google/wiki40b huggingface dataset:
Ocean Racing Technology

Historia

Talli saavutti voiton heti tulokaskaudellaan, kun Álvaro Parente ajoi voittoon Belgian sprinttikilpailussa. Kaudella 2010 talli saavutti jälleen voiton, kun Fabio Leimer ajoi voittoon Barcelonan sprinttikilpailussa.
Kaudella 2011 tallin ainoat pisteet keräsi Brendon Hartley, joka tuli kesken kauden talliin ja keräsi 4 pistettä. Kaudella 2012 talli keräsi 26 pistettä sijoittuen loppupisteissä 11:ksi.
Vuonna 2012 talli kilpaili myös GP3-sarjassa. Talli saavutti muun muassa yhden palkintosijan Kevin Cecconin voimin. Talli keräsi 56 pistettä sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi.
Vuonna 2013 talli joutui vetäytymään GP2:sta ja GP3:sta taloudellisten ongelmien takia. GP2:ssa tallin korvasi saksalainen Hilmer Motorsport-talli ja GP3:ssa tallin korvasi suomalainen Koiranen Motorsport-talli.
Jalkapallon Suomen Cup 2009

Suomen Cup 2009 oli 55. jalkapallon Suomen Cupin järjestämisvuosi. Cupiin osallistui kaiken kaikkiaan 356 joukkuetta. Veikkausliiga-joukkueista IFK Mariehamn jätti turnauksen väliin. Myös naisten Suomen cupissa ahvenanmaalaisjoukkue Åland United jätti turnauksen väliin.

Naisten Suomen Cup

Naisten Suomen Cupiin ilmoittautui 38 joukkuetta
André Vingt-Trois

André Armand Vingt-Trois (s. 7. marraskuuta 1942) on ranskalainen katolisen kirkon kardinaali ja Pariisin arkkihiippakunnan emeritusarkkipiispa. Hän sai vihkimyksensä papiksi 28. kesäkuuta 1969 ja piispaksi 14. lokakuuta 1988.
Hän toimi vuosina 1999-2005 Toursin ja 2005-2017 Pariisin arkkipiispana. Pariisissa häntä edelsi Jean-Marie Lustiger ja hänen seuraajakseen valittiin aikaisemmin Nanterren piispana toiminut Michel Aupetit.
Vingt-Trois yleni kardinaaliksi konsistoriossa 24. marraskuuta 2007 S. Luigi dei Francesin kardinaalipappina.
Hjalmar Åberg

Georg Hjalmar Åberg (15. lokakuuta 1870 Tammisaari – 8. elokuuta 1935 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti, joka on tullut tunnetuksi erityisesti yleisten rakennusten ylihallituksessa 1920- ja 1930-luvuilla suunnittelemistaan koulurakennuksista.
Åberg valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä opistosta vuonna 1891 ja teki tavan mukaan myös opintomatkoja moniin Euroopan maihin. Valmistumisensa jälkeen meni arkkitehdiksi yleisten rakennusten ylihallitukseen. Hänet nimitettiin ensimmäiseksi arkkitehdiksi vuonna 1919. Kun vuonna 1921 myös sotilasrakennukset siirrettiin ylihallituksen vastuulle, Åberg sai ne erikoisalakseen. Magnus Schjerfbeckin siirryttyä eläkkeelle vuonna 1926 Åbergin vastuulle tuli koulurakennusten suunnitteleminen. Monet valtion oppikoulut eli lyseot on Åbergin suunnittelemia esimerkkeinä Kemin lyseo, Lahden lyseo ja Tampereen lyseo.
Suuri Amerikan eläimistövaihto

Suuri Amerikan eläimistövaihto tapahtui noin 3,5–2,5 (ehkä 2,7) miljoonaa vuotta sitten, kun Panamankannas nousi merestä tulivuorenpurkausten takia luoden maayhteyden Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan välille, jolloin eläinlajit pääsivät siirtymään mantereelta toiselle. Samanlaisia eläimistönvaihdoksia on tapahtunut muissakin tapauksissa, esimerkiksi Intian mantereen törmättyä Euraasian mantereeseen. Eläimistönvaihdoksen seurauksena noin puolet Etelä-Amerikan eläimistä on pohjoisamerikkalaista alkuperää.

Saarien kautta levinneet lajit

Etelä-Amerikaan alkoi tulla lajeja jo myöhäisoligoseenilla noin 30 miljoonaa vuotta sitten eoseeni ja oligoseeni-ajoilla, hyppimällä saarelta saarelle muun muassa tulvien merelle ajamien ajopuiden mukana. Tällä tavoin siirtyi lähinnä pieniä jyrsijöitä. Nämä jyrsiät korvasivat Etelä-Amerikassa jo olleiden pienien pussieläinten ekologisia lokeroita ja alkoivat kehittyä itsenäisesti uusiksi lajeiksi. Tällaisia lajeja ovat muun muassa chinchilla ja vesisika. Hieman myöhemmin eli noin 25 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Amerikkaan saapuivat myös kädelliset. Näiden kaikkien lajien uskotaan tulleen Afrikasta. Ensimmäisiä Pohjois-Amerikasta tulleita eläimiä olivat tiettävästi puolikarhut, jotka saapuivat Etelä-Amerikkaan noin 7 miljoonaa vuotta sitten. Etelä-Amerikassa kehittyi itsenäisesti uusia puolikarhuihin kuuluneita lajeja, mutta ne katosivat myöhemmin. Puolikarhujen jälkeen Etelä-Amerikkaan saapuivat muun muassa pekarit ja haisunäädät.

Mannerta pitkin levinneet lajit

Panamankannasta pitkin alkoi levitä lajeja sekä pohjoiseen että etelään sen muodostuttua noin 3 miljoonaa vuotta sitten. Pohjois-Amerikasta tuli kasvinsyöjistä esimerkiksi kameleita, tapiireja, norsuja ja hevosia. Lihansyöjistä Etelä-Amerikkaan levisivät muun muassa sapelihammaskissat, koirat ja karhut. Etelä-Amerikasta pohjoiseen levisivät esimerkiksi maalaiskiaiset, glyptodontit, vyötiäiset ja nyt jo hävinneet notoungulata-lahkon lajeja. Lajienvaihdossa pohjoisesta etelään levittäytyneet lajit osoittautuivat menestyksekkäämiksi kuin etelästä pohjoiseen levittäytyvät. Etelästä pohjoiseen menestyksekkäästi siirtyneet lajit eivät eriytyneet paljoa eteläisistä kantamuodoistaan, kun taas pohjoisesta tulleet eriytyivät tehokkaasti. Monet eteläamerikkalaiset lajit hävisivät kun taas pohjoisamerikkalaisten lajien ei tiedetä hävinneen etelästä saapuneen kilpailun tuloksena. Eteläamerikkalaisten lajien tappio koski paljolti myös paikallisia istukkanisäkkäitä. Parhaiten Etelä-Amerikan lajeista pärjäsivät opossumit, vyötiäiset ja piikkisiat, jotka levisivät suureen osaan Pohjois-Amerikkaa, ja joita tavataan siellä vieläkin. Ainoat suuret etelästä pohjoiseen levinneet petoeläimet olivat hirmulinnut, muut Etelä-Amerikan suuret petoeläimet kuten Borhyaena ja Thylacosmilus hävisivät kilpailussa pohjoisesta tulleille pedoille.
Gilbert Bécaud

Gilbert Bécaud (oik. François Gilbert Léopold Silly, 24. lokakuuta 1927 Toulon, Ranska – 18. joulukuuta 2001 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen laulaja, säveltäjä ja näyttelijä, jonka lempinimi oli energisen esiintymistapansa johdosta Monsieur 100,000 Volts. 
Hänen kansainvälisesti tunnettuja menestyskappaleitaan ovat muun muassa Et maintenant vuodelta 1961, joka tuli tunnetuksi muun muassa Shirley Basseyn, Elvis Presleyn ja Frank Sinatran esittämänä nimellä What Now My Love ja muun muassa Everly Brothersin, Bob Dylanin, Nina Simonen, Elvis Presleyn, Willie Nelsonin ja James Brownin nimellä Let It Be Me esittämä Je t'appartiens. Hänen muita hittejään ovat muun muassa Le Jour ou la Pluie viendra, Seul sur son Etoile, L'Orange ja L'important c'est la Rose.
Suomessa Bécaudin tunnetuin kappale lienee Tapani Pertun esittämänä tunnetuksi tullut Nathalie vuodelta 1964.
Martti Suntela

Martti Johannes Suntela (3. tammikuuta 1903 Padasjoki – 21. heinäkuuta 1999) oli suomalainen poliitikko. Suntela valmistui ylioppilaaksi vuonna 1927, agronomiksi 1932 ja samana vuonna maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi. Suntela toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1948–1951 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Asikkalan kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kunnanhallituksen varapuheenjohtajana. 
Siviiliammatiltaan Suntela oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Asikkalassa. Suntelalle myönnettiin maanviljelysneuvoksen arvonimi vuonna 1964. Suntelan vanhemmat olivat maanviljelijä Eemil Johannes Suntela ja Lyydia Honkola. Suntelan puoliso vuodesta 1934 oli Sointu Astrea Toivonen ja heillä oli kaksi lasta, Matti Juhani (s. 1934) ja Maija-Leena (s. 1938). Suntela oli maaliskuusta 1999 saman vuoden heinäkuuhun iäkkäin elossa oleva kansanedustaja.
Eino Suhonen

Eino Henrik Suhonen (22. huhtikuuta 1893 Joensuu – 5. joulukuuta 1935) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.

Perhe ja opinnot

Suhosen vanhennat olivat työmies Pekka Suhonen ja Stiina Liisa Nygren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna Maria Siilinin kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Joensuun lyseota ja työskenteli sen jälkeen vuodesta 1912 alkaen Joensuun tullikamarin ylimääräisenä tullivartijana vuoteen 1913 saakka. Sotilaskoulutusta hän sai jääkärialiupseereille järjestetyllä upseerikurssilla Kadettikoulussa 1921 vuonna ja konekiväärikurssilla Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925.

Jääkärikausi

Suhonen työskenteli vaakakirjurina Pielisjoen kanavien kanavakonttorissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Suhonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi koulutusaliupseeriksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 20. maaliskuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi III Täydennyspataljoonan 2. komppaniaan ja edelleen pataljoonan järjestäydyttyä 7. huhtikuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Säiniöllä ja Kelkkalassa sekä Viipurissa.
SAX

SAX (lyhenne sanoista Simple API for XML eli "yksinkertainen rajapinta XML:lle") on ohjelmistotekniikassa käytetty sarjamuotoinen XML-muotoisen tiedon käsittelyrajapinta. SAX tarjoaa mekanismin tiedon lukemiseen XML-dokumentista ja se on suosittu vaihtoehto DOM-objektimallille.

Määritelmät

Toisin kuin DOM:ssa, SAX:lle ei ole muodollista määritelmää eli spesifikaatiota. Java-toteutus on suuntaa antava ja muun kieliset toteutukset tavallisesti jäljittelevät Java-toteutusta.
Vesihyasinttikasvit

Tuntomerkit

Vesihyasinttikasvit ovat vesi- tai suokasveja, tavallisesti monivuotisruohoja, joiden soluissa on oksalaattikiteitä. Lehtiasento on kierteinen tai kierteisesti kaksirivinen eli distikkinen, harvoin kiehkurainen. Lehtilapa on leveä, ja aluksi se ympäröi vanhemman lehden ruotimaisen osan; joskus lapa on tasasoukka. Sivusuonet ovat poikittaisia lavan pituusakseliin nähden, ja tuppi on avonainen tai umpinainen, ja siinä on usein pitkä kieleke. Lehdessä on erityskarvoja. Kukinnossa on kaksi suojuslehteä. Kukat ovat avoinna vain yhden päivän, ja niissä esiintyy yleisesti kolmevartaloisuutta (tristylia), vinovartaloisuutta (enantiostylia) ja vastakohtaisuutta (monosymmetria). Kehälehdet ovat toisinaan kookkaat, vetistyvät ja enimmäkseen siniset tai keltaiset sekä enemmän tai vähemmän yhtyneet. Heteet kiinnittyvät kehälehtiin ja ovat keskenään eripituisia; joskus kukassa on kaksi joutohedettä. Palhot ovat karvaisia, joskus siipipalteisia. Sikiäimessä on tavallisesti mesirauhasia (nektaarioita). Hedelmä on kota, harvoin pähkylä. Kromosomiluku n = (7) 8(–13).

Levinneisyys

Vesihyasinttikasvien levinneisyys on pääasiassa trooppinen ja keskittyy trooppiseen Amerikkaan; Euroopasta ne kokonaan puuttuvat.

Käyttö

Koristekasveina lammissa ja kasvihuonealtaissa viljellään vesihyasinttia (Eichhornia crassipes) ja herttasoikkoa (Pontederia cordata). Monet lajit tuottavat taloudellisia tappioita rikkakasveina tukkiessaan kastelukanavia ja jopa laivaväyliä. Ongelmallisin on em. vesihyasintti, joka on levinnyt hyvin laajalle tropiikissa. Riisipeltojen rikkakasveja ovat Heteranthera limosa ja H. reniformis Yhdysvalloissa, Pontederia rotundifolia (syn. Reussia rotundifolia) ja herttasoikko Etelä-Amerikassa, Eichhornia natans Afrikassa ja Monochoria vaginalis Aasiassa. Monochoria-lajien lehtiä käytetään myös vihanneksina Aasiassa.
Saša Lendero

Saša Lendero on slovenialainen laulaja. 
Julkisuudessa Saša on ollut vuodesta 2000 julkaistuaan ensimmäisen levynsä, Sašan. Seuraava levy, Če boš moj julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 2002 ja kaksi vuotta myöhemmin julkaistiin seuraava levy, Zate noč, zame dan. Tämän lisäksi hän on osallistunut Slovenian Eurovision laulukilpailun karsintaan, EMA:n, kaksi kertaa vuosina 2005 ja 2006. Molempina vuosina hän jäi niukasti toiseksi ja kappaleet Metulj (perhonen) ja Mandoline (mandoliinit) ovat molemmat nousseet euroviisufanien joukossa suosikeiksi. Hän on myös julkaissut yhdessä Anžej Dežanin, Maja Slatinšekin ja Miha Hercogin kanssa kokoelman perinteisistä joululauluista.
Alpha Polaris

Vastaanotto

Adventure Gamers -sivusto antoi arvostelussaan pelille 3.5/5 tähteä.
Johanna Debreczeni

Johanna Debreczeni (s. 28. huhtikuuta 1980) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2004. Hänen isänsä oli unkarilainen muusikko Gabriel Debreczeni. Vuoden 1998 tangokuningas Jouni Keronen on Debreczenin serkku.
Debreczeni syntyi Tampereella ja esiintyi vuosina 1997–1998 Grease-musikaalissa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta vuonna 1999 hän suuntautui ravintoalalle, mutta toimi myös ala-asteen koulunkäyntiavustajana.
Debreczeni harrastaa teatteria ja on hakenut Teatterikouluun. Hänen laulujaan ovat muun muassa ”Parempaa” (2004), ”Ikävä jää” (2004) ja ”En kuole kyyneliin” (2006). 
Nykyisin hän asuu puolisonsa kanssa Nokialla ja hänellä on yksi lapsi.
Kulmikkaat munat

Kulmikkaat munat (engl. Lost in the Andes!) on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen sarjakuvatarina, joka julkaistiin vuonna 1949.

Juoni

Museon vahtimestarina työskentelevä Aku Ankka huomaa sattumalta, että museon kokoelmiin kuuluvat ”kivet” ovatkin todellisuudessa kuutionmuotoisia kananmunia. Elintarviketeollisuus kiinnostuu mahdollisuudesta tuottaa kulmikkaita kanoja ja munia, ja siksi Aku sekä Tupu, Hupu ja Lupu lähtevät etsimään munien alkulähdettä Andien vuoristosta. Lopulta he löytävät vuorten keskeltä kaupungin nimeltä Vihoviimeinen rotankolo, jonka kaikki asukkaat ja rakennukset ovat kulmikkaita. Lisäksi Ankat löytävät ensimmäisinä kulmikkaita munia tuottavat kulmikkaat kanat. Tupu, Hupu ja Lupu joutuvat melkein tuomituksi pakkotyöhön, koska he rikkovat kaupungin lakeja puhaltamalla pyöreitä purukumipalloja. He saavat kuitenkin armahduksen puhallettuaan kananpoikien avulla kulmikkaita purukumipalloja. Ankat palaavat Ankkalinnaan kahden kulmikkaan kanan kanssa, mutta heidän epäonnekseen molemmat kanat ovatkin kukkoja eivätkä siis voi tuottaa jälkeläisiä.

Julkaisuhistoria

Barks sai Kulmikkaat munat valmiiksi lokakuussa 1948, ja tarina julkaistiin Yhdysvalloissa huhtikuussa 1949 Donald Duck One Shot -lehden numerossa 223. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa Aku Ankka -lehden numeroissa 11-15/1964.
Philydraceae

Tuntomerkit

Kasvit ovat ruohoja ja usein villakarvaisia. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä syrjittäin ja ovat miekkamaisia, tai lehdet ovat liereitä suvussa Philydrella. Kukat sijaitsevat ryhmissä kookkaiden suojuslehtien hangoissa. Kukat ovat avoinna vain päivän ja ovat vastakohtaisia. Kehäkiehkurat ovat erilaistuneet, mutta silti molemmat ovat terälehtimäisiä. Ulkokiehkuran ja sisäkiehkuran varren puoleiset kehälehdet ovat yhdistyneet ja varresta poispäin oleva ulkokiehkuran pariton kehälehti on kookas ja toisista erillinen, sisäkiehkuran vastaava terälehti on pieni ja hetiöön kiinnittynyt paitsi suvussa Helmholtzia. Näin kehä näyttää kaksilukuiselta. Heteitä on vain yksi. Kussakin emilehdessä on paljon siemenaiheita. Siemenessä on pitkä alkio ja alkioripustin eli suspensori on tuskin kehittynyt. Kromosomiluku n = 8, 16, 17.

Levinneisyys

Heimon kasvit kasvavat Länsi-, Itä- ja Pohjois-Australiassa, Uudessa-Guineassa ja Kaakkois-Aasiassa. Philydrum lanuginosum esiintyy suurimmassa osassa heimon levinneisyysaluetta, muilla lajeilla sitä vastoin on paikallinen levinneisyys Uudessa-Guineassa ja Australiassa.
Gallipoli

Gallipoli eli nykyturkissa Gelibolu on kaupunki Turkin luoteisosassa. Nimi juontuu kreikan sanasta Kallipolis (Καλλίπολις), ”kaunis kaupunki”. Kaupunki sijaitsee Gallipolin niemimaalla (Gelibolu Yarimadasi), ja sen länsipuolella on Aigeianmeri ja itäpuolella Dardanellien salmi.
Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Newfoundlandissa Gallipolista puhuttaessa tarkoitetaan usein ympärysvaltojen ensimmäisessä maailmansodassa käymään Gallipolin taisteluun, joka tunnetaan Britanniassa yleensä Dardanellien taisteluna ja Turkissa Çanakkalen taisteluna. Gallipolin taistelussa yritettiin murtautua Dardanellien lävitse ja vallata Istanbul. Taisteluissa kaatui ja haavoittui satojatuhansia sotilaita, joiden kunniaksi alueelle on perustettu kansallispuisto. Gallipolia muistetaan erityisesti Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, joissa maihinnousun muistopäivä on yleinen vapaapäivä.
Gallipolin taistelut antoivat tärkeän sysäyksen silloin vielä tuntemattomalle armeijan komentajalle nimeltä Mustafa Kemal. Taistelujen aikana hän ylitti valtuutensa ja toimi vastoin ohjeita pysäyttääkseen ympärysvaltalaisten etenemisen ja onnistui lopulta työntämään viholliset takaisin, kun ympärysvallat vetäytyivät. Myöhemmin hän muutti nimensä Kemal Atatürkiksi ja perusti nykyisen Turkin valtion Osmanien valtakunnan romahdettua.
Gallipoli ja siellä käyty taistelu olivat aiheena australialaisen Peter Weirin vuonna 1981 ohjaamassa elokuvassa Gallipoli.
Perun hallinnollinen aluejako

Perun valtion maa-alue on hallinnollisesti jaettu 18. marraskuuta 2002 päivätyllä lailla numero 27867 alueiksi (regiones), joita on 26. Alueet on jaettu maakunniksi, jotka puolestaan on jaettu piireiksi. Perussa on kaikkiaan 180 maakuntaa ja 1747 piiriä.
Vuoteen 2002 asti Peru oli jaettu 24 departementtiin (departamentos), joista 23 oli vastaavia nykyisten alueiden kanssa; Callaon kaupungilla oli erikoisasema perustuslaillisena maakuntana (Provincia Constitucional), mutta se kuului Liman departementtiin yhdessä Liman kaupungin kanssa. Vuonna 2002 sen pohjalta perustettiin Lima Metropolitanan ja Callaon alueet. Aikaisemman Liman departementin muista osista muodostettiin uusi Lima Provincias -alue.
Monet ihmiset käyttävät vielä Perun alueista puhuessaan departamentos-termiä, joka on nykyään virallisessa mielessä vanhentunut.
Niilo Idman

Nils Rudolf (Niilo) Idman (20. lokakuuta 1889 Tampere – 4. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen pääkonsuli, kirjallisuudentutkija ja suomentaja.
Niilo Idmanin vanhemmat olivat Tampereen kaupunginlääkäri, lääkintöneuvos Gustaf Rudolf Idman (1857–1927) ja Olga Elisabeth Gustafsson (1861–1938). Hänen vanhempi veljensä oli suurlähettiläs ja 1920-luvulla ulkoministerinä toiminut Karl Gustaf Idman.
Idman pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1923. Hän teki opintomatkoja Englantiin 1908–1909, 1912 sekä 1914.
Idman oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1918 ja hän toimi lähetystösihteerinä Oslossa 1920–1922, Kööpenhaminassa 1920, Tukholmassa 1925–1926 ja Washingtonissa 1927–1933. Idmanista tuli ulkoministeriön jaostosihteeri 1933 ja hän toimi ministeriön talouspoliittisten asiain jaoston päällikkönä vuodesta 1933. Hän oli sitten va. asiainhoitajana Riiassa 1934 ja Suomen pääkonsulina Pietarissa 1935–1938. Idman sai lähetystöneuvoksen arvon 1931.
Idman tunnetaan ennen kaikkea Edgar Allan Poen Korppi-runon suomentajana.
Eight Easy Steps

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Liz Friedlander. Video alkaa kohtauksella, jossa Morissette esiintyy taustayhtyeensä kanssa. Sitten video esittää kohtauksia Morissetten aiemmista musiikkivideoista, TV-esiintymisistä ja kotivideoilta käänteisessä aikajärjestyksessä. Morissetten kasvot on saatu digitaalisella muokkauksella näyttämään siltä, että hän olisi laulanut niissä ”Eight Easy Steps” -kappaletta.
Tyttö sinä olet tähti

Juoni

Sune (Samuli Vauramo) on hiphop-DJ, ja Nelli Rautio (Pamela Tola) haaveilee laulajan urasta. Eräänä päivänä Nelli päättää mennä kertomaan upeista taidoistaan levy-yhtiölle, mutta hän tarvitsee demon pystyäkseen näyttämään, mitä todella osaa. Hän törmää levy-yhtiössä Suneen ja pyytää tätä säestämään demon, mutta Sune kieltäytyy. Illalla baarissa Sune ja tämän kaverit lyövät vetoa siitä, suostuuko Nelli Sunen kanssa sukupuoliyhteyteen. Sune menee Nellin luo lupautuu säestämään hänelle demon. Asiat alkavat pikkuhiljaa mutkistua.

Musiikki

Elokuvassa esiintyy muun muassa Isukin (Eero Milonoff), Sunen (Samuli Vauramo) ja Kondiksen (Joonas Saartamo) rap-yhtyeen Kärkiryhmän kappaleet ”Tulevaisuuden johtajat”, ”Elämä kantaa” ja ”Mieti mitä haluut”. Myös Nellin kappaleet esitetään elokuvan aikana. Ne ovat nimiltään ”Tee se niin” ja ”Pidä musta kii”. Joissakin elokuvan kohtauksissa on myös parin tunnetumman artistin musiikkia, esimerkiksi rap-artistien Asa ja Iso H.
Hyria koulutus

Hyria koulutus on yhtiö, joka järjestää ammatillista koulutusta pääasiassa Hyvinkäällä ja Riihimäellä. Hyrian omistavat Hyvinkään kaupunki, Riihimäen kaupunki, Hausjärven kunta, Lopen kunta ja Hyvinkään–Riihimäen Seudun Ammattikoulutussäätiö.
Toimipisteitä Hyria koulutuksella on seitsemällä eri paikkakunnalla. Toimipisteet sijaitsevat pääsääntöisesti Hyvinkäällä ja Riihimäellä, koulutuksia järjestetään myös valtakunnallisesti. Opiskelijoita on vuosittain lähes 11 000, joista nuoriso-opiskelijoita noin 2 700 (Hyria ammattiopisto). Suurin osa nuoriso-opiskelijoista suorittaa ammatillista perustutkintoa. Aikuisopiskelijoina Hyriassa opiskelee vuosittain noin 3 700 tutkintoon tähtäävässä koulutuksessa. Lyhytkoulutuksissa käy vuosittain lähes 4 000 aikuisopiskelijaa.
Vuonna 2009 Hyrialla oli 17 toimipistettä kymmenellä paikkakunnalla. Henkilökuntaa Hyrian palveluksessa on 515, joista 474 kokoaikaisia ja 378 vakituisia (31.12.2010).
Hyrian vuoden 2010 liikevoitto oli 891 395,36 euroa.

Historia

Hyria koulutus aloitti toimintansa elokuussa 2009. Kolmen koulutuksenjärjestäjän toiminnot yhdistettiin ja Hyvinkään-Riihimäen alueen ammatillinen koulutus liitettiin yhden toimijan alle. Hyria koulutukseen yhdistyivät Hyvinkään kaupungin, Riihimäen ammattioppilaitoksen kuntayhtymän ja Hyvinkään-Riihimäen Ammattikoulutussäätiön oppilaitokset, jotka muodostavat yhden hallinnollisen kokonaisuuden.
Hyriaan liitetyt oppilaitokset olivat Hyvinkään ammattioppilaitos, Hyvinkään kauppaoppilaitos, Hyvinkään taidekoulu, Hyvinkään terveydenhuolto-oppilaitos, Uudenmaan maaseutuopisto, Hyvinkään-Riihimäen aikuiskoulutuskeskus, Riihimäen ammattioppilaitos ja alueen Oppisopimuskeskus.
Viitatar

Viitatar eli Naistaikaviitta (ital. Paperinika) on Disneyn eläinmaailmassa esiintyvä Iines Ankan alter ego. Viitattaren loi käsikirjoittaja Guido Martina ja piirtäjä Giorgio Cavazzano. Hahmo ensiesiintyi tarinassa Pyssyllä ei rahaa saa, joka julkaistiin Aku Ankan taskukirjassa numero 56. Hanhikki Hanhi avusti Iinestä tekemällä hänelle Viitattaren puvun sekä muita välineitä, kuten pillerin, joka saa uhrin nukkumaan jopa vuorokauden.

Aku Ankan Taskukirjat

56. Pyssyllä ei rahaa saa

345. Tähtihetki

385. "Täydellinen poikaystävä"

448. "Supersankarit törmäyskurssilla"