Gabriele Münter

Gabriele Münter (19. helmikuuta 1877 Berliini – 19. toukokuuta 1962 Murnau am Staffelsee) oli saksalainen, ekspressionistinen kuvataiteilija.

Elämänvaiheita

Gabriele Münter syntyi ylemmän keskiluokan perheeseen, joka havaitsi varhain hänen lahjakkuutensa ja kannusti häntä taiteilijan uralle. Vuonna 1897 hänellä oli yksityisopettaja ja hän pääsi Düsseldorfiin opiskelemaan Ernst Boschin johdolla. 
Kun Münter oli 21-vuotias, hänen molemmat vanhempansa olivat kuolleet. Hän päätti matkustaa sisarensa kanssa Yhdysvaltoihin, missä he oleskelivat Texasissa, Missourissa ja Arkansasissa. Vanhemmilta saatu suuri rahallinen perintö mahdollisti tämän. Yhdysvaltojen ajoilta on säilynyt luonnosvihko ja se on täynnä maisema-aiheisia piirroksia.
Taloudellisesti huoleton elämä nuorena aikuisena vaikutti Münterin taiteilijuuteen. Hänellä oli enemmän sosiaalista pääomaa kuin aikansa naisilla yleensä oli ja hän saattoi katsoa asioita ennakkoluulottomammin. Vuonna 1901 hän siirtyi takaisin Saksaan ja aloitti taideopinnot Mŭnchenin taidesäätiön Damenakademien (naisten akatemia) aloittelijaluokalla. Viralliset, valtion taideakatemiat, olivat tuolloin vielä naisilta suljettuja. Münter opiskeli myös kuvanveistoa, mutta maalaaminen kiinnosti eniten. Maalaamisessa esikuvana oli Paul Gauguin ja hän otti vaikutteita myös fauvisteilta. 
Taidekoulussa Münterin opettajana oli Wassily Kandinsky. Hän oli ensimmäinen opettaja, joka otti Münterin lahjat vakavasti. Suhde muuttui oppilas-opettajasuhteesta pian läheissuhteeksi ja kesti vuosikymmenen. Suhteen katsotaan alkaneen yhteisellä, vuonna 1902 alkaneella, maalausmatkalla Alpeille.
Mŭnter kuului taiteilijaryhmään, jonka maalaukset olivat radikaalimpia kuin tuolloin valinnut Art Nouveau tai muodissa ollut impressionismi. Hän kiinnostui maaisemamaalauksesta ja maalasi niitä käyttäen murrettuja värejä ja litistettyjä muotoja. Vaikutteita hän haki ennakkoluulottomasti lasten piirrustuksista.
Vuodesta 1908 lähtien Münterin tyyli alkoi muuttua ja työt alkoi muuttua esittävämmiksi. Hän alkoi oleskella pienessä baijerilaisessa Murnaun kylässä ja osti sieltä talon. Murnau oli jäänyt sivuun teollistumisesta ja muusta 1800-luvulla tapahtuneesta modernisaatiosta. Münterin Murnaussa maalaamat työt ovat vastakohta 
 aikansa saksalaiselle modernismille.
Mŭnter käytti vihreää eri sävyissään, keltaista ja vaaleanpunaista ja väriä käytetään nostamaan katsojassaan tunteita. Työt ovat täynnä mielikuvitusta ja vuoropuhelua luonnon kanssa.
Kandinskyn työt saivat vaikutteita Münterilta. Kandinsky alkoi käyttämään murrettuja värejä ja ekspressionistista tyyliä. Münter ja Kandinsky matkustelivat yhdessä Alankomaihin, Ranskaan, Italiaan ja Pohjois-Afrikkaan. Matkoillaan he tapailivat paikallisia taiteilijoita kuten Matissea ja Henri Rousseauta. Näihin aikohin Münter ja Kandinsky perustivat Müncheniin avant-gardetaiteeseen keskittyneen yhdistyksen, Neue Künstelervereiningungin. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Münterin töitä oli esillä useissa avant-gardetaidetta esittävissä näyttelyissä.
Kun Mŭnterin ja Kandinskyn suhde päättyi, alkoi Mŭnterin elämässä hiljainen vaihe. Hän lähetti monia töitään Kandinskylle ja säilytti osan varastossa.
Kansallissosialistit pääsivät Saksassa valtaan vuonna 1933. Münterin, Kandinskyn ja muiden ekspressionistisen Blaue Reiter-taiteilijaryhmän töitä pidettiin rappiotaiteena ja hallinto etsi niitä tuhottaviksi. Mŭnter otti ryhmän töitä kotiinsa ja kätki niitä. Huolimatta lukuisista kotitarkastuksista, niitä ei löydetty. Mŭnter eli talousvaikeuksien rasittamana ja töille olisi löytynyt ostajia pimeiltä markkinoilta, mutta hän päätti säilyttää niitä kätköissään sodan loppuun asti.
Kun Münter vietti 80-vuotispäiviään, hän luovutti kokoelmansa, jossa oli 330 piirrosta ja 80 maalausta Münchenin Städtlische Galerielle. Loppuelämänsä Münter eli Murnaussa, vieraillen Münchenissä vain satunnaisesti.