google/wiki40b huggingface dataset:
Tiimari

Historia

Kari Sulkanen, antikvariaatin pitäjän poika, perusti vaimonsa kanssa KarvaMarja-nimisen kirja- ja paperikaupan Lahden keskustaan vuonna 1971. Nimi tuli miehen lempinimestä ja vaimon etunimestä. Vuoteen 1975 mennessä liikkeitä oli jo kahdeksan ja nimeksi oli vaihtunut Tiimari. Saadakseen myyntiin erilaista tavaraa kuin muut samoja tukkuliikkeitä käyttävät kilpailijat Sulkaset alkoivat tehdä hankintamatkoja Eurooppaan ja Aasiaan. 
1980-luvun puoleenväliin mennessä ketju oli kasvanut 50 liikkeen kokoiseksi, ja 1990-luvun puolessavälissä liikkeitä oli 150. Vuonna 1990 omistajaksi tuli Rautakirja Oy, mutta Kari Sulkanen jäi alkuun toimitusjohtajaksi. Vuonna 1998 Sulkanen tuli takaisin omistajaksi yhdessä CapMan Oyj:n kanssa. Vuonna 2006 yritys sulautettiin mainoslahjabisneksessä toimineeseen pörssiyhtiö Leo Longlifeen, jonka nimeksi muutettiin Tiimari Oyj.
Marraskuussa 2007 Tiimari hankki omistukseensa ruotsalaisen sisustustauluihin, kehyksiin ja piensisustamiseen erikoistuneen franchising-vähittäismyyntiketju Gallerixin, jonka se myi toimivalle johdolle 2012.
Tiimarin varatoimitusjohtaja Jarkko Kaalikoski kuvasi yrityksen kohderyhmää ja toiminta-ajatusta 2000-luvulla näin:
Kun nuori neiti miettii, mitä viikkorahallaan tekee, hänellä on monta vaihtoehtoa. Hän voi mennä leffaan, ostaa hampurilaisen tai jonkin kivan tavaran. Meidän tehtävämme on tarjota neidin rahoille hyvä vaihtoehto ja vastine.

Konkurssi

Yhtiö asetettiin konkurssiin syyskuussa 2013. Konkurssipesä irtisanoi ensin kaikki yhtiön työntekijät mutta palkkasi lähes kaikki takaisin ja jatkoi yhtiön toimintaa etsien samalla toiminnoille ostajaa. Neuvotteluita käytiin noin kymmenen eri tahon kanssa, mutta ostajaa ei löytynyt, ja liikkeiden toiminta lopetettiin alkuvuodesta 2014.
5. maaliskuuta 2014 uutisoitiin, että konkurssiin ajautuneen yhtiön liiketoiminnasta ostaja oli löytynyt ainoastaan Tiimari-tuotemerkille. Konkurssipesän hoitajan Pekka Jaatisen mukaan se myytiin joillakin kymmenillä tuhansilla euroilla. Ostaja oli suomalainen liikemies Petri Rantanen, joka sittemmin avasi uudet Tiimari-nimellä toimivat myymälät Kouvolaan ja Lahteen. Lahdessa toimiva Tiimari kuitenkin suljettiin alkuvuodesta 2018. Nykyisellään ainoa Tiimari-myymälä sijaitsee Kouvolassa.
Cameron Monaghan

Lapsuus

Monaghan syntyi Santa Monicassa ainoaksi lapseksi äidilleen Dianelle, joka oli tehnyt päätöksen saada lapsen yksin. Pian Monaghanin syntymän jälkeen he muuttivat Floridaan. Diane huomasi poikansa olevan erittäin ulospäinsuuntautunut, ja Monaghan aloitti lapsimallin työt jo kolmivuotiaana. Viisivuotiaana hän poseerasi katalogin kannessa ja esiintyi ensimmäistä kertaa televisiomainoksessa seitsemänvuotiaana. Näyttelemisen hän aloitti ala-asteikäisenä nuortenteatterissa, ja hän myös esiintyi pienessä elokuvassa nimeltä The Wishing Stone.

Varhainen ura

Monaghan saavutti ensimmäistä kertaa maanlaajuista vuonna 2003 huomiota näytellessään Kristin Chenowethin ja Matthew Broderickin kanssa Musiikkimiehen televisioversiossa. Hän oli tuolloin yhdeksänvuotias.
Vuonna 2004 Monaghan näytteli Chadia sarjassa Veljemme on nero, mistä hän sai Young Artist -palkinnon. Seuraavana vuonna hän näytteli Palmer Noidia tilannekomediassa Ned’s Declassified, ja vuonna 2006 hän näytteli elokuvasa Klik!. Lisäksi hän on tehnyt pienempiä rooleja muun muassa sarjoissa Num3rot, Criminal Minds – FBI-tutkijat, Mentalist, Monk, Pelastava siirto, Fringe – rajamailla, Terriers ja The Glades.

Shameless

Vuonna 2011 18-vuotias Monaghan teki läpimurtonsa Showtimen draamakomediassa Hävyttömät, jossa hän näyttelee Ian Gallagheria, yhtä chicagolaisen ongelmaperheen kuudesta lapsesta. Hänen rooliaan on ylistetty muun muassa siksi, että se rikkoo television esittämän stereotypian teini-ikäisestä homosta. Lisäksi hänen suoritustaan bipolaarisena potilaana on pidetty uskottavana. Sarjan 6. tuotantokausi alkaa Yhdysvalloissa tammikuussa 2016.

Myöhempi ura

Hävyttömien rinnalla Monaghan on esiintynyt muun muassa sarjoissa Rizzoli & Isles, NCIS Rikostutkijat ja Kova laki: Erikoisyksikkö. Suurempia rooleja hän on tehnyt elokuvissa Prom, 2nd Serve ja Jamie Marks Is Dead. Vuonna 2014 hän näytteli Mason Ashfordia elokuvassa Vampire Academy ja Asheria elokuvassa The Giver. Vuonna 2015 hän näytteli psykoottista Jerome Valeskaa eli nuorta Jokeria Gothamissa saaden roolillaan runsaasti positiivista huomiota.

Yksityiselämä

Monaghan on musikaalinen ja osaa soittaa kitaraa, ukulelea, harmonikkaa, rumpuja ja koskettimia. Lisäksi hän on harrastanut pyöräilyä, juoksemista, lumilautailua, hiihtoa, nyrkkeilyä ja erilaisia kamppailulajeja.
Monaghanin seksuaalisuus on ollut silloin tällöin esillä, ja hän on ottanut asiaan kantaa vain kerran. Vuonna 2013 hän kirjoitti Twitterissä: "Ei, en ole homo. Kyllä, näyttelen homoa. Ei, kysymys ei ole olennainen."
Iso Saarijärvi (Ruovesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 67 hehtaaria ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 8 saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,1 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järvi sisältyy lähes kokonaan Helvetinjärven kansallispuistoon, vaikka sen itäosasta jää itäranta ja hieman vesialuetta suojelualueen ulkopuolelle. Se sijaitsee järvialueen eteläpuolella.
André Derain

Nuoruus

Pariisin lähellä Île-de-Francessa syntynyt Derain opiskeli 1898 insinööriksi Académie Camillossa ja opiskeli samalla maalausta opettajanaan Eugène Carrière. Taideopintojen yhteydessä hän tutustui Matisseen. Vuonna 1900 hän tutustui Maurice de Vlaminckiin ja he työskentelivät yhteisessä ateljeessa. Derain alkoi maalata ensimmäistä maisematyötään. Opinnot keskeytyivät vuosiksi 1901–1904, kun hän joutui Ranskan armeijaan. Derain'in vapauduttua palvelusta Matisse suostutteli tämän vanhemmat siihen, että tämä hylkäisi insinöörinuran voidakseen antautua kokonaan maalaamiselle. Sen jälkeen Derain aloitti opinnot Académie Julianissa.

Fauvismi

Derain ja Matisse tekivät töitä yhdessä kesän 1905 Välimerellä Colliouren kylässä, ja myöhemmin he veivät hyvin omaperäiset maalauksensa näytteille Syyssalonkiiin. Luonnottoman voimakkaat värit saivat kriitikko Louis Vauxcelles'n pilkallisesti nimittelemään heidän maalauksiaan nimellä les fauves, "villipedot", mistä fauvistinen suuntaus sai alkunsa. Maaliskuussa 1906 merkittävä taidekauppias Ambroise Vollard lähetti Derain'in Lontooseen maalaamaan sarjan maalauksia, joiden aiheena on Lontoo. 30 maalauksessa, joista 29 on yhä jäljellä, Derain esitti Lontoon muotokuvan aivan toisenlaisena kuin kaupunkia aiemmin maalanneet taiteilijat, kuten Whistler tai Monet. Rohkein värein ja kompositioin Derain maalasi useita maalauksia Thamesista ja Tower-sillasta. Lontoon maalaukset ovat hänen suosituimpia teoksiaan. Taidekriitikko T. G Rosenthal kirjoittaa: "Monet'n jälkeen ei kukaan ole saanut Lontoota näyttämään niin raikkaalta ja kuitenkin pysymään niin perusenglantilaisena. Joissakin Thamesin näkymissään hän käyttää monitäpläistä pointillistista tekniikkaa, joskin tuohon aikaan, jolloin täplät olivat jo paljon suurempia, se on pikemminkin värien erottelua, divisionismia ja erityisen tehokasta ilmentäessään värin hajoamista liikkuvassa vedessä auringonpaisteessa."
Vuonna 1905 taidekauppias Ambroise Vollard osti koko Derainin ateljeen, mikä tarjosi Derainille taloudellista turvaa. Hän kokeili kiviveistoksia ja siirtyi Montmartrelle ollakseen lähellä ystäväänsä Pablo Picassoa ja muita merkittäviä taiteilijoita. Picasson tuolloinen naisystävä Fernande Olivier kuvasi Derain'ia näin:
»Hoikka, tyylikäs, voimakkaat värit ja kiiltävän mustat hiukset. Englantilaista hienostuneisuutta, hiukan yllättävästi. Kirjavia liivejä, koreita solmioita, punaisia ja vihreitä. Aina piippu suussa, flegmaattisena, pilkallisena, tylynä, väittelevänä.»
Derain alkoi Montmartrella siirtyä hehkuvasta fauvistisesta paletista vaimeampiin sävyihin, ilmentäen siten kubismin ja Paul Cézannen vaikutteita. (Gertrude Steinin mukaan perimätieto kertoo, että Derain löysi afrikkalaisen veistotaiteen ennen kubisteja ja sai siitä vaikutteita.) Derain teki puuveistoksia primitiiviseen tyyliin erääseen Guillaume Apollinairen ensimmäisen proosateoksen L'enchanteur pourrissant (1909) laitokseen. Hänen töitään oli 1910 näytteillä Münchenissä Neue Künstlervereinigungissa vuonna 1912 sesessionistien Der Blaue Reiterin näyttelyssä ja 1913 merkittävässä Armory Show'ssa New Yorkissa. Hän kuvitti myös Max Jacobin 1912 ilmestyneen runokokoelman.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1986 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1986 loppuottelu pelattiin 29. kesäkuuta 1986 Estadio Azteca, Méxicossa. Loppuottelussa kohtasivat Argentiina sekä Länsi-Saksa. Argentiina voitti ottelun 3–2 ja voitti näin sen historian toisen mestaruuden. Argentiinan maaleista vastasivat José Luis Brown, Jorge Valdano ja Jorge Burruchaga ja Saksan maalintekijät olivat Karl-Heinz Rummenigge ja Rudi Völler. Ottelun erotuomarina toimi brasilialainen Romualdo Arppi Filho.
Transistoriradio

Etuja putkiradioon verrattuna

Halpa hinta ja paljon pienempi tehonkulutus. Transistorit myös kestävät pidempään ja ovat mekaanisilta mitoiltaan pienempiä. Transistorit toimivat paljon pienemmällä jännitteellä kuin elektroniputket: transistorille riittää alhainen paristojännite.
Mauri Kuosmanen

Mauri Seppo Juhani Kuosmanen (22. joulukuuta 1945 Kotka – 11. maaliskuuta 2008 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Mittavan teatteriuran ohella hänellä oli useita roolisuorituksia elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten komediasarjassa Reinikainen.

Elämä ja ura

Kuosmanen opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilla ja valmistui 1960-luvun lopulla. Hän oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1969 vuoteen 2007, jolloin jäi eläkkeelle. Kaikkiaan hänelle kertyi yli sata roolisuoritusta TTT:ssa. Hänelle itselleen läheisiä olivat osat Teuvo Pakkalan näytelmässä Tukkijoella (1970), Franz Kafkan näytelmässä Amerikka (1972) sekä William Shakespearen Myrskyssä (1974). Kuosmanen toimi myös ohjaajana sekä teatterissa että oopperassa. Hänen ohjaustöihinsä lukeutuu muun muassa Rakastettu Johansson (2001). Hän työskenteli niin ikään näytelmäkirjailijana. Kuosmasen käsialaa on muun muassa näytelmä Kuka rapsuttaisi nenääni (2003).
Kuosmanen teki useita televisio- sekä elokuvarooleja. Hänet muistetaan esimerkiksi rooleistaan poliisi Ek:nä komediasarjassa Reinikainen, isän veljenä sarjassa Mummo sekä isännöitsijä Hölttänä sarjassa Paavo ja Raili. Lisäksi hän näytteli Pekka Puupäätä Visa Mäkisen elokuvassa Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti ja perheen naapuria televisiosarjassa Kyllä isä osaa.
Kuosmanen kuoli 62-vuotiaana. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaan uurna-alueelle. Näyttelijäntyönsä ohella Mauri Kuosmasella oli luottamustehtäviä TTT:n hallituksessa sekä sen näyttelijäyhdistyksen hallituksessa. Lisäksi hän toimi näyttelijäntyön opettajana ja rehtorina Eino Salmelaisen näyttelijäkoulussa.
Stavropolin aluepiiri Turkvision laulukilpailussa

2016

Stavropolin aluepiiri oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa.

2017

Stavropolin aluepiiri osallistuu ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka pidetään Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi on valittu laulaja Islam Satyrov.
Bohumil Modrý

Ura

1940-luvulla Modrý oli yksi parhaista eurrooppalaisjääkiekkomaalivahdeista. Hän pelasi menestyksekäissä LTC Praha seurajoukkueessa ja maajoukkueessa. Hän oli voittamassa kaksi kertaa maailmanmestaruuden, vuosina 1947 ja 1949. St. Moritzin olympialaisissa Tšekkoslovakian maajoukkue maalivahtinaan Bohumil Modrý sijoittui hopealle. Sankt Moritzin olympialaisissa tarjottiin Modrýlle mahdollisuus pelata Kanadassa. Tšekkoslovakian silloinen valtaannoussut kommunistinen hallitus jopa lupasi hänelle, että hän voi matkustaa Kanadaan vuoden 1949 Tukholman maailmanmestaruuskisojen jälkeen. Tukholmassa Tšekkoslovakian joukkue voitti kultaa, mutta hallitus ei kuitenkaan antanut Modrýlle suostumusta matkaan, koska ulkomailla kommunistihallinnon hän voisi "varantaa tasavallan turvallisuuden". Modrý oli pettynyt, joten hän luopui maajoukkueurasta eikä osallistunut enää 1950:n MM-kisojen valmistautumiseen.

Vankeusrangaistus

Maaliskuussa oli Modrý ja yksitoista muuta jääkiekkoilijaa (muun muassa Gustav Bubník) pidätettiin, ja heitä syytettiin vakoilusta ja maanpetoksesta. Salaisessa, keinotekoisessa, suljettujen ovien takana käydyssä oikeudenkäynnissä Modrý tuomittiin "vakoiluryhmän johtajana" viidentoista vuoden vankeusrangaistukseen. Syyttäjä oli ollut vaatimassa kuolemanrangaistusta. Modrý vapautettiin vankeudesta huonon terveyden takia vuonna 1955 oltuaan viisi vuotta vankilassa ja raskaassa työssä uraanikaivoksessa. Vankeuskausi jätti Modrýyn jälkensä. Niinpä hän kuoli ennenaikaisesti radioaktiivisen säteilyn aiheuttamiin seurauksiin vuonna 1963. Vuonna 1968 Prahan kevään aikana Bohumil Modrý sai maineenpalautuksen.
Syy, miksi jääkiekkoilijat vangittiin, ei ole aivan selvää. On mahdollista, että kommunistinen hallitus ei halunnut kärsiä sitä, että taitoluistelija Ája Vrzáňová ja jääkiekkoilija ja tennispelaaja Jaroslav Drobnýn mahdollisesti muuttaisivat maasta.

IIHF Hall of Fame

Modrý nimettiin IIHF Hall of Fameen 15. maaliskuuta 2011.
Jäätelöauto

Jäätelöauto on auto, josta harjoitetaan jäätelön vähittäismyyntiä asiakkaille auton kulkureitin varrella myymäläauton tapaan.
Jäätelöautojen toimintaa perustellaan katkeamattomalla kylmäketjulla. Kun jäätelöä kuljetetaan kaupasta kotiin, se ehtii sulaa, mutta jos jäätelö tuodaan pakastimilla varustetulla autolla aivan kotiovelle, se on yhä jäässä. Toisaalta kaupoissa valikoimat saattavat olla monipuolisemmat ja hinnat halvempia.
Jäätelöautoilla on usein tunnussoitto, jolla asiakkaita houkutellaan. Jäätelöautojen mainossoitto on kielletty tai sitä on säännöksin rajoitettu häiritsevänä joissakin maissa ja Suomessakin joillakin paikkakunnilla.
Jäätelöautojen idea keksittiin Ruotsissa 1960-luvulla. Suomessa jäätelöautot aloittivat toimintansa vuonna 1993. Syksyllä 2012 alettiin valmistella Suomen Kotijäätelön jäätelöautotoiminnan lopettamista Suomessa. Viimeiset Suomen Kotijäätelön jäätelöautot lopettivat toimintansa 18. elokuuta 2013, ja samalla Kotijäätelö Oy lopetti liiketoimintansa Suomessa. Nestlé puratuttaa jäljellä olevat jäätelöautot, muun muassa pakastinosa irrotetaan. 
Vuonna 2014 perustettiin Suomen Jätskiauto Oy jatkamaan jäätelöautotoimintaa Suomessa. Toimintamalli on lähes samankaltainen kuin Suomen Kotijäätelöllä paitsi että toiminta ajoittuu kesäaikaan ja sen lisäksi autoissa on uusi tunnussoitto. Toiminta on myös merkittävästi suppeampaa kuin Suomen Kotijäätelö Oy:lla.
Ternaten sulttaanikunta

Ternaten sulttaanikunta oli Indonesiassa, Ternaten saarella sijainnut kuningaskunta. Ternate oli ensimmäinen paikka Molukeilla, johon islam levisi. Ternaten sulttaani kääntyi islaminuskoon vuonna 1475.  Huolimatta saarten pienestä koosta, Ternaten ja sen naapurisaarella Tidorella sijainneen Tidoren sulttaanikunnan vaikutusvalta ulottui suurimmillaan koko Molukkien saaristoon ja Uuden-Guinean ja Sulawisin saarille saakka. Portugalilaiset valtasivat Ternaten 1500-luvulla ja 1600-luvulla hollantilaiset ajoivat portugalilaiset pois Molukeilta ja liittivät saaret Alankomaiden Itä-Intian kauppakomppanian hallitsemiin alueisiin.
Agapio Racing Team

Agapio Racing Team Oy / Nordic Agapio oli suomalainen piirrossarjojen dubbausyhtiö. Yhtiö toimi ensin vuosina 1993–1997 ja sen tilat sijaitsivat Helsingissä. 
Agapio jälkiäänitti 26 ensimmäistä Digimon-jaksoa, mutta Nelonen antoi Tuotantotalo Wernen dubata loput jaksot, koska katsojat valittivat Agapion dubbauksen laadusta. Agapio jälkiäänitti Calimero & ystävät- ensimmäisten jaksojen osalta, mutta Nelonen antoi Oy PVP Voice Ab:n dubata loput jaksot.
Isorytmiikka

Isorytmiikka on keskiajan musiikissa syntynyt sävellystekniikka, jossa melodiaa esittävä ääni, eli tenori, koostuu samanlaisina toistuvista rytmillisistä kuvioista. Tätä toistuvaa rytmistä kuviota nimitetään taleaksi. Sävelteoksessa se yhdistetään toistuvaan melodiseen kuvioon coloriin, joka on yleensä pituudeltaan erilainen kun talea.
Raitakotinga

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan raitakotinga on noin 22 cm. Koiraan pää, kurkku ja rinta ovat mustat. Selkä on väriltään vihreä. Lajin siivet ovat vihreät ja sulkien kärjet ovat mustat ja valkoiset. Mustien pyrstösulkien kärjet ovat niin ikään valkeat. Vatsa on vihreä ja tiheästi mustan ja valkoisen poikkiraidoittama. Nokka, silmät ja koivet ovat väriltään oranssit. Naarasraitakotinga muistuttaa koirasta, mutta sen päälaki on vihreä. Raitakotinga muistuttaa huppukotingaa (Pipreola riefferii), mutta siiven valkoiset täplät ovat suurikokoisemmat.

Levinneisyys ja elinympärristö

Raitakotingaa tavataan Boliviasta, Kolumbiasta, Ecuadorista, Perusta ja Venezuelasta.  Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsänreunukset yleensä 1 500–3 100 metrin korkeudella.

Elintavat

Raitakotingat elävät yleensä yksin tai pareittain. Muiden viherkotingojen tapaan ne ovat hyvin luottavaisia lintuja. Lajin pesimäaika on toukokuussa.  Ravintonaan raitakotinga käyttää pääasiassa hedelmiä.
Puntarikoski

Puntarikoski on Kontiolahden kylä, joka sijaitsee Höytiäisen ja Höytiäisen kanavan ranta-alueella, Puntarikosken voimalan läheisyydessä. Puntarikosken voimalaitos rakennettiin 1957. Puntarikoski syntyi, kun Höytiäisen ja Pyhäselän välille rakennettiin kanava vuonna 1859.
Kyläyhdistyksen kotisivuilla kuvataan, että Puntarikoski on muuttunut 1970-luvulta lähtien perinteisestä maalaiskylästä nykyaikaiseksi maaseutulähiöksi. Puutalot ovat osaksi korvautuneet tiilisillä, pellot metsällä ja kotieläimet lemmikeillä.
Häikänniemi, entinen uittosatama, on kyläläisten virkistäytymisalue. Uittoyhdistyksen kämppä on Joensuun Urheilusukeltajien käytössä.
Puntarikosken kyläyhdistys on toiminut vuodesta 2004.
Kylässä ei ole omaa koulua. Lähin alakoulu on Onttolassa.
Marc-Édouard Vlasic

Ennen ammattilaisuraa

Ennen ammattilaisuraansa Vlasic kiekkoili vuodet 2003–2006 Remparts de Québecin riveissä LHJMQ-junioriliigassa. Kaudella 2004–2005 hän oli sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä seuransa eniten pisteitä tehnyt puolustaja. Runkosarjassa hän teki 70:ssä pelaamassaan ottelussa 30 tehopistettä (viisi maalia ja 25 syöttöpistettä) ja pudotuspeleissä yhdeksän tehopistettä (kaksi maalia ja seitsemän syöttöpistettä) 13:ssa ottelussa. Kaudella 2005–2006 Vlasic oli runkosarjassa joukkueensa toiseksi tehokkain puolustaja slovakialaisen Michal Sersenin jälkeen ja koko liigan puolustajien pistepörssissä hän sijoittui 66:ssa runkosarjaottelussa tekemillään 73:lla tehopisteellä (16 maalia ja 57 syöttöpistettä) sijalle neljä. Kevään 2006 LHJMQ-pudotuspeleissä Vlasic teki 23:ssa ottelussa tehot viisi maalia ja 24 syöttöpistettä ja hän sijoittui Rempartsin sisäisessä pistepörssissä sijalle kolme Aleksandr Radulovin ja Mathieu Melansonin jälkeen. Kaikkiaan hän oli pudotuspelien viidenneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja ja eniten pisteitä tehnyt puolustaja. Hän oli pelaamassa Rempartsin riveissä LHJMQ:n mestaruudesta, President's Cupin voitosta, mutta mestaruus meni lopulta Wildcats de Monctonille voitoin 4–2.
Vaikkei voittanutkaan liigamestaruutta, Remparts pääsi kuitenkin pelaamaan toukokuussa 2006 Canadian Hockey Leaguen (CHL) mestaruudesta, Memorial Cupista, kun LHJMQ-mestari Monctonilla oli suora pääsy turnaukseen isäntäjoukkueena. Vlasic oli voittamassa Rempartsissa Memorial Cupin mestaruutta, kun Patrick Royn valmentama seura voitti turnauksen loppuottelussa Monctonin maalein 6–2. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Memorial Cupin voitti joukkue, joka ei ollut turnauksen isäntäjoukkue eikä liigansa hallitseva mestari. Vlasic sai turnauksessa tililleen kolme syöttöpistettä neljässä ottelussa.

NHL-ura

Vlasic sai NHL-varauksen, kun San Jose Sharks varasi hänet numerolla 35 kesän 2005 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Hän aloitti NHL-uransa syksyllä 2006 ja pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 5. lokakuuta, jolloin Sharks kohtasi kotiottelussa St. Louis Bluesin. Hän pelasi tulokaskaudellaan 2006–2007 81 runkosarjaottelua, joissa hänelle kertyi 26 tehopistettä, kolme maalia ja 23 syöttöpistettä. Kevään 2007 pudotuspeleissä hän sai tililleen yhden maalisyötön 11:ssä ottelussa. Vlasic oli sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä toiseksi eniten jääaikaa saanut Sharks-pelaaja, runkosarjassa Scott Hannanin ja pudotuspeleissä Craig Rivet'n jälkeen. Runkosarjassa hänen jääaikakeskiarvonsa oli 22 minuuttia ja 11 sekuntia ja pudotuspeleissä 22 minuuttia ja 51 sekuntia. Kaikista NHL-tulokkaista hän keräsi eniten jääaikaa ja tulokaspuolustajien piste- ja syöttöpörsseissä hän sijoittui jaetulle sijalle kaksi Ian Whiten kanssa seuratoveri Matt Carlen jälkeen.
Castrop-Rauxel

Historia

Ruhrin alueen ollessa 1800- ja suurimman osan 1900-luvusta suuri hiilikaivosten ja terässulattojen alue, Castrop-Rauxelissa sijaitsi jopa seitsemän hiilikaivosta. Viimeinen niistä suljettiin vuonna 1984.
Castrop-Rauxel on mainittu historiankirjoissa ensimmäistä kertaa vuonna 834 nimellä Villa Castorpe. Se sai vapaakaupunkioikeudet vuonna 1384 ja on ollut nykymuodossaan vuodesta 1975.

Kulttuuri

WLT (Westfälische Landestheater) on kaupungin vanhin ja merkittävin kulttuurilaitos. Castrop-Rauxelissa on yksi elokuvateatteri, jossa on kaksi salia. Urheilun saralla kaupunki on tunnettu parhaiten hevosurheilusta ja 27-reikäisestä golfkentästään.
Kesäisin Castrop-Rauxelissa järjestetään suuri ulkoilmafestivaali Castrop Kocht Über, joka keskittyy ruokaan ja juomaan. Se kerää vuosittain jopa 500 000 vierailijaa, jotka kerääntyvät paikalle ympäri Saksaa.

Muuta

Castrop-Rauxel on Kuopion ystävyyskaupunki ja se on ystävyyskaupunkinsa tavoin erittäin vihreä ja ulkoilumahdollisuuksia täynnä oleva kaupunki. Muun muassa jalkapallovalmentaja Dieter Hecking on syntynyt kaupungissa.
Hyyrynjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,1 metriä mpy.
Vorokki

Vorokki ( ven. ) eli käyntikela ( suom. ) on tukkinippujen kasaamisessa käytetty hevos- tai ihmisvoimin toimiva pystykela, varppauslaitos. Niitä on käytetty sekä aluksissa, varppilaivoissa, että maalla, jolloin sellaista on voitu käyttää myös hevosella (hevoskierto). Käyntikeloja on myös aikoinaan käytetty yleisesti laivoissa mm. takilan käsittelyyn ja ankkurin nostamiseen, kuten oheisessa kuvassa.
Angela Anakonda

Angela Anakonda (engl. Angela Anaconda) on Joanne Ferronen ja Sue Rosen luoma kanadalainen piirrossarja (pala-animaatio). Suomessa sitä on esittänyt Yle TV1. Sarjaa ovat käsikirjoittaneet esimerkiksi Kent Redeker, Scott Sonneborn, Robert Lamoreaux ja Kat Likkel.

Muuta

Angela Anakonda-sarjan pohjalta on kirjoitettu kolme kirjaa, Minä Angela Anakonda (I Angela Anakonda), Opeongelmia (Teacher trouble) ja Nenäkäs Nanette (Nannoying Nanette). Kaikki kirjat ilmestyivät ensimmäisen kerran vuonna 2001 Simon & Schusterin julkaisemana. Suomessa Angela Anakonda-kirjat on julkaissut Kustannusosakeyhtiö Otava.
Evijärvi (järvi)

Saaria

Ahosaari, Kettusaari, Inansaari, Hautasaari, Lammassaari, Luuholma, Pihlajasaari, Iso-Ränskäri, Iso-Karhusaari, Mäntysaari, Pappilansaaret, Lehtisaari, Muikkusaari, Harjusaari, Ahvensaari, Karisaari, Kultasaari, Niittysaari, Niittykarit, Kotasaari, Selkäsaari, Pohjassaari, Siiverholma, Kuikkasaari, Vääräsaari, Kivilahdensaari ja Viskarinlippu.
Black Power

Black Power on poliittinen slogan ja nimitys useille ideologioille, jotka tähtäävät afrikkalaistaustaisten ihmisten itsemääräämisoikeuden saamiseen. Sitä käytetään pääosin muttei pelkästään Yhdysvaltain afroamerikkalaisten toimesta. Black power -liike oli merkittävä 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa ja korosti etnistä ylpeyttä sekä mustaihoisten poliittisten ja kulttuurillisten säätiöiden perustamista, jotka ajaisivat mustaihoisten yhteisiä intressejä.