google/wiki40b huggingface dataset:
Erik Wahlström

Erik Wahlström (s. 1945 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on työskennellyt Hufvudstadsbladetissa ympäristö- ja tiedetoimittajana ja toiminut myös lehden päätoimittajana.
Wahlström on kirjoittanut sekä tieto- että kaunokirjallisuutta. Aluksi hän kirjoitti ympäristötoimittajan työn ohella ympäristöaiheisia tietokirjoja. 2000-luvulla hän on julkaissut kaunokirjallisuutta. Uno Cygnaeuksesta kertova romaani Tanssiva pappi (2004) oli Finlandia-palkintoehdokkaana ja on sittemmin dramatisoitu myös teatteriin. Wahlströmin tuorein teos on romaani Kärpäsenkesyttäjä (2010), joka kertoo J. L. Runebergista.
Hänen isänsä Per-Erik Wahlström toimi upseerina Pelastusarmeijan  kansainvälisissä tehtävissä, muun muassa Argentiinassa ja hänen setänsä Jarl Wahlström toimi kansainvälisen Pelastusarmeijan johtajana vuosina 1981–1986.
Töppömakrilli

Elinympäristö ja levinneisyys

Töppömakrillin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan puutteellisesti tunnettu.
Alfred Karlberg

Alfred Gideon Karlberg (8. helmikuuta 1892 Helsinki - 26. heinäkuuta 1947) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat saarnaaja Johan Alfred Karlberg ja Anna Maria Hellström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Alice Dagmar Granfeltin kanssa.

Opinnot

Karlberg kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1911–1915. Sotakorkeakoulun komentajakurssi hän suositti vuosina 1925–1926 ja suojeluskuntain piiripäälliköitten täydennyskurssin keväällä vuonna 1937.

Jääkärikausi

Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 23. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 10. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Karlberg suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun A-kirssin.

Sisällissodan jälkeinen aika

Karlberg määrättiin sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 ase- ja konekivääriupseeriksi Suomen valkoiseen kaartiin, josta hänet nimitettiin 1. huhtikuuta 1919 Lapuan pataljoonan komentajaksi. Hän erosi armeijasta ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön 6. joulukuuta 1927 ja hänet sijoitettiin Vaasan suojeluskuntapiirin päälliköksi.

Talvi- ja jatkosota

Karlberg osallistui talvisotaan YH:n (ylimääräiset harjoitukset) aikana Kymenlaakson suojeluskuntapiirin päällikkönä, mistä tehtävästä hänet vapautettiin hänellä todetun sairauden takia. Jatkosodan puhjettua hän kykeni kumminkin taas astumaan palvelukseen ja hänet komennettiin päälliköksi Helsingin suojeluskuntapiirin työvoimatoimistoon, mutta hänen kuntonsa heikkeni jälleen ja hän joutui vuonna 1942 sairaalahoitoon eikä enää palannut sodan aikana takaisin palvelukseen. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Samoan kieli

Luokitus

Samoa kuuluu austronesialaisten kielten malaijilaispolynesialaiseen kieliryhmään. Sen läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluvat muun muassa tuvalu ja tokelau.

Murteet

Samoalla ei ole varsinaisia murteita, mutta puhe- ja kirjakielten välillä on eroa. Samoassa on muodollinen t-tyyli ja puhekielinen k-tyyli. K-tyyli tarkoittaa, että kirjakielen t äännetään k ja n muuttuu ŋ:ksi (kirjoitetaan g). Vaikka k-tyyli on puheessa yleinen, sitä ei koskaan kirjoiteta. Esimerkkilause: tātou nonofo i'inā (istukaamme tuonne) on k-tyylissä kākou gogofo i'igā.

Artikkeli

Samoassa on käytössä kaksi artikkelia. Ne ovat "le" ja "se". Artikkelia "le" voidaan käyttää sekä epämääräisenä että määräisenä artikkelina. "Se" on aina epämääräinen artikkeli. Artikkeli jätetään pois, jos substantiivi on monikollinen.

Substantiivi

Samoassa substantiivit voidaan muodostaa verbeistä lisäämällä loppuun päätteitä, kuten "ga", "saga", "taga", "maga" tai "'aga". Esimerkiksi samoan verbi "tuli" tarkoittaa "ajaa". "Tuliga" tarkoittaa ajoa tai ajamista. Joskus substantiivi tulee myös suoraan verbin perusmuodosta. Esimerkiksi sana "tatalo" tarkoittaa "rukoilla" ja sana "‘o le tatalo" tarkoittaa "rukousta".
Monikko voidaan muodostaa poistamalla artikkeli substantiivin edestä tai lisäämällä substantiivin yhteyteen määrää ilmaiseva sana.
Substantiivin perusmuoto näytetään partikkelilla "‘o". Esimerkiksi "‘o le fale" tarkoittaa taloa. Partikkelia käytetään myös erisnimien yhteydessä. Partikkelia "‘o" ei kuitenkaan käytetä, jos substantiivi seuraa jotakin verbiä.
Genetiivi ilmaistaan sanoilla "a" tai "o", jotka tulevat ennen substantiivia. Ei ole mitään erityistä sääntöä, missä jompaakumpaa pitäisi käyttää.
Datiivi muodostetaan sanoilla "mo" tai "ma", jotka vastaavat suomen kielen päätettä "-lle".
Nanna Hänninen

Tyyli ja tuotanto

Monet Hännisen töistä ovat näytteillä niin kansallisissa ja kansainvälisissä kuin yksityisissäkin kokoelmissa. Hän on tehnyt neljä tilattua julkista teosta: ”Walks From Dusk 'til Dawn” (Tukholma, Ruotsi, 2008), ”Jungle" sekä "Electric powerplant of Kuopio: Version in Red” (Kuopio, 2009), "Asymmetric" (Turku, 2013) ja "Vertical Landscape" (Tukholma, Ruotsi, 2013).
Hänninen on julkaissut kaksi taiteilijan monografiaa: Fear and security 2003 ja Recordings 2007.
Hännisen töissä yleisinä teemoina ovat mentaaliset ja sosiaaliset rakenteet sekä kulttuurin kokeminen. Hännisen mielenkiinto valokuvauksessa kohdistuu todellisuuden ja fiktion väliseen jännitykseen. Vaikka jotkut kuvat ja teemat vaikuttavat epätodellisilta  ja satunnaisilta, valokuva pitää suhteet todellisuudessa. Hänninen hyödyntää töissään monipuolisesti valokuvan eri mahdollisuuksia. Witnesses of the Others -sarjassa Hänninen käyttää vanhoja, lainattuja kuvia, ja maalaa näiden päälle näin yhdistäen menneisyyden nykypäivään.  Sama valokuvan ja maalauksen yhdistämisen tekniikka näkyy myös sarjassa Plants/Objects//Paint.

Suomessa

Suomessa Hännisen töitä on muun muassa Kiasmassa, EMMAssa ja Suomen valtion taidekokoelmissa sekä yksityisissä taidekokoelmissa Helsingissä ja Kuopiossa. Hänninen on ollut mukana useissa yhteisnäytteilyissä ja pitänyt myös lukuisia yksityisnäyttelyitä, joista ensimmäinen oli vuonna 1996 Victor Barsokevitsch -valokuvakeskuksessa Kuopiossa.

Ulkomailla

Ulkomailla Hännisen teoksia on kokoelmissa esimerkiksi Ranskassa Maison Européenne de la Photographiessa, Sveitsissä Fotomuseum Winterthurissa, Ruotsissa Göteborgs Konstmuseumissa ja Statens konstrådissa, sekä yksityisissä kokoelmissa Yhdysvalloissa ja halki Euroopan. Teokset ovat olleet esillä kansainvälisissä näyttelyissä monien Eurooppalaisten kaupunkien lisäksi myös Yhdysvalloissa, Kiinassa ja Etelä-Koreassa.
Seppo Peltola

Seppo Ensio Peltola (s. 22. toukokuuta 1956 Huittinen) on suomalainen korkeushypyn SM-mitalisti ja maaotteluedustaja. Hän edusti seuratasolla Lauttakylän Lujaa. Hän on pituudeltaan 190 cm.
Peltola saavutti Kalevan kisoissa SM-hopeaa vuonna 1976 ja SM-pronssia vuonna 1975. Sisäradoilla hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1977 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1976 ja SM-pronssia vuonna 1979. Hän edusti Suomea kolmessa aikuisten maaottelussa vuosina 1975–1976. Ennätyksensä 213 cm hän hyppäsi hallissa helmikuussa 1977 sekä ulkona heinäkuussa 1981.
Saltsjöbanan

Junakalusto

Saltsjöbanalla käytetään Tukholman metrossakin käytettyjä C10 ja C11-tyyppisiä moottorivaunuja, joita on muutettu varustamalla ne virroittimella koska radalla käytetään ajojohtoa sivuvirtakiskon sijasta. Vaunulla on pituutta 17,6 metriä ja siinä on 72 istumapaikkaa. Kuusi vaunua yhdistetään junaksi. Kaksi kalustoon kuuluvaa vaunua on muutettu entisistä metron C8-tyypin yksiköistä. Aiemmin käytössä oli kaksi C16-tyyppistä moottorivaunua, jotka oli muutettu vuonna 1987 metron C6-vaunuista vuodelta 1974.
Sokos

Sokos (toiminut myös nimellä City-Sokos vuosina 1984–1996) on S-ryhmän tavarataloketju, joka on toiminut vuodesta 1952 lähtien.
Vuonna 2018 Suomessa toimii yhteensä 19 Sokos-tavarataloa, joiden tuotevalikoima riippuu tavaratalon koosta. Suuret tavaratalot ovat yleistavarataloja, jotka sijaitsevat usein suuremmissa maakuntakeskuksissa. Pienemmät tavaratalot ovat taas keskittyneet kapeammalle alueelle, useimmiten ainakin pukeutumiseen ja kosmetiikkaan. Tavaratalojen tarjontaa voivat täydentää myös esimerkiksi kauneushoitola, parturi-kampaamo, kioski ja S-Pankki. Varsinkin suurten Sokosten yhteydessä palvelee yleensä myös S-market-päivittäistavaraliike ja S-ryhmän ravintolapalveluita. Suurimmat Sokos-tavaratalot ovat Helsingin keskustan Sokos, Turun vuonna 2008 laajennettu Sokos Wiklund ja Jyväskylän vuonna 2010 laajennettu Jyväskylän Sokos.
Sokoksen rinnalla toimii lisäksi kosmetiikkaa myyvä Sokos Emotion-myymäläketju. Sokos Emotion -myymälät toimivat pääsääntöisesti joko kaupunkien keskustoissa tai kauppakeskuksissa. Vuonna 2016 Emotion-myymälöitä on yhteensä 34 kappaletta.

Nimi

Kun Helsingin ydinkeskustan tavarataloa alettiin suunnitella, se sai nimekseen Sokos.
Sokos-nimi otettiin myöhemmin laajemminkin käyttöön S-ryhmän osuuskaupoissa. Sokoksiksi kutsuttiin niin marketteja, tavarataloja, hotelleja kuin erikoisliikkeitäkin. Tämä koettiin sekavaksi, ja 1980-luvulla Sokos-nimi jäi pelkästään tavaratalojen ja hotellien käyttöön Nykyisen muotoinen tavarataloketju City-Sokos aloitti toimintansa vuonna 1984, ja vuonna 1996 nimi lyhentyi pelkäksi Sokokseksi.
Markkinointi & Mainonta -lehden teettämän kyselyn mukaan Sokos oli vuonna 2014 Suomen arvostetuin tavaratalobrändi. Toisella tilalla oli Stockmann ja kolmannella Anttila.

Historia

Ensimmäinen Sokos-tavaratalo on Helsingin keskustan Sokos, joka avattiin vuonna 1952. Sen yhteydessä toimii myös Hotelli Vaakuna. Enimmillään Sokoksia oli Suomessa yli sata.
1980-luvun alusta vuoteen 2002 Sokos-tavaratalot olivat SOK:n omistaman Oy Sokos Ab -yhtiön alaisuudessa (muutama pienempi Sokos oli koko ajan paikallisen alueosuuskaupan omistuksessa). Sokos-ketju teki tappioita läpi 1990-luvun. 2000-luvun alkupuolella Sokokset siirrettiin SOK:lta osaksi alueosuuskauppojen toimintaa ja ketjuohjausta tiivistettiin, mikä paransi Sokos-ketjun kannattavuutta.
1990-luvun puolivälissä Sokos-ketju laajeni Viroon, kun Tallinnan Viru Keskukseen avattiin S-ryhmän omistama pieni Citysokos.
Vuonna 2014 Sokos-tavarataloketjun liikeidea uudistui niin, että Sokokset keskittyivät muotiin ja kauneuteen. Käyttötavaroiden myynti keskitettiin yhä enemmän Prisma-ketjun tehtäväksi. Samoihin aikoihin Helsingin Sokoksessa avattiin Marks & Spencerin myymälä.
Huhtikuussa 2016 Sokos palasi yli vuosikymmenen tauon jälkeen Oulun keskustaan. Sille uskotaan olevan markkinoita, koska Stockmann on päättänyt lopettaa Oulun-tavaratalonsa. Oulun Sokos on osa uutta kauppakeskus Valkeaa.
Kristiansandin eläintarha

Historia

Eläintarhan alullepanijana toimi Willy Tjomsaas, joka viiden liikemiehen kanssa perusti yrityksen nimeltä Kristiansand Dyrepark 22. huhtikuuta 1964. Jo samana syksynä yritys palkkasi eläintenhoitajan, kiinteistönhoitajan sekä kirvesmiehen. Ensimmäiset vieraat otettiin vastaan epävirallisesti jo helluntaina 1965. Samana vuonna toimintaan tuli mukaan sittemmin pitkäaikaisena johtajana toiminut Edvard Moseid, jonka elämäntyöksi tarhan kehittäminen muodostui. Virallisesti tarha avattiin 25. kesäkuuta 1966, jolloin siellä oli 30 eläinlajia, joista vetonaulana pidettiin karhua. Pääsylippu maksoi tuolloin kolme kruunua aikuisilta ja 1,50 kruunua lapsilta.
1960- ja 1970-luvuilla eläinlajien määrä lisääntyi tasaisen hitaasti ja tarhaan tuli myös myyntikojuja. 1970-luvulla tarha tunnettiin maailman suurimpana kamelien vientipaikkana. Samoihin aikoihin tarhassa syntyivät myös ensimmäiset omat simpanssit, joista tuli sittemmin tärkeä osa sen myöhempää kehitystä. Julius-apina syntyi jouluna 1979. Sen vanhemmat eivät pitäneet poikasesta huolta ja apina siirtyi Edvard Moseidin kotihoitoon. Pikkuapinasta tuli maankuulu ja kansa halusi nähdä sen. Juliuksesta tehtiin oma laulu ja kirja ja se teki eläintarhasta tunnetun koko Norjassa. Vuonna 1981 Julius-apinasta tehtiin oma lasten-TV-ohjelma.
Vuonna 1983 eläintarha laajensi toimintaansa vapaa-ajan puiston suuntaan ja sinne alettiin sijoittaa erilaisia leikkilaitteita ja huvipuistomaisia elementtejä. Vuonna 1990 Terje Formoen esittämä Kapteeni Sapelihammas (norj. Kaptein Sabeltann), josta tuli uusi menestystarina, esiintyi puistossa ensi kertaa. Kapteeni Sapelihammas -näytelmän on nähnyt siitä lähtien jo yli puoli miljoonaa katsojaa. Kardemumma-kylä, joka rakennettiin Thorbjørn Egnerin kirjan Kolme iloista rosvoa pohjalta, avattiin 1991. Sen myötä vierailijamäärät lähes kaksinkertaistuivat ja siitä tuli suurin yksittäinen menestystekijä puiston historiassa.
Huvipuisto meni Oslon pörssiin 1993. Vuonna 1995 Kapteeni Sapelihammas ei esiintynyt puistossa ja yleisömäärät romahtivat. Vuodesta 1996 puolestaan tuli uusi ennätysvuosi ja puistossa vieraili yli puoli miljoonaa kävijää. Kävijämäärät kuitenkin laskivat 1990-luvun loppua kohden, kunnes vuonna 2001 edellinen ennätys jälleen ylitettiin lähes 529 000:n kävijän voimin. Ennätysvuosi seurasi toistaan ja vuonna 2003 tarhaan tuli kaksi siperiantiikeriä, jotka saivat tarhassa myös Tinka-nimisen pennun 2003. 600 000:n kävijän rajapyykki ylitettiin 2005 ja vuonna 2007 puistossa vieraili jo 670 746 kävijää.
Yritys muuttui julkisesta osakeyhtiösta takaisin tavalliseksi osakeyhtiöksi vuonna 2007 Braganza AS:n ostettua kaikki yhtiön osakkeet 2006.
Jari Paavola

Ura

Paavola nostettiin 16-vuotiaana Turun Palloseuran SM-liigajoukkueen varamaalivahdiksi muutamiin otteluihin kaudella 1976–1977. Kevään 1977 loppuotteluissa hän pääsi pelaamaan ykkösmaalivahti Urpo Ylösen loukattua sormensa. Vakiokokoonpanoon hän nousi kaudella 1979–1980, jolloin hän kuitenkin vielä pelasi vähemmän kuin ykkösmaalivahti Jorma Valtonen.
NHL-seura Buffalo Sabres varasi Paavolan kesällä 1980. Hän ei kuitenkaan pelannut NHL:ssä, vaan Pohjois-Amerikan vuodet 1980–1983 kuluivat AHL-joukkue Rochester Americansissa ja IHL-joukkue Flint Generalsissa. Hän palasi Suomeen vuonna 1983 ja siirtyi I-divisioonassa pelaavan KalPan maalivahdiksi. KalPa nousi SM-liigaan vuonna 1986, ja Paavola jatkoi ykkösmaalivahtina kolme seuraavaa kautta, joista viimeisellä joukkue pääsi pudotuspeleihinkin. SM-liigassa Paavolan tilastoihin kertyi yhteensä 181 runkosarjaottelua ja 16 pudotuspeliä, joista hän pelasi 116 runkosarjaottelussa ja neljässä pudotuspelissä.
Paavola siirtyi SM-liigasta I-divisioonaan pudonneisiin Oulun Kärppiin kausiksi 1989–1990 ja 1990–1991. Kaudeksi 1991–1992 hän palasi synnyinkaupunkinsa joukkueeseen, TuTo:on, jossa lopetti uransa.
Paavola pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1978, jolloin Suomi saavutti historiansa ensimmäisen arvokisavoiton kaikki ikäluokat huomioiden. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1979 ja 1980, joista jälkimmäisellä kerralla Suomi saavutti hopeaa. Paavola valittiin sekä 18-vuotiaiden EM-kisojen 1978 että 20-vuotiaiden MM-kisojen 1980 parhaaksi maalivahdiksi.
Uransa jälkeen Paavola muutti takaisin Kuopioon.
Horat

Horat (m.kreik. Ὧραι, Hōrai 'tunnit') olivat kreikkalaisessa mytologiassa alun perin luonnonjärjestyksen ja vuodenaikojen jumalattaria, mutta hellenistisellä ajalla he muuttuivat yleisen järjestyksen ja oikeuden jumalattariksi. Useimmiten heidän vanhemmikseen mainitaan Zeus ja Themis ja Moirat heidän sisarpuolikseen, mutta vuodenaikojen jumalattarina heidät mainitaan myös Helioksen ja Selenen tyttäriksi, jotka vartioivat Olympoksen portteja ja huolehtivat maan hedelmällisyydestä ja ohjasivat säätä.

Muinaiset horat

Hyvin varhaisina aikoina horat olivat vuodenaikojen jumalattaria: Thallo, Aukso ja Karpo — muinaisilla kreikkalaisilla oli ainoastaan kolme vuodenaikaa. Taiteessa heidän kuvattiin nuoriksi viehättäviksi neidoiksi, joita ympäröi runsas kasvillisuus ja värikkäät kukat.
Thallo (m.kreik. Θαλλώ, Thallō 'kukoistava, kukintojen tuoja') oli kevään ja kukintojen jumalatar, josta tuli nuoruuden suojelija.
Aukso (m.kreik. Αυξώ, Auxō 'kasvu, lisääntyminen') oli kesän jumalatar, jota palvottiin Ateenassa myös toisena khariiteista.
Karpo (m.kreik. Καρπώ, Karpō 'hedelmä, vuodentulo') oli syksyn jumalatar, joka hallitsi kypsymistä ja sadonkorjuuta.

Hellenistiset horat

Hellenistisellä ajalla horat olivat lain ja järjestyksen jumalattaria, jotka pitivät yllä yhteiskunnan järjestystä. Heidän nimensä olivat Eunomia, Dike ja Eirene.
Dike (m.kreik. Δίκη, Dikē 'oikeus') oli oikeuden ja oikeudenmukaisuuden jumalatar, joka hallitsi maallista oikeutta.
Eunomia (m.kreik. Ευνομία, Eunomia 'järjestys') oli järjestyksen ja lainmukaisen hallitsemisen jumalatar.
Eirene (m.kreik. Ειρήνη, Eirēnē 'rauha') oli rauhan ja vaurauden jumalatar. Hänet kuvattiin nuoreksi neidoksi, joka piti käsissään runsaudensarvea, oliivipuun oksaa tai Hermeen sauvaa.
Terminen kuivaaminen

Terminen kuivaaminen on jäteveden hygienisointimenetelmä. Terminen kuivaaminen voidaan suorittaa suoralla tai epäsuoralla menetelmällä. Suorassa menetelmässä lämpö johdetaan suoraan lietteeseen ja epäsuorassa lämpö johtuu lietteeseen jonkin muun materiaalin kanssa. Termisessä kuivauksessa liete kuumennetaan 80 °C:een vähintään kymmenen minuutin ajaksi ja samalla kosteuden on vähennyttävä alle kymmeneen prosenttiin.
Termisen kuivaamisen jätevesiä hygienisoiva teho perustuu kosteuspitoisuuden alentamiseen ja lämpökäsittelyyn. Lietteen kuivuessa bakteerien lisääntyminen pysähtyy. Liian nopealla lietteen kuivatuksella lietteen sisältämät taudinaiheuttajat tottuvat lämpötilan vaihtumiseen ja taudinaiheuttajien tuhoutuminen ei ole varmaa.
Anton Mirolybov

Ura

Mirolybov aloitti päävalmentajauransa kaudella 2002–2003 toimien I-divisioonassa pelaavien Torpan Poikien päävalmentajana. Tämän jälkeen hän toimi vuoden Solna Vikingsien nuorisopäällikkönä, mutta palasi Suomeen vuonna 2004, ja aloitti I-divisioonassa pelanneen BC Jyväskylän päävalmentajana. Maaliskuussa 2005 hän vaihtoi seuraa ja siirtyi Korisliigaseura Kouvojen päävalmentajaksi. Mirolybov ei valmentanut joukkuetta koko kautta 2005–2006 vaan hänet siirrettiin sivuun.
Joulukuussa 2005 hän siirtyi Ari Tammivaaran valmentaman Mitteldeutscherin apuvalmentajaksi 2. Bundesliigaan. Kauden 2006–2007 päätyttyä Mirolybov aloitti samalla sarjatasolla pelanneen Hertener Löwenin päävalmentajana. Hän valmensi seuraa puolitoista kautta ja jälkimmäisellä kaudella seura pelasi kolmannella sarjatasolla. Kaudella 2008–2009 hän ehti valmentaa Löweniä neljätoista ottelua, kunnes siirtyi Pro A:ssa pelanneeseen Chemnitziin. Hän valmensi seuraa kaksi kautta, kunnes siirtyi kesällä 2010 Bundesliigassa pelanneen Mitteldeutscherin apuvalmentajaksi. Vuonna 2011 Mirolybov siirtyi valmentamaan Suomen naisten maajoukkuetta.
Kaudeksi 2013–2014 Mirolybov palasi seurajoukkueen päävalmentajaksi, kun hän teki sopimuksen Saksan kolmannella sarjatasolla pelanneen UBC Hannoverin kanssa. Maaliskuussa 2014 hän teki valmentajasopimuksen KTP-Basketin kanssa kaudesta 2014–2015.
KTP sijoittui kaudella 2015–2016 runkosarjassa yhdeksänneksi ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Kauden päätyttyä KTP päätti olla käyttämättä Mirolybovin jatko-optiota.
Veli Tuck

Veli Tuck tai Munkki Tuck (engl. Friar Tuck) on henkilö Robin Hoodista kertovissa tarinoissa. Hän on yksi iloisista veikoista, Robin Hoodin johtamista lainsuojattomista. Tuck on pulska ja ovela, hyvästä ruoasta ja juomasta pitävä joviaali hahmo. Tuck ei  esiinny varhaisimmissa Robin Hood -balladeissa, mutta on sittemmin tullut yhdeksi tarinoiden suosituimmista henkilöistä.
Ensimmäinen maininta veli Tuckista Robin Hoodin joukon jäsenenä on vuodelta 1475, jossa hän on vain yksi lainsuojattomista. Tuck ja Marian-neito olivat kuitenkin jo vakiohahmoja 1400–1600-luvuilla pidettyjen keväisten kyläjuhlien Robin Hood -näytelmissä.
Indiana Jones and the Temple of Doom (videopeli)

Pelaaminen

Pelaaja ohjaa Indiana Jonesin hahmoa.
Peli toistaa elokuvan tarinan ja tavoitteena on kerätä kolme Sankara-kiveä, vapauttaa vangitut lapset ja voittaa Mola Ram.
Peli oli tunnettu vaikeudestaan. Yhdellä kolikolla sai kolme elämää mutta kahdella sai seitsemän. Pelissä on kolme vaikeustasoa, joista helpoin ohittaa Mola Ramin taistelun.
Peli sisältää viisi erilaista kenttää, joissa liikutaan välillä liukuhihnoilla sekä kaivosvaunuilla ja vältetään ansoja. Pelaajalla on käytettävissää ruoska aseenaan.
Tysfjord

Maantiede

Tysfjord sijaitsee lähellä Tysfjordenin vuonoa, joka on toiseksi syvin vuono Norjassa. Sen syvin kohta on 897 m. Ballangen rajaa Tysjfordin pohjoisessa, etelässä Hamarøy, idässä Ruotsi ja luoteessa Vestfjord. Harmaat graniittivuoret ja mänty-, koivu- ja haapametsät hallitsevat kuntaa. Tysjordenin hallitsevin vuori on Stetind (1392 m).

Luonto

Monena vuotta 1990 seuranneena vuotena sillikannat ovat pysytelleet talvisin vuonossa, minkä takia myös valaat viihtyvät siellä saadakseen silleistä ravintoa. Tämä houkuttelee turisteja kauempaakin. Vuodesta 2008 vähemmän valaita ja sillejä on tullut Tysfjordiin. Tysfjordin rannikkoalue on tunnetumpaa valaiden- kuin lintujentarkkailuseutua, mutta vaihtelevan ympäristön ansiosta alueella on paljon erilaisia lintuja.

Ilmasto

Tysfjordin ilmasto on leuto sen sijainnista pohjoisella napapiirillä huolimatta. Vuosittainen keskilämpötila Kjøpsvikissä on 4.2 °C ja vuosittainen sademäärä 1 080 mm. Kesät ovat miellyttäviä, tosin sateet saattavat olla yhtämittaisia. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa noin 154 mm. Kuivin kuukausi on toukokuu sademäärällä 54 mm.

Talous

Vuonna 1920 kuntaan perustettiin sementtitehdas. Nykyaikainen Norcem-tehdas on vieläkin tärkeä työllistäjä Kjøpsvikissä, sillä se työllistää 130 henkilöä. Vuodesta 1999 asti tehdas on ollut osa saksalaista yritystä HeidelbergCement. Julkiset palvelut, turismi ja maatalous ovat muita tulonlähteitä Tysfjordissa.

Liikenne

Tysfjord on ainoa paikka Norjassa, missä E6 on riippuvainen autolautasta. Autolauttoja kulkee Bognesin ja Skarbergetin välillä (E6), sekä Bognesin ja Lødingen välillä (E10).
Lähin lentokenttä on Evenesissä.
Star Fox

Star Wolf

Star Wolf (スターウルフ Sutā Urufu) on Star Fox -peleissä esiintyvä rikollisryhmä, jonka Andross on lähettänyt tuhoamaan Star Fox -ryhmän jäsenet. Ryhmän johtaja on ollut jo alkuajoista lähtien Wolf O'Donnell. Star Wolf käyttää aluksinaan erikoisia Wolfen-aluksia, jotka ovat teknisesti edisteksellisemmät ja vaarallisemmat, kuin Star Foxin Arwingit.

Star Fox 2

Star Wolf nähtiin ensimmäisen kerran Star Fox 2 -pelissä, jonka julkaisu alun perin peruttiin.

Lylat Wars

Andross palkkasi Star Wolfin hoitelemaan Star Foxin pois päiviltä. Star Wolfia voidaan pitää joidenkin kenttien pomovastuksena. Star Fox onnistui tuhoamaan Wolfenit jääplaneetta Fichinalla, mutta ryhmän jäsenet jäivät kuitenkin henkiin. Star Wolf palasi tuhoamaan Star Foxin Venom-planeetalla, juuri ennen kuin Star Fox oli pääsemässä tappamaan Androssin. Tällä kertaa Star Wolfilla oli mukanaan entistä tehokkaammat ja kestävämmät alukset kuin viime kerralla. Star Fox onnistui kukistamaan Star Wolfin jälleen.

Star Fox: Assault

Androssin kuoleman jälkeen ryhmässä alkoi tapahtua muutoksia. Star Wolf majoittui Sargasson avaruusalueelle omaan piilopaikkaansa. Andrew lähti ja Pigma sai potkut. Ryhmään liittyi uusi jäsen, Panther Caroso. Star Fox kappasi tukikohdan itselleen etsiessään Pigmaa. Kun Aparoidit valtasivat Cornelian Pigman avustuksella, liittoutuivat Star Wolf ja Star Fox keskenään hetken ajaksi. Star Wolf uhrautui, jotta Fox pääsisi tappamaan Aparoidien kuningattaren. Fox uskoo, että Star Wolf selviytyi ehjänä. Pigma sai kuitenkin surmansa.
Alexandre Gonçalves do Amaral

Alexandre Gonçalves do Amaral (12. kesäkuuta 1906 Carmo da Mata – 5. helmikuuta 2002) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Belo Horizonten arkkihiippakuntaan 22. syyskuuta 1929 ja nimitettiin Uberaban piispaksi 5. elokuuta 1939. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. lokakuuta Antônio dos Santos Cabral, jota avustivat Manoel Nunes Coelho ja Inocêncio Engelke.
14. huhtikuuta 1962 Gonçalves do Amaral saimityksen Uberaban arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 14. heinäkuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.