Psykokinesia

Psykokinesia on esineeseen vaikuttamista, kuten sen liikuttamista, paranormaalilla tavalla ajatusenergian voimalla. Telekinesia on psykokineettisten ilmiöiden tuottamista esineeseen koskematta, välimatkan päästä. Ilmiöiden olemassaolosta ei ole selkeää ja kiistatonta tieteellistä näyttöä.

Nimitys

Telekinesia-käsitteen otti käyttöön vuonna 1890 brittiläinen Frederic William Henry Myers, joka oli yksi psyykkisen tutkimuksen seuran, Society for Psychical Researchin perustajista. Psykokinesia-nimityksen otti käyttöön amerikkalainen kirjailija Henry Holt vuonna 1914. Psykokinesian käsite levisi yleiseen kielenkäyttöön Holtin ystävän, parapsykologi J.B. Rhinen kautta.

Tyypit

Psykokinesia jaetaan kahteen pääluokkaan. Makropsykokinesiassa, johon kuuluvat esimerkiksi Geller-efekti, levitaatio ja esineiden liikuttaminen, ilmiö on paljain silmin selkeästi havaittavissa. Mikropsykokinesiassa, jota ovat muun muassa esineiden kemiallisen rakenteen muuttaminen, muutoksia ei voi havaita ilman teknisiä apuvälineitä.

Fiktiossa

Psykokinesia on suosittu aihe kirjallisuudessa ja populaarikulttuurissa. Aihetta on käsitellyt esimerkiksi H. G. Wells novellissaan "The Man Who Could Work Miracles" (1911), josta uusin elokuvasovitus on Bruce – taivaanlahja (2003). Näytelmäkirjailija William Shakespearen näytelmän Myrsky velho Prospero kykenee nostattamaan myrskyn psykokoneettisillä kyvyillään. Kauhukirjailija Stephen Kingin romaanissa Carrie (1974) koulutyttö kostaa kiusaajilleen psykokineettisten voimiensa avulla. Psykokinesiaa on kuvattu myös esimerkiksi Star Trek -tieteisfiktiossa sekä Tähtien sota -elokuvien jedien "voiman" lähteenä.
Roolipeli "Morrowwindissä" voi napata esineitä telekinesian avulla. Ryhmä-X-sarjakuvissa ja elokuvissa esiintyvällä Jean Greyllä on psykokinesian lisäksi telepaattisia voimia. Katsuhiro Otomon luomassa Akira-mangassa telekinesialla on merkittävä rooli. Televisiossa psykokinesiaa on nähty muiden muassa yhdysvaltalaisissa sarjoissa Supernatural, Heroes ja 4400 sekä japanilaisessa sarjassa Pokémon. Lisäksi peleissä BioShock ja EarthBound esiintyy kykynä psykokinesia. Psykokinesia on erittäin suuressa osassa TV-sarjoissa Siskoni on noita ja Stranger Things.
Elokuvassa Vuohia tuijottavat miehet koulutetaan USA:n armeijan erikoisosasto, joka erikoistuu harjoituksissa psykokinesiaan ja selvännäköön muun muassa. Elokuvan päähenkilö saa ajatuksen voimalla vuohen sydämen räjäytettyä, arvaa esineen kätköpaikan sekä osaa suunnistaa.

Taikuudessa

Jotkut taikurit pystyvät huijaamaan katsojat uskomaan taikurin psykokineettisiin voimiin. Kuuluisa esimerkki on lusikoita ajatuksen voimalla taivutellut Uri Geller. Valvotuissa oloissa ei kukaan ole tämänkaltaisiin henkisiin voimannäytteisiin kyennyt, vaikka tutkimuksia on järjestetty useita ja onnistumisesta on luvattu miljoonapalkkio.

Todellisessa maailmassa

Esineiden siirtely tai muovaaminen ajatuksen voimalla on fysiikan lakien kannalta ongelmallista. Painovoima on hyvin heikko perusvuorovaikutus, ja sitä voi hyödyntää vain asioiden vetämiseksi, ei niiden työntelemiseksi tai nostelemiseksi. Myöskään sähkömagneettisen vuorovaikutuksen avulla ei esinettä voi työntää, ja heikko ja vahva ydinvoimaa toimivat vain hyvin lyhyillä etäisyyksillä atomitasolla. Toinen psykokinesian ongelma on siinä, mistä esineiden siirtelyyn tarvittava energia saadaan. Ihminen voi tuottaa vain yhden viidesosahevosvoiman, mikä ei riitä painavien esineiden siirtelyyn.
Psykokinesiaa voi jäljitellä teknologian avulla kytkemällä päähän sensoreita, jotka lukevat aivoaaltoja, joita tulkitsemalla tietokone sitten liikuttaa jotain laitetta. Tämän edellytys on se, että tietokoneelle saadaan opetettua, mitkä aivoaallot vastaavat mitäkin tarkoitusta. Menetelmän avulla onkin saatu halvaantuneita ihmisiä kommunikoimaan ajatuksensa voimalla. Jos tämä menetelmä joskus onnistutaan yhdistämään sähkömagneettien avulla aikaansaatuun levitaatioon, saadaan luotua illuusio esineiden liikuttelusta ajatuksen voimalla. Esineiden koostumuksen muuttaminen tällaisella menetelmällä voisi teoriassa onnistua esimerkiksi ohjelmoitavien nanorobottien avulla.