google/wiki40b huggingface dataset:
Ahvenlammi (Orivesi, Enonsivu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Ahvenlamminvuoren pohjoispuolella Riuttanevan lounaiskulmauksessa olevalla suolla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Lammelle ei tule tietä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,8 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee lammen itärannasta. laskuoja yhtyy 170 metrin päässä Riuttaojaan, joka laskee Enojärveen Riuttalahdessa.

Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa lammelle oli kaivettu yksi laskuoja Riuttaojan perattuun uomaan. Muut suo-oja on kaivettu vuosien 1964–1973 aikana.
Bay-luokka (fregatti)

Suunnittelu

Luokka käytti samaa runkoa, propulsiojärjestelmää, verkkomastoa ja kansirakenteita kuin Loch-luokan fregatit. Aseistus oli muutettu ilmatorjuntafregateille sopivaksi.
Pääaseina olivat kaksi kaksiputkista QF 4" Mk XVI tykkiä, jotka oli asennettu etu- ja takakansille merimaali- ja ilma-ammuntaan sopivina ulkoisella virtalähteellä varustetuilla Mk XIX asennuksina. Tykkien tulenjohtona oli tutkaan tyyppiä 285 liitetty Mk V etäisyydenmittausjärjestelmä, jota valvottiin komentosillalta. Tykkien puutteen vuoksi moniin aluksiin asennettiin V- ja W-luokkien sekä Hunt-luokan aluksilta siirrettyjä tykkejä.
Ilmatorjunta-aseistusta täydennettiin kahdella kaksiputkisella Boforsin 40 millimetrin Mk V ilmatorjuntakanuunalla, jotka oli asennettu keskilaivaan. Kumpaankin asennukseen oli kytketty oma takymetriin perustuva etäisyysmittari. Lisäksi aluksilla oli kaksi Mk V asennuksina olevaa kaksiputkista Oerlikonin 20 millimetrin tykkiä, jotka oli asennettu komentosillan sivuilla oleville hyllyille. Oerlikonit korvattiin myöhemmin yksiputkisilla Boforsin 40 millimetrin Mk VII tykeillä ja samalla lisättiin kaksi yksiputkista tykkiä keskilaivaan korotetuille alustoille.
Alusten sukellusveneentorjunta-aseistuksena oli Hedgehog-heitin etukannella ja puolikannella kaksi syvyyspommikiskoa ja neljä heitintä, joissa oli jopa viisikymmentä syvyyspommia.
Typin 285 tulenjohtotutkan lisäksi aluksella oli maston huipussa tyypin 291 ilmavalvontatutka ja tyypin 276 maalinosoitustutka, joka korvattiin myöhemmin tyypillä 293. Ilmavalvontatutkaan oli liitetty omakonetunnistin ja elektroniikkajärjestelmän täydensi radiopeilausjärjestelmä.
Luokan aluksista kuusi valmistui eri tarkoituksiin. HMS Dundrum Bay ja HMS Gerrans Bay valmistuivat yhteysluksina nimettyinä HMS Alertiksi ja HMS Surpriseksi. Alukset olivat Välimeren laivaston ja Kauko-Idän aseman komentajien jahteina. Näiden alusten Mk V Boforsit ja taaempi neljän tuuman tykkitorni poistettiin. Lisäksi takaosan kansirakenteita laajennettiin, mikä mahdollisti esikunnan vaatimien tilojen valmistamisen, ja päämastoa lyhennettiin.
Neljä muuta alusta valmistui tutkimusaluksina, joiden tärkeimpänä tehtävänä oli merkitä karttoihin hylyt ja miinat Britteinsaarten vesillä. Alukset olivat aseistamattomia lukuun ottamatta neljää kolmen naulan kunnialaukaustykkiä. Alusten etukannen rakenteita oli muutettu ja ne oli varustettu savuhormien siuille sijoitettuihin taaveteissa olevilla veneillä ja miinanraivauskalustolla.
Silmitön raivo

Juoni

Nick Parker selviytyy Vietnamin sodasta hengissä mutta menettää näkönsä. Sodan loputtua paikalliset opettavat hänet taistelemaan käyttäen aseenaan kävelykepin sisään kätkettyä miekkaa ja kaikkia herkistyneitä aistejaan. Vuosien kuluttua hän palaa Yhdysvaltoihin tarkoituksenaan etsiä sotakaverinsa Frank Devereaux. Selviää, että mafia on kaapannut hänet. Nick lähtee pelastusretkelle mukanaan Billy, Frankin poika.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Silmitön raivo saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Jhené Aiko

Elämä

Aiko syntyi Los Angelesissa vanhemmilleen Christina Yamamotolle ja Karamo Chilombolle. Hänellä on kolme isoveljeä, kolme isosiskoa ja yksi pikkusisko. Isoveli Miyagi kuoli vuonna 2012 aivosyöpään. Aikolla on yksi lapsi, tytär Namiko Love Browner laulaja O'Ryanin kanssa.

Ura

Aiko sai levytyssopimuksen 12-vuotiaana, mutta 16-vuotiaana hän halusi purkaa sopimuksen, sillä hän halusi suorittaa koulunsa loppuun. Vuonna 2011 Aiko julkaisi itsenäisesti mixtapen Sailing Soul(s). Tämän jälkeen hän teki levytyssopimuksen Def Jam Recordings -levy-yhtiön kanssa. Virallinen debyyttialbumi Souled Out ilmestyi 8. syyskuuta 2014. Vuonna 2015 Aikolla oli kolme Grammy-palkintoehdokkuutta.
Aiko on tehnyt yhteistyötä muun muassa Chris Brownin, Draken, Big Seanin ja Commonin kanssa.
Lutz Bachmann

Lutz Bachmann (s. 1973 Dresden, Itä-Saksa) on poliittinen aktivisti ja lähinnä Dresdenissä toimivan saksalaisen maahanmuuttovastaisen liikkeen Pegidan johtaja. Hän on graafinen suunnittelija ja on nuorena syyllistynyt pahoinpitelyihin, murtoihin ja myynyt huumeita.
Bachmannia on syytetty natsimielisyydestä sen jälkeen kun hänestä levisi sosiaalisessa mediassa kuvia Hitler-viiksissä. Häntä pidetään karismaattisena puhujana, joka innostaa kuulijoitaan. Hän oli vuodesta 1997 kolme vuotta pakosalla tuomiotaan Etelä-Afrikassa mutta palasi Saksaan vuonna 2000.
Syyskuussa 2016 Lutz Bachmann muutti Teneriffalle, Espanja, mutta lokakuussa Kanariansaarten paikallisparlamentti julisti hänet ei-toivotuksi henkilöksi.
Kino Tapiola

Kino Tapiola on vuonna 1955 perustettu elokuvateatteri, joka sijaitsee Espoon Tapiolassa. Yksisalisen teatterirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Aarne Ervi. Kokonaisuuden puutarhasuunnitelman teki Jussi Jännes ja värisuunnitelman taiteilija Eino Kauria. Ensimmäinen elokuvanäytös järjestettiin 30. lokakuuta 1955. Sali oli alun perin 350-paikkainen; nykyisin paikkoja on 194. Aulan yhteydessä oli alun perin kahvila ja rakennuksen takaosassa sijaitsi autohalli ja huoltoasema. Kahvila erotettiin myöhemmissä muutoksissa aulasta ja muutettiin liiketilaksi. Teatteri on yksi vuotuisen Espoo Ciné -elokuvafestivaalin perinteisistä esityspaikoista.
Alun perin teatterista huolehti legendaarinen ”Kinosaurus” Urpo Hovilainen perheineen. Vuonna 1977 toiminta siirtyi Adams Filmi Oy:lle vuoteen 1982 asti, jolloin Bio Jaseka otti teatterin vastuulleen 
Vuoteen 2007 asti Kino Tapiolan toimintaa pyöritti Bio Jaseka, joka lopetti sen taloudellisesti kannattamattomana. Tämän jälkeen toimintaa jatkoi Kino Tapiola Oy, joka avasi teatterin uudelleen elokuussa 2007. Talousvaikeuksista kärsineen Kino Tapiolan toiminta pysähtyi elokuussa 2008, kun salin katosta kuoriutui maalia juuri ennen Espoo Ciné -festivaalin alkua. Maalin alta löytyi asbestia ja sali asetettiin käyttökieltoon. Salin katon asbestipitoinen akustointi piti poistaa kokonaan ja salin esitystekniikka ja penkit siirrettiin pois. 
Espoon käräjäoikeus asetti Kino Tapiola Oy:n konkurssiin 12. joulukuuta 2008.
Kino Tapiolan säilyttämiseksi elokuvakäytössä syntyi pieni kansanliike. Nyt, edellisen yrittäjän mentyä konkurssiin, Espoon kaupunki kehitti mallin, jossa kiinteistön omistava Tapiolan Lämpö Oy remontoi tilan ja Espoo Ciné vastaa teatterin toiminnan ylläpitämisestä ympärivuotisesti kaupungin vuokratuen avulla. Kaupunki saa kiintiön salin käyttöajasta sen omia tilaisuuksia ja tapahtumia varten. 
Kino Tapiolaa remontoitiin ja se avasi ovensa yleisölle 13. elokuuta 2010 kahden vuoden tauon jälkeen. Uudistettu teatteri on varustettu perinteisen 35 mm:n filmikaluston lisäksi digitaalisella 3D-projektorilla.
Vilna

Sisäinen liikenne

Kaupungin sisäinen joukkoliikenne hoidetaan busseilla ja johdinautoilla. Bussilinjoja on yli 60, johdinautolinjoja 19.  Metroa suunnitellaan.

Lento- ja junayhteydet

Vilnan lentoasema sijaitsee tasangolla kaupungin eteläpuolella. Lentoasemalle on rautatieyhteys Liettuan rautatieverkon Vilnan rautatieasemalta. Kaupungin itäosissa on lisäksi Naujoji Vilnian rautatieasema, josta pääsee myös junalla lähikaupunkeihin.

Tärkeimmät valtatiet

Vilnasta länsiluoteeseen lähtevä A1-moottoritie Vilna–Kaunas–Klaipėda (osa eurooppatietä E 85) yhdistää maan kolme suurinta kaupunkia. Via Balticalta Panevėžysissa kaakkoon erkaneva A2-moottoritie (osa E 272:tä) tuo Suomesta sujuvan valtatieyhteyden Vilnaan. Eurooppatie (E 28) luo puolestaan valtatieyhteyden lähimpään miljoonakaupunkiin, 190 kilometrin päässä kaakossa sijaitsevaan Valko-Venäjän Minskiin; Vilnan länsipuolella sama valtatiereitti jatkuu Kaliningradin alueen kautta Puolan Gdańskiin ja edelleen Saksan Berliiniin.
Matti Aro

Matti Aro (12. maaliskuuta 1906 Helsinki – 14. elokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja ohjaaja. Aroa on luonnehdittu stanislavskilaiseksi realistiksi, ja hän on tunnettu suomalaisten klassikkonäytelmien ohjaaja.

Ura

Aro valmistui ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1927. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuosina 1927–1930 ja sen jälkeen Suomalaisessa Näyttämöopistossa, josta valmistui vuonna 1934. Vuosina 1939–1943 Aro toimi Ylioppilasteatterin ohjaajana ja johtajana. Jorma Nortimon (1933–1936), Jouko Paavolan (1936–1938) ja Matti Aron peräkkäisiä johtajakausia on luonnehdittu 1930-luvun Ylioppilasteatterin kolmen suuren ohjaajan aikakaudeksi. Aro on muistelmissaan kertonut jättäneensä 1930-luvulla ammattiteatterin ja siirtyneensä Ylioppilasteatteriin, jossa hän oli arvioinut voivansa kehittää omaa teatteri-ilmaisuaan vapaammin. Toisaalta Aro nosti johtajakaudellaan teatterin ensi-iltamäärän lähelle ammattiteattereille tyypillisiä lukemia.
Toisen maailmansodan jälkeen Aro oli Jyväskylän teatterin johtaja vuosina 1949–1953, Lahden teatterin johtaja vuosian 1953–1955, Suomen Teatterikoulun vara- ja väliaikainen rehtori vuosina 1955–1961, Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterin johtaja vuosina 1961–1965 sekä Helsingin Kaupunginteatterin apulaisjohtaja vuodesta 1965.
Vuosina 1959–1961 Aro toimi Suomen Teatterikoulun va. rehtorina, kun rehtori Wilho Ilmari oli virkavapaalla. Näiden kahden vuoden aikana Aro johti koko koulun perusopetusta "ilmariaanisessa" hengessä, ja hän opetti itsekin suuria tuntimääriä. Hänen opetusaineisiinsa kuului muun muassa teatterihistoria.
Matti Aron puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Impi Aro. Heidän tyttärensä Maria Aro ja Minna Aro ovat näyttelijöitä.
Jauhemetallurgia

Historia

Jauhemetallurgian ("pulverimetallurgia") historia on ollut läheisessä suhteessa keraamisten esineiden polttoon, jossa kiviainesten hienot jakeet sintrautuvat yhteen. Sintraus metalliesineiden valmistusmenetelmänä on tunnettu jo vuosisatoja. Vanhimmat merkit sintratuista metalliesineistä ovat 1200-luvulta ennen ajanlaskun alkua, mutta teollisena valmistusmenetelmänä sintrausta on käytetty noin 100 vuotta. 
Jauhemetallurgiasta on tullut tärkeä teollinen valmistusmenetelmä, koska sillä pystytään tekemään esineitä paljon laajemmasta metallivalikoimasta kuin saostamalla metalleja sulatuksen kautta. Siinä vältetään metalliseoksissa ongelmalliset kiinteän ja sulan faasin erkaantumisongelmat. 
Metallisten tuotteiden valmistaminen jauhemetallurgisin menetelmin on kasvanut 1960-luvulta lähtien keskimäärin 10 % vuodessa.

Jauhemetallurgian edut ja rajoitukset

Jauhemetallurgisilla valmistusmenetelmillä saadaan aikaan ominaisuuksia, joita ei muuten voida tehdä, kuten haluttu huokoisuus tai magneettikentän suuntautuneisuus. Pystytään myös tekemään esineitä kovista materiaaleista, joiden työstäminen on vaikeaa. Voidaan myös tehdä komposiittimetalleja sekoittamalla eri metallien jauheita ja saada aikaan materiaali, jota ei sulattamalla voida tehdä. Jauhemetallurgialla saavutetaan myös tasaisempi rakenne kuin sulatetuissa metalleissa. 
Jauhemetallurgisella valmistuksella säästetään kustannuksia, koska materiaalihukka on pientä ja saadaan valmis esine yhdellä työvaiheella.
Jauhemetallurgisilla valmistusmenetelmillä on muutama tekninen rajoitus. Jauhemetallurgia sopii yleensä vain pienille kappaleille, joiden paino on alle 4,5 kg. Jauhemetallurgisesti valmistetuilla kappaleilla on muokattuja osia heikommat mekaaniset ominaisuudet sekä niiden työkalukustannukset ovat korkeat.

Jauhemetallurgisia tuotteita

Hallitusti huokoista rakennetta käytetään hyväksi itsevoitelevissa laakereissa, joiden huokosiin on imeytetty voiteluaine. 
Kovametalli on sintraamalla volframikarbidista ja yleensä koboltista valmistettu tuote.
Viljo Salmi

Viljo Eerikki Salmi (14. helmikuuta 1904 Köyliö – 12. tammikuuta 1996 Rauma) oli suomalainen toimittaja, rehtori ja kirjailija.
Salmi suoritti sanomalehtitutkinnon ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi.
Andreas Johansson (kunnanjohtaja)

Andreas Johansson (s. 1985 Västerås) on Ahvenanmaalla sijaitsevan Vårdön kunnan kunnanjohtaja. Ruotsalainen Johansson valittiin tehtävään heinäkuussa 2015. Hän on aikaisemmin työskennellyt muun muassa Ruotsissa sijaitsevan Norbergin kunnan kunnansihteerinä.
Johanssonin valinnan jälkeen kävi ilmi, että hän on aikaisemmin toiminut aktiivisesti äärioikeistolaisissa liikkeissä. Vuonna 2010 Johansson oli perustamassa fasistisena pidettyä Nordisk ungdom -järjestöä, ja vuosina 2012–2013 hän toimi myös sen puheenjohtajana. Lisäksi Johansson on ollut mukana äärioikeistolaisen Nationaldemokraterna-puolueen toiminnassa, mutta jätti sen 2008. Vuonna 2004 hän sai tuomion pahoinpitelystä osallistuttuaan Tukholman Pride-marssiin kohdistuneeseen väkivaltaiseen hyökkäykseen.
Vårdön kunnanhallitus käsitteli Johanssonin valintaa uudelleen hänen taustansa tultua selville, mutta piti päätöksen voimassa yksimielisesti.
Jean-Jacques Pierre

Seurajoukkueet

Ennen liittymistä nykyiseen seuraansa elokuussa 2007, Pierre edusti Uruguaysta kotoisin olevaa Peñarol Montevideota sekä kotimaansa seuraa Cavaly AS.

Maajoukkue ura

Pierre oli Haitin alle 21- vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen kapteeni, jonka seurauksena hän pelaa nykyisin Haitin jalkapallomaajoukkueessa. Hän teki aikuisten maajoukkue debyytin joulukuussa 2001. Ystävyysottelussa Haiti kohtasi El Salvadorin.
Kaksoisisku

Juoni

Elokuva kertoo kaksosista Chad ja Alex Wagnerista jotka joutuivat erilleen toisistaan pienenä, vanhempien raa’an murhan seurauksena. Vuodet kuluvat, Chad ja Alex elävät toisistaan tietämättä. Chad toimii naisia naurattavana kuntosalinohjaajana Beverly Hillsissä, kun taas Alex elää Hongkongissa ja elättää itsensä salakuljettajana. Veljesten kohdatessa sattumalta, he huomaavat että jotain yhteistä heissä kuitenkin on: kummatkin taitavat itsepuolustuslajeja. Kaksikko lyöttäytyy yhteen ja päättää kostaa vanhempiensa murhaajille.

Tuotanto

Elokuvan ohjannut ja käsikirjoittanut Sheldon Lettich kertoi saaneensa idean elokuvan tarinaan Cannon Filmsin kautta. Vieraillessaan Van Dammen kanssa Menahem Golanin toimistolla hän näki yhtiön seinällä käsikirjoituksen, joka perustui Alexandre Dumas’n pienoisromaaniin Korsikan veljekset. Golan oli pyytänyt jotain käsikirjoittajaa luomaan tarinan pohjalta toimintajännärin, jota ei kuitenkaan koskaan julkaistu. Sen sijaan Lettich kiinnostui ajatuksesta ja päätti luoda oman versionsa tarinasta.
Ylä-Pirttijärvi (Muurame)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 103 100 kuutiometriä eli 0,0001 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys on 7,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142 metriä mpy.
Stéphane Bahoken

Stéphane Bahoken (s. 28. toukokuuta 1992 Grasse, Ranska) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut seuratasolla Ranskassa OGC Nicen, RC Strasbourgin ja SCO Angersin joukkueissa sekä lainasopimuksella Skotlannissa St Mirrenissä.
Bahoken pelasi Kamerunin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2018. Hän on pelannut kaikkiaan yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän kuului Kamerunin joukkueeseen Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019.
Flanelli

Flanelli on puuvillasta tai villasta valmistettu pehmeäksi nukattu kangaslaatu. Erityinen pintarakenne syntyy, kun valmistusvaiheessa kuiturakennetta kuohkeutetaan, jolloin kangas enemmän ilmaa sitovana toimii parempana eristeenä. Nukkamainen pinta tuntuu myös miellyttävältä ihoa vasten, josta syystä flanellia käytetään paljon yö- ja vauvanvaatteissa. Flanellin kulutuskestävyys on rikkonaisen kuiturakenteen johdosta varsin heikko.
Jani Mäkelä

Elämäkerta

Mäkelä valmistui ylioppilaaksi Joutsenon lukiosta vuonna 1995 ja tradenomiksi Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulusta vuonna 2002. Hän työskenteli Tiedon järjestelmäasiantuntijana vuosina 2002–2015.

Poliittinen ura

Mäkelä on ollut Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013 lähtien. Hän toimi Lappeenrannan kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtajana 2013–2017 ja on vuodesta 2017 lähtien ollut kaupunginhallituksen 2. varapuheenjohtaja.
Mäkelä oli Kymen Perussuomalaisten 1. varapuheenjohtaja 2012–2015 ja Perussuomalaisten puoluevaltuuston jäsen 2013–2015.
Mäkelä oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 4 909 ääntä Kymen vaalipiirissä ja ylsi varasijalle. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 6 102 ääntä Kaakkois-Suomen vaalipiirissä. Mäkelä on ollut Veikkauksen hallintoneuvoston jäsen vuodesta 2015 lähtien. Hänet valittiin kansanedustajaksi myös vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 7145 ääntä.

Poliittiset näkemykset ja toiminta

Mäkelän keskeiset poliittiset teemat ovat maahanmuuttokriittisyys ja EU-vastaisuus. Hän on aktiivisimpia kansanedustajia sosiaalisessa mediassa. Mäkelä tunnetaan muiden puolueiden kansanedustajien kärkkäästä arvostelusta Twitterissä. Hänen arvostelunsa kohteena ovat etenkin vihreiden, vasemmistopuolueiden ja sinisten edustajat.

Yksityiselämä

Mäkelä avioitui vaimonsa kanssa vuonna 2012 ja heillä on vuosina 2012, 2014 ja 2017 syntyneet lapset. Mäkelä kuuluu evankelis-luterilaiseen kirkkoon.
Erkki Saaristo

Seurajoukkueet

Saaristo on Leppävaaran Pyrinnön kasvatti, mutta hän debytoi pääsarjatasolla Helsingin NMKY:n joukkueessa kaudella 1971–1972. Tulokaskaudellaan hän teki keskimäärin 8,3 pistettä ottelua kohden ja kauden päätteeksi joukkue saavutti SM-hopeaa. Lisäksi hän saavutti Suomen cupin hopeaa vuosina 1978 ja 1979. Pisteiden valossa Saaristo pelasi parhaan kautensa kaudella 1980–1981, jolloin hän teki 25,3 pistettä ottelua kohden.
Hän pelasi HNMKY:n paidassa kauden 1981–1982 loppuun asti, jonka jälkeen hän siirtyi Uudenkaupungin Urheilijoihin. Saaristo saavutti SM-pronssia kausina 1984–1985 sekä 1986–1987 ja voitti cup-mestaruuden vuonna 1986. Uudenkaupungin Urheilijat menestyi Saariston aikana cup-kilpailussa, josta se voitti hopeaa vuonna 1987 sekä kultaa vuonna 1988. Hän voitti uransa ainoan Suomen-mestaruuden kaudella 1989–1990. Saaristo lopetti pääsarjauransa kauteen 1991–1992, jolloin seura juhli vielä SM-pronssia.

Maajoukkue

Saaristo edusti Suomen nuorisomaajoukkueita viidessätoista ottelussa. Hän debytoi miesten maajoukkueessa vuonna 1972 ottelussa Viroa vastaan ja teki yksitoista pistettä. Saaristo oli mukana vuoden 1977 EM-kilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa 6,5 pisteen ottelukohtaisella pistekeskiarvolla ja teki pisteiden valossa parhaassa pelissään kaksitoista pistettä Jugoslaviaa vastaan. Saaristo pelasi viimeisen ottelunsa maajoukkueessa vuonna 1986. Hän pelasi tällöin ottelussa Norjaa vastaan ja teki yksitoista pistettä. Kaiken kaikkiaan Saaristo pelasi miesten maajoukkueessa 133 ottelua ja teki niissä keskimäärin 6,9 pistettä.

Valmennusura

Saaristo toimi ensimmäistä kertaa Korihaiden edustusjoukkueen päävalmentajana kaudella 2000–2001. Kaudella 2001–2002 joukkueen valmentajaksi palkattiin Jukka Mantere, joka sai kuitenkin potkut marraskuussa 2001. Tämn myötä Saaristo palasi joukkueen valmentajaksi loppukauden ajaksi.
Arvo Virvonen

Arvo Alfred Virvonen (s. 22. maaliskuuta 1889 Punkalaidun) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Milja Kuikka

Milja Anniina Kuikka (s. 20. helmikuuta 1984 Luvia) on suomalainen entinen pikajuoksija. Hän edusti urallaan Tampereen Pyrintöä, Porin Tarmoa, Euran Raikua ja Porin Yleisurheilua. ja hänen valmentajinaan toimivat Rauno Harju sekä Jussi Ihamäki. Kuikka saavutti Kalevan kisoista yhden mitalin, pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2009.
Titof

Titof (lyhenne nimestä Christophe, s. 5. lokakuuta 1973 Lunéville), on ranskalaisen biseksuaalin pornonäyttelijän pseudonyymi. Hän on osallistunut yli 800 filmin valmistamiseen sitten uransa alkamisen, joka pornoelokuvissa tapahtui vuonna 1999.
Titofin biseksuaalisuus johdatti hänet näyttelemään niin heteropornon- kuin homopornonkin filmeissä.
Tavanomaisten pornogenreen kuuluvien elokuvien lisäksi Titof on toteuttan kaksi eräänlaista henkilökuvaa Titouch et Titouch 2, joissa hän näyttelee niin aktiivista (top) kuin pasiivistakin (bottom) roolia. Hän on tullut erityisen tunnetuksi osallistumisestaan Hervé Didilisin neljään elokuvaan: Christophe, Titof, pompier en service, Permission à Paris sekä Titof and the College Boys.
Pornoelokuvien ulkopuolella Titof on esiintynyt pienehköissä rooleissa elokuvissa Pane mua ja Le Pornographe (Bertrand Bonellon elova).
Ohikulkutie

Ohikulkutie tai ohitustie on tie, joka ohittaa taajaman. Sana "ohitustie" ei siis viittaa ajoneuvojen ohittamiseen. Ohikulkutietä rakennettiin aikoinaan niukkojen määrärahojen puitteissa lyhyin, taajamat kiertävin osuuksin. Ohikulkutie vähentää ruuhkia ja parantaa liikenneturvallisuutta taajamissa. Kaupunkeja ohittavat ohikulkutiet ovat usein nelikaistaisia. Päätieverkon parannuttua monet ohikulkutiet ovat nykyisin moottori- tai moottoriliikenneteitä.
Suomessa on vielä on taajamia, joilla ei ole ohikulkutietä vaan kauttakulkuliikenne kulkee keskustan halki. Liikennevirasto on kuitenkin pyrkinyt rakentamaan viimeisiinkin tällaisiin kaupunkeihin ohitustiet, viimeisimpinä Salo ja Seinäjoki vuonna 2016, Hamina vuonna 2014 ja Savonlinna vuonna 2012.
Neftekamsk

Historia

Neftekamsk perustettiin vuonna 1957 ja kaupunki siitä tuli 1963.
Michael J. Smith

Michael John Smith (30. huhtikuuta 1945 Beaufort, Pohjois-Carolina – 28. tammikuuta 1986 Cape Canaveral, Florida) oli yhdysvaltalainen astronautti. Smith sai surmansa avaruussukkula Challengerin räjähdyksessä tammikuussa 1986. Smithin oli määrä toimia lentäjänä kyseisellä lennolla ja se olisi ollut hänen ensimmäinen avaruuslentonsa, mutta sukkula tuhoutui 73 sekuntia laukaisunsa jälkeen. Smith syntyi Beaufortissa Pohjois-Carolinassa. Hän valmistui Beaufortin lukiosta vuonna 1963 ja suoritti kandidaatin tutkinnon Yhdysvaltain laivastoakatemiassa vuonna 1967.
Aleksandria Eskhate

Aleksandria Eskhate (kreikaksi Ἀλεξανδρία Ἒσχατη, Kaukaisin Aleksandria) oli Aleksanteri Suuren vuonna 329 eaa. perustama kaupunki. Kaupunki sijaitsi Keski-Aasiassa Jaksartes-joen (nykyinen Syrdarja) rannalla. Samalla paikalla sijaitsee Hudžand Tadžikistanissa. Aleksanteri antoi rakennuttaa kaupungin ympärille 6 km pitkät muurit ja kaupunkiin jätettiin asukkaiksi veteraaneja, jotka eivät enää kelvanneet sotapalvelukseen.