google/wiki40b huggingface dataset:
Mel & Kim

Mel & Kim oli 1980-luvun jälkipuoliskolla vaikuttanut brittiläinen dance pop-duo. Sen muodostivat Lontoosta kotoisin olleet jamaikalaistaustaiset sisarukset Melanie (11. heinäkuuta 1966 – 18. tammikuuta 1990) ja Kim (s. 28. elokuuta 1961) Appelby. Heidän tuottajanaan toimi maineikas Stock Aitken Waterman -kolmikko.
Mel & Kim julkaisi yhden albumin vuonna 1987. Sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli kolme miljoonaa kappaletta ja levy ilmestyi vielä kaksi vuotta myöhemmin uudelleenmiksattuna. Kaksikon suurin hitti oli single Respectable joka nousi listaykköseksi muun muassa Britanniassa, Länsi-Saksassa ja Suomessa. Se ylsi ykkössijalle myös Yhdysvalloissa Billboardin kokoamalla dance-listalla.
Duo lopetti toimintansa Melin vakavan sairauden myötä. Paraganglioomasta kärsinyt Melanie Appelby menehtyi keuhkokuumeeseen tammikuussa 1990 vain 23-vuotiaana. Kim Appelby on jatkanut uraansa sisarensa kuoleman jälkeenkin.
Miri Miettinen

Ura

Miri Miettinen aloitti rumpujensoiton 8-vuotiaana Varkauden Musiikkiopistossa. 1970-luvulla Miettinen opiskeli mm. Oulunkylän Pop-Jazz Opistossa Kauko Saaren oppilaana, Helsingin Konservatoriossa sekä Sibelius-Akatemian Sotilasmusiikkiosastolla. Vuosina 1980-87 Miettinen levytti ja keikkaili Broadcast-yhtyeen rumpalina sekä oli mukana voittamassa Battle of The Bands -kilpailua Englannin Prestonissa 1983.
Vuonna 1986 Miettinen opiskeli New Yorkin Drummers Collective -oppilaitoksessa mm. Dave Wecklin oppilaana. Seuraavana vuonna Miettinen liittyi Gringos Locos -yhtyeeseen, joka teki seitsemän albumin sopimuksen monikansallisen Polygram-levy-yhtiön kanssa. Yhtye esiintyi ensimmäisenä suomalaisena rock-yhtyeenä Lontoon Wembley-areenalla sekä teki kiertueita USA:ssa ja Euroopassa aina vuoteen 1991 saakka.
Vuonna 1992 Miettinen valmistui Los Angelesin Hollywoodissa kurssinsa parhaana oppilaana maineikkaan Musicians Institute -koulun P.I.T. (Percussion Institute of Technology) -linjalta. Vuodesta 1993 lähtien Miettinen on levyttänyt ja kiertänyt Ben Granfelt Bandin rumpalina. Lisäksi hän on ollut mukana lukuisissa musikaaleissa muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterissa ja Komediateatteri Arenassa sekä tehnyt musiikkia elokuvaan Kalteva torni.
Miettinen on järjestänyt lukuisia soittoklinikoita ja toiminut myös opettajana muun muassa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa, Sibelius-Akatemiassa, Otavan opistossa sekä Nilsiän ja Puolangan musiikkileireillä. Lisäksi hän on toimittanut lehtiartikkeleita rumpujen äänittämisestä ja virittämisestä mm. Riffi-lehteen sekä opetusvideoita Rockwayn internet-musiikkikoulun sivuille.
Miettinen toimii puheenjohtajana Suomen rumpaleiden yhdistyksessä DAF ry:ssä.

Esiintymiset

Miettinen on uransa aikana esiintynyt lukuisten artistien ja yhtyeiden kanssa:
Danny, Kivikasvot, Erja Lyytinen, Laurence Jones, Tapani Kansa, Anneli Saaristo, Markku Aro, Kirka, Pave Maijanen, Maarit ja Sami Hurmerinta, Jore Marjaranta, Laura Voutilainen, Veeti Kallio, Wishbone Ash, Jari Sillanpää, Katri-Helena ja Anneli Mattila.
Hän on työskennellyt seuraavien tunnettujen kapellimestareiden kanssa:
Markku Johansson, Olli Ahvenlahti,  Antti Hyvärinen, Kassu Halonen, Atso Almila, Ossi Runne, Jari Puhakka ja Esa Helasvuo.
Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys

Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys (LFTY), on vuonna 1968 perustettu fyysikoiden, insinöörien ja lääkäreiden yhteinen poikkitieteellinen, aatteellinen ja ammatillinen yhdistys.
Yhdistyksen jäsenistö kattaa lääketieteellisen tekniikan ja fysiikan koko kentän oppi- ja tutkimuslaitoksista terveydenhuollon yrityksiin ja sairaaloihin. Yhdistyksen tarkoituksena on herättää ja ylläpitää kiinnostusta lääketieteelliseen fysiikkaan, tekniikkaan ja biofysiikkaan sekä edistää näiden aineryhmien tieteellisen tutkimuksen, koulutuksen ja teollisuuden kehitystä.

Toiminta

Toiminta Yhdistys järjestää vuosittain vähintään yhden tapaamisen, jossa on tutustuttu johonkin teemaan tai yhteisöön sekä toisiimme. Muuten yhdistys toimii linkkinä kansainvälisiin sisaryhteisöihin, joiden konferensseista mm. saamme kohtalaisen alennuksen. Ilmoitamme myös alamme tapahtumista niin s-postitse kuin nettisivuillamme. Yhdistys on mukana myös muiden lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan alan tapahtumissa sekä Suomessa että ulkomailla. LFTY pyrkii toiminnallaan lisäämään lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistysten, tutkimuksen, koulutuksen ja teollisuuden yhteistyötä. LFTY:n www-sivut (http://www.lfty.fi/) ovat alan tutkija- ja jatkokoulutuksen infopaikka.

Hallitus 2010 ja 2011-

Prof. Risto Ilmoniemi, Aalto-yliopiston Lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitos (BECS), puheenjohtaja; TkT Jari Viik Tampereen teknillisen yliopiston Lääketieteellisen tekniikan laitos, varapuheenjohtaja; FT Mika Tarvainen Itä-Suomen yliopisto, sihteeri; Prof. Pekka Hänninen, Turun yliopisto; Rosa-Maria Inkinen, HUS; Prof. Timo Jämsä, Oulun yliopisto; Prof. Pasi Karjalainen, Itä-Suomen yliopisto; FT Tiina Lyyra-Laitinen Kuopion yliopistollinen sairaala; Prof. Tapio Seppänen Oulun yliopisto
The Batman vs. Dracula

Juoni

Gotham Cityä odottaa synkät hetket, kun Jokeri ja Pingviini karkaavat Arkhamin mielisairaalasta etsiäkseen salaisen aarrepaikan hautausmaalta. Pingviini kuitenkin herättää vahingossa Draculan ja joutuu tämän palvelijaksi, kun hän alkaa valloittaa Gothamia. Batmanillä onkin kädet täynnä töitä, kun hän yrittää estää Draculan aikeet ja tapailla kenties unelmiensa naista Vicki Valea.
Antti Tuomento

Antti Valtteri Tuomento (s. 1968 Renko) on suomalainen sirkus- ja kuvataiteilija. Hän on Suomen tunnetuin nuorallakävelijä. Taiteessaan Tuomento on keskittynyt ympäristötaiteeseen.

Nuorallakävely

Köyliöstä kotoisin oleva Tuomento aloitti nuorallakävelyn 13-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän oli mukana ensimmäisellä kiertueellaan sirkuksen kanssa. Tuomento on esiintynyt muun muassa Sirkus Finlandiassa. Hän oli pitkään Suomen ainoa nuorallakävelijä. Tuomento on toiminut myös taikurina. 
Hän on ylittänyt muun muassa kahdesti Imatrankosken, Kokemäenjoen Porin keskustan kohdalla sekä Lahden mäkimontun Salpausselän kisojen yhteydessä. Lisäksi Tuomento on ajanut Vilppulankosken ylitse moottoripyörällä nuoraa pitkin. Kalmarin Unionin 600-vuotisjuhlissa vuonna 1997 hän ylitti kaupungin keskustassa olevan kanaalin.

Ympäristötaide

Antti Tuomennolla on kotipaikassaan Köyliön Tuiskulassa Pelimanninmäki-niminen taidematkailukohde. Se muodostuu erilaisista kierrätysmateriaaleista tehdyistä teoksista. Tuomennon öljyvärimaalauksia on ollut esillä muun muassa Keravan taidemuseossa. Hän on esiintynyt myös pienessä roolissa Pirjo Honkasalon elokuvassa Tulennielijä vuonna 1998.
Laukaan vankila

Laukaan vankila on 62-paikkainen avovankila, joka kuuluu Itä-Suomen aluevankilaan. Vankila sijaitsee Keski-Suomessa Laukaan kunnassa Vuonteen kylässä. Vankilassa työskentelee noin 29 henkilöä.
Avovankilaan ovat olleet sijoitettuina mm. Matti Nykänen ja Jukka Lindholm.
Walter Salles

Walter Moreira Salles Júnior  (s. 12. huhtikuuta 1956 Rio de Janeiro, Brasilia) on kansainvälisesti tunnettu brasilialainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Salles on opiskellut audiovisuaalista viestintää Yhdysvalloissa Etelä-Kalifornian yliopiston USC School of Cinema-Televisionissa. Vuonna 2000 hän oli tuomariston jäsenenä Berliinin elokuvajuhlilla ja vuonna 2002 Cannesin elokuvajuhlilla.

Palkinnot

Sallesin vuonna 1998 valmistunut elokuva Central Station (Central do Brasil) sai useita elokuvapalkintoja, kuten Kultaisen karhun sekä parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen ja Bafta-palkinnon. Lisäksi se oli Oscar-ehdokkaana kahdessa sarjassa. 
Che Guevaran elämään pohjautuva Moottoripyöräpäiväkirja (2004) on Sallesin tunnetuimpia ohjauksia ja toinen Sallesin Baftalla palkituista elokuvista. Linha de Passe (2008)oli Kultainen palmu -ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlilla.
Jack Kerouacin romaaniin perustuva elokuva Matkalla sai ensi-iltansa vuonna 2012. Sen ensiesitys oli Cannesin 65. elokuvajuhlilla 23. toukokuuta 2012, ja siitä Salles oli toisen kerran Kultainen palmu -ehdokkaana.
Pukara (Ikaalinen)

Pukara on yksi Ikaalisten kylä. Pukaran kylä on Myllykartun ja Mansoniemen naapurikylä, mutta sen raja ulottuu Jämijärven rajalle saakka. Sana Pukara muotoutuu ruotsinkielen sanasta puckar, joka tarkoittaa riitaa/riitapukaria. Pukara on saanut nimensä Pukaralammin talon mukaan, joka sijaitsee Pukaran keskellä. Kylässä sijaitseva Pukaralammikin on vielä olemassa, mutta kovin ruohoittuneena ja pusikkoisena. Uurasjärvestä laskee vesi Noro-ojaa pitkin Pukaralammin ja Suurniemenlammin kautta Kyrösjärveen.

Historiaa

Pukaran kylän kerrotaan syntyneen kolmen veljeksen tultua seudulle ensin kalastamaan ja metsästämään, mutta lopulta vakituisesti asumaan. Tarinalla on kaksi versiota, joista toinen kertoo yhden veljistä asettuneen Uurasjärven rannalle, toinen Pukaralammille ja kolmas Suuriniemeen. Toisen tarinan mukaan kaikki kolme veljestä asuivat Uurasjärven rannalla samassa talossa ja ajan kuluessa hajaantuivat seudulle edellisen tarinan mukaan. Pukaran kylästä on käytetty ennen nimitystä Uurasjärven kylä. Pukaran koulukin toimi aluksi Uurasjärven koulun nimellä, mutta 1920-luvulla siitä alettiin virallisesti käyttää nimitystä Pukaran koulu.

Yleisiä rakennuksia

Pukarassa on pienviljelijäyhdistyksen talo Toimela, joka oli hyvässä kunnossa peruskorjauksen jälkeen. Toimela paloi pahasti 12.12.2010. Pukaran koulu on yksityisomistuksessa, joista alakoulun puolella asutaan, ja vanhempi, yläkoulu (rak.1908) on varastokäytössä. Pukarassa on ollut ainakin kolme kauppaa, yksi/uusin aivan koulun vieressä ja toinen, vanhempi kauppa sijaitsi Uurasjärven lähellä kolmas kauppa sijaitsi näiden kahden välillä, ns. Uurasjärven kylän ja Pukaran kylän rajalla.

Pukaran yritys

Pukaran oma urheiluseura Pukaran yritys on toiminut tiettävästi jo ennen sotaa. Vireimillään seuran toiminta oli 1950-1960-luvuilla. Pukaran yritys on pärjännyt joskus myös Kyrösjärven ympärihiihdossa. Pukaran koulun urheilukenttä kunnostettiin alkukesästä 2009.
GIRD

Reaktiopropulsion tutkimusryhmä (ven. Группа изучения реактивного движения, Gruppa izutšenija reaktivnogo dviženija) eli GIRD (ven. ГИРД)  oli neuvostoliittolainen vuonna 1924 perustettu tutkimusryhmä, joka ratkaisi rakettitekniikan peruskysymykset.  
Neuvostoliitossa toimi useita tutkimusryhmiä Moskovassa ja Leningradissa. Ne toimivat joko "Rakettitekniikan keskustoimiston" alaisuudessa (TsBIRP) tai "Neuvostoliiton intreplanetaarisen lennon tutkimusseuran" alaisuudessa (OIMS). Johtavat henkilöt olivat Fridrih Tsander ja Sergei Koroljov sekä Mihail Tikhonravov.
GIRD-ryhmä kehitti muun muassa Gird-09- ja GIRD-X-raketit.
Vuonna 1930 ryhmät organisoitiin tiiviimmin, niistä tuli Len-GIRD (Leningradissa) ja Mos-GIRD (Moskovassa), joista kehittyi "Valtion reaktiotutkimuksen instituutti" (RNII, Reaktivny Nautschno Issledowatjelski Institut). Myös toisessa maailmansodassa käytetyn Katjuša-raketin kehitys tapahtui sen puitteissa. Toiminnan pääpaino oli kuitenkin nestemäistä ajoainetta käyttävien rakettien kehitystyössä.
Kalle Ruusunen

Karl (Kalle) Valdemar Ruusunen (5. helmikuuta 1912 Pernaja – 31. heinäkuuta 1999 Lake Worth, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.
Ruusunen oli kotoisin Loviisan Pernajasta. Hän näytteli 1940-luvulla kahdessa suomalaisessa elokuvassa, Jos oisi valtaa... (1941) ja pääosaa Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Kirkastuva sävel (1946). Yhdysvalloissa hänellä oli rooli Bing Jungin elokuvassa Peilileikki (Mirror Game) 1967, jonka aiheena on amerikkalainen kuoro Amerikan laulajat. Hän on mukana myös siirtolaisuutta käsittelevässä dokumentissa Sydämeni laulu (1948)  ja esiintyy yhdessä jaksossa pitkäaikaista televisiosarjaa Suspense
Sota-aikana tunteellisten laulujen esittäjänä Ruusunen oli päämajan viihdytyskiertueilla suosittu esiintyjä.
Sodan jälkeen 1940-luvulla Kalle Ruusunen muutti Yhdysvaltoihin. Hänen asuinpaikkansa kuolemaan asti oli Floridan Lake Worth.
Boštjan Kline

Boštjan Kline (s. 9. maaliskuuta 1991) on slovenialainen alppihiihtäjä. Hän edustaa SK Branik Maribor -seuraa.
Kline sai nuorten MM-kilpailuissa pronssia syöksylaskussa Megevessä 2010. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa Crans Montanassa 2011. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 supersuurpujottelussa kymmenes.
Kline kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2009. Hän sai ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan Lenzerheiden maailmancupin finaalitapahtumassa 2011 syöksylaskussa 15:s. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa tammikuussa 2016. Tätä ennen hän oli ollut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 13:s Santa Caterinan syöksylaskussa joulukuussa 2014. Hän oli kaudella 2015–2016 toinen myös Hinterstoderin supersuurpujottelussa. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Kvitfjellin syöksylaskussa 24. helmikuuta 2017.
Rasvasimppu

Elintavat

Rasvasimput oleilevat päivisin syvässä vedessä, mutta öisin ne tulevat pintavesiin saalistamaan pieniä äyriäisiä. Rasvasimppu kuuluu synnyttäviin kalalajeihin ja lisääntyminen tapahtuu kesällä pintavesissä.
Rasvasimppu on niin rasvainen, että kuolleet kalat nousevat pintaan ja jäätyvät talvella kiinni järven jäähän, mistä niitä keväällä huuhtoutuu rantaan.
Afrikkalainen hip hop

Afrikkalainen hip hop on musiikin tyylilaji, jolla tarkoitetaan yleensä kaikkea Afrikasta lähtöisin olevaa hip hop -musiikkia. Se on yleensä esitetty paikallisilla kielillä ja siinä on vaikutteita afrikkalaisesta kansanmusiikista. Ensimmäinen Afrikan valtio, josta tuli ulkomaillakin suosiota saaneita artisteja, oli Etelä-Afrikan tasavalta. 1980-luvulla hip hop yleistyi myös muissa Afrikan valtioissa, kuten Senegalissa.
Maria Partanen

Maria Johanna Tahvanainen, kirjailijanimi Maria Partanen (s. 9. tammikuuta 1930 Sortavala) on suomalainen kirjailija.
Partasen vanhemmat olivat kauppias Toivo Juhana Mauritz Partanen ja Elsa Irene Treuthardt. Hän kävi keskikoulun ja valmistui 1952 nuoriso-ohjaajaksi Suomen kirkon seurakuntaopistosta. Hän on asunut Iisalmessa, Varkaudessa ja viimeksi Savonlinnassa.
Maria Partanen on ollut naimisissa vuodesta 1952 lääkäri Seppo Juha Tapani Tahvanaisen kanssa.
François Couperin

François Couperin (François le Grand, 10. marraskuuta 1668 – 11. syyskuuta 1733) oli ranskalainen säveltäjä. Couperin aloitti musiikin opiskelun isänsä johdolla. Vuonna 1685 hänestä tuli urkuri Pariisissa. Vuonna 1717 Couperinista tuli hoviurkuri ja -säveltäjä. Suuri osa Couperinin teoksista on sävelletty cembalolle. Niistä saivat vaikutteita muiden muassa Johann Sebastian Bach sekä paljon myöhemmin Richard Strauss ja Maurice Ravel. Ravel sävelsi Couperinin muistolle teoksen Le Tombeau de Couperin.
Couperin tyylissä on monesti yhdistelty ranskalaisia ja italialaisia vaikutteita. 
Couperinin Cembalokirjat ilmestyivät vuonna 1706, ja ne on myös suomennettu.
Slammaus

Slammaus on nimitys yksikerrosrappaukselle. Nimitys tulee ruotsin verbistä slamma, joka tarkoittaa ohuen laastin (slam) sekoittamista ja pinnan käsittelyä sillä. Rappaukseen käytetään yleensä sementtilaastia. Rappauksen alusta, esimerkiksi tiiliverhous, jää kuultamaan rappauksen läpi.
Laivoissa slammaus oli ennen epoksin yleistymistä tavanomainen vesi- ja polttoainesäiliöiden eli tankkien sisäpuolen käsittelymenetelmä. Slammauksen avulla estetään tankkien sisäpuolen syöpyminen ja toisaalta metallin liukeneminen tankin sisältöön. Määräajoin vanha rappaus hakataan irti ja slammaus uusitaan, jolloin tällä tavoin käsitelty tankki on jälleen käyttökelpoinen.
Venäjän naisten jääpallomaajoukkue

Historia

Venäjä pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan Edsbynissä, Ruotsissa, 1992. Ottelu päättyi Venäjän tappioon 8–0.
Venäjä sijoittui Lappeenrannassa 2004 järjestetyissä historian ensimmäisissä jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi.
Louis-Alexandre Brière de l’Isle

Louis-Alexandre Brière de l’Isle (4. kesäkuuta 1827 Le François, Martinique – 19. kesäkuuta 1896 Saint-Leu-Taverny, Seine-et-Oise) oli ranskalainen sotilas, joka toimi Senegalin kuvernöörinä ja Ranskan joukkojen komentajana Kiinan–Ranskan sodassa.
Brière de l’Isle syntyi sokeriplantaasin omistajan perheeseen. Hän valmistui Saint-Cyrin sotakoulusta vuonna 1847, palveli Indokiinassa ja haavoittui Saksan–Ranskan sodassa vuonna 1870.
Brière de l’Isle toimi Senegalin kuvernöörinä vuosina 1876–1881. Hän ryhtyi jatkamaan Louis Faidherben 1850-luvulla aloittamaa Länsi-Sudanin valloitusta, jonka perustana oli rautatien rakentaminen Dakarin ja Saint-Louisin sekä Senegal- ja Nigerjokien välille. Brière de l’Isle vahvisti Ranskan asemia Senegalissa, valmistautui tukulorivaltakunnan valloitukseen ja lähetti Gustave Borgnis-Desbordesin valtaamaan Bamakoa. Länsi-Sudanin lopullinen alistaminen tapahtui vasta hänen jälkeensä.
Prikaatikenraaliksi ylennetty Brière de l’Isle nimitettiin syyskuussa 1884 Charles-Théodore Millotin seuraajaksi Ranskan joukkojen komentajana Kiinan–Ranskan sodassa. Hänet ylennettiin divisioonakenraaliksi tammikuussa 1885. Tonkinissa käydyssä sodassa ranskalaiset joutuivat piiritetyiksi Lạng Sơnissa, mikä johti poliittiseen kriisiin ja Jules Ferryn hallituksen kaatumiseen. Brière de l’Isle palasi Ranskaan lokakuussa 1885.
Tsukuba (1905)

Palvelus

Hieman palvelukseen oton jälkeen alus lähti amiraali Goro Ijuinin johdolla Yhdysvaltoihin osallistuakseen Jamestownin maailmannäyttelyyn. Yhdysvalloista alus jatkoi matkaansa Britteinsaarille Portsmouthiin palaten Intian valtameren kautta Japaniin. Paluun jälkeen alus liitettiin osastoon, joka saattoi lokakuussa 1908 Yhdysvaltain laivastoa Japanin aluevesillä.
Alus osallistui ensimmäisessä maailmansodassa Qingdaon taisteluun sekä lukuisiin eteläisen Tyynenmeren ja Intian valtameren operaatioihin osana ympärysvaltojen käyttöön luovutettua Japanin laivastoa. Alus osallistui 4. joulukuuta 1915 keisari Taisōn pitämään keisarillisen Japanin laivaston katselmukseen Yokohamassa, mihin osallistui kaikkiaan 124 alusta. Laivastokatselmus uusittiin Yokohamassa 25. lokakuuta 1916.
Tsukuba räjähti 14. tammikuuta 1917 Yokosukan satamassa. Upotessaan alus vei mukanaan 305 miehistönjäsentä. Turman todettiin johtuneen ammusvaraston palosta. Hylky nostettiin ja sitä käytettiin laivaston ilmavoimien maalina. Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. syyskuuta 1917, ja se romutettiin vuonna 1918.
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1909

Ammunnan Suomen-mestaruudesta kilpailtiin kolmannen kerran Oulunkylässä toukokuun lopulla 1909. Kilpailuissa ammuttiin useita erikoikilpailuja, mutta Suomen mestaruus ratkaistiin 300 metrin matkalta ammutulla kilpailulla, jossa ammuttiin 30 laukausta ja maksimipistemäärä oli 1 800.
Nanayaw Awuah-Addae

Seurajoukkueet

Pussihukkien kasvatti Awuah-Addae muutti kolmivuotiaana perheineen Ghanasta Suomeen. Hän edusti kasvattajaseuraansa miesten pääsarjassa vuodet 2000–2008 voittaen SM-hopeaa vuonna 2005 ja SM-pronssia vuonna 2003. Miesten pääsarjadebyyttinsä hän teki jo 15-vuotiaana. Kaudella 2007–2008 Awuah-Addae pelasi vain kevätkaudella, ensin Pussihukissa miesten I-divisioonassa kahdeksan ottelua, ja tämän jälkeen yhdeksän ottelua Korisliigassa Team Componentan joukkueessa. Kauden 2008–2009 hän edusti Korisliigassa pelannutta KTP-Basketia.
Seuraavat kuusi vuotta Awuah-Addae oli loukkaantumisten johdosta sivussa kilpakoripallosta. Hän muun muassa vietti vuoden Australiassa, ja hänen perheeseensä syntyi kaksi lasta. Awuah-Addae joutui välivuosinaan useisiin polvileikkauksiin ja pelasi II-divisioonassa Pussihukkien kakkosjoukkueessa pelikuntonsa ylläpitämiseksi. Syyskuun alussa 2015 Korisliigajoukkue Helsinki Seagulls ilmoitti tehneensä Awuah-Addaen kanssa pelaajasopimuksen. Hän pelasi Seagullsissa heti voitokkaan harjoitusottelun turkkilaista Beşiktaşia vastaan.

Maajoukkue

Awuah-Addae pelasi kymmeniä otteluita Suomen nuorisomaajoukkueissa. Suomen miesten maajoukkueessa Awuah-Addae pelasi kolme valmistavaa maaottelua vuonna 2005. Hän teki korkeimman pistemääränsä, kahdeksan, Englantia vastaan.

Yksityiselämä

Awuah-Addae opiskeli laskentatointa Aalto-yliopistossa. Lokakuun 2015 alussa hän oli pro gradu -työnsä tarkistamista vaille kauppatieteiden maisteri. Hän on työskennellyt autoalan yrityksen taloushallinnossa.
Elokuvakamera

Elokuvakamera on kameratyyppi, joka tallentaa kuvia nopeassa tahdissa filmille. Kun kehitetty filmi projisoidaan, syntyy katselijalle vaikutelma liikkuvasta kuvasta, vaikka kyse on itse asiassa yksittäisistä kuvista. Filmiformaatit luokitellaan niiden leveyden mukaan: yleisimmät elokuva- ja televisiotuotannoissa käytetyt filmityypit ovat 35 mm ja 16 mm.
Jotkin filmiformaatit ovat olleet ns. amatööriformaatteja jotka eivät ole olleet standardien mukaisia, kuten Movette. Movettea käyttävää kameraa mainostettiin vuonna 1917 Moving Picture World lehdessä.
Elokuvakameroiden tallennusnopeus on yleensä 24 kuvaa sekunnissa, joka on myös esitysstandardi elokuvateattereissa. Hidastuksia kuvatessa voidaan käyttää korkeampaa tallennusnopeutta, ja vastaavasti nopeutuksia kuvatessa matalampaa nopeutta. Yleisimmät kuvasuhteet elokuvakäytössä ovat 1,85:1 ja 2,39:1 (”CinemaScope”) ja televisiokäytössä 16:9.
Termillä digitaalinen elokuvakamera tarkoitetaan korkealaatuista ammattilaisvideokameraa, joka on suunniteltu nimenomaan elokuvakäyttöön.
Jazid I

Jazid I oli Umaijadien dynastian Damaskoksen kalifaatin kalifi vuosina 680–682 isänsä Muawija I:n jälkeen. Hän joutui taistelemaan Ali ibn Abi Talibin poikaa Husainia vastaan, jonka voitti Karbalan taistelussa. Pian tämän jälkeen Abdallah ibn az-Zubair oli omassa kapinassaan ottanut haltuunsa Mekan ja Medinan, jotka Jezid valtasi lyhyen piirityksen jälkeen takaisin vuonna 680. Vuonna 682 Jazid kuoli ja muutama kuukausi tämän jälkeen myös hänen poikansa ja seuraajansa Muawija II kuoli, jolloin kalifin arvo siirtyi Muawija I:n serkulle Merwanille.
Arrianos

Arrianos (lat. Lucius Flavius Arrianus Xenophon, n. 90 – n. 175) oli roomalainen historioitsija ja sotilas. Hänen tunnetuin teoksensa on Aleksanteri Suuren elämää käsittelevä Anabasis.

Elämä

Arrianos syntyi Nikomediassa, Rooman Bithynian provinssin pääkaupungissa. Arrianos syntyi varakkaaseen perheeseen. Hänen isänsä oli saanut Rooman kansalaisuuden, kuten useat muut varakkaat kreikkalaiset. Arrianoksen isä sai kansalaisuuden joltain Flavius-suvun keisarilta, luultavasti Vespasianukselta. Arrianoksen syntymävuoden voi olettaa olleen ennen vuotta 90, koska hänen tiedetään olleen konsulina vuonna 129 tai 130 ja tämän viran haltija oli tuohon aikaan yleensä noin 42-vuotias. Arrianos vietti nuoruutensa kotikaupungissaan ja sai varmasti kreikkalaiseen yläluokkaan kuuluvalle tyypillisen koulutuksen retoriikassa ja kirjallisuudessa. Tämän jälkeen tyypillinen yläluokkaan kuuluva nuorukainen olisi yrittänyt luoda uraa Rooman valtakunnan palveluksessa. Arrianos päätti kuitenkin opiskella filosofiaa.

Teokset

Arrianos kirjoitti kreikan kielellä ja hänen tunnetuin teoksensa on nimellä Anabasis tunnettu Aleksanteri Suuren elämäkerta. Teoksen alkuperäistä nimeä ei tunneta. Arrianos käytti lähteenään Aleksanterin kenraalin Ptolemaioksen kirjoittamaa teosta. Muita lähteitä olivat Kallisthenes joka oli Aristoteleen siskonpoika, Aristobulos, Kleitarkhos, maantieteilijä Eratosthenes ja laivaston päällikkö Nearkhos.
Toinen Arrianoksen tunnettu teos on Indika, joka kertoo Aleksanteri Suuren laivaston matkasta Indukselta Persianlahdelle ja joka perustuu Nearkhoksen kertomukseen.  
Muita teoksia, jotka ovat säilyneet nykypäivään, ovat Alanike, joka kertoo alaanien vastaisista taisteluista, Periplus Pontu Eukseinu (Mustanmeren ympäripurjehdus) sekä teos sotataidosta, joka kertoo ratsuväen taktiikasta. Arrianoksen esikuva oli hänen kaimansa Ksenofon, ja tätä matkien hän kirjoitti lyhyen kirjan nimeltä Kynegetikos metsästyksestä.
Teoksia, jotka eivät ole säilyneet kokonaisuudessaan nykypäivään, ovat muun muassa teos, joka kertoo tapahtumista Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen, sekä teokset Parthian ja Bithynian historioista.