google/wiki40b huggingface dataset:
Radio Télévision Guinéenne

Radio Télévision Guinéenne (RTG) on Guinean kansallinen yleisradioyhtiö.
Yleisradiotoiminta alkoi silloisessa Ranskan Guineassa vuonna 1952. Radio Conakry välitti ohjelmia 500 watin lyhytaaltolähettimellä 90 minuuttia päivässä. Guinean itsenäistyessä ranskalaiset veivät mukanaan osan radioaseman laitteista, mutta maan hallitus onnistui aloittamaan lähetykset uudelleen vuonna 1959. Itä-Saksa lahjoitti vuonna 1961 sadan kilowatin lyhytaaltolähettimen ja Länsi-Saksan rahoittama uusi radiostudio otettiin käyttöön vuonna 1967. Radio Guinée ja myöhemmin La Voix del la Révolution -nimillä toiminut asema oli presidentti Sékou Tourén ja hänen Parti démocratique de Guinée -puolueensa äänitorvi. Sillä oli myös vuonna 1961 perustettu ulkomaanpalvelu, joka lähetti ohjelmia muun muassa Portugalin Guineaan ja Senegaliin.
Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1977 Muammar Gaddafin Libyan lahjoittamilla laitteilla. Värilähetyksiin siirryttiin vuonna 1986 ja satelliittilähetykset aloitettiin vuonna 2003. Kiinan tuella rakennettu uusi radio- ja televisiokeskus Conakryn esikaupungissa Kolomassa otettiin käyttöön vuonna 2006.
RTG:llä on nykyään kolme radio-ohjelmaa. Kansallinen Radio nationale eli Radio guinéenne kattaa ranskan- ja paikalliskielisillä lähetyksillään lähes koko maan. Se lähettää etupäässä asiaohjelmia, jonkin verran viihdettä ja myös uskonnollisia ohjelmia. Radio Kaloum Stéréo lähettää viihdettä, musiikkia ja urheilua ranskaksi maan pääkaupungissa Conakryssa. Sveitsin tuella vuonna 1992 perustettu maaseuturadioiden verkko Radio rurale de Guinée käsittää neljän alueen ja 19 prefektuurin paikallisradiot, jotka toimivat kahdellakymmenellä paikallisella kielellä. Radiolähetykset tapahtuvat etupäässä ULA-alueella. Vuonna 2012 suljettu 50 kilowatin lyhytaaltolähetin otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2016.
Televisio-ohjelmia on kaksi. Ykköskanava RTG Koloma kattaa analogisilla lähettimillään noin 40 prosenttia maan pinta-alasta. Sen ohjelmia välitetään myös satelliitilla ja pääkaupungissa digitaalisesti. Vanhassa Boulbinetin radiotalossa toimiva kakkoskanava RTG2 kattaa lähetyksillään Conakryn ja sen lähialueen. Television rahoitus on riittämätöntä, laitteisto vanhentunutta ja kulunutta ja henkilöstö huonosti koulutettua ja motivoitunutta, minkä johdosta myös ohjelmat ovat tasoltaan vaatimattomia. Tärkeimmän ohjelmanumeron muodostavat virallisena tiedotuskanavana toimivat uutislähetykset.
Vuodesta 2006 lähtien maahan on perustettu lukuisia kaupallisia radioasemia ja yhteisöradiota sekä muutamia yksityisiä televisioasemia. Lisäksi välitetään ulkomaisten yleisradioyhtiöiden lähetyksiä.
Richard Impola

Richard Impola (1923 – 18. maaliskuuta 2015) oli amerikansuomalainen kirjallisuuden professori ja kääntäjä. Impola toimi englannin kielen ja englanninkielisen kirjallisuuden professorina. Hän käänsi englanniksi sekä runoa että proosaa, muun muassa Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -trilogian, jonka kolmas osa ilmestyi samana päivänä kuin hänelle myönnettiin vuonna 2003 ansioistaan Suomen Leijonan I lk:n ritarin merkki.
Impolan vanhemmat muuttivat 1900-luvun vaihteessa Michiganiin Pohjanmaan Siikajoelta. Perheeseen syntyi kymmenen lasta, joista Richard Impola on yhdeksäs. Hän ei oppinut lapsuudessaan suomea vaikka kuulikin sitä jatkuvasti.
Impola opiskeli New Yorkissa Columbian yliopistossa englannin kieltä ja kirjallisuutta. New Yorkin suomalaispiireissä hän tutustui tulevaan vaimoonsa Helviin. Impola työskenteli professorina Columbian yliopistossa vuoteen 1983. Eläkkeelle jäätyään hän ryhtyi kääntämään Linnan Pohjantähti-trilogiaa. Sittemmin hän käänsi muun muassa useita Kalle Päätalon teoksia ja Aleksis Kiven Seitsemän veljestä.
Petroskoin lentoasema

Historia

Lentoasema perustettiin elokuussa 1939. Lentoasema oli alkujaan sotilaskäytössä. Lentoasema oli Suomen ilmavoimien käytössä jatkosodan vuosina 1941–1944 Äänislinnan sotilaslentoasemana.
Siviililentoja on tehty vuodesta 1964, ja lentokenttä on edelleen yhdistetyssä sotilas- ja siviilikäytössä. Sitä käyttävät Venäjän federaation asevoimien 159. kaartinhävittäjärykmentti sekä rajavartioinnista vastaavan FSB:n lentokoneet. Lentoaseman nimi oli vuosina 1939–1964 Besovets ja 1964–1994 Petrozavodsk-2. Kansainvälisiä lentoja kentältä on tehty vuodesta 1990.
Vuosina 1994–2003 kenttää hoiti yritys GAP Aeroport Besovets ja 2003–2009 ZAO Aeroport Petrozavodsk, jotka kumpikin vuorollaan ajautuivat konkurssiin, ja vuodesta 2009 valtiollinen AU RK Aeroport Petrozavodsk. Vuonna 2009 kentälle valmistui uusi valaistus ja se saatiin ympärivuorokautiseen käyttöön, ja reittiliikenne voitiin käynnistää uudestaan.
Dustin Tokarski

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Tokarski pelasi vuodesta 2006 alkaen kolme kautta juniorisarja WHL:n Spokane Chiefsissä. Hänellä oli kahtena vuonna sarjan paras torjuntaprosentti (toisella ja kolmannella kaudellaan) ja kerran paras päästettyjen maalien keskiarvo (kolmannella kaudellaan). Hän oli voittamassa vuonna 2008 WHL:n mestaruutta Ed Chynoweth Cupia sekä Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia. Hänet palkittiin tuon vuoden Memorial Cup -turnauksen parhaana maalivahtina (Hap Emms Memorial Trophy) ja arvokkaimpana pelaajana (Stafford Smythe Memorial Trophy) sekä nimettiin sen tähdistökentälliseen.  
Tampa Bay Lightning varasi Tokarskin NHL:n vuoden 2008 varaustilaisuuden viidennellä kierroksella. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen saman vuoden lopulla ja aloitti ammattilaisuransa seuraavan vuoden syksyllä. Hän pelasi kaudella 2009–2010 kaksi NHL-ottelua, ensimmäisen 16. tammikuuta 2010, jolloin Lightning kohtasi vierasottelussa Florida Panthersin. Hänet vaihdettiin maalille ottelun kolmanteen erään Antero Niittymäen tilalle. Tokarski pelasi kauden aikana myös 55 ottelua Lightningin farmijoukkueessa Norfolk Admiralsissa AHL:ssä.  
Tokarski pelasi toisen ammattilaiskautensa kokonaan Norfolkissa ja myös suurimman osan kolmannesta, jonka päätteeksi oli voittamassa AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Admirals kohtasi loppuotteluissa Toronto Marliesin ja vei mestaruuden suoraan voitoin 4–0. Tokarski pelasi mestaruusvuoden 2012 pudotuspeleissä kolme nollapeliä, yhtä paljon kuin Marliesin Ben Scrivens, ja hänen torjuntaprosenttinsa (94,4) sekä päästettyjen maalien keskiarvonsa (1,46) olivat pudotuspelien parhaat. Hän pelasi kaudella 2011–2012 myös viisi NHL:n runkosarjaottelua.    
Vuonna 2012 Lightning sai uuden AHL-farmijoukkueen, Syracuse Crunchin, jossa Tokarski jakoi torjuntavastuun Riku Heleniuksen kanssa. Tokarski ehti pelata Crunchissa 33 runkosarjaottelua, kunnes siirtyi helmikuussa 2013 kesken kauden Montreal Canadiensiin pelaajakaupassa, jossa Lightning sai vaihdossa maalivahti Cédrick Desjardinsin.
Tokarski edusti Canadiensia ja sen farmijoukkueita kuukautta vaille kolme vuotta. NHL:n runkosarjassa hän pelasi tänä aikana 26 ottelua ja AHL:n runkosarjassa 68 ottelua. Keväällä 2014 hän pääsi pelaamaan viisi ottelua NHL:n pudotuspeleissä, kun Montrealin ykkösmaalivahti Carey Price oli loukannut polvensa New York Rangersiä vastaan pelatun konferenssifinaalisarjan ensimmäisessä ottelussa. Rangers voitti ottelusarjan kuudessa ottelussa. Tammikuussa 2016 Tokarski siirtyi Anaheim Ducksiin pelaajakaupassa, jossa Canadiens sai vaihdossa laitahyökkääjä Max Fribergin.
Tokarski edusti Kanadan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta yksissä jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 2009. Hän oli voittamassa nuorten MM-kultaa joukkueensa ykkösmaalivahtina.
Lohikäärme (kiinalainen horoskooppi)

Lohikäärme on yksi kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Uskomusten mukaan lohikäärmeen vuonna syntyneet ovat idealisteja, perfektionisteja, joustamattomia ja itsetietoisia. Lohikäärmeet ovat myös aggressiivisia ja päättäväisiä. Lohikäärme on taruolento ja ilotulitusten järjestäjä; luovuus ja valehtelu ovat kaksi puolta, joissa tämä ilmenee. Lohikäärmeen vuosi on suosituin kiinalaisen astrologian merkeistä. Itä-Aasiassa syntyvyys kasvaa lohikäärmeen vuosina, koska vanhemmat haluavat lapsen, joka syntyy lohikäärmeen merkin alla.
Lohikäärmeen kuukausi: noin 4. huhtikuuta – 5. toukokuuta

Lohikäärmeen tunti: 07–09 Lohikäärmeen onnennumerot ovat 1, 6 ja 7.
Jyväskylän vaakuna

Jyväskylän vaakuna on Jyväskylän kaupungin virallinen tunnus, jonka aihe viittaa kauppaan ja alueen sisävesiliikenteeseen. Nykyinen vaakuna on Jussi Jäppisen suunnittelema.
Vaakunan selitys on ”jaettu kilpi, jonka yläkentässä on hopeanvärinen merkurion sauva sinisellä pohjalla ja alakentässä hopeanvärisellä pohjalla sisäjärviveneen keula suoraan edestäpäin katsottuna sekä sen alla kolme sinistä aaltoviivaa.”

Jyväskylän vaakunan historia

Jyväskylällä vahvistettiin ensimmäinen vaakuna 1838. Venäläisvallan päättymisen jälkeen tuli ajankohtaiseksi poistaa kaupunkien vaakunoista kaikki tsaariin viitanneet tunnukset, ja Jyväskylänkin uudeksi vaakunaksi tehtiin useita ehdotuksia. Näistä tasavallan presidentti P. E. Svinhufvud hyväksyi 11. joulukuuta 1931 Kansallismuseon muinaistieteellisen toimikunnan ehdotuksen, joka säilytti aiemmasta vaakunasta ainoastaan värit, kilven jaon ja Merkuriuksen sauvan. Tämä vaakuna sisälsi kuitenkin heraldisia heikkouksia, ja kaupunki järjesti jälleen suunnittelukilpailun uudesta vaakunasta 1951. Kun kilpailun jälkeen kävi ilmi, ettei kokonaan uudesta vaakunasta saavuteta kaupungissa yhteisymmärrystä, kilpailun voittajaa, heraldikko Olof Erikssonia pyydettiin korjaamaan vanhaa vaakunaa heraldisesti oikeaoppisemmaksi. Erikssonin tärkein muutos oli korjata vanhan vaakunan suurin heraldinen heikkous, irtonaiset aallot kilven reunasta reunaan yltäviksi aaltoviivoiksi, ja uudelleen piirretty vaakuna otettiin käyttöön 1953. Vaakunasta oli olemassa useita hieman toisistaan poikkeavia versioita erilaisia käyttötarpeita varten.
Vaakuna on tämän jälkeen kokenut vielä yhden pienemmän muutoksen vuonna 2000, jolloin aiemmat versiot syrjäytti graafikko Jussi Jäppisen uudelleen piirtämä vaakuna, joka yksinkertaisti piirroskuvaa painotekniikan vaatimuksia vastaavaksi. Erikssonin ja Jäppisen tekemistä parannuksista huolimatta Jyväskylän vaakuna on edelleen heraldisten sääntöjen vastainen, koska vene on kuvattu edestäpäin (pitkät esineet pitäisi kuvata sivultapäin), koska vene on ruskea (ruskea ei ole heraldinen väri), koska Merkuriuksen sauva on kuvattu kolmiulotteisesti (vaakunassa ei saisi olla kolmiulotteisuutta) ja koska ruskea ja musta on asetettu pitkälti vastakkain (kahta ei-metalliväriä ei saisi asettaa pitkälti vastakkain).
Pentti Oksanen

Pentti Oksanen (26. lokakuuta 1923 Iisalmi – 20. tammikuuta 2008 Akaan Toijala) oli suomalainen kirjailija. Hän valmistui filosofian maisteriksi.
Tietosuojaseloste

EU:n yleisen tietosuoja-asetuksen mukaan organisaation tulee informoida rekisteröityjä henkilötietojen käsittelystä. Tämän informaation sisältö riippuu muun muassa siitä, onko henkilötiedot saatu rekisteröidyltä itseltään vai muualta sekä siitä, mikä on henkilötietojen käsittelyperuste. Tiedon tulee olla helposti saatavilla ja ymmärrettävässä muodossa. Aiemmin voimassa olleesta henkilötietolaista poiketen tietosuoja-asetus ei edellytä määrämuotoisen tietosuojaselosteen tai rekisteriselosteen laatimista.
Marina Bay Street Circuit

Rataprofiili

Marina Bay Street Circuit on samantyyppinen kuin Monacon ja Valencian katuradat. Radan varikkoalue ja lähtösuora on Republic Boulevard -kadun ja Marina Bayn välissä. Lähtösuoralta rata kääntyy Republic Boulevardille ja jatkuu varikkoalueen vierestä kääntyen oikealle Raffles Boulevardille. Yli 70 prosenttia radasta rakennettiin Singaporen katuverkostoa hyödyntäen.
Rata kääntyy Raffles Boulevard -suoran jälkeen vasemmalle ja jatkuu Nicoll Highwaytä, Stamford Roadia, St. Andrew’s Roadia, Connaught Drivea, Fullerton Roadilla olevaa Anderson Bridge -siltaa Esplanade Drivelle. Radan loppuosa kulkee Raffles Avenueta pääsuoralle koukaten rannan kautta Float@Marina Bayn kohdalla.
Rataprofiili julkistettiin samana päivänä kuin ilmoitus kilpailun järjestämisestä Singaporessa kaudesta 2008 alkaen, joskin sitä on sen jälkeen hieman muokattu.

Rataprofiilin uudistaminen

Marina Bay Street Circuitia on uudistettu vuoden 2013 kilpailua varten, jolloin mutka 10 eli Singapore Sling -šikaani oikaistiin yhdeksi vasemmalle kääntyväksi mutkaksi.
Vuoden 2015 kilpailua varten mutkia 11–13 uusittiin ohittamisen helpottamiseksi. Vuoden 2018 kilpailua varten mutkien 16–17 profiilia uusittiin hieman.
Kilpailun järjestäjät ovat ilmaisseet halunsa uudistaa rataprofiilia. Syy tähän on, että nykyinen rata on pitkä ja hidas, sillä tähän mennessä ajetut kilpailut ovat venyneet kaksituntisiksi. Rataa on tarkoitus muokata War Memorial -alueella, jossa rata kiertäisi kyseisen alueen, eikä menisi sen läpi (mutkat 7–9) sekä satama-alueella (mutkat 16–21).

Turvallisuus

Radalla käytetään lippumerkkien lisäksi valopaneeleja, joilla viestitään kuljettajille heilutettavan lipun väri. Kyseinen tapa levisi myöhemmin myös muille radoille.

Valaistus

Radan valaistuksesta on vastuussa italialainen Valerio Maioli. Radan viereen on asennettu yhteensä 240 teräspilaria 32 metrin välein, jotka kannattelevat 10 metrin korkeudessa olevia alumiinirakenteisia pilareita. Pilareihin on asennettu yhteensä 1 485 kappaletta 2 000 watin ja 220 000 luumenin lamppua, jotka tuottavat neljä kertaa voimakkaamman valaistuksen, kuin millä tahansa stadionilla. Lamppujen toiminta on taattu 12 generaattorilla, joissa kaikissa on oma varageneraattorinsa.
Radan valaistuksen vuoksi kuljettajat joutuvat käyttämään erikoisvalmisteisia visiirejä.

Talous

Vuonna 2008 radalla ajettu kilpailu tuotti järjestäjien mukaan voittoa kaikkiaan 87 miljoonaa euroa ja lisääntynyt turismi tuotti Singaporelle 52 miljoonaa euroa.
Radan pääsponsorina on toiminut singaporelainen telekommunikaatioalan yritys SingTel ja vuodesta 2014 alkaen singaporelainen lentoyhtiö Singapore Airlines.
Radalle on rakennettu noin 16 miljoonaa euroa maksaneet varikkopilttuut.
Vuorikauris

Koko ja ulkonäkö

Uros voi olla metrin korkuinen ja painaa sata kiloa, naaras on kooltaan noin puolet siitä. Molemmilla sukupuolilla on sarvet, jotka voivat kasvaa jopa metrin pituisiksi. Kesäkarva on vaaleanruskea, talvikarva tummempi.

Ravinto

Vuorikauriit syövät pelkkää kasvisravintoa: ruohoa, sammalta, kukkia, lehtiä ja pieniä oksia. Ne voivat nousta takajaloille kurkottelemaan lehtiä pensaasta tai ruohoa kallionkielekkeeltä. Niiden täytyy juoda vähintään parin päivän välein.

Erityistä

Laji on ollut vähällä kuolla sukupuuttoon, mutta kanta elpyi suojelutoimien ansiosta. Vuorikauriita metsästettiin liikaa, ja noin 170 vuotta sitten oli jäljellä enää 60 yksilöä, jotka kaikki elivät Pohjois-Italiassa. Metsästyksen kieltämisen ja eläintarhoissa kasvatettujen yksilöiden palautusistutusten seurauksena laji ei ole enää uhanalainen.
Vuorikauriita yritettiin 1900-luvun alussa istuttaa Suomeen, Inkoon Hättön saarelle. Kokeilu ei kuitenkaan onnistunut.
Raymond Moody

Raymond Moody (s. 30. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen psykologi ja lääkäri. Hänet tunnetaan kuolemanrajakokemuksiin kohdistuvan tutkimuksen pioneerina. Paitsi lääketiedettä ja psykologiaa, hän opiskeli Virginian yliopistossa myös filosofiaa, josta sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1969. 
Moodyn kirja Life After Life (1975) sai aikaan kasvanutta mielenkiintoa kuolemanrajakokemuksia kohtaan. Ilmiön tutkimus yleistyi kirjan julkaisun jälkeen, ja vuonna 1978 perustettiin International Association for Near-Death Studies. Vuonna 2012 hän julkaisi muistelmansa Paranormal: My Life in Pursuit of the Afterlife. Muistelmissaan hän kertoo omasta kuolemanrajakokemuksestaan, jonka hän sai yritettyään itsemurhaa 1991.
Canon Digital IXUS 430

Canon Digital IXUS 430 on Canonin Digital IXUS-tuoteperheeseen kuuluva pieni digitaalikamera. Siinä on muun muassa neljän megapikselin CCD-kenno, DIGIC-prosessori ja iSAPS-tekniikka, 3x optinen zoomaus ja 9 pisteen AiAF-automaattitarkennus. Kamera tukee Compact Flash-muistikorttistandardia ja toimii ladattavalla NB-1LH-akulla. Se painaa ilman akkua ja muistikorttia noin 185 grammaa.
Rita Gorr

Marguerite Geirnaert eli Rita Gorr (18. helmikuuta 1926, Zelzate – 22. tammikuuta 2012) on belgialainen mezzosopraano. Hän opiskeli Ghentissä ja Brysselin konservatoriossa. 
Gorr antoi oopperadebyyttinsä Antwerpenin oopperassa. Sen jälkeen hänellä oli kiinnitys Strasbourgin oopperassa vuoteen 1952. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi Opéra-Comiquesta ja Grand Opérasta Pariisissa. Bayreuthissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1958. 
Gorr jatkoi säännöllistä esiintymistä koko 1990-luvun. Kesällä 2007 hän kuitenkin piti jäähyväisesiintymisensä esittämällä roolin Pjotr Tšaikovskin oopperassa Patarouva Antwerpenissä ja Ghentissä. Gorr tuli tunnetuksi mm. Richard Wagnerin tuotannon esittäjänä ja levyttäjänä.
Kaislammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Murronmäen ja Sydänmaankorven välisellä metsäalueella, jonka painaumassa ovat Sulkavankorven suot. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsää. Lampi on autio eikä sen rantaan johda tietä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Mallasveden alueeseen (35.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,3 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme suo-ojaa ja sen laskuoja Myllyoja laskee 2,5 kilometrin päässä Ruotsilanselällä Mallasveteen Äimälän Liessaaren kohdalle.
Desfluraani

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa desfluraani on väritöntä pistävänhajuista kaasua. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, eikä siten myöskään vereen. Yhdiste on stabiili valon, happojen ja emästen vaikutusta vastaan, toisin kuin esimerkiksi halotaani, isofluraani tai sevofluraani. Desfluraani on kiraalinen ja siten optisesti aktiivinen yhdiste, mutta anestesiakäyttöön käytetään sen raseemista seosta. Sen R-isomeeri kääntää tasopolarisoitua valoa myötäpäivään eli (+)-suuntaan ja S-isomeeri kääntää valoa (-)-suuntaan. Hyvin läheisesti rakenteeltaan desfluraania muistuttavalla isofluraanilla enantiomeerien valon kiertosuunnat ovat päinvastoin.
Desfluraanin matalan verikaasujakaantumisvakion vuoksi se on nopeavaikutteinen nukutusaine. Sen aiheuttamasta anestesiasta herääminen on myös nopeaa, noin kaksi kertaa nopeampaa isofluraaniin verrattuna. Se ei käytännöllisesti katsoen metaboloidu ihmiselimistössä eikä sen vuoksi ole myrkyllinen. Yhdisteen matalan kiehumispisteen vuoksi nukutukseen on käytettävä erikoislaitteistoja. Desfluraanin voimakkaan pistävän hajun vuoksi sitä annetaan yleensä seoksena hapen tai hapen ja typpioksiduulin seoksen kanssa tai käytetään vain nukutuksen ylläpitämiseen. Yhdiste voi aiheuttaa myös hengitysteiden ärtymistä ja yskimistä. Suurina pitoisuuksina yhdiste voi aiheuttaa verenpaineen nousua. Yhdysvalloissa desfluraani tuli nukutuskäyttöön vuonna 1992.

Valmistus

Desfluraania syntetisoidaan isofluraanista halogeeninvaihtoreaktiolla. Reagenssina käytetään booritrifluoridia tai vetyfluoridin ja antimonipentafluoridin seosta aktiivihiilen kanssa. Reaktiossa isofluraanin klooriatomi vaihdetaan fluoriatomiksi.
Tonejoki

Maantiede

Joki saa alkunsa Gunman prefektuurin ja Niigatan prefektuurin välisellä raja-alueella sijaitsevalta Ōminakamivuorelta. Joki virtaa Tyyneen valtamereen Chōshin kaupungin kohdalla. Edojoki haarautuu Tonesta ja virtaa Tokionlahteen.

Historia

Joki tunnettiin aikoinaan hallitsemattomasta luonnostaan, ja Tonejoen reitti muuttui aina tulvien sattuessa. Joen historiallista uomaa onkin hankala jäljittää.
Joki virtaisi aikoinaan Tokionlahteen. Joen nykyinen reitti vakiintui Meiji-kaudella 1600-luvulla, kun Kantōsta tuli Japanin poliittinen keskus ja alueella aloitettiin merkittävät rakennustyöt.

Käyttö

Joki oli rautateiden keksimiseen asti merkittävä kulkuväylä. Sitä pitkin kuljetettiin paitsi paikallisia tuotteita kuten soijakastiketta Chōshista, myös Tōhokusta asti.
Nykyään joessa on useita patoja, jotka turvaavat Tokion metropolialueen yli 30 miljoonan asukkaan vedensaannin.
I’m on Fire

Historiaa

”I'm on Fire” nauhoitettiin helmikuussa 1982. Kappale nousi parhaimmillaan sijalle kuusi Billboard Hot 100 -listalla. Single pääsi myös Alankomaiden listan kärkeen kolmeksi viikoksi elokuussa 1985, samaan aikaan kaksi muuta Springsteenin singleä (”Dancing in the Dark” ja ”Born in the U.S.A.”) miehittivät top 12:aa.
Toisin kuin albumin kolme ensimmäistä singleä, ”I'm on Fire” -kappaleesta ei tehty yhtään remixiä. Kappaletta ei sisällytetty Springsteenin The Essential Bruce Springsteen -kokoelma-albumiin.

Coverit

Seuraavat artistit/yhtyeet ovat tehneet kappaleesta cover-version: Johnny Cash, HLAH, Harry Manx, Chromatics, Swati, Kenny Chesney, Kate Tucker & the Sons of Sweden, Graveyard BBQ, The Motorettes, A.A. Bondy, Waylon Jennings, Russell Robertson, Town Mountain, Sophie Milman, John Mayer, The Guana Batz, Whitey Morgan and the 78's, Electrelane, Buzz Campbell, Lindi Ortega, Melissa McClelland, The Finches, BoDeans, Slightly Stoopid, The Heartbreaks, Bat For Lashes, Gabrielle Aplin, Low, Awolnation.
Jokke Seppälä

Jorma Voitto Juhani "Jokke" Seppälä (s. 24. kesäkuuta 1953, Anjala) on suomalainen muusikko, jonka levytysura alkoi 1970-luvun alussa rockyhtye Sessionissa. Sessionista Seppälä siirtyi Kisun taustayhtyeeseen, jossa soitti myös hänen pikkuveljensä Jarmo "Jakke" Seppälä. Vuonna 1976 veljekset soittivat Danny Show’ssa ja sen jälkeen Virve Rostin taustayhtyeessä. Vuonna 1979 ilmestyi Jokke ja Jakke Seppälän yhteisalbumi 2 Seppälää. Vuonna 1980 Jokke osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "Lauantaiyö" ja julkaisi sooloalbuminsa Move on. Näihin aikoihin Seppälällä oli yhtye yhdessä Pepe Willbergin kanssa. Toinen sooloalbumi Find my girl julkaistiin vuonna 1982.
1980-luvulla Seppälä oli usein televisiossa taustakuorolaulajana muun muassa Euroviisuissa (1983–1986 ja 1989). Hän oli myös mukana televisio-ohjelmassa Perjantaipörssi sekä Euroviisukarsinnoissa vuosina 1985 ja 1986. Vuonna 1985 Seppälä lauloi Pave Maijasen kappaleen "Jossain..." ja seuraavana vuonna mukana oli Seppälän oma kappale "Kaamoksen maa". "Kaamoksen maan" esitti Gruppo Jokke (Jokke Seppälä, Anita Pajunen, Rele Kosunen ja Leena Nilsson). Vuoden 1985 Knokke Cupissa Seppälä edusti Suomea yhdessä Ami Aspelundin ja Maarit Hurmerinnan kanssa.
Vuonna 1991 Seppälä sävelsi Samuli Edelmannille Syksyn sävelessä toiseksi sijoittuneen ja hitiksi muodostuneen kappaleen "Pienestä kii". Seppälä on säveltänyt mainosmusiikin lisäksi kappaleita monille muillekin artisteille ja tuottanut muun muassa The Kidsin kaksi albumia sekä Kurren, Jaana Lammin ja Marjorien levyjä.
Arvopaperi (lehti)

Historia

Arvopaperi-lehti aloitti keväällä 1981 muutamaa kuukautta aiemmin perustetun Osakesäästäjien Keskusliiton jäsenlehtenä. Lehteä julkaissut Suomen Arvopaperimediat Oy siirtyi Talentumin omistukseen 2004.

AP Areena

Arvopaperi-lehden palveluun on kesästä 1997 saakka kuulunut sijoitusaiheinen verkkokeskustelupalsta AP Areena. Se tuli 2000-luvulla tunnetuksi vilkkaasta ja räväkästä keskustelustaan, joka johti muun muassa Antti Piipon voittamaan kunnianloukkausjuttuun erästä AP Areenan kirjoittajaa vastaan. Toisaalta keskustelupalsta ansioitui nopeana tiedonvälittäjänä joulukuun 2004 tsunamien yhteydessä. Kirjailija Karo Hämäläinen koosti AP Areenan vuoden 2006 keskusteluista kirjan Mitä mukissa – AP Areenan vuosikirja 2007 (Talentum 2007).
AP Areenan moderointia tehostettiin ja käyttöliittymää uudistettiin huhtikuussa 2012, minkä seurauksena monet palstan vakiokäyttäjät siirtyivät keskustelemaan perustamaansa Trooli.fi -palveluun.
Petteri Jouste

Petteri Jouste on suomalainen yleisurheiluvalmentaja. Hän toimii Suomen Urheiluliitossa pikajuoksujen (100 m, 200 m ja  4 × 100 m)  lajivalmentajana.
Jouste on Hanna-Maari Latvalan, Minna Laukan, Otto Ahlforsin ja Nooralotta Nezirin henkilökohtainen valmentaja. Aiemmin hän on valmentanut myös Sisko Hanhijokea ja Johanna Mannista sekä Kimmo Haapasaloa.
Jouste on toiminut ammattivalmentajana vuodesta 1989.