google/wiki40b huggingface dataset:
David Halberstam

David Halberstam (10. huhtikuuta 1934 – 23. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan varhaisesta työstään kirjoittajana Vietnamin sotaan liittyvistä tapahtumista sekä myöhemmästä urastaan urheilutoimittajana. 
Halberstam syntyi New Yorkissa ja valmistui Harvardin yliopistossa. Hän kirjoitti jo 1950-luvun lopulla The Tennessean -lehteen, mutta siirtyi sitten New York Timesiin. Hän kuvasi Vietnamin sotaa kattavasti ja näki myös Thích Quảng Đứcin polttoitsemurhan. Hänelle myönnettiin George Polk - ja Pulitzer-palkinnot. Häntä haastateltiin vuonna 1968 dokumenttielokuvassa Sian vuosi. 
Halberstam julkaisi lukuisia faktapohjaisia kirjoja 1960–2000-luvuilla. Vuonna 1980 vankikarkuri murhasi hänen veljensä, kardiologi ja kirjailija Michael J. Halberstamin. 
Halberstam kuoli auto-onnettomuudessa 23. huhtikuuta 2007 Menlo Parkissa, Kaliforniassa. Juuri ennen kuolemaansa hän oli saanut valmiiksi Korean sotaa käsittelevän teoksensa The Coldest Winter.
Kantatie 83

Historiaa

Sinetän ja Pellon välinen maantie uudelleenrakennettiin 1970-luvulla, minkä jälkeen se nimettiin kantatieksi 83.
Rahtipörssi

Rahtipörssit ovat lähinnä huolitsijoille ja rahdinkuljettajille tarkoitettuja virtuaalisia markkinapaikkoja, mutta moderneissa rahti- ja kuormatilapörsseissä myös kaupan ja teollisuuden alan yrittäjät hyväksytään jäseniksi. Pörssin käyttäjät voivat tarjota rahtia, jolle ei vielä ole löytynyt sopivaa kuljetustapaa. Kuljetuspalvelun tarjoajat löytävät pörssistä puuttuvaa paluukuormaa, siirtokuormaa sekä täydennyskuormaa sekä voivat myös tarjota vapaata kuormatilaa. Rahtipörssin käyttäjät hyötyvät täten optimoidusta kuljetuskaluston käyttöasteesta, mikä puolestaan on merkittävä säästö polttoainekustannuksissa, kuljetuksien hinnoissa sekä tärkeä osa luonnonsuojelua co2-päästöjen vähentyessä. Pienimmissä paikallisissa rahtipörsseissä saattaa olla vain muutamia kymmeniä käyttäjiä ja suurimmissa jopa yli 100 000 käyttäjää.
Ympäristölääketiede

Ympäristölääketiede on lääketieteen osa-alue, joka on erikoistunut ympäristöstä aiheutuvien tekijöiden aiheuttamiin sairauksiin ja terveyden uhkiin. Nämä ympäristötekijät voivat olla kemiallisia, fysikaalisia tai biologisia. Kemiallisia tekijöitä ovat paitsi elinympäristön myrkylliset kemikaalit myös mm. ilmansaasteet kuten otsoni, rikkidioksidi ja typen oksidit. Fysikaalisia tekijöitä ovat mm. ultraviolettisäteily, radioaktiivinen säteily ja melu sekä hengitysilman hiukkaset ja pölyt. Biologisia tekijöitä ovat mm. juomaveden bakteerit ja muut mikro-organismit, hometalojen homeet ja bakteerit sekä ulkoilman siitepölyt ja muut allergeenit. Ympäristölääketiede liittyy läheisesti kansanterveystieteeseen (public health). Paikallistasolla ympäristölääketieteestä vastaavat pääasiassa avohoidon lääkärit. Usean lääkärin terveyskeskuksissa Suomessa yksi lääkäri on saatettu nimetä alan vastuulääkäriksi.
Ympäristötekijöiden aiheuttama sairauskuorma on Euroopassa arvioitu noin 3-5 prosentiksi kaikesta sairauskuormasta, mutta se vaihtelee maasta toiseen. Kehitysmaissa ympäristön vaikutus terveyteen voi olla paljon suurempi huonon hygienian, suurkaupunkien ilmansaasteiden ja kemikaalien holtittoman käytön takia. Suomessa ulkoilman pienhiukkasten on arvioitu olevan vastuussa noin puolesta ympäristön aiheuttamasta sairaustaakasta, sen jälkeen suurimmat ovat melu, sisäilman radon, passiivitupakointi, ultraviolettisäteily ja sisäilman kosteusvaurioista aiheutuvat epäpuhtaudet.
Alan terminologia ei ole aivan vakiintunut, mutta ympäristölääketiedettä voidaan pitää  ympäristöterveydenhuollon lääketieteellisenä osa-alueena. Ympäristöterveydenhuollon toimintakenttään kuuluu paljon muitakin kuin lääketieteen näkökulmia. Ala sisältää sairauksien estämisen ja yleisen hygienian sekä sairauksien hoidon lisäksi monia laajempia ja usein epäsuorasti terveyteen vaikuttavia seikkoja kuten ilmastonmuutoksen terveyteen vaikuttavat tekijät, terveyttä edistävä maankäyttö, yhdyskuntasuunnittelu ja energiantuotanto, ympäristön viihtyisyys ja onnettomuuksien ehkäisy sekä näihin liittyvä hallinto. Siksi ympäristöterveydenhuollossa toimii paljon muita ammattikuntia lääkäreiden ohella, mm. eläinlääkäreitä, ympäristöhygieenikkoja, kemistejä, mikrobiologeja sekä säteilyfyysikkoja ja -biologeja. Ympäristöterveydenhuollon keskeisenä tavoitteena on ympäristöstä johtuvien sairauksien ja kuolemien ehkäisy.
Työterveyshuolto ja työlääketiede on yleensä erotettu omiksi aloikseen. Joissakin maissa ne kuuluvat ympäristöterveydenhuoltoon.
Knarri

Knarri (muinaisnorj. knǫrr, myös knarrskip, knarrarskip tai runokielessä knarri) oli viikinkien rahtialustyyppi. Nämä laivat muistittavat muita viikinkilaivoja, mutta niiden runko oli laajempi ja ne liikkuivat pääasiassa purjeilla.

Historia

Knarri on muinaisnorjankielinen nimitys laivoille, jotka rakennettiin Atlantin ylitystä varten. Tyypiltään se on limilaidoitettu kuten muutkin viikinkilaivat, mutta runko on leveämpi jättäen enemmän tilaa kuljetettavalle rahdille. Sitä pystyttiin kuljettamaan pienemällä miehistöllä. Knarrit rakennettiin yleensä 16 metriä pitkiksi, 4,5 metriä leveiksi ja niiden uppouma oli 24 tonnia. Knarria käytettiin kauppatavaran kuten hylkeenrasvan, norsunluun, villan, puutavaran, vehnän, turkkien ja nahkojen, varusteiden, orjien, hunajan ja aseiden kuljettamiseen. Sitä käytettiin myös huoltoaluksena toimittamaan ruokaa, juomia, aseita ja varusteita sotureille ja kauppiaille heidän pitkillä matkoillaan ympäri Eurooppaa. Knarreilla kuljettiin myös karjaa, kuten lampaita ja hevosia, Atlantin yli Islantiin ja Grönlantiin. Niillä huollettiin norjalaista asutusta Islannissa, Grönlannissa ja Vinlandissa sekä käytiin kauppaa Britteinsaarille, manner-Eurooppaan ja Novgorodiin. 
Knarreja ei käytetty kumpuhautauksessa, joten niitä on säilynyt vähän. Roskilden läheltä vuonosta löydettiin 1962 viisi laivaa, jotka olivat säilyneet kapeassa kanavassa. Knarrin lisäksi näihin kuului kaksi sotalaivaa, baltialainen kauppalaiva ja kalastusalus. Arkeologit arvelevat, että alukset upotettiin kanavaan estämään vihollisten kulku. Nämä Skuldelevin laivat on restauroitu ja ne ovat nähtävissä Roskilden viikinkilaivamuseossa. Askekärrin laiva on Götajoesta löydetty knarri, joka on ajoitettu 930-luvulle. Se on ainoa Ruotsista löydetty viikinkilaiva.
Theodore Illion

Theodore Illion tai Theodor Illion (1898 – 1984 Salzburg) oli kirjailija ja tutkimusmatkailija. Koko Illionin persoona on jäänyt lähinnä hämärän peittoon, eikä hänestä ole käytännössä saatavilla mitään muuta tietoa kuin neljä kirjaa hänen Tiibetin matkoistaan. Illion käytti myös pseudonyymejä Theodor Burang ja Th. Nolling.
Joidenkin varmistamattomien tietojen mukaan Illion olisi syntynyt Kanadassa ja olisi kuulunut Teosofiseen seuraan.
Illionin teosten totuudenmukaisuudesta ollaan monta eri mieltä ja joidenkin mukaan ne ovat lähinnä fiktiota. Illion kuvailee muun muassa Tiibetissä olevaa maanalaista kaupunkia, josta käsin pimeitä voimia edustava johtaja vaikuttaa koko maailmaan.
Lego Worlds

Pelaaminen

Pelin avoimissa, erilaisia ympäristöjä täynnä olevassa satunnaisgeneroituneissa Lego-palkoista kokonaan koostuvissa maailmoissa voi rakentaa oikeastaan mitä vain yksi palikka kerrallaan. Toinen tapa on myös asettaa maailmaan suurempia rakennelmia, esineitä tai muuta sellaista. Maailmassa liikkumiseen voi käyttää omien jalkojensa lisäksi esimerkiksi legoista koostuvia lohikäärmeitä, helikoptereita ja moottoripyöriä. Kuten Minecraftissä, eräässä tunnetussa hiekkalaatikkovideopelissä, myös Lego Worldin yksiä pelin olennaisimmista osista ovat maailman tutkiminen ja aarteiden löytäminen. Pelissä on tällä hetkellä vain yksinpeli, mutta moninpeli on tulossa viimeistään pelin virallisessa julkaisussa.
Mady Delvaux-Stehres

Elämäkerta

Delvaux-Stehres on ammatiltaan klassisen kirjallisuuden professori ja valmistunut Sorbonnesta. Hän on ollut terveys-, sosiaaliturva-, nuoriso- ja urheiluministerinä Santerin-Poosin hallituksessa vuosina 1989–1994. Sen jälkeen hän oli liikenne- ja viestintäministerinä Junckerin-Poosin hallituksessa 1995–1999.
Vuosina 1999–2004 hän oli Luxemburgin kansallisen parlamentin jäsen ja samalla hän oli jäsenenä Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Siinä tehtävässä toimiessaan hän yhdessä belgialaisen Luc Van den Branden kanssa laati raportin siitä, miten Turkki toteuttaa velvollisuuksia ja sitoumuksia.
Vuonna 2004 Delvaux-Stehres palasi ensimmäiseen Junckerin-Asselbornin hallitukseen, jolloin hänen vastuualueenaan oli opetustoimi. Sitten vuodesta 2009 lähtien toisessa Junckerin-Asselbornin hallituksessa hän toimi samassa ministeriössä aina joulukuuhun 2013 saakka. Delvaux-Stehres oli puolueensa LSAP:n kärkiehdokas eurovaaleissa 25. toukokuuta 2014. Silloin hän tuli valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi ja hän toimii parlamentissa Alliance progressiste des socialistes et démocrates -ryhmässä.
Vuonna 2016 hän julkaisi raportin, jossa neuvottiin verottamaan yrityksiä robottien käytöstä. Benoît Hammon, joka oli sosialistien kärkiehdokas Ranskan vuoden 2017 presidentinvaaleissa, otti osan näkemyksistään Madyn raportista.
Mady Delvaux-Stehres on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Pintakuvio

Juoni

Pintakuvion taustatarina kertoo sodasta virtuaalisia helvettejä vastaan. Virtuaaliset helvetit ovat keinotekoisia kuoleman jälkeisiä elämiä, joihin henkilön tietoisuus sijoitetaan kärsimään ikuista rangaistusta. Useat sivilisaatiot pitävät helvettejä jyrkästi arvojensa vastaisina ja yrittävät siksi sulkea ne kaikkialta galaksista voittamalla muodollisen (virtuaalisen) sodan, josta on sovittu helvettejä puolustavien sivilisaatioiden kanssa. Myös Kulttuuri vastustaa helvettejä, muttei osallistu tähän muodolliseen sotaan suoranaisesti. Kirjassa pitkään sodittu muodollinen sota saavuttaa kulminaatiopisteensä ja kasvaa välien selvittelyksi myös oikeassa todellisuudessa.
Kirjan juoni kertoo useiden keskeisten henkilöiden vaiheista helvettejä vastaan käytävän muodollisen sodan ympärillä. Keskeisiä hahmoja ovat mm. kostoa hakeva orja Lededje Y'breq, tämän omistaja teollisuusmoguli Joiler Veppers, muodollisessa sodassa taisteleva sotilas Vatueil, erääseen helvettiin soluttautuvat Pavulialaiset akateemikot Prin ja Chay sekä Kulttuurin agentti Yime Nsokyi. Lisäksi useilla Kulttuurin avaruusaluksilla ja näiden avatareilla on kirjassa merkittävä rooli.
Hyväntoivon linna

Hyväntoivon linna (engl. Castle of Good Hope) on Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa sijaitseva bastioni. Se rekennettiin vuosina 1666–1679 ja on yksi Etelä-Afrikan vanhimmista rakennuksista. Se rakennettiin puolustamaan Hollannin Itä-Intian kauppakomppaniaa eurooppalaisilta vastustajilta. Linna korvasi aiemman savesta ja puusta vuonna 1652 rakennetun linnan.
Vuonna 1936 Hyväntoivon linnasta tuli kansallinen muistomerkki. Nykyään linnassa toimii kolme museota ja se on turistinähtävyys.
Naurun sisällissota

Sota

Sota alkoi hääjuhlan aikana, kun keskustelu etiketistä muuttui kiihkeäksi väittelyksi ja yksi katsojista ampui nuorta päällikköä pistoolilla. Nuoren johtajan kuoleman kostaminen oli selkeä seuraus naurulaisessa kulttuurissa. Heimot kantoivat kaunaa samanlaisista tapahtumista, mutta tällä kertaa kaikilla heimoilla oli tuliaseita pahentamassa konfliktia. Lisäksi ulkomaalaiset rangaistusvangit ja valaanpyytäjät olivat kiristäneet naurulaisten hermoja. Muutamat kuolonuhreja vaatineet ammunnat johtivat sotaan. Alkoi eräänlainen sissisota. Juopuneet ampuivat toisiaan vahingossa ja murtautuivat vihollisten kotiin ampuen kaikkea, joka näytti liikkuvan. Naisia ja lapsia teurastettiin.

Saksaan liittäminen ja sodan loppu

Sota ei auttanut saaren kopratuotantoa tai saksalaisia kauppiaita, jotka olivat perustaneet saarelle kookosistutuksia ja muuta maataloustuotantoa. Koska saaren poliittinen tilanne vaikutti saksalaisten siellä olevaan toimintaan, Saksan viranomaiset ehdottivat, että Saksan ottaisi saaren haltuunsa. Nauru liitettiin Saksaan 16. huhtikuuta 1888, jolloin myös kiellettiin aseet ja alkoholi. 
Samana vuonna 1. lokakuuta saksalainen sotalaiva SMS Eber, jolla oli 87-miehinen miehistö, lähti Naurun rannikolta. Aseistautuneet saksalaiset merimiehet tapasivat William Harrisin kanssa ja lähtivät ensimmäisten eurooppalaisten uudisasukkaiden kanssa. Aamulla 2. lokakuuta saksalaiset pidättivät heimopäällikköjä ja pitivät liittämisseremonian. Saksan viranomaiset julistivat, että jos kaikkia aseita ja sotatarvikkeita ei tuotaisi saksalaisille yhdessä päivässä, heimopäälliköt teloitettaisiin. Naurulaiset toivat yhteensä 756 asetta ja tuhansia ammuksia lopettaen verisimmän heimosodan Naurun historiassa.

Seuraukset

Naurun liittäminen Saksaan pelasti sen itsetuholta, ja naurulaiset menettivät määräysvallan saarestaan ja kohtalostaan 80 vuodeksi. Saksan liiton jälkeen kuningas Aweida otti vallan Naurussa. Vuonna 1914 Saksa menetti Naurun hallinnan verettömässä siirrossa Australialle.
Jim Hall

Muuta

Hallin poika Jim Hall Jr. on kaksinkertainen World Kart Champion -mestari, joka johtaa Jim Hall Kart Racing School -ajokoulua.
Gilgit-Baltistan

Gilgit-Baltistan (urduksi ‏گلگت بلتستان‎, Gilgit Baltistān), aiemmin Pohjoisalueet (urduksi ‏شمالی علاقہ جات‎, Shumālī ʿIlāqah Jāt) on Pakistanin pohjoisin hallintoalue. Alueen länsipuolella on Khyber Pakhtunkhwan provinssi, pohjoispuolella Afganistanin Wakhanin käytävä, koillisessa Kiina, etelässä Azad Kashmirin alue, kaakossa Intian osavaltio Jammu ja Kashmir. Alueen pinta-ala on 72 971 km² ja asukasluku noin miljoona. Alueen hallinnollinen keskus on Gilgit.
Intia ja Euroopan unioni pitävät aluetta osana kiisteltyä Kashmirin aluetta, kun taas Pakistan pitää sitä erillisenä alueena.
Maantieteellisesti alue on vuoristoista Indus-joen ja sen sivujokien valuma-alueetta. Siellä on monia yli kahdeksan kilometriä korkeita vuorenhuippuja kuten K2, ja laaksonpohjatkin ovat 2500-3000 metriä merenpinnasta. Alueella on monia jäätiköitä, kuten Siachenin jäätikkö, jossa tapahtuu ajoittain kärjistyvä Siachenin konflikti.
Folk Nation

Symbolit

Jengit edustavat itseään symboleilla, väreillä, graffiteilla, käsimerkeillä, ja sanoilla. Useimmat Folk-jengit käyttävät tunnuksena kuusisakaraista tähteä, talikkoa ja lippistä tai huivia kännettynä tiettyyn suuntaan. Folk Nation -jengit käyttävät tervehtimiseen sanoja "all is one". Jengien graffitissa käytetään Daavidin tähteä.
Sukupuolineutraali kielenkäyttö

Sukupuolineutraali kielenkäyttö on kieltä, joka ei ole seksististä. Suomen kielen lautakunta on antanut suosituksen sukupuolineutraalin kielenkäytön edistämiseksi.
Aamulehti ilmoitti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies.
Oskarshamnin merenkulkumuseo

Oskarshamnin merenkulkumuseo on Ruotsissa Oskarshamnin kunnassa sijaitseva museo, joka on keskittynyt merenkulkuun. Museota varten perustettiin säätiö vuonna 1940, ja säätiö avasi ensimmäisen museonsa vuonna 1954.
Kasimir Felix von Badeni

Kasimir Felix von Badeni (puol. Kazimierz Feliks Badeni; 14. lokakuuta 1846 Surochów, Galitsia – 9. heinäkuuta 1909 lähellä Krasnea) oli puolalaissyntyinen itävaltalainen kreivi ja valtiomies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1895–1897. Hänen tšekkinationalisteille tekemänsä myönnytykset johtivat saksankielisen väestön jyrkkään vastareaktioon.
Badeni syntyi rikkaaseen galitsialaiseen maanomistajasukuun. Hän opiskeli lakia Krakovan yliopistossa ja aloitti virkauransa Itävallan sisäministeriössä vuonna 1866. Hän toimi vuodesta 1879 ja vuodesta 1888 Galitsian kuvernöörinä, jolloin saavutti maineen ankarana vallankäyttäjänä. Badeni nimitettiin vuonna 1895 Itävalta-Unkarin itävaltalaisen puoliskon pää- ja sisäministeriksi armeijan tukemana. Hänen hallituksensa sai selvitettäväkseen vaikeat kiistat äänioikeuden laajentamisesta sekä tšekin ja saksan kielten aseman määrittelystä Böömissä. Toukokuussa 1896 Badenin hallitus sai vietyä läpi äänioikeusuudistuksen, joka toi äänioikeuden kaikille vähintään viiden guldenin verran veroa maksaville yli 24-vuotiaille miehille. Äänioikeuden laajentaminen hyödytti vaaleissa varsinkin kansallismielisiä nuortšekkiläisiä, kroaatteja ja sosialisteja.
Badeni yritti hillitä kiihkeimpiä nationalisteja ja hänen suosituksestaan keisari Frans Joosef I lykkäsi kolmesti antisemitistinä tunnetun Karl Luegerin nimitystä Wienin pormestariksi. Tyydyttääkseen nuortšekkiläisten vaatimuksia Badenin hallitus antoi huhtikuussa 1897 määräyksen, jolla tšekin kielestä tehtiin Böömissä ja Määrissä hallinnon sisäinen kieli. Tämä olisi pakottanut Böömin ja Määrin saksankieliset virkamiehet oppimaan tšekkiä tai vaihtoehtoisesti jättämään tehtävänsä. Seurauksena oli saksankielisten nationalistien protestiaalto sekä kaduilla että parlamentissa. Varsinkin Georg von Schönererin johtama Kansallispuolue protestoi ja kesäkuussa 1897 Baden joutui keskeyttämään parlamentin eli valtakunnanneuvoston (Reichsrat) istuntokauden. Kutsuessaan valtakunnanneuvoston syyskuussa uudelleen koolle vahvistamaan vuoden 1867 kompromissin uusimisen Badenin hallitus sääti niin sanotut Falkenhaynin lait, joiden tarkoituksena oli estää parlamentin työn vaikeuttaminen. Marraskuussa eräitä edustajia erotettiin neuvostosta näiden lakien perusteella, mikä johti suuriin joukkomielenosoituksiin Wienissä. Grazissa syntyi jopa väkivaltainen yhteenotto mielenosoittajien ja sotilaiden välillä. Wienin pormestariksi nimitetty Lueger vaati Badenin eroa tai muuten vallankumous uhkaisi. Keisari hyväksyi Badenin eron 28. marraskuuta.
Vesipallon SM-sarja 1970

Suomen-mestarit

Kuhat: Rauno Niemenkari, Reijo Vartia, Pertti Lehto, Jukka Mäkinen, Reijo Savaloja, Ossi Hellman, Raimo Pipinen, Klaus Saavalainen, Tapio Leväaho.
Robert Burnell

Robert Burnell tai Burnel (k. 1292) oli Bathin ja Wellsin piispa, joka toimi lordikanslerina vuodesta 1274 kuolemaansa asti.
Burnellille myönnettiin prebenda Holmesta ennen vuotta 1267. Hänet nimitettiin Yorkin arkkidiakoniksi 27. joulukuuta 1270 mennessä ja kuninkaalliseksi kansleriksi 21. syyskuuta 1274. Burnell oli johtanut Englannin sijaishallitusta kuningas Henrik III:n kuoltua marraskuussa 1272 aina siihen saakka, kunnes uusi kuningas Edvard I palasi ristiretkeltä vuonna 1274.
Kuningas halusi nimittää Burnellin Canterburyn arkkipiispaksi ensimmäisen kerran vuonna 1270, mutta paavi asetti virkaan Robert Kilwardbyn. Toinen mahdollisuus tarjoutui vuonna 1278 Kilwardbyn saatua nimityksen kardinaaliksi, jolloin Edvard tuki toisen kerran Burnellia arkkipiispaksi, ja tällä kertaa tuomiokapituli valitsi hänet tehtävään. Korkea-arvoinen lähetystö ei onnistunut taivuttamaan paavi Nikolaus III:ta joka valitsi John Peckhamin. Hänet valittiin maaliskuussa 1280 Winchesterin piispaksi, mutta paavi esti tämänkin nimityksen 28. kesäkuuta.

Kuolema ja jälkimaine

Burnell on haudattu Wellsin tuomiokirkkoon ilman sydäntään. Hänellä tiedetään olleen rakastajatar nimeltä Juliana, jonka väitetään synnyttäneen hänelle viisi poikaa. Hän sai vuonna 1284 luvan linnoittaa kartanonsa Actonissa, minkä lisäksi hän rakennutti kappelin Wellsin piispanpalatsiin.
Raivaussaha

Raivaussaha on metsän, pääasiassa pensaikon ja vesakkojen, raivauksessa käytettävä moottorikäyttöinen saha. Raivaussahan leikkausteränä käytetään yleensä sirkkelinterän kaltaista leikkauslaikkaa. Raivaussahalla voidaan helposti katkoa jopa 4–5 cm:n paksuisia puita; tätä paksumpien puiden katkaisuun raivaussaha ei ole kovin käytännöllinen. Heinikon leikkaamisessa käytetään siimaleikkuriterää tai 3 tai 4-hampaista ruohoterää.
Raivaussaha koostuu leikkausterästä ja moottorista sekä näitä yhdistävästä varresta, jonka sisällä kulkee terää pyörittävä akseli. Käyttövalmista raivaussahaa kannetaan käyttäjälle puettaviin valjaisiin kiinnitettynä. Ohjausvarren ja valjaiden kiinnityskohta on yleensä tasapainotettu siten, että sahan käyttö on vaivatonta. Käyttäjän selän takana sijaitseva moottori toimii terän ja varren vastapainona. Varren pituus on yleensä noin 1,5–2 metriä, josta noin kaksi kolmasosaa on käyttäjän etupuolella.
Kevytrakenteista, siimaleikkuriterällä varustettua raivaussahaa kutsutaan trimmeriksi tai siimaleikkuriksi. Sellaisia käytetään nurmikonleikkuussa niiden kohtien leikkaamiseen, joihin ruohonleikkuri ei ulotu.
Raivaussahaan on myös olemassa monia erilaisia työkaluja, esimerkiksi lehtipuhallin, oksasaha, pyörivä harja ja moottorisahan laippa.
Raivaussahoja tekevät yleensä samat valmistajat, joiden valikoimaan kuuluvat myös moottorisahat. Raivaussahoissa käytettävä kaksitahtimoottori on rakenteeltaan ja iskutilavuudeltaan lähes vastaava kuin keskikokoisissa moottorisahoissa (30-60 kuutiosenttimetriä). Suurimpia sahavalmistajia Euroopassa ovat saksalainen Stihl ja ruotsalaiset Husqvarna ja Jonsered.
Raivaussahalla työskennellessä on oltava asianmukaiset varusteet, joita on silmikollinen kypärä, kuulonsuojaimet, viiltosuojatut housut tai haalari ja metsurin saappaat tai kengät.
Katapultti

Katapultti oli antiikin aikana ja keskiajalla käytetty piirityskone, jolla pystyttiin linkoamaan erilaisia ammuksia. Katapultti on yksi maailman vanhimmista piirityskoneista.
Katapultti sai linkoamisvoimansa jännitetyistä köysistä tai raskaasta vastapainosta. Varsi sinkosi raskaan kivenjärkäleen vihollisen linnoitusta kohti aiheuttaen pahoja vaurioita muuriin ja torneihin. Katapultteja käytettiin enimmäkseen rakennuksia vastaan, mutta niitä on käytetty myös vihollisten sotilaita vastaan taistelukentällä. Katapultit eivät olleet kovinkaan tarkkoja, mutta ne aiheuttivat suurta tuhoa osuessaan kohteeseensa.
Katapultin ammuksina käytettiin raskaiden kivenjärkäleiden lisäksi palavaa materiaalia, palavaa nestettä sisältäviä astioita tai jopa kuolleiden eläinten tai ihmisten raatoja, jotka heikensivät puolustajan taistelutahtoa ja levittivät sairauksia.
Antiikin kreikkalaiset kehittivät maailman ensimmäiset katapultit. Myös nimitys on peräisin kreikasta: katapeltēs (sanoista kata- ’alas’ ja pallein ’lingota’). Myöhemmin roomalaiset kehittivät tehokkaamman katapulttityypin, onagerin. Keskiajalla ilmestyi uudenlaisia ja kehittyneempiä katapultteja, kuten trebuchet ja mangoneli.
Katapulttia käytettiin ilmailussa jo varhain lyhentämään lähtökiitoa, kunnes koneet pystyivät itsenäiseen nousuun tekniikan kehityttyä. Muun muassa Wrightin veljekset käyttivät yksinkertaista junttakatapulttia omissa kokeissaan.
Lentotukialuksilla katapultti on yhä tärkeä apuväline: sen avulla saadaan ilmaan raskaastikin kuormatut lentokoneet. Näillä aluksilla katapultit ovat tavallisimmin höyryvoimaisia. Uuden sukupolven tukialuksilla (lähinnä Yhdysvaltain laivaston Gerald R. Ford-, brittien kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth- ja Ranskan PA2-luokat) höyrykatapultti korvataan sähkömagneettisella katapultilla
Nykyään katapultin tapaisia laitteita käytetään esimerkiksi miehittämättömien ilma-alusten laukaisemiseksi taivaalle.
Bartholdus Vhaël

Bartholdus ”Pärttyli” Gabrielis Vhaël (1667 Oulu – 19. tammikuuta 1723 Tukholma) oli saksalaissukuinen suomen kielen kieliopin kirjoittaja. Vhaelin latinaksi kirjoittama Grammatica Fennica julkaistiin postuumisti vuonna 1733. 
Vhaëlin vanhemmat olivat oululainen kauppias, raatimies Gabriel Vhaël ja Elisabet Danielsdotter Kröger.  Hän pääsi ylioppilaaksi 1684 ja hänet vihittiin papiksi 1689. Vhaelista tuli Oulun triviaalikoulun ylempi kollega 1689 ja Vaasan triviaalikoulussa hän oli konrehtorina 1692 ja laulunopettajana 1694. 
Vuonna 1694 Vhaël nimitettiin Pohjanmaan jalkaväkirykmentin (Joh. von Campenhausenin rykmentti) rykmentinpastoriksi Riikaan Latviaan ja hän tuli Ilmajoen kirkkoherraksi 1699. Isovihan aikana Vhaël pakeni 1714 Ruotsin Länsipohjaan mutta joutui vuonna 1717 venäläisten vangiksi Ylitornion Hietaniemessä. Hänet määrättiin Vaasan kirkkoherraksi 1717 ja Pohjanmaan lääninrovastiksi 1719. Sodan päätyttyä Vhael palasi 1721 Ilmajoen kirkkoherran virkaan. Vuonna 1723 Vhaël valittiin valtiopäivämieheksi ja hän kuoli valtiopäivien aikana Tukholmassa tammikuussa 1723.
Vhaël on tunnettu myös vuonna 1714 kirjoittamastaan runosta Waikia Walitus-Runo jota pidetään siihenastisen suomenkielisen runouden etevimpänä suorituksena.