McDonnell Douglas MD-90

Taustaa

Douglas Aircraft Company kehitti DC-9:n 1960-luvulla lyhyen kantaman koneeksi suuremman DC-8-koneensa rinnalle. DC-9 oli täysin uudenlainen kone, jossa oli kaksi rungon takaosassa olevaa moottoria ja T-pyrstö. DC-9 oli kapearunkoinen kone, jossa oli viisi rinnakkaista istuinta, ja matkustajakapasiteetti vaihteli 80 matkustajasta 135:een riippuen koneen mallista ja lentoyhtiöstä.
DC-9:n toista sukupolvea kutsuttiin alun perin DC-9-80-sarjaksi tai DC-9 Super 80:ksi, mutta McDonnelin ja Douglasin fuusion seurauksena se vaihdettiin MD-80:een. Ensimmäiset MD-80:t aloittivat kaupalliset lentonsa vuonna 1980. McDonnell Douglas alkoi vuonna 1983 tutkia mahdollisuuksia tehdä entistä lyhyempiä versioita MD-80:sta. Nämä tutkimukset tulivat tunnetuiksi nimelä MD-90. Vuosien kehitystyön ja tutkimusten jälkeen MD-90:n moottoreiksi valittiin IAE V2500-suihkumoottorit.

MD-90

MD-90 lanseerattiin 14. marraskuuta 1989, kun Delta Air Lines teki tilauksen viidestäkymmenestä MD-90:stä, ja lisäksi option 110 koneeseen lisää. Koneen ensilento oli 22. helmikuuta 1993, ja ensimmäinen MD-90 toimitettiin Deltalle helmikuussa 1995. MD-90 valmistettiin Long Beachin lentoaseman lähellä Long Beachissa Kaliforniassa (joitakin koneita valmistettiin Jiangwanin lentokentällä Shanghaissa, Kiinassa).
MD-90 on keskikokoinen, keskipitkämän kone joka kehitettiin MD-80-sarjasta. Se on 1,5 metriä pidempi, päivitetty versio MD-88:sta. Uutta koneessa aiempiin versioihin nähden on elektroninen lennonvalvontamittaristo (EFIS,sekä hiljaisemmat IAR V2500 -moottorit JT8D -moottoreiden sijaan. Tyypillisesti MD-90:een mahtui 153-172 matkustajaa, riippuen lentoyhtiöstä, ja matkustamon sisustuksesta.
MD-90:stä valmistetti kahta versiota: MD-90-30 ja MD-90-30ER. MD-90-30:n kantomatka on 3 860 km. MD-90-30ER:ssä on suurempi lentoonlähtöpaino, ja pidempi, 4 426 km kantama. Koneesta oli tarjolla vieläkin pidempi versio, MD-90-50, mutta sitä ei ikinä tilattu.
Alkuperäinen MD-90:n ominaisuus, EFIS-ohjaamo on samanlainen MD-88:n ohjaamon kanssa. 29 MD-90:tä toimitettiin Saudi Arabian Airlinesille täydellä lasiohjaamolla, jossa kaikki avioniikat ja yläpaneeli olivat samanlaiset kuin McDonnell Douglas MD-11:n ohjaamossa, jotta konetyypin vaihtaminen olisi helpompaa.
Boeingin ja McDonnell Douglasin yhdistymisen jälkeen vuonna 1997 MD-90:ä ei tilattu ollenkaan, syynä kilpailu Boeingin 737:n kanssa. Delta Air Lines oli alun perin tehnyt suuren tilauksen MD-90:stä korvatakseen ikääntyviä Boeing 727:jaan. Boeing-McDonnell Douglas-yhdistymisen jälkeen Delta peruutti jäljelle jääneet 19 MD-90-tilaustaan ja vaihtoi ne Boeing 737-800-koneiksi. Yhteensä 40 konetta piti kasata sopimuksen mukaisesti Shanghaissa, Kiinassa Trunkliner-ohjelman alaisuudessa, mutta Boeingin päätettyä lopettaa MD-90:n tuotanto ainoastaan kaksi konetta rakennettiin Shanghaissa.
MD-90 -tuotanto Long Beachissa Kaliforniassa päättyi vuonna 2000, kun viimeinen kone toimitettiin Saudi Arabian Airlinesille ja MD-90 -tuotanto Shanghaissa päättyi vuonna 2000. Vain 116 toimitetun koneen myötä MD-90 oli DC-9/MD-80-perheen vähiten tuotettu kone.
MD-90:n seuraaja oli MD-95, joka uudelleennimettiin Boeing 717:ksi McDonnell Douglasin ja Boeingin yhdistymisen seurauksena vuonna 1997. MD-90:n suurimmat kilpailijat ovat Airbus A320 ja Boeing 737-800.