Rimas Kurtinaitis

Pelaajaura

Kurtinaitis aloitti pääsarjakoripallon TsSKA Moskovassa kaudella 1982–1983. Hän edusti seuraa vain yhden kauden ennen siirtymistään BC Žalgirisiin, jossa hän voitti kolme Neuvostoliiton-mestaruutta vuosina 1985–1987. Vuonna 1989 Kurtinaitis siirtyi pelaamaan länsisaksalaiseen Brandt Hageniin, joka pelasi maan pääsarja-tasolla. Kolmen kauden jälkeen hän palasi Žalgirisiin.
Kurtinaitis aloitti kauden 1992–1993 Žalgirisissa, mutta lokakuussa 1992 hän siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella CB Peñas Huescaan loukkaantuneen pelaajan paikalle. Tämän jälkeen Kurtinaitis palasi Zalgirisiin, josta hän siirtyi tammikuussa 1993 australialaiseen Townsville Sunsiin. Vuodet 1993–1995 hän edusti Real Madridia, jossa hän voitti molempina pelikausinaan Espanjan-mestaruuden. Kauden 1995–1996 Kurtinaitis edusti jälleen Žalgirista. Seuraavan kauden hän aloitti Ranskan pääsarjassa pelanneessa Élan Chalonissa, mutta hänet irtisanottiin marraskuussa 1996. Helmikuussa 1997 hän jatkoi Angers BC:ssä, joka pelasi Ranskan toisella sarjatasolla.
Kaudeksi 1997–1998 Kurtinaitis palasi Liettuaan, jossa hän siirtyi KK Atletasiin. Seuraavan kauden hän aloitti BC Lietuvos Rytasissa, josta hän lähti kuitenkin joulukuussa 1998. Tämän jälkeen Kurtinaitis ei pelannut ammattilaistasolla missään seurassa, mutta palasi kaudeksi 2001–2002 pelaamaan BK Kiovaan.

Valmentajaura

Kurtinaitis jatkoi pelaamista vuoden 2002 jälkeen azerbaidžanilaisessa Baku Galassa, jossa hän toimi joukkueen pelaaja-valmentajana. Samalla hän valmensi myös Azerbaidžanin maajoukkuetta. Kurtinaitis oli molemmissa valmentajatoimissa vuoteen 2006 asti, jolloin hän siirtyi valmentamaan PBC Ural Greatia. Hän valmensi seuraa tammikuuhun 2007 asti, jolloin häntä pyydettiin BC Sakalain päävalmentajaksi. Kurtinaitis aloitti myös kauden 2007–2008 Sakalain valmentajana, jonka lisäksi hän oli mukana Liettuan maajoukkueen valmentajistossa. Kurtinaitis ei valmentanut Sakalaita koko kautta, sillä hän lähti seurasta joulukuussa 2007, jolloin hänet hankittiin Śląsk Wrocławin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa lähes vuoden ajan, sillä lokakuussa 2008 seura vetäytyi sarjasta taloudellisten syiden takia.
Kaudeksi 2008–2009 Kurtinaitis siirtyi valmentamaan BC Lietuvos Rytasia. Hän valmensi seuraa myös seuraavalla kaudella, kunnes lähti toukokuussa 2010. Kauden 2010–2011 Kurtinaitis aloitti VEF Rīgassa, mutta siirtyi maaliskuussa 2011 Himkin päävalmentajaksi. Seuran valmentajana hän voitti muun muassa kauden 2011–2012 Eurocup-mestaruuden.

Maajoukkue

Kurtinaitis edusti junioritasolla Neuvostoliittoa. Miesten maajoukkueessa hän voitti EM-kultaa vuonna 1985 ja pronssia vuonna 1989. MM-kilpailuista Kurtinaitis voitti hopeaa vuonna 1986. Lisäksi hän oli mukana vuoden 1988 olympialaisissa, joista Neuvostoliitto saavutti kultaa. Kyseisissä kisoissa hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen tehtyään 25 pistettä Yhdysvaltoja vastaan välierissä.
Liettuan itsenäistymisen jälkeen Kurtinaitis edusti Liettuan maajoukkuetta. Hän edusti maata kaksissa olympialaisissa ja saavutti pronssia vuosina 1992 ja 1996. Kurtinaitis oli mukana myös vuoden 1995 EM-kilpailuissa, joista Liettua voitti hopeaa.

Pelityyli

Kurtinaitis tuli pelaajaurallaan tunnetuksi teknisesti puhtaasta heitostaan. Hän pystyi myös heittämään kaukaa korilta tarkasti.

Yksityiselämä

Kurtinaitisilla on yksi poika ja tytär. Hänelle myönnettiin vuonna 1985 Neuvostoliiton urhoollisuus-mitali.