Chihuahua (koira)

Luonne

Chihuahua on pienestä koostaan huolimatta todella itsevarma koira, joka on parhaimmillaan iloinen, eloisa, ihmisrakas, valpas, temperamenttinen, energinen ja äärimmäisen rohkea. Chihuahuan ei tule koskaan olla arka tai aggressiivinen, vaikka nämä piirteet ovatkin yleistyneet rodussa. Koostaan huolimatta chihuahua helposti pyrkii perheessään johtavaan asemaan ja tarvitsee huolellisen kasvatuksen. Rodulla esiintyy myös paljon haukkuherkkyyttä.

Terveystilanne

Chihuahuoille jalostettava pieni koko aiheuttaa terveysongelmia. Se altistaa synnytysongelmille, kuten ennenaikaisille synnytyksille ja emän pieneen kokoon nähden liian suurille pennuille. Vuoden 2010 suomalaiseen kyselyyn ilmoitetuista 21 penikoimisesta 29 % suoritettiin keisarileikkauksella. Synnytyksen helppouden määrittää pikkulantion koko, jota ei voi päältäpäin nähdä. Ainoastaan eläinlääkäri voi antaa luotettavaa tietoa sen koosta. Synnytysongelmat aiheuttavat vesipäisyyttä eli hydrokefaliaa. 

Pienikokoisuus altistaa myös polvilumpion sijoiltaanmenolle (patella luksaatio), reisiluun pään kuoliolle (legg-perthes), sydämen läppävioille, hammassairauksille, aineenvaihduntaongelmille, kuten hengenvaaralliselle matalalle verensokerille, sekä loukkantumisille. Luuston hentous tekee rodun haavoittuvaiseksi putoamisille. Chihuahua kuuluu polvien osalta PEVISA:an, eli jalostukseen käytettävien koirien polvet tarkastetaan.
Rodulle jalostettava pyöreä kallo altistaa sekin vesipäisyydelle sekä muille hermostosairauksille kuten selkäytimen ontelotaudille (syringomyelia). Parhaillaan (vuonna 2015) Suomessa on meneillään tutkimus chihuahuoilla esiintyvästä Chiari-epämuodostumasta ja syringomyeliasta. Rotujärjestölle diagnosoituja syringomyelia-tapauksia on ilmoitettu yhdeksän. Chihuahualla esiintyy myös ei-pyöreää, "peuranmuotoista" kalloa, mutta se ei ole nykyisen rotumääritelmän mukaan sallittu ominaisuus.
Ahtaiden nenäonteloiden vuoksi chihuahuoille rotutyypillistä on myös ”hikka” eli vaaraton hengityshäiriö, jossa koira vetää vahingossa liikaa ilmaa sieraimiinsa esimerkiksi innostuessaan. Häiriö poistuu itsestään, mutta koiraa voi myös avustaa peittämällä sen sieraimet hetkeksi ja antamalla sen hengittää hetken vain suun kautta.
Pienille koirille tyypilliset sydämen vajaatoimintahäiriöt ovat myös melko yleisiä vanhemmalla iällä. Chihuahualla on esiintynyt myös etenevää verkkokalvon surkastumaa ja harmaakaihia. Muita periytyviä sairauksia ovat muun muassa purentavirheet, hammaspuutokset ja epilepsia. Purentaviat tai hammaspuutokset eivät vaikuta koiran normaalielämään, jos se pystyy syömään normaalisti. Chihuahuojen silmät vuotavat usein, mutta tämä kirkas silmävuoto on kuitenkin vaaratonta. Se tosin voi värjätä vaaleiden koirien silmänalukset punertaviksi, mutta ongelma on poistettavissa esimerkiksi apteekista saatavalla boorivedellä pyyhkimällä. Perinnöllisten sairauksien todennäköisyys lisääntyy sisäsiitosta käytettäessä.

Ulkonäkö

Chihuahua on yleisvaikutelmaltaan tiivisrakenteinen ja terhakka. Erittäin tärkeitä ominaispiirteitä ovat omenanmuotoinen kallo, kohtalaisen pitkä, hyvin korkea-asentoinen ja sirppinä tai puoliympyränä kaartuva häntä sekä koiran kokoon suhteessa suuret silmät ja korvat. Chihuahuan rungon pituus on hieman korkeutta pitempi, tämä korostuu usein etenkin nartuilla. Kuono taas on lyhyt ja hieman ylöspäin kääntynyt.
Lyhytkarvaisella muunnoksella karva on lyhyttä ja rungonmyötäistä, eikä sillä yleensä ole lainkaan aluskarvaa, jolloin peitinkarva on aavistuksen pidempää. Karva on kiiltävää ja pehmeää. Pitkäkarvaisen muunnoksen turkki on kaksinkertainen. Päällyskarva on hienoa ja silkkistä, sileää tai hieman laineikasta, aluskarva pehmeää ja melko niukkaa. Pitkä tai laskeutuva karva ei ole sallittu. Molemmilla muunnoksilla kaikki väritykset, värisävyt ja väriyhdistelmät marmoroitua (merleä) lukuun ottamatta ovat sallittuja. Säkäkorkeus on 15–23 cm ja paino 1,5–3 kg.

Historia

Chihuahua on hyvin vanha, alun perin meksikolainen rotu. Arkeologit ovat kaivauksissaan löytäneet chihuahuaa esittäviä kuvia ja veistoksia ajalta 500 ja 2000 eaa. Löydöt esittävät pieniä, matalajalkaisia ja tanakoita koiria, joilla on suuret, vinosti ulospäin suuntautuneet korvat ja litteä häntä. Asteekkien valtakaudella chihuahua oli hyvin arvostettu ja sillä oli tärkeä osa uskonnollisissa menoissa. Usein chihuahua haudattiin isäntänsä kanssa, koska uskottiin koiran vievän isäntänsä sielun läpi kuoleman valtakunnan.  Rotu löydettiin uudestaan 1850-luvulla meksikolaisesta Chihuahuan kaupungista, jonka mukaan se on saanut nykyisen nimensä. Chihuahuan polveutumistietoja on alettu tallettaa vasta vuonna 1898, jolloin näitä koiria ensi kerran tuotiin Meksikosta Yhdysvaltoihin. Suomeen ensimmäiset chihuahuat tuotiin vuonna 1964 Ruotsista.
Chihuahuasta on jalostettu yorkshirenterrieri- ja papillonristeytysten avulla pitkäkarvainen muunnos.