google/wiki40b huggingface dataset:
Luk thung

Luk thung (thaiksi ลูกทุ่ง ), joka kääntyy suomeksi kirjaimellisesti "peltojen lapsi", on alun perin thaimaalaista maalaismusiikkia, sittemmin perinteisesti esitettyä pop-musiikkia. Länsimaissa vastaavaa kutsuttaisiin country-musiikiksi. Kappaleissa on yleensä hidas tempo ja laulussa käytetään paljon vibratoa. Yhden teeman toisto ja sen variaatiot ovat musiikkityylille ominaisia piirteitä. Yleiset aiheet kuvailevat maaseudun elämää, ihmissuhteiden ailahtelevaisuutta ja kohtalon kovuutta.

Historia

Vaikka musiikkityyli on kehittynyt jo aiemmin, termi luk thung tuli käyttöön vasta 1960-luvulla. Suphanburista tuli luk thungin keskus, sillä monet kuuluisat esittäjät olivat sieltä kotoisin. Isanissa laon kielellä esitettyä versiota kutsutaan luk thung Isan tai luk thung prayuk mikä on saanut vaikutteita mor lamista (thaiksi หมอลำ). Tämä eroaa valtavirta-luk thungista paitsi esityskielensä myös nopeamman temponsa ansiosta. Mor lamista on edelleen 1980-luvulla kehittynyt nykyaikaisempi mor lam sing (thaiksi หมอลำซิ่ง), jossa tempo ja tunnelma on viety äärimmilleen. 
Tärkeimpiä luk thungin kehittäjiä 1950- ja 1960-luvulla oli Suraphol Sombatcharoen (thaiksi  สุรพล สมบัติเจริญ). Moderni luk thung -musiikki on omaksunut paljon vaikutteita länsimaisesta popista, ja sitä soitetaan sähköisillä instrumenteilla. Enää luk thung ei ole pelkästään maaseudun musiikkia, vaan on levinnyt kaupunkeihin, radioon ja televisioon maanlaajuisesti. Entisestä maalaismusiikista on tullut suuren luokan liiketoimintaa ja sen esittäjistä palvonnan kohteita. Grammy Entertainment (G"MM" Grammy) on Thaimaan suurin mediayhtiö, johon kuuluva Grammy Gold on erikoistunut luk thung -musiikin julkaisuun.

Tunnettuja esittäjiä

Tunnetuin luk thung -artisti ja supertähti on Pumpuang Duangjan (thaiksi พุ่มพวง ดวงจันทร์). Hän kehitti perinteisestä luk thungista sähköisen version, jota muut ovat sittemmin jäljitelleet. Muita lajityylin edustajia ovat esimerkiksi Apaporn Nakornsawan (thaiksi อาภาพร นครสวรรค์), Pimpa Pornsiri (thaiksi พิมพา พรศิร), Yui Yatyer (thaiksi ยุ้ย ญาติเยอะ) ja Jintara Poonlarp (thaiksi จินตหรา พูนลาภ). Nok Noi Uraiporn (thaiksi นกน้อย อุไรพร), Honey Sri-Isan (thaiksi ฮันนี่ ศรีอีสาน) edustaa mor lam sing-tyylisuuntaa. Hän on kuulu erityisesti kiertueistaan maaseudulla ja lavashowstaan, johon kuuluu kymmeniä tanssijoita ja vierailevia laulajia. Mieslaulajista mainittakoon Pornsak Songsaeng (thaiksi พรศักดิ์ ส่องแสง). Monet luk thung -laulajista ovat samalla suosittuja filmitähtiä, kuten Apaporn. Tai Orathai (thaiksi ต่าย อรทัย) on uuden sukupolven luk thung -laulajista tällä hetkellä suosituimpia.
Vanhat suomalaiset mittayksiköt

Vanhat suomalaiset mittayksiköt

Varhaisimpina aikoina mittayksiköiden käytäntö oli horjuvaa. Mitat olivat sekavia ja vakiintuneita käsitteitä ei ollut. Mitat olivat epätarkkoja ja arkielämään liittyviä. Esimerkiksi heinämitat talvikuorma, taakka ja häkki syntyivät kun piti pystyä arvioimaan kuinka monta lehmää voitiin pitää talven yli. Kaupankäynnin yleistyessä mitatkin täsmentyivät, niinpä esimerkiksi kiihtelys on merkinnyt täsmälleen 40 oravannahan määrää.

Ruotsin vallan aikaiset mittayksiköt

Pitkälle Ruotsin vallan ajalle eri kaupungeilla oli omat mittansa. Tähän viittaava sanonta Porvoon mitalla tulee siitä, että kun Ruotsin vallan ajalla Porvoossa vouti keräsi veroja kansalaisilta (viljaa, riistaa, kaloja...) hän käytti suurta mittaa. Tilittäessään verotuottoja kuninkaalle hän kuitenkin käytti pientä mittaa ja piti kertyneen erotuksen itsellään. Nykyään sanonnalla kuitenkin tarkoitetaan hyvää, runsasta mittaa. 
Vanhasta suomalaisesta peninkulmasta (n. 6 km) siirryttiin käyttämään ruotsalaista peninkulmaa (n. 10 km) vuonna 1655. Vasta 1700-luvulla tärkeimmät yksiköt saatiin yhtenäistetyiksi valtakunnallisesti. Vuoden 1734 laki edellytti jo, että koko (Ruotsin) valtakunnassa (Suomi mukaan luettuna) oli käytettävä yhtäläisiä, kruunun leimalla varustettuja mittoja. Näin ollen Ruotsin vallan ajan lopulla käytössä olleille mittayksiköille voidaan jo ilmoittaa tarkat vastaavuudet nykyisinä yksikköinä. Jos kauppias käytti muunlaisia mittoja, ne oli lain mukaan takavarikoitava ja lyötävä rikki. 
Nykyisin vanhat yksiköt esiintyvät enää vain vanhassa kirjallisuudessa, historiallisissa asiakirjoissa sekä joissakin sanonnoissa ja sananlaskuissa, esimerkiksi ei tuumaakaan, parempi virsta väärään kuin vaaksa vaaraan.

Venäläiseen kyynärään perustuva järjestelmä

Ruotsalaisen kyynäräjärjestelmän rinnalle tuli autonomian aikana venäläiseen kyynärään eli arsinaan (=71,12 cm) perustuva järjestelmä.
Arsina oli Venäjällä käytössä pituusmittana jo 1400-luvun lopulla, mutta enää ei tiedetä tarkoin, minkä pituinen se tuolloin oli. Myöhemmin Pietari Suuri määräsi, että Venäjän arsina oli suuruudeltaan tarkalleen 28 Englannin tuumaa, minkä vuoksi myös Venäjän tuuma oli sen jälkeen tarkalleen yhtä suuri kuin Englannin tuuma (2,54 cm.) Tähän järjestelmään perustuvat yksiköt olivat 1800-luvulla käytössä Suomessakin.
2,4-tolueenidiamiini

Ominaisuudet

2,4-Tolueenidiamiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja erityisen hyvin kuumaan veteen. Veden lisäksi myös orgaaniset liuottimet kuten etanoli, asetoni ja dietyylieetteri liuottavat 2,4-tolueenidiamiinia. Yhdisteen reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille amiineille, esimerkiksi hapot muodostavat sen kanssa reagoidessaan suolan.

Valmistus ja käyttö

2,4-Tolueenidiamiinia syntetisoidaan pelkistämällä 2,4-dinitrotolueenia vedyn avulla. Katalyyttinä prosessissa käytetään Raney-nikkeliä, johon on voitu lisätä myös muita siirtymämetalleja, kuten rautaa, kobolttia tai kuparia. Reaktiossa muodostuva tuote puhdistetaan tislaamalla.
Suurin 2,4-tolueenidiamiinin käyttökohde on tolueenidi-isosyanaatin valmistus reaktiolla fosgeenin kanssa. Tätä yhdistettä käytetään uretaanipolymeerien valmistuksessa. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös ureajohdannaisia, väriaineita ja hydraulisia nesteitä. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää lisäaineena eetterihartseissa ja hiusväreissä.

Myrkyllisyys

2,4-Tolueenidiamiini ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Aineelle altistumisesta voi aiheuttaa yskää, kurkkukipua, vaikeutunutta hengitystä ja methemoglobiinin muodostumista, joka johtaa ihon sinistymiseen. Yhdiste on karsinogeeninen.
Hopeakurkkunaakka

Levinneisyys

Hopeakurkkunaakkaa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu epätavalliseksi. Hopeakurkkunaakka on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
HMS Veronica (1915)

Palvelus

Alus kuului 19. syyskuuta 1920 alkaen Britannian kuninkaallisen laivaston Uuden Seelannin divisioonaan, missä se oli 24. helmikuuta 1934 saakka. Alus teki purjehduksia ja vieraili Uuden Seelannin satamissa osallistuen erilaisiin tilaisuuksiin. Lisäksi alus teki vuosittain purjehduksen Tyynellämerellä, jolloin se vieraili Tyynenmeren saarilla yhdessä sisaraluksensa HMS Laburnumin kanssa.
Alus avusti vuoden 1931 Hawkenlahden maanjäristysalueen eloonjääneitä. Se kiinnittyi  Port Arthuriin ainoastaan kolme tuntia ennen maanjäristystä ja alus lähetti HMS Dunedinin ja HMS Diomeden välittämän hätäkutsun Aucklandiin. Aluksen pohja tarkastettiin telakalla mahdollisten maanjäristyksen aiheuttamien vaurioiden vuoksi.
Alus lähti 24. helmikuuta 1934 Aucklandista Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus myytiin romutettavaksi 22. helmikuuta 1935 John Cashmore Limitedille ja se romutettiin Walesissa Newportissa vielä samana vuonna.
Gale Anne Hurd

Gale Anne Hurd (s. 25. lokakuuta 1955 Los Angeles) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuottaja.
Hurd kasvoi Kaliforniassa ja luki lapsuudessaan muun muassa Sormusten herran ja Maameren tarinoita sekä supersankarisarjakuvia, joiden hän katsoo innoittaneen uraansa. High schoolin jälkeen hän lähti opiskelemaan Stanfordin yliopistoon, josta hän valmistui vuonna 1970-luvun lopulla pääaineinaan taloustiede ja viestintä.
Hurd aloitti uransa elokuva-alalla b-elokuvatuottaja Roger Cormanin palveluksessa, mitä kautta hän tutustui aloittelevaan elokuvaohjaajaan James Cameroniin. Hurd tuotti Cameronin ohjaaman Terminator – tuhoajan (1984) ja osallistui sen käsikirjoittamiseen.
Hurd on tuottajana keskittynyt erityisesti tieteisfiktioon ja ison budjetin toimintaelokuviin, kuten Aliens – paluu (1986), Abyss – syvyys (1989), Armageddon (1998) ja Hulk (2003). Poikkeuksia hänen tavallisesta linjastaan ovat esimerkiksi indie-elokuva Unelmien tanssi (1992) ja komedia Pressan tytöt (1999).
Hurd on yksi vuonna 2010 alkaneen The Walking Dead -televisiosarjan tuottajista.
Vuonna 2012 Hurd sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Hurd oli naimisissa James Cameronin kanssa vuosina 1985–1989. Vuonna 1991 hän avioitui Brian De Palman kanssa, mutta myös se liitto päättyi eroon. De Palman kanssa hänellä on yksi tytär. Nykyään Hurd on naimisissa Jonathan Hensleighin kanssa.
Pärnun kaupunki

Hallinto ja väestö

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Audrun, Paikusen ja Tõstamaan kunnat sekä vanha Pärnun kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Pärnun kaupungin. Tällöin vanhan Pärnun keskuksesta tuli epäitsenäinen kaupunki, asutusyksikkö (vir. asustusüksus), ja uuden Pärnun hallinnollisen kaupungin, hallintoyksikön (vir. haldusüksus), osa.
Kaupunki muodostuu Pärnun epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Lavassaaren ja Paikusen kauppaloista (alev), Audrun ja Tõstamaan pienkauppaloista (alevik) sekä 49 kylästä (küla).

Liikenne

Valtatie 4 Tallinnasta Latvian rajalle kulkee Pärnun kautta. Valtatie 5 Rakvereen sekä rautatie Tallinnaan alkavat Pärnusta.
Puhelinvastaaja

Puhelinvastaaja on puhelimeen kytkettävä laite, johon tallennettu viesti toistetaan kyseiseen puhelimeen soittavalle, mikäli kukaan ei vastaa puhelimeen. Yleensä soittaja voi myös tallentaa siihen oman vastausviestinsä, jonka puhelimen omistaja voi myöhemmin kuunnella.
Vastaaja toimii myös operaattorien palveluna, jolloin erillistä laitetta ei tarvita. Puhelinyhtiöiden vastaajapalvelu on ollut käytössä jo lankapuhelimien aikaan.

Historiaa

Ensimmäinen kaupallinen puhelinvastaaja tuli markkinoille Yhdysvalloissa 1949. Laitteen nimi oli Tel-Magnet. Se soitti viestin puhelimeen soittavalle ja nauhoitti soittajan viestin magneettinauhalle. Laite maksoi 200 dollaria, mutta se ei ollut kaupallinen menestys. Ensimmäinen menestynyt puhelinvastaaja oli Ansafone, jonka kehitti Phonetel-yrityksessä työskennellyt Kazuo Hashimoto. Yritys alkoi myydä laitettaan Yhdysvalloissa vuonna 1960.
Thatcherismi

Thatcherismi eli thatcherilaisuus on Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin Margaret Thatcherin mukaan nimensä saanut talouspoliittinen ja yhteiskuntapoliittinen ajattelutapa. Se tarkoittaa hänen omaa ajatteluaan, mutta myös sitä politiikkaa, jota on noudatettu hänen pääministerikautensa jälkeen John Majorin, Tony Blairin, Gordon Brownin ja David Cameronin kaudella.
Harmaamerimetso

Koko ja ulkonäkö

Linnun keskikoko täysikasvuisena on noin 75 cm ja sen tunnistaa erityisesti valkeasta kaulasepel-laikusta ja tummemman selkäpuolen helmimäisestä kirjailusta. Muutoin pää, kaula ja vatsa on harmaa. Linnulla on ohut keltainen nokka, jonka juuressa on pesimäaikana verenpunainen laikku. Kirkkaanpunaiset räpylät paljastuvat linnun sukeltaessa. Pesimäaikana lajilla on päässään pitkiä valkoisia haituvia. Sukupuolet ovat samannäköiset

Levinneisyys

Lintua tavataan Etelä-Amerikan länsirannikolla ja eteläkärjestä. Tyynenmeren puolella arvioitiin olevan vuonna 2007 12–13 000 yksilöä aina Macabi-saarilta Perussa Chiloé-saarille asti Chilen etelärannikolla. Atlantin puolella arvioitiin samaan aikaan olevan noin 2 200 lintua Puerto Deseadosta Monte Leonin kansallispuistoon saakka ja ajoittain Santa Cruzin maakunnassa Magalhãesinsalmessa Argentiinassa.
Populaatio on pienenemässä, mutta sitä tavataan laajalla alueella. Lajia uhkaavat munien keräily, El Ninon aiheuttamasta meren lämpötilan noususta johtuvat muutokset meren eliöstökannassa sekä lisääntyvän kalastuselinkeinon myötä takertuminen kalastajien välineisiin.

Elinympäristö

Lintu on merenrannoilla ja rannikon läheisillä saarilla pesivä paikkalintu. Se suosii kivisiä, luoksepääsemättömiä ja kallioisia jyrkänteitä pesimiseen. Ruokansa se hankkii kylmistä ja matalista, eliörikkaista merialueilta. Esiintyy useimmiten yksilöinä, mutta voi esiintyä joskus myös pieninä parvina.

Lisääntyminen

Lintu pesii yksittäisinä pareina tai pieninä yhdyskuntina rannikoilla ja guanopitoisilla saarilla. Pesä kootaan merikasveista ja se on yleensä rantajyrkänteiden tasanteilla tai rantakallioiden koloissa ja onkaloissa.

Ravinto

Harmaamerimetso syö pääasiassa kalaa.
Kosti Aaltonen

Kosti Feliks Aaltonen (12. tammikuuta 1894 Ulvila – 7. tammikuuta 1983 Joensuu) oli suomalainen kauppaneuvos. Hän toimi 55 vuotta sanomalehti Karjalaista julkaisevan Pohjois-Karjalan Kirjapaino oy:n toimitusjohtajana. Hän sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1948 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1967.
Aaltonen kävi Helsingin kauppiaitten kauppakoulun. Vuonna 1916 hänet kutsuttiin Joensuun Kirjapaino Osakeyhtiön isännöitsijäksi. Vuonna 1919 yhtiö yhdistettiin Pohjois-Karjalan Kirjapainoon, ja hänestä tuli toimitusjohtaja. Siirryttyään eläkkeelle 1970-luvun alussa hänestä tuli yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Työssään hän korosti levikkityön ja erityisesti asiamiesverkoston merkitystä Karjalaisen liiketoiminnan perustana.
Joensuun kaupunginvaltuustossa Aaltonen oli vuosina 1934–1954. Hän oli myös Joensuun evankelisluterilaisen seurakunnan kirkkovaltuuston ja -neuvoston jäsen. Hän oli Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallintoneuvoston jäsen. Hän oli Suomen Kalamiesten Keskusliiton valtuuskunnassa.
Aaltonen oli jalkapallo- ja jääpallomies. Hän oli Pohjois-Karjalan ensimmäinen 1. luokan tuomari. Urheiluseura Joensuun Kalevaisissa hän toimi varapuheenjohtajana.
Hänen kunniakseen on Joensuussa nimetty Kosti Aaltosen katu. Se johtaa Noljakassa Pohjois-Karjalan Kirjapainon toimitalolle.
Kistan metroasema

Kistan metroasema on yksi Tukholman metron sinisen linjan asemista ja ainoa maanpäällinen asema sinisellä linjalla. Se on avattu vuonna 1977, kun sinisen linjan Akallan haaraa jatkettiin Hallonbergenistä Akallaan. Se sijaitsee Hallonbergenin ja Husbyn asemien välissä.
National Portrait Gallery (Lontoo)

Kokoelmat

Kokoelman maalaukset on valittu enemmänkin kohteen kuin taiteilijan tai maalauksen merkityksen vuoksi. Kokoelmiin kuuluu maalausten, piirustusten ja veistosten ohella myös valokuvia ja karikatyyrejä.
Museon tunnetuimpia teoksia on William Shakespearen muotokuva, vaikka ei olekaan varmaa, esittääkö maalaus todella Shakespearea.
Kaikki kokoelman muotokuvat eivät ole taiteellisesti kiinnostavia, joskin mukana on omakuvia muun muassa William Hogarthilta, Joshua Reynoldsilta ja muilta tunnetuilta englantilaisilta taiteilijoilta. Monilla muotokuvilla on merkitystä historiallisina dokumentteina tai kuriositeetteina, kuten Branwell Brontën maalauksilla sisaristaan Charlottesta, Emilystä ja Annesta.
Elävien aikalaisten muotokuvia alettiin hyväksyä kokoelmaan vuodesta 1969 lähtien. Museo järjestää myös eri taiteilijoiden muotokuvien näyttelyitä ja vuosittaista muotokuvakilpailua.
Vuonna 2009 National Portrait Gallery valitti Wikimedia Foundationille, koska Wikimedia Commonsiin oli siirretty tuhansia korkean resoluution kuvia museon verkkosivuilta.
Motelli

Motelli (lyhenne sanasta moottorihotelli) on yleisimmin vilkkaan tien varrella sijaitseva yöpymiseen ja ruokailuun tarkoitettu matkustajakoti. Motelleissa ei yleensä ole hotellin kaltaisia muita palveluita.

Motellien historiaa

Motellit syntyivät Yhdysvalloissa pitkien highway-ajomatkojen takia autoilijoiden käyttöön. Tyypillinen motelli sijaitsee päätien varressa tai sen lähistöllä, ja siinä on muutamia huoneita yhdessä rakennuksessa sekä pysäköintialue. Ensimmäiset motellit olivat yleensä pieniä, yksityisiä yrityksiä, joissa oli vähän henkilökuntaa. Muodoltaan motellit olivat suurimmaksi määrin kirjaimien ”I”, L”, "S" tai ”U” muotoisia. Majoitustilojen lisäksi motelliin kuului myös toimisto ja kuppila.
Motellit erosivat hotelleista siinä, että ne tarjosivat asiakkailleen enemmän anonymiteettiä. Tästä syystä, varsinkin Yhdysvalloissa, motellit tarjosivat rikollisille oivallisen paikan harjoittaa toimintaansa. Tämä johti esimerkiksi siihen, että FBI:n johtaja J. Edgar Hoover kirjoitti arvostelevan artikkelin nimeltään ”Camps of Crime” American Magazine -lehden helmikuun 1940 numeroon. Artikkeli käsitteli hyökkäävästi motellien toimintaa. Toinen motelleihin usein liitetty toiminta on prostituutio. Suomessakin julkisuutta saanut tapaus motellissa harjoitetusta prostituutiosta johti tuomioihin.

Motellit Suomessa

Ensimmäisiä motelliketjuksi tuotteistettuja motelleja olivat Suomessa Esso Tavernat. Nimitys motelli tuli Suomessa käyttöön autoistumisen ja automatkailun laajentuessa voimakkaasti 1960-luvulla. Motelleja edelsivät hevoskyydillä matkustaville tarkoitetut kestikievarit.
Suomessa motellit yleistyivät 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin maanteiden varsiin rakennettiin majoitusliikkeitä. Suomessa motellit harjoittivat, Yhdysvalloista poiketen, myös ravintola- ja juhlatoimintaa, jonka ansiosta motellit saivat paljon asiakkaita ohjelmapalveluiden ansiosta. Asiakkaat eivät kuitenkaan välttämättä yöpyneet motellissa.
Motelli ei ole saavuttanut palvelumuotona Suomessa samanlaista suosiota kuin tämän palvelukonseptin alkuperämaassa Yhdysvalloissa. Suuren ja harvaan asutun maan liikennevirtojen on arveltu olevan liian ohuita, jotta motellit voisivat menestyä, ja hotellien majoituskapasiteetti on riittänyt vapaa-ajan automatkailijoille. Huoltoasemaketjut ovat rakentaneet osittain motellien tilalle tienvarren palvelukeskuksia, joista ensimmäinen oli valtatie 3:n varrelle Janakkalaan vuonna 1992 valmistunut Linnatuuli.
Raimana Li Fung Kuee

Ura jalkapallossa

Li Fung Kuee pelasi nuorena ranskalaisen FC Nantesin nuorten joukkueessa. Urallaan hän on edustanut vain yhtä seuraa; vuodesta 2004 alkaen AS Dragonia, jonka paidassa hän on pelannut myös OFC Champions Leagueta.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Li Fung Kuee debytoi vuonna 2007. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut vuonna 2010.

Ura beachfutiksessa

Beachfutiksessakin Li Fung Kuee on pelannut maajoukkueessa. Hän on osallistunut myös kolmiin MM-kisoihin vuosina 2011, 2013 ja 2015. Vuoden 2013 kisoissa, jotka järjestettiin Tahitilla, Li Fung Kuee sijoittui joukkueensa kanssa neljänneksi. Li Fung Kuee valittiin kuitenkin kisojen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi ja hänet palkittiin Bronze Ball -palkinnolla. Hän teki turnauksessa kuusi maalia ollen maansa paras maalintekijä ja koko maalipörssin jaetulla neljännellä sijalla. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Li Fung Kuee saavutti Tahitin kanssa hopeaa tehden turnauksessa seitsemän maalia.
Warendorfin piirikunta

Warendorfin piirikunta (saks. Kreis Warendorf) on piirikunta  Nordrhein-Westfalenin osavaltion pohjoisosassa Saksassa. Se kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja sen hallintokaupunki on Warendorf. 
Piirikunnan pinta-ala on 1 316,8 neliökilometriä ja asukasluku 273 477 (2011).
Matti Valkonen (kansanedustaja)

Matti Valkonen (5. elokuuta 1880 Rautu – 10. lokakuuta 1952 Vesilahti) oli kannakselainen kansakoulunopettaja, maanviljelijä ja kansallisen edistyspuolueen kansanedustaja.
Valkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Valkonen ja Sofia Kimonen. Hän kävi kansakoulun sekä kansanopiston ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1902. Valkonen oli kansakoulunopettajana Sakkolassa 1902–1940 sekä Askolassa ja Pornaisissa 1940–1942. Hän toimi myös maanviljelijänä vuodesta 1909 alkaen ja oli Sakkolan Lupran osuuskassan kirjanpitäjänä vuosina 1906–1922.
Valkonen oli kansallisen edistyspuolueen kansanedustajana vuosina 1919–1922 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli kunnallispolitiikassa mukana Sakkolan kuntakokouksen puheenjohtajana ja Sakkolan kunnanvaltuuston jäsenenä. Muita Valkosen luottamustoimia olivat Karjalankannaksen liiton hallituksen ja valtuuston puheenjohtajuus sekä Inkerin avustuskomitean puheenjohtajuus.
Valkonen oli naimisissa Vilhelmiina Laamasen kanssa vuosina 1905–1914 ja vuodesta 1919 Toini Eugenia Eleonora Kuorikosken kanssa.
Lahden Golf

Historia

Seura aloitti toimintansa Hollolan vanhalla lentokentällä, jossa "greenit" olivat hiekasta. Olipa siellä paikallissäännöissäkin maininta, että puttilinjan sai tasata jalalla ennen lyöntiä. Mukkulan 9-reikäiselle kentälle seura siirtyi vuonna 1966. Kun vieressä toimiva Isku Oy tarvitsi maa-alueen omaan käyttöönsä, Lahden kaupunki osoitti seuralle uuden maa-alueen Takkulasta, johon valmistui 9-reikäinen kenttä vuonna 1986.
Takkulan kenttä laajeni 18-reikäiseksi kahdessa vaiheessa: ensin 14-reikäiseksi vuonna 1991 ja täysimittaiseksi vuonna 1992.

Urheilumenestys

Lahden Golf on urheilullisia arvoja korostava golfyhteisö, joka on tuottanut maamme golfkartalle lukuisia huippupelaajia, joista tunnetuimpana Mikko Ilonen. Muita menestyneitä Lahden Golfin kasvatteja ovat: Anssi Kankkonen, Kalle Väinölä, Erkki Välimaa, Timo Rauhala, Mikael Mustonen ja Janne Martikainen.
Lahden Golf voitti 1993 seurajoukkueiden Euroopan mestaruuden. Joukkueessa pelasivat Kalle Väinölä, Mikael Mustonen ja Jari Koljonen. 
LG tekee edelleen koko ajan mittavaa juniorityötä tulevien huippujen kasvattamiseksi.

Kenttä

Takkulan kenttä on metsämaastoon sijoitettu ja se on omiaan harjaannuttamaan järkevään sijoituspeliin ja tuloksen kannalta tärkeisiin n. 100 metrin lähestymislyönteihin. Kentältä löytyy par 5 -väyliä: reiät 7, 15 ja 18.
Kentälle on tehty kehittämissuunnitelma - Lahden Golf 3.0 - jonka valmistuttua käytössä on 18 reiän Mestari-kenttä ja 9 reiän Kisälli-kenttä. Rakentaminen vanhalle maankaatopaikalle tehtävään laajennukseen aloitettiin vuonna 2013 ja uudet väylät valmistuvat kauden 2014 loppupuolella. Tämän jälkeen siirrytään vanhan puolen muutosten ja perusparannuksen tekemiseen.
Klubitalolla on sosiaali- ja oleskelutilat ja proshop-rakennuksesta löytyy laaja valikoima golfiin liittyviä tuotteita sekä caddiemaster-palvelut.

Lahden Golf Oy ja Lahden Golf ry.

Lahden Golf yhtiöitti osan toiminnastaan 1997 siten, että kentän omistaa ja sen hoidosta vastaa Lahden Golf Oy ja jäsen-, kilpailu- sekä nuorisotoiminta kuuluvat Lahden Golf ry:lle.

Opetus ja Pro Shop-toiminta

Opetuksesta ja golfvälineiden myynnistä vastaa ABC Golf Oy. Opettavina ammattilaisina toimivat Riku Aarnio ja Seppo Pekkarinen.
HMS Spartan (95)

Palvelus

HMS Spartan liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, jossa se palveli Välimerelle siirtoon saakka. Alus osallistui Anzion maihinnousuun, jossa siihen osui 29. tammikuuta 1944 Hs293 liitopommi aluksen ollessa ankkurissa Anzion sillanpään edustalla. Osuman seurauksena alus upposi.
HMS Cam (K264)

Palvelus

Alus siirtyi helmikuussa 1944 Tobermoryyn koeajojen loppuunsaattamiseksi ja varustettavaksi palvelukseen. Sen miehistö sai myös koulutuksensa Tobermoryssä. Alus aloitti palveluksensa läntisen reitin alueella maaliskuussa ja se siirrettiin luoteisen reitin alueelle kuukautta myöhemmin. Toukokuussa alus sijoitettiin Normandian maihinnousuun.
Alus siirrettiin kesäkuussa 15. saattajaryhmään, jonka muuta alukset olivat HMS Inglis, HMS Lawson, HMS Moorsom ja HMS Mounsey. Se torjui ryhmän mukana sukellusveneiden aiheuttamaa uhkaa Normandiaan matkanneille saattueille. Alus siirrettiin 12. kesäkuuta ryhmän mukana Plymouthiin, jossa ne muodostivat osan sukellusvenesulusta Plymouthista Triagosiin. Vapauduttuaan heinäkuussa operaatiosta alus palasi saattueiden suojaksi läntisen reitin alaisuuteen.
Pohjanmerellä alus osui elokuussa miinaan, jolloin se kärsi merkittäviä vaurioita. Alus hinattiin tutkittavaksi Tyneen, jossa se poistettiin korjauskelvottomana palveluksesta. Syyskuusta alkaen alus makasi ankkuroituna Tynessä, kunnes se toukokuussa 1945 asetettiin poistolistalle. Alus myytiin 22. kesäkuuta romutettavaksi T. Youngille ja se siirrettiin Sunderlandiin romutettavaksi.