google/wiki40b huggingface dataset:
Zahamenan kansallispuisto

Zahamenan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Madagaskarin itäosassa. Se kuuluu Unescon maailmanperintökohteeseen Atsinananan sademetsät.
Suojellun alueen kokonaispinta-ala on 643 neliökilometriä, josta 423 kuuluu kansallispuistoon, ja loput on luonnonpuistoa johon ei päästetä matkailijoita. Puisto jakautuu itä- ja länsiosaan, joita erottaa toisistaan käytävä, jossa sijaitsee useita yliä. Puiston suurin uhka on lähiseudun asutuksen kasvavat tarpeet. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa.
Zahamenan kansallispuiston alue on vaikeakulkuista kukkulamaastoa, jota halkovat monet jokilaaksot. Puisto on perustettu 1997. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa. Tiedetään jo, että biodiversiteetiltään alue kuuluu Madagaskarin rikkaimpiin. Siellä on tavattu 45 nisäkäslajia, joista 11 on puoliapinoita, ja 112 lintulajia, joista 67 on kotoperäisiä Madagaskarilla.
Jukka Ässä

Jukka Ässä on tamperelaisen Jukka Salmisen perustama popyhtye. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, Mitäs tässä vuonna 2012 sekä Ihmisten jälkeen vuonna 2014. Jukka Salminen on aiemmin julkaissut kaksi englanninkielistä albumia Tapes-nimellä (Tapes, 2006, sekä Aloha!, 2008).
Lisäksi Salminen on soittanut Samae Koskisen Taikabändissä Elossa-albumin aikaan, Tigerbombsissa 2004–2007, Laurilassa (Boyhood 2007), Astrid Swan & The Drunk Loversissa (2009), Steel Mammothissa, Grillin' Willie & The Vegetariansissa.

Albumit

Mitäs tässä -esikoisalbumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Eläköön amatöörit”, joka oli pienoinen radiohitti ainakin Radio Novalla ja Yle Radio Suomessa. Albumi valittiin myös YleX:n viikon albumiksi julkaisun kynnyksellä. Pehmeä suomenkielinen pop-musiikki loi innostunutta mielenkiintoa.
Ihmisten jälkeen on oman kuvauksensa mukaan ”elämänmakuinen, hitikäs ja rehellinen kooste 30 ja risat -sukupolven elämästä”. Sanoituksista vastaavat Salmisen lisäksi muun muassa Anna Puu ja Iisa Pykäri (Regina). Albumin on äänittänyt Jukka Puurula, miksannut Teemu Into ja tuottanut Jukka Salminen.
Ihmisten jälkeen -albumista sanottua:
”Jukka Ässä liukuu toisella levyllään indierockista suomipopin puolelle – käsitteen hyvässä merkityksessä. Ihmisten jälkeen on alkuvuoden raikkain, velmuilevasti vakavin ja ajankohtaisin suomenkielinen poplevy.” Mikko Aaltonen / Image
”Raikas kokonaisuus on ensimmäinen ajatus, joka nousee tästä Jukka Salmisen johtaman poppoon toisesta albumista. Ihmisten jälkeen pohtii elämää ja kuolemaa noin kolmikymppisen näkövinkkelistä. Optimistirock soi kirkkaana ja iskelmällisenä.” Saara Pakarinen / Me Naiset
”Jukka Ässä kääntää alakulon iloksi ja laskevat sointukulut nostattavaksi meiningiksi. Erinomaisen bändin kanssa koottu Ihmisten jälkeen sisältää radiosiistejä popraitoja ja oivia kuvauksia hetkistä.” Markku Makkonen / Aamulehti
Robert Vișoiu

Robert Vișoiu (s. 10. helmikuuta 1996 Pitești, Romania) on romanialainen moottoriurheilija. 
Vișoiu ajoi kartingia vuodesta 2003 alkaen, kunnes hän siirtyi Formula Abarth -sarjaan vuonna 2011. Hän voitti Euroopan Formula Abarth -sarjassa kaksi kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi ja Italian Formula Abarth -sarjassa yhden kilpailun sijoittuen sarjan kuudenneksi. Hän ajoi samana vuonna Aasian Formula Pilota China -sarjassa neljä kilpailua sijoittuen kahdesti palkintokorokkeelle. 
Vuonna 2012 Vișoiu kilpaili GP3-sarjassa Jenzer Motorsport -tallissa. Hän keräsi 24 pistettä ja saavutti yhden palkintokorokesijan sijoittuen loppupisteissä 14:ksi. Samana vuonna Vișoiu kilpaili Italian Formula 3 -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2013 Vișoiu jatkoi GP3:ssa siirtyen MW Arden -talliin ottaen voitot Valencian ja Unkarin sprinttikilpailuista. Loppupisteissä hän sijoittui sarjan 12:ksi. Samana vuonna hän kilpaili myös Auto GP World Series -sarjassa saavuttaen parhaimmillaan kaksi kolmossijaa sijoittuen loppupisteissä kahdeksanneksi. Vișoiu jatkoi Ardenilla vuonna 2014. Hän saavutti yhden kolmossijan ja 21 pistettä sijoittuen sarjan 13:ksi. 
Vuonna 2015 Vișoiu siirtyi GP2-sarjaan ajaen Rapax-tallissa. Hän saavutti kauden aikana 20 pistettä ja sijoittui sarjan loppupisteissä 17:ksi. Vișoiu teki paluun kaudella 2017 Formula 2-sarjassa ajaen seitsemän kilpailuviikonloppua Campoksella.
Rutalahti

Rutalahti on kylä Joutsassa. Rutalahti sijaitsee Päijänteen Rutalahden rannalla. Jyväskylään kylästä on matkaa noin 40 kilometriä. Rutalahden kylä on valittu kahdesti Keski-Suomen vuoden kyläksi: vuosina 1997 ja 2008 ja valtakunnan toiseksi vuonna 2008. Rutalahden Nuorisoseura pyörii myös aktiivisena. Se on valittu Keski-Suomen parhaaksi vuosina 1985, 2006, 2007 ja 2015 sekä valtakunnan parhaaksi 2015. Rutalahdessa on nykyisin noin 200 asukasta, minkä lisäksi on runsaasti lomalaisia. Rutalahdessa on tanssilava Letkaliiteri.
Rutalahti kuului vuoteen 1936 asti Korpilahteen, josta se siirtyi Leivonmäen kuntaan. Vuoden 2008 kuntaliitoksen myötä Rutalahdesta tuli osa Joutsaa.
Mitokondrio-Eeva

Mitokondrio-Eeva on nimitys, jolla viitataan kaikkien nykyään elävien ihmisten viimeiseen yhteiseen esiäitiin katkeamattomassa äitilinjassa.
Mitokondrio sisältää DNA:ta (mtDNA), joka on noin 16 600 emäksen mittainen rengasmainen DNA-molekyyli. Mitokondriossa DNA:ta on kuitenkin huomattavasti vähemmän kuin tumassa. Jälkeläinen saa hedelmöityksessä mtDNA:n vain äidiltä (uniparentaalinen periytyminen), kun taas tuman DNA:n jokainen saa molemmilta vanhemmiltaan.
MtDNA:ssa tapahtuu paljon mutaatioita, jotka eivät korjaannu korjausmekanismien tehottomuuden vuoksi, joten mutaatiot jäävät mtDNA:han. Mutaatioita käytetään apuna äitilinjojen määrittämisen. Mutaatioiden hierarkkisuus muodostaa äitilinjoja, ja samanlaiset mtDNA:n tyyppiryhmät muodostavat niin kutsuttuja haploryhmiiä. Haploryhmät jakautuvat maantieteellisesti afrikkalaisiin, eurooppalaisiin sekä aasialaisiin, joista polveutuvat alkuperäisamerikkalaiset.
Koska isän perimä ei ole vaikuttanut mitokondrion DNA:han eikä näin ollen sen mutaatioihin ja mutaatioiden on katsottu tapahtuneen suhteellisen säännöllisesti, tutkijat ovat yksilöiden mitokodrioiden DNA:n avulla voineet määrittää, miten kauan sitten tämä äitilinjan kantaäiti on elänyt. Pisimmän katkeamattoman äitilinjan esiäitinä pidetään noin 200 000 vuotta sitten Afrikassa elänyttä naista, jota on kutsuttu nimellä Mitokondrio-Eeva.
Mitokondrio-Eeva ei ollut oman aikansa ainoa nainen. Ihmisten populaatio on pienimmilläänkin ollut muutamia kymmeniä tuhansia yksilöitä. Muilta tuon ajan yksilöiltä on kyllä periytynyt nykyväestöihin muita (tuman) geenejä, mutta näiden polveutumisketjut ovat kulkeneet sekä miesten että naisten kautta.
Karin Dreijer Andersson

Fever Ray

The Knifen Yhdysvaltojen keikkojen jälkeen vuonna 2006 Karin ja Olof tunsivat tarvitsevansa etäisyyttä toisiinsa ja haluavansa työskennellä hetken omillaan. Tauko tarjosi Karinille mahdollisuuden tutkia omia äänimaisemiaan ja hahmotella omaa ilmaisuaan, mistä syntyi Fever Ray.
Fever Ray julkaisi ensimmäisen singlen "If I Had a Heart" digitaalisesti 15. joulukuuta 2008. Fever Ray -niminen esikoisalbumi julkaistiin digitaalisesti 13. tammikuuta 2009. Albumin virallinen julkaisupäivä Ruotsissa oli 18. maaliskuuta 2009 ja Euroopassa, Yhdysvalloissa, Australiassa ja Uusi-Seelannissa 23. maaliskuuta 2009. Albumilta on julkaistu myös singlet "When I Grow Up", "Triangle Walks" ja "Seven".
Dreijer Andersson työsti Fever Ray -albumia seitsemän kuukautta yksin, ennen kuin kutsui levyn kappaleita tuottaneet Christoffer Bergin ja Van Rivers & the Subliminal Kidin mukaan prosessiin. Vaikutteikseen Dreijer Andersson on maininnut esimerkiksi Miami Vicen, David Lynchin, Mike Pattonin ja Aki Kaurismäen.

Yhteistyö muiden artistien kanssa

Dreijer Andersson on esiintynyt vierailevana laulajana muiden artistien ja yhtyeiden levyillä. Vuonna 2005 hän lauloi Röyksoppin kappaleella "What Else Is There?" ja esiintyi myös cameoroolissa kappaleen musiikkivideolla. Vuonna 2008 hän lauloi dEUS-yhtyeen kappaleella "Slow". Vuonna 2009 Dreijer Andersson teki jälleen yhteistyötä Röyksoppin kanssa esiintymällä heidän Junior-albumin kappaleilla "This Must Be It" ja "Tricky Tricky".

Yksityiselämä

Dreijer Anderssonilla on kaksi tytärtä. Ennen päätoimista muusikonuraansa hän työskenteli verkkosivujen suunnittelijana.
Hans Beimler

Hans Beimler (2. heinäkuuta 1895 München – 1. joulukuuta 1936 Madrid) oli Saksan kommunistisen puolueen edustaja Weimarin tasavallan parlamentissa. Hän joutui Dachaun keskitysleirille huhtikuussa 1933 mutta pääsi pakoon sieltä kuristettuaan vartijansa ja otettuaan tämän univormun. Beimler on tiettävästi ainoa keskitysleirivanki, jonka onnistui paeta Dachausta niin, ettei häntä saatu kiinni.
Beimler osallistui Espanjan sisällissotaan kansainvälisissä prikaateissa. Hän kaatui Madridin piirityksen alkuvaiheessa käydyssä taistelussa joulukuussa 1936. Ernst Busch teki hänestä laulun, josta tuli tunnettu tasavaltalaisten keskuudessa. Itä-Berliinissä oli Hans Beimlerin mukaan nimetty katu, jonka nykyinen nimi on Otto-Braun-Straße sosiaalidemokraatti Otto Braunin mukaan. Saksan demokraattisessa tasavallassa nimettiin hänen mukaansa paljon muitakin katuja, tehtaita, kouluja, laivoja jne. Nykyisin niistä on jäljellä kadunnimiä esimerkiksi Leipzigissa ja Cottbusissa mutta myös lännen puolella Münchenissä.
Beimler haudattiin Barcelonaan Montjuïcin hautausmaalle suuren saattojoukon läsnä ollessa.
Hans Beimlerin pojanpoika Hans Anthony Beimler on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on työskennellyt muun muassa Star Trek: Deep Space Nine -sarjan tuotannossa.
Bernard Joseph Harrington

Bernard Joseph Harrington (s. 6. syyskuuta 1933 Detroit) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Detroitin arkkihiippakuntaan 6. kesäkuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Uzaliksen titulaaripiispaksi 23. marraskuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Maida, jota avustivat Dale Joseph Melczek ja Walter Joseph Schoenherr.
Harrington sai 4. marraskuuta 1998 nimityksen Winonan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. tammikuuta 1999. Hän jäi eläkkeelle 7. toukokuuta 2009.
Vnukovo Airlines

Historia

Vnukovo Airlines muodostettiin vuonna 1992 ennen Neuvostoliiton hajoamista Aeroflotiin kuuluneista 65. ja 200. lentueesta, joiden kotikenttä oli Vnukovo. Uudesta lentoyhtiöstä tuli Venäjän toiseksi suurin.
Vuonna 1997 Vnukovo Airlines liittyi Russian Aviation Consortium -yhteistyöyritykseen Murmansk Airlinesin kanssa. Yhteistyö jäi kuitenkin lyhytikäiseksi. Samana vuonna Vnukovo myös osti pienen Orjol Avian ja sulautti sen itseensä.
1990-luvun lopulla yhtiöllä alkoi olla ongelmia. Työntekijät ja johtoporras kiistelivät työoloista, ja johtohenkilöt vaihtuivat usein. Kesällä 1998 Siberia Airlinesin johtaja Vladislav Filjov kertoi yhtiön etsivän moskovalaista lentoyhtiötä strategiseksi yhteistyökumppaniksi vahvistaakseen asemaansa pääkaupungin seudulla. Vnukovo Airlines oli paras ehdokas, ja neuvottelut yhteistyöstä jatkuivat jonkin aikaa, mutta keskeytyivät, kun Vnukovolla oli taas talousvaikeuksia ja työsopimuskiistoja. Talousvaikeudet olivat niin vakavia, että Vnukovo Airlines joutui siirtämään osan toiminnastaan Domodedovon lentoasemalle, jossa lentoasemamaksut olivat pienemmät ja polttoainetta oli paremmin saatavilla. Siberia Airlines päätyi lopulta ostamaan Vnukovo Airlinesin, joka lopetti toimintansa loppuvuonna 2001.
Gabriela Szabo

Urheilu-ura

Szabon ensimmäinen arvokisamitali oli Helsingin EM-kisoissa 1994 juostu 3 000 metrin juoksun pronssimitali. Seuraavana vuonna Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa hän voitti mestaruuden 3 000 metrillä. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti olympiahopeaa 1 500 metrin juoksukilpailussa. Vuonna 1997 hän voitti Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin MM-kultaa sekä Ateenan MM-kisoissa MM-kultaa 5 000 metrin juoksussa. Myös vuosi 1998 oli Szabolle menestyksekäs. Hän voitti ensin sisäratojen EM-kilpailussa 3 000 metrin juoksun ja Budapestin EM-kisoissa hopeaa 5 000 metrillä.
Vuonna 1999 Szabo ansaitsi 500 000 dollaria voittamalla seitsemän Kultaisen liigan osakilpailua. Samana vuonna hän voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa sekä 1 500 metriä että 3 000 metriä. Sevillan MM-kisoissa hän voitti lisäksi 5 000 metrillä MM-kultaa. Seuraavana vuonna Szabo juoksi sisäratojen Euroopan mestariksi 3 000 metrin juoksussa. Sydneyn olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 5 000 metrillä ja juoksi pronssille 1 500 metrillä. Vuonna 2001 Szabo voitti vielä hopeaa Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrillä ja ulkoradoilla MM-kultaa Edmontonin MM-kisoissa. Viimeisen arvokisamitalinsa hän voitti Münchenin EM-kisoissa 2002 juoksemalla 1 500 metrillä toiseksi.
Szabo juoksi 13. helmikuuta 1999 Dortmundissa 5 000 metrin sisäratojen maailmanennätyksen 14.47,35. Berhane Adere alitti ennätyksen vuonna 2004.
Szabon valmentajana toimi Zsolt Gyöngyössy, joka on nykyisin hänen aviopuolisonsa. Szabo ilmoitti toukokuussa 2005 lopettavansa aktiiviuransa.
Mărășești (1920)

Palvelus

Alus valmistui 15. heinäkuuta 1917 ja palveli ensimmäisen maailmansodan lopun Italian kuninkaallisessa laivastossa nimellä RN Nibbio. Se palautettiin sodan päätyttyä Romanian kuninkaalliselle laivastolle ja alus saapui sisaraluksensa kanssa Constanțaan 1. heinäkuuta 1920.
Alus oli modernisoitavana Italiassa 1925–1926, jolloin sen pääaseistukseksi vaihdettiin kaksiputkiset 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin Schneider-Canet-Armstrongin M1918/19 etu- ja takakannelle ja keskilaivaan vastaava tykki yksiputkisena asennuksena. Alukselta poistettiin myös kaksi kolmituumaista tykkiä yläkansilta. Alusta modernisoitiin uudelleen 1939, jolloin korvattiin keskilaivassa ollut tykki kahdella kaksipiippuisella Hotchkissin 13,2 millimetrin konekiväärillä. Loput kolmituumaiset korvattiin kahdella Rheinmetallin 37 millimetrin tykillä. Aluksen takakannelle asennettiin italialaiset syvyyspomminheittimet.
Puna-armeijan vallattua sataman 30. elokuuta alus siirrettiin Neuvostoliiton laivastolle nimellä --. Vuonna 1946 alus palautettiin Romanialle, joka nimesi sen D12:ksi. Alus palveli koululaivana, kunnes se poistettiin palveluksesta 1960-luvun alussa.
Tupamaros

Tupamaros eli Movimiento de Liberación Nacional – Tupamaros (lyh. MLN-T; esp. Kansallisen vapautuksen rintama) oli sissiliike, joka vaikutti Uruguayssa 1960- ja 1970-luvulla. Liikkeen tärkein johtaja oli marxilainen Raúl Sendic (1926–1989). Vuonna 1989 Tupamaros liittyi Frente Amplio (Laaja rintama) -koalitioon.
Liike otti nimensä inkakapinalliselta Túpac Amaru II:lta. Tupamarot aloittivat toimintansa jakamalla varastettua ruokaa ja rahaa köyhille Montevideossa 1960-luvun alussa. Vuosikymmenen lopulla liike siirtyi kidnappauksiin, "aseelliseen propagandaan" ja salamurhiin. Tupamarojen kaupunkisissi-taktiikkaan vaikutti etenkin Carlos Marighellan vuonna 1969 julkaistu Mini Manual do Guerrilheiro Urbano ("Kaupunkisissitoiminnan pienoiskäsikirja").
Liike kaappasi mm. pankinjohtaja Pereyra Rebervelin ja Britannian lähettilään Geoffrey Jacksonin ja murhasi FBI-agentti Daniel A. Mitrionen, joka koulutti Latinalaisen Amerikan maiden poliisivoimia kapinallisten vastaisissa taktiikoissa. Tupamarojen huippuaikaa olivat vuodet 1970 ja 1971, jolloin kidnapattuja pidettiin kansanvankiloissa (Cárcel del Pueblo). Liikkeen 106 jäsentä pakeni vuonna 1971 Montevideon Punta Carretan vankilasta. Presidentti Juan María Bordaberry ja häntä seurannut sotilasjuntta aloittivat veriset vastatoimenpiteet, joiden seurauksena jo vuonna 1972 Tupamaros oli heikentynyt merkittävästi. Sen merkittävimmät johtajat tuomittiin 12 vuoden vankeusrangaistuksiin.
Kun Uruguay palasi demokratiaan 1985 ja vuonna 1989 hyväksyttiin yleinen armahdus, tupamarot muodostivat Movimiento de Participación Popular -puolueen, joka on nykyisin suurin vasemmistolaisen Frente Amplio -koalition jäsenistä.
Raúl Sendic menehtyi ALS-tautiin vuonna 1989.
Kissology Volume One: 1974–1977

KISSology - The Ultimate KISS Collection Vol. I on Kiss-yhtyeen Live-DVD. Se sisältää livekeikkoja vuosilta 1974-1977.
Ruunala

Ruunala on kylä Somerolla. Kylä on 2000-luvulla osa Someron keskustaajamaa. Sen naapurikyliä ovat Jaatila lännessä ja Joensuu idässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 69, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 30. suurimman yhdessä Pyölin kanssa.
Historiallisesti Ruunala on viereisen Joensuun kylän kanssa samaan isonjaon jakokuntaan kuulunut yksinäistalo. Ruunalan historiallinen kylätontti, jolla Ruunalan talo vieläkin sijaitsee, on Jaatilanjoen rannassa hieman Hämeen Härkätien pohjoispuolella Jokioisiin vievän maantien vanhan linjauksen varressa.
Ruunala tuli osaksi Joensuun kylästä naapurikyliin laajentunutta Someron keskustaajamaa jo 1920-luvulla, ja siellä on toiminut muun muassa Someron Osuusmeijeri, jonka maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävät rakennukset ovat edelleen Someron pääkadun Joensuuntien maamerkkinä sen pohjoispäässä.
Ennen nykyisten valtatien 10 ja valtatien 2 rakentamista Hämeen Härkätien reittiä kulkenut aiempi valtatie 10 (nykyinen yhdystie 2810) ja aiempi valtatie 2 (Someron keskustan kohdalla nykyistä kantatietä 52 vastannut tieyhteys) ristesivät Someron Ruunalassa. Uusien valtateiden myötä valtateiden risteys siirtyi Forssan Paavolaan.
Zhengrong Shi

Zhengrong Shi (s. 1963) on kiinalainen liikemies. Hän on perustanut aurinkoenergian yrityksen Suntech Power. Forbesin mukaan Dr Shi on rikkain kiinalainen 2006, ja omisti $2,2 miljardia 2006. Dr Shi rikastui myymällä aurinkokennoyrityksensä New Yorkin pörssiin. Hänellä on myös Australian kansalaisuus perustuen maassa suoritettuun tohtorintutkintoon ja työntekoon. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 
Dr. Shi oli Australiassa aurinkokennotutkija 1992–1995 ja aurinkokennoyrityksen toimitusjohtaja 1995–2001. Hänellä on 11 aurinkokennopatenttia.
Miksi aina sinä?

Miksi aina sinä? Narsismin seitsemän syntiä on narsistista persoonallisuushäiriötä käsittelevä kirja, jonka on kirjoittanut yhdysvaltalainen kliininen sosiaalityöntekijä Sandy Hotchkiss. Kirjan on suomentanut Raija Viitanen, ja sen on vuonna 2005 julkaissut Basam Books.
Kirjan kirjoittaja Sandy Hotchkiss on paitsi antanut vastaanotollaan terapiaa, myös opettanut Etelä-Kalifornian yliopistossa sosiaalityön koulutusohjelmassa. Teokseen on kirjoittanut esipuheen lääketieteen tohtori James F. Masterson, professori ja merkittävä yhdysvaltalainen psykiatri, jonka nimeä kantaa yhdysvaltalainen International Masterson Institute For Psychoanalytic Psychotherapy.
Janne Hakulinen

Johan Henrik (Janne Heikki) Viljo Hakulinen (26. syyskuuta 1906 Terijoki – 28. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen sosialidemokraatteihin kuulunut ammattiyhdistysjohtaja ja liikemies. Hän oli 1950-luvulla uranuurtaja ottaessan käyttöön markkinointi- ja mielipidetutkimukset työväenliikkeen piirissä.
Janne Hakulisen vanhemmat olivat kirvesmies, myöhemmin kauppias Heikki Hakulinen ja ompelija Serafiina Lappalainen. Hakulinen liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen (SDP) vuonna 1924 ja työskenteli vuodesta 1930 Suomen Liiketyöntekijäin liiton toimitsijana. Hän toimi liiton sihteerinä 1939–1946 ja puheenjohtajana 1946–1950. Hän oli SAK:n valtuuston jäsenenä vuodesta 1937, SAK:n työvaliokunnan jäsenenä 1942–1952 sekä toimi myös SAK:n tilintarkastajana. Hakulinen johti SDP:ssä 1950-luvun puolivälissä toiminutta ns. keskiluokkatoimikuntaa. Hakulisen toimistossa kokoontui 1950-luvulla korkeat toverit -niminen keskusteluryhmä, johon kuului SDP:n silloisen puheenjohtajan Emil Skogin ympärille ryhmittynitä poliitikkoja ja ammattiyhdistysjohtajia. Ryhmä perustettiin vastapainoksi puolueessa Väinö Leskisen johdolla toimieelle ns. Bunkkeri-ryhmälle.
Hakulinen perustamia yrityksiä olivat mainostoimisto Yhteismainos, Liikennemainos, Kansan Elokuva, Allotria-filmi, Psykotyö-nimellä toiminut mielipide- ja markkinatutkimuslaitos, Kansan Pika-arpajaiset, Työväentalojen Keskusliike ja Työväentalojen Keskusliitto sekä Ohjelmapalvelu. Nämä kaikki toimivat Työväen Yhteisöjen Keskus -nimisen yrityksen alla, ja yritysryhmää kutsuttiin epävirallisesti Jannen konserniksi tai Jannen putiikiksi. Yritysten omistajiin kuuluivat SAK, TUL, SDP sekä Kulutusosuuskuntien Keskusliitto. Yritysryhmä joutui kuitenkin SDP:n puolueriidan takia konkurssiin 1962, ja tämän jälkeen Hakulinen perusti Ohjelma-Apu-nimisen yrityksen, joka välitti SEV-maista taiteilijoita esiintymään Suomeen.
Hakulinen oli Helsingissä SDP:n kaupunginvaltuutettuna 1948–1958, SDP:n opposition kaupunginvaltuutettuna 1959 ja TPSL:n kaupunginvaltuutettuna 1959–1968. Syksyllä 1955 Hakulinen oli mukana tekemässä aloitetta metron rakentamisesta Helsinkiin.
Hakulinen kuoli Helsingin lentoasemalla ollessaan palaamassa matkalta.
Teen Challenge

Vanhempien osuus ja ennaltaehkäisevä toiminta

Kirjassaan Vanhemmat vaikeuksissa (eng. Parents on trial; why kids go wrong or right) Wilkerson painottaa vanhempien osuutta lapseensa kasvatukseen ennaltaehkäisevässä toiminnassa. Haastatellessaan huumausaineita käyttävien nuorten vanhempia Wilkerson usein järkyttyi vanhempien reaktiosta syyttää lapsia heidän seurastaan ja siitä että he täysin kielsivät vastuunsa ja osuutensa kasvattajana. Wilkerson kuvaa myös varakkaimpien perheiden tapauksia, joissa poliitikkoisä on suojellut omaa uraansa maksamalla suuria summia lakimiehille pitääkseen lapsensa poissa vankilasta ja lapsensa ongelmat salassa. Ennalta ehkäisevinä seikkoina Wilkerson mainitsee vanhempien osuudesta: rakkauden, kuuntelutaidon, ajan annon, selkeät rajat, kurin ja kristilliset arvot. Hänen viestinsä vanhemmille on "Koskaan ei ole liian myöhäistä tai liian aikaista puutua väärään suuntaan ajautuvan lapsen elämään."
Erääseen tutkimukseen osallistui 15 000 nuorta. Tutkimuksen mukaan moni nuori koki, että hän jäi vaille neuvoja sen tähden, että vanhempi olettaa, ettei nuori kaipaa hänen neuvojaan. Monet pojat valittivat sitä, että he näkivät isäänsä liian harvoin, koska tämä oli joko töissä tai harrastustensa parissa. Monen pojan mukaan myös kodissa oleva alkoholismi tekee kotielämästä sietämätöntä. Tyttöjen vaikeudet olivat tottelemattomuuden alueella. Tytöt toivoivat saavansa vanhemmiltaan sääntöjä ja rajoja, jotka tukisivat heitä hetkenä, jolloin pojat tulevat tarjoamaan heille alkoholia.

Ajautuminen huumeiden käyttäjäksi

Miksi nuoret ihmiset alkavat käyttämään huumausaineita? Wilkersonin mukaan ainuttakaan tapausta ei voida selittää pelkkien olosuhteiden avulla ja usein käyttäjä ei itsekkään osaa tarinaansa selkeästi kertoa. Wilkerson listaa havaitsemansa syyt: uteliaisuus, tietämättömyys, hyväksyminen, pako (tunne-elämä, epäkypsyys), hyväksikäyttö (myyminen ystäville) ja petkutus (houkuteltu kokeilemaan).