google/wiki40b huggingface dataset:
Juhana II (Aragonia)

Juhana II oli Aragonian kuningas vuosina 1458-1479 veljensä Alfonso V:n jälkeen. Isänsä Ferdinand I:n kruunajaisissa vuonna 1414 Juhana oli nimetty Sisilian käskynhaltijaksi.
Juhana nai vuonna 1420 Navarran kuninkaan Kaarle III:n tyttären ja kruununperijän Blankan, ja kuningasveljen Alfonso V:n poissa ollessa Juhana ja toinen veli Henrik ajautuivat kiistaan Kastilian herruudesta. Kun Juhana oli Navarrassa juhlimassa häitään, Henrik päätti ratkaista kiistan voimakeinoin. Hän valtasi Kastilian kuninkaan Juhanan linnan ja sai tämän hetkeksi vangikseen. Aragonian infanttien ja Kastilian välisen riidan pääarkkitehti oli Alvaro de Luna, Kastilian kuninkaan neuvonantaja, joka vähitellen sai kaiken vallan haltuunsa.
Juhanasta tuli vaimonsa kruununperijän aseman kautta Navarran kuningas vuonna 1425. Alfonso V:n kuoltua Napolin peri hänen avioton poikansa Ferrante ja lopun valtakuntaa Juhana II, joka oli jo Navarran kuningas. Juhana alkoi pian suunnitella Kastilian valtausta ja siten koko niemimaan yhdistämistä oman valtansa alle. Vaikka hänellä olikin Kastiliassa tukijoita, monet katalaanit vieroksuivat häntä. Juhanan onnistui lopulta järjestää Kastilian kuninkaan Henrik III:n sisaren ja kruununperijän Isabellan ja oman poikansa Ferdinand II:n avioliitto, mikä lopulta yhdisti Espanjan.
Theo de Raadt

Theo de Raadt (s. 19. toukokuuta 1968 Pretoria, Etelä-Afrikka) on Kanadan Albertassa asuva käyttöjärjestelmä- ja ohjelmistosuunnittelija. Hän on OpenBSD- ja OpenSSH-hankkeiden käynnistäjä ja johtaja. Hän oli myös NetBSD-hankkeen perustajajäsen.
Bubba Smith

Charles Aaron ”Bubba” Smith (28. helmikuuta 1945 Orange, Texas – 3. elokuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän ryhtyi näyttelijäksi menestyksekkään urheilu-uran jälkeen vuonna 1983.
Smith pelasi opiskeluaikanaan puolustuksen linjamiehenä Michigan State Universityssa, jonka jälkeen hän siirtyi NFL-liigaan. Ammattilaisuransa aikana Smithin joukkueet olivat Baltimore Colts, Oakland Raiders ja Houston Oilers. Hänet valittiin vuonna 1988 College Football Hall of Fameen. Bubba Smithin veli Tody Smith oli myös jalkapalloilija.
Smithin merkittävin työ näyttelijänä oli rooli Poliisiopisto-elokuvasarjan Moses Hightowerina. Hän näytteli myös Ihmemies MacGyverin jaksossa "Split Decision" (suom. "Ei kaikilla tuomariäänillä"), jossa vieraili myös toinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, tukimies Dick Butkus. 
Bubba Smith kuoli 66-vuotiaana laihdutuslääkkeen aiheuttamaan myrkytykseen, joka ei sopinut yhteen hänen sydänsairautensa ja korkean verenpaineen kanssa.
Sai

Sai on vanha okinawalainen kobujutsu-ase. Sain syntyperä on kiistanalainen. Jotkin lähteet sanovat sen olevan alun perin riisinistutuskeppi, toiset sanovat sain alkuperän olevan japanilaisen feodaaliajan poliisin aseen, jutten.
Sai on metallia. Perinteisesti sain teräosa on pyöreäreunainen piikki, ei terä. Joissain malleissa terän malli on kuusikulmainen. Leveät ja kaarelletaivutetut väistimet ovat tavallisesti symmetrisesti, mutta esimerkiksi japanilaisen karate ja kobujutsu opettaja Taira Shinkenin käyttämässä versiossa väistimet osoittivat eri suuntiin.
Joskus sain kaikki piikit teroitettiin tai sain pitkä keskimmäinen osa litistettiin ja teroitettiin viiltäväksi teräksi. Sain sivupiikit voivat olla kaikki eteenpäin, tai toinen piikeistä voi osoittaa taakse käden suuntaan. Jos Saista otetaan toinen sivupiikeistä pois, tulee siitä jo edellä mainittu Jutte.
Saita käytettiin yleensä parina. Sailla torjuttiin pääasiassa teräaseita ja sen piikeillä pystyttiin lukitsemaan miekan terä kääntämällä saita pituusakselinsa ympäri. Tekniikka tuntuu ensikuulemalta ehkä oudolta, mutta samaan menetelmään soveltuvat miekan väistimet löytyvät yhtä lailla eurooppalaisista taistelumiekoista. Miekan torjuminen sailla sivulta voimakkaasti lyömällä saattoi kuitenkin olla tavallisempi ja turvallisempi tapa torjua iskua.
Samaa tekniikkaa kuin miekan terän sidonnassa käytettiin, sopii myös vastustajan käden sidontaan esimerkiksi ranteen kohdalta vääntämällä. Sai on myös pistoase, sen tylppää kahvanpäätä käytettiin lyömiseen samalla tavoin kuin sen pitkää teräosaakin. Sai voitiin myös heittää vastustajaa kohti.
Ensisilmäyksellä (3. tuotantokausi)

Rooleissa

Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä hahmoista

Jaksot

Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä jaksoista
Sinikka Kurkinen

Sinikka Mirjam Kurkinen (s. 3. lokakuuta 1935 Joutseno) on suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli alaa Helsingissä ja Pariisissa.
Kurkinen debytoi Imatralla 1955 ja Helsingissä 1958. Hänen teoksiaan on nähtävissä muun muassa Ateneumissa ja Imatran taidemuseossa.
Kurkinen on Imatran Taideyhdistys ry.:n kunniajäsen. Hän on voittanut Kymen läänin taidepalkinnon (1970) ja Imatran kaupungin taidepalkinnon (1983). Vuonna 1985 hänelle myönnettiin Kymen läänin taidemitali.
Eddie Shore

Edward William ”Eddie” Shore (25. marraskuuta 1902 Fort Qu'Appelle, Saskatchewan, Kanada – 16. maaliskuuta 1985) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka kuului NHL:n varhaisiin tähtiin. Hän pelasi uransa parhaat kaudet Boston Bruinsissa.
Shore aloitti uransa Regina Capitals -joukkueessa Western Canada Hockey Leaguessa (WCHL) vuonna 1924. Hyökkääjänä aloittanut Shore vaihtoi pelipaikkansa puolustajaksi pelatessaan Edmonton Eskimos -seurassa.
Shoren päättäväisyyttä kuvaa hyvin tarina, jonka mukaan Shore myöhästyi pikajunasta Montrealiin. Hän kuitenkin päätti pelata illan ottelun Montreal Maroonsia vastaan, joten hän hankki käyttöönsä auton. Lumimyrskyn puhkeamisesta huolimatta Shore ajoi koko yön sekä seuraavan päivän ja pääsi perille paria tuntia ennen peliä, vaikka oli ajanut neljä kertaa ojaan. Hän oli kylmettynyt eikä ollut nukkunut lainkaan. Hän pelasi kuitenkin koko ottelun yhtä jäähyä lukuun ottamatta ja teki ottelun ainoan maalin Bostonin voittaessa 1–0.
12. joulukuuta 1933 Bostonissa pelatussa ottelussa Bruinsin ja Toronto Maple Leafsin välillä Shore taklasi selästä Toronton tähtipelaaja Ace Baileyä sillä seurauksella että tämä kaatui jään pintaan menettäen tajuntansa. Bailey heräsi koomasta sairaalassa 10 päivää myöhemmin, ja taklaus päätti hänen uransa. Toronton kovanaama Red Horner puolestaan aloitti tappelun Shorea vastaan ja kaatoi Shoren jään pintaan. Shoren kasvoihin jouduttiin ompelemaan seitsemän tikkiä, mutta muutoin hän säästyi vakavammalta loukkaantumiselta. NHL langetti Shorelle 16 ottelun pelikiellon. Myöhemmin Shore pyysi tekoaan anteeksi Baileylta ja he paiskasivat kättä Toronton Maple Leaf Gardenissa pelatussa hyväntekeväisyysottelussa 14. helmikuuta 1934.
Kun WHL lakkautettiin vuonna 1927, Shore myytiin Boston Bruinsiin NHL:ssä. Tulokkaana hän teki 12 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä (yhteensä 18 tehopistettä) aikana, jolloin puolustajien tekemät maalit olivat harvinaisia. Bruinsissa Shore saavutti kaksi Stanley Cupia. Hänet tunnetaan myös lempinimestä The Edmonton Express (”Edmontonin pikajuna”). Eddie Shore on edelleen ainoa puolustaja, joka on voittanut NHL:n arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Trophyn neljästi.
Curt Olsson

Curt Olof Olsson (28. syyskuuta 1919 Helsinki – 22. lokakuuta 2014 Helsinki) oli korkeimman oikeuden presidentti vuosina 1975–1989. Hän oli koulutukseltaan oikeustieteen tohtori.

Ura

Olsson valmistui ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista vuonna 1937. Lakitieteen kandidaatiksi Olsson valmistui vuonna 1944 ja lisensiaatiksi vuonna 1948. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1950.
Vuonna 1970 Olsson nimitettiin Korkeimman oikeuden jäseneksi. Sitä ennen hän toimi Svenska handelshögskolanin kauppaoikeuden professorina 1952–1970, saman korkeakoulun rehtorina vuosina 1958–1966 ja kauppaoikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa vuosina 1953–1958. Olsson toimi Finlands lag -teoksen toimitusneuvoston jäsenenä 1969–1986. Hän oli Pohjoismaisten lakimieskokousten Suomen paikallisjohtokunnan jäsen vuosina 1972–1981 ja toimi sen puheenjohtajana 1981–1990. Korkeimman oikeuden presidenttinä ollessan hän vei läpi uudistuksen, jolla tuomioistuimesta tuli ennakkopäätöstuomioistuin. Hän julkaisi kirjallisuutta muun muassa yhtiöoikeudesta.
Olsson oli näkyvimpiä ja etevimpiä siviili- ja kauppaoikeuden tutkijoita, ja hänen yhdessä Gunnar Palmgrenin kanssa kirjoittamaansa kirjasta Kauppaoikeutta liikemiehille käytettiin vuosikymmenien ajan kurssikirjana monissa yliopistoissa. Tutkijana hän liittyi läheisesti niin sanottuun skandinaaviseen realismiin, ja hänen tuotannolleen oli ominaista todellisten taloudellisten voimasuhteiden ymmärtäminen ja huomioon ottaminen. Tämän on sanottu näkyneen myös hänen tuomarintoiminnassaan, kun myös korkein oikeus joutui ratkaisuissaan arvioimaan oikeusjärjestyksen ulkopuolisia ilmiöitä, sellaisia kuin 1970-luvun öljykriisit.
Eläkkeelle jäätyään hän julkaisi muistelmansa För lag och rätt i rikets tjänst: Minnen 1937–1989 (1999).

Tunnustukset

Tasavallan presidentti myönsi vuonna 1980 Olssonille Suomen Valkoisen Ruusun suurristin. Vuonna 1984 hänet nimitettiin Uppsalan yliopiston ja Svenska handelshögskolanin kunniatohtoriksi. Olsson kutsuttiin useiden yhdistysten kunniajäseneksi, esimerkiksi Suomen lainopillisen yhdistyksen kunniajäseneksi 1980 ja Ihmisoikeusjuristit ry:n kunniajäseneksi 1985.
Oliveniitti

Oliveniitti on mineraali, joka kuuluu kuparimineraaleihin. Se on nimensä mukaisesti väriltään oliivinvihreä. Se on monimutkainen kuparin ja arseenin yhdiste. Kemiallinen kaava on Cu₂(AsO₄)(OH).

Esiintyminen

Oliveniittia esiintyy muiden kuparimineraalien yhteydessä. Sitä on löydetty Iso-Britanniasta, Ranskasta, Saksasta, Chilestä ja Namibiasta.
Osmo Kaila

Osmo Ilmari Kaila (11. toukokuuta 1916 Helsinki – 3. kesäkuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen šakkimestari, ristikonlaatija ja toimittaja. Hän opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta sota keskeytti opinnot. Kaila oli šakin kansainvälinen mestari vuonna 1952 ja šakin Suomen-mestari 1939–1945 sekä 1954. Hän voitti myös Pohjoismaiden mestaruuden 1946. Vielä vuonna 1990 hänestä tuli tehtäväšakin kansainvälinen FIDE-mestari. Hän oli kansainvälinen šakki­tuomari vuodesta 1956 ja kansainvälinen tehtäväšakkituomari vuodesta 1958.
Kaila kirjoitti šakista vuosikymmenien ajan muun muassa Helsingin Sanomiin, Ilta-Sanomiin ja Suomen Sosialidemokraattiin. Hän kirjoitti useita šakkioppaita.
Osmo Kaila laati ensimmäisen suomalaisen kuvaristikon. Se julkaistiin Helsingin Sanomissa 20.3.1955. Hän teki pitkän uran laatijana ja myös toimitti ristikkopalstoja lehtiin.
Pößneck

Historia

Varhaisin tunnettu kirjallinen maininta Pößneckistä on peräisin vuodelta 1252. Kaupunkina se mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1324, jolloin Wettinin hallitsijasukuun kuulunut Thüringenin maakreivi ja Meißenin rajakreivi Friedrich luovutti Pößneckin lahjoitusmaana Schwarzburgin kreivikunnalle. 1300-luvulla kaupunkiin myös perustettiin karmeliittaluostari. Vuonna 1424 Pößneck päätyi jälleen Wettinin suvun hallintaan.
Vuodesta 1572 Pößneck kuului Saksi-Coburgin ruhtinaskunnalle ja vuodesta 1540 Saksi-Altenburgin herttuakunnalle. Vuonna 1672 kaupungissa alkoi Saksi-Gothan herttuakunnan valtakausi ja vuonna 1682 se siirtyi Saksi-Coburg-Saalfeldin herttuakunnan hallittavaksi. Vuonna 1826 kaupunki tuli osaksi Saksi-Meiningenin herttuakuntaa, johon se kuului aina Thüringenin perustamiseen saakka.
Teollistumisen myötä 1800-luvulla Pößneck kasvatti merkitystään Saksi-Meiningenissa. Siitä muodostui herttuakunnan merkittävin teollisuuskaupunki. Vuonna 1871 kaupunki sai rautatieyhteyden ollen osa Gera–Saalfeldin-linjaa. Vuonna 1889 valmistui rautatieyhteys Pößneckin ja Jenan välille.
Toisen maailmansodan aikana Pößneckiin tuotiin Saksan sodassa valloittamilta alueilta ulkomaalaista työvoimaa pakkotyöleiri L:ään. Pakkotyöläisiä pakotettiin vuoden 1945 huhtikuussa kuolemanmarssille. Työläisten muistolle pystytettiin vuonna 1985 muistomerkki Bundesstraße 281:n varrelle.
Vuonna 1952 Pößneckistä muodostettiin Pößneckin piirin hallintokaupunki, jona se säilyi Saale-Orla-Kreisin perustamiseen vuoteen 1994 saakka.
Aralkum

Aralkum on entisen Araljärven pääaltaan kuivuttua sen paikalle muodostunut hiekka- ja suola-aavikko. Hiekan on väitetty tapahtuneen ympäristökatastrofin vuoksi sisältävän myrkkyjä. Aralkum on maailman nuorin aavikko.
Meidän Herramme Jesuksen Christuksen Lapsuuden Kirja

Meidän Herramme Jesuksen Christuksen Lapsuuden Kirja, niin myös lyhykäinen tieto Neitsestä Mariasta ja hänen Wanhimmistansa Joakimista ja Annasta eli Lapsuuden kirja (Jesu Barndoms Bok) on tuntemattoman tekijän kertomuskokoelma, jonka Anders Cederwaller on julkaissut suomeksi vuonna 1835. Kirja perustuu osittain gnostilaisiin evankeliumeihin. Se on suomennettu useaan otteeseen, eikä ole tietoa siitä, minkä suomennoksen Cederwaller julkaisi. Ensimmäiset suomennokset tekivät ns. Pohjanmaan mystikot viimeistään 1800-luvun alussa, mutta niitä ei ole julkaistu painettuina. Sen jälkeen julkaisuyrityksiä oli 1820–1830-luvuilla, mutta tuomiokapituli torjui ne. Muun muassa J. G. Westerin tiedetään tehneen käännöksen, jonka Porvoon tuomiokapituli torjui. Julkaisematta jäi myös Jakob Johan Malmbergin suomennos. 
Vuosina 1835–1944 eri kustantajat julkaisivat teoksesta kaikkiaan 26 painosta niin Suomessa kuin Ruotsissakin sekä Yhdysvalloissa Wisconsinissa.
Petri Lauerma on pohtinut artikkelissaan Cederwallin julkaisun suomentajaa.
Matevos Isaakjan

Matevos "Matos" Isaakjan (s. 17. huhtikuuta 1998 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija ja Armenialaista sukujuurta. Hän kuuluu SMP Racingin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan. Hänen kaksoiveli Nerses Isaakjan on myös moottoriurheilija.

Ura

Isaakjan aloitti uransa Karting-luokissa vuonna 2010 sijoittuen viidenneksi Russian Super Mini Championship -luokassa. Vuonna 2012 hän sijoittui viidenneksi Venäjän KF3-luokassa. Vuonna 2013 Isaakjan aloitti kilpauransa Ranskan Formula 4 -sarjassa saavuttaen viisi palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä viidenneksi. Vuonna 2014 Isaakjan siirtyi Formula Renault Alps -sarjaan saavuttaen kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän kilpaili Uudessa-Seelannissa Toyota Racing Series -sarjaa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2015 Isaakjan kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa. Hän saavutti kaksi kolmossijaa ja 87 pistettä sijoittuen sarjan kymmenenneksi. Samana vuonna hän jatkoi Alps -sarjassa ja voitti siellä Junior -luokan mestaruuden. Hän ajoi myös neljä kilpailua GP3-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. Vuonna 2016 Isaakjan ajoi täyden kauden GP3-sarjassa.
Paul Watson

Paul Watson (s. 2. joulukuuta 1950) on kanadalaissyntyinen eläin- ja luontoaktivisti. Hän on Sea Shepherd Conservation Societyn perustaja ja puheenjohtaja. Watson on yksi tunnetuimmista eläin- ja luontoaktiveisteista maailmassa. Hän on ollut puolustamassa valaita, haita ja delfiinejä. Watson on saanut tekemästään työstään lukuisia ja arvostettuja tunnustuksia. Watson on kirjoittanut myös useita kirjoja, ja hän esiintyy myös dokumentissa Sharkwater. Hänestä on myös itsestään tehty dokumenttielokuva vuonna 2008.
Watson tunnetaan Suomessa etenkin Animal Planetin Valassodat-ohjelmasta, jossa Watson yhdessä Steve Irwin laivansa miehistöineen yrittää estää laitonta valaanpyyntiä Japanin ja Australian merillä.
Watson oli ennen Sea Shepherd Conversation Societyn perustamistaan kansainvälisen ympäristöjärjestö Greenpeacen toiminnassa mukana. Hän oli myöhemmin järjestössä myös johtokunnan jäsenenä, mutta erosi lopulta Greenpeacesta erimielisyyksistä johtuen. Paul Watson on sanonut: "Greenpeace vain protestoi. Mitä ne ovat saaneet aikaan pelkällä protestoinnilla?".
Uljas Musta

Uljas Musta (engl. Black Beauty) on Anna Sewellin vuonna 1877 julkaistu romaani. Se on kirjoitettu minä-muodossa niin, että kertojana on vaiheikasta elämäänsä kertaava hevonen, romaanin nimihahmo Uljas Musta. Kirjan kirjoittamisen motivaationa oli huomion kiinnittäminen eläimiin kohdistuneisiin julmuuksiin. Kirjasta tuli myös myyntimenestys.

Romaanin sovituksia

Uljas Musta on sovitettu elokuviksi ja televisiosarjoiksi useita kertoja. 
Kirjan pohjalta tehtiin 1970-luvun alussa suosittu nuorten televisiosarja The Adventures of Black Beauty (1972–1974). Siitä on ilmestynyt myös suomenkielinen sarjakuva-albumi vuonna 1979.
Vuonna 1971 valmistuneessa elokuvassa Mustan oriin seikkailut näyttelivät muun muassa Mark Lester ja Maria Rohm. Tässä versiossa Uljas Musta ei toiminut kertojana.
Vuonna 1994 valmistuneessa Urheassa Mustassa pääroolin hevosena ääninäytteli Alan Cumming, jonka lisäksi elokuvassa esiintyi muun muassa Sean Bean.
Tylli

Koko ja ulkonäkö

Tyllillä on harmaanruskea selkä ja siivet, valkea vatsa ja musta nauha kaulassa. Päässä on ruskea lakki, valkoinen otsa, musta naamio silmillä ja lyhyt oranssi-musta nokka. Jalat ovat oranssit. Lennossa siivellä näkyy valkoinen pitkittäisjuova. Pituus 18–20 cm, siipien kärkiväli 40–57 cm ja paino 40–80 g. Laji on saanut nimensä äänestään 'tyl-li'. Soidinlennossa koiras lentää matalalla ympyrää ja laulaa hiljaa.
Vanhin suomalainen rengastettu tylli on ollut 14 vuotta 1 kuukautta vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 20 vuoden 9 kuukauden ikäinen yksilö.

Levinneisyys

Pohjois-Euraasia, Grönlanti, Islanti ja Luoteis-Kanada. Talvehtii Pohjois-Afrikassa tai Välimerellä. Eteläisimmät pesijät Ranskassa ja Britteinsaarilla saattavat talvehtia pesimäseuduillaan. Euroopan pesimäkanta on noin 100 000 paria. Suomessa pesii rannikolla ja saaristossa sekä Pohjois-Suomessa myös sisämaassa. Suomen pesimäkanta on noin 10 000 paria. Saaristossa pesivien tyllien määrä on vähentynyt hälyttävästi. Muuttolintu, joka saapuu keväällä maaliskuun lopulla ja huhtikuussa, ja lähtee syksyllä heinä–syyskuussa. Arktiset tyllit muuttavat Suomen kautta toukokuussa.

Elinympäristö

Avoimilla lyhytkasvuisilla tai paljailla rannoilla ja tulvaniityillä. Tunturi-Lapissa pesii myös palsasoilla. Etelä-Suomen rannikolla pesii myös täytemaa-alueilla ja muissa keinotekoisissa paikoissa. Muuttoaikoina tavataan varsinkin lietteisillä rannoilla.

Lisääntyminen

Pesä tehdään maahan hyvin lyhyen kasvillisuuden alueelle tai paljaalle kalliolle tai soralle. Jos peto näyttää lähestyvän pesää, emo alkaa nilkuttaa kauemmaksi teeskennellen haavoittunutta, ja houkuttelee uhkaajan pois pesältä. Munia on 4, uusintapesissä 2–3, vanhemmat hautovat niitä vuorotellen yhteensä 23–25 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia, ja oppivat lentämään noin 25 päivää vanhoina.

Ravinto

Tylli syö hyönteisiä ja muita pikkuötököitä. Pääasiallisena ravintona vedessä elävät selkärangattomat.

Nimi

Nimi tylli on onomatopoeettinen eli se jäljittelee linnun ääntelyä. Nimitys vakiintui tarkoittamaan tätä lintua 1920-luvulla, sitä ennen niminä olivat mm. rantasipi ja tyllikurmitsa.
Hjalmar Sjöman

Sven Gustaf Hjalmar Sjöman, (5. toukokuuta 1857 Tukholma – 7. marraskuuta 1934 Tukholma) oli Oulussa ja Vaasassa toiminut valokuvaaja.
Hjalmar Sjöman oli merikapteenin poika, joka kiinnostui valokuvauksesta, koska hänen äitinsä oli valokuvaaja. Sjöman kouluttautui Tallinnassa ja asettui sitten Ouluun vuonna 1881, avaten siellä valokuvausateljeen. Avioiduttuaan hän muutti Vaasaan, jonne perusti myös valokuvaamon. Sjöman kierteli kuvausmatkoilla Pohjanlahden rannikolla Kristiinankaupungista Tornioon asti. Hän otti muotokuvien ohella maisemakuvia, Oulussa mm. Kaupunginojan ja Rantakadun varrelta sekä ennen Oulun paloa 1882 että heti sen jälkeen, kun rauniot vielä savusivat. Viimeiset tunnistetut kaupunkikuvat Oulusta hän otti vuonna 1887.
Keskilänsi

Keskilänsi (engl. Midwestern United States tai Midwest tai Middle West) tarkoittaa Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston väestönlaskennassa osavaltioita, jotka sijaitsevat Yhdysvaltojen keski- ja pohjoisosassa. Keskilänteen lasketaan tavallisesti kuuluvaksi Etelä-Dakota, Illinois, Indiana, Iowa, Kansas, Michigan, Minnesota, Missouri, Ohio, Nebraska, Pohjois-Dakota ja Wisconsin. Vuoden 2006 väestönlaskennassa asukasluvuksi arvioitiin 66 miljoonaa. Keskiosan osavaltiot ovat Suurten tasankojen aluetta ja pohjoisosan osavaltiot Suurten järvien aluetta.
Alun perin 1800-luvulla Keskilännellä tarkoitettiin Mississippijoen länsipuolista aluetta. Keskilänsi ei ole tarkka määritelmä, vaan riippuu asiayhteydestä ja lähteestä. Maantieteellinen, kielialueellinen ja kulttuurillinen Keskilänsi poikkeavat toisistaan. Keskilännen kulttuuria pidetään tyypillisenä yhdysvaltalaisena kulttuurina, ja amerikanenglannista puhuttaessa tarkoitetaan yleensä keskilännen englantia. Keskilännen englanti on saanut vaikutteita etelästä valtatie 50:n eteläpuolella, kun taas pohjoispuolen englanti on saanut vaikutteita Kanadasta ja eurooppalaisilta siirtolaisilta.
Keskilännen suurin kaupunki on Chicago, jonka jälkeen suurimpia ovat Detroit ja Indianapolis. Muita suuria kaupunkeja ovat Bismarck, Cincinnati, Cleveland, Columbus, Des Moines, Fargo, Fort Wayne, Grand Rapids, Kansas City, Lincoln, Madison, Milwaukee, Minneapolis, Omaha, Rapid City, Sioux Falls, Saint Louis, Saint Paul, Toledo ja Wichita. 
Keskilännen vanhin kaupunki on Sault Ste. Marie, joka on perustettu 1668.
Edward Frederic Benson

Edward Frederic Benson (1867 – 1940) oli englantilainen romaanikirjailija, elämäkerturi  ja novellisti. Kirjailijana hänet tunnettiin nimellä E. F. Benson. Hänen nuortenromaaninsa Sininen ovi (1918) suomennettiin 1931. Lisäksi myöhemmin hänen kauhunovellejaan on ilmestynyt eri kokoelmissa.
Pauson–Khand-reaktio

Pauson–Khand-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa alkyyni reagoi alkeenin ja hiilimonoksidin siirtymämetalliyhdisteen katalysoimana muodostaen syklopentenonijohdannaisen. Reaktio on nimetty kehittäjiensä Peter Pausonin ja Ihsan Khandin mukaan ja se raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1971. Pauson–Khand-reaktio on hyödyllinen muun muassa monien luonnonaineiden synteeseissä.
Bob Gunton

Robert Patrick "Bob" Gunton, Jr. (s. 15. marraskuuta 1945) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa Demolition Man (1993), Rita Hayworth – avain pakoon (1994), Ace Ventura – luonto kutsuu (1995) ja Meren raivo (2000). 
Gunton on esiintynyt vakituisesti myös televisiosarjassa 24. Esiintymisistään musikaaleissa Gunton on saanut kaksi Tony-ehdokkuutta. Hän on lisäksi voittanut Drama Desk Awardin ja Obien.
Austromarxismi

Austromarxismi eli uusmarxilaisuus on sosialistinen suuntaus, joka 1800-luvun lopulta lähtien kehittyi Karl Kautskyn toisessa internationaalissa edustamaa kantaa seuraten. Se suhtautui kriittisesti sekä bolševismiin että sosiaalidemokratiaan ja vaikutti erityisesti Itävallassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue hyväksyi sen toimintansa pohjaksi vuonna 1926.
Austromarxismin johtava teoreetikko oli Otto Bauer sekä hänen rinnallaan Friedrich Adler ja Julius Deutsch. He yhtyivät pääosiltaan Marxin käsitykseen taloudellisen kehityksen kulusta, mutta kehittivät siitä poiketen opin ns. demokratian itsepuolustuksesta, minkä mukaan vain aseellisen kaappausyrityksen tukahduttaminen tai järjestelmällinen sabotaasi oikeuttavat sosiaalidemokraatit turvautumaan voimakeinoihin.
Austromarxismiin perustuva Itävallan työväenliike sotilaallisine suojajoukkoineen kehittyi järjestöllisesti voimakkaaksi, mutta 1930-luvun taitteessa se joutui sisäpoliittisiin vaikeuksiin, jotka fasismin voimistuessa johtivat aseellisiin yhteenottoihin. Vuonna 1934 Engelbert Dollfussin johtama hallitus julisti sosiaalidemokraattisen puolueen laittomaksi.
Austromarxismista muodostuneilla vasemmistososialistisilla suuntauksilla on ollut poliittista vaikutusta myös muissa maissa, myös Suomen työväenliikkeen piirissä.
Ramesh Pokhriyal

Näkemyksiä

Vuonna 2014 Pokhriyal herätti kohua ylistämällä astrologiaa ja väittämällä, että tietäjä Kanad teki ydinkokeen 100 000 vuotta sitten. Kieltensuojelusta ja elävöittämisestä hän sanoi vuonna 2019, että Intiaan tulee perustaa ainakin kaksi sanskritinkielistä kylää.