Little Ashes

Juoni

Vuonna 1922 18-vuotias Salvador Dalí (Robert Pattinson) saapuu Madridin yliopistoon. Uusi Residencia de Estudiantes on moderni ympäristö, jonka tarkoituksena on rohkaista Espanjan lahjakkaimpia nuoria kykyjä. Dalí, jonka määränpää on tulla suureksi taiteilijaksi, saa pian itselleen Resi'n sosiaalisen eliitin huomion - kärkipäässä aloittelevan elokuvantekijän Luis Buñuelin (Matthew McNulty) ja runoilija Federico García Lorcan (Javier Beltrán). Yhdessä he muodostavat ytimen Madridin moderneimmille nuorille ajattelijoille.
Heidän yksityiselämänsä muuttuu yhä hankalammaksi García Lorcan jättäessä huomiotta hyvän ystävänsä ja kirjailijan Magdalenan (Marina Gatell) tarjoamat edut ja lähestymisyritykset. Hän ja Dalí sen sijaan tuntevat toistensa erikoisen vetovoiman, ja ystävyys muuttuukin pian syväksi sielunveljeydeksi. Buñuel, joka eristäytyy kaksikon läheisyyden takia, muuttaa Pariisiin löytääkseen täyttymyksen omille taiteellisille intohimoilleen. Samalla Dalí ja García Lorca jättävät Madridin viettääkseen kesää merenrantakylä Cadaquésissa Dalín perheen luona.
García Lorca tuntee saavansa hyväksyntää Dalín perheeltä ja kaksikon kiintymys kasvaa entisestään, kunnes se eräänä yönä muuttuu romanttiseksi. Vaikka he ovat taiteessa läheisempiä kuin koskaan, heidän ystävyytensä on tuhoon tuomittu. Buñuel vierailee heidän luonaan yliopistolla tullen entistä epäilevämmäksi ja kireämmäksi heidän ilmiselvän läheisyytensä vuoksi.
García Lorcan pakkomielle Dalíin kasvaa jälkimmäiselle liian suureksi vastaanottaa, ja tämä päättää muuttaa Pariisiin. Yläluokka ja dekadenssi nielevät Dalín pian, ja tämä sotkeutuu Galaan (Arly Jover), naimisissa olevaan naiseen, jolla on mieltymys kuuluisiin henkilöihin. García Lorcan vieraillessa Dalín luona hän löytää miehen, joka on muuttunut täysin paitsi elämältään myös poliittisilta näkemyksiltään.

Nimi

Little Ashes (suom. Pienet tuhkat) sai nimensä Salvador Dalín maalauksesta Ceinicitas (eng. Little Ashes). Se pantiin esille ensimmäisen kerran 20. maaliskuuta 1929 Madrisissa, ja seuraavan kerran Dalín ensimmäisessä soolonäyttelyssä Pariisissa, 31. kesäkuuta 1931. Nykyään maalaus on Dalín kokoelmaosastolla Queen Sofian taidekeskuksessa Madridissa.

Tausta

Vaikka García Lorcan pitkäaikainen ihastus Dalíin on laajalti tiedossa, Dalí itse kielsi suhteen vuosien ajan. Hän sanoi:
"Federico oli homoseksuaali, niin kuin jokainen tietää, ja minuun aivan epätoivoisen rakastunut. Hän yritti minua kahdesti... Olin siitä äärimmäisen ärsyyntynyt, sillä en ollut homoseksuaali enkä halukas mihinkään hänen kanssaan. Sitä paitsi, se sattuu. Joten ei siitä tullut mitään. Mutta tunsin itseni todella imarrelluksi vastapuoleni kuuluisuuden vuoksi. Syvällä sisimmässäni tiesin, että hän oli loistava runoilija ja että olin hänelle palasen velkaa jumalaisesta itsestäni. Lopulta hän kuitenkin nappasi nuoren tytön, joka uhrautui korvaamaan minut. Epäonnistuttuaan minun saalistuksessani Federico vannoi, että tytön uhraus oli yhtä suuri kuin hänenkin: se oli ensimmäinen kerta, kun hän koskaan makasi naisen kanssa."
Käsikirjoittaja Philippa Goslett arveli:
"On selvää, että jotakin tapahtui, siitä ei ole kysymystäkään. Kirjeitä lukiessaan huomaa, että jotakin muuta oli tekeillä. Se alkoi ystävyytenä, muuttui intiimimmäksi ja siirtyi fyysiselle tasolle, mutta Dalín mielestä se muuttui liian hankalaksi eikä hän voinut jatkaa. Hän sanoi heidän yrittäneen seksiä mutta että se sattui, ja etteivät he voineet näin täydentää suhdettaan."
Sekä Dalín että García Lorcan elämäkertojen kirjoittaja Ian Gibson sanoi:
"Kaikki riippuu suhteen määritelmästä. Dalíhan oli kauhuissaan kenen tahansa kosketuksesta, joten en usko, että Lorca pääsi pitkälle."