilöt painavat 400–500 grammaa ja vastakuoriutuneet poikaset 0,8 grammaa. Väri on varsin huomaamaton. Se vaihtelee ruskeasta vihreään ja siniseen, ja lisäksi on muutamia keltaisia, punaisia tai vihertäviä pilkkuja. Jättikameleontilla on pään ja niskan yli ulottuva suuri, litteä uloke mutta ei sarvia. Toisin kuin muut kameleonttinaaraat, jättikameleonttinaaraat ovat koiraita värikkäämpiä, tosin soidinaikaan koiraiden väri kirkastuu.

Levinneisyys ja elinympäristö

Jättikameleonttia tavataan Madagaskarilla. Etelä-Floridassa on lemmikkieläimistä muodostunut vieraslajikanta. Se voi selviytyä heikentyneessä elinympäristössä, maatalousmaasta ja ihmisasutuksesta, mutta sitä esiintyy myös kuivissa metsissä, savanneilla ja toisinaan trooppisissa sademetsissä.

Elintavat

Jättikameleontti on hidas liikkeissään. Se väijyy hyönteistä tai muuta saalista tarkkaan ennen kuin se pyydystää sen pitkällä, tahmealla kielellään. Selkärangattomien lisäksi jättikameleontti syö tiettyjen pensaiden hedelmiä sekä silloin tällöin pieniä lintuja ja matelijoita. Naaraat munivat noin 50 munaa maaperään tai karikkeeseen. Kameleontti puolustautuu käärmeitä ja lintuja vastaan täyttämällä ruumiinsa ilmalla, esittelemällä kylkeään saalistajalla ja avaamalla suunsa ammolleen. Se voi myös sihistä ja purra.
Aurillac

Aurillac on kaupunki ja kunta Ranskassa Auvergnen alueella. Se on Cantalin departementin pääkaupunki. Kunnan pinta-ala on 28,76 neliökilometriä, ja asukkaita siellä oli vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 29 477.
Jääpallon SM-sarjakausi 1990–1991

Suomen mestarit

OLS: Jukka Palinsaari, Esa Kurttila, Jarkko Soronen; Kalevi Immonen, Heikki Kontturi, Sakari Puotiniemi, Jarmo Anttila, Ilkka Alatalo, Pasi Keränen; Risto Kontturi, Miikka Koivisto, Jani Mahlakaarto, Jouni Vesterinen, Toni Rämet, Pekka Mäntynenä; Jouko Kämäräinen, Samuli Niskanen, Tuukka Tieksola, Kari Koivikko, Eero Helander. Valmentajat Juha Niemikorpi ja Pekka Karjala.
Jorma Pelkonen

Jorma Lauri Alfred Pelkonen (25. toukokuuta 1928 Iisalmi – 31. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli työtuomioistuimen presidentti 1983–1991.
Jovianus

Jovianus (lat. Flavius Claudius Varronianus Iovianus) (n. 332–17. helmikuuta 364) oli Rooman keisari vuosina 363–364. Edellinen keisari Julianus Apostata oli kuollut taistelussa Persian Sapor II:sta vastaan. Sotilaat huusivat Jovianuksen keisariksi. Jovianuksen oli pakko tehdä rauha epäedullisin ehdoin. Hän lähti tämän jälkeen kohti kotia. Jovianus oli kristitty, toisin kuin Julianus. Hän kuoli häkämyrkytykseen kahdeksan kuukauden valtakauden jälkeen, ennen kuin ehti palata Konstantinopoliin. Myös ylensyönti ja myrkylliset kalkkihöyryt on esitetty mahdollisina kuolinsyinä.
Aptoide

Historia

Aptoide sai alkunsa Paulo Trezentosin vuonna 2009 Caixa Mágica Summer Campissä tekemästä ehdotuksesta. Ehdotus hyväksyttiin ja myöhemmin tästä muodostui nykyinen Aptoide. Vuoden 2010 lopussa sovellus julkaistiin Bazaar Android -sivustolla. Bazaar Android antoi käyttäjille mahdollisuuden luoda omia sovelluskauppojaan. Elokuussa 2012 Aptoide- ja Bazaar Android -brändit yhdistettiin. Marraskuussa 2011 Aptoide rekisteröitiin Euroopassa. Vuonna 2013 Aptoide sai yhteensä 750.000 euron alkurahoituksen Portugal Venturesilta. Toukokuussa 2015 Aptoide ilmoitti aloittavansa toimintoja Aasiassa avaamalla toimiston Singaporessa.

Android-sovellukset

Aptoide-sovelluksen kautta voi suorittaa hakua, selailla sovelluksia sekä asentaa niitä Android-laitteisiin. Asentaakseen Aptoiden pitää käyttäjän ladata APK (asennustiedosto) viralliselta verkkosivustolta. Sovellusta ei löydy Google Play Storesta Google Play -jakelusopimuksen kilpailukieltolausekkeen johdosta. Tästä samasta syystä Amazon Appstore -sovellusta ei löydy Google Playstä. Aptoiden asennus vaatii käyttäjältä sovellusten asennuksen muistakin lähteistä kuin Play-kaupasta ("Tuntemattomat lähteet") Androidin asetuksista.
Asennuksen jälkeen käyttäjä voi lisätä sovellukseen Aptoiden oletuskaupan (Apps) lisäksi käyttäjät voivat lisätä sovellukseen kaikki muutkin haluamansa kaupat. Kun uusi kauppa on lisätty sovellukseen, Aptoide noutaa kaupassa olevien sovellusten luettelon ja tallentaa sen paikallisesti. Käyttäjä voi sitten selata sovelluksia tai hakea niitä verkon yli muista kaupoista. Kesäkuussa 2011 julkaistiin samalta kehittäjäryhmältä sisarsovellus Aptoide Uploader. Aptoide Uploader on Android-sovellus, jolla käyttäjät voivat lisätä sovelluksia omaan Aptoide-sovelluskauppaansa. Jos käyttäjä haluaa varmuuskopioida sovelluksensa yksityiseen sovelluskauppaan, voidaan se tehdä Aptoide Apps Backup -sovelluksella. Kaikki sovellukset tallennetaan käyttäjän omaan kauppaan.

Käyttöliittymät

Android-sovelluksen ja kaupan välinen yhteys muodostetaan XML-tiedoston (info.xml) avulla. Tämä tiedosto listaa kaupan sovellukset sekä perustiedot kaikista sovelluksista. Info.xml on avoin tiedosto ja tarkemmat tiedot on mahdollista tarvittaessa saada.
Esimerkki info.xml-tiedoston sisällöstä:
<apklst><version>5</version>
<repository>
<basepath>http://mirror.apk10.aptoide.com/apks/10/aptoide-f63c6f2461f65f32b6d144d6d2ff982e/aptoidedev/</basepath>
<appscount>1</appscount>
... </repository>
<package>
<name>Aptoide</name>
...
</package>
Käytössä on myös kaksi muuta XML-tiedostoa: extra.xml ja stats.xml.
Extra.xml sisältää sovellusten lisätietoja ja täydet kuvaukset. Stats.xml sisältää latausmäärät sekä tykkäykset saatavissa olevista sovelluksista.
Syömishäiriöliitto

Syömishäiriöliitto eli SYLI ry on suomalainen syömishäiriöistä kärsiville ja heidän omaisilleen tukea tarjoava liitto. Sen keskustoimisto sijaitsee Turussa.
Syömishäiriöliitto perustettiin 17. huhtikuuta 2004 Suomen syömishäiriöperheiden tuki ry:n seuraajaksi.
Rahjan satamarata

Radan perusedellytykset

Nykyisin Rahjan satama toimii ympärivuotisena linkkinä rekka- ja laivaliikenteen siirtokuormauspisteenä. Ylivieska–Rahja-radan tarvetta on arvioitu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.
Rahjan satamarata toimisi myös suorana linkkinä Iisalmen–Ylivieskan radalta, ja mahdollisesti siirtäisi osan Iisalmi–Kajaani-alueen Rahjaan suuntautuvasta liikenteestä rautateille.
Luka Peruzović

Pelaajaura

Peruzović aloitti ammattilaisuransa Hajduk Splitissa vuonna 1969, jossa hän pelasi aina vuoteen 1980 asti yli 400 ottelun verran, saavuttaen neljä Jugoslavian mestaruutta. 1980 Peruzović siirtyi belgialaiseen Anderlechtiin, jossa hän voitti muun muassa Belgian mestaruuden lisäksi UEFA Cupin vuonna 1983. Peruzović palasi kuuden vuoden jälkeen takaisin kotimaahansa ja entiseen seuraansa Hajduk Splitiin, jossa hän lopetti pelaajauransa kauteen 1987–1988.

Valmentajaura

Valmentamisen Peruzović aloitti vuonna 1990 toimittuaan hetken aikaa pitkään pelaaja urallaan edustamaansa Hajduk Splitia. Sittemmin hän matkasi Belgiaan, jossa Peruzović niin ikään valmensi pelaaja urallaan edustamaansa Anderlechtin Belgian mestariksi kaudella 1992–1993. Kauden päätyttyä hän valmensi vielä Genkiä ennen siirtymistään Marseillen valmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi saatuaan potkut kesken kauden. Sittemmin Peruzović valmensi joukkueita hetken aikaa muun muassa Turkissa, uudelleen Belgiassa kunnes sai valmentaa qatarilaista Al-Saddia kokonaisen kauden verran. Tuloksena oli myös Qatarin mestaruus.
Kesällä 2005 hänet nimitettiin Bahrainin maajoukkueen päävalmentajaksi vuoden 2006 MM-kisoja varten. Se oli myös lähellä MM-kisapaikkaa, mutta hävisi jatkokarsintaottelunsa Trinidad ja Tobagon maajoukkueelle maalein 2–1.
Lokakuussa 2009 Peruzović nimitettiin tunisialaisen CS Sfaxienin päävalmentajaksi. Toukokuussa 2010 hän erosi tehtävästään.
Huhtikuussa 2011 Peruzovićista tuli belgialaisseura R. Charleroin päävalmentaja, kun Belgian liigakautta oli jäljellä vain yksi kierros.  Pesti kesti vain yhden ottelun ja kauden jälkeen hän teki tilaa Jos Daerdenille.
Edmund Stoiber

Edmund Stoiber O.Q. (28. syyskuuta 1941) on saksalainen poliitikko. Hän toimi Baijerin osavaltion pääministerinä 1993–2007 ja CSUn puheenjohtajana 1999–2007. Liittopäivävaaleissa 2002 hän oli Saksan kristillisdemokraattisen unionin liittokansleriehdokas. Kampanjan alkupuolella hän johti mielipidetiedusteluissa, mutta hävisi vaalit Gerhard Schröderille.
Stoiber on kotoisin Rosenheimin alueelta Baijerista. Hän on koulutukseltaan juristi ja työskenteli ennen politiikkaan siirtymistään Regensburgin yliopistossa. Hän pääsi Baijerin osavaltioparlamenttiin 1974.
Tarja Koskelo

Tarja Vappu Helena Koskelo (s. 23. huhtikuuta 1961 Tyrvää) on suomalainen yleisurheilija, jonka aktiiviura oli 1970- ja 1980-luvuilla. Koskelo sai uransa aikana SM-kilpailuista kaikkiaan 23 mitalia pikajuoksussa ja pituushypyssä. Pituushypyssä hän oli ulkoratojen Suomen mestari vuonna 1981 ja sisäratojen kaksinkertainen mestari vuosina 1981 ja 1982. Ulkoradoilta hänellä on myös kaksi SM-kisojen pronssimitalia, toinen 100 metrin juoksusta ja toinen pituushypystä. Koskelon ennätys pituushypyssä on 611 vuodelta 1981.
Leppäkosken paperitehdas

Leppäkosken tehtaat (paperitehdas ja sellutehdas) eli Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag oli Harlun kunnassa Laatokan Karjalassa toiminut sellu- ja paperitehdas. Tehdas tunnetaan myös nimellä Harlun tehtaat. Tehtaan toiminta alkoi vuonna 1893, kun Waldemar von Frenckell osti Läskelänjoen Leppäkosken ja perusti sinne puuhiomon. Hiomoon lisättiin vuonna 1899 paperikone. 
Vuonna 1920 yhtiö osti Kotkan Hovinsaaren sellutehtaan. Vuonna 1927 käynnistyi sulfiittisellutehdas Leppäkoskella. Tuotanto vuonna 1912 oli 7 500 t puumassaa ja 7 000 t paperia. Työntekijöitä oli 300. Lisäksi 1920 ostettu Hovinsaari tuotti 10 000 t sellua vuodessa. Vuonna 1924 yhtiö ajautui taloudellisiin vaikeuksiin mittavien investointien seurauksena. Hovinsaaren tehdas myytiin vuonna 1927 Lohjan Selluloosalle ja Leppäkoski fuusioitiin vuonna 1929 Läskelä Bruks Ab-yhtiöön. Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat ylempänä sijaitseva Hämekoski ja alempana sijaitseva Läskelänkoski. Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag oli noteerattu Helsingin pörssissä 6.10.1916–2.1924.

Toiminta Neuvostoliiton ja Venäjän aikana

Tehtaan toiminta jatkui myös Neuvostoliiton ja Venäjän aikana. Vuonna 1958 Leppäkosken sellu- ja paperitehdas sekä Läskelän tehtaat yhdistettiin samaksi yhtiöksi ja toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka. Tehtaan rakennukset ovat jäljellä rapistuneena Jänisjoen varressa.

Tuotanto

Tehtaaseen kuuluu sellu- ja paperitehdas sekä vesivoimala.

Leppäkosken vesivoimala

Leppäkoskeen rakennettiin vesivoimala (Harlun vesivoimala) vuonna 1936. Kosken itäisellä rannalla sijaitseva voimala on säilynyt hyvässä kunnossa. Voimalan omistaa TGK-1, josta suomalainen Fortum omistaa 25,66 %. Voimalan nykyinen nimi on Harlu HPS-22. Voimalan putouskorkeus on 7,5 m, teho 3,00 MW ja siinä on kaksi turbiinia. Voimalassa on meneillään peruskorjaus. Vuonna 1910 koskessa oli 7 turbiinia.