google/wiki40b huggingface dataset:
Piparjuuri

Levinneisyys

Piparjuuri on luultavasti kotoisin Itä-Euroopasta, lähinnä Etelä-Venäjän ja Pohjois-Ukrainan seuduilta. Nykyään se on paljon viljelty kasvi ympäri maailman ja kotiutunut luonnonvaraiseksikin monille seuduille. Se on yleinen Keski- ja Länsi-Euroopassa sekä Skandinavian eteläosassa. Pohjoisempana ja toisaalta Välimeren piirissä se on harvinainen. Pohjois-Amerikassa se on yleinen Yhdysvaltain koillisosasta suurille järville ulottuvalla vyöhykkeellä. Pienempiä esiintymiä on eri puolilla maapalloa.
Suomessa piparjuuri esiintyy viljelyjäänteenä vanhoissa puutarhoissa, mutta on toisinaan levinnyt myös tienvarsille, kaatopaikoille ja multaville joutomaille. Se on vakituinen, mutta harvinainen uustulokas etelästä Perämeren rannikolle asti. Ahvenanmaalla, ja paikallisesti joillakin kaupunkiseuduilla, kuten Helsingin ympäristössä se on jopa kohtalaisen yleinen.

Viljely

Piparjuurta viljellään yleensä yksivuotisena, kotipuutarhoissa myös monivuotisena. Piparjuuri lisääntyy tehokkaasti juuresta, ja se myös villiintyy helposti ja voi muodostua kiusalliseksi riesaksi puutarhassa. Piparjuuri viihtyy syvämultaisessa, kosteassa maassa, lämpimällä paikalla. Piparjuurta lisätään käytännössä vain kasvullisesti, sillä viljelty kanta on käytännössä yhtä ja samaa kloonia, josta ei juurikaan kehity itäviä siemeniä. Lisääminen onnistuu esimerkiksi kaupasta ostetun juuren palasesta, joka upotetaan puoliksi multaan helmi-maaliskuussa. 
Kasvukaudella voidaan jakaa vanhaa kasvustoa tai käyttää lisäämiseen noin lyijykynän paksuisten sivujuurten pätkiä.

Käyttö

Piparjuurta on vanhastaan käytetty lääkekasvina ja mausteena. Käytettävä osa on kasvin pitkä, valkea juuri, mutta myös sen lehdet ovat syötäviä. Juuri on maasta nostettuna jokseenkin hajuton, mutta sitä raastettaessa tai muuten hienonnettaessa rikkoutuneista soluista vapautuvat myrosinaasi-entsyymit hajottavat juuren sisältämää sinigriiniä, jolloin syntyy allyyli-isotiosyanaattia eli sinappiöljyä, joka ärsyttää limakalvoja ja silmiä. Raastettu piparjuuri on käytettävä pian ja kuumentamatta, koska se ilman ja lämmön vaikutuksesta menettää nopeasti terävyytensä ja muuttuu epämiellyttävän kitkerän makuiseksi.
Piparjuuri sisältää kaliumia, kalsiumia, magnesiumia ja fosforia. Tuoreessa piparjuuressa on C-vitamiinia 177,9 mg/100 g. Piparjuuren sisältämää piparjuuriperoksidaasi-entsyymiä käytetään molekyylibiologiassa muun muassa vasta-aineiden leimaamiseen.
Ennen pippuria ja chiliä piparjuuri ja sinappi olivat ainoat Euroopassa tunnetut tuliset mausteet. Suomessa raastettua piparjuurta on käytetty piparjuurilihan ja piparjuurihauen mausteeksi. Piparjuuri on suosittu erityisesti saksalaisessa keittiössä liha- ja kalaruokien mausteena.
Japanilaiseen keittiöön kuuluva wasabi eli japaninpiparjuuri muistuttaa piparjuurta ja on sille läheistä sukua. Aito wasabi on hyvin kallista, ja kaupan oleva wasabi onkin useimmiten vihreäksi värjättyä piparjuuritahnaa, joka saattaa sisältää myös hieman aitoa wasabia.
Englanninkielisestä nimestään (Horseradish) huolimatta piparjuuri on hevosille myrkyllinen.
Eurostar (juna)

Eurostar-junat ovat Kanaalin tunnelin eli Eurotunnelin kautta Lontoon ja Manner-Euroopan väliä kulkevia Eurostar International -yhtiön suurnopeusjunia.
Ensimmäiset eurojunat ovat muunnelmia ranskalaisista TGV-junista. Niiden poikkileikkaus on hieman tavallista pienempi, jotta ne sopivat liikennöimään brittiläisen standardin mukaisissa tunneleissa. Junat on alun perin sovitettu myös toimimaan virtakiskon avulla ja niissä on parannettu palosuojausta. Junat ovat pisimpiä ja nopeimpia Britanniassa liikennöiviä junia. Junista käytetään tyyppimerkintöjä TGV TMST, British Rail Class 373 tai Eurostar e300.
Eurostar International otti marraskuussa 2015 käyttöön ensimmäisen Siemensiltä tilaamansa uuden tyyppisen Velaro-suurnopeusjunan (Eurostar e320). Junan huippunopeus on 320 km/h. Junia on tilattu kaikkiaan 17 kappaletta, ja niissä on kussakin tilaa 902 matkustajalle.
Kaarle August

Kaarle August (Karl August 1757–1828) oli Weimarin herttua.  Vuonna 1809 hänestä tuli Sachsen-Weimar-Eisenachin suurherttua, kun herttuakunta syntyi Sachsen-Weimarin ja Sachsen-Eisenachin herttuakuntien personaaliunionista.
Kaarle Augustin aikana Weimarista kehittyi Saksan älymystön keskus. Hän kutsui Weimariin Goethen, Herderin ja Schillerin. Kaarle August itse oli Saksan merkittävimpiä ylimyksiä ja tuki voimakkaasti herttualiiton syntyä, joka nosti Fredrik II:n johtaman Preussin yhdeksi Euroopan mahtivaltioista.
Kaarle August osallistui Wienin kongressiin, ja yritti puhua vaaroista, joita seuraa, jos ylimystön valtaa kasvatetaan ylettömästi ja kansaa alistetaan liikaa.
Kaarle August oli innokas metsästäjä ja häntä pidetään weimarinseisojan kehittäjänä.
El-ahrairah

El Ahrairah on Richard Adamsin Ruohometsän kansa -kirjassa esiintyvä taruhahmo, kaniinien myyttinen esi-isä ja kieroilija. Kirjassa kaniinit kertovat usein tarinoita El Ahrairahista. El Ahrairah oli suuren kaniiniyhdyskunnan ylikani. Kun ruhtinas Sateenkaari kylvi porkkanoita ja toi El Ahrairahin luokse vakoojan, El Ahrairah varasti porkkanat ja pani vakoojan puhumaan hulluja oikeudenkäynnissä.
Jakkumäki

Jakkumäki on kylä Kiteellä, entisessä Kesälahden kunnassa. Jakkumäellä on enimmäkseen kesäasutusta. Kyläkeskus sijaitsee Jakkumäentien päässä, Karjalan radan ja Riihilammen vieressä. Jakkumäellä toimii Kesälahden maansiirron soranottopaikka.
Jakkumäki on enimmäkseen kesäasuntojen aluetta. Kylässä on muutamia kesämökkejä ja kyläkeskuksessa saunarakennus.
Osmo Kivinen

Osmo Kivinen (s. 20. helmikuuta 1951 Sauvo) on suomalainen sosiologi ja yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan koulutussosiologian professorina vuodesta 1995. Kivinen on myös Koulutussosiologian tutkimuskeskuksen (RUSE) ja sen yhteydessä toimivan Strategisen toiminnan tutkimuslaboratorion (RoSA) johtaja. Ennen nykyistä tehtäväänsä Kivinen on toiminut Turun yliopistossa muun muassa assistenttina,  yliassistenttina, erikoistutkijana ja sosiologian ja koulutussosiologian dosenttina. Kivinen toimi Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 1. helmikuuta 2004 – 31. tammikuuta 2007 sekä Turun yliopiston hallituksen jäsenenä 2004–2007.

Koulutus ja tieteellinen toiminta

Kivinen valmistui Turun yliopistosta luokanopettajaksi 1975, kasvatustieteiden maisteriksi 1977 ja valtiotieteen maisteriksi (sosiologia) 1979. Sosiologian lisensiaatintutkinnon hän suoritti vuonna 1983 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1988; hänen väitöskirjatutkimuksensa aiheena oli Koulutuksen järjestelmäkehitys: Peruskoulutus ja valtiollinen kouludoktriini Suomessa 1800- ja 1900-luvuilla.
Kivinen johti Suomen Akatemian ja opetusministeriön rahoittamaa Instituutioiden ja sosiaalisten mekanismien tutkijakoulua (IASM) 2006–2009 ja Korkeakoulutuksen ja tieteen instituutioiden vertailevan tutkimuksen tutkijakoulua (COREHES) 2010–2013. Kivisen ohjauksessa on valmistunut 25 tohtorinväitöskirjatyötä.
Hänen erikoisalaansa ovat koulutusjärjestelmät, koulutuksen ja työn väliset suhteet, koulutuspolitiikka ja erityisesti korkeakoulutus. Koulutuksen periytyvyys ja koulutusmahdollisuuksien tasa-arvo ovat olleet Kivisen keskeisiä empiirisen tilastollisen tutkimuksen teemoja kautta koko tutkijan uran. Uudempia kiinnostuksen kohteita ovat tutkimuksen ja koulutuksen tuloksellisuusanalyysit sekä digitaaliset oppimisympäristöt. 
Filosofinen ja metodologinen tutkimustyö on kohdistunut esimerkiksi Pierre Bourdieun kenttä ja habitus -ajatteluun. Keskeinen tutkimuksen kohde on klassinen amerikkalainen pragmatismi, erityisesti John Deweyn toiminnanteoria habit-käsitteineen. Bourdieun ja pragmatismin pohjalta Kivinen on kehitellyt metodologista relationalismia.
Kivisen julkaisuluettelo sisältää satoja julkaisuja. Hän on toiminut useissa kansainvälisissä tieteellisissä julkaisuissa refereenä ja tieteellisten lehtien toimituskuntien eri tehtävissä.

Kunnianosoitukset

Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n ritari (SVR R I) 2010
Gergely Czuczor

Riadó -runon alkuosan suomennos

Hälytys
Vinkkuu sotapilli: hälyty, unkarilainen, hälyty!
Kotimaasi kutsuu taistohon, käteesi ota teräs terätty.
Tämän salama värjätköhön aamukoiton vapauden,
Ja laittakoon verikylpyyn purppuran tyranneuden.
Elossa on yhä suuri jumala unkarilaisten,
Kalpaten käy häntä vastaan asettuvaisten.
Apunamme jumalakin, ken sais voittoa meitä vastaamme?
Vapaata kansaa olimme me olleet, sitä myös olkaamme.
Tyrannikuningasta tarvita ei! taistohon unkarilaiset,
Hirmukuolema päälle heidän, joitten hampaat uhkaavaiset.
Ken vangin kahleet ja ikeen kaavailee osaksemme
Sen keltamustaan sieluun me tikarin lyömme.
Elossa on yhä suuri jumala unkarilaisten,
Kalpaten käy häntä vastaan asettuvaisten.
Apunamme jumalakin, ken sais voittoa meitä vastaamme?
Vapaata kansaa olimme me olleet, sitä myös olkaamme.
Sulku

Sulku on vesiväylillä käytettävä laite, jonka avulla vesiliikennettä nostetaan tai lasketaan kahden eri korkeudella olevan vesistön välillä. Sulkuja käytetään sekä kanavissa että joissa. Sulkuja käytetään myös vesistöjen vedenpinnan säännöstelyyn sekä uiton kulkureitteinä.
Sulku koostuu tavallisesti sivuseinämistä ja kahdesta sulkuportista: ylä- ja alaportista.

Toiminta

Aluksen kulkiessa korkeammasta vedentasosta alempaan se saapuu yläportin läpi sulkuun. Yläportti suljetaan, ja portin sulkeuduttua vedenpintaa lasketaan sulun sisällä. Kun vedenpinta on alemman vedenpinnan tasolla, alaportti avataan, ja alus voi poistua sulusta.
Vedenpintaa sulussa säädellään joko portissa olevien pienempien juoksutusporttien kautta, sulun seinämissä olevien juoksutuskanavien kautta tai avaamalla ja sulkemalla itse sulkuportteja.
Sámi eatnan duoddariid

Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Aillohaś.
Porhovin piiri

Porhovin piiri (ven. По́рховский райо́н, Porhovski raion) on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen itäosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 3 190 neliökilometriä ja asukkaita on 21 568 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Porhovin kaupunki (10 608 as.).
Piirin kautta kulkee Bologojen ja Pihkovan välinen rautatie.
Tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja elintarviketeollisuus.
Rangaistussiirtola Moon 44

Juoni

On vuosi 2038 ja Maan mineraalilähteet ovat kuivuneet. Avaruuteen on syttynyt sota, kun yksi suurimmista kaivosyhtiöistä on menettänyt kaikki paitsi yhden mineraaleja sisältävän kuun. Lisäksi monet täysautomaattiset kaivurobotit ovat kadonneet lennoillaan. Kukaan ei halua enää puolustaa tuota kuuta, joten yhtiön lautakunta on päättänyt lähettää vankiloissa olevat rikolliset puolustamaan kaivuasemaa. Agentti Stone lähetetään peitetöihin kuuhun tutkimaan, mihin kaikki kalliit robotit ovat kadonneet.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tavanomaiseksi tieteistrilleriksi, joka saa lisäpotkua hyvistä lentoefekteistä. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Lasse Orimus

Lasse Antero Orimus (s. 2. tammikuuta 1950 Kokkola) on entinen suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan Kokkolan Veikkoja ja vuodesta 1972 eteenpäin Gamlakarleby Idrottsföreningiä.
Orimus edusti Suomea Montrealin olympialaisissa 1976 5 000 metrin juoksussa. Hän ei selviytynyt loppukilpailuun ajallaan 13.23,43.
Hän sijoittuu 5 000 metrin ennätyksellään 13.18,19 Suomen kaikkien aikojen tilaston toiselle sijalle Lasse Virénin (13.16,4h) jälkeen. 10 000 metrillä hän on puolestaan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein.
Hän saavutti urallaan kolme SM-hopeaa ja kaksi pronssia.
Nykyään Orimus pitää Tampereella erotiikkaliikettä.
Keijo Taskula

Ura

Taskula on Saimaan Pallon kasvatti. Hän voitti seurassa B-nuorten SM-hopeaa vuonna 1978. Taskula debytoi SaiPan miesten I-divisioonajoukkueessa kaudella 1979–1980, jolloin hän teki 26 runkosarjaottelussa tehot 9+11=20. Taskula oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Martti Immosen kanssa. Hän oli kauden päätteeksi nostamassa SaiPaa SM-liigaan. Taskulan tulokaskausi 1980–1981 toi siellä 26 runkosarjaottelussa tehot 5+2=7. Kaudella 1984–1985 hän oli tehoilla 6+13=19 SaiPan tehokkain puolustaja. Kauden 1985–1986 päätteeksi joukkue putosi takaisin I-divisioonaan.
Kaudella 1986–1987 Taskula oli I-divisioonassa SaiPan kolmanneksi paras pistemies tehtyään yli piste per peli -keskiarvolla 42 runkosarjaottelussa tehot 18+28=46, joilla hän voitti myös koko sarjan puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin. Myös kaudella 1987–1988 Taskula oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 13+22=35, joilla hän sijoittui I-divisioonan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Taskula oli kauden päätteeksi nostamassa SaiPaa takaisin SM-liigaan. Hän teki kaudella 1989–1990 liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+13=21. Taskula lopetti pelaajauransa kauden 1990–1991 päätteeksi.
Kaudella 2016–2017 Taskula toimi SaiPan C-nuorten SM-sarjajoukkueen apuvalmentajana Pasi Kupiaisen johtamassa valmennustiimissä.
MiniDisc

Yleistä

MiniDisc-laitteita on neljää eri päätyyppiä. Kannettavia MD-soittimia on niiden pienen koon takia helppo kuunnella ja pitää mukana esim. kävellessä, juostessa, pyöräillessä jne. Kalliimmissa kannettavissa MD-soittimissa on MD-levyjen pelkän toiston lisäksi myös tallennusominaisuus. Autosoittimena MD-laite vastaa lähes täysin normaalia auton CD-soitinta. Kotikäyttöön on valmistettu sekä yhdistelmälaitteistoja (joissa on useimmiten sekä MD- että CD-soitin, radio, vahvistin ja kaiuttimet) että erillisiä HiFi-vahvistimeen liitettäviä MD-soittimia.
MD-Data-levyä voidaan käyttää myös moniraitaäänitykseen. Kahdeksaa yhtäaikaista raitaa tallentavia laitteita on valmistanut ainakin Yamaha.
Uusimmissa NetMD-soittimissa soittimeen voidaan siirtää musiikkia tietokoneelta. Musiikkia ei kuitenkaan voi siirtää takaisin tietokoneelle soittimessa olevan eston takia. Musiikki siirretään käyttäen SonicStage-ohjelmistoa ja Sonyn omaa tiedonsiirtoprotokollaa. Protokolla on jo lähes kokonaan saatu dokumentoitua, mutta tiedostojen siirtäminen NetMD-laitteeseen esimerkiksi libnetmd-kirjastoa käyttäen ei vielä onnistu.

Hi-MD

Perusmallisesta MiniDisc-formaatista on kehitetty myös uudempi Hi-MD-versio. Formaatin suurin levytallennuskapasiteetti on yksi gigatavu Hi-MD-levyjä käyttämällä. Hi-MD-soittimilla käyttäjä voi tallentaa äänimateriaalia ATRAC-pakkauksen lisäksi lineaarisena PCM-koodauksella ja siirtää sitä tietokoneelle jatkokäsittelyä varten. Sen lisäksi Hi-MD-soittimilla voidaan Hi-MD- ja MiniDisc-levyjä käyttää USB-liitännän avulla tiedostojen massamuistina samaan tapaan kuin muistikortteja.
Olympian kisat 776 eaa.

Vuoden 776 eaa. Olympian kisat olivat ensimmäiset Olympian kisat, jonka voittaja on kirjattu muistiin. Ne järjestettiin Olympiassa Kreikassa.
Antiikin aikana käytettiin ajan laskemiseen neljää vuotta käsittänyttä olympiadia. Useat antiikin aikaiset kirjoittajat sijoittivat ensimmäisen olympiadin alkamisajankohdan vuoden 776 eaa. kisoihin. Antiikin aikana uskottiin, että kisoja oli kuitenkin järjestetty aikaisemminkin. Erään lähteen mukaan ensimmäiset olympiakisat pidettiin vuonna 1581 eaa.
Vuonna 776 eaa. kilpailulajeja oli tiettävästi vain yksi: stadionin juoksu. Myöhemmin olympiadit nimettiin stadioninjuoksun voittajan mukaan. Ensimmäinen voittaja, Koroibos, oli ammatiltaan kokki.
Varmuudella olympialaisia on vietetty jo huomattavasti aikaisemminkin. Vuosisatoja kisojen isännyydestä taistelivat pisalaiset ja elisläiset ja taistelun tuoksinassa kisat kärsivät suuresti ja ovat jääneet ajoittain pitämättäkin ja unohtuneet.
Vuonna 884 eaa. tekivät Eliin ja Pisan kuninkaat Ifitos ja Kleisthenes sopimuksen kisojen aikana noudatettavasta jumalanrauhasta. Siitä lähtien kisoja pidettiin säännöllisesti joka neljäs vuosi, kunnes keisari Theodosius lakkautti ne vuonna 394. Stadioninjuoksun voittajista on luettelot säilyneet vuodesta 776 eaa. ja 200- luvulla eaa. tuo vuosi otettiin ajantiedon pohjaksi (= 1. olympiadin 1.vuosi).
Galenos

Klaudios Galenos (m.kreik. Κλαύδιος Γαληνός, lat. Claudius Galenus, n. 130–201 jaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, psykologi, kokeellinen fysiologi ja kirjailija. Hän oli kotoisin Pergamonista. Hän todennäköisesti opiskeli jossain vaiheessa Memfiin Elämän talossa, egyptiläisen lääketieteen jumalan Imhotepin (kreikkalaisten Asklepios) temppelissä. Ainakin osa hänen teoksistaan on suoria käännöksiä vanhoista egyptiläisistä lääketieteellisistä papyrusteksteistä.
Galenoksen anatomia perustui eläinten leikkelyyn ja sen nojalla hän teki johtopäätöksiä myös ihmisten ruumiinrakenteesta. Galenos oli lääketieteellisenä auktoriteettina läpi koko keskiajan. Hän työskenteli sotilassairaaloissa, joissa hän oppi hiljalleen paljon ihmisruumiista ja pystyi sitten hyödyntämään näitä tietoja sairaalan ulkopuolella. Juuri tämä ihmisruumiiden tutkinta johti hyvin nykyaikaisiin teorioihin, jotka säilyivät jopa liiankin pitkään.

Galenos kohotti ammatin arvostusta

Vuonna 161 Galenos muutti Pergamonista Roomaan ja alkoi työskennellä Colosseumin gladiaattoreiden lääkärinä. Hänen maineensa alkoi levitä kaupungissa, ja keisari Marcus Aurelius kutsui hänet hoviinsa. Vähitellen Galenos kohosi keisarin henkilääkäriksi. Galenos alkoi pitää lääketieteellisiä luentoja ja näytöksiä saadakseen roomalaiset luopumaan taikauskostaan. Vaikka kirurgiaa pidettiinkin vain äärimmäisenä keinona, lääkärit alkoivat tehdä kirurgisia toimenpiteitä. Esimerkiksi Riministä on arkeologisissa kaivauksissa löytynyt kirurgisten instrumenttien kokoelma 100-luvun lopulta. Löytö osoittaa, että myös aivokirurgiaa harjoitettiin.
Galenos ehti elämänsä aikana kirjoittaa 350 teosta tai kirjoitusta anatomiasta, kirurgiasta ja lääketieteestä ennen kuolemaansa noin vuonna 200. Monet hänen tekemänsä anatomian ja fysiologian havainnot pitävät täysin paikkansa. Hän todisti, että virtsa erittyy munuaisissa ja havaitsi 7 niistä 12 aivohermosta, jotka ovat yhteydessä suoraan aivoihin. Hän todisti, että tuberkuloosi on tartuntatauti. Hän havaitsi, että valtimot kuljettavat verta, eivät ilmaa kuten siihen asti luultiin. Galenos nosti lääkäreiden ammattikunnan arvostusta, eikä puoskarointia enää rinnastettu lääketieteen kanssa.

Virheelliset käsitykset jäivät elämään

Galenos ei kuitenkaan ollut täysin perillä ruumiintoiminnoista. Hän ei ymmärtänyt veren kiertävän kehää, vaan luuli maksan tuottavan jatkuvasti uutta verta, joka sydämestä leviäsi elimistöön latautuneena erilaisilla hengillä. Hän oletti virheellisesti, että ihmisen sydämen kammioiden välillä oli reikiä. Hän uskoi antiikin tapaan, että ihminen koostui neljästä alkuaineesta, maasta, vedestä, ilmasta ja tulesta. Kullakin alkuaineella ja sitä vastaavalla nesteellä olisi tietyt perusominaisuudet. Sairaus oli tila, joka johtui nestetasapainon häiriöstä.
Galenoksen teorioita ei oltu valmiita kyseenalaistamaan ennen kuin uuden lääketieteen synnyn aikoihin. Erityisesti 1500-luvulla elänyt Andreas Vesalius ansioitui uuden lääketieteen synnyttämisessä.
Muun muassa Suomen lääkärikoulutuksessa vuoteen 2011 asti käytössä ollut pääsykoekirja on nimetty Galenoksen mukaan.
Palkkasoturi (vuoden 2006 elokuva)

Juoni

John Seeger (Steven Seagal) on kovan luokan palkkasoturi. Hän on saanut monia kunniamainintoja ja on hyvä työssään. Seeger kiristetään ottamaan vastaan eräs tehtävä, jossa tarkoituksena on vapauttaa erään asekauppiaan poika vankilasta. Lainkuuliaisena miehenä Seeger on aluksi vastahakoinen, mutta suostuu lopulta pakon edessä. Hän kuitenkin hangoittelee vastaan ja onnistuu kiristämään joukkojen välejä entisestään. Loppua kohden Seeger tekee omat radikaalit ratkaisunsa.
Lohjan Urheilijat

Koripallo

LoU Basketissa on satamäärin koripalloilijoita, ja seura järjestää koripallokouluja Lohjan lisäksi Vihdin Nummelassa. Toukokuussa 2015 LoU Basket oli Suomen seitsemänneksi suurin koripalloseura. Koripallokoulut ovat olleet Suomen suosituimpia, ja seura on kärsinyt lievästä ohjaajapulasta.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen viimeisinä vuosina LoU Basket nousi kolmessa kaudessa kolme sarjatasoa mutta kohtasi tämän jälkeen haasteita eikä lähtenyt tavoittelemaan välittömästi nousua ylemmille sarjatasoille. 2010-luvulla LoU-kasvatti Annina Lehtonen pelasi Korisliigassa.

Muut lajit

Lohjan Urheilijoiden aktiivisiin jaostoihin kuuluvat koripallon lisäksi judo- ja hiihtojaostot. Lisäksi seuralla on kuntourheilu- ja veteraanijaostot. Judoa LoU on harjoittanut paikakunnalla jo vuodesta 1964 lähtien.
Yleisurheilussa LoU:ta edustivat muun muassa pikajuoksija Runar Holmberg ja kiekonheittäjä Markku Tuokko. Lohjalainen yleisurheilu on sittemmin siirtynyt etenkin Länsi-Uudenmaan Urheilijoihin. Vuosina 1946–1991, Hongiston Tarmon eriytymiseen asti, seurassa harjoitettiin lentopalloa. Myös jääpalloa harjoitettiin.
Afrikanvuorikotka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 55–65 cm ja paino 1,2–1,7 kg. Afrikanvuorikotka muistuttaa vuorikotkaa, jonka alalajina sitä ennen pidettiin. Se on kuitenkin hieman pienempi ja vatsapuolelta vaalea tummin juovin. Sukupuolet ovat samanvärisiä, naaras on koirasta kookkaampi.

Esiintyminen

Afrikanvuorikotka elää Afrikassa Saharan eteläpuolella. Sen elinympäristön ala on noin 12 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko 100 000–1 000 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Afrikanvuorikotkien pesimäseutua ovat metsäiset kukkulat ja vuorenrinteet.

Lisääntyminen

Pari rakentaa massiivisen risupesän 9–15 m:n korkeuteen puuhun. Naaras munii tavallisesti kaksi, joskus yhden tai kolme munaa, joita pääasiassa naaras hautoo noin 43 päivää. Molemmat puolisot osallistuvat poikasten hoitoon, naaras aktiivisemmin. Pesästä selviää harvoin lentokykyiseksi enempää kuin yksi poikanen. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 71 päivän ikäisinä.

Ravinto

Afrikanvuorikotkat saalistavat valtaosin keskikokoisia nisäkkäitä ja lintuja sekä liskoja.