Länsimainen ruokavalio

Länsimainen ruokavalio on Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa yleinen, runsaasti prosessoituja ja energiapitoisia ainesosia sisältävä ruokavalio. Se on länsimaisen elämäntavan leviämisen myötä syrjäyttänyt 1800-luvulta alkaen monet paikalliset, perinteiset ruokakulttuurit myös länsimaiden ulkopuolella. Yhdysvalloissa paikallista länsimaista ruokavaliota kutsutaan joskus myös nimityksellä Standard American Diet. Länsimaista ruokavaliota pidetään yleensä epäterveellisenä.

Historia

Länsimainen ruokakulttuuri perustui vielä 1800-luvun puolivälissä tuoreisiin ja käsittelemättömiin raaka-aineisiin. Sokerin määrä amerikkalaisten ruokavaliossa alkoi sen jälkeen kasvaa, ja puhdistetun sokerin kulutus kasvoi kymmenkertaiseksi 1800-luvun alusta 1900-luvun lopulle. Kokojyvävilja vaihtui puhdistettuun jauhoon. Säilöntäaineita sisältävästä jauhetusta naudanlihasta tehdyt hampurilaiset tulivat myyntiin 1900-luvun alussa, ja pikaruoka ranskanperunoineen ja virvoitusjuomineen löi itsensä lopullisesti läpi vuosisadan puoliväliin mennessä.
1800-luvun teknologinen kehitys mahdollisti viljan jauhamisen niin, että siitä saatiin poistettua helposti pilaantuvat osat, kuten kuorikerroksen rasva. Näin viljasta saatiin paremmin säilyvää ja leivontaan entistä paremmin soveltuvaa, eivätkä tuholaisetkaan enää välittäneet köyhtyneestä viljasta. Samalla kuitenkin menetettiin suurin osa jyvien ravinteista ja kuidusta. Myös säilöntätekniikan ja säilöntäaineiden kehittymisen myötä ruoan säilöntä helpottui, mikä vähensi tuoreruoan käyttöä. Makeutusaineiden, kuten valkoisen sokerin, myötä ruoasta saatiin makeampaa, millä pystyttiin peittämään säilöttyjen ja prosessoitujen ruokien mauttomuus. 1900-luvulla opittiin transrasvojen valmistus, ja 1970-luvulla kehitettiin maissisiirappi.

Terveysvaikutuksia

Länsimaista ruokavaliota pidetään usein epäterveellisenä ja lihottavana, ja sitä syytetään länsimaisten elintapasairauksien aiheuttajaksi.
Weston Price havaitsi 1900-luvun alussa, että perinteistä ruokavaliota noudattaneiden luonnonkansojen parissa ei koskaan esiintynyt minkäänlaisia hammasvaivoja. Price, Denis Burkitt, Albert Schweitzer ja muut 1900-luvun alun lääkärit ja antropologit eivät havainneet tutkimillaan luonnonkansoilla muitakaan nykyajan länsimaisia elintapasairauksia, kuten suolistosairauksia, sydänsairauksia tai syöpää, riippumatta siitä, oliko näiden ruokavalio kasvis- vai eläinpainotteinen. Mutta kun nämä samat kansat saivat syödäkseen länsimaisten tulijoiden mukanaan tuomaa sokeria sekä puhdistettua viljaa ja riisiä, myös elintapasairaudet yleistyivät yksi kerrallaan. Ensimmäisenä kehittyi tyypillisesti ylipaino, jota seurasivat järjestyksessä kakkostyypin diabetes, verenpainetauti, aivohalvaukset ja sydäntaudit. Myös umpisuolen tulehdus, peräpukamat ja ummetus alkoivat yhtäkkiä esiintyä ennen terveillä kansoilla.
Vielä 1900-luvun alkupuolella länsimaisen ruokavalion aiheuttamat terveysongelmat laitettiin etupäässä valkoisen sokerin ja valkoisen viljan syyksi. Ancel Keysin raporttien myötä 1970-luvulta alkaen länsimaisen ruokavalion terveysongelmat alettiin käsittää sen rasva- ja lihavoittoisuuden aiheuttamiksi. Länsimaiseksi nykyisin kutsuttu liha-, suola- ja rasvapitoinen ruokavalio saattaa tieteellisten tutkimusten mukaan esimerkiksi lisätä sydänriskiä verrattuna muun maailman ruokavalioihin.