google/wiki40b huggingface dataset:
Nikolajevsk-na-Amure

Historia

Nikolajevsk-na-Amure kuului alun perin Kiinalle ja sen paikalla oli Miàojiē -niminen kaupunki. Kiinan hävittyä toisen oopiumsodan alue siirtyi Venäjälle Aigunin sopimuksella vuonna 1858 ja uudelleen Pekingin sopimuksella vuonna 1860.
Alue oli Venäjän hallussa jo ennen virallista luovutusta ja niinpä Nikolajevskin perusti Gennadi Nevelskoi vuonna 1850. Vuonna 1856 siitä tuli kaupunki ja se nimettiin samalla Nikolajevsk-na-Amureksi. Kaupungista tuli myös samaan aikaan perustetun Primorskin alueen pääkaupunki vuoteen 1880 asti. Nikolajevsk-na-Amure oli tuohon aikaan Venäjän kaukoidän suurin satamapaikka.
Nikolajevsk-na-Amure paikalla sijainnut kiinalaiskaupunki on todennäköisesti sama kaupunki, jonka japanilainen tutkimusmatkailija Mamija Rinzon mainitsee Fujori-nimellä 1800-luvun alussa.
Ferrovie Appulo Lucane

Liikenne

Ferrovie Appulo Lucane harjoittaa paikallisjunaliikennettä omistamallaan 183 kilometrin pituisella rataverkolla reiteillä Bari–Altamura–Matera ja Bari–Altamura–Avigliano–Potenza. FAL:n rataverkko on kapearaiteinen (950 mm) ja sähköistämätön. FAL:lla on linja-autoreittejä samoilla seuduilla yhteensä 1 000 kilometriä.
Yhtiöllä oli vuonna 2015 yhteensä 2,7 miljoonaa junamatkustajaa ja 2,5 miljoonaa bussimatkustajaa. Yhtiön lipputulot olivat yhteensä 6,1 miljoonaa euroa, 22,5 % liikenteen hoitokustannuksista.
Nestorin kronikka

Nestorin kronikka (muinaiskirkkoslaaviksi Повѣсть врємѧннꙑхъ лѣтъ, ven. Повесть временных лет, Povest vremennyh let, Kertomus menneistä ajoista) on varhainen Venäjän historiaa kuvaava kirjallinen teos, joka on säilynyt nykypäiviin asti. 
Nestorin kronikan kirjoittajana pidettiin pitkään Kiovan luostarin munkkia Nestoria, jonka väitettiin koonneen tekstin vanhemmista lähteistä 1000-luvun lopulla. Nestorin asema on sittemmin kiistetty ja on katsottu, että tekstin on koonnut vuoden 1117 tienoilla Kiovan Vydubitskin luostarin igumeni Silvestr. Kronikan vanhin säilynyt kopio on laurentiuslainen kokoelma vuodelta 1377, mutta alkuperäinen käsikirjoitus saattaa olla ehkä jo vuodelta 1095. Teos on julkaistu myös suomeksi vuonna 1994.
Kronikka kertoo slaavilaisen asutuksen leviämisestä vedenpaisumuksen jälkeen, Kiovan hallitsijoista sekä Novgorodin ja muiden kaupunkien perustamisesta 800-luvulta vuoteen 1116. Teoksella on paljon merkitystä slaaveille. 
Kronikka kertoo, kuinka slaavit saivat alkunsa Nooan pojan, Jafatin, poikien perillisistä ja asettuivat nykyisille asuinsijoilleen. Vuosisatoja myöhemmin nykyisen Venäjän alueella asuvat suomalais-ugrilaiset (tsuudit, merjalaiset, vepsäläiset) sekä slaavilaiset (sloveenit ja krivitšit) kansat kyllästyivät maan epäjärjestykseen ja jatkuviin sotiin heimojen välillä. He päättivät kutsua johtajikseen kolme veljestä, Rurikin (Hrörek), Sineuksen ja Truvorin, meren takaa, ”russien” maasta. Näiden veljesten mukaan novgorodilaiset nimittivät maataan Russkaja zemljaksi, Rusien maaksi. Kronikassa ”russien” alkuperä ei täysin selviä, mutta heidän arvellaan olleen Skandinavian alueelta tulleita viikinkejä eli varjageja. Veljeksistä vanhin, Rurik, nousi Novgorodin hallitsijaksi. Rurikin kuoltua hänen sukulaisensa Oleg (Helgi) liitti Kiovan valtakuntaan ja siirsi pääkaupungin sinne.
Kronikka kertoo myös Kiovan ruhtinaasta Vladimirista, joka opiskeli ja otti selvää eri uskonnoista. Kronikan mukaan Vladimir valitsi Kiovan uskonnoksi ”uskonnoista parhaan”, ja näin ortodoksisuudesta tuli Kiovan ja sittemmin koko Venäjän uskonto.
Speed badminton

Speed badminton (Speedminton®) on Bill Brandesin kehittämä sulkapallon ulkopeliversio. Perinteisen sulkapallon sulka oli kuitenkin liian kevyt tuulisiin olosuhteisiin, ja näin Bill Brandes kehitti Speed Badmintonin. Speedminton on hyvin samankaltainen kuin perinteinen sulkapallokin, mutta itse "sulka" on painavampi.
Keksijä nimesi pelin aluksi sukkulapalloksi (shuttleball). Vuonna 2001 peli nimettiin uudelleen speed badmintoniksi tai speedmintoniksi. Vuonna 2003 aktiivisia pelaajia oli Saksassa 6000. Huolimatta kasvavista harrastajamääristä, peli on edelleen melko tuntematon erityisesti Saksan ulkopuolella. Joka tapauksessa mestaruudesta kisattiin ensimmäisen kerran Berliinissä 2005.

Kenttä ja välineet

Peli koostuu kahdesta neliöstä, joiden sivujen pituudet ovat 5,5 m ( 18 ft). Neliöiden välimatka on 12,8 m (42 ft). Peliä voidaan pelata hyvin myös puolikkaalla tenniskentällä. Mailat ovat samankaltaiset kuin squashissa. Itse pallo on hieman painavampi kuin perinteinen sulkapallo.

Säännöt

Pelin tarkoituksena on pyrkiä saamaan "sulka" vastustajan kenttään. Mikäli pallo karkaa vastustajan kentän ulkopuolelle, vastustaja saa pisteen. Erä päättyy kun toinen pelaajista saavuttaa 16 pistettä, peli pelataan kolmesta erävoitosta. Ero pitää kuitenkin olla vähintään kaksi pistettä. Syöttö voidaan suorittaa oman kenttäpuoliskon takaa olan yläkautta syötöllä. Mikäli syöttö suoritetaan omasta neliöstä, tulee syötön tapahtua alakautta.
Garcia III (Navarra)

Garcia III Sanchez (joskun myös Garcia IV) (k. 1. syyskuuta 1054) oli Navarran (eli Pamplonan) kuningas vuosina 1035–1054. Hän oli kuningas Sancho III Suuren vanhin poika ja peri isänsä kuoltua Navarran lisäksi Kastiliasta maita Santanderista Burgokseen ja La Riojan sekä baskilaiset Álavan, Guipúzcoan ja Vizcayan provinssit.
Garcia III:n nuorempi veli Ferdinand I peri osan Kastiliaa. Kun Ferdinand sai haltuunsa Leónin, veljesten välit kiristyivät ja lopulta he ajautuvat sotaan keskenään. Taistelu päättyi Ferdinandin voittoon ja Garcia III jäi kuolleena Atapuercan taistelukentälle Galiciaan.
Garcia II:n kuoltua Navarran kuninkaaksi nousi hänen poikansa Sancho IV (1054–1076).
Aziz el-Shawan

Aziz el-Shawan (6. toukokuuta 1916 – 14. toukokuuta 1993) oli egyptiläinen säveltäjä. Häntä pidetään toisen egyptiläissäveltäjäsukupolven edustajana, jona hän loi oman tyylinsä kansallisin vaikuttein. Hänen opettajanaan oli Moskovassa Aram Hatšaturjan, jolta saadut vaikutteet näkyvät värikkäässä orkestroinnissa ja melodisen linjan käytössä. El-Shawan on teosten nimissä ja motiiveissa viitannut sekä muinaiseen että myöhempään, arabien asuttamaan Egyptiin.
El-Shawanin teosten joukossa ovat baletti Isis ja Osiris, neljä sinfoniaa, konsertto pianolle ja orkesterille sekä Omanin perinnemusiikkiin pohjautuva Tansseja. Hän sävelsi myös maansa ensimmäisen oopperan (Anas al-Wogood), joka kantaesitettiin kolmekymmentä vuotta säveltämisensä jälkeen vuonna 1995. 
Hänen tyttärensä on etnomusikologi Salwa el-Shawan Castelo-Branco. Hänen oppilaidensa joukossa oli Kairon taideakatemian konservatoriossa Haitham Sukkarieh.
Nets (Suomi)

Palvelut

Nets tarjoaa pankeille maksukorttien liikkeellelasku-, hallinnointi- ja prosessointipalveluja. Korttimaksuja vastaanottaville kauppiaille tarjotaan maksutapahtumien välitys- ja tilityspalveluja, maksupääteratkaisuja sekä etä- ja itsepalvelumyynnin palveluja. Yritysasiakkaita autetaan muuttamaan prosessinsa paperittomaksi tarjoamalla sähköisiä sanomanvälitys-, raportointi- ja laskutuspalveluja.

Prepaid-liiketoiminta

Nets tiedoitti joulukuussa 2013 solmineensa sopimuksen, jonka perusteella se myy niin sanotun prepaid-liiketoimintansa Edenredille. Kaupan myötä Lounasseteli-, Virikeseteli-, Lounaskortti- ja Virikekortti-liiketoiminnat siirtyvät ostajayhtiön haltuun. Kaupan oli tarkoitus olla loppuun saatettu tammikuun 2014 alussa.

Business Eurocard

Tammikuussa 2014 Nets ilmoitti sopineensa ruotsalaisen SEB Card -yhtiön kanssa Business Eurocard -liiketoimintaryhmän myynnistä. Kauppa saadaan yhtiön arvioiden mukaan valmiiksi huhtikuun 2014 alkuun mennessä. SEB Card on ruotsalaisen Skandinaviska Enskilda Bankenin tytäryhtiö.
Ruohostenlammi

Maantietoa

Lampi sijaitsee Räyskälästä kaakkoon jatkuvan harjujakson varressa Lukkolanmaalla olevassa jyrkkäreunaisen painauman pohjalla. Lammen pinta-ala on 4,5 ha ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja rannat ovat kangasmetsää. Rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa Sajantilankulman kylätie.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä mpy. Sen laskujoki Ruohostenjoki lähtee lammen itäpäästä. Se virtaa Tyräjänsuon reunaa koilliseen ja kääntyy Sajantilankulman jälkeen pohjoiseen, jossa se muuttuu nimeltään Uksenjoeksi ennen laskemistaan Loppijärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa nimettömän lammen ohi kulki polku tai tie. Laskujoki kulki silloinkin nykyisenlaista uomaa ja laski Loppijärveen.
Silotierasammal

Ulkonäkö

Silotierasammal on pienehkö (3-6 cm) harmaanvihreä tai jopa melkein musta sammal. Sen lehdissä on kärkeen asti taakäänteinen laita ja pitkä karvakärki.

Levinneisyys

Silotierasammal kasvaa Etelä- ja Keski-Suomessa Pohjois-Karjalaan ja Keski-Pohjanmaalle asti.

Elinympäristö

Silotierasammal kasvaa kuivilla ja valoisilla silikaattikallioilla. Samanlaisilla paikoilla kasvaa myös kalliotierasammal, kiviharmosammal ja kivikynsisammal.
Harezm

Harezm tai Horezm (joskus myös Khwarezm; pers. ‏Khwārazm‎, uzbekiksi Xorazm) on historiallinen alue Keski-Aasiassa nykyisten, Turkmenistanin ja Uzbekistanin alueella. Harezm sijaitsee Araljärven eteläpuolella Amudarjan varrella.
Harezm on keidasalue, jota ympäröivät Kyzylkumin ja Karakumin autiomaat sekä Ustjurtin tasanko. Alue on ollut tärkeä keskus useille entisille valtakunnille. Siellä puhuttu iranilainen horezmin kieli on jo sammunut.

Historia

Antiikin lähteet tuntevat Harezmin nimellä Chorasmia. Se oli osa muinaista Persiaa noin 500–300 eaa. minkä jälkeen alue kuului vaihtelevasti Aleksanteri Suuren seuraajavaltioihin ollen ajoittain myös itsenäinen.
Afrighidien hallitsijasuku hallitsi pääasiassa itsenäistä Chorasmian kuningaskuntaa 305–995. Kuningaskunta tosin oli välillä sassanidien ja umaijadien vasalli. Harezm kääntyi islamin 700-luvulla.
Alue irtautui itsenäiseksi Kovaresmian valtioksi 1000-luvun lopulla. Mongolit tuhosivat Kovaresmian 1200-luvulla, minkä jälkeen aluetta hallitsivat vuorollaan il-kaanit, timuridit ja šaibanidit. 1500-luvulla Harezmista tuli Hivan kaanikunnan keskus.
Venäjän keisarikunta yritti valloittaa Harezmin 1717 ja 1839, ja onnistui lopulta siinä 1873 jolloin Hivan kaanikunnasta tuli Venäjän protektoraatti. Venäjän vallankumouksen jälkeen kaanikunnasta muodostettiin lyhytikäinen Horezmin sosialistinen kansantasavalta, joka liitettiin Neuvostoliittoon vuonna 1924.
Pistesiipi

Koko ja ulkonäkö

Kapeasiipinen, harmaa perhoslaji. Etusiivet ovat lähes tasaisen vaaleanharmaat, etureunasta usein hieman vaaleammat, pituuteensa nähden kapeat ja kärjestään lähes suorat. Siiven keskivaiheilla on kolmesta neljään mustan pisteen muodostama rivi siiven etureunasta kohti siiven takareunan kärkeä. Lisäksi lähempänä siiven tyveä ja takareunaa on vinottain kaksi mustaa pistettä. Takasiivet ovat harmaanvalkoiset, etureunastaan vähän tummemmat. Lepäävä perhonen pitää siipiään vaakatasossa osittain päällekkäin, mikä antaa sille lähes suorakaiteen muodon. Siipiväli on koiraalla 23–27 mm ja naaraalla 24–32 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta Keski- ja Pohjois-Euroopan poikki itään aina Japaniin saakka. Suomessa laji on eteläinen tulokas, joka tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1927. Havainnot painottuvat nykyäänkin etelärannikon tuntumaan, mutta hajanaisia löytöjä on suunnilleen Pori–Joensuu-linjalle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä elokuun puoleenväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Pistesiipi elää kosteissa lehtimetsissä usein lähellä rantaa ja saattaa sopivalla paikalla olla runsaslukuinen. Perhosilla on myös taipumusta vaellella etsien uusia elinpaikkoja. Perhoset aloittavat lentonsa hämärän laskeutuessa ja jatkavat pimeän aikaan. Molemmat sukupuolet tulevat hyvin valolle sekä syömään makealla nesteellä kostutetulle syötille.
Naaras munii munat ryhmiksi puiden jäkäläisille oksille tai rungolle. Munat kuoriutuvat paria viikkoa myöhemmin ja toukat kasvavat hitaasti ennen talvehtimistaan kuorenraoissa. Toukat ovat yöaktiivisia ja viettävät piilottelevaa elämää oleskellen päivät puunkoloissa tai vastaavissa paikoissa. Siksi toukkia tapaa luonnossa harvoin. Ne ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa ja koteloituvat toukkakarvoilla suojettuun kotelokoppaan kaarnankoloon tai jäkäläkasvuston alle. Kotelovaihe kestää 3–4 viikkoa.

Ravintokasvi

Toukka syö puiden oksilla kasvavia viherleviä ja jäkäliä. Kasvatuksessa se kelpuuttaa myös kuihtuneet kasvinlehdet, mutta niiden kuulumisesta ruokavalioon luonnossa ei ole tietoa.
Hipparcos-luettelo

Hipparcos-luettelo on Euroopan avaruusjärjestön keräämä luettelo tähdistä. Hipparcos-satelliitin keräämien tietojen perusteella koottiin Hipparcos-luettelo ja Tycho-luettelo. Hipparcos-luettelo sisältää noin 118 000 tähteä. Satelliitti keräsi tiedot marraskuun 1989 ja maaliskuun 1993 väliseltä ajalta.
Luettelon historia juontuu ensimmäiseen tunnettuun tähtiluetteloon, jonka teki Hipparkhos noin vuonna 100 eaa. Nykyään Hipparkoksen luetteloa ei ole jäljellä, mutta luettelon olemassaolo on voitu päätellä Almagestin luettelon pohjalta.
Siemens-Halske Sh 14

Siemens-Halske Sh 14 on saksalainen Siemens & Halsken valmistama 7-sylinterinen ilmajäähdytetty tähtimoottori, jota valmistettiin vuodesta 1928 pitkälle 1930-luvulle. Moottoria käytettiin useissa lentokoneissa 1920- ja 1930-luvuilla.
HMS Sovereign (S108)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 12. syyskuuta 2006.
Mestari Kongin keskustelut

Suomennokset

Keskustelut julkaistiin suomeksi kokonaisuudessaan Toivo Koskikallion laatimana käännöksenä vuonna 1958. Jyrki Kallion uudempi suomennos vuodelta 2014 sai J. A. Hollon palkinnon.
Monster (Lady Gagan kappale)

Live-esiintymiset

Lady Gaga on esittänyt kappaleen Oprah Show'ssa ja The Monster Ball Tour -kiertueella.
Frédéric Nihous

Frédéric Nihous (s. 15. elokuuta 1967) on Pohjois-Ranskassa syntynyt Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolueen poliitikko ja vuoden 2007 presidentinvaaliehdokas. Nihous on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Nihous osallistui Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolueen ehdokkaana vuoden 2007 presidentinvaaleihin, muttei saanut tarvittavaa kannatusta jatkaakseen toiselle kierrokselle. Nihous sai ensimmäisellä kierroksella äänistä 1,15 % (420 645 ääntä).
Iso Humalajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,5 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139 metriä mpy.
Branco

Cláudio Ibrahim Vaz Leal eli Branco (s. 4. huhtikuuta 1964 Bagé, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli puolustaja ja vapaapotkuspesialisti. Branco voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994 ja Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 1989.
Branco edusti urallaan monia eri seurojoukkueita. Hän aloitti uransa kaudella 1981–1982 Guarany Bagéssa. Eurooppaan Branco siirtyi vuonna 1986 italialaisen Brescia Calcion joukkueeseen. Vuodet 1988–1991 hän pelasi Portugalissa FC Portossa ja vuodet 1991–1993 Italiassa Genoa CFC:ssä, jonka jälkeen hän palasi Brasiliaan. Vuonna 1996 Branco pelasi Englannin valioliigassa Middlesbrough FC:ssä ja lopetti uransa vuonna 1998 Yhdysvalloissa MetroStarsissa. Uransa loppuaikoina Brancolla oli paino-ongelmia.
Branco kuului vuosina 1985–1995 Brasilian maajoukkueen vakiokokoonpanoon. Hän osallistui kolme kertaa jalkapallon MM-kilpailuihin (1986, 1990 ja 1994) ja voitti maailmanmestaruuden Yhdysvalloissa vuonna 1994. Branco istui vuoden 1994 MM-kilpailuissa Brasilian neljä ensimmäistä ottelua vaihtopenkillä mutta pääsi pelaamaan puolivälierään, välierään ja loppuotteluun Leonardon saatua neljännesvälierän tapahtumien seurauksena pelikiellon ja teki puolivälieräottelussa Alankomaita vastaan komean vapaapotkumaalin 35 metristä sekä laukoi loppuottelun rangaistuslaukauskilpailussa maalin Italiaa vastaan. Branco pelasi Brasilian maajoukkueessa 76 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Powell Peralta

Powell Peralta on amerikkalainen rullalautailuyhtiö. Sen perustivat George Powell ja Stacy Peralta vuonna 1978. Yhtiö tuli tunnetuksi 1980-luvulla, kun rullalautailua alettiin pitämään varteenotettavana urheilulajina. Peralta jätti yhtiön vuonna 1991. Hän palasi kuitenkin tekemään yhteistyötä Powellin kanssa ja nykyään yhtiö tunnetaan nimellä Powell Classics.
Powell Peraltan nimen alla kilpaili Bones Brigade-niminen rullalautailujoukkue, joka koostui aikansa tunnetuimmista kilparullalautailijoista. Powell Peraltan joukkueessa ovat kilpailleet muun muassa Tony Hawk, Steve Caballero, Tommy Guerrero ja Rodney Mullen. Bones Brigadesta julkaistiin vuonna 2012 90-minuuttinen dokumenttielokuva.
Elastomeeri

Elastomeeri on polymeeri (esim. muovi), joka kumimaisen elastinen. Elastomeerejä kutsutaan myös kumeiksi. Se siis muovautuu venytettäessä tai puristettaessa, ja palautuu tämän voiman lakattua likimain alkuperäiseen muotoonsa. Sanan tarkempi määritelmä voi vaihdella.
Usein elastomeereiksi luetaan vähintään kaikki polymeerit, jotka ovat huoneenlämpötilassa lasisiirtymälämpötilansa ja sulamispisteensä välisessä kumimaisessa olomuodossa. Lisäksi eräiden määritelmien mukaan elastomeereiksi lukeutuvat vain kertamuovit, joissa on oman määritelmänsä mukaisesti ristisidoksia. Tätäkin tarkempien määritelmien mukaan ristisidosten tulee olla harvassa, jolloin kertamuovin elastisuus on suuri. Elastomeerin saatetaan kaiken edeltävän lisäksi vaatia pystyvän venymään elastisesti vähintään kaksinkertaiseksi tai jopa nelinkertaiseksi.
Taas laajemman määritelmän mukaan elastomeeripolymeerit voivat olla pelkkien kertamuovien lisäksi myös termoplastisia muoveja eli amorfisia tai puolikiteisiä kestomuoveja, jotka ovat huoneenlämmössä kumimaisessa olomuodossaan. Esimerkki tällaisesta kestomuovista on vulkanoimaton eli ristisidokseton luonnonkumi (cis-1,4-polyisopreeni). Monet kestomuovit eivät tosin ole kovin elastisia – venytettäessä ne saattavat jäädä pysyvästi venytettyyn muotoonsa, sillä niiden molekyyliketjut pääsevät liukumaan toistensa ohi ristisidosten puutteen vuoksi. Selkeämmin elastisia, ja siten laajemman määritelmän mukaan elastomeereihin kuuluvia kestomuoveja, ovat esimerkiksi kolmoisblokki-polymeerit. Nämä voivat vastata ominaisuuksiltaan jopa vulkanoituja luonnonkumeja. Näiden polymeeriketjujen rakenne on Aₙ-Bₓ-Aₙ, eli ne koostuvat kahdesta kemiallisesti erilaisesta monomeeristä: A ja B. Nämä eivät liukene toisiinsa hyvin, joten ketjujen päiden A-polymeerit muodostavat keskinäisiä eli toisiinsa suuntautuneita pallomaisia alueita polymeerimassaan. Alueilla A-monomeerit sitoutuvat toisiinsa voimakkaasti, mutta ei-kovalenttisesti. Alueet käyttäytyvät silti lähes kuin kovalenttiset ristisidokset estäen ketjujen liukumista toistensa ohi. B-ketjut eivät muodosta yhtä voimakkaita sidoksia toistensa välille. B-ketjuosat ovat pitkiä, mahdollistaen siten polymeeriketjuille suuren liikkuvuuden. Yhdessä nämä ominaisuudet tekevät polymeerimassasta hyvin elastisen.
Usein vulkanoitu luonnonkumi luetaan elastomeeriksi. Määritelmästä riippuen elastomeereiksi saatetaan lukea mm. polybutadieeni, etyleeni-propyleeni kopolymeerit, styreeni-butadieenikumit ja etyleeni-vinyyliasetaatti.
Afrikanpikkukotka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 45–61 cm ja paino 685–1 045 g. Se on kotkaksi pienikokoinen ja on päältä musta ja alapuolelta vaalea tummin juovin ja täplin. Päälaella on pieni töyhtö ja koivet ovat höyhenpeitteiset. Naaras on koirasta suurempi, ja siltä yleensä puuttuu koiraalla esiintyvä valkoinen otsatäplä.

Esiintyminen

Afrikanpikkukotka elää laikuittaisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa Sierra Leonesta Somaliaan ja sieltä Namibian pohjoisosiin ja Etelä-Afrikann koillisosiin. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan vähintään 10 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, joka sadekauden alkaessa siirtyy sademetsistä avoimille metsästysmaille.

Elinympäristö

Laji asuu sademetsissä ja jokivarsien metsiköissä, metsänreunoissa, puutarhoissa ja toisinaan esikaupunkialueilla.

Lisääntyminen

Risupesä sijaitsee korkealla puun latvuksessa. Naaras munii tavallisesti yhden munan, jota haudotaan 35–43 päivää. Poikanen on lentokykyinen 73–75 päivän ikäisenä.

Ravinto

Afrikanpikkukotka saalistaa pääasiassa kyyhkynkokoisia lintuja sekä pieniä nisäkkäitä, kuten oravia ja hedelmälepakoita.
Malice

Historia

Teinipojat Marc Ceccagno, Robert Smith ja Michael Dempsey sekä kaksi muuta luokkatoveria St. Wilfrid's Comprehensive Schoolista alkoivat harjoitella rockkappaleita St. Edwardsin kirkkohallissa, Crawleyssä tammikuussa 1976. He vuokrasivat hallin käyttöönsä joka torstaiksi ja soittivat punk-covereita David Bowien, Jimi Hendrixin ja Alex Harveyn kappaleista. Robert Smithin mukaan yhtye perustettiin, koska Marc Ceccagno halusi tulla kitarasankariksi. Ceccagno, Smith ja Dempsey olivat viimeksi ennen tätä esiintyneet yhdessä ollessaan vielä Notre Damen keskikoulussa soittaen yhtyeessä nimeltä The Obelisk, joka esiintyi vain kerran heidän luokkatovereilleen keväällä 1973. Syksyllä 1976 Graham erosi veljineen yhtyeestä ja Marc Ceccagno perusti uuden yhtyeen nimeltä The Amulet. Uudeksi kitaristiksi otettiin Porl Thompson, lyhytaikaiseksi laulajaksi Martin Creasy ja rumpaliksi Laurence ”Lol” Tolhurst, joka päätti vaihtaa yhtyeen nimen yhtyeen Easy Cureksi, josta myöhemmin tuli tunnettu alternative rock -yhtye nimeltä The Cure.
Rainer Bonhof

Elämänvaiheet

Bonhofista tuli siihen mennessä nuorin saksalainen maailmanmestari, kun hänen joukkueensa voitti 7. heinäkuuta 1974 2–1 Alankomaiden Münchenin olympiastadionilla pelatussa loppuottelussa. Bonhof vieläpä syötti Gerd Müllerin voittomaalin. Hän pelasi urallaan 53 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Keskikenttäpelaajana Bonhof tunnettiin yhtenä lajin lujimmista vapaapotkujen ampujista sekä pitkien ja tarkkojen sivurajaheittojen antajista.
Pelaajauransa päätyttyä nilkkavammaan 1983 Bonhof siirtyi valmentajaksi. Muodollisen pätevyyden hän saavutti 1988 ja siirtyi kaksi vuotta myöhemmin Berti Vogtsin apuvalmentajaksi Saksan maajoukkueen. Kaksikko luotsasi maajoukkuetta kahdeksan vuoden ajan. Bonhof toimi vuonna 1998 myös lyhyen aikaa Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana.
Marraskuussa 1998 Bonhof siirtyi Bundesliigassa putoamista vastaan kamppailevan Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi. Hän ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta, mutta sai jatkaa kauden jälkeen tehtävissään. Lopulta kehno kauden aloitus johti potkuihin elokuussa 1999.
Syyskuussa 2006 Bonhof allekirjoitti hallitsevan Valioliigan mestarin Chelsean kanssa sopimuksen Saksan ja Itävallan alueen pelaajatarkkailijaksi ryhtymisestä. Hänet vapautettiin tehtävistään marraskuussa 2007.
Helmikuussa 2008 Bonhof palasi vanhan seuransa Borussia Mönchengladbachin palvelukseen seuran toiseksi varapuheenjohtajaksi.
Nikomedes IV

Nikomedes IV Euergetes oli Bithynian kuningas noin vuosina 94 eaa. - 74 eaa. Hänen isänsä oli Nikomedes III. Pontoksen kuningas Mithridates VI, suosi Nikomedeen veljeä Sokratesta ja syrjäytti Nikomedeen noin vuonna 92 eaa. Roomalaiset Manius Aquilliuksen johdolla palauttivat Nikomedeen valtakuntaansa muutama vuosi tämän jälkeen. Roomalaiset vaativat Nikomedeeltä tästä korvauksia ja pakottivat tämän hyökkäämään Pontokseen. Bithynia ajautui näin mukaan Rooman ja Pontoksen väliseen sotaan. Mithridates valtasi sodan aikana koko Vähän-Aasian länsiosat. Nikomedes vietti sodan maanpaossa Roomassa. Sulla palautti Nikomedeen jälleen valtaistuimelleen vuonna 85 eaa. Bithyniasta tuli nyt Rooman liittolainen, tosiasiassa sen vasalli.
Julius Caesar vieraili Nikomedeen luona vuonna 81 eaa. pyytämässä apua Mytilenen piiritykseen. Kerrotaan että Nikomedeellä olisi ollut suhde Caesarin kanssa.
Nikomedeellä ei ollut lapsia ja hän testamenttasi Bithynian Rooman valtakunnalle.