google/wiki40b huggingface dataset:
Takykardia

Tiheälyöntisyys eli takykardia tarkoittaa, että sydämen leposyke on terveellä aikuisella 100 lyöntiä minuutissa tai enemmän. Vastakkainen käsite on bradykardia, joka merkitsee harvalyöntisyyttä (alle 60 lyöntiä/minuutti).
Tiheälyöntisyyden haitalliset vaikutukset voivat näkyä kahdella tapaa. Sen lisäksi että sydän toimii tehottomasti lyödessään liian nopeasti, tämä nopeus lisää sydämen työtaakkaa. Tällöin hapen tarve sydämessä kasvaa, mutta veren virtaus sydänlihakseen vähenee, jolloin iskemian ja infarktin riskit kasvavat.
Tiheälyöntisyys on yleinen oirenimike, joka ei kerro tiheälyöntisyyden syytä. Sairaalloista tiheälyöntisyyttä saattavat aiheuttaa sairaudet tai mm. yliannostus, ja rytmihäiriön esiintyvyys kasvaa iän myötä. Esimerkiksi altistuminen ruumiilliselle rasitukselle kasvattaa sydämensykettä, mutta tällöin ei puhuta sairaalloisesta tiheälyöntisyydestä.

Eteistakykardia

Eteisvärinässä eteiset eivät supistu säännöllisesti, vaan eteisten eri kohdat supistelevat eri tahdissa. Jos eteistakykardian tiheys on yli 300 lyöntiä/min, sitä kutsutaan eteisvärinäksi eli flimmeri. Jos tiheys on alle 300 lyöntiä minuutissa, kyseessä on eteislepatus eli flutteri. Eteisvärinä heikentää sydämen pumppaustehoa jonkin verran.
Eteisperäiselle supraventrikulaariselle takykardialle (käytetään myös lyhennettä SVT) on ominaista ajoittain ilmaantuva hyvin tiheä syke, joka on tavallisesti 140–220 kertaa minuutissa. Tällöin sykettä ohjaavassa sähköisessä toiminnassa on häiriö. Sydämen eteisen jokin kohta alkaa tuottaa sähköimpulsseja tiheään tahtiin. Toinen mekanismi on kiertoaktivaatio, jolloin sähköimpulssi kiertää kehää eteisten ja kammioiden välillä.

Kammiotakykardia

Kammioperäisessä tykytyksessä sydämen rytmi on tyypillisesti välillä 100–200 lyöntiä minuutissa. Useimmiten aiheuttajana on perinnöllinen alttius tai jokin sydänlihaksen sairaus, mutta tykytys voi alkaa myös terveessä sydämessä.
Kammiolepatuksen uskotaan olevan siirtymisvaihe kammiotakykardian ja kammiovärinän välillä. Kammioperäinen tykytys voi muuttua kammiovärinäksi, jossa sydämen pumppaustoiminta loppuu kokonaan. Kammiovärinän yleisin syy on kammiolihaksen verenkierron voimakas heikentyminen yleensä sydäninfarktin seurauksena.
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2020

Karsinnat

Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yksilökilpailuun ja yksi joukkue joukkuekilpailuihin. Karsintatapahtumia on useita: vuoden 2019 MM-kilpailut, kolme alueellista karsintaa (Aasia, Amerikka, Eurooppa) sekä erillinen karsintaturnaus. Näiden lisäksi isäntämaa Japani saa yhden urheilijan tai joukkueen kiintiön jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsutaan yhteensä 12 urheilijaa.
Lilja 4-ever

Juoni

Elokuvan päähenkilön, Liljan äiti lähtee Yhdysvaltoihin ja jättää tyttärensä yksin ja rahattomana. Lilja ajautuu varattomana myymään seksiä, ja hänet huijataan katteettomin työlupauksin lähtemään Ruotsiin seksiorjaksi. Passiton Lilja onnistuu lopulta pakenemaan parittajaltaan, mutta hyppää sillalta.
Loppukuvassa tyttö leikkii talon katolla vahingoittumattomana, siivet selässä. Ohjaaja Moodyssonin mukaan kyse voi olla yhtä hyvin kuoleman jälkeisestä elämästä kuin muistostakin.

Tuotanto

Elokuva on Moodyssonin kolmas pitkä elokuva ja se kuvattiin aidossa ympäristössä syksyllä 2001. Neuvostokohtaukset on kuvattu Virossa entisessä suljetussa kaupungissa Paldiskissa sekä Tallinnassa. Ruotsi-kohtaukset on kuvattu Malmössä. Liljaa esittää venäläinen näyttelijä Oksana Akinšina.
Kala namak

Kala namak tai musta suola on erityisesti intialaisessa keittiössä ja ayurvedisessa ruoanlaitossa käytetty kivisuolavalmiste. Kala namakin valmistuksessa käytettävä suola louhitaan Himalajan vuoristosta tai tuodaan Intiaan Pakistanista. Nimityksestä musta suola huolimatta kala namak on väriltään tummanvioletinruskeaa tai aivan hienoksi jauhettuna jopa vaaleanpunaista.

Historia

Kala namakin löysi Maharishi Charak 300-luvulla eaa.. Sen historia kuitenkin ulottunee vieläkin kauemmas, sillä se mainitaan jo Veda-kirjojen hymneissä.

Valmistusprosessi

Aluksi suola maustetaan ja suljetaan tölkkeihin puuhiilen kanssa, minkä jälkeen sitä kuumennetaan vuorokauden ajan korkeassa lämpötilassa. Kuumennuksen jälkeen sen annetaan ikääntyä. Käsittelyn seurauksena on kala namakin voimakas rikin tuoksu, jonka kuvaillaan muistuttavan myös kananmunan tuoksua. Myös suolan rautapitoisuus kasvaa valmistusprosessin myötä.

Ruoanlaitossa

Intialaisessa keittiössä kala namakia on käytetty perinteisesti esimerkiksi chaateissa, jal-jeerassa ja naan-leivän päällä. Lisäksi sitä saatetaan käyttää myös länsimaisten herkkujen, kuten popcornin, focaccian ja bageleiden, kanssa. Lännessä kala namak on kuitenkin melko tuntematon, joskin vegaanit usein käyttävät sitä ruoanlaitossa kananmunan maun jäljittelemiseksi.

Muu käyttö

Kala namakia käytetään joskus hengellisissä rituaaleissa. Ayurvedassa parantajat väittävät sillä olevan myös lääkinnällistä potentiaalia. He käyttävät kala namakia muun muassa suoliston rauhoittamiseen, ruokahalun lisäämiseen, painonhallintaan, apuna hysteriaan ja hampaidenhoidossa.
Atlético de Rafaela

Historia lyhyesti

Joukkue perustettiin Rafaelan kaupungissa Santa Fe Provincessa 1907 nimellä Club Atlético de Rafaela. Nimi muutettiin vuonna 1915 Club Atlético de Rafaelaksi. Vuonna 1988 nimeksi tuli nykyinen nimi Asociación Mutual Social y Deportiva Atlético de Rafaela.
Joukkue nousi Argentiinan 1.divisioonaan vuonna 2003 pelattuaan 14 vuotta 2. divisioonassa. Vierailu pääsarjatasolla jäi kuitenkin lyhyeksi, koska seura putosi takaisin 2.divisioonaan heti ensimmäisen kauden päätteeksi. 2009 seura oli taas lähellä nousua takaisin 1.divisioonaan, mutta nousu toteutui vasta toukokuussa 2011.
Vesisärötys

Vesisärötys eli hydraulinen murtaminen (engl. hydraulic fracturing) on menetelmä, jolla porataan fossiilisia energiavaroja (maakaasua, liuskekaasua, liuskeöljyä) 1-2 kilometrin syvyydessä olevista liuskekivihuokosista, öljyliuskeesta. Vesisärötyksellä voidaan tuottaa myös geotermistä energiaa. Menetelmä vaatii paljon vettä ja kuluttaa paikallisia vesivaroja. Se on aiheuttanut myös pohjavesien pilaantumista. Menetelmässä maahan porataan 1–2 kilometriä syvä pystysuora reikä. Siihen pumpataan suurella paineella vettä, hiekkaa ja kemikaaleja, jolloin kova paine lohkoo huokoista kiveä ja kaasu irtoaa.

Ympäristövaikutukset

Liuskekaasu- ja liuskeöljyesiintymät ovat olleet tiedossa jo pitkään, mutta niitä on ruvettu hyödyntämään vasta 2000-luvulla. Syynä on teknologian kehittyminen taloudellisesti kannattavaksi. Suuri mullistus on meneillään Yhdysvalloissa, joka on nykyisin kaasun suhteen omavarainen. 
EU:n tekemän selvityksen mukaan liuskekaasun hiilidioksidipäästöt ovat tuotettua energiamäärää kohden laskettuna hiukan suuremmat kuin perinteisen maakaasun, mutta jopa puolet pienemmät kuin kivihiilen tuottamat päästöt. Ilmaston kannalta kivihiilen poltto on näin ollen liuske- ja maakaasun polttoa haitallisempaa.
Vesisärötys itsessään tuhoaa luontoa porausalueelta, ja on saattanut jopa aiheuttaa maanjäristyksiä erityisesti johtuen runsaan jäteveden pumppaamisesta huokoisiin kivilajeihin kuten kalkkikiveen. Esimerkiksi Yhdysvaltojen Oklahomasta näyttää tulleen erityinen maanjäristysriskialue. Suurin vaikutus vesisärötyksellä on pohjavedelle. Yhdysvaltojen Wyomingissa pohjavedestä on löytynyt samoja kemikaaleja, joita vesisärötyksessä käytetään, ja osa niistä on myrkyllisiä tai syöpää aiheuttavia. Ympäristövaikutukset ovat kuitenkin kiistanalaisia. Vaikka Yhdysvallat panostaa menetelmään voimakkaasti, monet maat ja osavaltiot ovat kieltäneet tai keskeyttäneet vesisärötyksen käyttämisen alueellaan.
Halbe Zijlstra

Halbe Zijlstra (s. 21. tammikuuta 1969 Oosterwolde, Friesland) on alankomaalainen Vapauden ja demokratian kansanpuolueen (VVD) poliitikko. Hän asuu Utrechtissa. Hän opiskeli markkinointia (valmistunut 1994) ja sosiologiaa (tohtorinarvo 1996). Zijlstra pääsi Alankomaiden edustajainhuoneeseen vuonna 2006, ja vuonna 2010 hänestä tuli Rutten hallituksen Alankomaiden opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeriön valtiosihteeri.
Itsenäisyydenkatu

Itsenäisyydenkatu on Tampereen keskusta-alueen itä–länsi-suuntainen katu, joka johtaa rautatieasemalta Liisankalliolle Tammelan kaupunginosassa. Aseman länsipuolella katu jatkuu Hämeenkatuna, itäpäässään se kohtaa Kalevan puistotien haarautuen Teiskontieksi ja Sammonkaduksi. Nykyään Itsenäisyydenkadun ainoa poikkikatu, jolla on kadun ylittävää ajoneuvoliikennettä, on Tammelan puistokatu–Yliopistonkatu.
Itsenäisyydenkatu tunnettiin 1800-luvun lopulta 1950-luvulle saakka nimellä Puolimatkankatu seudulla sijainneen Puolimatkan torpan mukaan. Kadun uudelleennimeämisen pontimena oli valtion kaupungeille vuonna 1957 esittämä kehotus nimetä jokin merkittävä katu Itsenäisyydenkaduksi Suomen itsenäisyyden 40-vuotisjuhlan kunniaksi. Nimenmuutos astui voimaan 1958.
Alun perin Puolimatkankatu alkoi vasta rautatien itäpuolelta, mutta radan ali rakennettiin vuosina 1932–1933 tunneli. Samalla kadun länsipäätä jouduttiin madaltamaan reilusti, koska se oli rataa ja Hämeenkatua korkeammalla.
Vuonna 2017 alkoi kadun ja asematunnelin peruskorjaus, jossa kadun poikkileikkaus uusitaan Tampereelle rakennettavaa raitiotietä varten. Raitiotielle varataan nykyiset linja-autokaistat siten, että se kulkee Tammelan puistokadun risteyksen länsipuolella kadun etelälaidalla ja risteyksen itäpuolella kadun keskellä; järjestelyn vuoksi eteläistä asematunnelin pintaa joudutaan laskemaan. Kadun pohjoisreunalle rakennetaan pyörätie, ja kaikki kadun alla oleva ikääntynyt putkisto uusitaan. Peruskorjaus valmistuu vuonna 2019, ja raitiotieliikenne alkaa vuonna 2021.
Pavel Akselrod

Pavel Borisovitš Akselrod (myös Axelrod, ven. Па́вел Бори́сович Аксельро́д; 25. elokuuta 1850 Tšernigovin läänin Mglinin kihlakunnan Potšep – 16. huhtikuuta 1928 Berliini) oli venäläinen narodnikki ja myöhemmin yksi menševikkien johtajista.
Pavel Akselrod syntyi juutalaisen krouvarin perheeseen. Hän opiskeli Kiovan yliopistossa ja osallistui narodnikkikerhojen toimintaan. Vuosina 1874–1879 hän asui Berliinissä ja Genevessä.
Vuodesta 1879 lähtien Akselrod toimi Tšornyi peredel -järjestön johdossa Pietarissa. Vuonna 1881 hän muutti Sveitsiin, jossa hän osallistui sosiaalidemokraattisen Työn vapautus -ryhmän perustamiseen. Vuodesta 1900 lähtien hän työskenteli Iskra ja Zarja -lehtien toimittajana. Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen toisessa edustajainkokouksessa hänestä tuli puolueen vähemmistösiiven (menševikkien) johtaja.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Akselrod palasi Venäjälle, jossa hänet valittiin Pietarin neuvostoon ja menševikkipuolueen keskuskomitean puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän siirtyi ulkomaille, missä hän toimi yhtenä toisen internationaalin johtajista.
Muppet-elokuva

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen moittii elokuvaa sekavaksi monine vierailijoineen ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kettujoki

Kettujoki (inarinsaameksi Kiäptuvei) on joki Inarin kunnassa Lapin maakunnassa. Sen alkulähde on Muddusjärvi, ja joki laskee Matkajokeen lähelle Paatarin laskukohtaa.
Nimi Kettujoki on väännös saamenkielisestä nimestä Kiäptuvei, joka viittaa mahdollisesti joko joen mutkaisuuteen tai tummaan pohjaan.
Kurtisaani

Kurtisaani on tarkoittanut alun perin hovinaista (vrt. court ’hovi’), mutta sittemmin kurtisaanilla on viitattu yläluokkaisiin prostituoituihin tai rakastajattariin.

1500-luvun Italian kurtisaanit

Kurtisaanilla tarkoitettiin alun perin 1500-luvulla naisia, jotka liikkuivat renessanssin ajan paavien moraaliltaan höltyneissä hoveissa. Monet paavit pitivät rakastajattaria ja saivat aviottomia lapsia. Nämä naiset olivat sekä kauniita että henkevän älykkäitä, ja heidän oli pystyttävä tarjoamaan miehille myös hengen nautintoja. Renessanssiajan kurtisaanit elivät paheellista ja ylellistä elämää, omistivat komeita taloja ja järjestivät loisteliaita päivällisiä.

1600-luvun Ranskan kurtisaanit

Ranskassa 1600-luvulla elänyt kurtisaani Ninon de l'Enclos yhdistetään vielä nykyäänkin hienostuneisuuteen ja aistillisuuteen. Hän oli aikakauden ensimmäisiä kurtisaaneja, eikä tällainen elämäntapa ollut tuolloin kovin hyväksytty. Kirjailija Molière oli yksi hänen ystävistään. Hän avasi Pariisiin salongin, jossa vieraili kaupungin arvovaltaisinta väkeä. Emäntä viihdytti heitä tanssimalla ja luuttua soittamalla. Sanotaan, että Ninonia ei niinkään kiinnostanut rikkauden tai ylellisyyden tavoittelu, vaan se vaikutusvalta, jonka kauneus ja charmi saavat aikaan. Hän sai monia seuraajia, ja paheksunta kurtisaaneja kohtaan vaimeni.

1700-luku ja madame de Pompadour

Ranskan kuningas Ludvig XV:n rakastajatar Madame de Pompadour oli syntyjään porvariluokkaan kuulunut Jeanne-Antoinette Poisson. Oltuaan jonkin aikaa naimisissa hän päätti, ettei porvarillinen avioliitto ollut sitä, jota hän elämältään halusi. Hän sai vuonna 1745 kutsun kuninkaan naamiaisiin ja sai siellä kuninkaan rakastumaan itseensä. Tämä oli poikkeuksellista, sillä muut kuninkaan rakastajattaret olivat aatelisia. Madame de Pompadourilla oli kyky kohottaa alakuloisen kuninkaan mielialaa, ja hän vaikutti myös tämän tekemiin päätöksiin. Hän vietti loisteliasta ja tuhlailevaa elämää, joka herätti suuttumusta kansan keskuudessa. Kansan viha alkoi suuntautua myös kuninkaaseen, mikä enteili Ludvig XVI:n ajan vallankumousta.

Kurtisaanien myytti

Salaperäistä kurtisaanihahmoa sellaisena kuin se kirjallisuudessa ja taiteessa tunnetaan voidaan perustellusti pitää myös romantisoituna, osin perusteettomana tulkintana.
Yksi tunnetuimmista kaunokirjallisista salaperäisen kurtisaanihahmon kuvauksista lienee Alexandre Dumas nuoremman Kamelianainen. Hänet kuvataan kuitenkin hyväsydämisenä naisena, vastakohtana monille muille kurtisaanikuvauksille.
Tomsk

Historia

Venäjän tsaari Boris Godunov määräsi kasakkajohtaja Gavril Pisemskin perustamaan linnoituksen Tomjoen varrelle Tataarien maahan vuonna 1604. Tomsk oli tärkeä sotilaallinen keskus sodissa alueen alkuperäisväestöä vastaan. Siitä kehittyi myös merkittävä hallintokeskus. Kaupungin väkiluku kasvoi nopeasti 1830-luvun alun kultalöytöjen myötä. Kaupungissa on useita yliopistoja ja korkeakouluja. Tomskin yliopisto perustettiin 1878 ja se oli ensimmäinen yliopisto Siperiassa. 
1890-luvulla rakennettu Siperian rata kulkee lähes 70 km Tomskin eteläpuolelta ja sen valmistumisen jälkeen Tomskin suhteellinen tärkeys alueella laski esimerkiksi Novosibirskiin verrattuna. Haara Tomskiin valmistui 1896.
Sinikka Tuominen

Sinikka Tuominen (s. 6. kesäkuuta 1947 Oulu) on suomalainen taidemaalari. Hän valmistui Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1974 ja sai Suomi-palkinnon 1995. 
Vuonna 1974 Helsingissä debytoinut Tuominen siirtyi abstraktiin ilmaisuun 1980-luvun lopulla.
Kościuszkon kapina

Tausta

Puolan toisen jaon jälkeen maa oli ajautunut voimakkaaseen Venäjän vaikutusvaltaan. Venäläiset joukot liikkuivat maassa vapaasti ja antoivat määräyksiä paikallisille viranomaisille. Lisäksi suuresti pienentynyttä Puolaa ei enää kansan keskuudessa pidetty elinkelpoisena, jakojen jälkeen Puolalla oli pinta-alaa 240 000 km² ja asukkaita siellä oli 3,5 miljoonaa. Kościuszko oli lähtenyt etsimään tukea Ranskasta, mutta vallankumouksen terrorin aikaan siirtyneellä Ranskalla ei ollut valmiuksia auttaa Puolaa. Maan tuki jäi Kościuszkon julistamiseen Ranskan kunniakansalaiseksi.

Kapina

Avoin kapina syttyi vuoden 1794 keväällä. Venäläiset olivat määränneet kenraali Antoni Madalińskin hajottamaan varuskuntansa, mutta sen sijaan hän marssi joukkojensa kanssa Krakovaan. Krakovassa Tadeusz Kościuszko huudettiin diktaattoriksi ja hän luki kapinanjulistuksen Krakovan torilla 24. maaliskuuta 1794. Samalla hän vannoi miekkavalan. Kościuszko keskittyi kapinan sotilaalliseen johtoon ja hallintoon valittiin korkein kansallinen neuvosto. Puolassa julistettiin yleinen väestönotto ja 7. toukokuuta 1794 vapautettiin kaikki talonpojat. Kansannousu levisi nopeasti Krakovasta Varsovaan ja Vilnaan. Tällöin kapinaan liittyi myös silloinen Puolan kuningas, mutta kapinan johtoon tuli kapinaliikkeen äärisiiven vaikuttajia. Varsovassa kapinan johtoon nousi Jan Kiliński ja Vilnassa Jakob Jasiński. Kapinalliset ottivat vangeiksi osan Targowican konfederation johtajista ja nämä teloitettiin. Kapinan loppu tuli Varsovan kaakkoispuolella venäläisiä joukkoja vastaan 10. lokakuuta 1794 käydyn Maciejowicen taistelun seurauksena. Kościuszko haavoittui ja jäi venäläisten vangiksi. Kościuszkon kerrotaan huudahtaneen, että tämä oli Puolan loppu (finis Polanie). Tarinan todenperäisyyttä ei tiedetä.

Seuraukset

Kapinan jälkeen venäläisiä johtanut Aleksandr Suvorov järjesti Varsovan kaupunginosassa Pragassa verilöylyn, joka kauhistutti puolalaisia ja ulkomaalaisia tarkkailijoita. Puolan kuningas siirrettiin Puolan itäosaan. Kościuszko ja kapinan muut johtajat vietiin Pietari-Paavalin linnoitukseen Pietariin. Lokakuussa 1795 pantiin toimeen Puolan viimeinen jako. Itävalta sai jäljellä olevan osan Länsi-Galitsiasta Venäjän saadessa lopun Itä-Puolan suurin piirtein myöhemmän Curzonin linjan mukaisesti. Preussi sai loput Puolasta.
Federmesser-kulttuuri

Federmesser-kulttuuri (Tjongerin kulttuuri) oli pohjoisen Keski-Euroopan viime jääkauden päättymisen aikainen peuranmetsästyskulttuuri 13700-12800 vuotta sitten. Nimi tulee "kynäveitseksi" (saks. Federmesser) kutsutusta soikeasta ja kapeasta piikivikärjestä, joka on yksi kulttuurin tunnusmerkeistä. Federmesser oli nuoremmalla kivikaudella pohjoisessa Keski-Euroopassa Saksan ja Etelä-Tanskan alueilla ulottuen Pohjois-Ranskasta Pohjois-Puolaan. Kulttuuri levisi Tanskaan ja Skåneen 13700 vuotta sitten. Federmesserkulttuuri oli Alleröd-interstadiaalin aikana, jolloin ensin koivu, myöhemmin myös mänty lisääntyivät alueella. Siihen liittyi hirven saapuminen. Myös villihevosta ja jättiläispeuraa tavattiin vielä.
Federmesserkulttuurin löytöjä on tehty Usselosta Belgiasta, Tjongerista Alankomaista sekä Wehlenistä ja Rissenistä Pohjois-Saksasta. Kulttuuri hävisi luultavasti noin 12900 kalenterivuotta sitten tapahtuneen Laacher See-tulivuoren purkautuessa  tai ehkä kylmän nuoremman dryaskauden alettua. Federmesserkulttuuri muistutti Englannin Creswellin kulttuuria. Sen jälkeen tuli Ahrensburgin kulttuuri.
Kapteeni Universumi

Historia

Mysteerinen Uni-Voima on ulottuvuuksienvälinen voimalähde, joka "riivaa" erilaisia yksilöitä (erään kerran kaksoset) kantajakseen uhkaavan vaaran koittaessa. Uni-Voima muuttaa kantajansa Kapteeni Universumiksi, joka hallitsee Uni-Voimaa suvereenisti. Kantaja säilyttää kuitenkin persoonallisuutensa ja ulkomuotonsa, vaikkakin Kapteeni Universumin puku asettuu yleensä kantajan päälle. Kapteeni Universumina kantajalla on yliluonnolliset fyysiset voimat, lentokyky, röntgenkatse, telekineesin hallinta, tarkentuneet aistit ja erityinen psyykkinen tietoisuus, joka varoittaa uhkaavasta vaarasta. Mikäli kantajalla jo on joitain edellä mainituista voimista, muuntaa Uni-Voima niiden voimatason huomattavasti suuremmaksi. Koska Uni-Voima omaa oman tahdon, se voi hylätä kantajansa mikäli näin tarpeellista (jos kantaja vaikkapa käyttää voimiaan varomattomasti tai rikollisiin toimiin).
Uni-Voima itsessään syntyy Enigma Voimasta, jonka tarkka alkuperä on salaisuus. Uskotaan kuitenkin, että voima liittyy jotenkin Mikrokosmokseen. Ensimmäinen ihminen, jonka Uni-Voima valitsi kantajakseen oli astronautti Ray Coffin. Vaikka Uni-Voima useimmiten ottaakin hallintaansa normaaleja, supervoimattomia ihmisiä, se on menneisyydessä ottanut haltuunsa sellaisia supervoimaisia henkilöitä kuten Daredevilin, Hulkin,Hämähäkkimiehen, Tohtori Oudon, Herra Fantastisen ja niin edelleen.
Koska Uni-Voiman energia on loputonta, se on usein ollut terroristijärjestöjen kuten AIM:sin, Psykomiehen, Tohtori Doomin ja jopa kansainvälisen vakoilulaitoksen, YPKVV:n kiinnostuksen ja haluamisen kohteena.
Slutskyn lause

Slutskyn lause kuuluu tilastotieteessä seuraavasti: Jos jakaumille X_n,X,Y_n ja vakiolle a on voimassa X_n\to X jakauman mielessä ja Y_n\to a, niin Y_nX_n\to aX jakauman mielessä ja X_n+Y_n\to X+a jakauman mielessä.
Anton Losinger

Anton Losinger (s. 27. helmikuuta 1957 Friedberg) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Augsburgin hiippakuntaan Josef Stimpfle 3. heinäkuuta 1983. Hän sai nimityksen Augsburgin vihkipiispaksi ja Vazi-Sarran titulaaripiispaksi 6. kesäkuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Viktor Josef Dammertz, jota avustivat Karl Heinrich Braun ja Josef Grünwald.
Iso-Rapanen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 65 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,6 metriä mpy.
Mircəfər Bağırov

Mircəfər tai Mir Cəfər Abbas oğlu Bağırov (ven. Мир Джафар Аббасович Баги́ров, Mir Džafar Abbasovitš Bagirov, 17. syyskuuta (J: 5. syyskuuta) 1896 Quba – 7. toukokuuta 1956 Baku) oli neuvostoliittolainen puoluejohtaja. Kansallisuudeltaan hän oli azeri.
Mircəfər Bağırov syntyi talonpoikaisperheeseen. Koulun jälkeen hän kävi opettajakurssin ja työskenteli vuodesta 1915 lähtien maalaiskoulun opettajana. Maaliskuussa 1917 hän liittyi bolševikkipuolueeseen. Bağırov toimi Quban vallankumouskomitean varapuheenjohtajana vuonna 1917 ja osallistui Venäjän sisällissotaan vuosina 1918–1920. Vuonna 1920 hän työskenteli Karabahin alueen vallankumouskomitean varapuheenjohtajana, sotakomissaarina ja sotaoikeuden puheenjohtajana. Vuosina 1921–1933 hän toimi Azerbaidžanin SNT:n tšekan ja GPU:n puheenjohtajana sekä tasavallan sisäasiain kansankomissaarina ja kansankomissaarien neuvoston puheenjohtajana. Vuonna 1933 Bağırov nimitettiin Azerbaidžanin kommunistipuolueen keskuskomitean ja Bakun kaupunkikomitean ensimmäiseksi sihteeriksi. Vuonna 1934 hänet valittiin NKP(b):n keskuskomitean ehdokasjäseneksi ja vuonna 1939 keskuskomitean jäseneksi. Vuodesta 1937 lähtien hän toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajana ja vuodesta 1938 sen puhemiehistön jäsenenä. Toisen maailmansodan aikana hän kuului Taka-Kaukasian rintaman sotaneuvostoon.
Stalinin kuoltua Lavrenti Berijan luottomiehenä tunnettu Bağırov nimitettiin NKP:n keskuskomitean puhemiehistön ehdokasjäseneksi ja Azerbaidžanin ministerineuvoston puheenjohtajaksi. Berijan kukistuttua vuonna 1953 hänet erotettiin tehtävistään ja siirrettiin Kuibyševneft-yhtymän henkilöstöpäällikön sijaiseksi. Maaliskuussa 1954 Bağırov erotettiin NKP:stä ja pidätettiin. Toukokuussa 1956 Neuvostoliiton korkeimman oikeuden sotakollegio tuomitsi hänet Berijan apurina kuolemaan. Pian tämän jälkeen Bağırov teloitettiin ampumalla.
Bağırov on laatinut Stalinin roolia suurentelevan teoksen Azerbaidžanin ja Bakun bolševikkijärjestöjen historiasta. Ennen asemansa menetystä hänet oli palkittu viidellä Leninin kunniamerkillä, kahdella punaisen lipun ja kahdella työn punaisen lipun kunniamerkillä sekä isänmaallisen sodan ensimmäisen asteen kunniamerkillä.