google/wiki40b huggingface dataset:
Kalle Jousinen

Kalle Vihtori Jousinen (synt. Åmark; 28. heinäkuuta 1852 Forssa – 11. maaliskuuta 1945) oli suomalainen työmies, joka kirjoitti sanat Perustuslaillisten riemumarssi -nimiseen työväenlauluun.
Jousisen isä Juho Åmark oli torppari, myöhemmin tallirenki ja palovartija. Jousinen työskenteli 9-vuotiaasta alkaen 58 vuotta Forssan puuvillatehtaalla eri tehtävissä. Hän suomensi sukunimensä ilmeisesti varsin nuorena. Jousinen oli nuoruusvuosinaan innokas suomalaisuusliikkeen ja raittiusliikkeen kannattaja. Myöhemmin tultuaan mukaan työväenliikkeeseen hän toimi Forssan työväenyhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja yhdistyksen varasihteerinä. Jousinen harrasti musiikkia ja laulua, ja soitti viulua Forssan orkesterissa. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan Perustuslaillisten riemumarssin sanoittajana. Kansansävelmään pohjautunut laulu ilmestyi 14 säkeistön mittaisena arkkiveisuna vuonna 1906. Vuoden 1918 sisällissodan aikana Jousinen sanoitti ja mahdollisesti myös sävelsi Forssan punakaartille kaksi marssilaulua, joista suosituksi nousi varsinkin toinen, ”Punakaartin marssi” eli niin sanottu ”Jäkälämarssi”. Valkoiset vangitsivat hänet joksikin aikaa sodan jälkeen.
Kalle Jousisella oli kymmenen lasta. Heistä yksi oli Yhdysvalloissa ja myöhemmin Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut viulisti, säveltäjä ja musiikinopettaja Lauri Jousinen.
Forssa-yhtiö

Forssan puuvillatehdas oli vuonna 1857 perustettu Forssassa sijainnut yritys. 
Tukholmalainen Axel Wilhelm Wahren (1814–1885) perusti Forssaan tehtaan nimellä Forssa Bomullsspinneri Bolag. Siihen yhdistyi vuonna 1859 Fabriksbolaget Wahren & Comp:n Kossilaan Forssan lähelle 1855 perustama puuvillakutomo ja Viksbergin kehräämö. Nimeksi tuli Forssa Ab, ja Forssan omistajat saivat siitä 64 prosenttia ja Viksbergin 36 prosenttia.
Yhtiöllä oli Forssassa puuvillakehräämö, kutomo ja sahalaitos. Finlayson osti vuonna 1934 50,1 prosenttia Osakeyhtiö Forssan osakkeista Isak Julinilta. Osakeyhtiö Forssa fuusioitiin Finlaysoniin samana vuonna ja uuden yhtiön nimeksi tuli Oy Finlayson-Forssa Ab. Myöhemmin se erotettiin työvaatteita valmistavaksi yhtiöksi, ja Finlayson-nimellä  jatkui sisutustekstiilien valmistus. Marraskuussa 2008 Finlayson-Forssa Oy ilmoitti konkurssista. Työt tehtaalla päättyivät konkurssipesän lukuun 23. tammikuuta 2009. Finlayson Oy puolestaan ajoi Forssan tuotantoyksikön alas syyskuussa 2009, mutta kaupunkiin jäivät vielä yhtiön malliosasto ja logistiikkakeskus. Logistiikkakeskus suljettiin keväällä 2019.
Sahan lopetettua toimintansa sen alueelle rakennettiin 2009-2010 Prisma-kauppakeskus.
Tehtaalla oli 1850-luvun lopulla yli 300 työntekijää, ja se oli suurin maaseudulla toiminut tekstiilitehdas. Se työllisti lähinnä oman ja lähipitäjien naisia ja lapsia.
Forssa Oy:n kehräämöalueella suurin käyttäjä on nykyään Hämeen ammattikorkeakoulu. Lisäksi rakennuksissa toimii mm. paikallinen kansalaisopisto (Wahren-opisto), keilahalli, päiväkoti ja kirjasto. kutomossa vanhalla puolella toimii mm. voiva- hyvinvointi- ja terveyspalveluita. Uudemmalla puolella, entisessä automaattikutomossa on Kesko-vetoinen kauppakeskus.
Shamier Little

Ura

Little keskeytti 400 metrin aitajuoksun loppukilpailun Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Hän voitti kultaa 400 metrin aidoista (ajalla 55,66) ja 4 × 400 metrin viestistä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuista Eugenesta 2014. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 400 metrin aidoissa vuosina 2014, 2015 ja 2016. Vuonna 2015 hän voitti myös Yhdysvaltain mestaruuden ja sai paikan vuoden 2015 MM-kilpailuihin Pekingiin. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta Little voitti kultaa 400 metrin aidoista ajalla 55,50 ja pitkästä viestistä. 2015 MM-kilpailuissa hän selviytyi 400 metrin aidoissa finaaliin aikavertailun kautta. Loppukilpailussa hän sai hopeaa ajalla 53,94. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.
Little on kilpaillut myös 400 metrin sileällä.
Lepel

Liikenneyhteydet

Lepelin kaupunki sijaitsee aivan Minskistä pohjoiskoilliseen, Vitsebskiin vievän vievän M3 valtatien länsipuolella; Minskiin on matkaa 156 kilometriä. Muita tärkeitä maanteitä ovat kantatie P15 itäkaakkoon Oršaan (112 km) ja kantatie P46 pohjoiseen Polatskiin (77 km). Lepeliin päättyy Oršan suunnalta saapuva rautatie.Minskin lähiliikenteen junat liikennöivät Oršasta Lepeliin useasti päivittäin.
Liisa Laurila

Liisa Mari Laurila (s. 1. maaliskuuta 1974 Kajaani) on suomalainen entinen taitouimari. Hän on maan kaikkien aikojen menestynein urheilija lajissaan.
Laurila osallistui Barcelonan kesäolympialaisiin 1992 sijoittuen yksilökilpailussa 19:nneksi pistein 169,885. Hän on edelleen ainoa suomalainen olympiatasolla esiintynyt taitouimari. Vuoden 1991 EM-kilpailuissa Ateenassa Laurila sijoittui yksilökilpailussa kymmenenneksi.
Jani Klinga

Jani Klinga (s. 2. kesäkuuta 1975 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja nykyisin yhdistetyn ja mäkihypyn valmentaja.
Klinga harrasti nuorena yhdistettyä ja vaihtoi siitä mäkihypyn puolelle. Mäkihypyssä hän voitti kolme Suomen mestaruutta joukkuekilpailussa ja yhden henkilökohtaisen pronssin. Mäkihypyn maailmancupissa Klinga kilpaili kausina 1994–1995 (8 pistettä) ja 1995–1996 (20 pistettä). Klinga lopetti hyppäämisen, koska ei mielestään menestynyt tarpeeksi. Urheilijan uran jälkeen Klinga suoritti liikunnanohjaajan tutkinnon Vierumäen urheiluopistolla.
Klinga valmensi vuosina 2000–2004 Suomen mäkihypyn B-maajoukkuetta, minkä jälkeen hän siirtyi valmentamaan Suomen yhdistetyn A-maajoukkuetta. Yhdistetyn päävalmentajan tehtävässä hän lopetti keväällä 2006 ja siirtyi Japaniin Team Tsuchiyan mäkihypyn ja yhdistetyn valmentajaksi. Marraskuussa 2013 hän aloitti Suomessa mäkihypyn Continental cup -joukkueen valmentajana ja toukokuussa 2014 hänet valittiin Suomen mäkihypyn A-maajoukkueen päävalmentajaksi.
Klinga on Suomen Hiihtoliiton entisen toimitusjohtajan Esa Klingan poika ja toimittaja-juontaja Ville Klingan nuorempi veli.
Omertà

Omertà on tiettyä eteläitalialaista käyttäytymissäännöstöä tarkoittava termi. Sen mukaan ihmisen tuli muun muassa vaieta poliisikuulusteluissa, vaikka olisi rikoksen silminnäkijä. Ennen 1980-luvun puoliväliä oli poliisin lähes mahdoton viedä mafiarikoksia oikeuteen, koska sisilialaiset pitivät kiinni omertà-säännöstä. Sääntö kielsi paljastamasta salaisuuksia viranomaisille.  Sisilian murteella omertà tarkoittaa miehekkyyttä.
Paul Lunden mukaan mafioson tunnusmerkkinä on vähäpuheisuus, jossa jokainen sana painaa. Aidon mafioson olemus on vakavan arvokas kaikissa tilanteissa, jopa voimakkaasti ärsytettäessä. Tämä on myös koko Välimeren alueen miesihanne ja juontaa juurensa antiikin Kreikan ja Rooman stoalaisesta perinteestä.
Koivuhapero

Tuntomerkit

Koivuhaperon 4–12 senttimetriä leveä lakki on oliivinvihreä ja reunasta haalistuva. Nuorena se on kupera, mutta vanhemmiten kuopalla. Heltat ovat tiheät, tasatyviset ja nuorena valkoiset, mutta myöhemmin vaaleankellertävät ja ruskealaikkuiset. Sienen 4–10 senttimetriä pitkä jalka on valkoinen, varsinkin tyvestä ruskealaikkuinen, renkaaton ja tasapaksu. Malto on valkoista ja haurasta, vioittuneihin kohtiin ilmestyy ruosteenruskeita laikkuja. Koivuhaperolla ei ole erityistä tuoksua.

Samannäköisiä lajeja

Koivuhaperoa muistuttavia lajeja ovat esimerkiksi toiset vihertävät haperot kuten kyyhkyhapero ja sillihapero, mutta koivuhapero muistuttaa myös erehdyttävästi tappavan myrkyllistä kavalakärpässientä. Kavalakärpässienen jalassa on ohut, usein repeytynyt rengas, ja sen jalan tyvi on turvonnut ja tupellinen, toisin kuin koivuhaperolla. Kavalakärpässienen heltat ovat pysyvästi täysin valkoiset, mutta koivuhaperolla ne ovat usein lievästi kellertävät. Kavalakärpässieni kasvaa Suomessa vain lounaisrannikolla, Turun saaristossa ja Ahvenanmaalla.

Kasvupaikka ja -aika

Koivuhapero on hyvin yleinen koko Suomessa. Se on koivun ja kuusen juurisieni, jota tavataan koivikoissa, kuusikoissa, sekametsissä, puistoissa, polkujen varsilla ja hakamailla. Kasvuaika on kesäkuusta lokakuuhun.

Käyttö ravintona

Koivuhapero on erinomainen, miedon makuinen ruokasieni. Se ei vaadi ryöppäystä. Se voidaan säilöä kuivaamalla ja pakastamalla. Varsinkin nuorten sienten helttojen maku saattaa olla vähän kirpeä, mutta kirpeys katoaa kypsennettäessä.
HMS Yorkin upottaminen

Valmistelut

Italian laivaston hävittäjät Crispi ja Sella saapuivat 25. maaliskuuta Stampaliasta Lerokselta. Kummankin aluksen lastina oli kolme kaksi tonnia painavaa Decima Flottiglia MAS:n MTM (ital. Motoscafo da turismo modificato) moottorivenettä. Alusten lasti purettiin kuuden mailin päässä Akrotirin niemimaasta, jolloin osaston hyökkäysmatkaksi jäi noin kymmenen mailia.
Italian ilmavoimien tiedusteluraportit ilmoittivat useiden laivaston alusten olevana Soudanlahdessa ankkurissa. Soudanlahti oli valittu hyökkäyksen kohteeksi siellä olleiden laivastovoimien aiheutettua runsaasti tappioita Italian laivaston Aigeianmeren saattueille.

Satama

Ulompana lahdessa oli kaksi torpedoverkkoa ja lahdenpohjukassa kolmas.
Operaatio MC9:n päätyttyä risteilijät HMS York ja HMS Gloucester saapuivat 25. maaliskuuta Soudanlahteen, jossa alukset tankattiin ja ankkuroitiin sisemmän torpedoverkon suojiin. Soudanlahdessa oli saapuneiden risteilijöiden lisäksi vielä kolmaskin risteilijä HMS Calcutta. Muita aluksia olivat hävittäjä HMS Hasty, tukilaiva RFA Cherryleaf, tankkerit Desmoulea, tanskalainen Marie Maersk ja norjalainen Pericles, varastolaiva Doumana sekä muutama kreikkalainen kauppalaiva.
Risteilijä HMS Coventry saapui 26. maaliskuuta kello 01.20 Soudanlahteen. Alus ankkuroitui Pericleksen kylkeen tankattavaksi.

Seuraukset

Italialaiset merimiehet Luigi Faccioni, Alessio de Vito, Emilio Barberi, Angelo Cabrini, Tullio Tedeschi ja Lino Beccati joutuivat sotavankeuteen. Vaurioitunut HMS York tuhottiin saksalaisten hyökättyä Kreetalle. Tankkeri Pericles otettiin kahden hävittäjän hinattavaksi ja se upposi myrskyssä matkalla Aleksandriaan.
Toisen maailmansodan päätyttyä HMS Yorkin jäljelle jäänyt runko hinattiin maaliskuussa 1952 Bariin Italiaan ja romutettiin.
Karim Yoda

Seurajoukkueura

Yoda on jalkapalloseura Servetten nuorisoakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueessa vuonna 2006. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi Sioniin.
14. heinäkuuta 2014 Yoda teki kaksivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Getafen kanssa.
All India Radio

All India Radio (lyh. AIR), virallisesti vuodesta 1957 Akashvani (devanagariksi आकाशवाणी, kirjaimellisesti ”Taivaan ääni”) on Intian julkisen palvelun yleisradio. Se toimii Prasar Bharatin osastona.
Kesäkuussa 1923 aloitti toimintansa ensimmäisen intialainen radioasema Radio Club of Bombay. Sitä seurasi Broadcasting Service, joka aloitti lähetyksensä 23. heinäkuuta 1927. Testiluonteiset lähetykset Mumbaissa ja Kolkatassa perustuivat Intian hallituksen ja yksityisen yrityksen Indian Broadcasting Company Ltd:n väliseen sopimukseen. Yritys lopetti vuonna 1930, jonka jälkeen valtiollisen Department of “Controller of Broadcastsin” alaisuuteen perustettiin Indian State Broadcasting Service. Indian State Broadcasting Servicen nimeksi tuli 1936 All India Radio. All India Radiosta tuli virallisesti Akashvani vuonna 1957. Joulukuussa 2007 All India Radiolla oli 373 lähetintä, joista 149 keskiaalloilla, 54 lyhyillä aalloilla ja 170 ULA:lla.
Intian valtiollinen radio- ja tv-toiminnan yhtiöittäminen alkoi lakimuutoksien myötä 1970-luvun lopulla. Prasar Bharati, joka hoitaa Intian yleisradiotoimintaa, aloitti toimintansa 23. marraskuuta 1997. Radioyksikkö Akashvanin lisäksi yhtiössä on televisioyksikkö Doordarshan.
Halava

Runko ja oksat

Halava on 2–15 metriä korkeaksi kasvava puu tai pensas. Sen oksat ovat paljaita ja kiiltäviä. Väriltään ne ovat vihreitä tai punertavia. Vanhemmiten rungon väri muuttuu vihertävänharmaaksi ja se kaarnoittuu pystyliuskaisesti. Silmut ovat kooltaan noin 3–4 millimetriä pitkiä, ruskeita ja kiiltäviä.

Lehdet

Halavan lehdet ovat kierteisesti. Niissä on lyhyet ruodit ja pienet korvakkeet alussa. Ne kuitenkin varisevat pian pois. Lehtilapa on noin 6–8 senttimetriä, lehtimuoto on pitkä soikea. Lehtilaita on saha- ja nystylaitainen. Lehdet ovat molemmin puolin paljaita ja vihreitä, alapuoli on kuitenkin hieman vaaleamman vihreä. Lehtisuonia on 10–12.

Kukkiminen

Halava kukkii yleensä kesäkuun alussa kun lehdet ovat kasvaneet miltei täysikokoisiksi. Se on kaksikotinen ja hyönteispölytteinen, eli sen hede- ja emikukat ovat norkkoina eri yksilöissä. Sen kukinnot norkkoja jotka ovat norkkosuomujen hangoissa noin 3–4 senttiä pitkiä. Norkoissa olevat kukat ovat kehättömiä, pieniä ja niissä on mesinystyt. Hedenorkot ovat keltaisia ja niissä on viisi hedettä. Heteiden palhot ovat valkokarvaisia. Eminorkot ovat vaalean vihreitä ja niiden emikukissa oleva emiö on kaksiluottinen, sikiän on karvaton. Yhdessä eminorkossa saattaa olla 150 kukkaa.

Siemenet

Halavan norkoissa olevissa kodissa kehttyvät pienet lenninhaivenelliset siemenet. Kukinnan jälkeen ne varisevat norkoista vasta myöhään syksyllä. Norkot jäävät roikkumaan halavaan yli talven.

Kasvupaikat

Halava vaatii kasvupaikaltaan ravinteikasta ja kosteaa kasvualustaa. Se viihtyy etenkin rannoilla, kosteissa lehdoissa ja korvissa sekä muilla kosteilla kasvupaikoilla.

Levinneisyys

Sen levinneisyys käsittää suuren osan Eurooppaa ja Länsi-Siperian sekä Mongolian. Suomessa se on yleinen suurimmassa osassa maata. Lapissa se on kuitenkin harvinainen.

Muuta

Halavaa käytetään energiapuuna. Sitä on myös käytetty korinpunontaan ja siitä on tehty parkitsemisessa käytettäviä parkkiaineita. Kirjallisuudessa halava mainitaan Aleksis Kiven runossa Ikävyys kokoelmasta Kanervala (1866).
Betahistiini

Vaikutusmekanismi

Betahistiinidin vaikutusmekanismia huimauksen hoidossa ei tarkkaan tiedetä. Todennäköisesti vaikutus kuitenkin perustuu sisäkorvan verenkiertoa parantavaan vaikutukseen.

Haittavaikutukset

Aineen haittavaikutuksina voi olla lievää pahoinvointia, mahavaivoja ja ihon yliherkkyysreaktioita; erityisesti ihottumaa, kutinaa ja urtikariaa voi esiintyä.

Metabolia

Betahistiinidihydrokloridi metabolisoituu nopeasti maksassa inaktiiviseen päämetaboliittiin, 2-pyridyylietikkahappoon ja dimetyylibetahistiiniin [2-(2-aminoetyylipyridiini)].

Eliminaatio

Betahistiini erittyy lähes yksinomaan (85 % - 90 %) virtsaan 24 tunnin sisällä. Betahistiini erittyy virtsaan lähes täysin päämetaboliittina. Virtsasta löytyy vain pieniä määriä demetyylibetahistiinidihydrokloridia.
Exocet

Historia

Exocet-ohjuksen kehitys aloitettiin 1967 laivasta laukaistavalla MM38-mallilla. Ilmasta laukaistava malli kehitettiin 1974 ja se tuli Ranskan merivoimien käyttöön 1979.
Paikkatietokeskus

Paikkatietokeskus (engl. Finnish Geospatial Research Institute, lyh. FGI) on Maanmittauslaitoksen tutkimus- ja asiantuntijalaitos, jossa tehdään paikkatietoinfrastruktuureja tukevaa tutkimus- ja kehitystyötä.
Paikkatietokeskuksen päällikkönä on ylijohtaja. Paikkatietokeskuksessa on neljä tutkimusosastoa: geodesia ja geodynamiikka, geoinformatiikka ja kartografia, kaukokartoitus ja fotogrammetria sekä navigointi ja paikannus. Paikkatietokeskuksessa on lisäksi paikkatietoinfrastruktuurin palvelujen osasto. Paikkatietokeskus osana Maanmittauslaitosta kuuluu maa- ja metsätalousministeriön tieto- ja tutkimustoimialan ohjausvastuuseen. Paikkatietokeskuksen toimipaikka on Masalassa.

Paikkatietokeskuksen historia

Suomen itsenäistyessä 1917 Suomen Maantieteellinen Seura asetti komitean valmistelemaan professori A. Donnerin johdolla ehdotusta Geodeettisen laitoksen perustamiseksi. Komitean ehdotukseen perustuva ehdotus toimitettiin Suomen hallitukselle tammikuussa vuonna 1918, ja hallitus käsitteli sen saman vuoden keväällä. Heinäkuun 5. päivänä vuonna 1918 annettu asetus velvoitti Geodeettisen laitoksen toimittamaan ja johtamaan Suomen kartaston pohjaksi tarvittavia geodeettisia ja astronomisia töitä. Asetusta noudattaen perustettavasta laitoksesta tuli Suomen Senaatin Maatalous-toimituskunnan, siis nykyisen maa- ja metsätalousministeriön edeltäjän, alainen.
Geodeettinen laitoksesta annettu laki kumottiin tammikuun 1 päivänä 2015. Tästä seurasi, että Maanmittauslaitokselle siirtyivät Geodeettisessa laitoksessa mm. voimassa olevat sitoumukset ja sopimukset sekä niistä johtuvat oikeudet ja velvollisuudet. Paikkatietokeskus muodostettiin samassa yhteydessä yhdeksi Maanmittauslaitoksen yksiköistä ja Maanmittauslaitokselle siirtyivät Geodeettisen laitoksen tehtävät.
Jahangir

Jahangir (31. elokuuta 1569 Fatehpur Sikri, Intia – 28. lokakuuta 1627 matkalla Lahoreen, nykyään Pakistanissa) oli neljäs Intian suurmogulihallitsija. Hän hallitsi vuosina 1605–1627. 
Häntä hallitsijana edeltäneen isänsä Akbarin tavoin Jahangir oli suvaitsevainen ei-muslimeja kohtaan ja oli suuri taiteiden tukija. Hän jatkoi isänsä aloittamalla hallintolinjalla ja laajensi valtakuntaa. Jahangirin persialaissyntyinen vaimo ja tämän perhe saivat huomattavaa poliittista vaikutusvaltaa hovissa. Myös persialainen kulttuuri sai jalansijaa Jahangirin hallitsemassa Suurmogulien valtakunnassa.
C. C. H. Pounder

Aiempi elämä

Pounder syntyi 25. joulukuuta 1952 Georgetownissa. Hänen vanhempansa ovat Betsy Enid Arnella (o.s. James) sekä Ronald Urlington Pounder. Hän kasvoi Englannissa ja hän muutti vuonna 1970 Yhdysvaltoihin, jossa hän meni Ithaca Collegeen. Pounder teki näyttelijädebyyttinsä vuonna 1979 elokuvassa All That Jazz.

Ura

Pounder näytteli elokuvassa Bagdad Café ja on esiintynyt monissa toisissa menestyneissä elokuvissa pienemmissä rooleissa. Hän on ensisijaisesti keskittynyt televisiouraansa. 1980-luvun alussa Pounder esiintyi ensi kerran vierasrooleissa sarjassa Hill Street Blues. Sen jälkeen hän esiintyi vierasrooleissa myös sarjoissa Miami Vice, RoboCop 3, L.A. Law, Salaiset kansiot, Living Single ja Aikahyppy ennen, kuin ryhtyi esittämään tri Angela Hicksiä sarjassa Teho-osasto. Hänen roolinsa sarjassa kesti vuodesta 1994 vuoteen 1997. Tämän jälkeen hän jatkoi vierailevien hahmojen esittämistä, ja esiintyikin sellaisissa sarjoissa, kuin Oikeus ja kohtuus, Kova laki: Erikoisyksikkö, Millennium, The West Wing ja lyhytaikaisessa tilannekomediasarjassa Women In Prison.
Vuodesta 2002 vuoteen 2008 hän esiintyi etsivä Claudette Wymsinä FX Networksin poliisidraamassa Shield - lain varjolla. Hän sai roolistaan ehdokkuuden Emmy-palkinnon saajaski. Aiemmin hän oli ollut Emmy-ehdokkaana vuosina 1995 (vierailustaan Salaisissa kansioissa) ja 1997 (sarjassa Teho-osasto).
Pounder on lainannut ääntään joillekin videopeleille ja animaatiotöille. Pounder oli yksi vuonna 2003 julkaistun HBO-elokuvan Unchained Memories: Readings from the Slave Narrative lukijoista.
Nykyisin hän esiintyy sarjassa NCIS: New Orleans.

Yksityiselämä

Pounder on naimisissa senegalilaisen antropologisti Boubacar Konen kanssa. Pari meni naimisiin afrikkalaisessa seremoniassa Dakarissa Senegalissa, ja he menivät uudestaan naimisiin Los Angelesissa Kaliforniassa puoli vuotta myöhemmin. Kone on Dakarissa Senegalissa olevan The Boribana Museumin perustaja. Heillä on kolme lasta, Nicole (s. 1971), Libya (s. 1973) ja Matthew (s. 1982).
Pounder omisti ennen korukaupan Banji Girls yhteistyökumppaninsa Conni Marie Brazeltonin kanssa, mutta myy nykyisin koruja vain nettisivujensa kautta.
Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen murskasi elokuvan ja kirjoitti, että siitä puuttuvat tyyli, vauhti, huumorintaju, tekniikka ja karismaattiset näyttelijät. Tähtien sijaan hän antoi elokuvalle pommin.
Ud

Ud on perinteinen arabialainen kielisoitin. Sen nimellä on lukuisia eri kirjoitustapoja, kuten oud, 'oud ja 'ud. Länsimaisista soittimista udin lähimpänä vastineena pidetään lähinnä luuttua. Udissa on kaikukoppa ja 5-8 paria kieliä. Sen kaltaisia soittimia löytyy arabialaisen musiikin lisäksi myös Iranin, Turkin, Kreikan ja Armenian musiikkikulttuureista.
Udin soittajista arvostusta on nauttinut tunisialainen Dhafer Youssef.
Leena Pöysti

Yksityiselämä

Pöystillä on kaksi lasta. Sukunimestään huolimatta hän ei kuulu Pöystien taiteilijasukuun.
Dinah Manoff

Dinah Beth Manoff (s. 25. tammikuuta 1958 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1980 Tony-palkinnon. 
Manoff on esiintynyt myös teatterin ulkopuolella niin televisiossa kuin elokuvissakin. Jälkimmäisten joukossa ovat Grease (1978), Tavallisia ihmisiä (1980) ja Child's Play (1988). Manoff on Lee Grantin tytär.
HMS Ulysses (R69)

Palvelus

Alus sijoitettiin 1963 poistolistalle ja sitä käytettiin varaosina aina vuoteen 1969 saakka. Hylky myytiin lokakuussa 1969 Davies and Cannille Plymouthiin romutettavaksi.
Kansanpuiston kenttä

Kansanpuiston kenttä sijaitsee Janakkalan Turengissa. Kenttä toimii naisten naisten Ykköspesistä pelaavan Janakkalan Janakkalan Janan kotikenttänä. 
Kenttä sijaitsee montussa, joten kunnarin lyöminen kentällä on haastavaa. Tunnettu mäkihyppääjä ja olympiamitalisti Veikko Kankkonen pelasi kaudella 1964 myös pesäpalloa ja houkutteli Kansanpuistoon 700 katsojaa seuraamaan joukkueensa Lahden Maila- Veikkojen ja Janakkalan Janan välistä ottelua. 
Kansanpuistonkentän pinta uusittiin kesäkuussa 2016. Hiekkapinta vaihdettiin hiekkatekonurmeksi. Samassa projektissa kentän ympäristöä siistittiin ja pukuhuonetilat remontoitiin. Varsin mittavan kenttäprojektin aloittajana toimi Janakkalan Janan pesäpallojaosto, joka sai tukea kunnalta, yksityisiltä tukijoilta sekä Linnanseutu ry:ltä. Uusitun kentän avajaispelinä pelattiin torstaina 30.6.2016 naisten suomensarjan ottelu Janakkalan Jana - Hämeenlinnan Paukku. Janan Fanni Kanervalla oli kunnia tuoda uusitun kentän ensimmäinen juoksu, lyöjänä Sanimaria Selinko. Ottelua seurasi 392 katsojaa. Uusitun pinnan ansiosta Janakkalan Janan pesäpallon lisäksi kenttää pystyvät hyödyntämään päivittäin Turengin yhteiskoulu sekä Janakkalan lukio.
Teemu Lehtinen

Teemu Lehtinen (s. 3. heinäkuuta 1961, Espoo) on Veronmaksajain Keskusliiton toimitusjohtaja.
Lehtinen on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori ja diplomi-insinööri. Lehtisen vuonna 1998 julkaistussa kansantaloustieteen alan väitöskirjassa, The Distribution and Redistribution of Income in Finland 1990-1993, tarkasteltiin 1990-luvun alkuvuosien laman vaikutuksia tulonjakoon ja tulojen uudelleenjakoon Suomessa.
Hänellä on useita luottamustehtäviä ja hän on toiminut useissa verotuksen kehittämistä koskevissa asiantuntijatehtävissä.
Lehtinen on naimisissa oikeustieteen kandidaatti Helena Lehtovirran kanssa. Heillä on kolme lasta.