google/wiki40b huggingface dataset:
Kriketin maailmanliiga

Kriketin maailmanliiga on vuonna 2007 käynnistynyt sarja. Alkuperäinen liiga käsitti viisi divisioonaa, joihin joukkueet valittiin maailmanrankingin perusteella. Toisella kaudella liigassa on jo kahdeksan divisioonaa. Ensimmäisellä kaudella kuhunkin turnaukseen osallistui 6-12 joukkuetta, mutta kaudella 2009-2013 kuhunkin divisioonaan osallistuu kuusi joukkuetta, poikkeuksena 8. divisioona, jossa pelaa kahdeksan joukkuetta. Lopputurnauksessa, joka on karsinta World Cupiin pelaa kuitenkin 12 joukkuetta.

Kustakin divisioonasta kaksi parasta nousee ylempään divisioonaan, kaksi heikointa putoaa alempaan ja muut säilyttävät paikkansa ko. divisioonassa, joka pelataan jälleen kahden vuoden kuluttua. Tästä on kuitenkin muutamia poikkeuksia. 8. divisioonasta nousee kaksi, mutta vain yksi säilyy ja loput viisi joukkuetta putoavat liigasysteemin ulkopuolelle. Nämä paikat täytetään sitten maanosien (Afrikka, Amerikka, Aasia ,Itä-Aasia-Tyynenmeren alue ja Eurooppa) parhailla joukkueilla, joilla ei vielä ole paikkaa maailmanliigassa. 1. divisioonasta ei myöskään kesken kauden pudoteta yhtään joukkuetta, vaan kaikki kuusi ovat vamuudella mukana lopputurnauksessa, josta jälleen 6 parasta jatkaa 1. divisioonassa. Sijoille 7-10 sijoittuneet aloittavat 2. divisioonassa ja 11-12 sijoittuneet 3. divisioonassa. Lopputurnauksen neljä parasta joukkuetta selviytyvät lisäksi World Cupiin.

Kaudella 2007-2009 maailmanliigan voittajaksi selviytyi Irlanti. Irlannin krikettijoukkue käsittää sekä Irlannin tasavallan että Pohjois-Irlannin pelaajat.
Jakub Jan Ryba

Jakub Šimon Jan Ryba (26. lokakuuta 1765 – 8. huhtikuuta 1815) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hänen tšekkiläinen joulumessunsa Hej mistře! on yhä suosittu.
Ryba loi myös runsaasti maallista musiikkia, joskin suuri osa siitä on sittemmin kadonnut.
Ryba syntyi Přešticessä, oppi säveltaiteen alkeet isältään ja lähti vuonna 1780 opintoihin Prahaan. Hänestä tuli tunnettu kanttori. Jo elinaikanaan saamastaan tunnustuksesta huolimatta hän teki itsemurhan 49-vuotiaana.
Godfather (drinkki)

Godfather on viskistä ja mantelilikööristä valmistettava makeahko drinkki. Se tarjoillaan tavallisesti old fashioned -lasissa jäiden kanssa.
Tsaarin panssarivaunu

Tsaarin panssarivaunu, tunnetaan myös nimillä Netopyr (ven. Нетопырь) ja Lebedenko panssarivaunu (ven. Танк Лебеденко), oli hyvin epätavallinen venäläinen panssariajoneuvo, jota kehitettiin vuosina 1914–1915.
Vaunu erosi malliltaan kaikista muista panssarivaunuista siinä, että telaketjujen sijaan se perustui kolmipyörärakenteeseen. Kaksi etupyörää olivat halkaisijaltaan lähes 9 metriä, vaunun takapyörinä oli kolme rinnakkaista 1,5 metristä pyörää. Vaunu oli 17,8 metriä pitkä, sen runko oli 12 metrin levyinen, ja ylempi tykkitorni oli lähes kahdeksan metrin korkeudella, siinä oli myös kaksi rungon sivuilla olevaa konekivääri/tykkiasemaa. Rungon alle suunniteltiin asennettavaksi lisäaseistusta. Vaunussa oli kymmenen hengen miehistö ja sen maksiminopeus oli 17 km/h.
Jättimäisten pinnapyörien oli tarkoitus ylittää suuretkin esteet ja kaivannot, mutta virheellisten painopistelaskelmien vuoksi liian painava takapyörästö upposi helposti pehmeään maahan tai juuttui maaston epätasaisuuksiin, eikä vaunun kahden 240 hevosvoimaisen Maybach-moottorin teho aina riittänyt kiskomaan 60 tonnia painanutta vaunua irti. Tämä rakennevika aiheutti vaunun ensiesittelyn epäonnistumisen elokuussa 1915.
Vaunun kehittely lopetettiin kun vaunu huomattiin paitsi alitehoiseksi, myös hyvin haavoittuvaksi tykistötulelle.
Tsaarin panssarivaunun ainoa valmistettu kappale romutettiin 1923.
Nes (Nenetsia)

Nes (ven. Несь) on kylä ja Kaninin niemimaan lounaisosassa sijaitsevan Kaninin maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Pohjois-Venäjällä.
Kylä sijaitsee Nesjoen alajuoksulla, kymmenkunta kilometriä ylävirtaan joen laskukohdasta Vienanmeren Mezeninlahteen. Nenetsian autonomisen piirikunnan länsilaidalla sijaitsevaan Nesin kylään ei ole ympärivuotisia tieyhteyksiä. Erityisesti linnuntietä noin 380 kilometrin päässä idässä sijaitseva Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mariin on pitkän taipaleen päässä. Lähin kaupunki on Arkangelin alueen pieni Mezen noin 85 kilometriä etelälounaaseen.

Historiaa

Nesin perustivat venäläiset uudisasukkaat 1700-luvun jälkipuoliskolla; tätä ennen alueella asui nenetsejä. Venäläiset käyttivät nenetsejä poropaimeninaan. 1830-luvulla kylässä oli 7 pihakuntaa. Kylään rakennettiin kirkko 1831, erityisesti alkuperäisasukkaiden käännyttämiseksi kristinuskoon. Rakennustyötä johtossa paikallinen venäläinen kauppiasperhe. Nesin ensimmäinen kirkko kuitenkin paloi 1857, mutta tilalle rakennettiin pian uusi.

Kaninin niemimaan kylät ja väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kaninin kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 487 henkeä. Nesin kylä on maalaiskunnan suurin asutuskeskus ja kylän väestöstä noin puolet on piirikunnan alkuperäisväestöä. Maalaiskunnan muita kyliä ovat pohjoisempi Tšiža sekä Nesistä lounaaseen sijaitseva Verhnjaja Mgla.
Kaninin niemimaan pohjoisimmat kylät Šoina ja Kija muodostavat erillisen Šoinan kyläneuvoston maalaiskunnan (363 asukasta). Nesin itäpuolella sijaitseva Vižas on puolestaan osa Oman kyläneuvoston maalaiskuntaa (937 as.).
Paukkula

Paukkula on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu seututiehen 110, Halikontiehen, Salaistentiehen ja Uhrilähteenkatuun.

Historia

Paukkula on saanut nimensä alueella sijainneesta Suojeluskunnan ampumaradasta. Ampumaradan rakennusten kivijalat ovat vieläkin olemassa ja viereiseen puistoon on tehty kivinen muistomerkki aiheesta.

Palvelut

Alueella sijaitsee urheilukenttä, palvelutalo ja Valhojan kuntorata.
ISO 3166-2:GL

ISO 3166-2:GL on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Grönlannille. ISO 3166-2:GL on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää neljän kunnan koodit. Koillis-Grönlannin kansallispuistolle ja Thulen lentotukikohdalle, jotka eivät kuulu mihinkään kuntaan, ei ole määritetty koodeja.
Naamiointi

Naamioinnin tarkoitus on suojata kohde näkijältä siten, ettei sitä havaittaisi helposti vaan erottuisi mahdollisimman huonosti ympäristöstään. Naamiointi ei siis ole kohteen ehdotonta peittämistä.

Maastovärit

Havaitsemisen vaikeuttamiseksi panssarivaunut, miehistönkuljetusvaunut, merivoimien alukset maalataan maastoväreillä. Maastoväri tekee kohteen maaston kaltaiseksi, mutta ei estä havaitsemista muodon tai koon perusteella.

Naamioverkko

Naamioverkko on tehokkaampaa naamiointia kuin pelkät maastovärit, koska naamioverkolla voidaan muuttaa kohteen ulospäin näkyvää muotoa.

Muu käyttö

Naamiointia käytetään myös henkilön tunnistamisen vaikeuttamiseksi. Myönteisimpinä sovelluksina siitä on järjestetyt naamiaistanssit ja muut leikkimieliset tapahtumat. Suomessa mielenosoituksissa naamioituminen on laissa rangaistava teko, mikäli naamioitumisen ilmeisenä tarkoituksena on ryhtyä käyttämään henkilöön kohdistuvaa väkivaltaa tai vahingoittamaan omaisuutta.
Erkki Immell

Erkki Paavo Immell (9. elokuuta 1894 Lohja – 24. marraskuuta 1951) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanmittausinsinööri Frans Oskar Immell ja Aina Matilda Malin.

Opinnot

Immell kävi kuusi luokkaa Helsingin suomalaista normaalilyseota ja yhden vuoden Suomen liikemiesten kauppaopistoa sekä suoritti yksityisoppilaana ylioppilastutkinnon Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1927. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1928–1932 Tarton yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti keväällä vuonna 1932 eläinlääketieteen kandidaatti-tutkinnon.

Jääkärikausi

Immell yritti ensimmäisen kerran päästä Saksaan jääkärioppiin maaliskuun alkupäivinä vuonna 1916, jolloin hän yritti hiihtää Merenkurkun yli Jepuan etappitietä Uumajaan, mutta palellutti varpaansa niin pahoin, että hän joutui turvautumaan sen takia leikkaushoitoon ja oli sen jälkeen hoidettavana Uumajan sairaalassa 9. heinäkuuta 1916 saakka. Sairaalasta päästyään hän toimi Ruotsissa jääkärietappitehtävissä, kunnes yritti uudelleen Saksaan ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. helmikuuta 1917, mutta vapautettiin palveluksesta 9. heinäkuuta 1917 hänen edellä mainitun sairauden johdosta ja laskettiin siviilitöihin.

Sisällissodan jälkeinen aika

Immell palasi takaisin Suomeen sisällissodan jo laannuttua 4. toukokuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen adjutantiksi Porin rykmentin 2. pataljoonaan, josta hänet siirrettiin Porin rykmentin lakkauttamisen takia Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi esikuntavääpelinä, rykmentin adjutanttina ja lähettiupseerina. Armeijasta hän erosi 8. heinäkuuta 1919, siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 1. huhtikuuta 1920 alkaen kansliapäälliköksi Uudenmaan pohjoiseen suojeluskuntapiiriin. Suojeluskuntajärjestöstä hän erosi 11. joulukuuta 1920 ja siirtyi 1. marraskuuta 1921 Kellomäen karanteenilaitoksen palvelukseen ja toimi laitoksessa 1. huhtikuuta 1923 saakka. Valtion maatalouskoneiden koetuslaitoksen palvelukseen hän astui vuonna 1923 ja siirtyi vuonna 1926 Valtion rautateille vakaajan apulaiseksi, missä toimessa oli vuoteen 1932 saakka, jonka jälkeen hän toimi tilapäistöissä.
Johannes Frömming

Johannes Wilhelm Arthur "Hans" Frömming (28. kesäkuuta 1910, Berliini – 8. marraskuuta 1996 Hampuri) oli saksalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän pidetään kaikkien aikojen merkittävimpänä saksalaisena raviurheilijana.
Frömming aloitti pitkän ohjastajanuransa vuonna 1926 ja ajoi viimeisen kilpailunsa vuonna 1988 76-vuotiaana. Yhteensä hän voitti urallaan 5 592 ravilähtöä. Frömming saavutti useita merkittäviä suurkilpailuvoittoja. Hän voitti muun muassa maailman huomattavimpiin kuuluvat ravikilpailut Prix d'Amériquen kolmasti ja Elitloppetin neljä kertaa. Saksan Derbyn Frömming voitti 11 kertaa ja Itävallan Derbyn neljästi.
Johannes Frömming sai elämänsä aikana useita kunnianosoituksia. Toisen maailmansodan aikana hän palkkasi kolme juutalaista työntekijää tallilleen ja piilotteli heitä natseilta. Frömming sai toiminnastaan myöhemmin B'nai B'rith -järjestön huomionosoituksen New Yorkissa. Vuonna 1972 hänelle myönnettiin Bundesverdienstkreuz-kunniamerkki, joka on ainoa Saksan valtion jakama kunniamerkki. Saksan urheilun Hall of Fameen Frömming nimettiin heti sen perustamisen yhteydessä vuonna 2008.
Hampurin Bahrenfeldin raviradalla järjestetään vuosittain hänen mukaansa nimetty Johannes Frömming Memorial -kilpailu. Berliinissä syntynyt Frömming asui Hampurissa 1950-luvulta lähtien ja kaupungissa on nykyään myös hänen mukaansa nimetty katu. Suomessa järjestettiin vuosina 1974–1989, aluksi Tampereen Hippoksella ja sen jälkeen Teivon raviradalla Johannes Frömming Rennen -niminen kansainvälinen ajajakilpailu.
Carl Oscar Malm

Carl Oscar Malm (12. helmikuuta 1826 Eura – 8. kesäkuuta 1863 Turku) oli suomalaisen viittomakielen kehittäjä. Hän perusti Porvooseen Suomen ensimmäisen kuurojenkoulun. Malm oli itsekin kuuro. Hänen kuuroutensa syy on jäänyt tuntemattomaksi.

Elämänvaiheet

Malmin perhe oli sivistynyt ja yhteiskunnallisesti valveutunut. Hänen isänsä Anders Gustaf Malm oli Kymenkartanon läänin maaherranvirastossa kanslistina ja lääninviskaalina, äiti oli Katarina Juliana Tandefelt. Malm eli lapsuutensa Euran Askolassa ja Porvoossa vuodesta 1833. Vuonna 1834 Malmin vanhemmat lähettivät pojan tukholmalaiseen kuurojenkouluun (Manilla-koulu) ensin yksityisoppilaaksi ja vuosina 1840–1844 maksavaksi oppilaaksi, ja toimipa hän siellä apuopettajanakin. 
Koulu päättyi 16. lokakuuta 1845. Koulumenestyksestä kertoo päästötodistus:
”Kuuromykkä Carl Oscar Malm, joka on syntynyt 12 päivänä helmikuuta 1826 Porvoossa Suomessa, tuli ensin opettaja herra Holzin luo täysihoitolaisena 7. päivänä elokuuta 1834, oli ensin auskultanttina mukana kuuromykkäin oppikursseilla ja muutti sitten maksavana oppilaana 14. päivänä helmikuuta 1840 yllä mainittuun oppilaitokseen. Malmille annetaan se kiitettävä arvosana, että hän koulunkäyntiaikanaan on alati osoittanut siveää, vakaata, hyvää ja jumalanpelkoista käytöstä sekä erinomaista tarkkaavaisuutta, ahkeruutta ja oppivaisuutta, että hänellä on puhdas ja luotettava käsiala, että hän on hankkinut harvinaisen taidon ruotsin kielen ymmärtämisessä ja kirjoittamisessa, läpikäynyt jokseenkin laajoja kursseja Ruotsin historiassa ja maantieteessä sekä yleisissä luonnontieteissä, erittäin tähtitieteessä, käsittänyt tärkeimmän yleisestä historiasta ja maantieteestä ja niin ikään läpikäynyt laskuopin ja yksinkertaisimman mittausopin.”
Vuonna 1846 Malm perusti ensimmäisen kuurojenkoulun Porvooseen ja hänestä tuli koulun ensimmäinen viittomakielinen opettaja. Alussa koulun toiminta oli kankeaa ja vaivalloista, mutta tammikuussa 1857 kokoontui muutamia Malmin koulusta kiinnostuneita henkilöitä neuvottelemaan koulun tilanteesta. Tämä "johtokunta", johon kuuluivat muun muassa Johan Ludvig Runeberg ja Carl Henrik Alopaeus, sai kerätyksi varoja koululle ja se pääsi muuttamaan tilavampaan huoneistoon. Saman johtokunnan aloitteesta  perustettiin vuonna 1860 Turkuun Suomen ensimmäinen valtion ylläpitämä kuurojenkoulu. Malm ei itse saanut koulun johtajuutta, koska katsottiin, että johtajan täytyy olla kuuleva. Siten alussa koulun vt. johtajana toimi hänen veljensä Gustaf Emil Malm. Turku ei ottanut Malmia vastaan niin hyvin kuin Porvoo, ja hän tunsikin itsensä ulkopuoliseksi.
Malm oppi Ruotsissa ruotsalaisen viittomakielen, jonka hän toi mukanaan Suomeen. Kuurojenkouluissa opiskelleet kuurot oppivat kielen häneltä ja suomalainen viittomakieli alkoi kehittyä. Malm osasi viittomakielen lisäksi ruotsia, suomea, saksaa, ranskaa ja englantia.
Malm kuoli 37-vuotiaana vuonna 1863 keuhkotulehdukseen. Kuurojen keskuudessa kerrotaan, että hän olisi saanut sen auttaessaan hevosta ylös joesta. Malm haudattiin Turkuun.
Porvoossa paljastettiin vuonna 1926 Malmin muistopatsas, jonka suunnitteli kuuromykkä kuvanveistäjä J. F. Talvia.
Juurrutushormoni

Juurrutushormoni on hormoni, jota käytetään kasvien pistokkaiden juurien muodostumisen edistämiseen. Hormonia käytettäessä pistokas kastetaan seitsemäksi sekunniksi hormoniliuokseen ennen multaan pistämistä. Hormonin vaikutus on pohjalämmön ohella merkittävä juurien muodostumiseen.
Juurrutushormoni ei ole yleensä puutarhamyymälöiden hyllytavaraa.
Inga Swenson

Inga Swenson (s. 29. joulukuuta 1932) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli tunnettu rooli muun muassa televisiosarjassa Benson (1979–1986). 
Elokuvia, joissa Swenson on esiintynyt, ovat Ihmeidentekijä (1962) ja Myrskyä Washingtonissa (1962). Hän on niittänyt mainetta niin ikään Broadway-musikaaleissa. 
Swenson on saanut uransa varrella Emmy-, Tony- ja Golden Globe -ehdokkuuksia.
Thorsten Renvall

Claes Thorsten Gustaf Renvall (aik. Renwall) (13. maaliskuuta 1868 Turku – 5. marraskuuta 1927) oli vanhaan suomalaiseen sivistyssukuun kuulunut biologi, lintutieteilijä ja itsenäisyysmies.

Elämänvaiheet

Renvallin isä oli tuomiorovasti, sittemmin arkkipiispa Torsten Thure Renvall ja äiti Renvallin toinen vaimo Amanda Sofia Limnell (1837–1915). Hänen veljensä oli kansanedustaja Heikki Gabriel Renvall. Renvall avioitui kahdesti. Ensimmäisessä avioliitossaan ruotsalaisen vapaaherrattaren Harriet Clara von Platenin kanssa kanssa hänellä oli kolme lasta. Myöhemmin hän oli naimisissa Anna Agneta Karlssonin kanssa.
Renvall rakennutti Sääksmäkeen, keskiaikaisen kivikirkon naapuriin, mustan kansallisromanttisen Harjula-nimisen hirsihuvilan, joka valmistui kesällä 1913. Huvilan todennäköisesti suunnitteli hänen ystävänsä ja koulutoverinsa Lars Sonck. Renvallin huvila, nykyinen Tervapääsky, on kesäisin heinäkuussa avoinna puutarhakahvilana vierailijoille.

Ura

Renvall valmistui ylioppilaaksi Turusta 1888, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1893 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1911. Hän opiskeli myös Uppsalassa ja keräsi kasveja muun muassa Egyptissä. Hän teki elämäntyönsä aluksi Käkisalmessa ja sittemmin pääasiallisesti Turussa suomalaisen ja myöhemmin ruotsalaisen lyseon luonnonhistorian kollegana. Viimeksi hän toimi Helsingin ruotsalaisen lyseon lehtorina vuoteen 1927 saakka.
Suomen sisällissotaan Renvall osallistui Uudenkaupungin suojeluskunnan mukana kevättalvella 1918 Ahvenanmaalla. Monimutkaisesta Ahvenanmaan tilanteesta hän on kirjoittanut muistelmat Skuggornas bok ja Nya blad tilla skuggornas bok. Kesällä 1918 hän toimi ensimmäisen Petsamoon suuntautuneen vapaaehtoisten sotaretken johtajana ja rajavartioston komendanttina. Hänen adjutanttinaan toimi tuolloin taiteilija Jalmari Ruokokoski.
Renvall julkaisi runsaasti 1890-luvulta lähtien sekä suomeksi että ruotsiksi, mm Suomen retkeilyfaunan (1915, 2. painos 1929). Renvall oli aktiivinen itsenäisyysmies, poleeminen lehtikirjoittaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja veljensä tavoin, sekä Turun eläinsuojeluyhdistyksen ja Turun Sanomien perustajia. Hän oli myös luonnonsuojelun, erityisesti lintujen suojelun, uranuurtajia Suomessa.

Merkitys

Timo Vuorisalo ja Juha Tiainen kirjoittavat Renvallin merkityksestä lintutieteilijänä: "Valtakunnallisesti tunnetuimmaksi turkulaiseksi ornitologiksi nousi 1800-luvun lopulla lehtori, filosofian tohtori Thorsten Renvall. R:n ansiot eivät liity niinkään lintututkimuksiin kuin lintutietouden popularisointiin. Tunnetuimpia ovat hänen retkeilyoppaansa Suomalainen retkeily-fauna ja sen uusintalaitokset. Nämä ovat edelleen poikkeuksellisia suomalaisten kenttäoppaiden joukossa siksi, että lajien tunnistamiseen opastetaan niissä elinympäristön ja värityksen yleiskuvan perusteella. R:n kirjoitustyyli on värikästä ja eloisaa, mihin luultavasti perustuu myös hänen kirjojensa suosio".
GRB 090423

GRB 090423 oli gammapurkaus havaittu huhtikuun 23. 2009 klo 7:55:19 UTC. Sen havaitsi ensin Swift-teleskooppi. Sen jälkiloiste näkyi infrapunana, joka antoi tähtitieteilijöiden määrittää sen punasiirtymän (8.2), joka tekee siitä yhden kauimmista esineistä jolla on punasiirtymää (GN-z11:n, joka löydettiin vuonna 2016, punasiirtymä on 11).
Se on yksi varhaimmista esineistä havaittu. Maailmankaikkeus oli vain 630 miljoonan vuoden vanha kun GRB 090423:n valo lähti siitä.

Havaitseminen

Huhtikuun 23. 2009 klo 7:55:19 UTC, Swift-teleskooppi havaitsi GRB 090423:n, joka kesti noin 10 sekuntia, Leijonan tähdistössä.
Trypticon

The Transformers

Alkuperäisessä The Transformers-sarjassa Trypticon on valtava taisteluasemaksi muuntautuva Decepticon, joka taisteluasemamuodossaan toimii myös Decepticonien Maan tukikohtana. Trypticon tuhosi Autobottien Arkki-aluksen hylyn ja sen keskustietokoneen, Teletraan 1:n.

War for Cybertron

Transformers: War for Cybertron -konsolipelissä Trypticon on Decepticonien avaruusasema. Kun Autobotit yrittivät Cybertronin ytimen sammuttua lähteä kotiplaneetaltaan, Megatron jätti Trypticonin varmistamaan, että kaikki Autobotit tuhoutuvat. Jetfire, Air Raid ja Silverbolt estivät Trypticonin aikeet ja pudottivat hänet alas. Iaconissa Optimus Prime, Bumblebee ja Ironhide nujersivat hänet pudottamalla hänet energonaltaaseen.
Ahimelek

Ahimelek (kreik. αχιμελεχ, lat. Ahimelech) tarkoittaa hepreaksi veljeni on kuningas; kuninkaan veli.
Jason Akeson

Junioriura

Akeson pelasi vuosina 2006–2008 CJHL-joukkue Cumberland Gradsissa. Hän teki yhteensä 114 pistettä 88 pelissä. Kaudella 2007–2008 Akeson pelasi 13 ottelua OHL-joukkue Kitchener Rangersissa. Hän syötti niissä kaksi maalia. Akeson palasi Kitcheneriin kaudella 2008–2009, jolloin pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa OHL:ssä. Kitchener jäi keskisen divisioonan viimeiseksi, josta huolimatta Akeson pelasi onnistuneen kauden tehden 56 pelissä 64 pistettä. Hänet nimettiin liigan toiseen tähdistöön. Kaudella 2009–2010 hänen tililleen kertyi 80 pistettä hänen pelatessaan Jeff Skinnerin ja Jeremy Morinin välissä. Hän pelasi kaudella 56 peliä. Pudotuspeleissä hän pelasi 20 ottelua, joissa teki 19 pistettä. Viimeisellä OHL-kaudellaan 2010–2011 Akeson jakoi liigan pistepörssin voiton Tyler Toffolin kanssa 108 pisteellä. Hän sijoittui liigan syöttöpörssin ensimmäiseksi 84 syötöllään. Akeson nimettiin liigan herrasmiespelaajaksi hänen istuttuaan jäähyllä vain 23 minuutin ajan. Hänelle annettiin myös Leo Lalonde Trophy, joka annetaan liigan parhaalle yli-ikäiselle pelaajalle.

Ammattilaisura

Akeson teki Philadelphia Flyersin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2011. Hän pelasi ensimmäiset kaksi ammattilaiskauttansa AHL:ssä Adirondack Phantomsissa, jossa hän oli molempien kausien aikana joukkueen sisäisen pistepörssin ykkönen. Hän pääsi tekemään NHL-debyyttinsä 27. huhtikuuta 2013 Flyersin kauden viimeisessä runkosarjaottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen maalinsa ohittaessaan NHL-uransa ensimmäisellä laukauksessa Senatorsin maalivahtina olleen Craig Andersonin. Hän pelasi myös kauden 2013–2014 Adirondackissa lukuun ottamatta kauden viimeistä runkosarjaottelua, johon hänet nostettiin Philadelphiaan. Hän jäi Philadelphiaan pelaamaan myös pudotuspeleihin, joissa joukkue tippui ensimmäisen kierroksen jälkeen New York Rangersille Akesonin tehtyä kaksi maalia.
Hilaire Belloc

Joseph Hilaire Pierre René Belloc (27. heinäkuuta 1870 – 16. heinäkuuta 1953) oli brittiläinen kirjailija ja poliitikko.
Belloc syntyi ranskalaiselle äidille ja englantilaiselle isälle. Hän kasvoi Britanniassa ja valmistui Oxfordin yliopiston Balliol Collegesta. Belloc oli maansa parlamentin jäsen liberaalipuolueen edustajana Salford Southin vaalipiiristä 1906–1910. Hän kirjoitti vuosina 1914–1920 Land and Water -lehteen. 
Bellocilla ja hänen vaimollaan Elodiella oli viisi lasta. Elodie kuoli influenssaan vuonna 1914 parin oltua naimisissa seitsemättätoista vuotta. Belloc kärsi aivohalvauksen 1941 eikä koskaan toipunut täysin. Hän kuoli palovammoihin 82-vuotiaana heinäkuussa 1953, kun hänen päälleen singonnut hehkuva kekäle sytytti miehen vaatteet palamaan.
Belloc oli vahvasti katolinen. Hänen sisarensa oli romaanikirjailija Marie Adelaide Belloc Lowndes. Hilaire Bellocin tuotantoon kuuluu useita esseitä, matkakirjallisuutta, runoutta ja myös poliittisia tutkielmia.
Shaibu Amodu

Pelaajana

Amodu pelasi urallaan Niger Tornadoesissa, muttei koskaan noussut maajoukkuetasolle.

Valmentajana

Valmennusuransa Amodu aloitti 1989 BCC Lionsissa, jonka hän luotsasi 1990 Afrikan cup-voittajien cupin mestariksi. Vuonna 1991 hän siirtyi El-Kanemi Warriorsin peräsimeen ja voitti seuran kanssa Nigerian cupin 1992.
Vuonna 1994 Amodu tuli ensimmäisen kerran Nigerian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen pestinsä jäi eräänlaiseksi välivaiheeksi Clemens Westerhofin ja Jo Bonfreren välillä. Hän palasi tehtävään vuoden 1996 olympialaisten aikaan. Samaan aikaan hän valmensi eteläafrikkalaista Orlando Piratesia.
Huhtikuussa 2001 Amodu palasi maajoukkueen peräsimeen Jo Bonfreren irtisanomisen jälkeen. Vaikka hän onnistuikin luotsaamaan Nigerian MM-kisoihin 2002, johti kehno menestys Afrikan mestaruuskisoissa eroon helmikuussa 2002. 
Vuonna 2003 Amodu siirtyi Sharksin päävalmentajaksi ja voitti Nigerian cupmestaruuden. Nigerian maajoukkueen peräsimeen hän palasi huhtikuussa 2008  ja luotsasi maajoukkueen MM-kisoihin 2010.
Tammikuussa 2010 pelatuissa Afrikan mestaruuskisoissa Amodun luotsaama Nigeria palasi mitalikantaan neljän vuoden tauon jälkeen kukistamalla Algerian pronssiottelussa 1–0.  Pronssimitalit eivät kuitenkaan pelastaneet Amodua, vaan hänet vapautettiin jälleen tehtävästään, helmikuun alussa. Liitto perusteli eroa Amodun kyvyttömyydellä reagoida tapahtumiin pelin aikana.  Hän palasi liiton palvelukseen toukokuussa 2013 teknisen johtajan ominaisuudessa.  
Marraskuussa 2013 Amodu siirtyi Nigerian liitosta maan pääsarjassa pelaavan Bendel Insurancen tekniseksi johtajaksi.

Kuolema

Valitettuaan hieman aiemmin rintakipua Shaibu Amodu kuoli nukkuessaan 58-vuotiaana Benin Cityssä vain kolme päivää myöhemmin kuin maajoukkuevalmentajakollegansa Stephen Keshi samassa kaupungissa.