google/wiki40b huggingface dataset:
Walter Wanger

Walter Wanger (syntyjään Walter Feuchtwanger; 11. heinäkuuta 1894 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 18. marraskuuta 1968 New York City, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Wanger aloitti uransa teatterituottajana 20-vuotiaana. Paramount Pictures palkkasi Wangerin johtotehtäviin vuonna 1923. Wanger toi Paramountilla valkokankaalle sellaiset tähdet, kuten Claudette Colbertin, Kay Francisin, Miriam Hopkinsin ja Marxin veljekset. Wangerin ensimmäinen elokuvatuotanto oli Marxin veljesten elokuva Kookospähkinöitä.
Paramountilla Wanger oli vuoteen 1931, jolloin yrityksen johtoon noussut Emanuel Cohen erotti hänet. Wangerista tuli tämän jälkeen Columbia Picturesin varatoimitusjohtaja. Hän tuotti Columbialla muutamia elokuvia, kunnes erosi ja siirtyi Metro-Goldwyn-Mayerille tuottajaksi. MGM:llä Wanger tuotti mm. Greta Garbon elokuvat Kuningatar Kristiina ja Enkeli Valkoisessa talossa. Wanger palasi pian MGM:ltä Paramountille itsenäiseksi tuottajaksi.
Wanger teki heinäkuussa 1936 kymmenen vuoden sopimuksen elokuvien tuottamisesta United Artistsille, jossa hänen ensimmäinen elokuvansa oli Fritz Langin ohjaama Karkuri. Wangerilla oli vuosien 1936–1938 välissä palkkalistoillaan enemmän tähtinäyttelijöitä kuin kellään muulla itsenäisellä tuottajalla. Hän tuotti 1930-luvulla mm. John Fordin elokuvan Hyökkäys erämaassa. Vuonna 1940 Wanger valittiin Yhdysvaltain elokuva-akatemian johtoon.
Pian vuonna 1940 ilmestyneen Alfred Hitchcockin ohjaaman Ulkomaankirjeenvaihtajan jälkeen Wanger teki sopimuksen Universal Picturesin kanssa. Wanger sai Oscar-gaalassa 1946 kunnia-Oscarin elokuva-akatemian johtajana. Hänelle myönnettiin kunnia-Oscar myös 1949 elokuvasta Orleansin neitsyt. Wanger oli vihainen elokuvan huonosta markinnoinnista ja syytti RKO Picturesin johdassa ollutta Howard Hughesia Orleansin neitsyen huonosta menestyksestä. Wanger ei suostunut vastaanottamaan kunnia-Oscaria, sillä hän oli vihainen myös elokuva-akatemialle, joka ei ollut valinnut elokuvaa paras elokuva -ehdokkaaksi.
Wangerin ura oli jo valmiiksi laskusuunnassa, kun hänet tuomittiin neljäksi kuukaudeksi vankilaan 1952. Wanger oli ampunut vaimonsa Joan Bennettin rakastajaa nivusiin. Wanger jatkoi uraansa kuitenkin seuraavaksi Allied Artistsilla. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi 1963 valmistunut Kleopatra. Elokuvan taustalla vaikutti 20th Century Fox. Kleopatra oli pahasti epäonnistunut projekti, sillä sen tuottamiseen meni viisi vuotta ja ohjaajaa sekä näyttelijöitä vaihdettiin usein. Elokuva oli taloudellinen floppi. Darryl F. Zanuck erotti Wangerin hieman ennen kuvausten loppumista.
Kolumbuksen ritarit

Kolumbuksen ritarit (engl. Knights of Columbus) on katolinen veljestö, jonka Michael J. McGivney perusti Yhdysvaltain Connecticutissa virallisesti 29. maaliskuuta 1882.
Kolumbuksen ritareilla on tätä nykyä yli 1,7 miljoonaa jäsentä eri valtioissa. Veljestö on tehnyt huomattavaa hyväntekeväisyystyötä.
Nilutamidi

Ominaisuudet ja käyttö

Nilutamidi sitoutuu androgeenireseptoreihin ja on niiden antagonisti eli estää androgeenihormonien kuten testosteronin vaikutuksen. Se voi myös estää androgeenien biosynteesiä ihmisen elimistössä. Nilutamidia voidaan käyttää androgeeneille herkkien eturauhassyöpätyyppien hoidossa varsinkin silloin kun syöpä tekee etäpesäkkeitä. Nilutamidia käytetään usein yhdessä gonadoliberiinin antagonistien kanssa.
Nilutamidin mahdollisia haittavaikutuksia ovat vatsakivut, huonovointisuus, ripuli, rintojen kasvu, keuhkotulehdus ja heikentynyt pimeänäkö. Lääkeaine ei ole yhteensopiva alkoholin kanssa.
Bernard Cornfeld

Bernard Cornfeld (s. 1927 Turkki - k. 1995 Lontoo) oli yhdysvaltalainen liikemies, sijoitusrahastojen perustaja ja sijoitushuijari. Cornfeld perusti jo 1960-luvun alussa rahastoihin sijoittavan rahaston (fund of funds, rahastojen rahasto) ja yhteensä lähes 20 sijoitusrahastoa, monet niistä veroparatiiseihin.
Bernard Cornfeld syntyi Turkissa, mutta varttui New Yorkin Brooklynissa. Hänen isänsä oli näyttelijä. Toisen maailmansodan aikana Cornfeld toimi kauppalaivaston miehistö- ja upseerikouluttajana. Sodan jälkeen hän suoritti tutkinnot psykologiasta ja sosiaalialalta ja työskenteli jonkin aikaa sosiaalityöntekijänä. Jo poikavuosinaan taitavaksi myyjäksi osoittautunut Cornfeld siirtyi sosiaalialalta sijoitusbisnekseen, muutti Ranskaan ja ryhtyi sijoitusrahasto-osuuksien myyjäksi.
Cornfeld kaupitteli osuuksia Jack Dreyfusin perustamasta Dreyfus Fund -rahastosta vuodesta 1955 lähtien. Perustamansa Overseas Investors Servicesin kautta Cornfeld aluksi markkinoi Dreyfus Fundia.
Myöhemmin International Overseas Services (IOS) oli suuryritys ja Cornfeldin rahastorakennelman ydin, jolle veronkierto ja lakien luova tulkinta eivät olleet vieraita. IOS rahasti asiakkaitaan tehokkaasti erilaisilla palkkioilla, jotka saattoivat nousta 20:een prosenttiin sijoituksen arvosta. Asiakkaiden varoja sijoitettiin ulkopuolisten kohteiden ohella myös IOS:n omiin tuotteisiin, mikä lisäsi sen tuottavuutta omistajille entisestään. Rahasto keräsi 1960-luvun lopulle mentäessä (silloisessa rahassa) 2,5 miljardin dollarin pääoman ja Cornfeld itse yli 100:n miljoonan dollarin (v. 2009 noin 600 miljoonaa dollaria) omaisuuden.
IOS ajautui vaikeuksiin 1960-luvun lopulla ja perustaja Bernard Cornfeld sai potkut yhtiöstä vuonna 1970. Kirjassa Miljoonahuijarit - suurpetkuttajien värikäs historia Kari Nars kertoo, ettei Cornfeldia saatu huijauksista oikeuden eteen lukuun ottamatta hänen entisen yhtiönsä henkilökunnan ajamaa kannetta, jonka seurauksena hän sai 11 kuukauden vankilatuomion. Elämänsä lopulla hän asui Los Angelesin Beverly Hillsissä.
Alvaro Efrén Rincón Rojas

Alvaro Efrén Rincón Rojas (s. 14. huhtikuuta 1933) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 25. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Puerto Carreñon apostoliseksi vikaariksi sekä Bettoniumin titulaaripiispaksi 22. joulukuuta 1999. Piispaksi konsekroinnin suoritti 24. maaliskuuta 2000 Beniamino Stella, jota avustivat Rodrigo Arango Velásquez ja Fabio de Jesús Morales Grisales.
Rincón Rojas jäi eläkkeelle 10. kesäkuuta 2010.
Terveydenhoito

Terveydenhoito on terveydenhuoltojärjestelmän resurssoima laaja toimenkuva, joka käsittää toimenpiteet sairauksien ennalta ehkäisemiseksi, hyvän elämänlaadun säilyttämiseksi ja parantamiseksi sekä sairauksien hoidoksi ja kuntoutukseksi.  Eri valtioissa on kuitenkin toteutettu vaihtelevia ratkaisuja julkisen terveydenhoidon kautta, koska perintö- ja ympäristötekijät vaihtelevat, samoin psyykkiset tekijät ajatellen itsensä huoltoa sekä maiden välillä.
Suomessa ja muissa Pohjoismaissa on julkinen vastuuterveydenhoito yhdistettynä yksityisiin vakuutuksiin, Yhdysvalloissa tästä kiistellään siitä huolimatta, että siellä terveydenhoito on erityisen kallista. Kehitysmaissa terveydenhuolto on vaihtelevan puutteellista,  mikä riippuu ainakin rahoituksen kohdentamisesta. Julkisen terveydenhuollon filosofinen perusta on kuitenkin siinä, että hyvinvointiyhteiskunnassa pidetään eettisesti oikeana antaa yhteisistä varoista rahoitusta esimerkiksi vammaisten, lasten ja vähävaraisten sekä psyykkisesti ja sosiaalisesti vajaavaltaisten henkilöiden huoltoon yhteisistä varoista. Ihmisethän eivät kuitenkaan voi vaikuttaa esimerkiksi perintötekijöihinsä, ja kovin vähän myös työoloihinsa. Sen sijaan ihmiset voivat vaikuttaa omaan terveydentilaansa esimerkiksi harrastamalla liikuntaa, syömällä terveellisesti sekä välttämällä riskikäyttäytymistä ja haitallisia aineita.
Alfred W. Crosby

Ura

Crosby opiskeli Harvardin ja Bostonin yliopistoissa.
Crosbyn tutkimukset olivat monitieteisiä; hän yhdisteli toisiinsa historian, maantieteen, biologian ja lääketieteen tutkimustuloksia. Ymmärrettyään, että suurin osa nykymaailman varallisuudesta on Euroopassa ja Neo-Euroopassa, Crosby alkoi tutkia sitä, mistä syistä tämä johtuu, erityisesti sitä, minkä biologisten syiden vuoksi eurooppalaiset menestyivät valloittaessaan maailmaa. Eräs toinen tärkeä tutkimuskohde oli se, miten epidemiat ovat vaikuttaneet ihmiskunnan historiaan. Jo 1970-luvulla hän kykeni ymmärtämään, miten vuoden 1918 espanjantauti vaikutti maailmanhistoriaan.
 Nevadan yliopiston (Las Vegas) historian professorin Hal Rothmanin mukaan Crosby “lisäsi biologian ihmiskunnan tutkimusmatkojen tutkimukseen, ja kykeni näin selittämään niinkin moninaisia tapahtumia kuin Hernán Cortésin suorittaman Meksikon valloituksen, Inkavaltakunnan luhistumisen, käyttäen tässä hyväksi ihmiskunnan fyysistä olemusta”.
Vuonna 1971 Crosby kehitti termin Columbian Exchange samannimisessä kirjassaan. Tämä termi on saavuttanut historioitsijoiden ja journalistien suosion. Sitä käyttää esimerkiksi Charles C. Mann, joka vuoden 2011 kirjassaan 1493: Uncovering the New World Columbus Created laajentaa ja päivittää Crosbyn työtä.
Crosby oli myös kiinnostunut tieteen ja tekniikan historiasta. Hän kirjoitti tästä teemasta useita kirjoja, jotka käsittelivät kvantifikaation ja ammusteknologian historiaa sekä energian käytön historiaa. Hän sanoi itse, että historian tutkimus teki hänestä myös tulevaisuuden tutkija, sillä hän oli hyvin kiinnostunut siitä, miten ihmiskunta voisi tehdä tulevaisuudestaan paremman.
Crosby opetti Washingtonin valtion yliopistossa, Yalen yliopistossa, Alexander Turnbull -kirjastossa Uudessa Seelannissa ja kahdesti Fulbright Bicentennial -professorina Helsingin yliopistossa, viimeksi lukuvuonna 1997–98. Suomen tasavallan presidentti Martti Ahtisaari nimitti hänet akateemikoksi vuonna 1995. Crosby jäi eläkkeelle vuonna 1999 Teksasin yliopistosta Austinista, jossa hänellä oli ollut historian, maantieteen ja Amerikan-tutkimuksen professorin virka.
Crosbyn kiinnostuksen kohteita olivat myös lintuharrastus ja jazzmusiikki. Jälkimmäisestä aiheesta hän kykeni luennoimaan erittäin asiantuntevasti.
Crosby oli naimisissa kielitieteilijä Frances Karttusen kanssa.
Muhammad Jaqub Khan

Elämäkerta

Muhammad Jaqub Khan syntyi vuonna 1849 ja hänen isänsä oli Afganistanin sittempi emiiri Šir Ali Khan. Šir Ali nousi maan valtaistuimelle Jaqub Khanin isoisä Dust Muhammad Khanin kuoltua vuonna 1863, mutta vallanvaihdosta seurasi sisällissota, jonka aikana vuonna 1866 Šir Ali syrjäytettiin. Jaqub Khan tuki isäänsä tämän pyrkiessä taklaisin valtaistuimelleen ja tukea saatiin myös briteiltä. Lopulta tammikuussa 1869 Šir Ali palasi takaisin valtaistuimelleen. Jaqub Khan toimi sittemmin Heratin kuvernöörinä. Isän ja pojan välit huononivat. Jaqub Khan oli tavoitellut myös Kandaharia, jonka kuvernööriksi Šir Ali nimitti kuitenkin toisen poikansa Abdullah Janin, josta hän teki myös virallisen seuraajansa. Jaqub Khan nousi kapinaan isäänsä vastaan johtaen joukkonsa maan pääkaupunki Kabuliin. Hän kärsi kuitenkin tappion ja joutui pakenemaan takaisin Heratiin. Šir Ali antoi virallisesti anteeksi kapinoineelle pojalleen ja tämä nimitettiin uudelleen Heratin kuvernööriksi. Turvatakuut saatuan Jaqub Khan matkusti myöhemmin Kabuliin, jossa takuista huolimatta hänen isänsä kuitenkin vangitutti hänet.
Toinen afgaanisota syttyi marraskuussa 1878 brittijoukkojen ylittäessä Afganistanin rajan Intiasta. Britit voittivat nopeasti Šir Alin joukot ja tämä pakeni pohjoiseen kuollen vuoden 1879 helmikuussa. Kabulin vallanneet britit vapauttivat vankeudessa olleen Jaqub Khanin ja nostivat tämän maansa valtaistuimelle. Lähellä Jalalabadia sijainneessa Gandamakin kylässä Jaqub Khan allekirjoitti brittien kanssa 26. toukokuuta 1879 niin sanotun Gandamakin sopimuksen, jolla Afganistan luopui brittien hyväksi itsenäisestä ulkopolitiikasta ja asetti pääkaupunkiin pysyvän brittiläisen delegaation. Britit lupasivat puolestaan hallitsijalle vuosittaisen 60 000 punnan raha-avustuksen ja puolustaa maata ulkoisia uhkia vastaan. Sopimuksen pohja romahti kuitenkin nopeasti. Pääkaupunki Kabulissa puhkesi levottomuuksia syyskussa 1879 ja brittiläinen neuvonantaja Louis Cavagnari surmattiin Bala Hisarin linnoituksessa. Myös Jaqub Khan kääntyi nyt breittejä vastaan luonnehtien ryhtyvänsä mielummin puutarhuriksi, kuin heidän nukkehallitsijakseen. 
Kabulin mellakoita seurasi brittikenraali Frederick Robertsin johtama marssi Kabuliin lokakuussa 1879. Jaqub Khan pakotettiin luopumaan valtaistuimestaan samassa kuussa ja hän asui loppuelämänsä Intiassa. Jaqub Khan kuoli vuonna 1923. Emiirin valtaa Afganistanissa käytti ensin käytännössä Frederick Roberts, jota vastaan taisteli Muhammad Aijub Khan. Lopulta maan valtaistuimelle nostatettiin Šir Alin veljenpoika Abd al-Rahman Khan.
Pertti Kärkkäinen

Pertti Ahti Olavi Kärkkäinen (3. huhtikuuta 1933 Viipuri – 10. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän on valtiotieteen kandidaatti ja toiminut suurlähettiläänä Jakartassa (Indonesia) 1982–1985, Kuala Lumpurissa (Malesia) 1983–1985, Buenos Airesissa (Argentiina) 1988–1993, Santiagossa 1988–1991 (Chile, Argentiinasta käsin) ja Limassa (Peru, Argentiinasta käsin) 1991–1993.
Pertti Kärkkäinen oli myös aktiivinen radioamatööri vuodesta 1952 lähtien. Hänen kutsumerkkinsä olivat OH2MT ja OH3GQ.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2016

Valintaprosessi

IIHF päätti kisojen pitopaikan keväällä 2011. Kisoja hakivat Venäjä, Tanska ja Ukraina.
Venäjä ja Tanska sopivat, että jos Tanska vetää hakemuksensa pois, Venäjä antaa Tanskalle tuen vuoden 2017 kisoille. Tanska hävisi kilvan vuoden 2017 kisoista, mutta valittiin vuoden 2018 MM-kilpailujen isännäksi.

TV-pelien katsojamäärät Suomessa

Alla on lueteltu pelien katsojaluvut ilmaiskanavilla. Maksukanavia eikä MTV Katsomoa ole huomioitu.
Rudolf Dassler

Rudolf Dassler (26. maaliskuuta 1898, Herzogenaurach, Saksa - 27. lokakuuta 1974, Herzogenaurach) oli Puma-yhtiön perustaja ja "Adi" Dasslerin veli.

Ura

Rudolf Dassler aloitti uransa 1900-luvun alussa samassa tehtaassa, jossa hänen veljensä Adi ja heidän isänsäkin työskenteli. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Rudolf toimi erään posliinitehtaan johdossa ja myynnissä, jonka jälkeen hän 1920-luvun alussa palasi Herzogenaurachiin. Vuonna 1924 Rudolf perusti veljensä Adin kanssa Gebrüder Dassler Schuhfabrik -nimisen kenkätehtaan.

Puman historia

Toisen maailmansodan päättymisen jälkeen veljekset joutuivat erimielisyyksiin ja vuonna 1948 yhteinen yritys jaettiin. Adi perusti Adidaksen ja Rudolf Puman.
Alkujaan Rudolfin yrityksen nimi oli Ruda muodostuen Rudolf Dasslerin nimien etukirjaimista. Myöhemmin yritys vaihtoi nimensä muotoon Puma Schuhfabrik Rudolf Dassler.
Rudolf Dassler kuoli lokakuussa 1974 keuhkosyöpään.
HMS Castor (T124)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta 1985.
Diklooriasetyylikloridi

Ominaisuudet

Diklooriasetyylikloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Se liukenee dietyylieetteriin, mutta reagoi veden ja alkoholien kanssa muodostaen suolahappoa ja dikloorietikkahappoa tai dikloorietikkahapon estereitä ja esteriasetaaleja. Yhdiste reagoi myös ammoniakin ja amiinien kanssa muodostaen amideja tai aminohappoja. Diklooriasetyylikloridin 2-asemassa olevaan hiileen sitoutuneet klooriatomit voivat korvautua paremmilla nukleofiileillä.

Valmistus ja käyttö

Diklooriasetyylikloridia valmistetaan pääasiallisesti hapettamalla trikloorieteeniä hapen avulla. Reaktio suoritetaan 60–200 °C:n lämpötilassa ja katalyytteinä käytetään amiineja tai atsoyhdisteitä. Vähemmän käytettyjä reaktioita ovat pentakloorietaanin ja väkevän rikkihapon välinen reaktio tai diklooriasetyylikloridin valmistus korkeassa paineessa kloroformista ja hiilidioksidista alumiinikloridin toimiessa katalyyttinä.
Diklooriasetyylikloridia käytetään erityisesti dikloorietikkahapon ja dikloorietikkahapon estereiden ja anhydridin valmistuksessa. Yhdistettä käytetään myös sulfonamidilääkkeiden, kloramfenikolin ja herbisidien valmistuksessa.
Italian pörssi

Italian pörssi (ital. Borsa Italiana) on Italian merkittävin pörssi, joka sijaitsee Milanossa. Se yksityistettiin vuonna 1997 ja tuli Lontoon pörssin omistamaksi vuonna 2007. Milanon kaupallisen pörssin (Milan Stock Exchance) perusti Eugène de Beauharnais, Italian kuningaskunnan (Napoleon) aikana vuonna 1808. Italian pörssi syntyi vuonna 1991, kun 10 italialaista paikallispörssiä yhdistettiin. Pörssi toimii Milanossa ja sen pääindeksit ovat FTSE MIB, MIBTeL ja MIB 30.
Florent Serra

Tennisura

Joulukuun lopulla 2002 Serra selviytyi karsintojen kautta ensimmäiseen ATP-turnaukseensa. Ensimmäisen kierroksen ottelunsa hän hävisi Martin Verkerkille. Hän teki Grand Slam -debyyttinsä Ranskan avoimissa 2004.
Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa Serra saavutti syyskuussa 2005 Bukarestissa. Turnauksen loppuottelussa hän voitti Igor Andrejevin. Tammikuussa 2006 hän voitti Adelaiden ATP-turnauksen voitettuaan loppuottelussa Xavier Malissen.
Niko Kapanen

Seurajoukkueet

Kapanen aloitti ammattilaisuransa kaudella 1995–1996. Kyseisellä kaudella hänen peliaikansa jäi lyhyehköksi. Seuraavana neljänä kautena Kapasella oli suuri rooli HPK:n joukkueessa. Hän oli HPK:ssa keskushyökkääjänä niin sanotussa teletappi-ketjussa, jossa laidassa viilettivät Jukka Hentunen ja Timo Pärssinen. Sama teletappiketju totuttiin näkemään myös Suomen maajoukkueessa. Kaudeksi 2000–2001 Kapanen siirtyi TPS:n joukkueeseen ja seuraavaksi kaudeksi Pohjois-Amerikkaan. Hänet oli varattu NHL:ään vuonna 1998 kuudennella kierroksella varausnumerolla 173, varaajana oli Dallas Stars.
Kapanen joutui kuitenkin aloittamaan AHL-sarjan Utah Grizzliesissä, ennen kuin hän lunasti paikkansa NHL-joukkue Dallas Starsin riveissä. Hän pelasi kolme kautta NHL:ssä, ennen koko kauden kattavaa NHL-työsulkua. Työsulun aikana Kapanen pelasi Sveitsin liigan Zugin joukkueessa. Kesäkuussa 2006 hänet kaupattiin Dallasista Atlanta Thrashersiin. Samassa kaupassa Patrik Štefan ja Jaroslav Modry siirtyivät toiseen suuntaan. Kapasen ura Atlantassa kesti 60 ottelua, sillä Phoenix Coyotes nappasi miehen siirtolistalta helmikuussa 2007. Kesäkuussa 2008 Kapanen solmi sopimuksen venäläisseura Ak Bars Kazanin kanssa , jossa hän oli voittamassa KHL:n ensimmäistä mestaruutta keväällä 2009 ja toista 2010. Kapanen valittiin vuoden jääkiekkoilijaksi 2009.
Heinäkuussa 2014 Kapanen solmi 1-vuotisen sopimuksen KHL:ssä pelaavan Jokereiden kanssa. Huhtikuussa 2015 Kapanen solmi vuoden jatkosopimuksen. Hän toimi molempina kausina joukkueen kapteenina.
Kaudeksi 2016–2017 Kapanen siiryi kasvattajaseuraansa, HPK:hon 1+1-vuotisella sopimuksella. Paluunsa myötä Kapanen otti takaisin kapteeniuden SM-Liigan joukkueessaan. Kapanen lopetti uransa kevääseen 2017.

Maajoukkueura

Maajoukkueessa Kapanen on pelannut 109 A-maaottelua. Ensimmäiset MM-kilpailut Kapanen pelasi vuonna 2000. Hän on osallistunut MM-kilpailuihin myös vuosina 2001, 2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2011 ja 2012. Hän osallistui niin ikään vuoden 2004 maailmancupiin sekä vuosien 2006 ja 2010 olympialaisiin.
Kapanen kuului vuoden 2011 Suomen maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden.

Perhe

Niko Kapasen perheeseen kuuluu vaimo, Liisa, ja poika, Kaarlo.
Unilateralismi

Unilateralismi on periaate, joka puolustaa yksipuolista päätöksentekoa. Termiä käytetään usein kuvaamaan poliittisen toiminnan periaatetta. Termi on uudismuodoste, joka on syntynyt multilateralismin vastakohdaksi. Unilateralismi on myös yksipuolisen aloitteellisuuden korostamista ja riippumattomuutta omien ja muiden päätöksistä.
Esimerkiksi Yhdysvallat on käyttänyt tätä kansainvälisessä politiikassa kylmän sodan jälkeen.
Guntars Krasts

Guntars Krasts (s. 16. lokakuuta 1957 Riika) on latvialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1997–1998. Vuosina 2004–2009 hän istui Euroopan parlamentin jäsenenä. Muuten hän on toiminut Latvian valtiovarainministerinä, varapääministerinä ja Eurooppa-asioiden ministerinä sekä maan parlamentin saeiman jäsenenä. 
Koulutukseltaan Krasts on kansantaloustieteilijä. Hän sai vuonna 2002 Latvian hallituksen ja vuonna 2003 parlamentin ansiomerkin. Hän on Tanskan kuninkaallisen ritarikunnan (1997), Norjan kuninkaallisen ritarikunnan (1998) ja Italian tasavallan ritarikunnan komentaja (2004).
IBM PS/2

Mallit

Julkaisussa mallit olivat: 30, 50, 60 ja 80.
Halvempi 25 malli saapui myöhemmin.
Robin Leone

Seuraura

Leone aloitti jääkiekkoilun 6-vuotiaana EHC Winterthurissa. Hän siirtyi 13-vuotiaana Kloten Flyersiin kaudeksi 2006–2007. Kaudella 2009–2010 Leone oli seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä kevään 2010 Elite Novizenin pudotuspeleissä tehoilla 10+4=14. Kaudella 2010–2011 hän jakoi kahdeksalla osumallaan Elite Jr. A:n kevään 2011 pudotuspelien maalipörssin voiton GCK Lionsin Eric Arnoldin kanssa. Kausi 2011–2012 Leonelta jäi kokonaan väliin polvivamman vuoksi.
Kaudella 2012–2013 Leone nousi Klotenin miesten joukkueeseen. Hänen tulokaskautensa National League A:ssa toi 30 runkosarja- ja viidessä karsintasarjaottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2013–2014 Leone teki NLA:ssa 36 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Kaudella 2014–2015 tehopisteitä syntyi kuusi. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua lainalla sarjatasoa alempana National League B:n EHC Oltenissa lokakuusta 2014 joulukuuhun 2015.

Maajoukkueura

Leone edusti Sveitsiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2012, jolloin Leone voitti pronssia. Vuoden 2012 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut jäivät häneltä väliin polvivamman vuoksi.

Muuta

Leonen äiti Päivi on suomalainen. Robinin isosisko Patrizia on pelannut salibandya. Robin osaa myös puhua suomea.
Louis Joseph Daussoigne-Méhul

Louis Joseph Daussoigne-Méhul (vuoteen 1855 saakka Louis-Joseph Daussoigne, 10. kesäkuuta 1790 Givet, Ranska – 10. maaliskuuta 1875 Liège) oli ranskalainen säveltäjä ja Liègen konservatorion pitkäaikainen johtaja.
Säveltäjä Étienne Méhulin veljenpoika ja ottolapsi Louis-Joseph opiskeli musiikkia Pariisin konservatoriossa kasvatusisänsä, Louis Adamin ja Charles-Simon Catelin johdolla ja vastaanotti Prix de Rome -palkinnon 1809. Sen turvin hän vietti Roomassa vuodet 1810–1813. Hän palasi Pariisin konservatorioon opettajaksi, kunnes hänet vuonna 1826 valittiin Liègen konservatorion johtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti 35 vuotta kuolemaansa asti.
Neljän väheksytyn ja esittämättä jääneen oopperan jälkeen Daussoigne-Méhul sai tuotantoon yksinäytöksisen oopperansa Aspasie et Pericles, joka kantaesitettiin Pariisin oopperassa 1820 ja sai kohtalaisen hyvän suosion. Paremmin menestyi kolminäytöksinen Valentine de Milan, jonka hän viimeisteli kasvatti-isänsä Étienne Méhulin jäljiltä.
Kambarkan piiri

Kambarkan piiri on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian kaakkoisosassa Venäjällä. Piirin keskus Kambarkan kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa. Asukkaita piirissä oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 18 106.
Adolphe Adam

Adolphe Charles Adam (24. heinäkuuta 1803 Pariisi – 3. toukokuuta 1856 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, opettaja ja musiikkiarvostelija. Tuottelias Adam kirjoitti yli 80 näyttämöteosta.
Adam syntyi Pariisissa, jossa hänen isänsä Louis Adam toimi pianistina, musiikinopettajana ja säveltäjänä.
Adolphe Adam opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hänelle kontrapunktia opetti Reicha ja säveltämistä Boieldieu. Vuonna 1830 Adam oli säveltänyt valmiiksi jo 28 näyttämöteosta. Vuodesta 1849 kuolemaansa saakka hän opetti sävellystä Pariisin konservatoriossa; hänen tunnetuimpiin oopilaisiinsa kuuluu Léo Delibes.
Adamin tunnetuin teos on baletti Giselle vuodelta 1841. Hän sävelsi lisäksi muun muassa 39 oopperaa. Oopperoista arvostetuimmat ovat Lonjumeaun posteljooni, Si j'étais roi ja Nürnbergin nukke. Suuren yleisön parhaiten tuntema ja esitetyin Adamin sävellys lienee joululaulu "Oi jouluyö" (suomalaiset sanat Kyllikki Solanterä), jonka on sanottu olleen toinen radioteitse lähetetty musiikkikappale. Laulu on osa kantaatista Minuit, chrétiens.