google/wiki40b huggingface dataset:
1920-luvun klassisismi

1920-luvun (uus)klassisismi eli lyhyemmin 20-luvun klassisismi on etenkin Pohjoismaissa 1920-luvulla vaikuttanut arkkitehtuurin tyylisuunta. Se seurasi jugendtyyliä ja edelsi funktionalismia. 20-luvun klassisismi oli ensimmäinen itsenäisessä Suomessa vallinnut arkkitehtuurin tyylisuunta.

Takaisin klassisiin koristeaiheisiin

20-luvun klassisismille on ominaista aiempia tyylisuuntia sileämmät ja askeettisemmat julkisivut, jossa ikkunat on sijoitettu aivan ulkoseinän pintaan ja erityisen korkea sisäänkäynti ulottuu monesti jopa ensimmäisen kerroksen ikkunarivin tasolle. Mahdollinen koristelu rajoittuu muutamiin antiikin ajasta periytyviin koristeaiheisiin, ja mitä lähemmäs 1930-lukua rakennusajankohdassa mennään, sitä pelkistetymmiksi seinäpinnat muuttuvat. Tyylisuuntauksen muuttuminen 1920-luvun klassisismista 1930-luvun funktionalismiin ei tapahtunut yhtäkkiä, vaan rakennusten tyyli yksinkertaistui vähitellen. 
Kaikkia 1920- ja 1930- lukujen vaihteessa rakennettuja rakennuksia ei edes voi luokitella kuuluvaksi kumpaankaan tyylisuuntaan, vaan tällöin puhutaan siirtymätyylistä. Yleensä rakennusten sisätilat, erityisesti sisääntuloaulat, ovat koristeellisimpia kuin rakennusten ulkoasu.
20-luvun arkkitehtuurin asemakaavallisena tavoitteena oli rakennusten muurimainen yhtenäisyys. Talojen väliin ei jätetty yhtään rakoa vaan ihanteena oli rakentaa ne kiinni toisiinsa pitkiksi yhtenäisiksi rivistöiksi. Tämä käy hyvin ilmi esimerkiksi Helsingin Töölössä, josta 20-luvun klassisismia löytyy hyvin runsaasti.

Historia

20-luvun klassisismi syntyi jugendin valtakauden jälkeen. 1930-luvulle mentäessä 1920-luvun klassisismi vaihtui pikkuhiljaa funktionalismiin, tosin 1920-luvun klassisismin ja funktionalismin välissä kukoisti lyhyt art Deco-kausi.
1920-luvun klassisismi ei lyhyen vaikutusaikansa vuoksi ehtinyt suuressa mittakaavassa levitä maaseudulle. Eniten klassistisia rakennuksia löytyy Pohjoismaiden suurista kaupungeista. Suurin osa 20-luvun klassisismin arkkitehdeista vaihtoivat tyyliään 1930-luvulle mentäessä modernimpaan funktionalismiin.
Armata

Kehittely

Armatan suunnittelu alkoi Uralvagonzavodin vaunutehtaalla vuonna 2010 ja Itar-Tassin mukaan vaunuja tilattiin armeijan käyttöön vuonna 2015. Russia Todayn mukaan vaunuja oli helmikuussa 2015 valmistettu jo 20 koulutuskäyttöä varten. Venäläisen kenraalieversti Oleg Saljukovin vuonna 2014 antamien tietojen mukaan Venäjän maavoimien on tarkoitus saada käyttöönsä vuoden 2015 aikana yhteensä 32 Armata-vaunua. Venäläisen sotilasteollisuuskomission varapuheenjohtaja Oleg Boškarev kritisoi Armata-vaunujen hintaa kuvaillen niitä liian kalliiksi ja lisäsi että hinta oli jo lyöty lukkoon, mutta sen tulisi laskea tulevaisuudessa. Uralvagonzavodin edustaja kertoi Interfaxille annetussa haastattelussa hinnan voivan olettaa tippuvan suurimittaisen sarjavalmistuksen alettua.
Taistelupanssarivaunun odotettiin tekevän ensiesiinymisensä voitonpäivän paraatissa 9. toukokuuta 2015 tai Russia Arms Expo 2015 -tapahtumassa Nižni Tagil saman vuoden syyskuussa. Armata-vaunujen paraatiharjoitteluista vuosi julkisuuteen valokuvia huhtikuussa 2015, jonka jälkeen Venäjän puolustusministeriö julkaisi virallisia kuvia verkkosivuillaan. Valokuvissa esiintyy T-14-taistelupanssarivaunun lisäksi myös Armata-alustalle rakennetut T-15-kuljetuspanssarivaunu/rynnäkköpanssarivaunu sekä 2S35 Koalitsija -panssarihaupitsi. 2S35 Koalitsija oli valmistunut testikäyttöön marraskuussa 2014.
Venäjä ilmoitti 30. heinäkuuta 2018 keskeyttävänsä hankkeen.

Ominaisuudet

Armatan tarkemmat tekniset tiedot ovat sotilassalaisuus. Epävarmojen tietojen mukaan vaunun voimanlähteenä toimii 1 200 hevosvoiman moottori ja voimansiirtäjänä toimii sähköinen vaihteisto.
Palsamikasvit

Kuvaus

Palsamikasvit ovat ruohovartisia yksi- tai monivuotisia kasveja. Lehdet ovat yksinkertaiset, yleensä sahalaitaiset ja lajista riippuen kierteisesti, vastakkaisesti tai vuorottaisesti asettuneet. Kukat ovat kaksineuvoisia ja tsygomorfisia. Kukan verhiö koostuu yleensä kolmesta, joskus viidestä verholehdestä, joista alin on muita suurempi. Teriö koostuu viidestä terälehdestä. Hedelmä on marja tai kota.

Levinneisyys

Palsamien suvun ja siten myös koko heimon suurin lajirunsaus esiintyy trooppisessa ja subtrooppisessa Afrikassa, lajeja kasvaa myös Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Suvun Hydrocera ainoa laji kasvaa eteläisessä ja kaakkoisessa Aasiassa.
Allah

Allah vai Jumala?

Allah-sana jätetään usein kääntämättä kun sillä viitataan islamin käsitykseen jumalasta. Arabian kielen Allah-sana voidaan kuitenkin kääntää suoraan Jumala-sanaksi. Arabian kielessä Allah-sanaa käytetään aina viittaamaan myös juutalaisuuden ja kristinuskon Jumalaan.
Tidaholmin kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Tidaholmin kaupungin vaakuna. Myös Dimbon maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Helmut Schön

Helmut Schön (15. syyskuuta 1915 Dresden, Saksi, Saksa – 23. helmikuuta 1996 Wiesbaden, Hessen, Saksa) oli saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Schön oli naimisissa Annelies Schönin kanssa ja heille syntyi 1944 poika Stephan, joka on fyysikko. Schön kuoli vuonna 1996 sairastaen Alzheimerin tautia.

Ura pelaajana

Pelaajaurallaan Schön voitti Saksan mestaruuden 1943 ja 1944 sekä Saksan Cupin 1940 ja 1941 Dresdner SC:ssä. Vuonna 1950 hän oli SG Friedrichstadin kanssa DDR:n pääsarjan loppuottelussa, mutta Schönin joukkue hävisi mestaruuden. Saksan maajoukkueessa Schön debytoi MM-karsinnoissa Ruotsia vastaan 21. marraskuuta 1931 ja teki heti kaksi maalia. Hän pelasi vuosina 1937–1941 16 maaottelua tehden niissä 17 maalia. Schönillä on Gerd Müllerin jälkeen toiseksi paras keskimääräinen maalimäärä ottelua kohden (1,06).

Ura valmentajana

Schön on valmentajana tunnetumpi, erityisesti Saksan maajoukkueen valmentamisesta. Hän aloitti valmennusuransa pelaajavalmentajana ja 1951 siirtyi Hertha Berliinin valmentajaksi. Hän opiskeli liikunnanopettajaksi Kölnissä valmentaen SV Wiesbadenia. 1952–1956 hän valmensi Saarlandin maajoukkuetta, josta tuli 1956 osa Saksan maajoukkuetta. 1956 Schön siirtyi Sepp Herbergerin apulaisvalmentajaksi.
1964 Schönistä tuli Saksan maajoukkueen päävalmentaja. Schönin johdolla Saksan maajoukkue saavutti menestystä viisissä arvokisoissa vuosina 1964–1976. MM-kilpailuissa 1966 Schönin valmentama Saksa hävisi finaalissa isäntämaa Englannille sijoittuen hopealle. Seuraava MM-turnaus Meksikossa 1970 päättyi pronssimitaleille. Kirkkain kruunu tuli kotikisoissa 1974 Saksan napattua maailmanmestaruuden.
EM-kisoissa Saksa voitti Schönin johdolla mestaruuden 1972 ja tuli toiseksi 1976. Schön on menestynein Saksan maajoukkuevalmentaja, hänen johdollaan Saksa pelasi 139 maaottelua voittaen niistä 87, pelaten 30 kertaa tasan ja häviten ainoastaan 22 ottelussa. Schönin viimeiseksi turnaukseksi maajoukkuevalmentajana jäi vuoden 1978 MM-lopputurnaus. Saksa pääsi kisoissa alkulohkostaan jatkoon, muttei edennyt mitalipeleihin. Kisojen jälkeen Schön jätti tehtävänsä pitkäaikaiselle apuvalmentajalleen Jupp Derwallille.
Kuninkaallinen taidekorkeakoulu

Kuninkaallinen taidekorkeakoulu (ruots. Kungliga Konsthögskolan, KKH) on korkeakoulu Tukholman Skeppsholmenilla, Ruotsissa. Se on ollut oma korkeakoulunsa vuodesta 1978 lähtien, jolloin se itsenäistyi kuningas Kustaa III:n vuonna 1773 perustamasta kuninkaallisesta taideakatemiasta. Taidekorkeakoulussa opiskelee noin 230 opiskelijaa. Slangissa sen nimi on Mejan.
Taidekorkeakoulu on toiminut vuodesta 1995 lähtien Skeppsholmenilla. Sen tiloina toimii 1779 rakennettuun vanhaan kruununmakasiiniin ja 1870-luvun sotilaskasarmiin vuosina 1993–1995 saneerattu uudisrakennus. Alkuperäisen makasiinin on piirtänyt taideakatemian ensimmäinen professori Olof Tempelman, 1990-luvun muutostyöt suunnitteli Gösta Edberg.
Molkenmarkt

Molkenmarkt on Berliinin kaupungin vanhin aukio. Se sijaitsee keskiaikaisen Nikolaiviertelin korttelin itäpuolella. Molkenmarktilla käytiin kauppaa jo 1200-luvun alussa, siis ennen kuin Berliinin kaupungista on edes mainintoja asiakirjoissa. Se menetti kuitenkin jo 1200-luvun lopussa kaupungin johtavan kauppapaikan aseman Neue Marktille eli uudelle torille, joka syntyi St. Marienkirchen luo. Aukion nimi oli pitkään Olde Markt eli Vanha tori, mutta 1600-luvun lopulla sitä alettiin kutsumaan Molkenmarktiksi. Nimi tulee luultavasti alasaksan myllyä tarkoittavasta sanasta Mollen ja liittyy siten läheiseen Mühlendammiin.
Molkenmarktin ympärille rakennettiin 1700-luvulla useita hienoja kaupunkitaloja, joista on kuitenkin jäljellä enää vain Schwerinin palatsi (Molkenmarkt 3). Muut purettiin 1930-luvulla Mühlendammin levennyksen tieltä tai ne tuhoutuivat sodassa. Aukio sai nykyisen hahmonsa 1960-luvun liikennejärjestelyjen seurauksena.
Blackburn Roc

Tuotanto

23. huhtikuuta 1937 (632260/37) tehty tilaus käsitti 136 konetta (L3057–L3192). Kaikki koneet toimitettiin Wolverhamptonista kesäkuun loppuun mennessä 1940.
Myös Suomen Ilmavoimille hankittiin 20 konetta mutta ne eivät koskaan tulleet Suomeen.
Mahnalan lava

Mahnalan lava tanssilava, joka sijaitsee Hämeenkyrössa Mahnalan kylässä keskellä kansallismaisemaa. Lava on aloittanut toimintansa vuonna 1953 ja sen omistaa Mahnalan maamiesseura. 2010-luvulla tanssikausi kestää kesäkuun puolesta välistä elokuun alkupuolelle.
Lavan osoite on Maisematie 531/13, 39100 Hämeenkyrö.
Luokkalammi (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,3 metriä mpy.
Ello (sosiaalinen media)

Ello on mainosvapaa verkostoitumispalvelu, jonka kehitti Paul Budnitz (Kidrobotin perustaja) ja joka julkaistiin maaliskuussa vuonna 2014.
Ellosta tuli suosittu syyskuun 2014 lopussa, kun monet erityisesti HLBT-yhteisössä jättivät Facebookin, koska se oli muuttanut henkilötietopolitiikkaa San Franciscon drag queenejä vastaan.
Salem (Massachusetts)

Historia

Salem perustettiin vuonna 1626, kun Roger Conantin johtama uudisraivaajaryhmä saapui alueelle Cape Annista. Kaksi vuotta myöhemmin sinne saapui vielä toinen ryhmä, jota johti John Endecott. Kylää kutsuttiin alkujaan nimellä Naumkeag, joka tarkoitti intiaanikielellä kalastuspaikkaa. Nimen Salem kylä sai vuonna 1629 heprean rauhaa tarkoittavan 'šalom'-sanan mukaan.
Tammikuussa 1692 pastori Samuel Parrisin tytär sairastui. Kylänlääkäri William Griggsin mukaan tytär oli noiduttu. Diagnoosin seurauksena alkoivat Salemin noitaoikeudenkäynnit, joiden seurauksena 20 ihmistä tuomittiin kuolemaan noituudesta, ja heistä 19 teloitettiin hirttämällä. Lisäksi useita kuoli vankiloissa. Seuraavana vuonna noitahysterian laannuttua vankilaan tuomitut ihmiset vapautettiin. Salemin oikeudenkäyntien jälkeen Yhdysvalloissa ei ole hirtetty ketään tuomittuna noituudesta.
Salem kehittyi 1700-luvulla merkittäväksi kalastus-, laivanrakennus- ja merikaupan keskukseksi. Vuoteen 1790 mennessä Salem oli kasvanut Yhdysvaltain kuudenneksi suurimmaksi kaupungiksi, ja sen bruttokansantuote asukasta kohden oli maan suurin. Salemin kukoistuskauteen osui arkkitehti ja kaivertaja Samuel McIntiren uran huippuvuodet. Hän vaikutti suuresti Salemin kaupunkikuvaan, ja siksi Salemia pidetään nykyään yhtenä McIntiren edustaman Federal Stylen parhaimpina esimerkkeinä.
Eino Haatanen

Eino Arvo Haatanen  (11. kesäkuuta 1900 Kotka – 17. joulukuuta 1972 Helsinki) oli opetusneuvos, joka toimi pitkään opettajana sekä ammattiopetuksen kehittäjänä ja johtajana.

Henkilöhistoria

Eino Haatasen vanhemmat olivat  vaununtarkastaja August Haatanen ja Alma Forsman ja puoliso vuodesta 1931 Vappu Pälsi, professori Sakari Pälsin tytär. Haataja valmistui Tampereen teknillisestä opistosta 1924, suoritti Kadettikoulun 1929, ylioppilastutkinnon 1939 ja diplomi-insinöörin tutkinnon 1950. Hän oli Ilmavoimien nuorempi lento- ja opetusupseeri 1925–1939, kenttälentovarikon päällikkö 1939–1940 ja Kuoreveden lentovarikon päällikkö 1940–1944. Sotien jälkeen Haatanen toimi lyhyen aikaa teollisuudessa käyttöinsinöörinä, 1947–1948 hän oli Ammattienedistämislaitoksen yliopettaja ja työskenteli laitoksen palveluksessa vielä vuodesta 1967 aina kuolemaansa saakka, 1948–1956 Haatanen oli Järvenpään invalidien ammattihuoltolaitoksen johtaja ja 1956–1967 Riihimäen seudun ammattikoulun rehtori. Sotilasarvoltaan Haatanen oli majuri (1942), opetusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1965.
Lainvalvoja

Lainvalvoja (Lawman) on yhdysvaltalainen vuonna 1971 valmistunut lännenelokuva. Sen ohjasi Michael Winner ja pääosia näyttelevät Burt Lancaster (Sheriffi Jered Mannox) ja Robert Ryan (Sheriffi Cotton Ryan). Sivuosissa nähdään muun muassa Robert Duvall.

Juoni

Yksinäinen lännenmies Jered Maddox (Lancaster) ratsastaa kaupunkiin pidättääkseen seitsemän roistoa, mutta kaupungin sheriffivätys panee kapuloita rattaisiin yhdessä paikallisen maanomistajan kanssa.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti piti elokuvaa ansiokkaana työnä ajalta ennen kuin ohjaajasta tuli Charles Bronsonin Väkivallan vihollinen -elokuvasarjan rutiininomainen toteuttaja. ”Winner tutkii lain ja laittomuuden suhdetta ja väkivallan kyseenalaista oikeutusta. Ratkaisukohdissa ohjaaja päästää toiminnan ryöstäytymään yli.”
Digimon Universe: Appli Monsters

Digimon Universe: Appli Monsters on Toei Animationin tuottama animesarja. Sarjaa esitettiin 52 jakson verran 1. lokakuuta 2016 - 30. syyskuuta 2017 välisenä aikana. Sarja on seitsemäs Digimon-sarja, jota pidetään myös omana erillisenä sarjanaan. Sarjassa esiintyy digimonien sijaan appmoneja eli applihirviöitä, mobiilisovelluksista syntyviä tekoälyolentoja. Digivicen sijaan appmonit kehittyvät korkeammalle tasolle Applidrive-nimisellä laitteella. Appmonien kehitysasteet ovat Standard Grade, Super Grade, Ultimate Grade ja God Grade, jotka vastaavat digimonien Rookie, Champion, Ultimate ja Mega-muotoja.

Juoni

Tarina sijoittuu vuoteen 2045, jolloin teknologia on kehittynyt merkittävästi ja maailmanlaajuisessa internetverkostossa asuu Appmoneja (アプリモンスターズ Apurimonsutāzu) eli Applihirviöitä. Haru Shinkai huomaa Appmonin älypuhelimessaan ja herättää sen henkiin Applidrive-nimisellä laitteella. Appmon paljastuu Gatchmoniksi ja ryhtyy Harun kumppaniksi. Gatchmon kertoo Harulle tekoäly Leviathanista, joka yrittää muuttaa kaikki Appmonit pahoiksi. Haru kohtaa myöhemmin muita Appmonin omaavia ihmisiä Eri Karanin, Torajirou Asukan, Yūjin Ōzoran ja Rei Katsuran, joka etsii Leviathanin sieppaamaa veljeään. Yhdessä heidän täytyy pysäyttää Leviathan ja palauttaa kahden maailman välinen tasapaino.
Säde Kankare

Säde Vallarén (ent. Kankare) on blogisti, joka pitää Pin the Fuck Ups -nimistä blogia nimellä Miss Ruki Ver.
Säde Vallarén on tehnyt Tinderistä kenttätutkimusta, jossa hän loi erilaisia profiileja palveluun ja vertasi niiden saamaa kiinnostusta. Hän on Mensan jäsen ja naisten oikeuksien puolestapuhuja.
François-Joachim de Pierre de Bernis

François-Joachim de Pierre, Bernisin kardinaali (22. toukokuuta 1715 Saint-Marcel-d'Ardèche Ranska – 3. marraskuuta 1794 Rooma Italia) oli ranskalainen kirjailija, prelaatti ja diplomaatti, joka toimi suurlähettiläänä Venetsiassa, valtioministerinä Ranskassa ja ulkoministeriön valtiosihteerinä, kunnes hänet oli vihitty papiksi ja nimitetty asiainhoitajaksi Pyhän istuimen luokse Roomaan. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.

Elämäkerta

François-Joachim de Pierre syntyi vanhaan, mutta köyhtyneeseen aatelissukuun. Hän kävi koulunsa pariisilaisessa collège Louis-le Grandissa ja sen jälkeen Saint-Sulpice-seminaarissa. Niin koulussa kuin opiskelussaankin hän oli loistava oppilas, mutta samalla kunnianhimoinen ja melankolinen. Aluksi kardinaali de Fleury oli hänen suojelijansa, mutta kääntyi kuitenkin jatkossa hänen vastustajakseen. Tämä johti hänen piispallisen uransa katkeamiseen.
Kuninkaan suosikkien avulla hän myös pääsi Ludvig XV:n lähipiiriin, mikä tiesi hänelle taloudellisesti vaikeiden aikojen päättymistä. Kuningas antoi hänelle 1 500 livren eläkkeen ja huoneiston Tuileries’n linnasta Pariisissa. Hänet johdatteli diplomaatin uralle markiisitar de Pompadour, ja niin hän pääsii Ranskan hallinnon pienen sisäpiirin jäseneksi . Hän toimi kuninkaan neuvonantajana, kun hänet nimitettiin valtioministeriksi vuonna 1757, ja sen jälkeen hän vuosina 1757–1758 toimi valtiosihteerinä ulkoministeriössä.
Ralf Sund

Ralf Sund (s. 30. toukokuuta 1955 Vaasa) on suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysvaikuttaja. Hän toimii STTK:n pääekonomistina. Sund oli Vasemmistoliiton puoluesihteeri vuosina 1995–2001.
Sund on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on työskennellyt opettajana ja tutkijana, SAK:n ekonomistina (1986–1988) ja Kemianliiton liittosihteerinä (1989–1995). Hän on toiminut myös muun muassa STTK:n työvoimapoliittisena asiamiehenä sekä kolumnistina Metro-lehdessä.
Sund on omistautunut miesasialle kirjoittamalla aiheesta kirjoja ja toimimalla Miessakeissa. Tasa-arvoasiain neuvottelukunta myönsi hänelle vuonna 2011 Miehen työ -palkinnon, jonka perusteena oli Sundin kiinnittämä huomio miesten heikkoon asemaan huoltajuuskysymyksissä avioerojen jälkeen.
Ralf Sundin isä oli Suomen Elintarviketyöläisten Liiton puheenjohtaja Jarl Sund.
DrugBank

DrugBank on Albertan yliopiston ylläpitämä lääketietokanta. Se sisältää yli 4100 lääkkeestä yksityiskohtaisia kemikaalisia, farmakologisia ja farmaseuttisia tietoja. Lääketietoihin on linkitetty yli 15000 proteiinijaksoa. Jokaiseen tietokantasyötteeseen (DrugCard) on sisällytetty yli 80 tietokenttää, joista puolet käsittelee lääkkeeseen/kemiaan liittyviä tietoja ja toinen puoli muita tietoja, kuten proteiinitietoja.
Antebelluminbulldoggi

Ulkonäkö

Antebelluminbulldoggin pää on suurempi ja vankempi kuin muilla bulldoggeilla, vaikka koira onkin selvästi bulldoggi-tyyppinen. Se on vahva, hyvin kehittynyt ja lihaksikas rotu. Urokset painavat 36-68 kiloa ja ovat 63-76 cm korkeita, nartut vastaavasti 31-45-kiloisina pienempiä. Korvat ja häntä ovat luonnolliset eikä niitä typistetä. Karvapeite on lyhyttä ja sileää. Väritys on valkoinen joko brindlein tai ruskein merkein tai mustin läiskin.

Luonne ja käyttäytyminen

Antebelluminbulldoggia kuvataan älykkääksi, velvollisuudentuntoiseksi ja vastuulliseksi jolla on vaikuttavat kyvyt perheen ja omaisuuden vahdiksi olematta kuitenkaan aggressiivinen muuten kuin niitä puolustaessaan. Se on ystävällinen ja rentoutunut kunnes tulee aika suojella sen omia. Antebelluminbulldoggi tunnetaan hellästä luonteestaan pieniä lapsia kohtaan.

Alkuperä

Maxwellin perhe jalosti rodun Darienissa Georgiassa tiukkojen Animal Research Foundation'n antamien ohjeiden mukaan luodakseen uudelleen valkoisen bulldoggin joka toimi metsurien ja riisiviljelmien omistajien apurina Altamaha-joen laaksossa. Antebellum-jakson aikana suuret riisipellot ympäröivät jokilaaksoa. Rotu on pysyvä yritys uudelleen luoda ja suojella Kaakkois-Georgian altamahanplantaasikoiraa.

Terveys

Vaikka siniset silmät ovat yleisiä, muita tauteja ei tunneta.
Pertti Palm

Pertti Palm on suomalainen laulaja joka, teki yhden pitkäsoiton Kiss-levymerkille.
Stanisław Nagy

Stanisław Kazimierz Nagy (30. syyskuuta 1921 Bieruń Stary – 5. kesäkuuta 2013) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän kuului dehoniaaneihin.
Nagyn vihki papiksi Stanisław Rospond 8. heinäkuuta 1945. Hänet nimitettiin Hólarin titulaariarkkipiispaksi 7. lokakuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franciszek Macharski, jota avustivat Marian Jaworski ja Józef Kowalczyk. 21. lokakuuta 2003 Nagy ylennettiin kardinaaliksi ja nimitettiin Santa Maria della Scalan kardinaalidiakoniksi. Ikänsä takia hänellä ei ollut äänioikeutta vuoden 2005 eikä vuoden 2013 konklaavissa.
Jaakko Kettunen

Jaakko Johannes Kettunen (s. 8. kesäkuuta 1927 Säyneinen) on suomalainen sotilaskapellimestari ja säveltäjä. Kettunen suoritti sotilassoittajan tutkinnon 17-vuotiaana 1944. Sotilaskapellimestariksi hän valmistui Sibelius-Akatemiasta 1961. Sävellystä Kettunen on opiskellut Einar Englundin ja Oliver Kohlenbergin johdolla. Jaakko Kettunen toimi soittaja-aliupseerina vuosina 1946–1965 ja sotilaskapellimestarina 1965–1981. Hän on työskennellyt huilun äänenjohtajana Kuopion Orkesterissa 1943–1963 ja opettanut huilun- ja pianonsoittoa Kuopion ja Kajaanin Musiikkiopistoissa vuosina 1960–1976.
Halu opiskella musiikkia vei Kettusen suoraan kansakoulusta sotilassoittokunnan huilun soitto-oppilaaksi. Taitojen kartuttua hän voitti puolustusvoimien huilunsoiton mestaruuden kaksi kertaa vuosina 1958 ja 1963.
Kettusen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa Balladi B-klarinetille ja pianolle (1960) ja Veikko Tiikkasen runoon tehty Nocturno sekakuorolle (1995).
Juri Tynjanov

Juri Nikolajevitš Tynjanov (ven. Ю́рий Никола́евич Тыня́нов; 18. lokakuuta (J: 6. lokakuuta) 1894 nykyinen Rēzekne, Latvia – 20. joulukuuta 1943 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.
Juri Tynjanov syntyi juutalaiseen lääkäriperheeseen. Vuosina 1904–1912 hän opiskeli Pihkovan kymnaasissa ja vuosina 1912–1919 Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa. Yliopistosta valmistuttuaan hän työskenteli opettajana ja Kominternin kääntäjänä. Vuodesta 1920 hän toimi OPOJaZ-kirjallisuudentutkimusseuran sihteerinä. Vuosina 1921–1930 Tynjanov työskenteli taidehistorian instituutin professorina. Hän oli yksi formalistisen koulukunnan huomattavimpia edustajia.
Kaunokirjallisuutta Tynjanov alkoi kirjoittaa 1920-luvun puolivälissä. Hänen ensimmäinen historiallinen romaaninsa Küchlja (Kjuhlja, 1925) kertoo Siperiaan karkotetusta dekabristirunoilijasta Wilhelm Küchelbeckerista. Romaanin Smert Vazir-Muhtara (”Vazir-Muhtarin kuolema”, 1927–28) teemana on Teheranissa vuonna 1829 surmansa saaneen diplomaatin ja kirjailijan Aleksandr Gribojedovin kohtalo. Keskeneräiseksi jäänyt romaani Nuori Puškin (Puškin, 1935–43) kuvaa runoilija Aleksandr Puškinin lapsuus- ja nuoruusvuosia. Tynjanovin pienproosasta tunnetaan parhaiten satiirinen novelli Aliluutnantti Taas (Podporutšik Kiže, 1928).
Vuonna 1934 Tynjanov valittiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäseneksi. Vuonna 1939 hänet palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä. Toisen maailmansodan aikana hänet evakuoitiin sairaana Leningradista ensin Jaroslavliin ja sitten Permiin. Viimeiset elinkuukautensa hän vietti Kremlin sairaalassa. Kirjailija on haudattu Moskovaan Vagankovin hautausmaalle.
Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut

Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut ovat merkittävin kansainvälinen rugby unionin kilpailu. Ensimmäiset rugbyn MM-kisat pidettiin vuonna 1987 ja niitä on järjestetty siitä lähtien neljän vuoden välein. Uusi-Seelanti on voittanut kolme, Australia ja Etelä-Afrikka ovat voittaneet kaksi ja Englanti yhden maailmanmestaruuden.
Laavarastas

Levinneisyys

Laavarastasta tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.