Škoda VOS

Suunnittelu

Jugoslavian kuningas Aleksanteri I:n vuonna 1934 tapahtuneen salamurhan jälkeen Tšekkoslovakian presidentti Tomáš Masaryk vaihtoi landaulet-korisen Tatra T80 -edustusautonsa panssaroituun Praga Golden -limusiiniin. Sodan jälkeen ja kommunistien noustua valtaan tarvittiin uusi panssaroitu automalli maan korkeimman poliittisen johdon käyttöön.
Kotimaisilta autonvalmistajilta tiedusteltiin valmiutta suunnitella ja valmistaa kriteerit täyttävä edustusauto. Tatra ja Praga kieltäytyivät tarjoamasta tehtävän vaativuuden tähden. Näin ollen ainoaksi vaihtoehdoksi jäi AZNP. Suunnitteluvastuuseen nimitettiin vuonna 1949 Oldřich Meduna, joka oli hankkinut kokemuksensa panssarivaunujen ja kuorma-autojen suunnittelijana. Henkilöautojen suunnittelusta hänellä sen sijaan ei ollut lainkaan kokemusta. Työstä Medunalle annettiin 20 000 kruunua sekä lisäksi 80 000 kruunua kulujen kattamiseksi.
Suunnittelun tavoitteena oli yhdistää ensiluokkainen matkustusmukavuus panssaroituun koriin. Ehdottomana vaatimuksena oli, että auton ei saanut näyttää olevan panssaroitu; näin ollen kaksinkertaisesta levystä valmistettu panssaroitu kori suunniteltiin ensimmäisenä ja ulompi kori muotoiltiin sen päälle. Panssarin kestävyyttä kokeiltiin kranaatein Milovicessa suoritetuissa ammuntatesteissä, joiden tulosten perusteella päädyttiin kobolttiseosteiseen panssarilevyyn. Ikkunat valmistettiin 52 millimetrin paksuisesta lasista. Sisäministeriön määräyksestä niiden avautuminen rajoitettiin yhteen senttimetriin.
Ensimmäisessä prototyypissä oli joidenkin tietojen mukaan voimanlähteenä kaksi peräkkäin asennettua Škoda Superbin moottoria. Maan korkein johto tuli tutustumaan autoon. Autossa havaittiin muutamia puutteita: presidentti Klement Gottwaldin pyylevä puoliso Marta Gottwaldová ei mahtunut kulkemaan takaovesta, ja sisäministeri Rudolf Slánskýn raskaana ollut vaimo valitti että matkanteko ei ollut riittävän pehmeää. Takapenkin tiloja kasvatettiin jatkamalla autoa 100 mm takaovien kohdalta ja mukavuutta parannettiin höyhenpehmusteisella takapenkillä. Lisäksi jousitusta pehmennettiin.
Läpeensä panssaroidusta autosta tuli hyvin raskas, ja se vaati erikoisrenkaat, jotka valmisti prahalainen Mitas.

Teknisiä tietoja ja ominaisuuksia

Ensimmäisessä prototyypissä mahdollisesti olleet Škoda Superbin moottorit korvattiin tuotantomallissa nestejäähdytteisellä kuusisylinterisellä rivimoottorilla, joka oli peräisin kuusitonnisesta Praga N4T -kuorma-autosta. Moottorin iskutilavuus oli 5 195 cm³; sylinterin halkaisija oli 105 mm ja iskun pituus 100 mm. Moottorin teho oli 88,3 kW.
Škoda VOS:n voimansiirrossa oli nelivaihteinen käsivalintainen vaihteisto. Voima välittyi akselivedon kautta jäykälle taka-akselille. Etuakselilla oli erillisjousitus.
Raskaasti panssaroitujen yksilöiden rengaskoko oli 10,50×16" ja kevyempien renkaat olivat kooltaan 9,00×16".
Auton kantavana rakenteena oli keskusputkirunko. Kaksinkertaisesti panssaroitu kori ympäröi sekä kuljettaa että matkustajia. Autossa oli ilmastointilaite joka oli rakennettu tavaratilaan.
VOS:n huippunopeus oli 115 km/h, mutta se oli rajoitettu 80 km/h:iin, sillä auto muuttui suurissa nopeuksissa mahdottomaksi hallita.
Raskaan auton polttoaineenkulutus oli keskimäärin 30 litraa sadalla kilometrillä, toisten tietojen mukaan jopa 45 litraa.
Auton hinta oli 30 000 kruunua.