google/wiki40b huggingface dataset:
Evon harjoitusalue

Suomen pelastusalan keskusjärjestön ja Suomen puolustusvoimien harjoitusalue on Padasjoella sijaitseva harjoitusalue. Alueella on sekä sotilaallisia että siviilikriisinhallintaan, palo- ja pelastustoimeen liittyviä harjoitusalueita.

Leiri- ja harjoitusalue

Ampumarasta etelään Iso-Taruksen itäpuolella ja Vähä-Taruksen koillispuolella sekä Kaakonlammin eteläpuolella on leiri- ja harjoitusalue, jota käyttävät muuhun kuin ammuntaan maanpuolustuskoulutusyhdistys sekä reserviupseeri- ja muut reserviläisyhdistykset.
Alueella on kaksi tielaitoksen lahjoittamaa majoitusparakkia (suurehko tupa Hauho ja pienehkö tupa Kouvola, neljä viiden hengen huonetta), yksi varastoparakki, kaksi kuuden hengen saunaa sekä lisäksi puolustusvoimien joukkuesauna. Aluetta käyttävät mm. maanpuolustuskoulutusyhdistys, Tapiolan Reserviupseerien ja Espoon Reserviläisten talvi- ja kesäpäivien järjestäjät.

Siviilikriisinhallinnan leiri- ja kurssikeskus

Kolmas harjoitusalue on Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön (SPEK) leiri- ja kurssikeskus Palotarus, joka sijaitsee Vähä-Taruksen lounaispuolella, Iso-Taruksen länsirannalla ja Iso-Hervon koillispuolella. Aluetta käytetään sopimuspalokuntien (aikaisemmalta nimeltään vapaapalokunnat) harjoitusalueena.

Palotarus

Alue on parhaiten varusteltu kolmesta harjoitusalueesta. Siellä on yksitoista majoitusmökkiä (Tavi, Kuikka, Haapana, Viklo, Liro, Kuovi, Kivitasku, Satakieli, Peukaloinen, Kiuru ja Punarinta), kaksi saunaa (Metso ja Teeri), ruokala (Kuhankeittäjä), ruokailukatos (Käki), tarjoilukatos (Kottarainen), grillikatos (Käenpiika), luentosali (Käpytikka) ja hallintorakennus (Palokärki).

Käyttö

Aluetta käytetään alkusammutuksen harjoitusalueena, mutta myös yleisluontoisena kurssikeskuksena, jota voidaan sopimuspalokuntien lisäksi tarjota myös yrityksille.
FMW

Historia

Elokuussa vuonna 1990 Onita otteli ensimmäisessä räjähtävässä piikkilanka ottelu(exploding barbed wire match) Tarzan Goton kanssa, jonka seurauksena alkoi pienien "roskapaini" organisaatioiden välinen vallankumous japanissa. Silloin Onita palkkasikin hardcore painin kovimpia nimiä FMW:hen kuten Mr.Pogo, Mitsuhiro Matsunaga, Super Leather(Leatherface) ja Kintaro Kanemura. Vuonna 1995 Onita otteli uransa viimeisen ottelun nuoren tähden kanssa nimeltä Hayabusa ja ottelumuotona oli räjähtävä kehä, piikkilanka häkki-ottelu. Tämä johti FMW:n sisäiseen vallankumoukseen, jota kutsuttiin Neo FMW:ksi, jossa tähdet kuten Masato Tanaka, The Gladiator ja Ricky Fuji ottelivat lennokkaampia ja nopeatahtisempia otteluita. Hayabusasta tuli FMW:n päätähti voittaen mestaruuden useita kertoja otellen melkein jokaista painijaa vastaan. FMW tunnetaan muöskin sen naispainijoista, jotka olivat tyyliltään myös rajumpia hardcore painijoita. Tunnetuin FMW:n naisista oli Megumi Kudo, joka olikin oman aikansa parhaimmistoa. All Japan Women's Pro-Wrestling promootion painijat pelkäsivät FMW:n naisia niin paljon, että promootioiden välisiä otteluita ei nähty, mutta FMW:n naiset olivat menestyksekkäitä otteluissa FMW:n ja LLPW:n sekä LPW:n välillä. Silloin FMW solmi sopimuksen pitää Suurshow joka toukokuun viides päivä Kawasaki Stadiumilla.
Uusi FMW:n omistaja Shoichi Arai toi FMW:hen uuden käsikirjoittajan Kodo Fuyukin, joka oli työskennellyt International Pro Wrestlingissä, All Japan Pro Wrestlingissä and Super World of Sportsissa. Fuyukin myötä "roskapaini" loppuikin FMW:ssä ja tyyli perustui enemmän WWE tyyliin. Tämä vähensi myös loukkaantumisia vaikkakin kyseenalaisti FMW:n tarkoituksen.
2001 vuonna matsissa Mammoth Sasakia vastaan Hayabusa yritti yhtä nimikkoliikkeistään "Sprinboard Moonsault" ja liukastui pudoten rajusti suoraan niskansa päällä, joka murtui sekä halvaannutti Hayabusan. Hayabusa joutui eläkkeelle on vuosia myöhemmin saanut jalkojaan liikuteltua ja noustua seisomaan, joten kuntoutumisen merkkejä on ilmassa. 2001 vuoden lopussa Arain epäiltiin olevan noin miljoonan dollarin veloissa Yakuzalle (tai Japanin mafialle). FMW meni konkurssiin 15. helmikuuta 2002. 16. toukokuuta Arai löytyi hirttäytyneenä omaan kravattiinsa Tokyo parkista.
3. huhtikuuta 2015 Hideki Takahashi, Hayabusa ja Choden Shensi Battle Ranger pitivät lehdistötilaisuuden jossa he ilmoittivat elvyttävänsä FMW:n nimellä  "Chō Sentō Puroresu FMW". Takahashi toimi omistajana ja Hayabusa vastaavana tuottajana.
3. maaliskuuta 2016 Hayabusa kuoli kotonaan aivoaneurysmaan 47 vuotiaana.
31. lokakuuta 2017 Atsushi Onita otteli viimeisen ottelunsa 43 vuoden uran jälkeen. Promootio on yhä toiminnassa.
Hopeavirta

Pentuna

Väärätähden lupaus-kirjassa Hopeapentu syntyy  Väärätähdelle ja  Pajutuulelle   Särkipennun ja  Pajupennun  kanssa. Hopeapentu on ainoa pentu, joka jää eloon pentueesta. Hänen emonsa ja sisaruksensa kuolevat viheryskään. Aurinkoahven alkaa huolehtimaan Hopeapennusta.

Soturina

Tuli ja jää-kirjassa Hopeavirta on ainoa tytär  Väärätähdelle ja Jokiklaanin kuningattarelle  Pajutuulelle. Hän näyttäytyy ensimmäistä kertaa, kun hän pelastaa  Harmaaraidan jääkylmästä joesta. Hän kysyy  Harmaaraidalta, mitä hän tekee Jokiklaanin reviirillä, johon Harmaaraita vastaa hukkuvansa. Matkalla takaisin Myrskyklaaniin,  Tulisydän huomaa  Harmaaraidan katsovan peräänsä monta kertaa, johon  Tulisydämen oppilas  Tuhkatassu ilkikurisesti huomauttaa, kuinka kaunis Hopeavirta on.
Tapahtuman jälkeen Hopeavirta alkaa tapailemaan salaa  Harmaaraitaa. Tapailujen aikana hän rakastuu  Harmaaraitaan  Tulisydämen ja  Usvajalan varoitteluista huolimatta.  Tulisydän näkee Hopeavirran ja  Harmaaraidan tapaavan salaa ja hän menee myöhemmin Hopeavirran luokse yrittäen saada tämän eroamaan  Harmaaraidasta.
Hopeavirta on paikalla, kun Jokiklaani ja Varjoklaani hyökkäävät Tuuliklaaniin.  Tulisydän hyökkää hänen päälleen tajuamatta kuka hän on.  Tulisydän pysähtyy, kun Harmaaraita huutaa häntä lopettamaan. Harmaaraita tuijottaa kauhuissaan  Tulisydäntä ja Tulisydän päästää Hopeavirran karkuun. Harmaaraita juoksee Hopeavirran perään. Mustaraita huomaa tämän ja hän menee heti kertomaan näkemästään  Tiikerikynnelle.  Tiikerikynsi  sanoo, että huomasi  Harmaaraidan seuraavan Hopeavirtaa ja hän epäilee, että jotain on tekeillä heidän välillä. Kirjassa Salaisuuksien metsä
Hopeavirta kertoo  Harmaaraidalle, että odottaa hänen pentujaan. Molemmat heistä ovat onnellisia.
Kun Hopeavirta tulee tapaamaan  Harmaaraitaa Aurinkokiville yhden kuun jälkeen, hän aloittaa synnyttämiseen, mutta jokin menee pieleen. Harmaaraita kutsuu  Tulisydäntä, joka seisoo lähellä ja käskee häntä hakemaan  Keltahampaan.  Tiikerikynsi näkee ja kysyy, mitä tapahtuu. Kun  Tulisydän tuo  Tuhkatassun, oppilas käskee  Tulisydäntä ja  Tiikerikynttä nuolemaan pentuja.  Tuhkatassu onnistuu pelastamaan kaksi pentua, jotka nimetään  Sulkapennuksi ja  Myrskypennuksi. Hopeavirta kuitenkin kuolee, koska hän menetti paljon verta synnytyksessä ja jättää hyvästit kumppanilleen ja toivoo hänen huolehtivan heidän pennuistaan. Harmaaraita on murtunut Hopeavirran kuolemasta ja epävarma siitä, ovatko hänen pentunsa elossa.  Tuhkatassu masentuu, koska Hopeavirta kuoli. Harmaaraita ehdottaa  Tulisydämelle, että he hautaisivat Hopeavirran ja pennut, mutta  Tulisydän kertoo ilahtuneena, että pennut ovat elossa. Hopeavirta haudataan joen viereen.
Akkadin valtakunta

Historia

Legendojen mukaan Sargon oli ylipapittaren ei-toivottu lapsi, jonka ylipapitar jätti jokeen ajelehtimaan korissa ja jonka muuan puutarhuri löysi. Sargon nousi Kišin kuninkaan ylimysten joukkoon juomanlaskijaksi ja kaappasi lopulta vallan.
Sargon perusti Akkadin valtakunnan 2334 eaa., kun hän Kišin armeijalla kukisti Lugalzaggesin. Sargon oli merkittävä sotilasjohtaja, ja hänen johdollaan akkadilaiset valtasivat koko Sumerin ja laajensivat vaikutusvaltaansa myös ympäröiviin maihin. Sargonin sanotaan voittaneen 34 taistelua Mesopotamian alueella ja levittäneen vaikutusvaltansa nykyisen Iranin, Syyrian, Persianlahden ja Turkin alueille. Sargonin valtakautta kesti 56 vuotta, ja hän perusti joidenkin historioitsijoiden mukaan ensimmäisen laajan valtakunnan.
Sargonia seurasivat hänen poikansa Rimuš ja Maništušu, jotka molemmat kuolivat väkivaltaisesti palatsijuonittelujen seurauksena. Akkadin valtakunta saavutti kuitenkin huippunsa Sargonin lapsenlapsen Naram-Sinin aikana. Tuolloin Akkad taisteli muun muassa pohjoisen voimakkaita kaupunkivaltioita, kuten Eblaa vastaan. Naram-Sim kehitti jumaluuteen rinnastettavan kuninkuuden ja käytti nimensä yhteydessä jumalalle tarkoitettua nuolenpäämerkkiä.
Naram-Sinia seurasi hänen poikansa Šar-kali-Šarri, "kaikkien kuninkaiden kuningas". Hänen aikanaan Akkad joutui sisäiseen sekasortoon ja monet eteläiset kaupunkivaltiot itsenäistyivät Akkadin vallasta. Šar-kali-Šarria seurasivat vielä Dudu ja Šu-turul, joiden aikana Akkadin valta ulottui enää vain Akkadin kaupungin ympäristöön. Vaikka Akkadin valta heikkeni jo sisäisten olojen takia, Akkadin valtakunnan kaatuminen laitetaan usein itäisiltä vuorilta tulleiden gutilaisten syyksi. Urin kolmannen dynastian perustanut Ur-Nammu ajoi gutilaiset pois alueelta noin 2112 eaa.
Kulmahammas

Kulmahammas (lat. dens caninus), C, on useimmilla eläinlajeilla oleva hammas etu- ja poskihampaiden välissä. Kulmahampaan tehtävänä on petoeläimillä pitää saaliista kiinni sekä lajinsisäisten kamppailujen käyminen. Kasvinsyöjillä kulmahampaat voivat olla myös taisteluhampaina, esimerkiksi oreilla ja karjuilla. Karjujen kulmahampaita kutsutaankin usein syöksyhampaiksi tai torahampaiksi ja ne ovat yleensä alaleukaluussa suurempia kuin yläleukaluussa. Myös mursujen kulmahampaat ovat pidentyneet syöksyhampaiksi. Norsujen syöksyhampaat sen sijaan eivät ole kulmahampaita vaan etuhampaita. Märehtijöillä kulmahampaat ovat muuntuneet etuhampaiksi.
Koiran maitokulmahampaat puhkeavat 3–5 viikon iässä ja vaihtuvat pysyviin 5–7 kuukauden iässä. Kissalla vastaavat iät ovat 3–4 viikkoa ja 5–6 kuukautta. Hevosilla kulmahampaat saattavat puuttua kokonaan, mutta jos ne puhkeavat, ne puhkeavat 4–5 vuoden iässä. Joskus hevosilla saattaa olla maitokulmahampaatkin. Märehtijöillä alakulmahampaat muistuttavat etuhampaita ja ovat näiden kanssa rivissä. Maitohampaat puhkeavat syntymän aikoihin tai parin ensimmäisen elinviikon aikana. Lehmillä kulmahampaat vaihtuvat pysyviin 32–42 kuukauden iässä, lampailla 36–48 kuukauden, ja vuohilla 36 kuukauden iässä. Poron alakulmahampaat vaihtuvat pysyviin 12–14 kuukauden iässä. Muista märehtijöistä poiketen poroilla on pienet yläkulmahampaat. Maitohampaat puhkeavat syntymän aikoihin ja vaihtuvat pysyviin 12–14 kuukauden iässä. Sikojen kulmahampaat puhkeavat syntymän aikoihin ja vaihtuvat pysyviin 8–12 kuukauden iässä. Karjujen kulmahampaat ovat erittäin vaaralliset aseet. Hampaiden vaihtumisia käytetään yleisesti eläinten iän määrittämiseen. Sanonta ”Ei lahjahevosen suuhun katsota” viittaa juuri tällaiseen iänmääritykseen.
Liisa Hiisku

Liisa Rakel Lindroos, kirjailijanimi Liisa Hiisku (s. 4. syyskuuta 1913 Kangasala) on suomalainen nuortenkirjailija.
M27 (valtatie)

Valtatie M27 (ven. Федеральная автомобильная дорога М27, Federalnaja avtomobilnaja doroga M27) on Venäjän Krasnodarin aluepiirissä Novorossijskista Abhasian (Georgia) rajalle johtava liittovaltiotason päävaltatie ("magistral"). Tie kulkee vuoristossa Mustanmeren rannikon suuntaisesti ja sitten lomarannikkoa pitkin muun muassa Tuapsen, Sotšin ja Adlerin kautta. M27 on osa eurooppatie E97:ää.

Neuvostoliiton M27 ja Etelä-Ossetian sota

Neuvostoliiton aikana, vuoteen 1991, M27 jatkui Georgian halki ja kulki Tbilisin kautta edelleen Azerbaidžaniin ja Kaspianmeren rannalle Bakuun. Georgiassa tie kulkee Gorin pohjoispuolelta läheltä Etelä-Ossetiaa ja sen pääkaupunkia Tskhinvalia. Vuonna 2008 kysymys tien hallinnasta muodostui tärkeäksi Etelä-Ossetian taisteluiden aikana, koska se on rautatien ohella toinen merkittävä Georgian poikittaisväylä raskaille kuljetuksille ja siis myös sotilaskuljetuksille.
Otto Hofmann

Otto Hofmann (16. maaliskuuta 1896 Innsbruck, Itävalta – 31. joulukuuta 1982 Bad Mergentheim, Saksa) oli itävaltalainen SS-kenraaliluutnantti natsi-Saksan ja toisen maailmansodan aikana. Hoffman osallistui rotu- ja asutusasiantoimiston johtajana Wannseen konferenssiin, jossa johtavat kansallissosialistit päättivät juutalaisten lopullisesta tuhoamisesta.

Elämä

Hoffman syntyi Itävallassa, mutta kävi koulunsa pääsääntöisesti Münchenissä Etelä-Saksassa.
Hofmann osallistui ensimmäisen maailmansotaan aluksi baijerilaisessa kenttätykistörykmentissä. Hänet palkittiin I. ja II. luokan rautaristein ja ylennettiin luutnantiksi maaliskuussa 1917. Samaan aikaan siirtyi yhteysupseeriksi ilmavoimiin. Hänen koneensa ammuttiin alas itärintamalla ja hän joutui venäläisten vangiksi saman vuoden kesäkuussa, mutta viiden viikon sotavankeuden jälkeen Hofmann onnistui pakenemaan ja palaamaan Saksaan. Paluunsa jälkeen häntä alettiin kouluttamaan lentäjäksi, mutta hän valmistui vasta sodan jälkeen 1919, jolloin hänet kotiutettiin siviilielämään. Hän osallistui lyhyesti Freikorpsin toimintaan. Sodan aikana hän oli mennyt naimisiin viinialalla töissä olleen Carl Giessingin tyttären kanssa. Vuodesta 1920 alkaen Hoffman toimi itsekin viinin tukkumyyjänä, kunnes otti eron vaimostaan ja aloitti oman yrityksen viiniesittelijänä 1925. Hän avioitui uudelleen tammikuussa 1927.
Hofmann liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen 1923 jäsennumerolla 145,729 ja edelleen SS:ään 1931. Keväällä 1933 hieman kansallissosialistisen puolueen valtaannousun jälkeen Hoffmanista tuli kokoaikainen SS-upseeri. Hän toimi johtotehtävissä SS:n eri virastoissa, kunnes 1936 hän siirtyi SS:n johtaja Heinrich Himmlerin ja SS-kenraali Richard Walther Darrén perustamaan Rotu- ja asutusasiantoimistoon päälliköksi.

Toinen maailmansota

Hoffman nousi Rotu- ja asutusasiantoimiston johtajaksi heinäkuussa 1940. Tässä tehtävässä hän vastasi Puolalta ja Neuvostoliitolta vallattujen alueiden saksalaistamisesta. Tehtävään kuului halukkaiden saksalaisten ohjaaminen uusille alueille ja vastaavasti alkuperäisten asukkaiden poistaminen. Hän myös vastasi vallattujen alueiden asukkaiden rotutesteistä. Hänen toimistolleen kuului myös ohjelma, jossa rodullisesti kelvokkaiksi katsotut puolalaislapset kaapattiin vanhemmiltaan SS:n kasvatettavaksi. Tammikuussa 1942 hän osallistui Reinhard Heydrichin johtamaan Wannseen konferenssiin, jossa pyrittiin saamaan aikaiseksi lopullinen ratkaisu juutalaisten tuhoamiseksi. Huhtikuussa 1943 hänet siirrettiin Stuttgartiin lounais-Saksan alueen (Württemberg, Baden ja Elsassi) SS:n ja poliisin johtajaksi. Hän oli myös paikallisen sotilaspiiri IV:n sotavankiloiden ylin johtaja.

Sodan jälkeen

1947 Hoffman oli syytettynä sotarikoksista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan Rotu- ja asutusasiantoimiston toimintaa käsitelleessä RuSHA-oikeudenkäynnissä. 7. maaliskuuta seuraavana vuonna Hoffman tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen. Hänet kuitenkin armahdettiin ja vapautettiin Landsbergin vankilasta jo huhtikuussa 1954. Tämän jälkeen hän toimi virkamiehenä Württembergissä kuolemaansa saakka.
Rogelio Esquivel Medina

Rogelio Esquivel Medina (s. 18. kesäkuuta 1940) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 13. syyskuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Garrianan titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Onésimo Cepeda Silva.
On lautalla pienoinen kahvila

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvan parhaana puolena ja kantavana voimana pidettiin yleisesti Harry Bergströmin musiikkia.
Eräässä televisioajan arviossa elokuvaa on pidetty kömpelönä mutta toisaalta sympaattisena. Sen hauskin pariskunta on arvion mukaan kaksikko Viherpuu ja Angerkoski. Kiitosta saavat niin Bergströmin sävelet kuin Pekkarisen nokkelat sanoituksetkin, jotka yhdistyvät yltiöriemukkaaksi elämäniloksi, ja Kipparikvartetin äänet soivat kriitikon arvion mukaan upeasti (Henri Waltter Rehnström, Tv-maailma 2014).
Metsäkonkola

Metsäkonkola on kylä Salossa entisen Halikon kunnan keskiosassa. Kylässä sijaitsee vain Metsä-Konkolan maatila. Muutoin kyläalueella on metsäisiä mäkiä, joiden välisissä laaksoissa on peltoja ja niittyjä. Metsäkonkolan eteläosassa virtaa Kuohaoja.
Metsäkonkola esiintyy ensimmäisen kerran 1600-luvun lopun Angelniemen rippikirjassa, vaikkei kylä ole Angelnimeen kuulunutkaan. Todennäköisesti Metsäkonkola on Konkolan tytärkylä, jonka rajat määriteltiin tarkasti vasta myöhäisessä isojaossa vuonna 1787. Kylän ainoa lohkotila oli vuonna 1925 perustettu Juonkallio, joka nyttemmin on hylätty.
HMS Caradoc

Ensimmäinen maailmansota

HMS Caradoc liitettiin palvelukseen astuessaan Suuren Laivaston (engl. Grand Fleet) 6. Kevyt risteilijäviirikköön. Alus ajoi rantaan elokuussa 1917 Fair Islellä.

Sotien välillä

HMS Caradoc siirrettiin ensimmäisen maailmansodan loputtua joulukuussa 1918 Itämerelle, jossa se valtasi yhdessä muiden osastoon kuuluneiden alusten kanssa bolševikkien miehittämät hävittäjät Avtroilin ja Spartakin.
HMS Caradoc siirrettiin Välimeren laivaston 3. Risteilijäviirikköön 29. helmikuuta 1919, missä alus palveli joulukuuhun 1926, jolloin alus aloitti purjehduksensa Kiinan asemalle. Alus oli Välimerellä ollessaan huollossa kahdesti palaten palvelukseen maaliskuussa 1923 ja helmikuussa 1926.
Palattuaan Englantiin HMS Caradoc poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle 15. syyskuuta 1927. Huollon valmistuttua alus siirrettiin lokakuussa 1928 Amerikan ja Länsi-Intian asemalle, jossa alus oli aina helmikuuhun 1930. Alus siirrettiin reserviin maaliskuussa ja heinäkuussa palasi palvelukseen purjehtien Kiinan asemalle 5. Risteilijäviirikköön. Alus palveli Kiinan asemalla vuoteen 1934. Palattuaan Englantiin alus siirrettiin reserviin 17. lokakuuta 1934 ja oli reservissä vuoteen 1939.

Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan syttyessä HMS Caradoc oli sijoitettuna Amerikan ja Länsi-Intian asemalle. Alus palveli asemalla aina vuoteen 1942, minä aikana se kuljetti lokakuussa 1939 noin 2 miljoonan punnan arvosta kultaa Halifaxiin Nova Scotiaan ja kohtasi saksalaiset saarronmurtajat 23. lokakuuta 1939 Jukatanin kanavassa Emmy Friedrichin ja 11. joulukuuta 1940 Rheinin.
HMS Caradoc oli 28. lokakuuta 1941 - 26. helmikuuta 1942 New Yorkissa telakalla, jossa alukseen asennettiin kaksi yksiputkista kahden paunan tykkiä ja viisi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukseen asennettiin myös tutkat 271 ja 290.
Palattuaan telakalta HMS Caradoc liitettiin Itäiseen laivastoon. Alus palveli Intian valtamerellä aina vuoteen 1943, jolloin se kesäkuussa purjehti Durbaniin Etelä-Afrikan aseman tykistön koululaivaksi.
HMS Caradoc purjehti 1944 Colomboon, jossa se palveli asema-aluksena elokuuhun 1945, jolloin aluksesta tehtiin Itä-Intian alueen lippulaiva.

Sodan jälkeen

HMS Caradoc palasi Englantiin ja myytiin romutettavaksi 5. huhtikuuta 1946. Alus siirrettiin toukokuussa T W Ward & Co:lle Briton Ferryyn romutettavaksi.
Soijapapu

Terveysväitteet

Kiinalaiset kutsuivat soijapapua kultaiseksi helmeksi ravintoarvojensa vuoksi. Ravintosisällöltään se on poikkeuksellisen monipuolinen: enemmän proteiineja kuin missään muussa pavussa, linolihappoja, kuituja, kaliumia, kalsiumia, fosforia, rautaa, sinkkiä ja runsaasti B-, K- ja E-vitamiineja. Soijaproteiini sisältää kaikkia ihmiselle välttämättömiä aminohappoja, mikä tekee siitä kokonaisen proteiinin lähteen. 
Kasvisruokavaliossa soijapohjaisia tuotteita käytetään usein lihatuotteiden tapaan, ja siitä saadaan proteiinia, joskaan soija ei ole välttämätön kasvissyöjälle. Soija on terveellisempi proteiininlähde kuin liha muun muassa siksi, että siinä on tyydyttyneiden rasvahappojen sijaan terveellisempiä monityydyttymättömiä rasvahappoja .
Soijan kielteisistä terveysvaikutuksista liikkuu netissä keskusteluja, mutta niiden tueksi ei ole olemassa näyttöä.
Soijan kasviestrogeenit eivät vaikuta miehiin naishormonien tavoin.

Rehuna

Soijarehu on karjan pääasiallinen valkuaisainerehu EU:n alueella. Korkean valkuaispitoisuuden ansiosta soijarouheella on voitu korvata aikaisemmin käytössä olleet eläinperäiset valkuaisraaka-aineet. Soijarouhe valmistetaan hiutaloimismenetelmällä. Sivutuotteena syntyy soijaöljyä, joka irrotetaan soijahiutaleista uuttamalla (heksaanilla). Paahtamisella varmistetaan vielä rouheen puhtaus.

Geenimuunneltu soija

Maailman soijakaupasta 90 prosenttia on geenimuunneltua soijaa, jota käytetään teollisuudessa ja maataloudessa. EU:n säädösten mukaan elintarvikkeen pakkauksessa on oltava merkintä ”muuntogeeninen” tai ”valmistettu muuntogeenisestä soijasta”, jos muuntogeenisen ainesosan osuus ylittää 0,9 prosentin raja-arvon.
Lukoil

Historia

Lukoil muodostui vuonna 1991, kun Hanti-Mansian kaupunkien mukaan nimetyt pienemmät öljy-yhtiöt Langepasneftegas, Uraineneftegaz ja Kogalymneftegaz yhdistyivät (näistä nimi LUKoil). Kahden vuoden kuluttua tämä valtionyhtiö yksityistettiin. Lukoilin silloinen toimiva johto, Vagit Alekperovin säestyksellä, yksityisti itselleen merkittävän osuuden. Operaation yhtenä avustajana toimi toinen oligarkki Nikolai Tsvetkov.

Liiketoiminta

Lukoililla on öljyntuotantoa Venäjän ohella muun muassa Azerbaidžanissa, Egyptissä, Kazakstanissa ja Uzbekistanissa. Yhtiö osallistuu öljynetsintään ja selvittelee tai valmistelee tuotantoa muun muassa Egyptissä, Ghanassa, Irakissa, Kolumbiassa, Norsunluurannikolla, Romaniassa, Saudi-Arabiassa, Sierra Leonessa, Venezuelassa, Vietnamissa.
Yhtiön jalostamot ja muut petrokemian teollisuuslaitokset sijaitsevat Venäjän ohella muun muassa Bulgariassa, Hollannissa, Italiassa, Romaniassa ja Ukrainassa.

Huoltoasemat

Lukoililla oli vuoden 2011 vuosikertomuksen mukaan huoltoasemia useissa Euroopan maissa, kuten Venäjällä, Baltian maissa, Belgiassa, Italiassa, Luxemburgissa, Moldovassa, Montenegrossa, Puolassa, Romaniassa, Serbiassa, Slovakiassa, Tšekissä, Turkissa, Valko-Venäjällä ja Unkarissa. Huoltoasemat kulkevat pääsääntöisesti Lukoil-tuotemerkin alla. Vielä vuoden 2014 alussa yhtiöllä oli huoltoasemaverkosto myös Ukrainassa, mutta se jouduttiin myymään ainakin nimellisesti pois Venäjän Ukrainan sotatoimien ja Boikotoi venäläisiä tuotteita! -kampanjan seurauksena romahtaneen myynnin tuloksena.
Lukoil hankki itselleen huoltamoketjun Suomesta vuonna 2005 ostamalla Teboilin koko osakekannan.
Yhdysvalloissa Lukoil osti vuonna 2011 yhdysvaltalaiselle Getty Oilille kuuluvan käyttöomaisuuden ja aloitti näin huoltamotoimintansa Yhdysvalloissa. Amerikkalainen ConocoPhillips osti Venäjän valtiolle kuuluneen 7,6 % osuuden Lukoilista vuonna 2004 ja allekirjoitti sopimuksen, minkä mukaan sen osuus Lukoilista voi nousta 20 %:iin.
Söderkulla

Söderkulla on taajama Etelä-Sipoossa Uudellamaalla. Söderkulla on Etelä-Sipoon asutuskeskus uuden Porvoontien ja Porvoonväylän varrella. Söderkullasta noin 10 kilometriä pohjoiseen sijaitsee Sipoon kuntakeskus Nikkilä. Helsingin keskustaan Söderkullasta on matkaa noin 30 kilometriä.
Söderkulla on yksi Sipoon keskeisistä kasvukeskuksista Nikkilän ohella. Asukkaita Söderkullassa oli vuoden 2017 lopussa 3 782. Kaavoituksessa kunnan rakentamista on painotettu tulevaisuudessakin näille alueille. Söderkullan keskustan tuntumaan on hyväksytty muun muassa 3 000 neliömetrin liikekeskuksen rakentaminen.

Palvelut

Söderkullassa on kattavat peruspalvelut. Muutaman sadan metrin päässä toisistaan sijaitsevat terveysasema, hammashoitola, Alko, apteekki, vanhusten palvelukeskus Linda, R-kioski, kirjasto, kaksi päivittäistavarakauppaa, päiväkoti sekä Etelä-Sipoon ala-aste. Ala-asteen yhteydessä on myös ruotsinkielinen Söderkulla skolan.
Kolmen kilometrin päässä Söderkullasta sijaitsee Pilvijärven suosittu uimaranta. Vuonna 2003 valmistui Söderkullaan Ingman Areena -salibandyhalli. 
Söderkullassa sijaitsee Söderkullan kartano, joka on perustettu vuonna 1557. Kartanon omistaa Sipoon kunta, ja sen päärakennus on aiemmin ollut vuokrattu tilausravintolayrittäjälle. Kunta kaavaili keväällä 2011 kartanon myyntiä, mitä paheksuttiin. Myyntiaikeet peruttiin, ja kartanosta tulee kulttuuripalvelujen keskus, johon suunnitellaan nyt piharakennuksissa toimivia kunnan toimintoja.
Vuonna 2018 Söderkullaan valmistui Söderkullan kirkko ja seurakuntakeskus.
Helsingin Itäkeskuksesta kulkee HSL:n liityntälinja 841 Östersundomin kautta Söderkullaan. U-linja 848 kulkee Söderkullaan suoraan Helsingistä, Pasilan ja Porvoonväylän kautta.