google/wiki40b huggingface dataset:
Munkkitasku

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 29–30,5 cm ja paino 23–28,5 g. Munkkitasku on selvästi kivitaskua suurempi. Sekä koiras että naaras ovat mustavalkoisia, koiraan puvun mustassa on heikko metallinhohto läheltä nähtynä. Nuori lintu muistuttaa vanhaa mutta sen tummat höyhenalat ovat himmeitä ja tummanruskeita.

Esiintyminen

Munkkitasku elää Irakin itäosista Iranin, Afganistanin ja Pakistanin kautta Intian pohjoisosiin sekä Arabian niemimaan itäosissa. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji lienee enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Munkkitaskun elinympäristöä ovat avoimet aavikot ja puoliaavikot, rotkot, laaksot ja vuorenrinteet jopa 2 700 metrin korkeuteen. Reviirivaatimuksena lajilla ovat kalliot ja jyrkänteet, joilta se esittää soidinlauluaan ja tarkkailee ympäristöään.

Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan varsin huonosti. Pesä on kallionkolossa tai halkeamassa, joskus korkealla jyrkänteen seinämässä, joskus myös vanhan rakennuksen kolossa. Naaras munii neljä tai viisi munaa. Molemmat emot huolehtivat poikasista.

Ravinto

Laji on pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat ja vähäisessä määrin siemenet.
Liisa Rentola

Liisa Annikki Rentola, o. s. Ollikainen (s. 17. syyskuuta 1935 Sonkajärvi) on suomalainen opettaja ja kirjailija.
Rentolan vanhemmat olivat sekatyömies Aleksi Ollikainen ja Hilja Johanna Kumpulainen. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1960 peruskoulunopettaja Heikki Rentolan kanssa.
Rentola opiskeli kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa 1958–1959 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistossa 1971–1973. Hän on asunut vuodesta 1960 alkaen Haapavedellä ja toimi ennen eläkkeelle jäämistään englannin kielen opettajana.
Rentola on kirjoittanut lastenkirjoja, runokokoelman sekä yhdessä Aulis Ritolan kanssa kirjan ja näytelmän haapaveteläisestä kansanrunoilijasta Matti Viinamaasta eli Viina-Matista.
Tarhasalkoruusu

Ulkonäkö

Tarhasalkoruusu kasvaa 1–3 metriä korkeaksi. Lehdet ovat kooltaan 5–15 cm ja matalasti 5–7-liuskaiset. Ne ovat kurttuiset, tylppähampaiset ja niiden tyvi on herttamainen. Tarhasalkoruusun kukinto on tähkämäinen. Kukat ovat halkaisijaltaan viidestä kymmeneen senttimetriä ja väriltään punaiset, valkoiset tai keltaiset.
Pieris (Traakia)

Pieris (m.kreik. Πιερίς) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Traakiassa Egeanmeren pohjoisrannikolla, nykyisen Kreikan koillisosassa.

Maantiede

Pieris käsitti Strymon- ja Nestos-jokien välisen rannikkoalueen Strymoninlahden pohjoisrannalla sen ja Pangaion-vuoren välissä, Chalkidikína nykyisin tunnetun niemimaan koillispuolella. Thukydideen mukaan alue tunnettiin myös ”Pierian laaksona”. Sisämaassa sijaitsi Edoniin alue ja lännempänä muu Traakia. Rannikon edustalla hieman itään sijaitsi Thassoksen saari.

Historia

Pieristä asutti traakialainen pierien (Pieres, Πίερες) heimo. Heimo siirtyi alueelle sen jälkeen kun se oli karkotettu idempää Makedonian Pierian alueelta, jonka nimi on samaa juurta, kuningas Perdikkas I:n aikana 600-luvulla eaa. Alueen polikset olivat joonialaisten kreikkalaisten siirtokuntinaan 600–400-luvuilla eaa. perustamia.
Nykyinen samalla seudulla sijaitseva Pangaíon kunnan osa Piereíksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on ottanut nimensä alueesta.
Too Late... No Friends

Too Late... No Friends on alternative rock -yhtye Gobin ensimmäinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 1995 Mint Recordsilla. Levy uudelleenjulkaistiin vuonna 2000 Nettwerk/Landspeedillä.
Albumilta julkaistiin yhteensä neljä singleä.
Polaaririntama (ilmakehä)

Polaaririntama on vyöhyke, jossa keskileveysasteiden lämmin ilma ja polaarinen kylmä ilma kohtaavat. Ilmojen kohdatessa tähän kohtaan syntyy matalapaine, kun lämmin ilma työntyy kylmän ilman alle.
Vladimir Velman

Vladimir Velman (s. 25. syyskuuta 1945 Tallinna) on Viron kansanedustaja Riigikogussa Tallinnan Haabrestin, Pohjois-Tallinnan ja Kristiinan vaalipiiristä. Hän on valmistunut Tallinnan polyteknisestä instituutista 1970 sekä toiminut aikakauslehti Ajalehen päätoimittajana sekä myös Viron televisiossa.

Kansalaisrauha

Velman edellytti, että pronssisotilas-patsaan siirtoon liittyvien kiistojen selvittämiseksi Venäjä ja Viro aloittaisivat vuoropuhelun. Perjantain 4. toukokuuta 2007 Viron kansanedustajat perustavat keskusteluyhteydeksi Kansalaisrauha-nimisen forumin, johon tulee virolais-venäläinen edustus.
Räpsyn kanava

Räpsyn kanava on Posiolla Kemijoen vesistössä lähellä Jumiskon kylää sijaitseva noin 400 metriä pitkä kanava joka yhdistää Niemijärven ja Murtoselän. Kanavan ylittää Seututien 945 (Perä-Posio–Isokylä) maantiesilta, joka on uusittu 2000-luvulla. Kanavan vieressä oli vielä 1950 luvulla tanssilava jota ylläpidettiin talkootöillä. Vielä nykyisin voi löytää tämän tanssilavan rauniot. Kanavan vieressä on Niemijärveen tehty veneenlaskupaikka.
Larsøya

Larsøya on pieni Norjalle kuuluva saari Bouvet’nsaaren lounaispuolella. Se on pituudeltaan alle 0,4 kilometriä pitkä.
Larsøya on pääosin mustaa tai hieman vihertäävä ryoliittiä. Jossain paikoissa kallioperässä on obsidiaania tai tulivuorenkuonamaista kivimateriaalia. Larsøyalla on Bouvet’nsaaren alueen toiseksi suurin pingviinien pesimäalue. Lisäksi siellä elää jonkun verran kergueleninmerikarhuja.
Saksalaisen Carl Chunin johtama retkikunta kartoitti Larsøyan ensimmäisenä 1898. Harald Horntvedtin johtama norjalainen retkikunta laskeutui saarelle maihin joulukuussa 1927, ja he antoivat saarelle nimeksi todennäköisesti retkikunnan rahoittajan Lars Christensenin mukaan.
Kiimajärvi (Ekojärvi)

Maantiede

Järven pinta-ala on 14,5 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee useita tulo-ojia, jotka liittyvät Kiimajärvensuon ojitukseen tai peltojen ojituksiin.  luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa 1,1 kilometriä pitkä Kiimajärvenoja, joka laskee Pitkäjärveen. Eteläpuolen Kiimajärvenkallioiden takana olevan Pikku Kiimajärven vedet suotuvat ilman laskuojaa Kiimajärveen.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Itärannalla on muutama loma-asunto, jonne johtaa tiet Mattilanmaalta Stromin suunnalta. Järvessä on yksi pieni saari.
Kroatian presidentinvaali 2009–2010

Kroatian presidentinvaali 2009–2010 järjestettiin joulukuussa 2009 ja tammikuussa 2010. Vaalin ensimmäinen kierros oli 27. joulukuuta ja toinen kierros 10. tammikuuta. Kroatian uudeksi presidentiksi valittiin Ivo Josipović. Istuva presidentti Stjepan Mesić ei voinut enää olla ehdokkaana kolmannelle kaudelleen. Toisella kierroksella olivat vastakkain Josipović ja Milan Bandić.

1. kierros

Kroatian presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen äänestysprosentti oli 44, mikä heijastaa kansan tyytymättömyyttä maan politiikkaan. Edellisissä vuoden 2004 vaaleissa äänestysprosentti oli ollut lähes kymmenen prosenttiyksikköä korkeampi.
Vaalin ennakkosuosikki Ivo Josipović sai ensimmäisellä kierroksella 32,4 prosenttia äänistä. Toiseksi eniten ääniä sai Milan Bandić, jonka ääniosuus oli 14,8 %. Josipović ja Bandić menevät vaalin toiselle kierrokselle. Molemmat edustivat vielä hieman ennen vaaleja Kroatian sosiaalidemokraattinen puolue, mutta Bandić oli erotettu puolueesta, kun hän oli ilmoittautunut lähtevänsä presidenttikilpaan sitoutumattomana ehdokkaana puolueen valittua Josipovićin ehdokkaakseen.
Kolmanneksi ensimmäisellä kierroksella tuli hallitsevan Kroatian demokraattisen liiton ehdokas Andrija Hebrang, joka sai äänistä 12 prosenttia. Hebrangin mukaan oikeiston äänet jakautuivat kolmen ehdokkaan kesken, mikä esti hänen pääsynsä toiselle kierrokselle. Vaalissa olivat mukana myös sitoutumattomat Nadan Vidošević ja Dragan Primorac, jotka ovat demokraattisen liiton entisiä jäseniä. Vidoševićin ääniosuus oli 11 prosenttia ja Primoracin 5,9 prosenttia.

2. kierros

Toisella kierroksella äänestysprosentti kasvoi hieman ja oli 50,28. Josipović valittiin Kroatian presidentiksi selvällä äänienemmistöllä. Hän sai 60,29 prosenttia äänistä, kun Bandić jäi 39,71 prosenttiin. Josipović voitti Bandićin lähes jokaisessa alueella. Vain Lika-Senjissä ja ulkomailta tulleissa äänissä Bandić oli edellä.
Analyytikkojen mielestä Josipović sai ääniä tukensa antamisesta korruption vastaiseen työhön. Kroaatit ovat olleet pettyneitä hallituksen yrityksiin elvyttää taloutta ja taistella korruptiota vastaan. Josipović oli suhteellisen tuore poliitikko, joten äänestäjät eivät olleet kyllästyneet häneen. Media puolestaan syytti Bandićia vaalikampanjan aikana korruptiosta ja nepotismistä.
Josipović lupasi voittonsa jälkeen tehdä yhteistyötä pääministeri Jadranka Kosorin kanssa uudistusten läpiviemiseksi ja korruption kitkemiseksi, mikä on välttämätöntä EU-jäsenyyden saavuttamiseksi.
Marjotaipale

Marjotaipale on kylä Joutsassa Keski-Suomessa Suonteen rannalla. Asukkaita on vähän mutta metsää ja lampia on paljon ja kylä on pinta-alaltaan suuri. Kokoontumispaikkana kylällä on Joutsan itäisen maa- ja kotitalousseuran ylläpitämä Maapirtti. Kesäasukkaita on runsaasti.
Valkolakkilepinkäinen

Levinneisyys

Valkolakkilepinkäistä tavataan Angolassa, Botswanassa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa ja Zimbabwessa. Lajin kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta raportit lajin yleisyydestä vaihtelevat harvinaisesta hyvin yleiseen. Valkolakkilepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Lisääntyminen

Valkolakkilepinkäinen pesii loka-marraskuussa. Se pesii ryhmissä, joissa yhtä pesivää paria auttaa 1–4 muuta yksilöä. Pesä rakennetaan puun oksalle, ja sen rakentamiseen osallistuvat ryhmän kaikki jäsenet. Pesivä naaras munii 2–5 munaa, joita se hautoo pääasiassa yksin. Ryhmän kaikki jäsenet huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän noin 19–20 päivän jälkeen.

Ravinto

Valkolakkilepinkäinen käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä. Joskus harvoin se voi syödä myös marjoja.
Kim Källström

Ura

Junioriurallaan Källström pelasi vuodet 1989–1990 Sandvikens IF:ssä ja vuodet 1990–1996 Partille IF:ssä. Vuonna 1997 hän siirtyi BK Häckenin riveihin, jossa teki ammattilaisdebyyttinsä kaudella 1999. Källström jatkoi Häckenissä vuoteen 2002 asti ja pelasi ensin kauden 1999 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja kaudet 2000 ja 2001 Allsvenskanissa; viimeisellä Häckenissä pelaamallaan kaudella hän viimeisteli 24 Allsvenskan-ottelussa kahdeksan maalia, enemmän kuin edellisillä seurassa pelaamillaan kausilla yhteensä. 
Vuonna 2002 Källström siirtyi 12,5 miljoonan kruunun siirtosummalla Ruotsin menestyksekkäimpiin seuroihin lukeutuvaan Djurgårdens IF:ään, jossa hän pelasi kaksi kautta ja voitti seurassa Ruotsin mestaruuden kahdesti ja Ruotsin Cupin kerran, vuonna 2002. Källström kuului seuransa avainpelaajiin ja on ollut molemmilla kausilla Djurgårdenin paras maalintekijä 12 Allsvenskan-osumalla kaudella 2002 ja 14 liigaosumalla kaudella 2003; koko liigan maalipörssissä hän oli kaudella 2002 jaetulla sijalla neljä ja kaudella 2003 sijalla kaksi. Menestyksekkäiden Ruotsissa pelattujen vuosien jälkeen Ligue 1 -seura Rennes hankki Källströmin riveihinsä joulukuussa 2003 18 miljoonan kruunun siirtokorvauksella. Hän pelasi seurassa kolme kautta, minkä jälkeen Ranskan liigaa 2000-luvun alun dominoinut Lyon hankki hänet riveihinsä toukokuussa 2006. Källström pelasi Lyonissa vuoteen 2012 asti. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan.
Tammikuussa 2014 Källström siirtyi Spartakista lainalle Arsenaliin. Lääkärintarkastuksessa paljastui selkävamma, jota Källström jäi parantelemaan Lontooseen. Lopulta Källström pelasi vain kolmessa ottelussa Arsenal-paidassa ja palasi lainasopimuksensa umpeuduttua kesällä 2014 takaisin Spartakiin. Kesällä 2015 Källström siirtyi sveitsiläiseen Grasshopperiin.
Debyyttinsä aikuisten maajoukkueessa Källström teki helmikuussa 2001 Suomea vastaan pelatussa ottelussa. Arvokisadebyyttinsä hän teki vuoden 2004 EM-kisoissa, joissa hän tuli kolmeen otteluun kentälle vaihdosta ja esiintyi avauskokoonpanossa Italian joukkuetta vastaan pelatussa viimeisessä alkulohko-ottelussa. Hän oli mukana Ruotsin joukkueessa myös vuoden 2006 Saksan MM-kisoissa ja oli avauskokoonpanossa kolmessa ottelussa ja tuli yhdessä ottelussa kentälle vaihdosta. Lisäksi hän pelasi Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa EM-kisoissa 2008 ja 2012.
Kim Källströmin serkku on Ruotsin MM-jääpallon MM-joukkueessa vuonna 2015 pelannut Johan Östblom.
Visukkainlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,0 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,8 metriä mpy.
Servo

Servomoottori

Servomoottorissa on itse moottorin kanssa samaan pakettiin sijoitettu yleensä pulssityyppinen anturi akselin kulman mittaamiseksi ja pyörimiskertojen laskemiseksi.
Servomoottoria ohjataan elektronisen servo-ohjaimen avulla. Servo-ohjain ohjaa servomoottoria vastaanottamalla servomoottorin asematiedon ja vertaamalla sitä haluttuun asematietoon. Tämän tiedon perusteella se ohjaa servomoottorin pyörimistä.
Servomoottoreita on monilla periaatteilla toimivia: mm. DC-servomoottori, harjaton DC-servomoottori ja AC-servomoottori.
Servomoottoreita käytetään liikkeenohjaimissa monissa tarkkuutta vaativissa kohteissa, kuten NC-työstökoneiden akseleissa, autojen ohjaustehostimissa ja vakionopeudensäätimissä, lentokoneiden fly-by-wire -ohjausjärjestelmissä, radio-ohjattavissa laitteissa yms.
Antti Arnkil

Antti Arnkil (s. 1975 Vantaa) on suomalainen kustannustoimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli vuosina 2008–2015 Otavalla, kunnes siirtyi Siltalalle.
Arnkil on opiskellut filosofiaa ja kirjallisuutta. Hän on toiminut Nuoren Voiman Liitossa, muun muassa Nuori Voima -lehden päätoimittajana (2006–2007). Arnkil on työskennellyt myös kustannustoimittajana WSOY:n kotimaisen kirjallisuuden osastolla (2001–2005), avustanut useita kulttuurilehtiä ja ollut niin&näin -lehden toimitusneuvostossa.
Arnkil on julkaissut kritiikkejä, esseitä, kolumneja ja muita kirjoituksia useissa kulttuurilehdissä ja kokoomateoksissa. Vuonna 2011 hän voitti toisen palkinnon Parnasson juhlavuoden esseekilpailussa. Arnkilin esikoisteos Lauantaiesseet ilmestyi syyskuussa 2014. Kirja oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Mambo (tanssi)

Mambo on Kuubassa 1930- ja 1940-luvulla kehittynyt tanssi ja musiikkilaji. Sen teki kansainvälisesti tunnetuksi Pérez Prado, joka levytti vuonna 1948 muun muassa kappaleet ”Mambo no. 5”, ”Mambo no. 8” ja ”Mambo Jambo”. Hänen orkesterisovituksensa perustuivat kirkuvien trumpettien ja pehmeämpien saksofonien väliseen kontrastiin, yllättäviin kenraalitaukoihin ja niissä kuultaviin Pradon huudahduksiin. Muita mamboa tunnetuksi tehneitä yhtyeenjohtajia olivat Tito Puente ja Tito Rodriguez. Mambon keskuspaikaksi nousi New Yorkin Palladium-tanssisali, josta se levisi 1950-luvun alkupuolella levytysten myötä monien maiden muotitanssiksi. Myöhempi tanssi salsa perustuu paljolti mamboon, mutta myös cha-chaan.

Suomalaisia mambolevytyksiä

Mambo nousi Suomessa suosioon 1950-luvun puolessavälissä, jolloin levytettiin monia iskelmiä sillä rytmillä ja nimellä. Näitä olivat Olavi Virran esittämä ”Mambo italiano” (Bob Merrill – Olavi Linnus), Reino Helismaan suomeksi sanoittamat ”Esimerkiksi mambo” ja ”Mambo mambo kuu on kirkas” sekä italialaisen näyttelijättären mukaan nimetty ”Silvana Mangano mambo”. Suosiota sai myös Taru Pyhälän esittämä parodinen ”Savonmuan mambo”, jonka sävelsi Harry Bergström ja sanoitti Jaakko Merenheimo.
Lähdekoodi

Lähdekoodilla tarkoitetaan ohjelmoinnissa tietokoneohjelman tekstimuotoista ohjelmointikielistä listausta. Useimmilla ohjelmointikielillä työskennellessä ohjelman lähdekoodi on käännettävä kääntäjäksi kutsutulla tietokoneohjelmalla ensin suoritettavaan muotoon ennen kuin se voidaan ajaa. Ennen varsinaista suorituskelpoista ohjelmaa lähdekoodi käännetään objektimuotoiseksi ohjelmaksi. Tähän objektimuotoiseen ohjelmaan linkitetään valmiit kirjastomoduulit ja tuloksena syntyy suorituskelpoinen ohjelma.
Lähdekoodia voidaan suorittaa myös tulkkausperiaatteella. Tulkkauksessa lähdekoodia luetaan ja suoritetaan yksi lauseke kerrallaan. Tämä tapa on huomattavasti hitaampi suorituksessa, mutta etuna on aikaavievän käännöksen poisjäänti. Tulkkaavaa suoritusta voidaan käyttää ohjelman kehitystyössä ja protoilussa, jossa tärkeintä on valmiin toimivan prototyypin nopea kokeilutestaus kehityksen lomassa.

C-kieli

Tyyppiesimerkki C-kielisestä ohjelmasta:
 
 #include <stdio.h>
 int main(void)
 {
    puts("Huomenta maailma!");
 }

Java

Alla esimerkki lyhyestä Java-kielisestä lähdekoodista:
 
 public class HeiMaailma {
    public static void main(String[] args) {
        System.out.println("Hei Maailma!"); 
    } 
 }

PHP

PHP-lähdekoodin tarkasteleminen ei onnistu kuin muokatessa tiedostoa, koska PHP on kieli joka suoritetaan palvelimen puolella, joten lähdekoodia ei missään vaiheessa lähetetä käyttäjälle. PHP tulostuu lähdekoodiin HTML-kielenä.
Esimerkki PHP-kielisestä lähdekoodista:
<?phpecho ('Moikka Wikipedia!'); 
?>

Lähdekoodin muokkaus

Lähdekoodia muokataan yksinkertaisella editoriksi kutsutulla tekstitoimittimella. Editorin tärkeimpiä ominaisuuksia on, että se ei lisää tavallisen tekstinkäsittelyohjelman ohjauskoodeja tekstin sekaan (joita kääntäjä ei osaa käsitellä).
Ohjelmakoodia kirjoitetaan myös ohjelmankehitysympäristöissä. Niissä on monia ohjelmointia helpottavia ja nopeuttavia automatisoituja rutiineja. Tällaisia ovat esimerkiksi virheiden paikallistaminen, kirjastomoduulien ennakoiva kirjoitus, debuggaus, versionhallinta ja suoritusnopeuden profilointi.
Blade: Trinity

Tuotto

Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 52.4 miljoonaa dollaria ja maailmanlaajuisesti 128.9 miljoonaa dollaria, joka teki siitä Blade elokuvien heikoimmin tuottanut elokuva.
Intialainen ajanlasku

Intian kansallinen ajanlasku alkaa länsimaisen kalenterin vuoden 78 jKr. kevätpäiväntasauksesta. Sitä käytetään gregoriaanisen kalenterin rinnalla Intian valtion virallisissa tiedonannoissa, All India Radion eli Intian yleisradion lähetyksissä sekä virallisen lehden Gazette of Indian uutisoinnissa. Maassa on käytössä myös useita alueellisia kalentereita, jotka perustuvat hindujen alanlaskuun, joka puolestaan perustuu veda-kirjoihin.
Kalenteri otettiin käyttöön Intiassa vuonna 1957. Sitä ennen maassa oli käytössä noin 30 eri kalenteria, joiden avulla määritettiin hindujen, buddhalaisten ja jainalaisten eri juhlapäivät. Kalenteriuudistuksen yhteydessä määriteltiin säännöt, joilla voitiin laskea tiettyjen uskonnollisten juhlapäivien ajoittuminen kuun ja auringon vaiheista.
Foxtet

Foxtet on suomalainen yhtye joka teki yhden omakustanteen ja sen jälkeen kaksi pitkäsoittoa Selecta-levymerkille.
Unissapuhuminen

Unissapuhuminen on unen aikana tapahtuvaa puhumista. Sitä tapahtuu yleensä NREM-unen aikana. Ihminen ei välttämättä itse ole tietoinen unessa puhumisestaan, mutta vieressä nukkuva voi herätä tähän puhumiseen. Puhuminen voi olla epäselvää mongerrusta tai selkeämpää puhumista. Puheen aihe saattaa liittyä edellisen päivän tapahtumiin. Joskus unissapuhuja voi avata silmänsäkin ja puhua jollekin huoneessa hereillä olevalle mutta ei itse huomaa sitä. Puheesta voi erottaa sanoja ja lauseita, joskus jopa pitkiäkin monologeja, vaikka se voi yhtä hyvin olla vain epäselvää mongerrusta ja muminaa. Muminan äärimuoto on unenaikainen korina ja vaikerrus eli katatrenia.
Unissa puhuminen ei ole vakavaa, vaikka voikin olla kiusallinen ja härnäävä vaiva puhujan, kuten myös kanssanukkujan, kannalta. Joskus unissapuhuja voi vastata kysymyksiin, mutta nukkujan nähdessä kuitenkin koko ajan unta ovat tarinat useimmiten läpikotaisin puutaheinää, vaikka ne saattavat saada viitteitä päivän tapahtumista.
FC United of Manchester

Stadion

FC United of Manchester pelaa kotiottelunsa toukokuussa 2015 avatulla Broadhurst Parkilla, joka sijaitsee Mostonin kaupunginosassa Manchesterissa. Stadionin katsojakapasiteetti on 4 400.
Vuosina 2005–2014 FC United pelasi 11 840 -paikkaisella Gigg Lanella Suur-Manchesterin alueella olevassa Buryssä. Se jakoi kentän Bury FC:n kanssa.
König-luokka

Suunnittelu

Luokka oli parannettu versio edeltäneestä Kaiser-luokasta. Pääaseistuksena oli kymmenen 30,5 cm SK L/50 -tykkiä kaksoistorneissa, jotka oli sijoitettu aluksen keskiakselille. Kaksi tornia oli sijoitettu eteen ja kaksi taakse portaittain ja yksi keskilaivaan. Edeltäjäänsä nähden tämä järjestely mahdollisti laajemman ampumasektorin. Tykkien suurin korotuskulma oli alun perin  13,5 astetta, joka mahdollisti 16,2 kilometrin ampumaetäisyyden. Myöhemmin korotuskulmaa kasvatettiin 16 asteeseen, mikä mahdollisti 20,4 km ampumaetäisyyden.
Apuaseina oli neljätoista 15 cm SK L/45 -tykkiä sijoitettuna kasematteihin ylemmälle kannelle rungon sivuihin. Aluksilla oli vielä kuusi 8,8 cm SK L/45 -tykkiä, jotka korvattiin vuodesta 1915 lähtien kaksiputkisilla 8,8 cm ilmatorjuntatykeillä. Aseistuksen täydensivät viisi vedenalaista torpedoputkea, yksi keulassa ja kaksi molemmilla sivulla.
Mustavalkoleguaani

Ulkonäkö ja koko

Mustavalkoleguaanin tunnistaa sen lieriömäisestä ja piikikkäästä hännästä. Lajin väritys ja kuviointi vaihtelevat paljon, mutta täysikasvuiset yksilöt ovat ruumiinväriltään tavallisesti vaaleanharmaasta kellanruskeaan ja niiden selässä ja kyljessä on 4-12 mustaa raitaa. Täysikasvuiset koiraat voivat kasvaa jopa 1,5 metriä pitkiksi, mutta naaraat ovat pienempiä ja saavuttavat yleensä metrin pituuden. Se voi painaa viisi kiloa.

Levinneisyys ja elinympäristö

Mustavalkoleguaani elää Etelä-Meksikossa, Nicaraguassa, Guatemalassa, El Salvadorissa, Hondurasissa, Belizessä, Costa Ricassa, Panamassa sekä Providencian ja San Andrésin saarilla Kolumbiassa. Lisäksi sitä on istutettu Venezuelaan ja Floridaan. Se viettää suurimman osan ajastaan maassa, mutta on tarvittaessa hyvä kiipeilijä. Nuoret yksilöt pysyttelevät enemmän puissa, mahdollisesti välttääkseen joutumasta suurempien mustavalkoleguaanien syömäksi. Lajia tavataan kuivista ja kosteista metsäisistä alueista. Lisäksi se elää kallioalueilla, savanneilla ja rannikoiden marskimaiden ja soiden ympärillä. Mustavalkoleguaani suosii kivikkoista elinympäristöä, jossa se voi paistatella auringossa, piiloutua halkeamiin ja kiivetä puihin.

Elintavat

Mustavalkoleguaani on maailman nopein lisko. Washingtonin yliopiston professori Raymond Huey kollegoineen on mitannut sen nopeudeksi 34,9 km/h, mikä on myös suurin matelijan maalla saavuttama nopeus. Se puree ja käyttää häntäänsä aseena kun se ei voi juosta vaaraa pakoon. Laji viettää tavallisesti koko aamunsa auringon paisteessa lämmittelemiseen viileän yön jälkeen.

Lisääntyminen

Parittelu tapahtuu keväällä ja koiraat osoittavat reviirin johtajuuden heiluttamalla päätään. Naaraat kaivavat pesän ja munivat jopa 30 munaa 8–10 viikkoa parittelun jälkeen. Vihreänruskeat poikaset kuoriutuvat 90 päivän kuluttua ja kaivavat tiensä ulos pesästä.

Ravinto

Mustavalkoleguaani on täysikasvuisena pääasiassa kasvinsyöjä, joka syö lehtiä, kukkia, ​​hedelmiä ja varsia. Joskus ne syövät myös pieniä munia ja eläimiä, kuten niveljalkaisia, kaloja sekä lintuja. Nuoret yksilöt syövät lähes yksinomaan hyönteisiä ja siirtyvät kasviperäiseen ravintoon täysikasvuisena.

Ihmiskäyttö

Mustavalkoleguaania syödään ja myydään kauppatoreilla Meksikossa ja Keski-Amerikassa, jossa sillä uskotaan olevan lääkinnällistä arvoa.