google/wiki40b huggingface dataset:
Vesa-Pekka Koljonen

Vesa-Pekka Koljonen (s. 28. syyskuuta 1942 Joensuu) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Ilta-Sanomien päätoimittajana vuosina 1984–2003. Sitä ennen hän oli Helsingin Sanomissa eri tehtävissä, muun muassa esimiehenä kuva- ja ajankohtaistoimituksissa. Hänelle on myönnetty lehdistöneuvoksen arvonimi vuonna 2004.
Santa Cruz de Mompox

Santa Cruz de Mompox, myös Mompox tai Mompós, on kunta Kolumbian pohjoisosassa Bolívarin departementissa. Hyvin siirtomaa-aikaisen kuvansa säilyttänyt Mompox sijaitsee Magdalenajoen saarella 249 kilometrin päässä Cartagenasta. Santa Cruz de Mompoxissa on noin 30 000 asukasta ja kunnan talous on riippuvainen turismista, kalastuksesta ja paikallisesta karjankasvatuksesta.
Vapaustaistelija Simón Bolívar on sanonut, että "Jos omistan elämäni Caracasille, niin sitten omistan Mompoxille loistoni". Bolívar saapui Mompoxiin vuonna 1812 ja rekrytoi melkein jokaisen työkykyisen miehen. Tämä noin 400 miehen osasto muodosti Bolívarin Caracasissa voiton ottaneen armeijan rungon.

Historia

Mampo oli paikallinen Quimbaya-heimon päällikkö espanjalaisten saavuttua paikalle. Don Alonso de Heredia perusti Mompoxin 3. toukokuuta 1537 turvasatamaksi Magdalenalle. Santa Cruz de Mompoxista tuli melko varakas satama, jonka kautta tavaraa kuljetettiin sisämaahan. Kaupunkiin perustettiin kuninkaallinen rahapaja ja kaupunki sai kuuluisuutta kultasepistään. Mompoxin vauraus alkoi hiipua jo 1800-luvulla, mutta lopullisen iskun taloudelle teki 1900-luvulla Magdalenan virranmuutos, jonka seurauksena sedimenttejä kerääntyi joen tähän haaraan. Maganguésta tuli tämän jälkeen tärkeämpi satamakaupunki.
Lend-Lease

Lend-Lease oli Yhdysvaltain liittovaltion toisen maailmansodan aikainen ohjelma, joka mahdollisti sotamateriaalin toimittamisen ensin Britannialle ja vuoden 1942 alusta lähtien Neuvostoliitolle ja muillekin liittoutuneille. Ohjelma alkoi 11. maaliskuuta 1941 ja se lopetettiin 2. syyskuuta 1945.

Tuen kokonaismäärä

Yhdysvallat lähetti ulkomaille 50,1 miljardin dollarin arvosta sotamateriaalia. 
Avusta 31,4 miljardia meni Britannialle, 11,3 miljardia Neuvostoliitolle, 3,2 miljardia Ranskalle ja 1,6 miljardia Kiinalle. Vastapalvelukseksi Yhdysvallat sai 7,8 miljardin arvosta palveluja kuten tukikohtia, josta 6,8 miljardia Britannialta. 
Kanada ei saanut avustusta ja lähetti omasta puolestaan 4,7 miljardia apua Britannialle ja Neuvostoliitolle. Apua ei tarvinnut maksaa takaisin.

Englannin tukeminen

Lend-Lease käynnistyi Lend–Lease-lailla 11. maaliskuuta 1941. Se salli presidentin ”myydä, siirtää, vaihtaa, vuokrata, antaa lainaksi tai muuten saattaa kaikkia puolustustarvikkeita sellaisen hallituksen haltuun [jonka presidentti näkee tärkeäksi Yhdysvaltain puolustukselle].” Tämä oli keino tukea Englantia ja pysyä näennäisesti puolueettomana. 
Roosevelt hyväksyi miljardin dollarin avun Britannialle 30. lokakuuta 1941. Ennen tätä oli jo solmittu hävittäjiä-tukikohdista-sopimus, jolla Britannia sai 50 hävittäjäalusta Karibian ja Newfoundlandin tukikohtia vastaan.

Lainan takaisinmaksu

Sodan päättyessä valtavasti materiaalia oli matkalla Britanniaan kun ohjelma päättyi 2. syyskuuta 1945. Ne myytiin 10 %:lla hinnastaan ja maksu jaettiin 50 vuodelle 2 %:n korolla. Britannia oli ilmoittanut suorittavansa viimeisen maksuerän vuoden 2006 lopussa, 61 vuotta sodan päättymisen jälkeen. Vuoden viimeisenä arkipäivänä 29. joulukuuta 2006 maksettiin jäljelle jäänyt 83 miljoonan dollarin suuruinen erä, minkä jälkeen Britannian talousasiain sihteeri virallisesti kiitti Yhdysvaltoja sen sota-aikana antamasta tuesta.
José Rojas Rojas nuorempi

José Rojas Rojas nuorempi (s. 18. elokuuta 1956 Cebu City) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caceresin (Nueva Caceresin) arkkihiippakuntaan Teopisto Valderrama Alberto 29. maaliskuuta 1981. Hänet nimitettiin Caceresin vihkipiispaksi sekä Idassan titulaaripiispaksi 25. heinäkuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Franco, jota avustivat Adolfo Tito Yllana ja Leonardo Zamora Legaspi.
Rojas Rojas sai 19. toukokuuta 2008 nimityksen Libmananin prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. heinäkuuta. Libmananista tuli hiippakunta 25. maaliskuuta 2009, jolloin Rojas Rojasista tuli sen ensimmäinen piispa.
Anna Shirley

Anna Shirley (englanniksi Anne Shirley), myöhemmin Anna Blythe on kanadalaisen kirjailijan L. M. Montgomeryn kirjoittaman tyttökirjaklassikoihin kuuluvan kahdeksanosaisen Anna-sarjan päähenkilö. Kirjasarjan alussa Annan nimi on Anni Shirley, mutta hän tahtoo itseään kutsuttavan Annaksi, sillä Anna on hänen mielestään Annia kauniimpi.
Rasonkiuru

Koko ja ulkonäkö

Rasonkiuru on 12–13 cm pitkä lintu, jolla on voimakas nokka. Se on kooltaan huomattavasti kiurua pienempi. Höyhenpeite on voimakkaasti mustan ja kermanvärisen kirjava, vatsapuolelta vaaleampi kuin selästä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Koiraiden nokka on suurempi kuin naaraiden ja sukupuolet pystyvät siten välttämään keskinäistä kilpailua ravinnosta.

Esiintyminen

Rasonkiuru elää vain Rason saarella Kap Verden saaristossa, São Nicolaun länsipuolella. Luulöytöjen perusteella tiedetään, että rasonkiuruja oli aiemmin myös Santa Luzian, São Vicenten ja Santo Antãon saarilla. Laji hävisi niiltä samoihin aikoihin kun ihmiset saapuivat 1400-luvulla. Luultavaa on, että ihmisten mukana tulleet lajit hävittivät rasonkiurun, ja vain Rason viljelykelvottomuus säästi lajin sukupuutolta. Santa Luzia on jälleen asumaton, ja onkin ehdotettu, että rasonkiuruja yritettäisiin istuttaa sinne takaisin.

Elinympäristö

Rasonkiuru elää lähes aavikkomaisissa olosuhteissa tasaisella, noin sadan hehtaarin suuruisella laavakentällä, jossa kasvaa laihaa ruohoa. Pieni osa populaatiosta elää lähistön rotkossa. Populaation koko oli alle 50 paria vuonna 1965 ja noin 20 paria vuosina 1979−1982, mutta yli 150 yksilöä vuonna 1985. Vuosina 1998 ja 2003 suoritetuissa tarkoissa laskennoissa löytyi noin 100 yksilöä, joista naaraita oli 30. Ilmastollisesti suotuisien vuosien jälkeen populaatio oli kasvanut 1 490 yksilöön vuonna 2011.

Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on maassa ruohoston tai kiven suojassa. Yksi kolmimunainen pesye tunnetaan. Haudonta-aika on noin 13 päivää. Varsinaista pesimäaikaa ei ole, vaan linnut pesivät, kun sateet sen mahdollistavat.

Ravinto

Rasonkiuru syö sekä siemeniä että hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, joita se kaivelee maasta tukevalla nokallaan. Koiraan nokka on noin 20 prosenttia pidempi kuin naaraan, mikä viittaa erilaisiin ruokailutapoihin.
Sara Paavolainen

Politiikka

Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa SDP:tä edustanut Paavolainen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1 416 äänellä. Vuosina 2009–2012 hän oli sosiaalilautakunnan jäsen. Paavolainen valittiin toiselle kaudelle vuoden 2012 kunnallisvaaleissa 1 817 äänellä. Hän on ollut valtuuston toinen varapuheenjohtaja vuodesta 2013. Paavolainen on myös toimikaudella 2015–2018 Pakilan seurakunnan seurakuntaneuvoston jäsen.
Paavolainen oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa saaden SDP:n ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä 3 834 ääntä, mikä ei riittänyt kansanedustajan paikkaan. Hän oli ehdolla myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa saaden 1 230 ääntä. Vuonna 2017 hän putosi kaupunginvaltuustosta.

Yksityiselämä

Paavolaisen puoliso oli vuosina 1980–2004 näyttelijä Kari Heiskanen. Heillä on kolme lasta. Paavolainen on toiminut kehitysvammaisen Saimi-tyttärensä omaishoitajana.
The Great Giana Sisters

Kehitys ja julkaisu

Pelin grafiikasta vastasi Manfred Trenz ja pelin toinen suunnittelija sekä sen ohjelmoija oli Armin Gessert. Musiikin sävelsi Chris Hülsbeck.
The Great Giana Sisters muistuttaa vahvasti Nintendon Super Mario Bros. -peliä. Commodore 64 -version kannessa oli jopa Nintendon peliä pilkkaava lause "The brothers are history" (suom. veljekset ovat historiaa). 
Yrityksen johto halusi pelin muistuttavan mahdollisimman paljon Super Mariota, mutta Trenz teki erilaisen visuaalisen ilmeen ja keksi omia. Pelimekaniikassa Marion kasvamisen sijaan pelihahmolle annettiin piikkitukka ja koko pysyi samana kuin muutenkin.
Vahvistamattoman huhun mukaan Nintendon uhattua Rainbow Artsia oikeustoimilla Rainbow Arts veti The Great Giana Sistersin myynnistä pian sen julkaisun jälkeen ja peruutti lisäksi ZX Spectrumille suunnitellun version julkaisemisen.
Alkuperäiset kopiot pelistä ovat nykyään korkeissa hinnoissa keräilijöiden keskuudessa. Huolimatta pelin huonosta saatavuudesta videopelimarkkinoilla pelin luvaton kopiominen on vienyt sen nopeasti kulttimaineeseen. Krakkerit ovat myös muuntaneet pelin spritejä luodakseen Commodore 64:lle ad hoc -version Super Mario Bros. -pelistä.

Musiikki

The Great Giana Sistersin tunnusmusiikki on hyvin tunnettu chiptune-musiikin harrastajien piireissä ja erityisesti SID-fanien keskuudessa. Valintaruudun musiikkia on soitettu chiptune-musiikkiin erikoistuneilla nettiradioasemilla. Pelin musiikkia on myös esitetty täyden orkesterin voimin kolmannessa Symphonic Game Music Concertissa vuonna 2005. Lisäksi ruotsalaisen Machinae Supremacy -yhtyeen The Great Gianna Sisters -kappale on cover-kappale pelin teemamusiikista.

Seuraajat

Vuonna 2005 pelistä julkaistiin matkapuhelinversio nimeltään Armin Gessert's Giana Sisters. Sittemmin myös Nintendo DS:lle on julkaistu uudelleenlämmitelty versio vanhasta klassikosta nimellä Giana Sisters DS.
Vuonna 2012 Black Forest Games julkaisi samaa nimeä kantavan pelin Giana Sisters: Twisted Dreams ja myöhemmin sen jatko-osat Giana Sisters: Twisted Dreams – Rise of the Owlverlord sekä Giana Sisters: Dream Runners.

Vastaanotto

Pelin Commodore 64 -versio on saanut Commodore User -lehden arvostelussa arvosanaksi 8/10.
NetBurst

NetBurst mikroarkkitehtuuri oli P6-pohjaisten prosessorien suunnittelufilosofia Inteliltä. Ensimmäisen kerran filosofiaa käytettiin Willamette-koodinimellisissä suorittimissa, joka julkaistiin vuonna 2000. Lähes kaikissa Pentium 4 -suorittimissa käytettiin NetBurst-arkkitehtuuria. Suoritinperheitä olivat muun muassa Pentium D, ja Xeon. Myös Pentium 4 -pohjaisissa Celeroneissa käytettiin NetBurst-arkkitehtuuria.
Intel korvasi Pentium 4 -pohjaiset suorittimet CORE-arkkitehtuuriin perustuvilla suorittimilla, jotka julkaistiin heinäkuussa 2006.
Seututie 183

Historia

Ennen vuotta 1996 seututie 186 päättyi Taalintehtaan sijaan Kasnäsiin.

Reitti

Tie alkaa nykyisin Salossa sijaitsevan Perniön Haarlan kiertoliittymästä, jossa se haaraantuu kantatiestä 52. Perniöstä seututie suuntaa kohti Ylönkylää, jossa se risteää Särkisalosta tulevan yhdystien 1823 kanssa. Ylänkylästä matka jatkuu kohti Strömmaa, jossa on nostosilta.Strömmasta tie suuntaa kohti Kemiötä, jossa seututie 183 risteää seututien 181 kanssa. Kemiössä seututie ohittaa taajaman sen eteläpuolelta.
Kemiöstä tie jatkaa Dragsfjärdiin, jota ennen se kuitenkin sivuuttaa Björkbodan kylän. Dragsfjärdissä tie poistuu alku peräiseltä linjaukseltaan eli nykyiseltä yhdystieltä 1830, joka menee Kasnäsiin. Dragsfjärdistä seututie jatkaa Taalintehtaalle, jonne se päätyy.
Sinfonia nro 3 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin sinfonia nro 3 Es-duuri op. 20, alaotsikoltaan Toukokuun ensimmäinen, sai kantaesityksensä Leningradissa 6. marraskuuta 1931. Leningradin filharmonikkoja ja Akateemista kapellikuoroa johti Aleksandr Gauk.
Šostakovitšin kolmannen sinfonian finaalissa on Semjon Isaakovitš Kirsanovin (1906–1972) tekstiin sävelletty kuoro-osuus (Pervomaiskaja). Lauluteksti ylistää vapunpäivää ja neuvostovallankumousta: "Jokainen vapunpäivä on askel kohti sosialismia."
Sinfonian kesto on noin 30 minuuttia. Osat esitetään tauotta (attacca).
Jere Seppälä

Ura

Kemissä syntynyt Seppälä on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2008–2009, jolloin Seppälä kuului seuran C-nuorten kapteenistoon. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden keväällä 2011. Kaudella 2012–2013 Seppälä oli Bluesin A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 6+22=28, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Seppälä voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Elokuussa 2013 Seppälä teki 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Bluesin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2013–2014 neljännessä ottelussa 20. syyskuuta 2013 JYPiä vastaan. Seppälän liigauran avausmaali syntyi 16. marraskuuta 2013 Turun Palloseuraa vastaan, jolloin hänen osumansa ratkaisi Bluesille 3–2-voiton. Seppälä vakiinnutti kauden edetessä paikkansa SM-liigakokoonpanossa ja hänen tulokaskautensa toi kaikkiaan 45 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 3+6=9. Huhtikuussa 2014 Seppälä teki kevääseen 2016 asti ulottuvan jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Kaudella 2014–2015 Seppälä pelasi Bluesin lisäksi myös kahdeksan ottelua lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Kevään 2015 pudotuspeleissä hänellä oli Bluesin paras teholukema (+1). Kaudella 2015–2016 Seppälä nousi joukkueen kapteenistoon, kun talousvaikeuksista kärsinyt Blues joutui myymään pelaajiaan. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Porin Ässiin, jota siirtyi myös valmentamaan Seppälälle Bluesista tuttu Jyrki Aho. Seppälä teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+11=18, joilla hän oli Ässien eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Jyri Marttisen ja Niko Peltolan kanssa. Joulukuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Seppälä pelasi kaudella 2017–2018 loukkaantumisten vuoksi runkosarjassa vain 42 ottelua. Kesken kauden 2018–2019, siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2019 hän siirtyi kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella Saimaan Palloon Ässien ollessa sarjataulukossa viimeisenä. SaiPaa valmentaa Seppälälle Bluesin A-nuorista tuttu Tero Lehterä.

Muuta

Myös Seppälän pikkuveljet Joonas ja Jesse ovat pelanneet jääkiekkoa. Heistä Jesse pelaa hyökkääjänä Tapparan A- ja B-nuorissa.
Operaatio: Luvaton

Juoni

Madeleine (Maddy), Austin ja Gus ovat parhaita kavereita, joilla kullakin on oma erikoisalansa. 
Maddyn isä loukkaantuu pahasti, eikä perheellä ole varaa kalliiseen leikkaukseen. Pankki ei anna niin suurta lainaa, perheen omistama mikroautorata ei ole niin arvokas, eikä perhe ehdi tienta sellasta rahasummaa, joten Maddy päättää ryöstää ystäviensä kanssa pankin.
Maddyn kiipeilijän taitojen, Austinin tietokonetaitojen ja Gusin mekaanikon lahjojen avulla nämä nuoret aikovat murtautua uusinta kulunvalvontatekniikkaa pursuavan pankin tallelokeroon, joka sijaitsee 30 metrin korkeudessa. Pankissa on juhlat valmistuneiden turvatoimien johdosta, mutta pankinjohtaja ja Maddyn äiti ovat ainoita, jotka tietävät turvatoimien olevan vielä kesken. 
Nuoret toteuttavat ryöstönsä, kun pankki on täynnä juhlivia ihmisiä. He onnistuvatkin ryöstämään pankin, mutta jäävät pakomatkallaan kiinni. He ehtivät sairaalaan, jossa Maddyn isää hoidetaan, kun poliisit ja pankin viranomaiset saavat heidät kiinni. Maddyn äiti, joka on myös pankin turvatoimien suunnittelija, pelastaa tilanteen vetoamalla lupaansa testauttaa turvatoimia kunnes remontti on aivan valmis.
Tilanne selviää, eikä kukaan joudu syytteeseen. Pankinjohtaja saa potkut työstään, koska järjesti juhlat ennen kuin turvatoimet olivat valmiit. Uusi johtaja antaa perheelle lainaa, ja Maddy, Austin ja Gus palkitaan onnistuneesta ryöstöstä. Perhe saa lisää rahaa, kun sana pidetystä mikroautoradan omistajasta ja juonatajasta leviää – radan asiakkaat alkavat antaa hieman lisää rahaa ja avustusta leikkaukseen.
Austin ja Gus ovat molemmat koko elokuvan ajan ihastuneet Maddyyn, mikä aiheuttaa pientä ongelmaa). Lopussa he pakottavat Maddyn päättämään kumman haluaa.

Kiipeilijätyttö

Elokuva on amerikkalaisversio tanskalaisesta Kiipeilijätyttö (Klatretøsen) elokuvasta.
Alla Džiojeva

Allæ Džioty (oss. Джиоты Алыксандыры чызг Аллӕ, Džioty Alyksandyry čyzg Allæ, ven. Алла Александровна Джиоева, Alla Aleksandrovna Džiojeva, s. 1949) on eteläossetialainen poliitikko, joka toimi opetusministerinä 2002–2008. Hän otti osaa vuoden 2011 presidentinvaaleihin, joiden tuloksen korkein oikeus mitätöi.
Džioty opiskeli Odessan yliopistossa ja opetti Tskhinvalissa venäjän kieltä ja kirjallisuutta ja toimi koulun rehtorina.
Džioty tuki Eduard Kokoitya, joka nimitti hänet opetusministeriksi 2002. Kokoity erotti hänet 2008, minkä jälkeen häntä vastaan nostettiin syytteitä ja hänet asetettiin kotiarestiin.

Etelä-Ossetian vuoden 2011 presidentinvaalit

Džioty asettui presidenttiehdokkaaksi vuoden 2011 vaaleihin. Ensimmäisellä 13. marraskuuta kierroksella hän sai 25,37 % äänistä ja hätätilaministeri Anatoli Bibyly 25,44 %. Toisella kierroksella 27. marraskuuta Džioty sai 58,9 % äänistä.
Virallisia tuloksia ei julkaistu, koska vaalien jälkeen hallitseva Yhtenäisyys-puolue syytti Džiotya äänestäjien pelottelusta ja äänten ostamisesta. Etelä-Ossetian korkein oikeus päätti kahden päivän päästä peruuttaa vaalien tuloksen, ja määräsi uudet vaalit maaliskuun 25. päivälle. Päätöksen jälkeen Tskhinvalissa oli mielenosoituksia. Väistyvä presidentti Eduard Kokoity erotti ennen kautensa päättymistä korkeimman oikeuden presidentin ja yleisen syyttäjän, mutta parlamentti kumosi tämän.
Džioty ilmoitti boikotoivansa laittomina pitämiään uusia vaaleja ja vaati virkaatekevää presidenttiä Vadim Brovtsevia luovuttamaan vallan hänelle.
9. helmikuuta 2012 Etelä-Ossetian poliisi haki Džiotya kuulusteluihin, jolloin hän sai sairauskohtauksen ja joutui sairaalaan. Venäläinen iltapäivälehti Life News kertoi Džiotyn kollegoiden kertoneen, että naamioituneet miehet pahoinpitelivät hänet. Maan sisäministeri kielsi tämän.
Bibyly ilmoitti helmikuussa, ettei ota osaa uuteen vaaliin.
Himorogi

Himorogi (jap. 神籬) tarkoittaa šintolaisessa terminologiassa pyhää tilaa tai alttaria, jota käytetään palvonnassa. Himorogit rajataan yleensä neljään kulmaan asetetuilla vihreillä bambuilla tai sakakipuilla, jotka kannattelevat pyhiä rajaköysiä (shimenawa). Tilan keskelle asetetaan sakakin oksa yorishiroksi, joka edustaa fyysisenä objektina kamin läsnäoloa. Kamilla itsellään ei ole aineellista muotoa.
Kioton Aoi matsuri -juhlassa himorogi on vihreiden oksien ympäröimä neliömäinen alue, jonka keskelle on asetettu yorishiroksi ikivihreä puu. Myös monimutkaisempia himorogeja voidaan käyttää: niissä maahan asetetaan olkimatto, jonka päällä on seremoniallinen, shimenawalla ja pyhillä rajasymboleilla koristeltu kahdeksanjalkainen lava. Sanan ”himorogi” alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta se esiintyy jo Nihonshokissa ja Man'yōshūssa.
Submarino

Arvioita

Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtiä keskiarvolla 4,0. Episodi-lehdessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,67.
Kirjopunavarpunen

Levinneisyys

Kirjopunavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa ja Intiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Huume

Huume on synonyymi sanalle huumausaine ja sillä tarkoitetaan yleensä kiellettyjä päihteitä. Sanaa huumausaine on käytetty ainakin jo vuonna 1890 Sanomia Turusta -lehdessä viitattaessa kokaiiniin. Suomenkielen tutkija Terho Itkonen ehdotti vuonna 1972 lyhyempää muotoa huume, joka vakiintui nopeasti.
Huumausaineiden määrittelyyn vaikuttavat kansalliset lainsäädännöt ja YK:n yleissopimukset. YK:n yleissopimukset antavat ne ratifioineille maille liikkumavaraa, jonka vuoksi päihdepolitiikka vaihtelee maiden välillä esimerkiksi huumeiden hallussapidon rangaistusten suhteen. Huumeiden käyttöä pidetään yleisesti yhteiskunnallisena ongelmana, ja huumeisiin liittyy niiden käytön, valmistuksen ja hallussapidon lisäksi muuta rikollisuutta sekä muita lieveilmiöitä. Muutamat yleissopimusten jäsenvaltiot tai niiden osavaltiot ovat sopimusten vastaisesti asettaneet kannabiksen samalla tavalla kontrolloidusti saataville, kuten alkoholin ja tupakan. Suomen huumausainelaissa huumausaineella tarkoitetaan mm. Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huumausaineyleissopimuksissa ja kansallisessa lainsäädännössä kiellettyjä aineita.

Käytön yleisyys

YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaavan toimiston UNODC:n maailman huumeraportti 2019:n mukaan maailmassa arvioidaan olleen noin 271 miljoonaa ihmistä, jotka käyttivät ainakin yhtä huumausainetta vuonna 2017. Päihdehäiriö arvioidaan olevan noin 35 miljoonalla huumeita käyttävällä henkilöllä, eli 13 prosentilla kaikista huumeita käyttävistä. Lääketieteellisen Lancet-lehden vuonna 2012 julkaiseman tutkimuksen mukaan huumeidenkäyttäjiä olisi maailmassa 149–271 miljoonaa. Käytetyin huume on selvityksen mukaan kannabis, jota käyttää arviolta 125–203 miljoonaa ihmistä. Kannabis on käytetyin huume myös Suomessa.
Aavikkokultarinta

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11-13 cm. Muistuttaa suuresti pikkukultarintaa, jonka alalajina sitä on aiemmin pidetty. Höyhenpeite on yläpuolelta vaalean ruskeanharmaa, alapuolelta harmaanvalkoinen. Aavikkokultarinta on harmaampi ja hiukan isompi kuin pukkikultarinta, ja muistuttaa jonkun verran myös vaaleakultarintaa.

Levinneisyys

Pesimäalue on Lähi-itä ja Aasian lounaiset osat. Talvehtii Intian niemimaalla. Tavattu Euroopassa vain noin 15 kertaa. Suomessa tavattu kerran Rariteettikomitean hyväksymästi, 9. lokakuuta 1997 Signilskärin lintuasemalla.

Ravinto

Aavikkokultarinta on hyönteissyöjä.
Anamneesi (lääketiede)

Anamneesi tarkoittaa lääketieteessä esitietoja, joita potilas antaa esimerkiksi sairauden kulusta. Anamneesi on tärkeä diagnoosia tehtäessä. Anamneesi syntyy, kun esimerkiksi sairas ihminen kertoo sairaudestaan ja antaa vastauksia lääkärin kysymyksiin.
Emma Thompson

Varhainen elämä

Thompson syntyi näyttelijäperheeseen Paddingtonissa, Lontoossa. Hänen isänsä on englantilainen näyttelijä Eric Thompson ja äitinsä skotlantilainen näyttelijä Phyllida Law. Myös hänen sisarensa Sophie Thompson on näyttelijä.

Ura

Thompsonin ensimmäinen suuri rooli oli romanttisessa komediassa Pitkä jenkki (1990). Hänen uransa suuntautui vakavampiin rooleihin kriitikoiden ylistämissä osasuorituksissa alkaen vuoden 1992 elokuvasta Talo jalavan varjossa (Howard's End) (mistä hänelle myönnettiin parhaan naisnäyttelijän Oscar-palkinto), elokuvassa Pitkän päivän ilta (The Remains of the Day) Anthony Hopkinsin vastanäyttelijänä ja tosielämän brittitaiteilija Dora Carringtonin roolissa elokuvassa Carrington (1995). Hän voitti seuraavan Oscar-palkintonsa vuonna 1996 Jane Austenin Järki ja tunteet -romaanin elokuvakäsikirjoituksesta, elokuvan jossa hän myös näytteli pääroolia. Thompson on ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa henkilö, joka on voittanut Oscarin sekä näyttelemisestä että käsikirjoituksesta. Thompson on sanonut säilyttävänsä Oscar-patsaitaan alakerran kylpyhuoneessa, missä ne herättävät vähemmän huomiota kuin edustavammalla paikalla.
Thompson on palkittu myös Emmyllä vuonna 1997 roolistaan The Ellen Show’n vierailevana tähtenä. Hän esitti ohjelmassa parodiaa itsestään. Viime aikoina Thompson on esiintynyt kevyemmissä rooleissa sivuosanäyttelijänä, kuten esimerkiksi komediassa Rakkautta vain (2003) ja elokuvassa Harry Potter ja Azkabanin vanki (2004). Thompsonin käsikirjoittama elokuva Nanny McPhee – satumainen lastenvahti sai ensi-iltansa lokakuussa 2005.

Yksityiselämä

Thompson meni naimisiin Kenneth Branaghin kanssa (he esiintyivät yhdessä elokuvassa Fortunes of War) 20. elokuuta 1989. He esiintyivät yhdessä muun muassa elokuvissa Murha menneisyydestä, Kuningas Henrik V ja Paljon melua tyhjästä. Pari erosi lokakuussa 1995.
Vuonna 2003 Thompson meni naimisiin näyttelijä Greg Wisen kanssa, jonka kanssa hänellä on vuonna 1999 syntynyt yhteinen tytär, Gaia Romilly Wise.