google/wiki40b huggingface dataset:
S/y Belmont

S/y Belmont on vuonna 1985 valmistunut Nautorin valmistama Swan 51 -purjevene runkonumeroltaan 35. Vene on tunnettu sen osallistumisesta BOC Round The World -yksinpurjehduskilpailuun Harry Harkimon kipparoimana 1986–1987 nimellä Belmont of Finland. Kilpailu käsitti neljä legiä ja kulki reittiä Newport–Kapkaupunki–Sydney–Rio de Janeiro–Newport. Harkimo oli ensimmäinen suomalainen, joka on purjehtinut yksin kilpaa maapallon ympäri. Aikaa kilpailuun kului 168 päivää, 9 tuntia, 21 minuuttia ja 13 sekuntia. Hän sijoittui kilpailussa alle 50-jalkaisten luokassa kolmanneksi.
BOC Round The Worldia (nykyisin Velux five oceans -kilpailu) pidetään yhtenä maailman kovimmista purjehduskisoista. Matkaan lähti kaikkiaan 25 venettä, joista yhdeksän joutui keskeyttämään.
Veneet joutuivat kohtaamaan erityisen kovia keliolosuhteita etelämerellä lähellä Antarktista. Kirjassaan Harkimo mainitsee pudonneensa näissä olosuhteissa veneen kyydistä, mutta onnistuneensa kiskomaan itsensä takaisin veneeseen elämänlangan avulla. Kaikilla osallistujilla ei ollut näin hyvää tuuria, vaan kilpailu vaati kyseisellä osuudella myös kuolonuhrin.
Belmont on rungoltaan ja perustekniikaltaan standardi Swan 51, joka perustuu pitkälti s/y Lizard runkomuotoihin. Swan 51:n runko on sen aikaiseksi veneeksi poikkeuksellisen matala, mistä johtuu märkyys kovemmassa valtameriaallokossa. Kertoman mukaan veneen suunnittelija German Frersiltä oli kysytty selitystä sille, miksi hän oli piirtänyt niin märän veneen. ”Voin suunnitella joko hitaan ja kuivan tai märän ja nopean, en molempia”, kuului vastaus.
Kilpailussa veneessä ei ollut lainkaan normaalia puusisustaa eikä mukavuusvarusteita, ja vene painoikin noin 5 000 kiloa vähemmän kuin standardi Swan 51. Lisäksi kilpailua varten venettä lyhennettiin perälipasta jalan verran, jotta se täytti alle 50-jalkaisten luokkasäännöt. Perä on muutettu normaaliksi kilpailun jälkeen.
Harkimon kilpapurjehduksen jälkeen Belmont on sisustettu uudelleen ja siihen on asennettu muun muassa tiikkikansi ja muita mukavuusvarusteita. Veneen perustekniikka, kuten erikoisvalmisteinen 3-saalinkinen, barduunoilla varustettu kilpariki on kuitenkin ennallaan. Harkimon kilpapurjehduksen jälkeen veneellä on tehty tilauspurjehduksia.
Vene näytettiin 16. marraskuuta 2009 MTV3:n Diili-sarjan jaksossa, jossa kilpailijat Jethro ja Heidi pääsivät purjehtimaan veneellä.
Nils-Anders Granvik

Nils-Anders Ingemar Granvik (s. 2. toukokuuta 1944 Teerijärvi) on kruunupyyläinen poliitikko, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1999–2007. Hän on ollut Kruunupyyn kunnanvaltuutettuna vuosina 1969–1992. Ammatiltaan Granvik on maanviljelijä.
Granvik avioitui Gerd Ulla-Maj Holmbäckin kanssa 1969. Heillä on kaksi lasta: Jonny 1980 ja Frida 1984. Granvik on toisen sukupolven kansanedustaja. Isä Ragnar Granvik toimi kansanedustajana vuosina 1966–1978.
Karl Alexander Pfaler

Karl Alexander Pfaler (24. toukokuuta 1846 Kuortane – 18. kesäkuuta 1916 Kuhmoniemi) oli suomalainen kirkkoherra, rovasti ja kansanperinteen kerääjä.
Pfalerin vanhemmat olivat Muonion ja Nurmeksen kirkkoherra, lääninrovasti Karl Ferdinand Pfaler (1817–1879) ja Ebba Adolfina Holmström. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun alkeisoppilaitoksesta 1868 ja hän suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1872. Pfaler vihittiin papiksi 1872.
Pfaler toimi Leppävirran kirkkoherran apulaisena ja vt. kappalaisena 1872–1874 ja 1875–1877, Juukan vt. kappalaisena 1874–1875, sekä Nurmeksen kirkkoherran sijaisena ja apulaisena 1879–1885. Hän oli Kuhmoniemen kirkkoherrana vuodesta 1885 alkaen aina kuolemaansa saakka. Hän sai rovastin arvon 1886. Pfaler julkaisi vuonna 1909 kotiseutukuvauksen Kuhmoniemen (nykyinen Kuhmo) pitäjästä. Pfaler teki myös muistiinpanoja Kuhmoniemen kansankielestä ja keräsi tietoja paikallisista sanoista, sananparsista ja sukunimistä.
Pfaler oli naimisissa vuodesta 1874 Hilda Fredrique Lindbladin kanssa. Heidön poikansa pastori Kaarlo Väinö Johannes Pfaler (1877–1954) oli kappalaisena Paltamossa ja Leppävirralla 1910–1917 mutta hän erosi kirkosta 1917 ja oli sitten helluntaiherätyksen saarnaajana ja Vapaakirkon pastorina Jyväskylässä.
Francesco Ciceri

Francesco Ciceri (19. heinäkuuta 1848 – 2. kesäkuuta 1924) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1870 ja nimitettiin Pavian hiippakunnan piispaksi 15. huhtikuuta 1901. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Gaetano Riboldi. Ciceri kuoli 75-vuotiaana virassa.
Ivan Osterman

Ivan Andrejevitš Osterman (1725–1811), kreivi, oli venäläinen diplomaatti, joka kohosi 1700-luvun lopulla varakansleriksi ja valtakunnankansleriksi. Hän oli Venäjän lähettiläs Tukholmassa 1760–1774. Venäjän vaikutusvalta Ruotsin politiikassa oli hänen aikanaan vahvimmillaan. Hänen isänsä oli Andrei Osterman.
Osterman aloitti diplomaatinuransa 1757 Pariisissa, ja hänet nimitettiin 1760 lähettilääksi (envoyé) Tukholmaan. Hän oli läheisesti tekemisissä myssypuolueen kanssa ja esiintyi valtiopäivillä 1765–1766, 1769–1770, 1771–1772 suorastaan puolueen johtajana edustamansa hovin varallisuuden ja vallan ansiosta. Hän käytti varoja lahjontaan ja vaikutti siihen ketkä valittiin salaiseen valiokuntaan, ketkä jätettiin pois neuvostosta jne. Kustaa III joutui vastahakoisesti neuvottelemaan hänen kanssaan ja osittain noudattamaan hänen ohjeitaan niissä toimissa, joita hän valtiopäivillä 1771–1772 teki puolueen lepyttelemiseksi. Vallankaappauksessa 1772, joka teki lopun hänen puuttumiseensa Ruotsin asioihin, hän oli voimaton katsoja, sillä hänellä ei ollut sen paremmin rahaa kuin ohjeitakaan niin yllättävien tilanteiden varalle. Osterman kutsuttiin 1774 kotiin ja nimitettiin 1775 varakansleriksi, ja hän oli hyvissä väleissä sekä Katariina II:n että Paavali I:n kanssa, joka myöhemmin nimitti hänet valtakunnankansleriksi. Aleksanteri I:n noustua valtaistuimelle 1801 hänet syrjäytettiin.
Rick Ungar

Ura

Vuonna 1992 Ungarista tuli nykyään entisen Marvel Productions animaatio studion presidentti, jossa hän toimi tuottajana Avi Aradin ja Stan Leen kanssa. Hänen tuotoksistaan syntyi animaatiosarjat kuten Ryhmä X, Rautamies, Ihmeneloset ja Hulk. Vuonna 1995 Ungar siirtyi New World Communicationsin presidentiksi, jossa hän aloitti Brandon Tartikoffin kanssa Access Hollywood TV-uutisohjelman. Ungar kuitenkin palasi takaisin Marvelin pariin vuonna 1999, kun hänestä tuli Marvel Character Groupin puheenjohtaja. Tämän aikana hän tuotti ja toimi myös käsikirjoittajana animaatiossa X-Men: Evolution, joka esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Kids' WB televisiokanavalla.
Ungar palasi takaisin tuottamiseen ja käsikirjoittamisen pariin vuonna 2003, kun hän oli tuottamassa muun muassa Avi Aradin ja Morgan Gendelin kanssa uutta 3D-grafiikalla tehtyä Hämähäkkimies-sarjaa. Kolme vuotta myöhemmin hän toi suositun Prätkähiiret -sarjan takaisin tuottamalla uusia jaksoja, jotka tekivät ensiesiintymisensä Isossa-Britanniassa vuonna 2006, josta tuli nopeasti kyseisen maan suosittu lauantaiaamun piirretty. Toinen hänen tuottama sarja on uusi versio Zorrosta nimeltä Zorro: Generation Z, joka sijoittuu tulevaisuuteen vuoteen 2015, jossa seikkailee nuori 17-vuotias Diego de la Vega, josta tulee uusi Zorro. Perinteisestä Zorrosta poiketen tämä tulevaisuuden Zorro käyttää hevosen sijasta moottoripyörää. Myös hänen asusteensa on nykyaikaista kehitystä esimerkiksi Zorron viitta suojaa erityiseltä kuumuudelta ja laser-ammuksilta. Hänellä on myös useita eri aseita, kuten Z-ruoska. Sarjan tuottamisen Ungar aloitti jo vuonna 2006 ja sitä esitettiin ensi kerran Isossa-Britanniassa 7. huhtikuuta 2008. Sarjasta on tulossa toinen tuotantokausi vuonna 2009.
Paavo Poutiainen

Paavo Poutiainen (10. huhtikuuta 1848 Sortavalan pitäjä – 24. kesäkuuta 1890 Jääski) oli suomalainen kappalainen.
Poutiaisen vanhemmat olivat jahtivouti Anders Poutinen ja Brita Boehm. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja hänet vihittiin papiksi 1877. Poutiainen toimi viimeksi Jääsken kappalaisena 1889–1890.
Edward Dickinson

Edward Dickinson (1. tammikuuta 1803 Amherst, Massachusetts – 16. kesäkuuta 1874 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hänet tyttärensä oli runoilija Emily Dickinson.
Dickinson syntyi Amherstissa, Massachusettsissa. Hän valmistui Yale Collegesta 1823 ja opiskeli lakia Northamptonissa. Hän meni 6. toukokuuta 1828 naimisiin Emily Norcross Dickinsonin (1804–1882) kanssa. Tästä avioliitosta syntyi 10. joulukuuta 1830 tytär Emily. 
Dickinson istui Massachusettsin edustajainhuoneessa 1838–1839, Massachusettsin senaatissa 1842–1843 sekä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1853–1855. Hänet valittiin jälleen Massachusettsin edustajainhuoneeseen vuonna 1873, mutta hän kuoli 16. kesäkuuta 1874 Bostonissa ja tuli haudatuksi West Cemeteryyn, Amherstiin.
Dickinsonien koti Amherstissa on museoitu.
Aymen Rhifi

Ura

Rhifi aloitti uransa AS Marsassa kaudella 2005–2006, jolloin hän onnistui maalinteossa neljästi. Seuraava kausi meni odotettua heikommin maalien suhteen, kun Rhifi teki vain kaksi maalia kauden aikana. Hän oli kuitenkin voittamassa AS Marsalle Tunisian liigacupia vuonna 2007. Kaudella 2007–2008 Rhifi nousi esille onnistuttuaan tekemään 7 maalia AS Marsalle. Club Africain kiinnostui hyökkääjästä ja hankki hänet riveihinsä kesken kauden tammikuussa 2008. Rhifi teki kauden lopulla uudessa seurassa yhden maalin ja sijoittui Tunisian pääsarjan maalitilastossa jaetulle toiselle sijalle 8 maalilla. Kausi 2008–2009 ei mennyt odotusten mukaisesti Rhifin jäätyä maaleitta ja hän siirtyi vuonna 2009 Libyaan Olympic Azzaweyan riveihin. Rhifi kuitenkin palasi kesken kauden Tunisiaan AS Kasserineen.
MiniSuperMoto

MiniSuperMoto on moottoriurheilulaji, jossa ajetaan kilpaa asfaltti-radalla sileärenkaisilla minikrossipyörillä. Suomessa ajetaan moottoriliiton alaisuudessa kahta luokkaa: Maksimissaan 150cc ja maksimissaan 210cc, 4-tahti moottoreilla. Kilpailut ajetaan yleensä karting-radoilla, SML:n sääntöjen mukaan. Kuljettajien tulee olla 13 vuotta täyttäneitä tai vanhempia.
Tanegashiman avaruuskeskus

Tanegashiman avaruuskeskus on osa JAXAn avaruusteknistä infrastruktuuria. Se sijaitsee Tanegashiman saarella 115 km etelään Kyūshūsta. Sen perusti vuonna 1969 JAXAn edeltäjiin kuulunut NASDA-organisaatio.
Siellä tehdään kantorakettien laukaisujen lisäksi rakettimoottorien testausta ja satelliittien seurantaa. Se on Japanin suurin avaruuskeskus.
Alueella on kaksi laukaisukompleksia: Yoshinobu ja Osaki. Yoshinobussa on kaksi laukaisutornia. Rakettimoottorien testausasema sijaitsee Yoshinobussa. 
Kesällä 2010 Japanin avaruushallinto oli saanut Tanegashiman kalastajien kanssa aikaan sopimuksen, joka sallii laukaisut kautta vuoden.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1954

Vuoden 1954 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Caracasissa, Venezuelassa.
Laatokka (sanomalehti)

Laatokka oli Sortavalassa sekä myöhemmin Joensuussa, Jyväskylässä ja Pieksämäellä vuosina 1881–1951 ilmestynyt sanomalehti. Vuosina 1914–1917 sen nimenä oli Sortavalan Sanomat ja vuosina 1946–1949 Sisämaa–Laatokka.
Sortavalan seminaarin lehtorit perustivat Laatokan alueensa suomenmieliseksi lehdeksi. Vuodesta 1901 lähtien se oli linjaltaan nuorsuomalainen ja perustuslaillinen. Lehti lakkautettiin ensimmäisen maailmansodan alussa, minkä jälkeen sitä julkaistiin kevääseen 1917 saakka nimellä Sortavalan Sanomat. Suomen itsenäistymisen jälkeen lehti kannatti aluksi edistyspuoluetta, mutta vuonna 1919 siitä tuli kokoomuksen äänenkannattaja. Laatokka oli alueensa valtalehti talvisotaan saakka, minkä jälkeen se alkoi ilmestyä Joensuussa.
Laatokka palasi Sortavalaan helmikuussa 1942. Kaupunkinsa ainoana lehtenä siitä tuli vuonna 1943 sitoutumaton, karjalaisuutta korostava julkaisu. Jatkosodan jälkeen lehti ilmestyi Jyväskylässä Sisä-Suomi -lehden aineistolla täydennettynä. Vuonna 1946 Laatokka siirtyi Pieksämäelle kirjapainoyhtiönsä uusiin tiloihin. Sisämaa–Laatokka -nimellä se pyrki vastaamaan valvontakomission vaatimuksiin sekä vakiinnuttamaan asemiaan uudella ilmestymispaikkakunnallaan. Kesällä 1949 lehti otti takaisin vanhan nimensä ja ilmoitti omistautuvansa karjalaisuuden asialle. Laatokkaa varten perustettiin uusi yhtiö, joka pian kulutti loppuun pääomansa ja lehden julkaiseminen oli pakko lopettaa. Vanha kirjapainoyhtiö perusti vuonna 1951 lyhytikäiseksi jääneen Pieksämäen Seudun Sanomat -lehden.
Lehti ilmestyi vuodesta 1882 lähtien kerran, vuodesta 1888 kahdesti, vuodesta 1905 kolmesti ja vuodesta 1943 kuudesti viikossa. Sen levikki oli 4 600 kappaletta vuonna 1905, 8 800 vuonna 1939 ja lähes 16 000 vuonna 1944. Päätoimittajina työskentelivät Kaarlo Suomalainen (1882–1884), O. A. Forsström (1883), Kosti Raitio (1885–1887), Reijo Tirronen (1887–1888), Taavi Lehtinen (1888–1893 ja 1922–1924), Ernst Arthur Hagfors (1893–1900), K. S. Kaikkonen (1900–1907), A. Rantalainen (1908–1909), Jaakko Laurila (1909–1911), Verneri Vesterdahl (1911–1913), John Elis Zidbäck (1913–1914), Santeri Jehkonen (1914–1916 ja 1918–1919), Yrjö Eränen (1916–1917), Mikko Uotinen (1919–1920), Ilmari Havu (1921–1922), Ville Sederholm (1920 ja 1922–1929), Uki Nieminen (1929–1942), Eetu Valve (1942–1943), Toivo Rasilainen (1943–1945), Ilmari Soppi (1945–1948), J. Härmäneva (1948–1949), Mikko Tshokkinen (1949–1951) ja Mikko Aaltonen (1951).
Espanjan parlamentti

Espanjan parlamentti eli Cortes Generales on Espanjan kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Parlamentti jakautuu senaattiin (Senado) ja edustajainhuoneeseen (Congreso de los Diputados). Espanjan parlamentti valvoo hallituksen toimintaa ja hyväksyy valtion budjetin. 
Alahuoneen eli edustajainhuoneen 350 jäsentä valitaan suhteellisella vaalilla D'Hondtin menetelmällä nelivuotiskausiksi. Ylähuoneen eli senaatin 266 jäsenestä 208 valitaan suoralla kansanäänestyksellä ja loppujen 58 jäsenen nimitys virkaan kuuluu 17 itsehallintoalueen lakia säätäville elimille. Myös senaattorit palvelevat nelivuotiskauden.
EROEI

EROEI (engl. energy returned on energy invested) on energiantuotannon hyötysuhdetta kuvaava suhdeluku. Se on primäärienergialähteestä saatavan sekundäärienergian ja tähän tuotantoon käytetyn energian suhde. EROEI luku 1 on siten ehdoton energiantuotannon kannattavuusraja, sillä silloin energian tuotantoon kuluu energiaa saman verran kuin siitä saadaan. Mitä suurempi suhdeluku on, sitä parempi hyötysuhde.
Vaikka EROEI-luku on periaatteessa yksiselitteinen, on ongelmana sen määrittely eli mikä lasketaan energiantuotantoon kuuluvaksi. Se ei myöskään ota kantaa sekundäärienergian käytettävyyteen.
Colin White (jääkiekkoilija, 1977)

Ura

White pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta juniorisarja LHJMQ:ssa, seuroinaan Laval Titan ja Hull Olympiques. Hän oli voittamassa Olympiquesissa LHJMQ:n mestaruutta vuosina 1995 ja 1997 ja Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia vuonna 1997. Vuonna 1996, ensimmäisen täyden LHJMQ-kautensa päätteeksi, hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaana.
New Jersey Devils varasi Whiten NHL:ään numerolla 49 varaustilaisuuden 1996 toisella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 AHL:n Albany River Ratsissä, jossa pelasi kolme kautta. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1999–2000, jonka päätteeksi oli voittamassa ensimmäistä Stanley Cupiaan. Hän pelasi vuoden 2000 pudotuspeleissä 23 ottelua ja teki kuusi tehopistettä, yhden maalin ja viisi syöttöpistettä. Hän oli voittamassa toista Stanley Cupiaan kaudella 2002–2003, jolla teki pudotuspeleissä viisi syöttöpistettä 24:ssä ottelussa. White pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa myös vuonna 2001, mutta tuolloin Colorado Avalanche vei mestaruuden. Hänet nimettiin kauden 2000–2001, ensimmäisen täyden NHL-kautensa päätteeksi, NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Fyysisestä pelityylistään tunnetuksi tullut White pelasi Devilsissä 11 kautta, kauteen 2010–2011 asti. Hän toimi kaudesta 2005–2006 kauteen 2008–2009 joukkueensa varakapteenina. Devils osti hänen sopimuksensa ulos elokuussa 2011, minkä jälkeen hän siirtyi vapaana pelaajana San Jose Sharksiin.
USS Charleston (C-2)

Valmistus

Aluksen tilaus vahvistettiin 3. maaliskuuta 1885 annetulla lailla ja se tilattiin Union Iron Worksiltä San Franciscosta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1887. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1888 kumminaan rouva A. S. Smith ja otettiin palvelukseen 26. joulukuuta 1889 päällikkönään G. C. Remey.
Matti Laustela

Matti Laustela (s. 18. helmikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Kovaa maata.
Tom DeLay

Nousu enemmistöjohtajaksi

DeLay valittiin 1978 Teksasin osavaltion edustajainhuoneeseen. Hän istui Teksasin edustajainhuoneessa 1979–1984. DeLay valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vaaleissa 1984. DeLay sai mainetta loistavana varainkerääjänä, ja hän auttoi monia kongressiin yrittäviä republikaaniehdokkaita. DeLayn ansioksi voi osittain laittaa republikaanien vaalivoitto 1994. Republikaanit saivat takaisin enemmistöpuolueensa aseman neljään vuosikymmeneen.
DeLay valittiin vuonna 1995 republikaanien whipiksi, jonka tehtävänä oli varmistaa, että puolueen jäsenet saapuisivat merkittäviin äänestyksiin ja äänestäisivät sovitun kannan mukaan. Hän sai tuona aikana lempinimekseen "The Hammer" kovan puoluekurinsa takia. DeLay oli merkittävässä roolissa vuonna 1998, kun presidentti Bill Clintonia syytettiin virkavirheestä. Hän järjesti kristillisen oikeiston edustajia lobbaamaan republikaaniedustajia äänestämään Clintonin virkavirheen puolesta. Edustajainhuoneessa ehdotus menikin läpi, mutta senaatti äänesti virkavirhettä vastaan.
DeLay nousi vuonna 2003 edustajainhuoneen enemmistöjohtaksi, eli enemmistönä olevan puolueen ryhmäjohtajaksi.

Eroaminen skandaalin jälkeen

DeLay joutui eroamaan enemmistöjohtajan paikalta syyskuussa 2005, kun häntä syytettiin Teksasissa rikollisesta salaliitosta vaalikampanjan aikana 2002. Republikaanisääntöjen mukaan enemmistöjohtaja joutuu rikollisten syytteiden edessä jättämään paikkansa ainakin väliaikaisesti.
Korruptiosyytteiden takia DeLay päätti erota kongressista kokonaan helmikuussa 2006. DeLayn saamien syytteiden lisäksi hänen suhteensa tuomittuun lobbariin Jack Abramoffiin on ollut myös tarkastelussa. DeLayn kaksi entistä avustajaa on myös tuomittu Abramoff-jutun yhteydessä. DeLay on kiistänyt kaikki häneen kohdistuvat syytökset.
Turun Aikuiskoulutuskeskus

Turun Aikuiskoulutuskeskus (Turun AKK) on varsinaissuomalainen aikuiskoulutuskeskus, joka tarjoaa ammatillista perus-, jatko- ja täydennyskoulutusta työelämän tarpeisiin. Päätoimisilla opiskelijoilla on mahdollisuus anoa Kelan opintotukea. Tietyin ehdoin tukea voi anoa myös Työllisyysrahastosta (ent. Koulutusrahasto).
Vuosittain oppilaitoksessa suoritetaan noin 800 koko tutkintoa, tuhansia tutkinnon osia sekä erilaisia kortteja, pätevyyksiä ja sertifikaatteja. Koulutusta järjestetään Turussa Kärsämäessä ja Artukaisissa. Yritysasiakkaiden on mahdollista ostaa myös räätälöityjä koulutuksia. Tarpeen tullen koulutuksia voidaan järjestää myös yritysten omissa tiloissa.   
Turun AKK:lla on oma oppisopimustoimisto.
Naarmijärvi (Kihniö)

Maantietoa

Järven pituus on 2,0 kilometriä, leveys 750 metriä ja sen pinta-ala on 79 hehtaaria. Se sijaitsee neljä kilometriä Kihniön keskustasta länteen. Ainoa järveen laskeva joki on Heinijoki, joka tuo valuma-alueen pohjoisosien soiden ja lampien vedet. Lammet ovat Heinilampi, Kotalampi, Teerilampi ja Kolhonlampi. Muut laskuojat laskevat järveen sen itärannalla, minne ne tuovat ojitettujen soiden vettä. Naarmijärven eteläpäästä lähtee lyhyt 400 metriä pitkä nimetön laskujoki Kankarinjärveen. Naarmijärvi on hyvin matala järvi, sillä keskisyvyys on vain 1,2 metriä ja sen syvin kohta on noin 3 metriä. Sen keskilinjalla sijaitsee lähes järven mittainen noin kaksi metriä syvä painanne. Saaria on vain kaksi. Rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä ja rannat ovat pääosin peltoa. Järven eteläpää ja pohjoispää on metsää ja siellä on joitakin vapaa-ajan asuntoja. Niille pääsee Kihniöstä tulevalta kylätieltä, kun poikkeaa järveä kiertävälle tielle.

Järven kunnostus

Järven luusuaan on rakennettu pohjapato, joka nostaa kesällä matalanveden aikaan vedenpintaa 27 senttimetriä ja keskivedenkorkeutta 10 senttimetriä.

Historiaa

Järven nimi on ollut ensimmäisestä peruskartasta alkaen sama. Vuoden 1959 kartassa järven kaikilla rannoilla oli peltopalstoja. Eniten maatiloja oli järven kaakkois- ja länsirannalla.
Jesús Vallejo

Seurajoukkueura

Vallejo liittyi Real Zaragozan nuorisoakatemiaan vuonna 2007 ollessaan 10-vuotias. 26. heinäkuuta 2013 nuorisojoukkueissa esitettyjen vakuuttavien peliesitysten jälkeen hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa.
23. elokuuta 2014 Vallejo nostettiin suoraan seuran edustusmiehistöön ja hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa ottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan. 26. joulukuuta 2014 hän teki uuden vuoteen 2019 asti ulottuvan sopimuksen seuran kanssa.
Ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa hän teki 5. huhtikuuta 2015 ottelussa Tenerifeä vastaan. Samaisessa ottelussa joukkueen päävalmentaja Ranko Popović ojensi Vallejolle kapteeninnauhan, jota hän kantoi loppukauden ajan.
31. heinäkuuta 2015 Real Madrid ilmoitti tehneensä Vallejon kanssa kuusivuotisen sopimuksen. Hänestä maksettiin arviolta noin 6 miljoonan euron siirtokorvaus. Vallejo jatkaa kauden 2015–2016 lainasopimuksella kasvattajaseurassaan Zaragozassa.
Kaudeksi 2016–2017 Vallejo siirtyi lainasopimuksella saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin.
7. heinäkuuta 2017 ilmotettiin Vallejon palaavan Real Madridiin ja liittyvän seuraavalla kaudella 2017–2018 joukkueen vahvuuteen. Hän sai käyttöönsä pelinumeron 3, joka vapautui seurasta poislähteneeltä Pepeltä.

Maajoukkueura

Vallejo on pelannut Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän oli vuonna 2015 alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneen joukkueen kapteeni.
Vintsent Dunin-Martsinkevitš

Elämä

Vintsent Dunin-Martsinkevitš syntyi vuonna 1808 Venäjän keisarikunnan Minskin kuvernementin Babruiskin kihlakunnassa puolalais-liettualaiseen aatelissukuun. Joidenkin Neuvostoliion aikaisten tietosanakirjojen mukaan kirjailija syntyi kuitenkin jo vuonna 1807. Isänpuolen Łabędź-aatelissuvulla oli 1600-luvulla ollut maatila Smolenskin läänissä. Vintsentin vanhemmilla ei kuitenkaan ollut omaa maata, vaan he olivat vuokralla heidän lankonsa maalla; tämä oli katolisen Mogiljovin hiippakunnan arkkipiispa, myöhemmin Venäjän keisarikunnan roomalaiskatolinen metropoliitta. Vintsent kastettiin Babruiskin katolisen seurakunnan jäseneksi. Vuonna 1824 hän valmistui piirikoulusta Bobruiskissa. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa, mutta tiedot opiskelujen loppuunsaattamisesta ovat epäselviä.  Erään lähteen mukaan hän opiskeli lääketiedettä Vilnan yliopistossa.
Dunin-Martsinkevitš onnistui julkaisemaan joitain valkovenäjänkielisiä teoksia Venäjän keisarikunnassa, vaikka hän joutuikin tuotantonsa johdosta tutkinnan ja tsaarin sensuurin kohteeksi. Dunin-Martsinkevitšiä pidetään valkovenäjänkielisen kirjallisuuden 1800-luvun puolivälissä alkaneen uuden aallon käynnistäjänä.
Hän kirjoitti sekä valkovenäjän kielellä että puolaksi. Ensimmäiset julkaisut olivat vuonna 1841 esityksensä saaneet puolankieliset musiikkikomediat Minskin juutalaiselle amatööriteatterille. Kirjailijan ensiteos osin valkovenäjäksi (talonpoikien roolit) ja osin puolaksi (aateliston roolit) oli vuonna 1846 julkaistu oopperalibretto Idylija (valkoven. Ідылія, suom. idylli).
Alla Bajanova

Alla Bajanova (ven. Алла Николаевна Баянова; 18. toukokuuta 1914 – 30. elokuuta 2011) oli venäläinen laulaja jota on toisinaan verrattu Édith Piafiin hänen yksinkertaisen, mutta dramaattisen esiintymisensä vuoksi. Hän syntyi oopperalaulajan perheeseen. Perhe muutti Pariisiin 1918. Hän esiintyi ensi kerran julkisuudessa yhdeksänvuotiaana.