google/wiki40b huggingface dataset:
Duhem–Quine-teesi

Duhem

Duhem katsoi, että ainoastaan fysiikka on sellainen ala, jossa yksittäistä hypoteesia ei voida erottaa taustaoletuksista testaamista varten. Hänen mukaansa fysiikan alalla kokeellinen teoria on erilainen kuin esimerkiksi fysiologian alalla ja tietyillä kemian osa-alueilla.
Duhemin mukaan fysiikassa kokeet ovat ilmiöistä tehtyjä havaintoja, joihin liittyy tulkintaa. Tämän vuoksi fyysikot eivät testaa yksittäisiä hypoteeseja, vaan hypoteesien ryhmiä (tai ”teoreettisia ryhmiä”). Siksi koe ei voi falsifioida mitään hypoteesia, eikä mitään lopullista koetta jollekin hypoteesille ole olemassa.
Duhemilla myös ajatus kokonaisena testattavasta teoreettisesta ryhmästä oli Quinea suppeampi, koska hän katsoi, etteivät kaikki käsitteet liity toisiinsa loogisesti. Hän ei lukenut fysiikan teoreettisiin ryhmiin lainkaan mukaan sellaisia apriorisia aloja kuin logiikka ja matematiikka, koska niitä ei voida testata kokeellisesti.

Quine

Quine viittasi Duhemin teesiin artikkelissaan ”Empirismin kaksi dogmia” (1951). Hän esitti Duhemia vahvemman version alimääräytyneisyydestä tieteessä. Hänen teoreettinen ryhmänsä sisälsi kaiken inhimillisen tiedon, mukaan lukien matematiikka ja logiikka. Quine katsoi koko inhimillisen tiedon kokonaisuuden muodostavan yhden empiirisesti merkityksellisen kokonaisuuden. Näin kaiken tietomme kokonaisuus ei eronnut Quinen mielestä tietoteoreettisesti mitenkään kreikkalaisen mytologian jumalista, joiden olemassaolo oletettiin kokemuksiemme selittämiseksi.
Quine jopa katsoi, että myös logiikka ja matematiikka voidaan arvioida uudelleen kokemuksen valossa. Esimerkkinä hän esitti kvanttilogiikan. Myöhemmin Quine vetäytyi näkemyksistään; teoksessaan Philosophy of Logic hän katsoi, että logiikan uudelleenarvioiminen olisi sama kuin ”vaihtaisi puheenaihetta”. Klassisessa logiikassa konnektiivit määritellään totuusarvojen mukaan. Moniarvoisessa logiikassa konnektiiveilla on kuitenkin eri merkitys kuin klassisessa logiikassa. Kvanttilogiikka ei ole edes totuusarvoihin perustuvaa logiikkaa, jolloin konnektiivit menettävät alkuperäisen merkityksensä. Quine myös huomautti, että poikkeavista logiikoista puuttuu yleensä klassisen logiikan yksinkertaisuus, jolloin ne eivät ole yhtä hedelmällisiä.
Olavi Ryyppö

Olavi Ensio Ryyppö ( 2. heinäkuuta 1917 Valkjärvi - 5. huhtikuuta 1988 Lahti ) oli suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari. Hän debytoi Lahdessa vuonna 1947.
Elämänsä aikana Ryyppö osallistui mm. lukuisiin Suomen Taiteilijain,Suomen Taideakatemian, Taidemaalariliiton, Suomen Taidegraafikoiden, Valtakunnan ja Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyihin. Hän osallistui myös kymmeniin ulkomaisiin taidenäyttelyihin.
Olavi Ryyppö toimi opettajana Lahden Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Lahden Taidekoulussa.
Arvo-osake

Arvosijoittaminen

Arvosijoittamisessa eli arvostrategiassa sijoittaja uskoo, että arvo-osakkeiden tuotto on muita osakkeita parempi. Siinä hyödynnetään markkinapsykologian taipumusta liioitteluun. Sijoittajien poissaolo on johtanut osakkeen hinnan laskuun. Arvosijoittaja pyrkii tunnistamaan objektiivisin perustein aliarvostettuja yrityksiä ja olettaa, että niiden hinnoittelu korjaantuu ennemmin tai myöhemmin korkeammalle tasolle. Arvosijoittaja yleensä sitoutuu sijoitukseensa vuosiksi, koska hän uskoo, että arvosijoituksesta tuleva ylituotto toteutuu nimenomaan pitkällä aikavälillä.
Tunnettuja arvosijoittamisen puolestapuhujia ovat Benjamin Graham ja Warren Buffett.

Arvo-osakkeiden anomalia

Arvo-osakkeiden anomalialla tarkoitetaan sitä, että arvo-osakkeet tuottavat paremmin kuin kasvuosakkeet. Tutkimustulos on päinvastainen siihen osakemarkkinoilla valloilla olevaan näkemykseen, että vain kasvuun sijoittamalla voi saada korkeita tuottoja pitkällä aikavälillä.
Esko Koppanen

Esko Jussi Koppanen (19. joulukuuta 1926 Sakkola – 1. marraskuuta 2002 Hyvinkää) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus. 
Koppanen toimi 21 vuoden ajan, helmikuusta 1962 maaliskuuhun 1983, kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän oli jäsenenä eduskunnan sosiaalivaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa, ja lisäksi hän toimi valtiontilintarkastajana. Koppanen toimi poliittisella urallaan myös Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana vuosina 1963–1969, Hyvinkään kunnallispolitiikassa, kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä, ja presidentin valitsijamiehenä kaksissa vaaleissa, 1968 ja 1978. 
Koppanen oli koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, joksi hän valmistui vuonna 1951 Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli vuosina 1954–1958 Suomen Yhdyspankin Vuoksenniskan konttorin johtajana ja vuosina 1958–1972 Suomen Yhdyspankin Hyvinkään konttorin I johtajana.
Koppasen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto August Koppanen ja Anni Ollikainen. Hänen puolisonsa oli Mirja Liisa Annikki Saukkonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1951, ja jonka kanssa hän sai kolme lasta, vuonna 1952 syntyneen pojan ja vuosina 1955 ja 1961 syntyneet tyttäret.
Valkovatsadrongo

Levinneisyys

Valkovatsadrongoa tavataan Intiassa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen Nepalissa alle 305 metrin korkeudella, harvinainen Intiassa ja yleinen Sri Lankan alankoalueilla. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Enok Rytkönen

Enok Aron Rytkönen (5. maaliskuuta 1874 Kontiolahti – 1. kesäkuuta 1960 Hämeenlinna) oli suomalainen kirjakauppias, harrastajavalokuvaaja ja lasten kuvakirjojen tekijä ja kääntäjä.
Rytkösen vanhemmat olivat Sippolan kirkkoherrana toiminut Aron Johan Rytkönen ja Natalia Vilhelmina, o.s. Europaeus. Hän kävi oppikoulua ensin Joensuun lyseossa ja vuodesta 1885 Hämeenlinnan normaalilyseossa. Vuonna 1889 Rytkönen siirtyi kirjakauppa-apulaiseksi Clouberg & Co:n kirjakauppaan Viipuriin. Hän osti vuonna 1900 Hämeenlinnan kirjakaupan jota hän sitten piti 60 vuotta aina kuolemaansa saakka.
Rytkönen oli innokas valokuvaaja ja hän tallensi kuviinsa ihmisiä ja maisemia Hämeenlinnan seudulta 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Hän toimi myös lehtikuvaajana Hämeenlinnassa 1920- ja 1930-luvuilla ja hänen uutiskuviaan julkaistiin Suomen Kuvalehdessä. Rytkönen myi kirjakaupassaan myös valokuvaustarvikkeita.
Rytkönen kirjoitti erityisesti 1800- ja 1900-luvun vaihteessa runotekstejä moniin lapsille tarkoitettuihin kuvakirjoihin. Hän laati runoja ja kronikoita myös erilaisiin juhlatilaisuuksiin kuten syntymäpäiville, häihin ja hautajaisiin.
Rytkönen oli perustamassa 1903 Suomen Kirjakauppiasyhdistystä ja oli sen johtokunnan jäsen 54 vuoden ajan joista puheenjohtajana 22 vuotta. Hän kuului myös 23 vuoden ajan Hämeenlinnan kaupunginvaltuustoon ja oli Suomen Paperikauppiasliiton johtokunnan jäsen. Rytkönen oli mukana suojeluskunnassa ja hän osallistui vielä syksyllä 1939 65-vuotiaana vapaaehtoisena Kannaksen linnoitustöihin. Rytkönen tunnettiin myös urheilijana - hän harrasti erityisesti hiihtoa ja uintia.
Enok Rytkönen oli naimisissa Elin (Ella) Leontine Wendelinin kanssa. He saivat yhteensä yhdeksän lasta joista seitsemän selvisi aikuisikään. Vanhin lapsista oli everstiluutnanatti Ilmari Rytkönen.
Enok Rytkönen kuoli 1. kesäkuuta 1960 sairauskohtaukseen ollessaan uintimatkalla Vanajavedellä.
Maynard James Keenan

Maynard James Keenan (s. 17. huhtikuuta 1964, Yhdysvallat) on tullut tunnetuksi muun muassa yhtyeiden Tool, A Perfect Circle sekä Puscifer laulajana. 
Keenan syntyi baptistiperheeseen Ravennassa, Ohion osavaltiossa. Hän liittyi armeijaan vuonna 1982 ja palveli tulenjohdossa. Erottuaan armeijasta 1984 Keenan opiskeli taidetta Michiganin Grand Rapidsissä. Ennen uraansa Toolissa hän lauloi yhtyeissä Green Jellÿ ja Children of the Anachronistic Dynasty sekä soitti bassoa Tex A. N. S. -yhtyeessä.
Keenan oli kihlattuna Jennifer Fergusonin kanssa, mutta pari on sittemmin eronnut. Heillä on Devo-niminen poika (s. 5. elokuuta 1995).
A Perfect Circlen kappale "Breña" levyltä Mer de Noms on nimetty Fergusonin toisen nimen mukaan ja levyllä oleva toinen kappale "Judith" puolestaan Keenanin äidin mukaan. Hänen äitinsä on ollut myös innoituksena Toolin albumin 10,000 Days kaksiosaisessa kappaleessa "Wings for Marie". Keenan toimii tällä hetkellä Toolin, A Perfect Circlen sekä Pusciferin laulajana sekä pitää viinitilaa Arizonassa.
Pioneeripataljoona 23 (jatkosota)

Pioneeripataljoona 23 eli PionP 23 oli jatkosodan aikainen Pirkka-Hämeen sotilasläänin Jyväskylän Suojeluskuntapiirissä perustettu divisioonan pioneeripataljoona, joka kuului 18. divisioonaan.

Perustaminen

Pioneeripataljoona 23 perustettiin Hankasalmella 17. - 20. kesäkuuta 1941 Hankasalmen reserviläisistä.

Keskittäminen

Pataljoona keskitettiin junakuljetuksena Hankasalmelta Kallislahteen 20. kesäkuuta 1941 alkaen, mistä matka jatkui autokuljetuksella Pihlajalahteen, jossa pataljoona siirtyi proomukuljetuksella Likastenlahteen.

Lakkauttaminen

Pioneeripataljoona 23 kotiutettiin 15. marraskuuta 1944 Hankasalmella.
Paavo Ravila

Ura

Ravila kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1921 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1924 ja filosofian maisteriksi 1927. Valmistuttuaan Turusta hän lähti opiskelemaan Helsingin yliopistoon suomen kieltä ja sen sukukieliä ja valmistui filosofian lisensiaatiksi 1932 ja väitteli filosofian tohtoriksi samana vuonna.
Paavo Ravilan työura alkoi Helsingin suomalaisen normaalilyseon suomen kielen tuntiopettajana 1926–1928. Vuodet 1932–1934 hän toimi Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen dosenttina, Turun yliopiston suomen kielen ja sen sukukielten professorina 1934–1949, humanistisen tiedekunnan dekaanina 1948–1949, Uppsalan yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen virkaa tekevänä professorina 1947–1948 ja Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professorina 1949–1956. Hän toimi myös historiallis-kielitieteellisen osaston dekaanina 1951–1952, vararehtorina 1952–1953 ja rehtorina 1953–1956. Suomen Akatemian jäsenenä Ravila oli 1956–1963 ja akatemian esimiehenä 1963 sekä Helsingin yliopiston kanslerina 1963–1968.
Ravilan ensimmäinen tutkielma 1929 käsitteli mordvan kielen äännehistoriaa. Hän kiinnostui aiheesta niin, että lähti Neuvostoliittoon keräämään omaa aineistoa. Työskentely Neuvostoliitossa osoittautui vaikeaksi ja vierailu jäi vain kolmen viikon mittaiseksi. Keräämänsä murresanaston Ravila julkaisi vasta 1959. Mordvan sijasta hän otti 1929 kohteekseen saamen kielen ja lähti Petsamoon keräämään aineistoa, jonka avulla hän sittemmin väitteli tohtoriksi.
Turun professuurin aikana Ravilalla oli vähän oppilaita, niin että aika riitti paneutumiseen historialliseen muoto- ja lauseoppiin, joiden tutkimukset ovat Ravilan arvostetuinta tuotantoa. Turun aikanaan hän toimitti myös professori Heikki Paasosen keräämän aineiston pohjalta neliosaisen mordvalaisen kansanrunouskokoelman. Ravila toimi talvi- ja jatkosodan aikana upseerina, mutta aika riitti silloinkin myös tieteellisten tutkimusten julkaisuun. Jatkosodan aikana hän oli jonkin aikaa komennettuna Berliiniin suomensukuisten kansojen asiantuntijana.
Helsingin-kautenaan Ravila ehti antaa opetusta vain kahtena lukuvuonna, sillä hallinnolliset tehtävät veivät lähes kaiken ajan. Aika riitti kuitenkin Suomalais-ugrilaisen seuran esimiehen tehtäviin 1953–1968 ja muun muassa Sanakirjasäätiön valtuuskunnan puheenjohtajuuteen 1953–1970 sekä moneen muuhun luottamustoimeen.
SecuROM

SecuROM on Sonyn kehittämä CD/DVD kopiointisuojausohjelma ja käyttöoikeuksien hallintamekanismi, jota käytetään useimmiten Microsoft Windowsin tietokonepeleissä. SecuROM vaikeuttaa tekijänoikeuksilla suojattujen tuotteiden jäljentämistä ja takaisinmallinnusta.
Electronic Frontier Foundation uskoo, että SecuROMia käytetään fair-use -oikeuksien rajoittamiseen. SecuROMin käyttö on synnyttänyt kiistaa, koska SecuROMia käyttävän pelin asennuksen poistaessa SecuROMin asennus ei poistu.

Ohjelmisto

SecuROM 7.x oli ensimmäinen versio, jonka mukana tuli SecuROM Removal Tool, joka väittää auttavansa käyttäjiä poistamaan sen, kun sitä käyttävä ohjelma poistetaan.

Tiedetyt ongelmat

Windows Vistaa käytettäessä SecuROM estää peliä käynnistymästä, jos "Explicit Congestion Notification" on käytössä Vistan verkostossa.
Levyasemien emulaattorit ja jotkin virheenkorjausohjelmat aiheuttavat myös pelin kaatumisen ja turvamoduulivirhe syntyy.
Microsoft on poistanut tuen SafeDisc- ja vanhemmilta SecuROM-suojauksilta Windows 10 -käyttöjärjestelmässä. Syynä on niissä olleiden haavoittuvuuksien aiheuttamat turvallisuusriskit. Tämän jälkeen näitä pelejä voi pelata vain ns. no-cd-kräkkien avulla tai ostamalla pelin uudelleen suojaamattoma versioita myyvistä pelikaupoista.

BioShock

Kuluttajat ovat syyttäneet BioShockia rootkitin asentamisesta. Virallisessa ilmoituksessa kiellettiin minkäänlaisen rootkitin käyttö.

Mass Effect

Toukokuussa 2008 EA ilmoitti, että Mass Effectin PC-versio tulisi käyttämään SecuROMin 7.x -versiota edellyttäen ohjelmiston uudelleen aktivoimista joka kymmenes päivä. Valituksien vuoksi EA poisti tämän aktivoimisen, mutta piti SecuROMin. SecuROMin tuoteaktivointilaitos käytti silti erilaista rajaa, joka sisälsi sen, että asiakas voisi vain kolme kertaa aktivoida pelin. Tämän jälkeen peliä ei voi pelata, kunnes EA:lle on ilmoitettu ja kun se on resetoinut aktivointilimitin.

Spore

7. syyskuuta 2008 EA julkaisi SecuROMia käyttävän Spore-videopelin. Spore oli 1,7 miljoonalla BitTorrent-latauksella vuoden 2008 eniten laittomasti ladattu peli.;journalistien mukaan tämä oli SecuROMiin tyytymättömien käyttäjien reaktion seurausta.
SecuROMin käyttämisen tuloksena Electronic Artsia vastaan nostettiin Melissa Thomasin johdolla ryhmäkanne. Tämän jälkeen useita muitakin ryhmäkanteita on nostettu EA:ta vastaan.
Talkkuna

Talkkuna on nesteeseen sekoitetuista talkkunajauhoista tehty ruoka. Talkkunajauho on alun perin venäläisiltä sotilailta opittu perinteinen suomalainen jauhovalmiste, joka koostuu paahdetusta, yleensä melko karkeaksi jauhetusta viljasta. Viljana on ohra, ruis tai kaura, harvemmin vehnä. Valmistusaine vaihtelee paikan mukaan, joissain versioissa mukana on myös papuja. Suolaa saattaa olla mukana pieni määrä. Hämeessä käytetään kauraa, jonka lisänä ohraa, herneitä tai papuja. Karjalassa ja Savossa talkkuna on pääasiassa ohraa. Vilja keitetään padassa puolikypsäksi, valutetaan ja kuivataan riihessä tai nykyisin myös muussa sopivassa paikassa.

Talkkuna Suomen maakuntien ruokaperinteessä

Talkkunan syönti keskittyi vanhastaan Hämeeseen, Savoon, Kainuuseen ja Karjalaan. Pohjoisimmassa Suomessa sitä ei tunneta ja rannikoillekin se levisi vasta myöhään. Kainuussa on oma kainuulainen talkkuna.
Talkkuna syödään Etelä- ja Länsi-Suomessa pöperönä, jolloin sitä sekoitetaan veteen, marjoihin (esim. mustikkapöperö eli pöllöhillo), rasvaan tai kalaliemeen. Talkkunatahna tunnetaan myös nimellä pepu tai mutti, ja niitä syödään leivän asemesta. Talkkunajauhon sijasta voidaan käyttää kypsentämätöntäkin viljaa ja leivänpaloja. Hämeessä ja Varsinais-Suomessa talkkunaa syödään myös viiliin tai piimään sekoitettuna, jolloin siitä käytetään nimitystä piepo tai piapo. Talkkunajauhon nimitys samoilla alueilla on piapojauho.
Savolainen talkkuna valmistettiin Pohjois-Savossa ohrasta, Etelä-Savossa taas kauran joukkoon saatettiin lisätä hernettä, ohraa, joskus tattariakin. Tavallisin tapa syödä ohratalkkunaa oli valmistaa siitä puuro "vispilöimällä kuumaan, hiukan suolalla maustettuun veteen talkkunajauhot". Talakkunapuuro tarjottiin joko voin tai tirripaistin kanssa. Koska ohratalkkuna on kypsennettyä, jauhettua ohraa, keittämistä ei tarvittu. Tirripaisti puolestaan valmistettiin suikaloidusta siansivusta, joka ruskistettiin pannulla rapeaksi. Suikaleet maustettiin suolalla ja pannulle lisättiin tilkka vettä. Savossa tunnetaan myös ohrasta valmistettu kourakas, koprakaenen, nyrkkitalakkuna, pöppi tai kopratalkkuna. Uuden talkkunan onnistuminen kokeiltiin keittämällä uusista talkkunoista veteen sekoitettu tiukka puuro, josta pyöritettiin kourassa (kopra) puristamalla pyöreä pallo, joka voitiin kastaa paistiin tai sen päälle laitettiin voita.
Hieman erilaisena talkkuna tunnetaan myös Etelä-Pohjanmaalla. Siellä se valmistetaan paahtamalla kokojyväkaura-, ohra-, ja ruisjauhoa. Eteläpohjalaiseen talkkunaan ei käytetä papuja tai herneitä. Talkkunaa syödään viiliin tai piimään sekoitettuna vellinä, tai marjoihin sekoitettuna "tokerona". Nykyään on suosittua sekoittaa talkkunajauhoa myös jäätelöön. Myös talkkunamuroja on nykyisin saatavilla.
Eri maakuntien talkkunajauhoja on nykyisin saatavana kaupallisesti tuotettuna ympäri Suomea.
Matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti

Erityisasiantuntijuus

Matkailun turvallisuutta on kehitetty useissa verkostoissa ja vuonna 2013 MTI julkisti matkailun turvallisuussuunnitelmat 10 Lapin matkailualueelle. MTI:n kolmen eri taustaorganisaation - Lapin yliopiston, Lapin AMK:n ja Lapin matkailuopiston - tekemä moniulotteinen yhteistyö koulutuksessa, tutkimuksessa ja palveluissa on ainutlaatuista jopa kansainvälisesti.
7,62 ITKK 31 VKT

Tausta

1920-luvulla Suomi oli vasta itsenäistynyt, ja suurin osa armeijan kalustosta oli vanhan Tsaarin Venäjän perua. Kalustossa oli vain vähän ilmatorjunta-aseita ja nekin olivat vanhentuneita. Osana suunnitelmaa parantaa ilmatorjunta-aseistusta päätettiin kehittää jalkaväen Maxim-konekivääreitä tehokkaampia erityisesti suunniteltuja ilmatorjuntakonekivääreitä. Vuosien 1930-1934 kehityssuunnitelma määritteli tarpeeksi 125 raskasta 13,2 mm konekivääriä ja 125 7,62 mm konekivääriä. Aseiden suunnitteleminen annettiin Aimo Lahden tehtäväksi.

7,62 ITKK 31 VKT

Uuden 7,62 mm ilmatorjuntakonekiväärin prototyyppi valmistui 1931 ja se hyväksyttiin palveluskäyttöön nimikkeellä 7,62 mm kaksoisilmatorjuntakonekivääri m 31. Valtion Kivääritehtaalta (VKT) tilattiin 1933 130 konekiväärin sarja joista ensimmäiset jaettiin yksiköille 22.6.1934. Vuonna 1940 valmistui vielä pieni 10 kappaleen sarja jolloin kokonaismääräksi muodostui 140 kappaletta.
Teknisesti 7,62 ITKK 31 VKT on Maxim-konekivääri joka muokattu kiihdyttimellä ja 250 patruunan katkeavilla metallivöillä suuremman tulinopeuden saamiseksi. Näillä muutoksilla tulinopeus saatiin nostettua 2x900 laukaukseen minuutissa. Ase myös muutettiin vesijäähdytteisestä ilmajäähdytteiseksi ja vesivaipan tilalle tehtiin Lahti-Saloranta M/26 -pikakiväärin tapainen jäähdytysvaippa. Vaipan suussa on liekinsammuttimena kartiomainen holkki. Kaksoiskonekiväärinä kaksi asetta on kiinnitetty rinnakkain patruunakannujen ollessa sivuilla tyhjien hylsyjen ja vyölinkkien pudotessa alapuolella oleviin laatikoihin. Molempien aseiden viritysvivut ovat oikealla puolella ja palautinjouset vasemmalla; vasemmanpuoleisen aseen syötin on muunnettu niin että patruunavyö juoksee vasemmalta oikealle.
Kummallakin aseella on omat kahvansa joita on jonkin verran muutettu Maximin perinteisestä lapiokahvasta pistoolimalliseksi niin että kummallakin aseella on etusormella painettava liipaisin. Aseen takaosan vartalotuen avulla ampuja pystyi nopeasti kääntämään asetta. Alkuperäinen kartiojalusta m/31 oli 135 cm korkea ja, vaikkakin käyttökelpoinen, raskas ja hankala liikutella. Tähtäimenä on ajalle tyypillinen soikiomainen rengastähtäin ennakkokaarineen edessä ja suojarenkaan ympäröimä pallojyvä takana. Tulitoiminnassa ilmatorjuntakonekiväärin miehistöksi oli tarkoitettu kuusi miestä: johtaja, ampuja, kaksi lataajaa ja kaksi ammusmiestä. Varusteisiin kuuluivat kuljetuslaatikko, varapiiput, -lukot ja -jouset, työkalusarja ja puinen kuljetuslaatikko kymmenelle vyölaatikolle.

Palveluskäyttö

7,62 ITKK 31 VKT ja 7,62 ITKK 31-40 VKT olivat Suomen tärkeimmät ilmatorjuntakonekiväärit toisessa maailmansodassa. Niitä käytettiin ilmatorjuntakonekiväärikomppanioissa ja -joukkueissa sekä ilmatorjuntapattereiden lähipuolustusaseina. Sotien jälkeen niitä käytettiin harjoituskalustona 1960-luvulle asti ja varauskalustona aina vuoteen 1986, jolloin ne lopulta poistettiin vanhentuneina. Kokonaismäärä oli poistettaessa 467 kappaletta, joista 41 alkuperäisestä 7,62 ITKK 31 VKT kantatyyppiä. Osa aseista museoitiin sekä myytiin keräilijöille ja loput romutettiin vuonna 1988.
FC Polla

Historia

Pollan edeltäjäseura FC Mustat Partnerit perustettiin vuonna 1973 (viimeinen kausi 1989). Porukan yhdistävänä tekijänä oli alkujaan Rellu ja toistuvat jälkipelit "keskiolutseurapiireissä" Tampereen keskustan ravintoloissa. Merkillepantavaa oli seuran poliittinen sitoutumattomuus, kun se ei halunnut sitoutua kumpaankaan (TUL ja SUL) leiriin.
Alkuaikoina mukana olivat myös enemmän musiikkipiireistä tutut henkilöt, kuten esimerkiksi Mauri "Moog" Konttinen, Pertti "Veltto" Virtanen sekä Rauli "Rale" Koivisto.  Porukan huumoria kuvastaen ensimmäisten pelipaitojen väri oli musta, vaikka tuolloin väri sai olla vain tuomarin käytössä. Myöhemmin vaihtui paidan väri valkoiseksi. Seura pelasi aikanaan sarjatasoilla 4-6 div. Tampereen piirissä.
Pallopäät ry:n perustava kokous pidettiin 1984 silloisella Vapaa-ajan maalla (Hakametsän jäähallin ja Kauppaoppilaitoksen välissä ollut näyttelyalue, jossa oli vuokrasaunoja).
Perustetun seuran runko koostui osin MustaPeen kakkosjoukkueesta ja yhtenä eron syynä idean isän Mauri "Moog" Konttisen mukaan oli, että "kakkonen" ei saanut tarpeeksi vastinetta jäsenmaksuilleen vaan "ykkönen" hyödynsi pelaajamäärältään isomman kakkosjoukkueen rahoja omaan toimintaansa liikaa. Mukaan tuli myös paljon nuorempaa rockhenkistä porukkaa joita ryppyotsaisuus ei liiemmin vaivannut. Näistä suurin osa teki kuitenkin vain lyhyen tähdenlennon jalkapallokentillä, mutta muutama jatkoi pidempäänkin.  MustaPeen lopetettua pelaamisen 1989 useita pelaajia siirtyi Pallopäiden riveihin. Joukkueen pelillisesti parhaat vuodet tulivatkin heti tämän jälkeen kahden joukkueen yhdistettyä voimansa. 
Seuran nimen tausta selvinnee ensimmäisen kokouspöytäkirjan maininnasta: "Yhdistyksen tarkoitus on pelata enemmän palloa päällä (sekä henkisesti että fyysisesti)".
Kauppatorin Apteekki

Kauppatorin Apteekki eli Turun 1. apteekki on Turussa toiminut apteekki, joka perustettiin 2. kesäkuuta 1689. Se oli Suomen ensimmäinen ja vanhin apteekki, jonka perusti apteekkari Relau.
1800-luvulla apteekin omistajia olivat Johan Julin ja sitten hänen poikaansa Erik Julin. Carénin perhe omisti apteekin lähes koko 1900-luvun ajan aina vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen apteekkariksi tuli apulaisprofessori Hannu Turakka ja sitten Pirjo Mäkitalo vuodesta 2003.
Apteekki toimi viimeksi käytössä olleissa tiloissaan Kauppatorin laidalla vuodesta 1866.
Apteekin toimilupa peruttiin kesällä 2011, ja hallinto-oikeus vahvisti perumisen oikeellisuuden. Syy perumiseen oli, että apteekissa ei ollut riittävästi lääkkeitä. Apteekilla oli ollut ongelmia pitemmän aikaa. Vakuutusyhtiö Fennia haki apteekkia yrityssaneeraukseen syksyllä 2011, mutta sitä ei hyväksytty. Tämän jälkeen koko henkilökunta irtisanoi työsuhteensa. Apteekki suljettiin 27.6.2012.
Vanajan voimalaitos

Vanajan voimalaitos on Elenia Lämmön yhteistuotantovoimalaitos Hämeenlinnassa. Vanajan kaupunginosassa sijaitsevan voimalaitoksen polttoaineina ovat  biopolttoaineet, maakaasu, turve ja moottoripolttoöljy. Sen sähköntuotannon kapasiteetti on 61 MW ja kaukolämmöntuotannon 105 MW.