Leo Franco

Seurajoukkueet

Leo Franco aloitti ammattilaisuransa 1990-luvun puolivälissä Independienten joukkueessa.
Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi Espanjaan, Méridan joukkueeseen, josta jo yhden kauden jälkeen ylimmälle sarjatasolle, Mallorcaan. Paras saavutus Mallorcan aikana oli vuonna 2003 voitettu Espanjan cup. Mallorcan voittokulku mestaruuteen oli huikea. Ennen Recreativo Huelvan kaatumista loppuottelussa Mallorca oli raivannut tieltään Real Madridin neljännesvälierissä ja Deportivo La Coruñan välierävaiheessa.
Vietettyään Mallorcassa kuusi kautta Leo siirtyi Atlético Madridiin vuonna 2004. Atléticossa Leo oli kiistaton ykkösmaalivahti, jota hänen haastajansa, maidensa maajoukkueissa esiintyneet italialainen Christian Abbiati tai ranskalainen Grégory Coupet, eivät kyenneet syrjäyttämään. Yhteensä Leo pelasi seurassa 153 ottelua ja hänestä tuli Atléticon historian viidenneksi eniten pelejä pelannut maalivahti. Atléticon aikanaan Leo kunnostautui erityisesti rangaistuspotkujen torjujana pysäyttäen kaikkiaan 35 rangaistuspotkua. Hän onnistui myös kahdesti torjumaan kaksi varsinaisella peliajalla tuomittua rangastuspotkua yhdessä ottelussa. Ensi kerran hän pysäytti maaliskuussa 2006 Sevillan Frédéric Kanoutén ja Javier Saviolan yritykset. Uroteko toistui saman vuoden joulukuussa toista sevillalaisjoukkuetta Real Betisiä vastaan, kun Edú ja Fernando yrittivät turhaan ohittaa argentiinalaisvahdin. Kauden 2008–2009 jälkeen Leo ilmoitti jättävänsä Atlético Madridin. Heinäkuussa 2009 hän liittyi turkkilaiseen Galatasarayn joukkueeseen. Jättäessään Atléticon Leosta oli jo tullut 301 liigapelillään eniten pääsarjaotteluita pelannut ulkomaalaismaalivahti Espanjassa. Hän jätti näin taakseen 300 ottelua pelanneen maanmiehensä Carlos Fenoyn, joka edusti 1980-luvulla Real Valladolidia ja Celta Vigoa.
Kauden 2009–2010 alku sujui Galatasarayssa hyvin, mutta kevään myötä Leo menetti ykkösvaihdin paikan joukkueessa. Erityisesti heikko esitys Fenerbahçea vastaan pelatussa Istanbulin derbyssä vaikutti penkkikomennukseen. Kauden päätteeksi seura ilmoitti purkaneensa sopimuksen yhteisymmärryksessä pelaajan kanssa.
Lyhyeksi jääneen Turkin vierailun jälkeen Leo palasi Espanjaan ja solmi kaksivuotisen sopimuksen Zaragozan kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Zaragozassa Leo oli aloituskokoonpanossa suurimmassa osassa liigaotteluista, mutta kaudella 2011–2012 Roberto nousi joukkueen ykkösvahdiksi eikä Leo pelannut yhtäkään ottelua. Kauden päätteeksi Leo harkitsi paluuta Argentiinaan, mutta Zaragozan valmennusjohto tarjosi hänelle kuitenkin uutta sopimusta. Heinäkuussa 2012 Leo allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa.
Franco jätti Zaragozan kesällä 2014 sopimuksensa umpeuduttua ja palasi kotimaahansa San Lorenzon joukkueeseen. Hän pelasi vain kolme ottelua seuran paidassa. Kesällä 2015 veteraanivahti palasi Espanjaan Segundaan nousseen SD Huescan paitaan.

Maajoukkue

Argentiinan maajoukkueessa Leo Franco on pelannut viisi ottelua, joista ensimmäisen elokuussa 2004 Japania vastaan. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Leo Franco voitti vuonna 1997 sekä Etelä-Amerikan-mestaruuden että maailmanmestaruuden. Leo oli mukana maajoukkueessa 2006 MM-kilpailuissa. Vuoden 2006 kisoissa Leo joutui kovaan paikkaan tullessaan tappiollisessa neljännesvälierässä Saksaa vastaan vaihtopelaajana sisään varsinaisen peiliajan loppupuolella Argentiinan tuolloisen ykkösvahti Pato Abbondanzierin loukkaannuttua. Jatkoajan jälkeen peli oli tasan ja ratkaisu venyi rangaistuspotkukilpailuun, jossa rankkarispesialistina tunnettu Leo ei kuitenkaan onnistunut torjumaan yhtäkään saksalaisten laukausta.