google/wiki40b huggingface dataset:
Infuusio

Infuusio eli tiputus tarkoittaa nesteen antamista verisuoneen (tavallisesti laskimoon). Tiputus on menetelmä, jolla toteutetaan suonensisäinen eli parenteraalinen (’suolen ohittava’) nestehoito. Arkikielessä infuusiota kutsutaan nimellä tippa. Nesteinfuusiolla voidaan esimerkiksi korjata hypovolemiaa. Lääkkeitä voidaan myös annostella pitkän ajan kuluessa sekoittamalla infuusioliuokseen. Esimerkiksi metanolimyrkytyksessä hoitona käytetään infuusiona annettavaa etanolia.

Toteutus

Tiputus tapahtuu kanyylin kautta. Kanyyli asetetaan pinnalliseen laskimoon tai, mikäli on annettava väkevää infuusionestettä tai suuria määriä, keskuslaskimoon tai keuhkovaltimoon. Kanyyleita voidaan tarvita useita. Joissain tilanteissa voi tulla kyseeseen kanylointi luuydintilaan.
Edgars Cgojevs

Seuraura

Cgojevs aloitti jääkiekkoilun kotikaupungissaan Talsissa, mutta hän siirtyi jo 15-vuotiaana Ruotsiin ja SDE HF:n J18-junioreihin kaudeksi 2008–2009. Kesken kauden 2009–2010 Cgojevs siirtyi sieltä Lidingö Vikingsiin, jonka J18-junioreissa hän oli J18 Division 1:n nousukarsintasarjan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+17=28. Joukkue nousi kauden päätteeksi J18 Elitiin. Cgojevs pelasi samalla kaudella Lidingössä myös kolme ensimmäistä miesten peliään Ruotsin II-divisioonassa. Kaudella 2010–2011 hän voitti joukkueen J18-junioreiden sisäisen maalipörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Oscar Alfredsson Jakobssonin kanssa. He jakoivat koko J18 Elitin pistepörssin toisen sijan edellään vain joukkuetoveri Jacob Lager. Cgojevs sijoittui myös maalipörssissä toiseksi edellään vain MODO Hockeyn Jesper Persson. Noin puolet kaudestaan hän pelasi Lidingön miesten joukkueessa.
Kaudeksi 2011–2012 Cgojevs siirtyi AIK IF:n J20-junioreihin. Kaudella 2012–2013 hän debytoi seuran Elitserien-joukkueessa, jossa Cgojevs teki 30 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5. Huhtikuussa 2013 hän teki AIK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013–2014 Cgojevs pelasi joukkueessa kuusi SHL-ottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla HockeyAllsvenskanissa seuroinaan Timrå IK ja IF Troja-Ljungby, joista jälkimmäisessä Cgojevs pelasi kauden loppuun. Cgojevs pelasi kauden aikana lainalla myös vielä sarjatasoa alempana Hockeyettan-joukkue Vallentuna BK:ssa.
Cgojevs siirtyi kaudeksi 2014–2015 Hockeyettan-joukkue Kallinge/Ronneby IF:ään, jonka hän kuitenkin jätti marraskuussa 2014, kun Cgojevsin perhe ei viihtynyt Kallingen ympäristössä. Hän siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Kazakstanin mestaruussarjan Beibarys Atıraw'n joukkueeseen. Kaudeksi 2015–2016 Cgojevs siirtyi vuoden mittaisella ja try-outin sisältäneellä sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kokkolan Hermekseen. Hän jätti joukkueen kuitenkin jo harjoituskaudella elokuussa 2015, kun Hermeksen urheilujohtaja Pasi Tuukkanen kertoi Cgojevsin tilannenopeuden ja kovuuden olleen riittämättömiä Mestis-tasolle. Noin viikkoa myöhemmin hän teki sopimuksen Puolan Polska Liga Hokejowassa pelaavan TMH Polonia Bytomin kanssa.

Maajoukkueura

Cgojevs pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän voitti viimeisimpänä mainitusta turnauksesta A-lohkon kultaa ja jakoi lohkon syöttöpörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa.
Latvian A-maajoukkueessa Cgojevs on pelannut kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Suomea vastaan.
Tikka (ruoka)

Tikka [ʈikkɑː] on tandoorin kaltainen intialainen ruoka, joka tehdään pienistä liha- tai kalapaloista.
Chauvet’n luola

Chauvet’n luola on kalliomaalauksistaan tunnettu kalliomuodostelma Ranskassa.
Luolan maalaukset kuuluvat maailman vanhimpiin ja parhaiten säilyneisiin. Ne ovat peräisin Aurignacin kulttuurin ajoilta noin 30 000 vuotta sitten. Kivivyöry tukki luolan noin 20 000 vuotta sitten, ja se avattiin uudelleen vasta vuonna 1994. Luola on Unescon maailmanperintökohde.
Lahden kaupunginvaltuusto

1918

Joulukuussa 1918 pidettiin ensimmäiseen yleiseen ja yhtäläiseen kunnallisäänioikeuteen perustuneet kunnallisvaalit. Valtuustoon tulivat ensimmäisinä naisina valituiksi Elli von Hertzen, Hanna Jaakkola, Elina Kanervio, Anni Manninen sekä Anni Savola. Valtuuston täytevaalit, missä olisi valittu 1/3 kaupunginvaltuustosta uudelleen, olisi pitänyt pitää joulukuussa 1919, mutta ne siirtyivät vuoteen 1920.

Puoluehajaannuksia

Viime valtuustokausina Lahdessa ovat jakautuneet muun muassa Vihreiden, Kokoomuksen ja Keskustan valtuustoryhmät. Vihreiden jakautuminen johtui yhden valtuutetun ryhtymisestä suoraan kansalaistoimintaan Karjusaaren kaavoituksen estämiseksi. Tehdyistä toimista valtuutettu joutui syytteeseen ja tuomittiin sakkorangaistuksiin. Kokoomuksen jakautuminen liittyi siihen, miten korkeaa kunnallisveroa on kannatettava, jotta yhteistyö sosialidemokraattien kanssa ei kärsisi. Osittain Lahden Kokoomukseen liittyvistä syistä ja kaupunginhallituksen jäsenyyden jakamisesta kahtia vaalikaudella seurasi Keskustan jakautuminen. Vihreät, Keskusta ja Kokoomus ovat jälleen yhtenäiset.
Pentti E. Rantanen valittiin 2004 sosiaalidemokraattien vaalilistalta, mutta hän erosi valtuustoryhmästä ja perusti oman valtuustoryhmänsä. Myöhemmin hän siirtyi Kokoomuksen valtuustoryhmään. Punavihreä ryhmä oli itsenäinen vaaleissa, ja sen kaupunginvaltuutettu Nea Kontio edusti aikaisemmin Lahden vihreitä. Nea Kontiota ei valitty enää kaupunginvaltuutetuksi 2008 kunnallisvaaleissa.
Vuoden 2004 kunnallisvaalien jälkeen sosialidemokraattisesta valtuustoryhmästä muodostui lisäksi yksi sitoutumaton valtuustoryhmä (PER), jonka perustaja liittyy 2005 kokoomuksen valtuustoryhmään.
Syynä tähän oli ehdotus Lahden kaupungissa käytössä olevien liikuntakiinteistöjen siirtämisestä yhdistyksiltä ja mahdollisesti säätiöiltä kaupungin suoraan hallintaan. Sosialidemokraatit ovat myös vaatineet, että Lahti Energia ja Lahti Vesi pitäisi siirtää lähemmäksi kaupungin hallintoa autonomisesta asemastaan.
Eugene Katchalov

Pokeriura

Katchalovin pokeriuran ensimmäinen iso turnausvoitto oli kesäkuussa 2007 Bellagio Cupin 5 000 dollarin no limit hold'em turnauksen ykköstila, josta hän ansaitsi 118 785 dollaria. Uran toistaiseksi suurin voitto tuli joulukuussa 2007, jolloin Katchalov voitti World Poker Tourin Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classic -turnauksen. Voitostaan hän ansaitsi 2 482 605 dollaria. Internetissä Katchalov voitti marraskuussa 2007 Full Tilt Pokerin Sunday $750,000-guaranteed -turnauksen .
Tammikuussa 2011 Katchalov voitti PCA-turnaussarjan 100 000 dollarin sisäänoston high roller -turnauksen. Sen ykköspalkinto oli 1,5 miljoonaa dollaria. Kesäkuussa 2011 hän voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa olemalla ykkönen 1 500 dollarin seven card stud -turnauksessa.
Kesäkuussa 2011 Katchalovin pokeriuran turnausansiot ylittivät 6,3 miljoonaa dollaria.Hän on pokeriturnauksissa eniten ansainnut ukrainalaissyntyinen pelaaja.
Katchalov edustaa nettipokerihuone PokerStarsia.
Katie Bowen

Katie Bowen (s. 15. huhtikuuta 1994) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 65 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 16-vuotiaana.
Bowen edustaa seuratasolla yhdysvaltalaista Utah Royalsia.
Elwa Molin

Elwa Margareta Molin-Haarla (23. toukokuuta 1935 Tampere – 8. tammikuuta 2017 Ylöjärvi) oli suomalainen tanssitaiteilija ja tanssinopettaja.
Elwa Molin syntyi vanhaan tunnettuun tamperelaissukuun. Hänen äitinsä Frida oli kotirouva ja isä Knut Takon tehtaan konttoripäällikkö.

Uran alku

Elwa aloitti tanssin kaksivuotiaana Ester Naparstokin tanssikoulussa, missä hän opiskeli 17-vuotiaaksi saakka. Vuonna 1953 hän lähti Saksaan opiskelemaan tanssinopettajaksi Kurt Joossin johdolla Essenin Folkwangschuleen. Sieltä hän sai valmistuttuaan opettajandiplomin, vaikka suorittikin opintojen loppuosan Sigurd Leederin koulussa Lontoossa. Vuonna 1956 hän lähti opiskelemaan Pariisiin, josta hän siirtyi tanssijaksi Nancyn teatteriin yhdeksi kaudeksi. Nancyssä hän tapasi yhdysvaltalaisen kuvataiteilijan, jonka kanssa hän avioitui. He muuttivat Espanjaan, ja siellä asuessaan hän perusti ensimmäisen tanssikoulunsa Torremolinokseen.

Paluu Tampereelle

Elwan erottua miehestään hän päätti palata Tampereelle vuonna 1964. Siellä hän perusti samana vuonna tanssikoulun nimeltään Tanssiin kutsu Elwa Molin. Koulun nimi tuli Weberin musiikkiin Tanssiinkutsu tehdystä mehiläistanssista, jota Elwa oli tanssinut 3-vuotiaana. Tanssikoulu toimi vuoteen 2013 saakka, jolloin hän lopetti sen 50 toimintavuoden jälkeen.
Kristian Taubert

Kristian Taubert (s. 2. huhtikuuta 1972, Lahti, Suomi) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Vaikka Taubert on syntynyt Lahdessa, on hänen kasvattajaseura Tampereen Ilves. Taubert päätti uransa Venäjällä kaudella 2004–2005. Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Taubert pelasi Ilveksessä kaudella 1990–1991. SM-liigassa Taubert on lisäksi edustanut TuToa, Porin Ässiä, Oulun Kärppiä ja Saimaan Palloa. Ulkomailla hän on pelannut Venäjän lisäksi Isossa-Britanniassa, jossa seura oli Nottingham Panthers. Taubert voitti Challenge Cupin kaudella 2003–2004.
HMS Matchless (G52)

Palvelus

Alus määrättiin 1946 siirrettäväksi reserviin ja se lähti Gibraltarilta Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 4. huhtikuuta. Aluksen varastot saatiin tyhjennettyä 25. kesäkuuta mennessä. Alus kunnostettiin 1951-1952 ja se ankkuroitiin 1953 Penarthiin. Alus sijoitettiin 1956 poistolistalle ja se myytiin 1957 Turkille. Alus modernisoitiin Harland and Wolffilla Belfastissa ennen kuin se virallisesti luovutettiin 1959 ostajalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Kılıç Ali Paşa. Alus myytiin romutettavaksi 1971.
Teippi

Historia

Ensimmäisen teipin keksi 1920-luvulla Richard Drew 3M-yhtiöstä (Minnesota Mining and Manufacturing Company). Alkuperäinen teippi oli paperipohjaista. Läpinäkyvät ja muut teipit syntyivät tämän keksinnön pohjalta. Kostuttamatta tahmean ja tahmeana pysyvän liiman myötä syntyi myös muita uutuustuotteita, kuten tarrat ja kontaktimuovit.
Tommi Siirilä

Ura

Lukiovuotensa Siirilä vietti Kuortaneella, Lentopalloliiton valmennuskeskuksessa, jonka riveissä hän tahkosi ensiksi 2-sarjaa ja sittemmin 1-sarjaa kaudet 2008–2011. Alajärveltä kotoisin oleva Siirilä harjoitteli Lentopalloliiton valmennuskeskuksessa jo yläasteikäisenä muutaman kerran viikossa. Junioritasolla Siirilä edusti Nurmon Jymyä ja Seinäjoki Lentistä. Hän pelasi myös pesäpalloa Alajärven Ankkureissa.
Suomen poikien lentopallomaajoukkueen riveissä Siirilä pelasi kahdesti ikäluokkansa EM-lopputurnauksessa. Hän oli vuoden 2012 poikien EM-lopputurnauksen tilastoisessa toiseksi paras keskitorjuja. Suomi oli EM-lopputurnauksen 11.
Uransa ensimmäisen liigakauden Siirilä pelasi kokkolalaisseura Tiikereissä kaudella 2011–2012. Tiikerit säilytti paikkansa lentopalloliigassa karsintojen kautta. Seuraavat kaksi kautta Siirilä pelasi Pielaveden Sammon riveissä. Sampo ja Siirilä sijoittuivat kahdesti peräkkäin lentopalloliigassa neljänneksi. Siirilä palasi Tiikereihin vuonna 2014 ja voitti kahtena peräkkäisenä kautena tuplamestaruudet, SM-kullan ja Cupiin mestaruuden.
Siirilä avasi uransa Ranskan lentopallokentillä vuonna 2016 voittamalla heti Ajaccion riveissä Ranskan Super Cupin, jossa perinteisesti pelaavat vastakkain Ranskan Pro A -liigan hallitseva mestari sekä cupin voittaja. Siirilän kautta varjosti loukkaantuminen, kun hänen kantapäänsä operoitiin kesken kauden helmikuussa. Varsin pienessä operaatiossa kantapään alueelta poistettiin pelaamista vaivannut pieni irtonainen luunpala. Siirilä pelasi kentille ennen Ranskan liigan pudotuspelien alkua. GFC Ajaccion kausi päättyi pudotuspeleissä tappiolliseen välieräsarjaan Chaumontia vastaan. Pronssiotteluita ei ranskalaiskentillä pelattu sikäläisten sääntöjen myötä.
Italialainen kärkiseura SIR Volley Perugia solmi Siirilän kanssa 1-vuotisen sopimuksen kaudeksi 2017–2018. Italialaisseura eteni Mestarien liigan kaudella 2016–2017 aina eurosarjan finaaliin asti, jossa hävisi venäläiselle Zenit Kazanille. Siirilän kausi Italiassa alkoi voitokkaasti, kun Perugia juhli ennen sarjakauden alkua pelatun Super Cupin voittoa syyskuussa. 
Kaudella 2018–2019 Siirilä voitti Suomen-mestaruuden Vammalan Lentopallon joukkueessa ja hänet valittiin Mestaruusliigan kauden tähdistöjoukkueeseen.
Lammi (Somero)

Lammi on kylä Somerolla, Paimionjoen vesireittiin kuuluvan, Hirsjärveä ja Kirkkojärveä yhdistävän Someronjoen eteläpuolella. Kylä on osa Someron keskustaajamaa, ja sen naapurikyliä ovat Joensuu pohjoisessa ja Harju etelässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 441, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron neljänneksi suurimman kylän heti Joensuun, Jaatilan ja Pappilan jälkeen.
Historiallisesti Lammi on ollut samaa isonjaon jakokuntaa viereisen Harjun kylän kanssa ja kylään 1800-1900-luvuilla muodostunut taajama-asutus liittyy Someron Kirkonmäen kulmakuntaan Harjun ja Lammin kylissä. Lammin historiallinen kylätontti, jolla vieläkin on Lammin kylän Laurilan kantatalo, on sijainnut nykyisten Härkäläntien ja Hirveläntien risteyksessä, ja sen läheisyydessä Hirveläntien varrella sijaitsee myös Someron vanha paloasema, jonka yläkerrassa toimi vuoteen 1976 Someron kunnantoimisto.
Vieressä ovat uusi paloasema ja Seurakuntakeskus.
Uudempaa taajama-asutusta Lammin kylässä edustaa Lamminniemen asuinalue Someronjoen varressa Helsingintien pohjoispuolella. Lamminniemessä sijatsee myös kuntoutuspalveluita tarjoava Lamminniemi-koti ja nykyään kesäteatterikäytössä oleva Havuharjun tanssilava. Kylän halki kulkee Helsingintie (kantatie 52), jossa kylän kohdalla sijaitseva Lammin mäki mainitaan Rauli Badding Somerjoen kappaleessa "Bussi Somerolle".
Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

Juoni

Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.

Vastaanotto

Elokuva voitti Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla 1962 ja oli ohjaaja Rosin läpimurto merkittävien elokuvien tekijänä. Elokuva tuotti myös Nastro d’argento -palkinnot parhaasta ohjauksesta, kuvauksesta ja musiikista. Amerikanitalialainen elokuvaohjaaja Martin Scorsese pitää Salvatore Giulianoa yhtenä häneen suurimman vaikutuksen tehneistä elokuvista.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa televisiossa Mainos-TV:n ohjelmistossa joulukuussa 1971. Se on lisäksi esitetty Ylen kanavilla syyskuussa 2002 ja tammikuussa 2018.

Myöhempi versio

Salvatore Giulianon tarinaan ja hahmoon perustuu myös Michael Ciminon englanninkielinen elokuva Sisilialainen (1987), jonka pohjana on Kummisedän kirjoittajan Mario Puzon samalla nimellä suomennettu romaani.
Pasi Kesseli

Pasi Juhani Kesseli (s. 5. joulukuuta 1958 Kankaanpää) on suomalainen kirjailija, luennoitsija ja sotilas. Hän on sotilasarvoltaan eversti.
The Ride Majestic

Vastaanotto

Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Kaaoszinen Jouni Lepistö antoi albumille arvosanaksi 9/10, ja sanoi albumin olevan kokonaisuudessaan ”tarttuva” paria vaikeammin sisäistettävää kappaletta lukuun ottamatta. Niin ikään Blabbermouth antoi albumille yhdeksän pistettä kymmenestä, ja kehui albumin raivon ja harmonian tasapainoa.
Pehr Henrik Nordgren

Pehr Henrik Nordgren (19. tammikuuta 1944 Saltvik – 25. elokuuta 2008 Veteli) oli suomalainen säveltäjä.
Nordgren syntyi Ahvenanmaalla vuonna 1944. Hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja vuosina 1965–1969 sävellystä yksityisesti Joonas Kokkosen johdolla. Nordgren opiskeli Tokiossa 1970–1973 ja on sen jälkeen asunut Kaustisella. Vuonna 1973 hän meni Tokiossa naimisiin Shinobu Suzukin kanssa, ja heillä on yksi lapsi Kai Nordgren. Pehr Henrik Nordgrenin  äiti oli kirjailija Aili Nordgren ja veli kirjailija Ralf Nordgren.
Pehr Henrik Nordgren oli Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin "nimikkosäveltäjä"  ja tunsi Juha Kankaan henkilökohtaisesti 1960-luvulta lähtien. Nordgren myös perusti Kaustisen kamarimusiikkiviikon ja toimi pitkään sen taiteellisena johtajana.  Jotkut jousiorkesteriteoksista, kuten Nordgrenin soitetuin teos Pelimannimuotokuvia (1976), Sinfonia jousille (1978) ja TRANSE-CHORAL (1985) ovat saaneet jo klassisen aseman suomalaisessa jousiorkesterikirjallisuudessa. 
Nordgren sai Suomen Kulttuurirahaston palkinnon 1998 ja Pro Finlandian 1999. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin Kalevalaseuran Kalevalanpalkinto ja Svenska kulturfondenin 15 000 euron kulttuuripalkinto. Nordgren sävelsi muun muassa sinfonioita, konserttoja, kamarimusiikkia ja vokaaliteoksia. Hän sai  teoksiinsa vaikutteita esimerkiksi suomalaisesta kansanmusiikista ja uransa alkuvaiheissa Dmitri Šostakovitšin teoksista.
Nordgren kuoli elokuussa 2008 Vetelissä sijaitsevassa Tunkkarin sairaalassa. Vielä edellisessä kuussa hän oli sairaudestaan huolimatta kyennyt kuuntelemaan Kuhmon kamarimusiikkijuhlilla oman teoksensa (11. jousikvartetto op. 144) kantaesityksen.
Matías Nahuel

Seurajoukkueura

Nahuel on Villarrealin kasvatti. Vuosina 2012–2013 hän pelasi seuran C-joukkueessa ja vuodesta 2013 hän on pelannut seuran B-joukkueessa. Villarrealin edustusjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa Nahuel debytoi tammikuussa 2014 Real Sociedadia vastaan. Kaudella 2013–2014 hän pelasi neljä ottelua pääsarjassa. Seuraavalla kaudella Nahuel ei pelannut yhdessäkään ottelussa. Kaudella 2015–2016 hän debytoi seuran paidassa Eurooppa-liigassa.

Maajoukkueura

Nahuelilla on synnyinmaansa Argentiinan lisäksi myös Espanjan kansallisuus ja edustusoikeus, sillä hän on asunut maassa pitkään. Nahuel pelasi vuosina 2014–2015 Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa ja oli mukana voittamassa ikäluokan vuoden 2015 EM-kultaa tehden turnauksessa kaksi maalia, mukaan lukien yhden maalin finaalissa Venäjää vastaan.
Ranskan naisten jalkapallomaajoukkue

Olympialaiset

Ranskan naisjoukkue pelasi olympialaisissa ensimmäisen kerran Lontoon kisoissa 2012. Alkulohkossaan se hävisi Yhdysvalloille 2–4 sekä voitti Pohjois-Korean 5–0 ja Kolumbian 1–0. Puolivälierissä Ranska voitti Ruotsin 2–1 mutta hävisi sitten välierissä Japanille 1–2 ja pronssiottelussa Kanadalle 0–1. Ranska sijoittui turnauksessa neljänneksi. Marie-Laure Delie, Laura Georges, Élodie Thomis ja Wendie Renard tekivät turnauksessa kaksi maalia sekä Gaëtane Thiney, Camille Catala ja Eugénie Le Sommer yhden.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Ranska selviytyi puolivälieriin, joissa se hävisi Kanadalle 0–1.

Maailmanmestaruuskilpailut

Vuoden 2003 MM-kisoissa Ranska ei selviytynyt alkulohkosta jatkoon. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa se voitti alkulohkossa Nigerian 1–0 ja Kanadan 4–0 sekä hävisi emäntämaa Saksalle 2–4. Puolivälierissä vastustajana oli Englanti, jonka Ranska voitti rangaistuspotkukilpailussa maalein 4–3 (jatkoajan jälkeen peli oli tasan 1–1). Välierissä Ranska hävisi Yhdysvalloille 1–3 ja pronssiottelussa Ruotsille 1–2, joten se sijoittui kisoissa neljänneksi.
Vuoden 2015 MM-kisoissa Ranska voitti alkulohkonsa, jossa se voitti Englannin 1–0 ja Meksikon 5–0 mutta hävisi Kolumbialle 0–2. Neljännesvälierissä Ranska voitti Etelä-Korean 3–0 mutta puolivälierissä se hävisi Saksalle rangaistuspotkukilpailussa lukemin 4–5 ottelun oltua jatkoajan jälkeen tasalukemissa 1–1. Ranskan maalintekijät kisoissa olivat Eugénie Le Sommer (3 maalia), Marie-Laure Delie (3 maalia), Amandine Henry, Élodie Thomis ja Louisa Nécib, minkä lisäksi vastustaja teki yhden oman maalin. Joukkuetta valmensi Philippe Bergeroo.
Vuonna 2019 Ranska toimi MM-kilpailujen järjestäjämaana. Se voitti alkulohkossaan Etelä-Korean 4–0, Norjan 2–1 ja Nigerian 1–0. Ranska voitti neljännesvälierissä Brasilian jatkoajan jälkeen 2–1 mutta hävisi puolivälierissä Yhdysvalloille 1–2. Ranskan pelaajista Wendie Renard teki turnauksessa neljä maalia sekä Valérie Gauvin, Amandine Henry ja Eugénie Le Sommer kaksi. Joukkuetta valmensi Corinne Diacre.
'

Euroopan-mestaruuskilpailut

EM-kisoissa Ranska on parhaimmillaan sijoittunut kahdeksan parhaan joukkoon vuosina 1989 (ei päässyt neljän joukkueen lopputurnaukseen), 2009, 2013 ja 2017. Vuoden 2009 EM-kisojen alkulohkossa se sijoittui toiseksi voitettuaan Islannin 3–1, hävittyään Saksalle 1–5 ja pelattuaan Norjan kanssa tasan 1–1. Puolivälierissä Ranska hävisi Alankomaille rangaistuspotkukilpailussa maalein 4–5; varsinainen peliaika ja jatkoaika päättyivät maalittomana. Vuoden 2013 EM-kisoissa Ranska oli alkulohkonsa ykkönen kolmella voitolla (Venäjä 3–1, Espanja 1–0, Englanti 3–0) mutta hävisi puolivälierässä Tanskalle rangaistuspotkukilpailussa maalein 2–4 (jatkoajan jälkeen 1–1). Vuoden 2017 EM-kisojen alkulohkossa Ranska voitti Islannin 1–0 ja pelasi sekä Itävallan että Sveitsin kanssa tasan 1–1 mutta hävisi puolivälierissä Englannille 0–1.

Eniten otteluita

Aktiiviset pelaajat lihavoitu. Tilastot päivitetty 29. kesäkuuta 2019.
Tumbling Dice

Julkaisu ja vastaanotto

Single ”Tumbling Dice” B-puolenaan ”Sweet Black Angel” ilmestyi Yhdysvalloissa 15. huhtikuuta ja Britanniassa 21. huhtikuuta 1972. Britanniassa kappale nousi listan viidenneksi ja Yhdysvalloissa seitsemänneksi.
”Tumbling Dice” on suosittu kappale Rolling Stonesin konserteissa. Yhtye on esittänyt sitä vuosina 1972–1973, 1975–1978, 1981–1982, 1989–1990, 1994–1995, 1997–1999, 2002–2003, 2005–2007 ja 2012–2014.
Joseph Wang Yu-jung

Joseph Wang Yu-jung (kiin. 王愈榮; 27. huhtikuuta 1931 Shanghai – 18. tammikuuta 2018 Taichung) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 24. joulukuuta 1955 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Árd Srathan titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Stanislaus Lokuang.
Wang Yu-jung sai 25. kesäkuuta 1986 nimityksen Taichungin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. kesäkuuta 2007.
Grande Porto

Grande Porto on ala-alue Portugalin Região Nortessa. Sen väkiluku on 1 287 282 (2011).
Grande Porton suurin kaupunki on Porto.
Miniatyyrihevonen

Miniatyyrihevonen on hevostyyppi, johon kuuluvat rodut ja kannat ovat erittäin pienikokoisia. Miniatyyrihevosrotuja on useita ja niitä on erityisesti Euroopassa ja Amerikoissa. Miniatyyrihevosiksi lasketaan yleensä alle 86–97 cm korkeat hevoset, mutta määritelmä vaihtelee rotujärjestöittäin. Vaikka miniatyyrihevoset ovat erittäin pienien ponien kokoisia, niiden rakenne voi olla rodusta riippuen myös hevosmainen. Monet hevostyyppiä jalostavat miniatyyrihevosjärjestöt laskevat eläimensä hevosiksi. Miniatyyrihevosroduissa esiintyy erittäin paljon erilaisia värejä ja kuvioita.
Miniatyyrihevosten rotujärjestöjä kantakirjoineen on maailmanlaajuisesti kymmeniä. Osa järjestöistä pyrkii jalostamaan hevostyyppiä, osa ponityyppiä.

Ulkonäkö ja ominaisuudet

Miniatyyrihevosten ihanteellinen ulkonäkö on kuin täydellinen pienoisversio normaalikokoisesta hevosesta tai ponista. Jotkin rodut tähtäävät tietyn hevosrodun, esimerkiksi arabianhevosen pienoisversioon. Joissain miniatyyriroduissa sisäsiitos on johtanut rakennevirheiden yleisyyteen. Esimerkiksi AMHA:n (American Miniature Horse Association) mukaan ihanteellinen miniatyyrihevonen on piirteiltään, mittasuhteiltaan ja rakenteeltaan täydellinen täysikokoisen hevosen pienoisversio.
Miniatyyrihevosten katsotaan olevan hyväluonteisia ja tulevan hyvin toimeen ihmisten kanssa. Tästä syystä niitä pidetään usein lemmikkeinä ja joskus myös näkövammaisten apueläiminä opaskoirien tapaan. Miniatyyrihevosilla on kuitenkin kaikki hevosen vaistot, ja niitä tulisi kohdella hevosina.
Useimmat miniatyyrihevoset ovat melko kestäviä ja elävät keskimääräistä pidempään, yleensä noin 25–35-vuotiaiksi.