google/wiki40b huggingface dataset:
Pirkanmaan musiikkiopisto

Pirkanmaan musiikkiopisto (lyh. PMO) on vuonna 1970 perustettu Pirkanmaan alueella toimiva musiikkiopisto, jossa voi opiskella soittoa ja laulua. Opisto sijaitsee Tampereen Kaakinmaalla, osoitteessa Eteläpuisto 4.
Tampereen opiston lisäksi PMO:lla on toimintaa sekä Pirkkalassa että Kangasalla. Pirkanmaan musiikkiopistolla on kolme erilaista soittolinjaa: klassinen linja, pop/jazz-linja sekä vapaalinja. Opiston rehtori on Jouni Auramo, joka on ollut työssään vuodesta 2011 asti, ja apulaisrehtori on Timo Saarinen. Pirkanmaan musiikkiopiston opettajia ovat muun muassa pasunisti Petri Juutilainen, joka toimii pop/jazz-linjan rehtorina, ja säveltäjä Petri Nieminen.
Tom Draper

Thomas ”Tom” Draper (s. 20. marraskuuta 1966 Outremont, Quebec, Kanada) on entinen kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi maalivahtina. Winnipeg Jets varasi hänet vuonna 1985.
Draper pelasi collegen jälkeen yhden kauden ykkösmaalivahtina Tampereen Tapparassa voittaen SM:n 1987–1988. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1988–1989 pelaten kaksi ottelua Winnipeg Jetsissä. Tom pelasi urallaan NHL:ssa Winnipeg Jetsissä, Buffalo Sabresissä ja New York Islandersissä. Hän voitti yhden palkinnon, Hap Holmes Memorial Awardin AHL:ssä kaudella 1998–1999. SM-liigassa hän edusti urallaan myös Lukkoa, HIFK:ta ja Bluesia. Hän pelasi Tapparassa myös kaudella 2001–2002, jolloin joukkue sijoittui toiseksi Jokereiden voittaessa mestaruuden. Draper oli yksi SM-liigan parhaista ulkomaalaisista maalivahdeista. Kaudella 2001–2002 hän teki SM-liigan silloisen nollapeliennätyksen.
Papyrus P52

Rylandin papyrus (Papyrus 52, P⁵² tai ⁵²) on arkeologien Egyptistä löytämä tekstinpätkä, joka on todennäköisesti vanhin tunnettu katkelma Uudesta testamentista millään kielellä. Katkelman teksti koostuu käsinkirjoitetuista kreikankielisistä Johanneksen evankeliumin lauseiden osista ja se on ollut osa papyruskoodeksia. Katkelma on historiallisesti ajoitettu toisen vuosisadan alkupuoliskolle. Sitä säilytetään Manchesterissä John Rylandin yliopistokirjastossa.

Etupuoli: Johanneksen evankeliumi 18:31-33

»ΟΙ ΙΟΥΔΑΙΟΙ ΗΜΙΝ ΟΥΚ ΕΞΕΣΤΙΝ ΑΠΟΚΤΕΙΝΑΙ
OYΔΕΝΑ ΙΝΑ Ο ΛΟΓΟΣ ΤΟΥ ΙΗΣΟΥ ΠΛΗΡΩΘΗ ΟΝ ΕΙ-
ΠΕΝ ΣHΜΑΙΝΩΝ ΠΟΙΩ ΘΑΝΑΤΩ ΗΜΕΛΛΕΝ ΑΠΟ-
ΘΝHΣΚΕΙΝ ΕΙΣΗΛΘΕΝ ΟΥΝ ΠΑΛΙΝ ΕΙΣ ΤΟ ΠΡΑΙΤΩ-
ΡΙΟΝ Ο ΠIΛΑΤΟΣ ΚΑΙ ΕΦΩΝΗΣΕΝ ΤΟΝ ΙΗΣΟΥΝ
ΚΑΙ ΕΙΠΕΝ ΑΥΤΩ ΣΥ ΕΙ O ΒΑΣΙΛΕΥΣ ΤΩΝ ΙΟΥ-

ΔAΙΩN»
»...Juutalaiset [sanoivat hänelle]: "Meidän ei ole lupa ketään tappaa"; että Jeesuksen sana kävisi toteen, jonka hän oli sanonut, antaen tietää, minkälaisella kuolemalla hän oli kuoleva. Niin Pilatus meni taas sisälle palatsiin ja kutsui Jeesuksen ja sanoi hänelle: "Oletko sinä juutalaisten kuningas?"  »

Takapuoli: Johanneksen evankeliumi 18:37-38

»ΒΑΣΙΛΕΥΣ ΕΙΜΙ ΕΓΩ ΕΙΣ TOΥΤΟ ΓΕΓΕΝΝΗΜΑΙ

ΚΑΙ (ΕΙΣ ΤΟΥΤΟ) ΕΛΗΛΥΘΑ ΕΙΣ ΤΟΝ ΚΟΣΜΟΝ ΙΝΑ ΜΑΡΤY-
ΡΗΣΩ ΤΗ ΑΛΗΘΕΙΑ ΠΑΣ Ο ΩΝ EΚ ΤΗΣ ΑΛΗΘΕI-

ΑΣ ΑΚΟΥΕΙ ΜΟΥ ΤΗΣ ΦΩΝΗΣ ΛΕΓΕΙ ΑΥΤΩ

Ο ΠΙΛΑΤΟΣ ΤΙ ΕΣΤΙΝ ΑΛΗΘΕΙΑ ΚAΙ ΤΟΥΤO

ΕΙΠΩΝ ΠΑΛΙΝ ΕΞΗΛΘΕΝ ΠΡΟΣ ΤΟΥΣ ΙΟΥ-

ΔΑΙΟΥΣ ΚΑΙ ΛΕΓΕΙ ΑΥΤΟΙΣ ΕΓΩ ΟΥΔEΜΙΑΝ

ΕΥΡΙΣΚΩ ΕΝ ΑΥΤΩ ΑΙΤΙΑΝ»
»... minä olen kuningas. Sitä varten minä olen syntynyt ja sitä varten maailmaan tullut, että minä todistaisin totuuden puolesta. Jokainen, joka on totuudesta, kuulee minun ääneni." Pilatus sanoi hänelle: "Mikä on totuus?" Ja sen sanottuaan hän taas meni ulos juutalaisten luo ja sanoi heille: "Minä en löydä hänessä yhtäkään syytä.   »
Larry Crockett

Larry "Crash" Crockett (23. lokakuuta 1926 Cambridge City, Indiana, Yhdysvallat – 20. maaliskuuta 1955 Langhorne, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui vuoden 1954 Indianapolis 500 -kilpailuun, jossa hän oli yhdeksäs saavuttaen vuoden tulokas -palkinnon. Hän kilpaili kymmenessä Mestaruusautokilpailussa samalla kaudella ollen parhaimmillaan neljäs Pikes Peak International Hillclimbing -kilpailussa. Hänen kilpauransa päättyi ennenaikaisesti hänen menehdyttyä onnettomuudessa Langhorne Speedwayllä seuraavana vuonna.
Mynttilä

Mynttilä on Mäntyharjun kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee kunnan koillisosassa rajoittuen pohjoisosassa Hirvensalmeen ja itäosassa entiseen Ristiinan kuntaan, nykyiseen Mikkeliin. Mäntyharjun kylistä Mynttilä rajoittuu Ollikkalaan, Särkemäkeen, Huopolaan, Hyyrylään ja Tiilikkalaan. Kylän läpi kulkee seututie 368 ja Savon rata. Savon radasta haarautuu entisen Mynttilän rautatieaseman, nykyisin lakkautetun liikennepaikan, pohjoispuolelta teollisuusraide Ristiinan Pellosniemeen.
Rafael Moneo

José Rafael Moneo Vallés (s. 9. toukokuuta 1937, Tudela) on espanjalainen arkkitehti. Hän valmistui Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madridista vuonna 1961.
Moneo on yksi kansainvälisesti tunnetuimmista espanjalaisista arkkitehdeista. Hänelle on myönnetty muun muassa seuraavat palkinnot: vuonna 1993 Rolf Schockin palkinto, vuonna 1996 Pritzker-palkinto, vuonna 2001 Mies van der Rohe -palkinto ja vuonna 2015 Espanjan valtion Premio Nacional de Arquitectura de España. 
Moneon tunnetuimpiin töihin kuuluvat Roomalaisen taiteen kansallismuseo Méridassa, Atochan rautatieaseman laajennus Madridissa, auditorio- ja kongressikeskus Kursaal San Sebastiánissa, Museo del Pradon laajennusosa Madridissa sekä Cathedral of Our Lady of the Angels Los Angelesissa.
Rafael Moneo ja Enrique de Teresa vastasivat Tieteen museon (Museo de la Ciencia) suunnittelusta Valladolidiin yhdessä Francisco Romeron ja Juan José Echevarrían kanssa.
Ntare V

Elämänvaiheita

Ntare V:n äiti oli kuningatar Baramparaye (1929–2007). Hänen velipuolensa oli prinssi Louis Ravasogre joka murhattiin hänen ollessaan pääministerinä vuonna 1961. Kuninkaalliseen perheeseen kuuluivat myös sisarpuolet Rosa Paula Iribagziba ja Regina Kanyange. Nuori prinssi sai koulutuksensensa Sveitsissä missä kävi erittäin kallista Institut Le Roseyta, jonka tarkoituksena on vahvistaa opiskelijoiden akateemisia kykyjä, urheilullisia taitoja sekä taiteellisia lahjoja. Lyhyen hallituskautensa jälkeen Ntare V eli maanpaossa Länsi-Saksassa ja myöhemmin Ugandassa. 
Hän palasi kotimaahansa vuonna 1972 ja sai surmansa tapahtumissa, joita ei ole vieläkään täysin selvitetty. Ntare V:n oli tarkoitus asettua asumaan entiseen kuninkaalliseen palatsiin Gitegaan. Hallitus määräsi entisen kuninkaan kotiarestiin tämän saavuttua maahan. 
Pian Ntare V:n asetuttua entiseen palatsiinsa ja hallituksen määrättyä kotiarestin, Burundin radio väitti hänen muodostavan palkka-armeijaa ja pyrkivän uudelleen valtaan. Osa Burundin hallituksen ministereistä olisi tiedon saatuaan halunnut surmata entisen kuninkaan kun taas osa olisi halunnut jatkaa kotiarestia. Tilanne jäi virallisesti epäselväksi. 
Burundin radio väitti lähetyksessään, että entinen kuningas sai surmansa  palatsissaan yrittäessä paeta kotiarestista. Kuninkaan kannattajat väittävät että hänet haettiin palatsista, surmattiin ja ruumis heitettiin joukkohautaan. Maassa oli samaan aikaan käynnissä hutujen ja tutsien välinen sisällissota.
Milan Jovin

Milan Jovin (s. 13. joulukuuta 1955) on entinen serbialainen jalkapalloilija. Milan pelasi vuosina 1980-1984 neljä ottelua Jugoslavian maajoukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Milan syntyi Srpska Crnjaissa, Jugoslavian sosialistisessa liittotasavallassa. Urallaan Milan pelasi Red Star Belgradessa sekä Degerfors IF:ssä.
Zillertal

Zillertal on Innin laakson poikkilaakso Tirolissa Itävallan Itä-Alpeilla. Laakso on 32 kilometriä pitkä, ja se on suosittu matkailukohde. Laakson pohjalla virtaa Zillerjoki.
GIP

GIP (engl. gastric inhibitory peptide tai glucose-dependent insulinotropic peptide) on hormoni. GIP:iä erittyy ohutsuolesta. GIP estää suolahapon ja pepsiinin eritystä ja lisää insuliinintuotantoa.
Osaomistusasunto

Osaomistusasunto on asumismuoto, jossa asukas on lunastanut rakennuttajalta asunnon käyttöönsä tietyllä osuudella asunnon hankintahinnasta. Tyypillisesti osuus on 20–30 prosenttia hankintahinnasta. Asunnon hankintahinta on rakennuttajan vapaasti päätettävissä. Asukas asuu aluksi vuokralla, jonka jälkeen asunto on mahdollista lunastaa omaksi. Joissakin tapauksissa asukkaan on myös mahdollista jatkaa vuokralla asumista senkin jälkeen kun asunto olisi ollut mahdollista lunastaa omaksi.
Järjestelmä on määritelty laissa koskemaan ainoastaan valtion korkotuella rakennettavia asuntoja. Jos talo ei ole korkotukitalo, niin ehdot perustuvat asukkaan ja rakennuttajayhtiön keskinäiseen sopimukseen. Tämän vuoksi myös osaomistusasumisen muodot ja rahoituksen yksityiskohdat vaihtelevat suuresti rakennuttajayhtiöstä toiseen. Vastuurajat määräytyvät asukkaan ja rakennuttajayhtiön sopimuksen mukaan.
Asukkaan lunastettua asunnon itselleen vastuu hallinnosta ja kunnossapidosta määräytyy kuten muissakin asunto-osakeyhtiöissä.
Käkijärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee pieneten Kettuvuoren ja Käkivuoren välissä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, mutta silla on viisi vapaa-ajan asuntoa ja yksinäinen tila. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvelle tulee tie Puharilasta alkavalta yhdystieltä 3281.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,5 metriä mpy. Siihen on johdettu johto-oja ojitetulta Lakkasuolta. Se laskuoja lähtee kohti luodetta ja se laskee Pääskylänjokeen 900 metrin päässä.
Doria

Doria on Suomen kansalliskirjaston ylläpitämä digitaalisen aineiston julkaisujärjestelmä ja hallintasovellus. Se avattiin käyttöön vuonna 2007. Doria on tarkoitettu helpottamaan suomalaisille kirjastoille asetettuja digitaalisten aineistojen tallentamisvelvoitteita tarjoamalla alustan ja käyttöliittymän aineistojen tallentamiseen. Palvelu toimii DSpace-tietokantaohjelmistolla.
Kaivertaminen

Kaivertaminen on kuvion tekemistä kovaan, yleensä tasaiseen pintaan työstämällä siihen uria tai muita syvänteitä.

Kaiverrus menetelmänä

Kaivertajat käyttävät karkaistusta teräksestä valmistettua työkalua, kaiverrinta, leikkaamaan kuvion metallin pintaan, yleisimmin jalometalleihin. Kuvio piirretään ensin, ja esine kiinnitetään esimerkiksi puupalikalle sinettilakalla tai suoraan kaiverruskuulaan pienillä leuoilla. Kaivertimissa on valikoima kokoja ja muotoja, jotka tuottavat erityyppisiä uurteita. Kaivertaja valmistaa kaivertimen itse raaka-aihiosta omaan käteen sopivaksi. Kaivertimia on useita eri malleja: viiste-, pyörtö-, taso-, varjostin- ja sormuskaivertimia. Yleensä tekstien tekemiseen käytetään viistekaiverrinta, jonka terän muoto on v-kirjaimen mallinen ja sillä saadaan aikaiseksi hienon hienoa ja myös leveää viivaa. 
Käsinkaiverruksella saadaan näyttäviä kiiltäviä kaaria ja kiemuroita sekä suoria viivoja, joita on mahdotonta minkään koneen jäljitellä. Käsinkaiverrus on taitoa ja kokemusta vaativa harvinainen taiteen laji.

Nykyaikainen kaiverrus

Suurten tasojen mikroskooppiset yksityiskohdat voi saavuttaa vain mestarikaivertaja. Kaiverrettujen muotojen jäljittely on melkein mahdotonta. Nykyaikaiset setelileimasimet ovat melkein aina kaiverrettuja. Monet klassiset postileimat olivat kaiverrettuja, tosin nykyään kaiverruksen harjoittaminen on keskittynyt vain tiettyihin maihin ja käytetty kun halutaan erityisen hienostunutta muotoilua. Suomessa tehtävä taidekaiverrus eli käsinkaiverrus, jota yleisesti tehdään pöytähopeisiin, kummilusikoihin, kynttilänjalkoihin, sormuksiin ja lahjaesineisiin, on Euroopassa harvinaista. Suomalaisilla on myös paljon pelkistetympi tapa tehdä monogrammeja eli kirjainyhdistelmiä kuin muualla Euroopassa. Siellä käsinkaiverrusta käytetään enimmäkseen asekaiverruksiin. Pohjoismaissa kaiverrusopetusta annetaan vain Suomessa. Suurimmat taiteelliset löydöt on tehty tuliaseista tai muista metallisista aseista, koruista ja soittimista. Teollisuudessa kaupallisiin koristeluihin on korvattu työvälineeksi CNC- tai jyrsinkone. Koneellinen kaiverrus ei kuitenkaan ole ulkonäöltään samanlaista kuin käsinkaiverrus. Kone käyttää kuvion tekemiseen usein laseria, käsin vuollaan kappaleesta irti "lastu".
Uusimpana tulokkaan kaiverruksen saralla on paineilmakaiverrin, jonka jälki on verrattavissa käsin tehtyyn kaiverrukseen, erona on vain työstämisen helppous paineilman antaessa voiman kaivertamiseen. Kaikkein pienimmät ja tarkimmat kaiverrukset kuten Bulino-tekniikka suoritetaan mikroskoopin alla.
Jai Sharma

Yleistä

Jai ja hänen veljensä Nikhil Sharma omistavat makeistehtaan Emmerdalen kylässä. Jai on naimisissa Charity Sharma kanssa. Jai kuitenkin makasi makeistehtaan siivojan kanssa, Rachel Breckle. Rachel odottaa Jaille lasta. Jai halusi Rachelin pitävän lapsen, kun kuuli hänen olevan raskaana. Jain mielestä se voisi olla hänen viimeinen tilaisuus olla isänä, kun ei Mian kanssa ollut sitä mahdollisuutta. Jai halusi Rachelin muuttavan pois kylästä ja vuokrasi hänelle asunnon. Rachel asui siellä vähän aikaa, mutta ei tuntenut paikkaansa kodikseen. Niinpä hän muutti takaisin kylään Jain ostamaan taloon. Charitylle hän sanoi Rachelin vain olevan vuokralla, vaikka hän ei vuokraa maksanut. Charity ei tiedä Jain olevan Rachelin lapsen isä. Rishi Sharma, Jain isä, sai tietää lapsesta, kun löysi makeistehtaan toimistossa olevan Jain pöydän laatikosta ultrakuvan. Jai yritti valehdella sen olevan Nikhilin ja Gennien, mutta kuvassa ollut nimi paljasti sen eikä Rishi uskonut Jain selityksiä.
Parsuna

Parsuna (lat. persona) on Venäjällä 1500-luvun lopulla kehitetty muotokuvamaalaustyyppi. Sitä voidaan pitää välivaiheena perinteisten ikoneiden ja realistisempien muotokuvien välillä. Parsunat pitäytyvät vielä ikonien kaksiulotteiseen tyylissä, ja niistä näkyy kokemattomuus naturalistisen kuvaustavan käytössä. Parsunoita alettiin tehdä muistoiksi ajan maallisista henkilöistä, kun perinteinen ikonimaalaus alkoi rappeutua. Myöhemmin 1700-luvulla länsieurooppalainen tyyli tuli yhä hyväksytymmäksi. 
Kuten ikoni, parsuna maalattiin tavallisesti puulevylle. Toisin kuin ikoni, parsuna esitti tavallista ja elävää ihmistä. Hahmo on maalattu jäykästi viivaperspektiiviin, ikään kuin kiinnittäen ja kunnioittaen kuvatun henkilön muistoa.
Kuuluisia parsunoita ovat Iivana Julma (1500-luvun loppu), hänen poikansa Fjodor I (1500-luvun loppu) ja prinssi Mikael Skopin-Šuiski (1600-luku).

Moderni parsuna

Venäjällä kehittyi Neuvostoliiton jälkeen parsunatyyppi, jossa oli vaikutteita niin ikonimaalauksesta kuin modernismista.
Pikku-Sorsamo

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviiva mutkittelee voimakkaasti ja siitä erottuu itään työntyvä yli 100 metriä pitkä lahti. Se on muodostunut samalla tavalla kuin muutkin lähialueen pikkujärvet Ahvenainen, Musta-Sorsamo, Pikku-Sorsamo, Iso-Sorsamo, Kailajärvi, Pikku-Kaila, Masolammi ja Haisjärvi. Lampi sijaitsee korkeiden mäkien ympäröimällä suolla yhdessä Iso-Sorsamon kanssa. Lammella on kartan mukaan yksi saari ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat suota.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä mpy. Siihen on johdettu lounaasta Masolammin laskuoja. Sen sijaan Pikku-Kailan ja Iso-Sorsamon ojat ovat luonnollisia mutta suoraksi kaivettuja ojia. Pikku-Sorsamon laskuoja laskee 250 metrin päässä Musta-Sorsamoon. Vesireitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.

Historiaa

Lähialueen pikkujärvien muodostumishistoria alkaa viimeisen jääkauden lopussa noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja paikalle jäi Itämeren Yoldia-vaiheen aikainen saaristo, jonka vedenpinnan korkeus sijaitsi nykyisen 145–150 metrin korkeuskäyrällä. Vapautuneiden alueiden morenimaat huuhtoutuivat rannasta mereen ja aallokko jätti mäkien rinteille rantavoiminen paljastamia kalliopintoja. Merenpinta laski nopeasti ja järvet jäivät alueen lähekkäisten kallioisten moreenimäkien välisiin painaumiin, jotka tämän jälkeen alkoivat soistua.
Les arts florissants (ooppera)

Les arts florissants (H. 487) on ranskalaisen Marc-Antoine Charpentierin säveltämä lyhyt kamariooppera. Tekijän itsensä mukaan se on ”musiikillinen idylli”. Oopperassa on viisi näytöstä.

Historia

Marc-Antoine Charpentier sävelsi Les arts florissantsin vuonna 1685 Guisen herttuattaren palveluksessa olleiden muusikkojen ryhmälle. Herttuatar oli kuningas Ludvig XIV:n serkku, ja musiikki oli tarkoitettu hänen Pariisin asunnossaan esitettäväksi. Oopperan ranskankielisen libreton tekijä on jäänyt tuntemattomaksi. Libretto on luonteeltaan allegoria ja se käyttää mytologian ja luonnon symboliikkaa — kaikki aiheita, jotka olivat ajan yleisölle tuttuja. 
Ooppera on kertomus taiteiden kukoistuksesta Ludvig XIV:n rauhaisan ja taiteita tukevan hallinnon aikana. Taiteet ja joukko sotilaita keskustelevat keskeisten henkilöiden La paix’n (Rauha) ja  La discorden (Eripura) kanssa.
Georg Brandes

Georg Morris Cohen Brandes (4. helmikuuta 1842 Kööpenhamina – 19. helmikuuta 1927 Kööpenhamina) oli tanskalainen kirjallisuusarvostelija, tutkija ja kirjailija, joka oli 1870–1880-luvulla pohjoismaisen kirjallisen elämän merkittävin auktoriteetti.
Juutalaistaustainen Brandes opiskeli estetiikkaa Kööpenhaminan yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1870 tutkielmalla Den franske æsthetik i vore dage: En afhandling om H. Taine. Vuodesta 1871 alkaen hän luennoi yliopistossa 19. vuosisadan kirjallisuuden päävirtauksista. Vaikutusvaltaiset luennot julkaistiin kuutena niteenä (1872–90), ja Brandes esitti niissä kirjallis-filosofien ohjelmansa: kirjallisuuden on tarkasteltava yhteiskunnallisia ongelmia ja edistettävä vapauspaatosta ja vallankumoushenkeä. Luennot saivat jopa raivostuneen vastaanoton, eikä Brandes saanut yliopistosta professuuria. Hänestä tuli kuitenkin älymystön keskushahmo; hänen ympärilleen ryhmittyivät muiden muassa J. P. Jacobsen, Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson ja August Strindberg. Suomeen hänen vaikutuksensa saapui Minna Canthin välityksellä.
1890-luvulta alkaen Brandes alkoi jäädä syrjään, sillä symbolistien sukupolvi torjui hänen aatteensa yhtä lailla kuin hän torjui symbolismin. Hän alkoi kehittyä kohti individualistista askeettisuutta ja laati innoittuneita elämäkertoja poikkeusyksilöistä, kuten William Shakespearesta, J. W. von Goethesta, Jeesuksesta ja Michelangelosta.
Tankard

Yhtyeen historia

Luokkatoverukset Andreas Geremia, Axel Katzmann ja Frank Thorwarth perustivat Tankardin vuonna 1982. Yhtye tunnettiin ensin nimillä Avenger (’kostaja’) ja Vortex (’pyörre’), kunnes englanninkielisen sanakirjan selailun myötä löytyi sana tankard (’haarikka’ tai ’olutlasi’), joka valittiin yhtyeen viralliseksi nimeksi sanan määritelmän takia. Yhtyeen ensimmäinen kappale oli nimeltään ”Ray Death” ja kertoi ydinsodasta. Se esitettiin ensimmäisen kerran paikallisessa luokkahuoneessa 1983. Koska yhtyettä kiellettiin juomasta alkoholia koulun tiloissa, he kätkivät olutta maitotölkkeihin ja salakuljettivat niitä mukanaan. Pian sen jälkeen Bernhard Rapprich jätti yhtyeen, sillä hänen konservatiivinen isänsä ei halunnut poikansa ”hengailevan joukon juoppoja kanssa”. Rapprich korvattiin Andy Bulgaropoulosilla.
Vuonna 1984 Tankard allekirjoitti sopimuksen saksalaisen Noise Records -levy-yhtiön kanssa sen jälkeen, kun toinen levy-yhtiö Steamhammer, joka oli jo aiemmin tarjonnut yhtyeelle levytyssopimuksen, tuli toisiin aatoksiin ja päätti perua tarjouksensa. Nykyään Tankardin levyt tuottaa AFM Records.
Vuosien myötä yhtye on rakentanut itselleen uskollisen fanikunnan ja vaikka jäsenet ovatkin joutuneet tekemään päivätyötä elättääkseen itsensä ja perheensä, he ovat onnistuneet pysymään faniensa muistissa ja esiintymään säännöllisesti Euroopan suosituimmilla kesäfestivaaleilla.

Esiintymiset Suomessa

Vuoden 2009 maaliskuussa Tankard saapui Suomeen virallisesti ensimmäistä kertaa. Yhtye vieraili lyhyellä kiertueellaan Tampereen Yo-talolla, Helsingin Tavastialla ja Kouvolan Doningtonissa.
Tätä ennen yhtye ei tiettävästi ole esiintynyt Suomessa, mutta ainakin kerran täpärästi Suomen aluevesirajojen ulkopuolella 24. syyskuuta 2004 Sweden Rock Festivalin järjestämällä 34000 Ton Metal - The Metal Cruise -festivaalilla. Konserttipaikka oli Tukholmasta Helsinkiin suunnannut noin 34 000 tonnin painoinen Silja Linen autolautta, mutta koska Tankard aloitti soittamisen vain noin tunti Tukholmasta lähdön jälkeen, lautta ei ehtinyt Suomen aluevesirajalle saakka ennen konsertin loppua.
Tankard on esiintynyt Suomessa myös vuonna 2013 Oulun Jalometallissa, ja vuonna 2014 Helsingissä Tuska Open Airissa.
Sokealammi

Maantiede

Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on kilometrin pituinen ja 150 metriä leveä. Järveen laskee kolme tulo-ojaa, joista yksi on Raitoonlammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven luonaisrannalla, josta saa alkuunsa 7 kilometriä pitkä Sokeaoja, joka laskee Koijokeen eli Kojonjokeen.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Eteläranta kohoaa jyrkkänä Sokealmminvuorelle. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja ja pohjoispäässä sijaitsee yksi tila.
Porokylän rautatieasema

Historia

Porokylään rakennettiin 1929 Thure Hellströmin suunnittelema laiturirakennus, jota on laajennettu myöhemmin.  Rautatielle on ollut suuri merkitys Porokylälle, sillä se paransi huomattavasti kulkuyhteyksiä sekä teollisuuden toimintaedellytyksiä. Se kuitenkin kavensi huomattavasti Porokylän keskusta-aluetta, jolloin radan eteläpuoliset alueet jäivät vaille kaupallista rakentamista. Rakentaminen keskittyikin pienelle alueelle, mikä on vaikeuttanut alueen maankäyttöä.

Nykytila

Porokylän ratapiha koostuu nykyään pääraiteesta sekä neljästä sivuraiteesta. Aiemmin liikennepaikalla oli myös runsaasti soraraiteita, jotka on sittemmin purettu. Henkilöjunat pysähtyivät asemalla vuosina 1929-1990. Porokylän asemarakennus on yhä olemassa mutta laiturirakenteet on purettu henkilöliikenteen loppumisen jälkeen.
Asemalle on yhä tavaraliikennettä, lähinnä raakapuun kuormausta. Raakapuun kuormaus on tarkoitus siirtää Porokylästä Nurmeksen Känkkäälään rakennettavalle bioteollisuusalueelle. Bioteollisuusalueen rakentaminen on tarkoitus aloittaa marraskuussa 2016, ja sen on tarkoitus valmistua 2018.