google/wiki40b huggingface dataset:
Michel Rolle

Michel Rolle (21. huhtikuuta 1652 – 8. marraskuuta 1719) oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan differentiaalilaskentaan liittyvästä Rollen lauseesta. Rolle toimi Ranskan tiedeakatemian palkattuna jäsenenä, tutkimusaloinaan geometria ja algebra. Hän julkaisi tutkimuksensa lähinnä artikkelimuodossa akatemian Mémoires-aikakausjulkaisuissa. Algebrasta Rolle kirjoitti myös kaksi kirjaa.

Rollen lause

Rolle julkaisi nimeään kantavan lauseen 1691. Sen mukaan suljetulla välillä  jatkuvan ja avoimella välillä  derivoituvan funktion derivaatta saa arvon  jossain avoimen välin  pisteessä , mikäli funktio saa saman arvon suljetun välin  päätepisteissä  ja .
South Quayn asema

Historia

Asema avattiin 31. elokuuta 1987 osana DLR:n ensimmäistä osaa. Sen laiturit olivat aluksi yhden vaunun mittaiset, mutta niitä pidennettiin myöhemmin kahden vaunun mittaisiksi. Laiturien pidentäminen kolmen vaunun mittaisiksi ei onnistunut, koska radassa oli aseman molemmilla puolilla tiukka mutka. Niinpä DLR päätti sulkea vanhan aseman ja rakentaa uuden 125 metriä itään. Vanha asema suljettiin 23. lokakuuta 2009 ja uusi avattiin 26. lokakuuta. Saman vuoden joulukuussa asemalla paljastettiin vuoden 1996 pommi-iskun uhrien muistolaatta.
Veikko Ström

Veikko Ström (s. 14. heinäkuuta 1915 Hamina) on suomalainen suomentaja, elokuvakäsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija.
Lapinlampi (Joutsa, Etu-Ikola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 153,2 metriä mpy.
Judenburg

Historia

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Judenburgista ovat vuodelta 1074. Sen nimi tarkoittaa juutalaisten linnaa viitaten kaupungin asemaan kauppakaupunkina, ja juutalaiset olivat tärkeässä roolissa. Vuonna 1277 kaupunki alkoi kerätä maksuja. Se kasvoi suureksi kauppakeskukseksi 1400- ja 1500-luvuilla. 
Kaupunki oli 1900-luvun alussa yksi Itävallan suurimmista teräksen tuotantopaikoista.
Mäkilän saha

Mäkilän saha on vuonna 1908 perustettu sahatavaraa tuottava yritys Yläneellä. Tämänhetkiset omistajat ovat sahan alkuperäisen perustajan lapsenlapsenlapsia. Sahalla jalostetaan kuusi-, mänty- ja koivutukkeja.
Ari Taavitsainen

Ari Taavitsainen (s. 12. huhtikuuta 1958 Karhula) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti urallaan Karhulan Katajaisia ja hänen valmentajinaan toimivat Martti Ahola ja Antti Matinolli. Kalevan kisoissa Taavitsainen saavutti pronssia vuonna 1984. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole kilpaillut vuoden 1989 jälkeen. Taavitsainen on Suomen kaikkien aikojen parhaiden tulosten listalla sijalla 10 ennätyksellään 75,62 m.
Rudy Van Gelder

Rudy Van Gelder (2. marraskuuta 1924 – 25. elokuuta 2016 New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen äänittäjä. Hän oli erikoistunut jazzmusiikkiin.
Van Gelder äänitti useita huippunimiä, kuten John Coltrane, Miles Davis, Herbie Hancock, Thelonious Monk ja Sonny Rollins.
Vuonna 1990 Van Gelder sai jazzlehti Down Beatin elämäntyöpalkinnon.
Johnny Carson

John William "Johnny" Carson (23. lokakuuta 1925 Corning, Iowa – 23. tammikuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan 30 vuoden ajan isännöimästään televisio-ohjelmasta The Tonight Show Starring Johnny Carson. Hänen tyylinsä on vaikuttanut lukuisiin myöhemmän polven juontajiin, ja häntä pidetään yhtenä Yhdysvaltojen tunnetuimpana TV-kasvona.

Ura

Carson aloitti uransa viihteen parissa jo vuonna 1950, juontaen erilaisia visailu- ja keskusteluohjelmia niin televisiossa kuin radiossakin. NBC:n The Tonight Show’n isännäksi hän pääsi vuonna 1962 ja jatkoi aina vuoteen 1992 saakka. Carsonin edeltäjä The Tonight Show'ssa oli Jack Paar ja seuraaja Jay Leno.
Vuonna 1987 Carson valittiin Television Academy Hall of Fameen. Hän voitti urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Jäätyään eläkkeelle 1992 hän sai Yhdysvaltojen korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella.
Johnny Carson oli vierailijana Simpsonien neljännen tuotantokauden päätösjaksossa Gabbo vai Krusty vuonna 1993. Carson oli innokas tenniksen pelaaja, ja tämä tuotiin jaksossa ilmi.

Yksityiselämä

Carson oli naimisissa neljä kertaa. Vaimot olivat Joan "Jody" Wolcot (1949–1963, liitosta syntyi kolme lasta), Joanne Copeland (1963–1972), Joanna Holland (1972–1985) ja Alexis Maas (vuodesta 1987 Carsonin kuolemaan).
Carson oli tunnettu ketjutupakoitsija. Hän kuoli keuhkoahtaumatautiin 79-vuotiaana kotonaan Malibussa, Kaliforniassa.
Nuottajärvi (järvi Orivedellä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,8 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Solttilanvuorten, Korrinvuoren ja Rilankorvenmäen välissä ylänköalueen koillisreunalla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. Sen rannat ovat puoliksi metsämaata, mutta loppuosa on peltoa tai suota. Järven lähiympäristössä on viisi maatilaa peltoineen ja hieman haja-asutusta, jotka muodostavat Nuottajärven kylän. Sen rannoille on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet järven pohjoispuolelta ohittavalta yhdystieltä 3260.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,3 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi metsä- tai pelto-ojaa. Sen laskuoja lähtee järven itäpäästä ja se laskee 2,8 kilometrin päähän Koljonselän Päilahteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen rannassa sijaitsi yksi torppa ja kauempana maantien varrella toinen mahdollisesti toinen torppa. Alue oli otettu osittain viljelyyn ja järven länsipäästä oli raivattu niittyjä. Laskuojan jyrkimmässä osassa sijaitsi vesimylly.
Vuosien 1956–1986 peruskartoissa ei tapahdu merkittäviä asutukseen tai viljelyyn liittyviä muutoksia. Samoin tieyhteydet säilyvät ennallaan. Yhden maatilan toiminta on loppunut nykypäivään mennessä.
Nätkelmävirna

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotisen nätkelmävirnan varret kasvavat 5–20 cm pitkiksi. Varret ovat ohuita ja karvaisia. Lehdet käsittävät 2–4 kapeaa lehdykkäparia. Lehden kärhi on haaraton ja toisinaan otamainen, korvakkeet ovat ehytlaitaisia ja täplättömiä. Yksittäin olevat pienikokoiset, sinipunaiset kukat ovat perättömiä. Hedelmä on 15–30 mm pitkä musta ja kalju palko. Nätkelmävirna kukkii Suomessa touko-kesäkuussa.
Muista Suomessa tavattavista virnalajeista nätkelmävirna muistuttaa hieman kaitavirnaa (V. sativa ssp. angustifolia) ja mäkivirvilää (V. tetrasperma).

Levinneisyys

Nätkelmävirnaa tavataan lähes koko Euroopasta. Pohjoisimmat esiintymät ovat Itämeren piirissä, jossa se on rannikoiden laji. Esiintymisalueen itäraja kulkee Suomesta Bulgariaan ja Kreikkaan. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan Turkissa, Pohjois-Afrikassa sekä Pohjois-Amerikassa, jonne se on levinnyt ihmisen mukana. Suomessa nätkelmävirna on esiintymisalueensa pohjoisrajoilla. Ahvenanmaalla se on muinaistulokas, jonne se lienee saapunut Ruotsista liikenteen mukana. Eniten esiintymiä tunnetaan Eckeröstä ja Bomarsundin vanhalla linnoitusalueella. Manner-Suomessa nätkelmävirna on laivojen mukana tullut painolastitulokas, jota on tavattu joistakin satamakaupungeista.

Elinympäristö

Suomessa nätkelmävirnaa tavataan kuivilla niityillä sekä laivojen painolastipaikoilla. Kasvi tuketuu muuhun kasvillisuuteen ja on pienikokoisena usein hankalasti havaittava. Heikkona kilpailijana se hakeutuu mielellään teiden ja polkujen varsille ja tallatuille paikoille. Perinteisen laidunnuksen loppumista seurannut kasvupaikkojen umpeenkasvu sekä rakentaminen on harvinaistanut lajia Suomessa.
Time Attack

Time Attack  -kilpailut ovat autourheilua, ja se on nopein rataluokka Suomessa. Useimmat suomalaisten ratojen rataennätykset ovat Time Attack -kuljettajien hallussa.  Kilpailussa nopeimman kierrosajan tehnyt  voittaa. Autot ovat jaetut kolmeen eri luokkaan: Club, Modified sekä Unlimited. Suomalaiset kuljettajat ovat menestyneet maailmalla ajettavissa Time Attack -kilpailuissa. Vuonna 2017 kuljettajia kisoissa oli 45 kpl. Suosituin luokka on Modified alle 3000cc osallistujien määrällä mitattuna. Tänä vuonna (2018) kuskeja on mukana 55 kpl.Lajin suosio on noussut medianäkyvyyden myötä.
Suurimmat harrastajamäärät löytyvät Yhdysvalloista ja Saksasta.

Historia

Time Attack -kisat alkoivat Japanista 60-luvulla. Mailmalla kisat tunnetaan myös World Time Attack Challenge -nimellä.

Säännöt

Time Attackissa ajetaan kaudella 2018 neljä-viisi osakilpailun sarja. Club-luokassa ajavat tavalliset autot, joita on kevyesti paranneltu ja ehkä hieman kevennetty. Modifed-luokassa saa ajaa lähes sliksirenkailla ja turvavarusteihin kuuluu mm.turvakaaret. Tässä luokassa on viritetyt katuautot eli luokka on periatteessa tehty turvavarusteisille katuautoille ja voisi sanoa että luokassa etsitään Suomen nopeinta katu-autoa.  
Modifed Competition -luokka on puhtaasti kilpa-autoiksi rakennetuille autoille sekä modifoiduille katuautoille. Unlimited-luokka on rajoittamaton luokka ja auton rakentelu on vapaata. Turvavarustelu on tiukempaa kuin muissa luokissa. Tähän luokkaan sopivat entiset SuperSaloon-autot, nykyiset Avoimen luokan, GT-luokkien ja Special Saloonin -autot. Luokasta on rajattu pois Formulat, Radicalit ja vastaavat autot joiden lähtökohtana ei ole sarjavalmisteinen tieliikennekäyttö.(Auton ulkomuoto tunnistettavissa.)
Säännöissä on kaikkia luokkia koskevia sääntöjä ja luokkakohtaisia sääntöjä. Autojen maksimimelurajaksi on asetettu 110 dB.Polttoaineena saa käyttää vain yleisiä maantienliikenteeseen sallittuja nesteitä.
Vuorikotka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 65–72 cm, siipien kärkiväli 150–180 cm ja paino 1,5–2,5 kg. Vuorikotka on keskikokoinen kotka, joka lennossa muistuttaa suurikokoista mehiläishaukkaa pitkine siipineen ja pyrstöineen sekä eteen työntyvine päineen. Vanhat linnut ovat usein hyvin vaaleita, vatsapuolelta kellertäviä ja selkäpuolelta harmaanruskeita. Etuselässä on usein valkea laikku. Sukupuolet ovat samanvärisiä, naaras on koirasta kookkaampi.

Esiintyminen

Vuorikotkia elää hyvin laajalla alueella Lounais-Euroopasta ja Luoteis-Afrikasta laikuittain aina Kiinan eteläosiin ja Indonesian kaakkoisosiin Sunda-saarille saakka. Sen populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Vuorikotkien pesimäseutua ovat puoliautiomaat, savannit, harvapuustoiset rinteet ja ruohomaat 1 500 m:n korkeudelle, toisinaan korkeammallakin vuoristossa. Pesimäajan ulkopuolella se liikkuu myös kosteikoilla ja vesistöjen varsilla sekä muilla alavilla mailla. Se välttelee yleensä ihmisasutusta.

Lisääntyminen

Pari rakentaa massiivisen risupesän kallion ulkonemalle tai korkealle (10–40 m) puuhun, joskus rakennukseen. Pesä voi olla käytössä useita vuosia ja parilla on useita vaihtopesiä. Naaras munii tavallisesti kaksi, joskus yhden tai kolme munaa, joita pääasiassa naaras hautoo 37–40 päivää. Molemmat puolisot osallistuvat poikasten hoitoon, naaras aktiivisemmin. Pesästä selviää harvoin lentokykyiseksi enempää kuin yksi poikanen. Poikaset ovat lentokykyisiä 60–65 päivän ikäisinä ja emot ruokkivat niitä vielä ainakin kahdeksan viikon ajan.

Ravinto

Vuorikotkat saalistavat valtaosin keskikokoisia nisäkkäitä ja lintuja, harvemmin liskoja. Tavallisimpia saaliseläimiä ovat jänikset, rotat, gerbiilit, punapyyt, lokit, kyyhkyt ja naakat.
Commodore

Commodoren tietokoneet

Commodore kilpaili Applen kanssa mikrotietokonekaupan herruudesta pienillä koti- ja yrityskäyttöön tarkoitetuilla koneillaan. Commodore PET 2001 oli ensimmäinen kotikäyttöön tarkoitettu laite, ja se julkaistiin samaan aikaan kilpailijoiden Apple II:n ja TRS-80:n kanssa.
Vaikka 2001-mallista puuttuivat kokonaan sekä tarkkuusgrafiikka että äänet ja koneen laajennusmahdollisuudet olivat lähes olemattomat, tuli siitä yllättäen Amerikassa varsin suosittu laite harrastajien keskuudessa. Koneen suosion johdosta julkaistiin laitteesta paranneltuja malleja: 4000-, 8000-, ja 9000-sarjat. Näitä koneita myytiin Suomessakin melkoisesti yrityskäyttöön, jotka kuitenkin myöhemmin joutuivat CP/M- ja MS-DOS-koneiden syrjäyttämiksi.
Commodoren täydellinen läpimurto ja suurin hitti olivat kuitenkin pienet kotimikrot: ensin Commodore VIC-20 ja myöhemmin Commodore 64 ja Commodore Amigat. Commodore 64:stä ja Amiga 500:sta tuli omien tietokonesukupolviensa parhaiten menestyneet mallit. Suomessa nämä tietokoneet olivat suhteessa vielä suositumpia kuin muissa maissa.
Commodoren konkurssiin vuonna 1994 oli monia syitä. Monien muiden laitevalmistajien tapaan Commodore haaskasi merkittävien tuotteiden ohella resursseja vähempiarvoisempiin malleihin ja epäonnistuneisiin kokeiluihin. Keskeinen syy oli kuitenkin ilmeisesti IBM PC -yhteensopivien koneiden maailmanvalloitus. IBM oli tehnyt virheitä tekijänoikeuskysymyksissä sillä seurauksella, että jo varhain 1980-luvulla huomattiin, että markkinoille pystyi tuomaan IBM-yhteensopivia tietokoneita ilman ongelmia. PC-markkinoiden kasvaessa suunnattomiksi niitä varten tehdyt komponentit halpenivat, eikä johonkin muuhun teknologiaan perustuvien edullisten ja vastaavantehoisten tietokoneiden valmistaminen ollut enää helppoa. Näin ollen Commodoren 1990-luvun alussa julkaistut uudet mallit eivät hinnallaan eivätkä suorituskyvyllään olleet samaan tapaan aikaansa edellä kuin esimerkiksi vuoden 1985 ensimmäinen Amiga-malli.
Matthias Mayer

Arvokilpailut

Nuorten MM-kilpailuissa 2008 Mayer sijoittui hopealle supersuurpujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa viidenneksi, superalppiyhdistetyssä 10:nneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti syöksylaskussa kultaa 0,06 sekunnin erolla Christof Innerhoferiin. Suurpujottelussa hän oli kuudes ja superalppiyhdistetyssä kolmastoista. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui supersuurpujottelussa neljänneksi, alppiyhdistetyssä 11:nneksi ja  syöksylaskussa 12:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli syöksylaskussa yhdestoista.
Mayer voitti supersuurpujottelun olympiakultaa 2018 Pyeongchangissa 0,13 sekunnin erolla Beat Feuziin. Syöksylaskussa hän oli yhdeksäs. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa hän sijoittui viidenneksi syöksylaskussa.

Maailmancup

Alppihiihdon maailmancupissa Mayer kilpaili ensimmäisen kerran Sestrieren superalppiyhdistetyssä helmikuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran helmikuussa 2011 Hinterstoderin supersuurpujottelussa sijoittuen 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2011 oltuaan kahdeksas. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Mayer saavutti Kitzbühelin supersuurpujottelussa tammikuussa 2013 oltuaan toinen. Hän sijoittui kaudella 2012–2013 supersuurpujottelucupissa kolmanneksi.
Joulukuussa 2013 Mayer sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa. Maaliskuussa hän saavutti kolmossijat Kvitfjellin supersuurpujottelussa sekä syöksylaskussa ja voitti syöksylaskun Lenzerheiden maailmancup-finaalissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2013–2014 yhdeksäs, supersuurpujottelucupissa neljäs ja syöksylaskucupissa viides. Kaudella 2014–2015 hän voitti Saalbachin syöksylaskun ja supersuurpujottelun. Hän sijoittui toiseksi Lake Louisen ja Kitzbühelin supersuurpujottelussa sekä Santa Caterinan syöksylaskussa. Kolmas hän oli Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi, supersuurpujottelun maailmancupissa kolmanneksi ja syöksylaskun maailmancupissa neljänneksi.
Mayer sijoittui kaudella 2015–2016 toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa. Seuraavalla kaudella hän voitti Kitzbühelin supersuurpujottelun ja oli toinen Kvitfjellin syöksylaskussa. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui Lake Louisen syöksylaskussa toiseksi sekä Val Gardenan supersuurpujottelussa, Wengenin syöksylaskussa ja Kitzbühelin supersuurpujottelussa kolmanneksi. Hän voitti syöksylaskun Åren finaalitapahtumassa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli toinen Bormion supersuurpujottelussa ja kolmas Kvitfjellin sýöksylaskussa.
Kikka Laitinen

Lapsuus ja opinnot

Laitinen aloitti musiikkiharrastuksen kotonaan isänsä opastuksella nelivuotiaana, ja sai ensimmäisen kiinnityksen kosketinsoittajana rock-yhtyeeseen ollessaan 17-vuotias. Hän on suorittanut musiikkiopintoja Tampereen konservatoriossa 1968–1975, Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa 1994–1998 sekä yksityiset klassisen laulun opinnot opettajanaan Ingrid Suoniemi vuosina 1992–1998. Laitinen on valmistunut ylioppilaaksi Tampereen normaalilyseosta vuonna 1979 ja diplomikielenkääntäjäksi Tampereen yliopistosta 1984.

Musiikkiura

Laitinen oli perustajajäsen ja lauluntekijä suomalaisessa rockyhtyeessä Gasoline Girls And Petrol Boys joka julkaisi neljä albumia vuosina 1988–1992. Vuodesta 1992 hän toiminut rock-yhtyeensä Kikka Laitinen Co. laulaja-lauluntekijänä. Kikka Laitinen Co. -yhtye on toiminut vuodesta 1992, ja yhtye on julkaissut 8 albumia. Yhtyeessä soittavat Kikka Laitinen (laulu, piano, koskettimet), Kustaa Kantelinen (kitara), Petteri Korhonen (rummut) ja Mikko Yli-Knuuttila (basso). Yhtyeen tuorein albumi (julkaistu 25.5.2018) on nimeltään Puut, linnut ja taivas, jonka tunnetuimpia kappaleita ovat nimikappale "Puut, linnut ja taivas", "Elämisen keveys" ja "Kanssa vanhan omenapuun". 
Yhtyeen edellinen albumikokonaisuus julkaistiin trilogiana Suomalaisia rakkaustarinoita. Suomalaisia rakkaustarinoita osa 1 julkaistiin vuonna 2006, Suomalaisia rakkaustarinoita 2 vuonna 2008 ja Suomalaisia rakkaustarinoita 3 vuonna 2012. Suomalaisia rakkaustarinoita -trilogian tunnetuimmat laulut ovat ”Ei surullista”, ”Onni on pienissä asioissa", ”Tatuoitu neitoperhonen”, ”Suomalaisia rakkaustarinoita”, ”Jospa ne kaksi poikaa”, ”Da?”, ”Enää linnut laula ei” ja ”Rakkaus naista kuljettaa”. Muita tunnettuja Kikka Laitinen Co. -yhtyeen kappaleita ovat "Vaikka yhden keskikaljan", ”Sun mielikielisuudelma”, ”Kun radio auki on”, ”Sydän valvoo”, ”Omenapuut”, ”Mä tahdon luoksesi tulla”. Laitinen on säveltänyt ja sanoittanut suomalaisille artisteille.

Yksityiselämä

Laitinen katsoo olevansa vapaaehtoisesti lapseton.
Enonlahti (Mäntyharju)

Enonlahti (usein puhekielessä Enolahti) on Mäntyharjun kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee kirkasvetisen Enonveden rannalla. Karkeasti kuvattuna Enonlahden alue rajoittuu pohjoisessa Pertunmaan kuntaan, idässä Pärnämäen kylään, etelässä Ahveniston kylään ja lännessä Enonveteen.
Enonlahti on todennäköisesti saanut nimensä järven Enonvesi mukaan, jonka itärantaa kylä myötäilee. Järven saaret Eräsaari, Kapasaari, Matusaari ja Koivusaari kuuluvat myös Enonlahden kylään.
Venezuelan presidentti

Huomautuksia luettelosta

Ensimmäisessä sarakkeessa on ilmoitettu presidenttikauden järjestysluku. Sitten perustamisensa 1812, Venezuelan tasavallalla on ollut 70 presidenttikautta, alkaen Cristóbal Mendozasta. Toinen sarake ilmoittaa yhden henkilön yhden keskeytymättömän hallintokauden järjestysluvun. Esimerkiksi Juan Cristósomo Falcón hallitsi kahden kauden ajan joten hänen kohdalleen ensimmäiseen sarakkeeseen on merkitty 20. ja 21. presidenttikaudet, toiseen sarakkeeseen tämän olleen 19. keskeytymätön yhden hallitsijan kausi. Kolmas sarake listaa yksittäisen presidentin järjestysluvun. Useat alla listatut miehet ovat olleet väliaikaisia presidenttejä, varsinkin sisällissodan tai vallankaappauksen jälkimainingeissä. Mm. joidenkin näiden väliaikaisten valtakausien hyvin lyhyen keston johdosta muut luettelot Venezuelan presidenteistä saattavat jättää joitakin tässä mainittuja hallitsijoita pois. Sarakkeiden taustaväri kertoo presidenttien puoluetaustan.
New Rock Subdivision

Liikennöinti

Rataosalla liikennöivät CSX Transportationin jakelu- ja keräilyjunat, sekä Iowa Interstate -yhtiön tavarajunat. Radalla oli säännöllistä henkilöliikennettä vuoteen 1980 asti. Rataosan suurin sallittu nopeus on 64 km/h, ja liikenteenohjaus hoidetaan radioitse Track Warrant Control -järjestelmällä.
Treniota

Elämäkerta

Treniota syntyi vuonna 1210. Hän oli Mindaugasin sisaren poika ja hänen isänsä oli mahdollisesti tämän mies Lengvenis. Vuonna 1261 Treniota välitti Mindaugasille žemaitijalaisten avunpyynnön näiden etsiessä liittolaista Saksalaista ritarikuntaa vastaan. Mindaugas lähti sotaan, mikä teki tyhjäksi hänen aiemmin kasteella ja kruunauksella saamansa edut. Syttyneessä sodassa Treniota taisteli ritarikuntaa vastaan lännessä Mindaugasin taistellessa idässä muun muassa Brjanskissa.
Treniotan ja Mindaugasin välit kiristyivät, kun ritarikunta kukisti Liivinmaalla kapinoimaan ryhtyneet kuurit ja semgallit. Mindaugas oli mennyt naimisiin Nalšian ruhtinaan Daumantasin vaimon kanssa ja Treniota yllytti Daumantasin surmaamaan Mindaugasin ja kaksi tämän poikaa vuonna 1263. Surmatyön jälkeen Treniota nousi suuriruhtinaaksi, mutta hän joutui sotaan Vaišvilkasin kanssa. Treniotan murhasi lopulta Mindaugasin entinen palvelija vuonna 1264.
Takalammi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,1 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen rantaviivan pituus on 800 metriä. Lampi on selvästi pienempi kuin sitä ympäröivä kosteikko. Kosteikon lounaispuolelle jatkuu ojitettu ja pieni suoalue. Ojat on johdettu lammen suuntaan ja sen laskuoja laskee pohjoisessa sijatsevaan Karvojanlampeen. Lammelle ei johda teitä ja se on muutenkin autio lukuun ottamatta entistä Takalampi maatilaa, joka sijaitsee lammesta katsoen luoteissuunnassa. Lammen luo johtaa metsätie Iittalasta.

Historiaa

Vuonna 1855–1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa ”Takalampi” oli piirretty pitemmäksi kuin nykyään, jos vertaa sitä ”Kurvalampeen” eli nykyiseen Karvojalampeen. Takalammia ympäröivät kosteikot saattavat olla lammen soistunutta ja ruohottunutta järvenrantaa, joka on voinut saada alkuunsa järvenlaskusta.
Colocolo

Colocolo (mapudunguniksi puuma) oli mapuchejen toqui eli päällikkö Araucon sodan alkuvaiheessa. Hän syntyi historioitsijoiden mukaan 1490 tai 1515 ja Colocolon komennossa oli 6000 soturia, hän yritti päästä koko mapuche-armeijan päälliköksi mutta hän hävisi tarinan mukaan Caupolicánille. Lopulta hän toimi Caupolicánin alaisuudessa. Hänen kuolemansa ajankohdastakaan ei ole varmuutta, mutta riippuen lähteestä se tapahtui 1558 tai 1567.
Kardinaalikala

Ulkonäkö ja koko

Kardinaalikala jää nelisenttiseksi. Sen vartalo on vaaleanvihreä. Pyrstön tyvessä on musta läikkä, siitä silmään kulkee musta juova jonka yläpuolella on toinen, vaaleanpunainen juova. Pyrstöläikän ympärys on punainen.

Alkuperä

Kardinaalikala on kotoisin Kiinasta ja Vietnamista. Kaikki kaupoista saatavat kardinaalikalat ovat viljeltyjä.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kardinaalikala on parvikala, joka lisääntyy varsin helposti kotiakvaariossakin.

Vesiolot ja ravinto

Kardinaalikala kaipaa viileämpää vettä kuin trooppiset akvaariokalat: 18–22 astetta on sopiva lämpötila.
Al Arabiya

Al Arabiya (arab. العربية‎, al-ʿArabiyyah) on arabiankielinen uutiskanava. Kanava on saudiarabialaisen yhtiön hallitsema, mutta sen pääkonttori on Dubain Media Cityssä.
Kanava perustettiin 2003 suoraksi kilpailijaksi qatarilaiselle Al Jazeeralle, jonka linjasta Saudit eivät pitäneet.