google/wiki40b huggingface dataset:
Ida-Lotta Backman

Ida-Lotta Backman (s. 10. joulukuuta 1953) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1970-luvun lopulla ja suoritti taiteen lisensiaatin tutkinnon 2002 aiheenaan yhteisöteatteri. Backman näytteli pääosaa Eija-Elina Bergholmin elokuvassa Angelan sota (1984).
Backman on työskennellyt muun muassa Saamelaisteatterin kanssa, Afrikassa, Brasiliassa sekä Portugalissa, jossa hän on myös asunut. 1990-luvun lopulla Backman toimi opettajana ja tutkijana teatterikorkeakoulussa tutkimushanke, jossa liikuttiin teatterin ja rituaalin välimaastossa. Vuonna 2000 hän oli mukana valmistelemassa Teatterimuseoon isoa tapahtumasarjaa Teatterin juuret.
Tikat

Ulkonäkö ja koko

Tikkalajien koko vaihtelee 8 ja 58 cm:n välillä. Pienin tikka on 8 cm pituinen amazonianraitatikkanen. Suurin laji on lähes 60-senttinen keisaritulikärki. Se on kuitenkin saattanut kuolla sukupuuttoon, joten suurin nykyisin varmuudella elossa oleva laji on 51 cm mittainen isohelmitikka.
Tikoilla on kummassakin jalassa neljä varvasta, joista kaksi osoittaa taaksepäin ja kaksi eteenpäin. Pohjantikalla on tosin vain kolme varvasta, joista yksi osoittaa taakse ja kaksi eteen. Tikkojen nokka on pitkä ja voimakas. Tikoilla on vahva pyrstö, jolla ne tukevat itseään puissa kiipeillessään. Tikkojen kieli on erittäin pitkä. Tikoilla on aivoissa iskunvaimennus rummutuksen aiheuttamaa rasitusta vastaan.

Käyttäytyminen

Tikat kiipeilevät puissa etsien hyönteisiä koloista ja kaarnanraoista ja hyödyntävät pitkää kieltänsä hyönteisten kiinnisaamisessa.
Tikat hakkaavat voimakkaalla nokallaan pesäkolon lahoon tai vialliseen puuhun. Kolon valmistuminen kestää yleensä kahdesta kolmeen viikkoa. Pesäkolon rakentamisen lisäksi tikat käyttävät nokkaansa rummuttamiseen.  Rummuttamalla tikat ilmoittavat reviiristään, eli rummuttamista voi verrata muiden lintujen lauluun. Molemmat sukupuolet rummuttavat. Tikat ovat pääasiassa paikkalintuja, eli ne pysyvät samoilla seuduilla vuoden ympäri toisin kuin muuttolinnut.

Suojelu ja uhat

Tehometsätalous uhkaa vanhoja metsiä ja lahoja puita vaativia tikkoja. Suomessa tikkakannat ovat laskeneet paikoin runsaasti.
Suomessa pesivistä tikoista valkoselkätikka on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi, käenpiika ja pikkutikka vaarantuneiksi ja harmaapäätikka sekä pohjantikka silmälläpidettäviksi. Käpytikka ja palokärki on Suomessa luokiteltu elinvoimaisiksi. Suomessa kaikki tikat on rauhoitettu.
Maailmanlaajuisesti uhanalaisimmat tikkalajit ovat amerikkalaiset keisaritulikärki ja rämetulikärki, jotka luokitellaan äärimmäisen uhanalaisiksi ja joista ei ole saatu varmoja havaintoja enää vuosiin.

Merkitys muille linnuille

Koska tikat tekevät joka vuosi uuden pesäkolon, voivat muut koloissa pesivät linnut käyttää vanhoja tikkojen koloja. Tikkojen määrän väheneminen vaikuttaa myös muiden kolopesijöiden määriin.

Symboliikka

Tikan suomenkielinen nimi johtuu sen puiden koputtelemisesta. Kenties tämän ominaisuuden vuoksi germaanit pitivät tikkaa ukkosen ja salamoinnin vertauskuvana ja ennustajana. Salamat läpäisevät pilviverhon kuten tikannokka puunkuoren. Varhaiskristillinen luonnontieteen oppikirja Physiologus kertoi, että niin kuin tikka toukkia etsiessään koputtaa puuta, tunkeutuu paholainen ihmisen "onttoon" sydämeen. Näin linnusta tuli Saatanan symboli, ja palokärki mustana vielä pahemmaksi sellaiseksi. Myönteisiä käsityksiäkin tikkaan liitetään. Koska se on väsymätön takoja, se nähtiin rukoilemisen vertauskuvana. Tuholaistoukkien hävittäjänä se on kuvannut taistelua sielunviholista vastaan, ja siitä on tullut Kristuksen symboli. Keski-Euroopan jalopuumetsien vihertikka koettiin suojan ja onnen antajaksi.
Hygroskooppisuus

Hygroskooppinen on aine, joka imee ilmasta kosteutta. Sellainen on esimerkiksi kuparisulfaatti silloin, kun siitä on kidevesi poistettu ja se on valkoista jauhetta.
Jotkin hygroskooppiset aineet kuten natriumhydroksidi ja kalsiumkloridi imevät ilman kosteutta niin paljon, että lopulta liukenevat siitä tiivistyneeseen veteen. Sellaisia sanotaan vetistyviksi aineiksi.
ISO 3166-2:SM

ISO 3166-2:SM on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit San Marinolle. ISO 3166-2:SM on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää yhdeksän kunnan koodit.
Ruotsin valtiopäivät

Oikeusasiamies

Eduskunnan oikeusasiamiehet (ruots. Riksdagens justitieombudsmän) eli oikeusasiamies (ruots. Justitieombudsmannen, JO) on valtiopäivien kontrollivaltaa käyttävä viranomainen.
Erillinen pataljoona 6

Pataljoonan perustaminen

Saksalaisten vallattua Viron ja Leningradin ympäristön, siellä asuneista inkeriläisistä perustettiin helmikuussa 1942 osasto nimeltä Finniche Sieheringsgruppe 187. Vuoden sisällä perustamisesta siihen kuului 27., 28., 29., ja 30.Hundertschaft (satakunta), joissa kussakin palveli 170 miestä. Osaston nimi muutettiin myöhemmin Ost-Bataillon 664:ksi ("Itäpataljoona 664"). Pataljoonan pääasiallinen tehtävä oli suojata rautateitä Leningrad-Dno ja Luga-Novgorov linjoilla. Pataljoonan esikunta sijaitsi Batetskajassa, joka oli tärkeä risteysasema.
Kun inkeriläisiä siviilejä alettiin maaliskuussa 1943 siirtään Saksan valtaamilta alueilta Suomeen, esittivät Saksan armeijassa palvelleet eräät inkeriläiset miehet myös toivomuksia siirrosta Suomeen. Saksalais-suomalaisten neuvottelujen jälkeen päätettiin pataljoonan siirrosta Suomeen. Siirrot toteutettiin Virosta laivalla 7. - 13.12.1943 Hankoon.
Neuvottelujen päättyä oli 23.11.1943 everstiluutnannti Kaarlo Breitholtz määrätty perustettavan pataljoonan komentajaksi. Pataljoonan upseerien ja tärkeipien aliupseerien tehtäviin sijoitettiin suomalaisia upseereita ja aliupseereita.
Pataljoona alistettiin perustamisen jälkeen 10. Divisioonalle. Sen nimenä käytettiin ensin Erillinen pataljoona B:tä (Er.B), komentajansa mukaan. Nimi muuttui ylipäällikön käskyllä 1.2.1944 Erillinen pataljoona 6:ksi.

Pataljoonan tapahtumia ja sotatie

Pataljoona julkaisi kenttälehti Kivekästä. Helmikuussa aloitti pataljoonan aliupseerikoulu johtajanaan kapteeni Sokka. Koulutukseen osallistui 105 vapaaehtoista. Pataljoonan tärkein juhla, valatilaisuus, järjestettiin 26.4.1944 Leninkylässä, Kannaksella. Suomen lipun lisäksi tilaisuudessa oli mukana Inkerin lippu. Pataljoona paikallisti ja korjasi inkeriläisten sankarihauta-alueen Kirjasalossa. Hauta-alue oli perustettu v 1918 - 1920 kaatuneiden inkeriläisten muistoksi.
Helmikuussa 1944 pataljoonna alistettiin 15. Divisioonalle. Sen katsottiin olevan taisteluvalmis huhtikuun alussa 1944. Toukokuussa pataljoona alisttiin 19. Prikaatille Riekonharjun "Susi"-maastoon, josta se vetäytyi VT-linjalle Korpikylään. 17.6. ErP 6 alistettiin 2. divisioonalle ja se siirtyi varmistukseen Pasurinkankaan maastoon, josta se siirtyi Vuosalmelle, miehittäen Vuoksen jokilinjan Suursaaren, Susisaaren, Linnanniemen ja rantakaistan Suontaustan kohdalla. 1.8.1944 pataljoona siirrettiin kenttävarustusltöihin Kuparsaaren lohkolle.
Pataljoona purettiin Jokioinen–Mellilä–Minkkiö-alueella syyskuun lopulla ja sen lakkautuspäivä on 10.10.1944. Pataljoonan inkeriläisistä kiinnostui myös Valvontakomissio.
Populäärimusiikkia Vittulajänkältä

Juonen pääkohtia

Matin elämässä tapahtuu ensimmäinen murros kun kotikatu saa öljysorapäällysteen 1960-luvulla. Hänestä tuntuu, että koko maailma avautui sen myötä. Matti saa ystävän Niila-pojasta jonka koti on vahvasti lestadiolainen.
Musiikki tulee Matin elämään Niilan saatua Amerikan serkuiltaan lahjaksi Beatlesin singlen "Rock 'n' Roll Music". Levysoitinta ei Niilan syvästi uskonnollisessa kodissa ole eikä hänen ankara isänsä edes sallisi levyn tuomista taloon. Matin sisarella on levysoitin ja pojat kuuntelevat sillä levyä salaa. Tämän levyn kuultuaan he ymmärsivät, että jotain heissä on peruuttamattomasti muuttunut eikä paluuta entiseen ole.
Kouluun tullut uusi musiikinopettaja Greger onnistuu jalostamaan Matissa ja Niilassa piilevät kyvyt bändiksi, ja heidän itseluottamuksensa saa lujitusta. Greger on Skånesta tullut, työtapaturmassa kaikki muut oikean käden sormensa paitsi peukalon menettänyt mies, joka on hankkinut uuden ammatin. Tämä omaa murrettaan vahvasti puhuva mies osoittautuu varsinaiseksi kitaravirtuoosiksi ja nousee poikien mielessä lähes yliluonnolliseen asemaan. Musiikki kuljettaa tarinaa poikien kypsyessä miehiksi, ja lopulta pojat tulevat tienristeykseen; tämä on kirjassa esitetty myös konkreettisesti. Valintaa miettiessään he heittäytyvät risteykseen tuijottamaan tähtitaivasta.

Muuta

Populäärimusiikkia Vittulajänkältä-kirjan kustantajana Suomessa on Like-kustannus. Kirja julkaistiin Ruotsissa vuonna 2000 ja Suomessa vuotta myöhemmin. Kirjan on kääntänyt Outi Menna.
Charles Plogman

Charles Klas Peter Plogman (s. 8. maaliskuuta 1966 Alaveteli) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän on toiminut laulusolistina yhtyeissä Charlies, Amore, Styrox ja Stig Snickars. Vuodesta 2005 lähtien hän on esiintynyt sooloartistina ja on keikkaillut Tommys-yhtyeen kanssa. Yhtyeen nimeksi vaihtui Ronnies Tom Käldströmin lähdettyä siitä ja Anton Plogmanin astuttua tilalle.
Plogman on julkaissut kuusi soololevyä, joista kaksi on myynyt kultaa, sekä yhden joululevyn. Plogman on saanut myös kultalevyn Charlies-aikaisesta Vain vähän aikaa -albumista. Plogmanin soolouran suurimpia hittejä ovat olleet ”Jalat alta”, ”Pientä unelmaa”, ”Aamuun on hetki aikaa”, ”Jos minut kesyttäisit”, ”Vanha suola janottaa”, ”Lanka jo palaa” ja ”Olisitpa täällä”.
Charles Plogman esiintyi vuonna 2006 Vaasan torilla joulun avauksessa. Plogman valittiin vuoden miessolistiksi 2007 radioasema Iskelmän vuosiäänestyksessä. Hänen kappaleensa ”Aamuun on hetki aikaa” oli myös ehdolla vuoden iskelmäksi. Kappale sijoittui äänestyksessä viidenneksi. Plogman oli myös Emma-ehdokkaana 2007. Ehdokkaita oli neljä. Kolmas sooloalbumi Jos minut kesyttäisit julkaistiin lokakuussa 2007. Jouluna 2007 Plogman julkaisi ensimmäisen joululevynsä Joulun syli. Samanniminen sinkku oli julkaistu jo vuotta aiemmin. Neljäs sooloalbumi julkaistiin lokakuussa 2008. Levyn nimikkokappale ”Lanka jo palaa” oli useamman kuukauden Iskelmän listaykkösenä. Vuonna 2009 julkaistiin Olisitpa täällä -albumi. Levyn nimikkokappale oli Iskelmän listalla lähes vuoden. Lokakuussa Plogman 2010 julkaisi Herätä minut -albumin.
Plogmanilla on oma musiikkikustantamo Meir Music ja hän on tehnyt musiikkia myös monelle muulle suomalaiselle artistille. Plogmanin lähimmät yhteistyökumppanit ovat säveltäjä Bo Söderholm, sovittajat Tom Käldström ja Kjell Lolax sekä sanoittaja Lasse Wikman. Charlies-yhtyeessä Plogman toimi pääosin säveltäjänä.
Vuonna 2009 Charles Plogman sai Iskelmä-Finlandia-palkinnon. Teosto palkitsi Plogmanin 2010 Vuoden raportööri -palkinnolla.
14. maaliskuuta 2012 ilmestyneeltä albumilta Näillä kaduilla on ilmestynyt kaksi ennakkosingleä, ”Näillä kaduilla” ja ”Kuin muukalainen”.
On elämä laulu -levyllä Charles tulkitsee Paula Koivuniemen ja Katri Helenan aikaisemmin levyttämiä ja esittämiä iskelmäkappaleita. Esimerkiksi "Kuuleeko yö" -kappaleen levytti aiemmin Paula Koivuniemi.
Kiivana

Maantiede

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja sen pituus on 330 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa kilometrin pituinen laskuoja Aliseen Vehkajärveen, joka laskee Vehkaojan kautta Kourajärveen.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Järvi on mökitön eikä sen luo johda tietä.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kivojärvi".
Agrippan odeion

Historia

Odeion rakennettiin ensimmäisen vuosisadan lopulla eaa., suurin piirtein vuoden 15 eaa. tienoilla, toisin sanoen roomalaisvallan alkuaikoina. Tuolloin kaupunkiin rakennettiin uusi agora, Roomalainen agora, jolle vanhan agoran kaupalliset toiminnot pitkälti siirtyivät. Samaan aikaan vanhan agoran keskelle rakennettiin kaksi uutta rakennusta, joista toinen oli odeion ja toinen Areen temppeli. Odeionin lahjoitti Marcus Vipsanius Agrippa, jonka mukaan se on nimetty.
Odeionissa pidettiin erilaisia laulu- ja musiikkiesityksiä. Rakennuksen katto romahti noin vuonna 150. Tämän jälkeen se muutettiin luentosaliksi. Samalla rakennuksen pohjoispuolelle rakennettiin uusi julkisivu. Odeionin menetys vaikutti mahdollisesti siihen, että Herodes Atticus rakennutti kaupunkiin pian tämän jälkeen uuden niin kutsutun Herodes Atticuksen odeionin.
Odeion tuhoutui herulien hyökkäyksessä vuonna 267. Se rakennettiin uudestaan myöhäisroomalaisella ajalla 400-luvulla. Tuolloin se tuli osaksi suurta rakennuskompleksia, mahdollisesti jonkinlaista palatsia, jossa oli lukuisia huoneita ja pylväspihoja sekä kylpylä.

Rakennus

Odeion oli kaksikerroksinen suurikokoinen rakennus, joka hallitsi agoraa valmistumisensa jälkeen. Se pituus oli 51,4 metriä ja leveys 43,2 metriä. Odeion oli tehty marmorista ja kalkkikivestä ja rakennettu pohjois-eteläsuunnassa. Rakennuksen ympärillä oli kolmella sivulla cryptoporticus oli puoliksi maanalainen pylväikköhalli, jonka yläpuolella oli stoat. Rakennuksessa oli kaksi sisäänkäyntiä. Toinen oli alemmalla tasolla pohjoispäädyssä ja toinen ylempänä eteläpäädyssä lähellä Keskistoaa. 
Rakennuksen julkisivussa oli korinttilaiset pylväät. Myöhemmän vaiheen uutta pohjoisen puoleista julkisivua koristivat suuret gigantteja ja tritoneita esittäneet patsaat.
Odeionin auditorio oli 25 metriä leveä. Tämä oli poikkeuksellisen suuri leveys keskeltä tukemattomalle katolle, mikä lienee vaikuttanut sen romahtamiseen. Auditoriossa oli 19 penkkiriviä ja alun perin tilaa noin tuhannelle katsojalle. Luentosaliksi muuttamisen yhteydessä rakennuksen keskelle rakennettiin uusi kattoa tukeva seinä. Tämän jälkeen siinä oli tilaa noin 500 kuulijalle. Odeionin orkhestra oli päällystetty marmorilla.
Odeionista on säilynyt sen perustukset sekä osa ylemmistä rakenteista, kuten gigantti- ja triton-patsaat. Alueelta on löydetty myös filosofien patsaita, jotka ovat ajalta, jolloin se toimi luentosalina.
Rajalampi (Pertunmaa, Kuhajärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,2 metriä mpy.
Italialainen gambiitti

Muunnelmat

Musta voi jättää sotilaan lyömättä, mutta menettää silloin itse sotilaan. Siksi järkevintä onkin ottaa gambiitti vastaan.
4...exd4 on mustan suosituin jatko Jatkossa valkea voi jatkaa gambiittia pelaamalla 5.c3. Tällöin avaus muuntuu Göringin gambiitiksi. Toinen vaihtoehto on jatkaa 5.0-0 ja 6.e5. Tällöin peli on Max Langen hyökkäystä.
4...Lxd4 on toiseksi suosituin jatko. Jatkossa valkea voi yrittää jatkoa 5.c3 Lc5 6.Dd5 uhaten mattia ja lähettiä. Mustan pitää pelata De7 ja valkealla on uhkauksia kuten Lg5 ja sen jälkeen Rh4-f5.
4...Rxd4 on kaikista heikoin jatko. Valkea voi pelata 5.Rxe5 uhaten heikkoa f7-ruutua ratsulla ja lähetillä.
Taru sormusten herrasta: Aseet ja armeijat

Taru sormusten herrasta: Aseet ja armeijat on Chris Smithin kirjoittama, vuonna 2003 julkaistu kirja, joka kertoo J. R. R. Tolkienin kehittämän Keski-Maan mielikuvitusmaailman sotureista, armeijoista, aseista, taisteluvarusteista ja taisteluista Peter Jacksonin ohjaaman Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogian pohjalta. 
Teoksen kuvituksena on 1 000 kuvaa, joista osa on ennen julkaisemattomia. Kuvitus sisältää valokuvia, maalauksia, karttoja ja luonnoksia.
Erikoisryhmä Stuttgart

Erikoisryhmä Stuttgart on saksalainen rikossarja. Sarjassa rikokset tapahtuvat Stuttgartin maisemissa. SOKO 5113 on saksalainen poliisisarja, joka on saanut 2000-luvulla useisiin eri kaupunkeihin sijoittuvia rinnakkaissarjoja. Erikoisryhmä Stuttgartin tuotanto alkoi vuonna 2009.
Saksan kuudenneksi suurimman kaupungin kaduille mahtuu monenlaista rikollisuutta, mutta ilman kiinnijäämistä sielläkään eivät pahantekijät voi mellastaa, sillä rikosylikomisario Martina Seiffert (Astrid M. Fünderich) johtaa Stuttgartin murharyhmää vastuullisesti ja rauhallisin ottein. Seiffert ei menetä malttiaan kiperissäkään tilanteissa, mutta rikoskomisario Joachim "Jo" Stoll (Peter Ketnath) on toista maata. Hän on nopea reagoimaan ja valmis venyttämään lain kirjainta jos siihen on tarvetta.
Tutkijapari tulee hyvin juttuun ja täydentävät hyvin toisiaan. Heillä on myös apunaan psykologiaan erikoistunut älykkö komisario Anna Badosi (Nina-Friederike Gnädig) ja tietoteknisen puolen hyvin hallitseva Rico Sander (Benjamin Strecker). Osasto raportoi toiminnastaan rikospoliisin ylimmälle johdolle, johtaja Michael Kaiserille (Karl Kranzkowski), joka on luotettava henkilö.
Saksassa Erikoisryhmä Stuttgartia tuottaa Bavaria Film ja ZDF. Suomessa sarjaa esittää Yle TV2, lauantai-iltaisin kello 20.50. Yhden jakson pituus on n. 50 minuuttia.
Glutetimidi

Sivuvaikutukset

Sivuvaikutuksina joskus on kuvattu esiintyneen ihottumaa, pahoinvointia (nauseaa) ja oksentelua (vomitusta).

Yliannostus

Suuret annokset ovat alentaneet radikaalisti verenpainetta eli aiheuttaneet hypotensiota.
Yleisurheilun GP-kisat

Yleisurheilun GP-kisat on vuonna 2018 aloitettu yleisurheilukisojen sarja, joka korvasi vuonna 2017 lopetetun Eliittikisat-sarjan. Uudistuksella haluttiin muuttaa kisojen painopistettä ja näkyvyyttä.
Ensimmäisenä vuonna sarjassa oli mukana viisi entistä Eliittikisat-järjestäjää: Espoo, Kuortane, Joensuu, Lapinlahti ja Lappeenranta. Vuonna 2019 sarjassa kilpaillaan kuusi kertaa, jolloin uusina paikkoina ovat mukana Lahti, Jyväskylä ja Tampere. Kuortane ja Lappeenranta putosivat pois sarjasta.

Kilpailut vuosittain

Motonet GP 2018: 13.6. Espoo, 23.6. Kuortane, 4.7. Joensuu, 28.7. Lapinlahti, 22.8. Lappeenranta
Motonet GP 2019: 5.6. Lahti, 19.6 Jyväskylä, 3.7 Tampere, 17.7 Lapinlahti, 24.7 Joensuu, 18.8 Espoo
Pohjanmaan historiallinen maakunta

Asutushistoria

"Millään maakunnalla ei ole niin verisiä muistoja, niin hirvittäviä autioitumisia kirjattavana aikakirjoihinsa; millään ei ole niin runsasta kulttuurihistoriallisten muistojen ja kuuluisien nimien aarretta; kukaan ei ole löytänyt niin monta uutteraa puhujaa ja kirjoittajaa alkaen Martin Wargiuksen vuonna 1643 julkaisemasta Commendatio Bothniae orientalis ja sen jälkeen jatkuvan pitkän jonon kirjoittajia aina E.Grönbladin Nuijasodan asiakirjoihin ja Saara Wacklinin "sataseen muistelmia". Johtukoon sitten maantieteellisestä asemasta, kansanluonteesta tai molempien kansallisuuksien yhteisvaikutuksesta, ei voi olla sattuma, että Suomi on taistellut ratkaisevimmat taistelunsa Pohjanmaalla ja saanut niin monta suurmiehistään sieltä." (Sakari Topelius - Finland framstäldt i teckningar 1845).
Pohjanmaan kivikautinen asutus sijaitsi silloisella rannikolla, joka nykyisin on jäänyt jokien keskijuoksuille maankohoamisen seurauksena. Rautakaudella Pohjanmaan asutus lienee ollut suomen- ja saamenkielistä, joskin eräät tutkijat ovat pitäneet mahdollisena, että Vaasan seudun kukoistava kulttuuri kansainvaellus- ja merovingiajalla oli ainakin osittain germaaninen. Skandinaavisissa lähteissä esiintyvä arvoituksellinen nimi ”kveenit” saattaa viitata Pohjanmaan asukkaisiin. 
Toistaiseksi ei tiedetä, vallitseeko Pohjanmaalla selkeä asutusjatkuvuus rautakaudelta keskiaikaan vai ei. Rautakauden loppuvaiheeseen ajoittuvien arkeologisten löytöjen määrä on toistaiseksi niukka. Siksi monet tutkijat ovat arvelleet, että Pohjanmaa autioitui 800-luvulla, muuttui eräalueeksi ja sai uuden asutuksen vasta 1000- ja 1100-luvuilta lähtien.  
Myös pirkkalaiset ja karjalaiset ovat jättäneet jälkiään Pohjanmaan väestöön. Pohjanmaan ruotsinkielisen väestön arvellaan tulleen Etelä-Pohjanmaalle 1200-luvulla, minkä jälkeen ruotsinkielinen asutus on levinnyt rannikkoa pitkin pohjoisemmaksi aina Kokkolan korkeudelle saakka. Myöhempinä aikoina on Pohjanmaalle tullut myös hämäläisiä ja savolaisia uudisasukkaita.
Vuonna 1634 Pohjanmaan historiallisen maakunnan alueesta muodostettiin Pohjanmaan lääni ja maakunta lakkasi olemasta hallinnollinen yksikkö.Vuonna 1775 Pohjanmaan lääni jaettiin Vaasan lääniin ja Oulun lääniin.
Venäjään kuuluneessa Suomen suuriruhtinaskunnan rajatarkistuksessa 1833 Pohjanmaan alue kasvoi jonkin verran idässä.
Laajan Pohjanmaan eri osien erityisnimitykset Etelä-, Keski- ja Pohjois-Pohjanmaa sekä Kainuu alkoivat lopullisesti hahmottua vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla. Sitä ennen nämä alueet olivat vain yhtä suurta Pohjanmaata. Kainuu on alkujaan tarkoittanut Pohjanmaata yleisemminkin ja etenkin Perämeren rannikkoaluetta
Koillisin osa Pohjanmaasta eli silloiset Kuusamon ja Sallan itäosat oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 ja uudelleen Pariisin rauhassa.
Afarak Group

Liiketoiminnot

Afarak Groupin mineraaliliiketoimintaan kuuluu kaivos-, rikastus- ja sulattotoimintaa Etelä-Afrikassa, Maltalla, Saksassa ja Turkissa. Konserni valmistaa monipuolisia terästeollisuuden raaka-aineina käytettäviä metalliseoksia, kuten matalan hiilipitoisuuden erikoisferrokromituotteita, ferrokromia (FeCr), piimangaania (SiMn) sekä ruostumattoman teräksen valmistuksessa käytettävää kromi-nikkelirautametalliseosta. Tuotteita ostavat mm. ilmailu- ja autoteollisuus.

Yritysjärjestelyt ja historia

Sahaliiketoiminnan myynnin jälkeen yhtiö keskittyy puunjalostusliiketoimintojen divestointien jälkeen kaivos- ja mineraaliliiketoimintaan; rautametalleihin eteläisessä Afrikassa ja erikoismetalleihin Euroopassa.
Kesäkuussa 2011 Ruukki Group sahaliiketoiminnan myynti toteutui. Yhtiö myi 51 prosentin osuutensa Junnikkala Oy:n vähemmistöosakkaille. Kauppahinta oli 6 miljoonaa euroa.
Tammikuussa 2011 Ruukki Group myi Capmanille puunjalostusliiketoimintaan kuuluvan Oulussa toimivan Pohjolan Design-Talo Oy:n koko osakekannan yli 40 miljoonan myyntivoitolla.
Yritys on tehnyt marraskuussa 2010 Chromex Mining PLC:stä ostotarjouksen.
Afarak Group on tehnyt useita kymmeniä yritysjärjestelyitä vaihtaessaan liiketoimintasuunnitelmaansa tasaisin väliajoin. Vuonna 2003 yritys toimi ICT-toimialalla, jonka jälkeen siirtyi monitoimialan yritykseksi vuoteen 2006 asti. Vuonna 2007 Ruukki Group keskittyi puunjalostukseen ja edelleen 2008 mineraaleihin ja puunjalostukseen.

Kemijärven tehtaan ostoyritys

Ruukki Group tarjoutui ostamaan Stora Enson Kemijärven tehtaan 20.12.2007 sellun ja bioenergian tuotantoon. Yhtiö suunnitteli samanaikaisesti vuonna 2007 tehdasta Venäjälle Kostromaan. Stora Enso hylkäsi Ruukin tarjouksen 21.12.2007. Toimitusjohtaja Jouko Karvinen arvosteli ostotarjouksen julkaisua.

Vastuullisuus

Yritys harjoittaa luonnonvarojen teollista tuotantoa ja jalostamista ottamalla huomioon vastuullisuuden ja eettisyyden periaatteet toiminnassaan. Mineraaliliiketoiminnassaan yritys on keskittynyt sivukivivarantojen kierrättämiseen, jotka ovat syntyneet aiempien vuosien kaivostoiminnasta. Hyödyntämällä näitä kiviainesvarantoja, voidaan maanalaista kaivostoimintaa hyvin pitkälti välttää ja näin tuotanto perustuu uusioraaka-aineisiin.

Ruukin nimikiista Rautaruukin kanssa

Ruukki Group nosti kanteen Rautaruukkia vastaan 2010 liittyen Ruukki-markkinointinimen käyttöönottoon. Ruukki Groupin toiminta alkoi Ruukin kunnassa, jonka alue on nykyään osa Siikajokea. Ruukki-tunnus otettiin ensimmäisen kerran käyttöön 1933, kun Ruukin Eristeteollisuus, myöhempi Ruukki Group aloitti toimintansa. Rautaruukki ilmoitti käyttäneensä Ruukki-nimeä 1970-luvulta lähtien useissa erikoistuotteissaan. Pitkien oikeustoimien jälkeen Ruukki Group ja Rautaruukki sopivat nimikiistansa huhtikuussa 2013 ja Ruukki Group vaihtoi nimensä kuuden kuukauden sisällä.
ARA La Rioja (1929)

Palvelus

Alus palveli toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1958 sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.