google/wiki40b huggingface dataset:
Devendra Banhart

Devendra Banhart (s. 30. heinäkuuta 1981, Houston, Texas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on yksi suosituimmista niin sanotun New Weird America -tyylisuunnan edustajista. Banhartia on usein verrattu muihin erikoisiin artisteihin kuten Marc Bolaniin, Billie Holidayhyn, Syd Barrettiin ja Nick Drakeen. Hänen musiikkinsa koostuu yleensä näppäilevästä kitaransoitosta ja surrealistisista sanoituksista. Banhart soittaa myös Vetiver-yhtyeessä. Devendra Banhartin löysi Swans-yhtyeestä tunnettu Michael Gira, joka julkaisi Banhartin albumin Oh Me Oh My... Young God Records -levymerkillään vuonna 2002. Vuonna 2005 Banhart perusti Andy Cabicin ja Revolver USAn kanssa Gnomonsong-levy-yhtiön.
John Smith (painija)

John Smith (s. 9. elokuuta 1966) on yhdysvaltalainen entinen vapaapainija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari.
Smith aloitti painiuransa vuonna 1971. Vuonna 1983 hän saavutti juniorien MM-hopeaa 60 kilogramman sarjassa. Vuonna 1984 hän voitti 57-kiloisten sarjan omassa ikäluokassaan maailmancupissa, ja sijoittui seuraana vuonna ikäluokassaan 62-kiloisten sarjassa MM-pronssille.
Vuonna 1986 Smith voitti kultamitalin Hyvän tahdon kisoista. Seuraavana vuonna hän voitti kultamitalin Pan-Amerikan kisoissa kuten myös syksyllä Clermont-Ferrandin MM-kisoissa, missä hän kukisti loppuottelussa neuvostoliittolaisen Hazar Isajevin. Vuonna 1988 Smith voitti kultamitalin Soulin olympiakisoissa, missä hän päihitti loppuottelussa niin ikään neuvostoliittolaisen Stefan Sarkisjanin. Vuonna 1989 Smith sijoittui maailmancupissa sarjassaan toiseksi. Syksyllä hän voitti kultamitalin Maritgnyn MM-kisoissa. Loppuottelussa vastassa oli Kanadan Gary Bohay. Smith voitti maailmanmestaruuden myös seuraavana vuonna Tokion MM-kisoissa, missä hän kukisti finaalissa Bulgarian Rosel Vasilevin. Samana vuonna hän voitti sarjansa myös Hyvän tahdon kisoissa.
Vuonna 1991 Smith voitti Havannassa pidetyistä Pan-Amerikan kisoista kultamitalin. Samaten hän voitti sarjansa maailmancupissa ja syksyllä Varnan MM-kisoissa voitti uransa neljännen maailmanmestaruuden päihitettyään loppuottelussa Italian Giovanni Schillacin. Smith päätti uransa 1992 Barcelonan olympialaisiin ja kultamitaliin, jonka hän saavutti voitettuaan loppuottelussa Iranin Askari Mohammedianin.
Kaikkiaan Smith saavutti kansainvälisellä tasolla sata voittoa ja kärsi vain viisi tappiota. Nykyisin hän toimii Oklahoman osavaltion yliopiston painijoukkueen, jonka riveissä itsekin aikoinaan paini, päävalmentajana. Kansallisella tasolla Smith saavutti aikanaa Yhdysvaltain amatööriurheiluliiton mestaruudet vuosina 1987 ja 1988.
Lahojärv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3 ha (hehtaaria) ja sen suurin syvyys 6 metriä. Se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (viroksi pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista  (viroksi atsidotroofne tai mineraalmaa huumustoiteline, AT).
Ben Folds

Ben Folds Five

Vuonna 1994 Ben Folds, basisti Robert Sledge ja rumpali Darren Jessee perustivat Ben Folds Five -yhtyeen, joka julkaisi nimeään kantavan debyyttialbuminsa Ben Folds Five vuonna 1995. Tätä seurasivat Whatever and Ever Amen vuonna 1997 sekä kokoelma-albumi Naked Baby Photos vuonna 1998. Whatever-albumilta julkaistut "Brick," "Song for the Dumped" ja "Battle of Who Could Care Less" olivat hittejä. Vuonna 1999 yhtye julkaisi viimeisen albuminsa The Unauthorized Biography of Reinhold Messner, joka sisälsi hitin "Army".
Ben Folds Five kokosi rivinsä soittaakseen ensimmäisen konserttinsa lähes kymmeneen vuoteen syyskuussa 2008. Tämä yksittäiskeikka oli osa MySpacen "Front to Back" -sarjaa, jossa artistit esittivät kokonaisen albuminsa livenä. Ben Folds Five esitti viimeisen albuminsa The Unauthorized Biography of Reinhold Messner. Konsertti esitettiin lokakuussa ja on nähtävissä sivustolla Nowwhat.com. Kaikki konsertin lipputuotot lahjoitettiin Operation Smile -hyväntekeväisyysjärjestölle.
Ra (kana)

Alkuperä

Hiragana ら ja katakana ラ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 良.

Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ra ».
Princesa (1730)

Valmistus

Alus tilattiin Guernizosta Santanderista ja laskettiin vesille 1730.

Palvelus

Alus lähti päällikkönään Don Parlo Augustino de Gera Buenos Airesista Espanjaan, minkä tiedon Britannian Amiraliteetti sai 25. maaliskuuta 1740. Portsmouthista lähti Colvill Maynen johtamana kolmen linjalaivan laivue, johon kuuluivat HMS Kent, HMS Lenox ja HMS Oxford. Britannian laivaston alukset havaitsivat espanjalaiset 8. huhtikuuta. Takaa-ajon jälkeen seuranneessa taistelussa espanjalaisaluksen miehistöstä sai surmansa ennen antautumista 33 ja haavoittui noin sata. Brittialusten tappiot olivat seitsemäntoista kaatunutta ja nelisenkymmentä haavoittunutta.

HMS Princess

Alus saapui 8. toukokuuta Portsmouthiin. Amiraliteetti määräsi 21. huhtikuuta 1741 aluksen tarkastettavaksi, ja tarkastus toteutettiin 14. heinäkuuta. Alus lunastettiin laivastolle 5 418 punnalla 11 shillingillä ja 6,75 dimellä. Aluksella tehtiin merkittäviä korjauksia ennen kuin se varustettiin Portsmouthissa heinäkuusta maaliskuuhun 1742. Korjaus- ja varustamiskustannukset olivat 36 007 puntaa kaksi shillinkiä ja kymmenen dimeä.
Alus otettiin heinäkuussa 1741 palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään Perry Mayne, joka luovutti päällikkyyden vuonna 1743 Robert Pettille. Pett vei aluksen joulukuussa Välimerelle, jossa se liittyi amiraali Thomas Mathews'n laivastoon. Alus osallistui laivaston mukana Toulonin taisteluun 14. helmikuuta 1744. Aluksen väliaikaisena päällikkönä oli heinäkuussa 1745 John Donkey, joka luovutti päällikkyyden Joseph Lingenille.
Vuonna 1746 aluksen päällikkyyden vastaanotti Thomas Philpot, jonka johdolla alus purjehti amiraali George Townshendin laivueen mukana Leewardsaarille. John Cockburne vastaanotti päällikkyyden heinäkuussa 1746, minkä jälkeen alus matkasi Louisbourgin kautta Britteinsaarille. Aluksesta tehtiin amiraali Richard Lestockin lippulaiva loppuvuodesta ja se osallistui Lorientin edustan tapahtumiin 20.–25. syyskuuta. Toukokuussa 1747 aluksen päälliköksi tuli Augustus Hervey, ja alus lähti Välimerelle, missä se oli lokakuussa hetken vara-amiraali John Byngin lippulaivana.
Alus poistettiin palveluksesta marraskuussa 1748. Seuraavana vuonna alus tarkastettiin, mutta korjaustarvetta ei raportoitu. Aluksen maattua ankkurissa ilmoitettiin 15. marraskuuta 1755 palvelukseenpalauttamisesta, ja se muutettiin Portsmouthissa proomuksi elokuusta 1759 heinäkuuhun 1761. Alus palautettiin palvelukseen vuonna 1759 päällikkönään Edward Barber, ja se palveli proomuna seitsenvuotisen sodan ja Yhdysvaltain vapaussodan ajan. Alus myytiin Portsmouthissa 30. joulukuuta 1784.
Talouspolitiikan arviointineuvosto

Talouspolitiikan arviointineuvosto on viisihenkinen asiantuntijakokoonpano, joka arvioi Suomen talouden tilaa ja Suomessa harjoitettua talouspolitiikkaa tieteellisesti ja riippumattomasti. Neuvosto perustettiin valtioneuvoston asetuksella helmikuussa 2014 Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen yhteyteen. Neuvosto ei ole osa VATT:n organisaatiota. Neuvoston tavoitteena on parantaa talouspolitiikan valmistelun ja päätöksenteon laatua sekä tuoda tutkimustietoon pohjautuva riippumaton näkökulma talouspoliittiseen keskusteluun. Arviointineuvoston jäsenet voivat  myös antaa neuvoston edustajina neuvoston toimintaan läheisesti liittyvistä aiheista lausuntoja eduskunnalle tai muille tahoille.
Neuvosto julkaisee vuosittain arvion Suomessa harjoitetusta talouspolitiikasta. Ensimmäinen raportti julkaistiin tammikuussa 2015 ja siinä arvioitiin vaalikauden 2011-2015 talouspoliittisia päätöksiä.
Työ Terveys Turvallisuus

Työ Terveys Turvallisuus (TTT) on työhyvinvoinnin erikoislehti. TTT-lehdestä ilmestyy vuodessa kuusi numeroa ja vähintään 14 sähköistä uutiskirjettä. 
Työ Terveys Turvallisuus on perustettu vuonna 1971, ja vuoden 2014 loppuun saakka sitä kustansi ja julkaisi Työterveyslaitos (TTL). Vuoden 2015 alusta lehden kustantaja on ollut TTT Kustannus Oy ja Työterveyslaitos on lehden yhteistyökumppani. Päätoimittaja on Kirsi Väisänen. Hän aloitti tehtävässään vuoden 2018 keväällä. Sitä ennen päätoimittaja oli Merja Karjalainen, joka toimi vuosina 2007–2014 lehden toimituspäällikkönä. Noina vuosina TTL:n silloinen pääjohtaja Harri Vainio toimi lehden päätoimittajana.
TTT-lehden sisältö keskittyy työhyvinvoinnin, työturvallisuuden ja työterveyden kehittämiseen. Lehden verkkosivut ovat osoitteessa www.tttlehti.fi.
Art Lande

Art Lande (s. 5. helmikuuta 1947 New York) on yhdysvaltalainen jazzpianisti, -rumpali, -säveltäjä ja -pedagogi. Hän oli Grammy-ehdokkaana 1987 soolopianoalbumistaan Hardball!.
New Yorkissa varttunut Lande aloitti pianotunnit nelivuotiaana, opiskeli Williams Collegessa ja muutti 22-vuotiaana San Franciscon alueelle. Hänen esikoisalbuminsa oli saksalaiselle ECM Recordsille levytetty melodinen ja meditatiivinen Red Lanta (1973), jolla toisena muusikkona kuullaan norjalaista saksofonisti-huilisti Jan Garbarekia. Albumin nimi on anagrammi Art Landen nimestä.
Vuonna 1976 Lande perusti oman kvartetin nimeltä Rubisa Patrol, jossa trumpettia soitti Mark Isham, bassoa Bill Douglass ja rumpuja aluksi Glenn Cronkhite ja myöhemmin Kurt Wortmann. Jazzstandardien lisäksi Rubisa Patrol soitti paljon myös ryhmän alkuperäissävellyksiä. Yhtye esiintyi paljon San Franciscon alueella ja kierteli pikkubussilla ympäri Eurooppaa. Yhtye levytti albumit Rubisa Patrol (ECM 1976), Desert Marauders (ECM 1977) ja The Story Of Ba-Ku (1750 Arch Records 1978)
1980-luvun alussa Lande opetti Cornish College of the Arts -oppilaitoksessa Seattlessa, vuosina 1983–1986 Sveitsin Sankt Gallenissa ja Lausannessa sekä vuodesta 1987 Naropa Universityssä Coloradon Boulderissa, jossa hän on siitä lähtien asunut.
Lande tunnetaan sekä jazzsäveltäjänä että pop- ja jazzstandardien persoonallisena tulkkina. Jälkimmäisestä ovat esimerkkejä hänen soolopianoalbuminsa The Eccentricities of Earl Dant (taas anagrammi omasta nimestä, 1977), Hardball! (1987), Melissa Spins Away (1987), Friday the Thirteenth (1996, Thelonious Monkin sävellyksiä) ja While She Sleeps (2005).
1990-luvulta alkaen Lande on soittanut pianon ohella myös rumpuja monissa kokoonpanoissa.

Diskografia

Lähde:
Autosomi

Autosomit ovat kromosomeja, jotka eivät vaikuta yksilön sukupuolen määräytymiseen. Autosomeja ovat siis kaikki kromosomit sukupuolikromosomeja lukuun ottamatta. Ihmisellä autosomipareja on 22 (kromosomit 1–22). Niiden lisäksi ihmisellä on kaksi sukupuolikromosomia. Naisella X ja X ja miehellä X ja Y.
Paul Reeves

Sir Paul Alfred Reeves ONZ, GCMG, GCVO, CF, QSO (6. joulukuuta 1932 – 14. elokuuta 2011) oli uusiseelantilainen anglikaaninen piispa. Hän toimi Aotearoan, Uuden-Seelannin ja Polynesian arkkipiispana ja priimaksena vuosina 1980–1985. Vuosina 1985–1990 Reeves oli maansa 15. kenraalikuvernööri. Lisäksi hän toimi Aucklandin teknillisen yliopiston kanslerina vuosina 2000–2011.
Reeves vihittiin papiksi 1960. Hän palveli kirkkoa Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Hänet nimitettiin Waiapun piispaksi vuonna 1971, ja vuonna 1979 hän siirtyi Aucklandin piispaksi, jona hän toimi vuoteen 1985.
Reeves kritisoi vuosina 1984–1990 toimineen työväenpuolueen hallituksen liberaaleja taloudellisia uudistuksia (Rogernomics).
Valtiovierailulla Vanuatulla vuonna 1989 Reeves kutsuttiin tappamaan seremoniassa sika; asia herätti kiistan, sillä Reeves toimi Royal New Zealand Society for the Prevention of Cruelty to Animals -eläinsuojelujärjestön suojelijana. Vuonna 2004 Reeves esitti tasavaltaa puolustavan kannan. Hän kuoli syöpään 78-vuotiaana elokuussa 2011. Hänellä oli useita kunniatohtorin arvoja.
Côte d’Albâtre

Côte d’Albâtre (suom. Alabasterirannikko) on osa Englannin kanaalin rannikkoa Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Rannikko on 120 km pitkä ja ulottuu Le Havresta Le Tréportiin. Rannikko on saanut nimensä valkoisista jyrkistä kalkki- ja piikivikallioista, joita meri ja tuuli ovat kuluttaneet, samalla muodostaen mereen myös raukkeja.

Impressionismi

Rannikko tuli kuuluisaksi useiden impressionistien, kuten Eugène Boudin, Camille Pissarro ja Alfred Sisley, matkustaessa rannikolle maalaamaan valkoisia jyrkänteitä ja vehmaita ylänköjä.
Johannes Loccenius

Johannes Loccenius (1598–1677) oli ruotsalainen historioitsija ja oikeusoppinut. Hän syntyi Holsteinissa, mutta vuonna 1625 hänet kutsuttiin Ruotsiin. Loccenius oli Upsalassa historian professori vuodesta 1627, oikeusopin professori vuodesta 1634, yliopiston kirjastonhoitaja vuodesta 1648 ja valtakunnan historioitsija vuodesta 1651. Hänen tutkimuksensa koskivat ainakin ruotsalaista oikeudenkäyttöä. Vuonna 1672 hän käänsi maanlain ja vuonna 1675 kaupunkilain latinaksi. Hän oli yksi aikansa tunnetuimmista ruotsalaistiedemiehistä.
Blueskaava

Blueskaava on popmusiikissa ja jazzmusiikissa eniten käytetty sointukulku.
Ensimmäinen tunnettu havainto blueskaavasta on vuodelta 1902. Bluesmusiikki perustuu hyvin pitkälle blueskaavan käyttöön. Muista musiikin lajeista varsinkin vanha jazzmusiikki hyödyntää blueskaavaa usein. Samoin kaavaa voi kuulla myös menneiden vuosikymmenten rockmusiikissa, surfmusiikissa sekä rhythm and blues -tradition eri alalajeissa.
Blueskaavassa on 12 tahtia, joskin siitä on helppo tehdä useampitahtisia variaatioita. Kaava perustuu I, IV ja V asteen sointukulkuun. Esimerkiksi A-duurista soitettuna blueskaavan soinnut ovat tällöin AAAA DDAA EDAE (missä yksi kirjain tarkoittaa yhtä koko tahdin pituista sointua).
Lauletussa bluesmusiikissa lauletaan usein sama lause kaksi kertaa – ensin neljän ensimmäisen ja sitten neljän seuraavan soinnun aikana. Viimeiselle neljälle soinnulle tulee uusi lause. Toiseksi yleisin vaihtoehto on, että ensimmäiset neljä sointua muodostavat ikään kuin säkeistön, johon mahdutetaan paljon sanoja, ja loput kahdeksan sointua toimivat ikään kuin kertosäkeenä, joka toistuu läpi kappaleen.
J. Karjalainen on tehnyt kappaleen ”Blueskaava” albumille Yö kun saapuu Helsinkiin (1982).
Le Locle

Sijainti

Le Locle sijaitsee Juravuoristossa noin 900 metrin korkeudessa Ranskan rajalla.

Talous

Le Locle on kelloteollisuuden keskus, jonka kukoistuskausi alkoi 1800-luvun lopulla. Kaupungissa on edelleen runsaasti kelloteollisuutta, ja se on usean ison kelloyrityksen, muun muassa Certinan, Tissotin ja Midon kotipaikka. Yhdessä La Chaux-de-Fonds’n kanssa Le Locle on nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi.

Liikenne

Rautatie La Chaux-de-Fonds’sta Ranskan Besançoniin kulkee Le Loclen kautta. Kaupungista on lyhyt, kapearaiteinen rautatie Les Brenets’hen.
Valtatie 20 kulkee Le Loclen kautta Ranskaan.
Laattasilta

Laattasilta on siltatyyppi, jossa sillan päällysrakenten kantava osa on vaakasuora, tasomainen, leveyteen verrattuna suhteellisen ohut rakenne. Laattasiltoja käytetään lyhyillä jänneväleillä, esimerkiksi Tie- ja vesirakennushallituksen alkuaikoina 1920-luvulla vanhoja puusiltoja korvattiin teräsbetonisilla laattasilloilla, jotka voitiin rakentaa jopa vanhojen kivirakenteisten maatukien varaan. TVH:n siltajaosto laati tyyppipiirustukset 1–5 metrin jännevälisille silloille, joista lyhyempiä käytettiin rumpujen rakentamisessa. Nämä laattasillat olivat pitkäikäisiä ja kun tietä oli levennettävä, vanhaa siltaa ei tarvinnut purkaa vaan se jäi uuden leveämmän sillan osaksi.
1970-luvulla ilmestyneessä teoksessa Liikenne ja väylät on siltatyypin valintaa käsittelevässä kohdassa annettu teräsbetonisen laattasillan tyypilliseksi jänneväliksi yksiaukkoiselle sillalle 2–22 metriä ja jatkuvalle laattasillalle 6–28 metriä.
Ariobarzanes (Pontos)

Ariobarzanes (m.kreik. Aριoβαρζάνης) oli Pontoksen kuningas vuosina 266 eaa. - noin 250 eaa. Ariobarzaneen isä oli Pontoksen ensimmäinen kuningas Mithridates I. Ariobarzanes valtasi Amisoksen kaupungin Mustanmeren rannalla ja lisäsi sen isänsä valtakuntaan.
Ġain

Ġain eli ghain (arab. غين‎, ġain, pers. ‏غین‎, ġein) on arabialaisen kirjaimiston 19. kirjain. Sen itsenäinen muoto on غ.
Ġain äännetään arabiaksi soinnillisena velaarisena frikatiivina [ɣ], ja tämä ääntämys on säilytetty monissa arabialaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä, kuten pandžabissa, urdussa, paštussa, sindhissä ja kurdissa. Persiaksi ġain lausutaan vokaalien välissä [ɣ] ja muualla joko [q], [ɢ] tai [x].
Ġainin kirjoitusasu muuttuu huomattavasti riippuen siitä, missä kohdassa sanaa kirjain esiintyy. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, joita ei koskaan liitetä seuraavaan kirjaimeen, ġain kirjoitetaan غـ (esim. غا ġā). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä ġainin kirjoitusasu on ـغـ (esim. نغا nġā), ja sanan lopussa edeltävään kirjaimeen liitettynä se kirjoitetaan ـغ (esim. نغ nġ).
Agnes Bruckner

Elämäkerta

Bruckner syntyi Hollywoodissa, Kaliforniassa unkarilaiselle isälle ja venäläiselle äidille, jotka erosivat myöhemmin. Hänen vanhempansa olivat tavanneet Unkarissa, mistä he muuttivat Yhdysvaltoihin 1980-luvulla. Brucknerilla on kaksi sisarta ja yksi veli. Vanhempiensa myötä hän puhuu hivenen venäjää ja sujuvasti unkaria.
Bruckner kasvoi Los Felizissa, Los Angelesissa, josta hän muutti viisivuotiaana Portlandiin, Oregoniin. Uudessa kaupungissa hän alkoi harrastaa tanssimista, balettia ja steppausta. Bruckner halusi aluksi pyrkiä tanssijaksi, mutta päätyi myöhemmin näyttelijäksi. Kahdeksanvuotiaana hän työskenteli äitinsä ehdotuksesta lapsimallina ja osallistui myös kauneuskilpailuun. Hän palasi perheensä kanssa takaisin Los Angelesiin kymmenvuotiaana pyrkiäkseen näyttelijäksi, jonka myötä Bruckner muutti Burbankiin.
Näyttelijän uransa Bruckner aloitti 11-vuotiaana esiintyen aluksi mainoksissa. Vuonna 1997 hän pääsi esiintymään Kauniissa ja rohkeissa. Aikuisena Bruckner on tullut tunnetuksi etenkin rooleistaan kauhuelokuvissa.
Uskallanko kuulua sinulle?

Juoni

Lynn Markham (Joan Crawford) vierailee rantatalolla, joka kerran oli kuulunut hänen edesmenneelle aviomiehelle. Siellä Lynn tapaa kiinteistönvälittäjä Amy Rawlinsonin (Jan Sterling) ja Drummond "Drummy" Hallin (Jeff Chandler), joka on vetovoimainen rantahulttio. Drummy vaeltaa talossa, tulee sisään ja ulos miten haluaa aivan kuin hän omistaisi sen.
Lynn saa kuulla, että talo oli ennen vuokrattu vanhemmalle naiselle Eloise Crandallille (Judith Evelyn), jonka kuolinsyytä (itsemurha, onnettomuus tai murha) ei saatu selvitettyä. Lynn saa naapurikseen juonittelijoita ja hänen on vaikea vastustaa Drummyn fyysistä vetovoimaa. Lynn rakastuu Drummyyn ja he menevät naimisiin. Tapahtumat heidän häämatkansa aikana johtaa Lynnin siihen uskoon, että Drummy murhasi Eloisen. Kuitenkin käy ilmi, että Amy Rawlinson tappoi Eloisen saadakseen Drummyn itselleen.
Teopolis

Teopolis on elokuussa 2016 Suomen Vapaakirkon perustama keskus, jossa toimivat nykyään muun muassa Suomen Vapaakirkon hallinto, Suomen teologinen opisto, Suomen Vapaakirkon Nuoret ry, Päivä Oy, ViaDia ry, SVK-Palvelu Oy, Fazer Amica Teopolis -ravintola, sekä joukko muita yrityksiä ja yhdistyksiä. Pihapiirissä on myös opiskelijoiden asuntola, joka toimii kesäisin kesähotellina.

Sijainti

Tampereella Kalevankankaan hautausmaan ja yliopiston päärakennuksen välissä toimii Suomen Vapaakirkon perustama ns. Vapaakirkkokeskus. Rakennus on osoitteessa Sairaalankatu 5-7, 33100 Tampere. Aikaisemmin rakennuksessa toimi Tampereen ammattiopiston Tredun lähihoitajakoulutus.

Historia

Teopoliksen päätoiminnoista Suomen Vapaakirkon hallinto, Päivä, SVK-Palvelut sekä ViaDia ry osakeyhtiö toimivat aikaisemmin Lukiokatu 15:ssä olevassa kiinteistössä Hämeenlinnassa. Suomen Teologinen Opisto taas toimi Hangossa Santalassa kesään 2016 asti.
Jalandhar

Jalandhar on kaupunki Intiassa Punjabin osavaltiossa, 375 km Delhistä ja noin 90 km Amritsarista. Vuonna 2001 siellä laskettiin olevan 706 043 asukasta. Tämä tekee siitä osavaltion kolmanneksi suurimman kaupungin.
Jalandharissa tuotetaan urheiluvälineitä nahkasta ja kumista. Suuret yhtiöt kuten Adidas ja Reebok ovat ulkoistaneet sinne tuotantoaan. Niitä on syytetty lapsityövoiman käytöstä.
Alueen tärkeimpiä viljelykasveja ovat vehnä, riisi, maissi ja helmihirssi eli bajra. Maanviljely perustuu suurelta osin keinokasteluun.
Rtveli

Rtveli (georg. რთველი) on perinteinen georgialainen viinin- ja sadonkorjuujuhla. Siihen kuuluu juhla-aterioita, musiikkia ja muita juhlallisuuksia. Sitä vietetään tavallisesti syyskuun lopussa maan itäosassa ja lokakuun puolivälissä Länsi-Georgiassa.
Georgiassa viinillä on ikoninen merkitys, ja rtveli-perinne ulottuu muinaisiin aikoihin saakka. Sen juuret ovat syksyn yltäkylläisyyden ja sadonkorjuun juhlinnassa. Rtveli kestää yleensä useita päiviä. Sen aikana juhlijat aloittavat työt varhain aamulla ja päättävät päivän juhla-ateriaan, joka nautitaan viininkorjuusta kertovien kansanlaulujen säestyksellä.
Joonas Jalvanti

Seuraura

Jalvantin kasvattajaseura on Kiekkoreipas. Hän pelasi juniorina myös Pelicansissa, jonka kanssa Jalvanti teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen huhtikuussa 2006. Hän teki liigadebyyttinsä kaudella 2006–2007, jolloin Jalvanti pelasi SM-liigassa seitsemän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhdeksän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Suurimman osan kaudestaan Jalvanti pelasi kuitenkin vielä Pelicansin A-nuorissa. Hän oli tehoilla 7+21=28 joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies. Jalvanti sijoittui koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi HIFK:n Juha-Petteri Purolinnan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Elokuussa 2007 Jalvanti jatkoi sopimustaan Pelicansin kanssa kolmella vuodella. Kaudella 2007–2008 hän murtautui SM-liigaan. Jalvanti pelasi varsinaisen tulokaskautensa ja teki 45 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 16. lokakuuta 2007 alivoimalla vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Jalvanti pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Tammikuussa 2010 hän jatkoi sopimustaan Pelicansin kanssa vuodella kevääseen 2012 saakka.
Jalvannin ura polki paikoillaan, kunnes hän otti askeleen urallaan kaudella 2011–2012. Jalvanti voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Toukokuussa 2012 hän teki kaksivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Jalvanti teki kaudella 2012–2013 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+18=23, joilla hän oli joukkueen tehokkain puolustaja Henri Laurilan kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Jalvanti siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsiin ja SHL-joukkue Örebro HK:n riveihin. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi sieltä kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Kaudella 2017–2018 Jalvanti ehti pelata siellä vain kaksi ottelua, kunnes hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä syyskuussa 2017. Seuraavana päivänä Jalvanti teki loppukauden sopimuksen SHL-joukkue Luleå HF:n kanssa. Hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Niklas Olaussonin kanssa lukemalla +8. Maaliskuussa 2018 Jalvanti teki Luulajan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.