google/wiki40b huggingface dataset:
Pienitehoinen mopo

Pienitehoinen mopo eli moottoroitu polkupyörä on tavallisesti kaksipyöräinen polkimin varustettu mopo.  Se kuuluu ajoneuvoluokkaan L1e-A, jolloin sen sallittu nopeus on enintään 25 kilometriä tunnissa ja moottorin teho enintään 1 kW. Moottoroiduiksi polkupyöriksi luokitellaan myös kolmi- ja nelipyöräiset ajoneuvot, jos ne täyttävät luokan muut ehdot.
Suomessa pienitehoista mopoa saa kuljettaa 15 vuotta täyttänyt ilman mopokorttia. Pienitehoista mopoa eli moottoroitua polkupyörää ei tarvitse katsastaa tai rekisteröidä, mutta moottoriajoneuvona sille tarvitaan liikennevakuutus. Moottoroitu polkupyörä sai vuoden 2016 alussa voimaan tulleen lain mukaisesti luokituksen L1e-A. Moottoroidun polkupyörän maksimiteho on 1kW. Sitä ei ennen vuotta 2016 tarvinnut edes vakuuttaa, koska sitä ei luokiteltu moottoriajoneuvoksi. Vuoteen 1995 asti mopoissa käytössä ollutta vakuutuskilpeä siihen ei myöskään saa huolimatta vakuutuksesta, joten se on vakuutettunakin kilvetön.
Kuitenkin Suomen ajoneuvolain mukaan polkupyöräksi katsotaan myös sellainen enintään 250 W:n tehoisella sähkömoottorilla varustettu ajoneuvo, jonka moottori toimii vain poljettaessa ja kytkeytyy toiminnasta viimeistään nopeuden saavuttaessa 25 kilometriä tunnissa. Tällaisia ajoneuvoja pidetään ajoneuvolain mukaan moottorittomina ajoneuvoina. Tämä tarkoittaa, että alle 250 W:n tehoisella polkemista avustavalla moottorilla varustettuja moottoroituja polkupyöriä ei tarvitse vakuuttaa eikä niiden kanssa tarvitse käyttää mopokypärää. Tähän erikoistapaukseen lukeutuvat useimmat sähköpolkupyörät. 
Pienitehoinen mopo vastaa Ruotsin klass II -mopoa ja Alankomaiden snorfiets-mopoluokkaa. Suomessa pienitehoisella mopolla kuljettaessa tulee käyttää mopokypärää. Ruotsissa riittää pyöräilykypärä. Alankomaissa snorfietsillä kuljettaessa ei ole pakko käyttää mitään kypärää.
Nefertite – Niilin kuningatar

Juoni

Muinaisessa Egyptissä faarao Amenhotep naittaa kuolinvuoteellaan poikansa Amenofisin ja ylipappi Benakonin tyttären Tanitin. Kuvanveistäjä Tumosiin rakastunut Tanit hyväksyy kohtalonsa ja hänestä tulee kuningatar Nefertiti. Rakastavaiset kohtaavat, kun uusi faarao tilaa Tumosilta Nefertitin rintakuvan. Amenofis julistaa Atonin ainoaksi jumalaksi aiheuttaen papiston kapinan. Benakonin joukot hyökkäävät faaraon palatsiin, jota Nefertiti asettuu puolustamaan. Amenofis tekee itsemurhan ja Tumosin paikalle johdattama armeija kukistaa kapinan. Nefertiti nousee valtaistuimelle ja Tumos alistuu kohtaloonsa.

Tuotanto

Nefertite – Niilin kuningatar on kuvattu Supercinescope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on komeissa lavasteissa tehty sujuva pukudraama, joka historiallisen aiheensa sijasta keskittyy olosuhteiden ja velvollisuudentunnon ahdistamaan rakkausjuoneensa. Jeanne Crain on vakuuttava Kleopatra-kopio, mutta elokuvan varsinainen vetonaula on Vincent Price, joka tekee kaikkensa pysyäkseen vakavana. Nefertiten kuvamateriaalia hyödynnettiin sittemmin Totò-parodiassa Totò e Cleopatra (”Totò ja Kleopatra”).
Córdoban kalifaatti

Kalifaatin hallitsijat ja alamaiset

Damaskoksen umaijadikalifaatin kaaduttua vuonna 750 dynastian perillinen Abd ar-Rahman I vietti kuusi vuotta vainoajiaan paossa, kunnes saapui Espanjaan, jossa voitti paikalliset muslimihallitsijat ja perusti Córdoban emiraatin. Emiraatin hallitsijat käyttivät titteliä emiiri tai sulttaani 900-luvulle, jolloin valtakuntaa uhkasi Pohjois-Afrikkaan asettunut ismailiittišiialaisten fatimidien dynastia. Fatimidien vaatiessa kalifiutta Bagdadin abbasideilta, Abd ar-Rahman päätti vastapainoksi vaatia kalifin titteliä itselleen. Tällä hän sai arvovaltaa alaistensa joukossa, ja titteli säilyi senkin jälkeen kun fatimidit oli torjuttu. Kalifaatin valta laajeni Algeriaan. Iberian niemimaan pohjoisosien kristittyjen kuningaskuntien kuten Navarran ja Aragonin oli vaikea vastustaa kalifaattia ja ne joutuivat luovuttamaan sille alueita. Vuonna 995 maurit hävittivät Barcelonan ja 997 Santiago de Compostelan. Viimeisen kalifin Hisham III:n kuoleman jälkeen valtakunta hajosi itsenäisiin taifoihin, jotka säilyivät, kunnes kristityt valloittivat ne 1400-luvun reconquistassa.
Kalifaatin asukkaista vain pieni osa oli arabitaustaisia. Toisuskoiset alamaiset saivat pitää uskontonsa, oikeusjärjestyksensä ja kielensä. Asukkaiden panos kalifaattiin oli se, että heidän oli maksettava sille veroa. Verotulot olivat niin suuret, että kalifaatti saattoi ylläpitää vahvaa armeijaa ja hallitsevan luokan ylellistä elämää. Hallitsija oli yksinvaltias ja hänen voimavaranaan olivat orjasotilaat ja palkkasoturit. Järjestelmän heikkoutena oli se, että kansa ei tuntenut valtiota omakseen. Hallitsijan valta taas perustui hallitsevan luokan kyvykkyyteen, joten heikko hallitsija aiheutti kuohuntaa palatsin sisällä. Kiinteää vallanperimysjärjestystä ei ollut.

Talous ja kulttuuri

Kalifaatin talous perustui kauppaan, kehittyneeseen käsityöläisyyteen ja uusimpiin maanviljelytekniikoihin. Córdobalaisesta kultarahasta tuli ajan tärkein valuutta. Córdoban valtakuntaa voidaan pitää Euroopan ensimmäisenä kaupunkikulttuurina Rooman häviön jälkeen. Pääkaupunki Córdobassa oli 100 000 asukasta ja se oli todennäköisesti aikansa Euroopan tärkein keskus.
Kalifi Al-Hakam II:n perustamassa kirjastossa oli 400 000 nidettä. Córdoban kalifaatti on tunnettu filosofiastaan, tieteestään sekä antiikin teosten kääntämisestä, joka toi ne keskiaikaisen Euroopan ulottuville.
Raid (hyönteismyrkky)

Toiminta

Raidin toiminta perustuu pyretriinien ja piperonyylibutoksidin (PBO) yhteisvaikutukseen. Pyretriinit ovat hermomyrkkyjä, joita saadaan eräistä afrikkalaisista päivänkakkaralajeista (mm. Chrysanthemum cinerariaefolium). Niille ominaista on hyvin alhainen myrkyllisyys linnuille ja nisäkkäille, kun taas kaloille ja useimmille selkärangattomille ne ovat sitä vastoin hyvin myrkyllisiä. Ero johtuu lintujen ja nisäkkäiden elimistön kyvystä hajottaa molekyylit hyvin nopeasti. Luonnosta peräisin olevina yhdisteinä ne ovat myös biologisesti hajoavia ja mikrobit hajottavat luontoon päätyneen pyretriinin nopeasti.
Alun perin Raidin vaikuttavana aineena oli nimenomaan ensimmäinen synteettisesti valmistettu pyretroidi, alletriini. Myöhemmin tuotteisiin on lisätty myös muita pyretroideja, joka on laajentanut niiden käyttömahdollisuuksia. Pyretriinit sitoutuvat hermosolun aksonin pinnalla oleviin proteiineihin, jotka muodostavat hermoimpulssia kuljettavia jänniteherkkiä natriumkanavia. Pyretriinimolekyylin tarttuminen proteiiniin pakottaa natriumkanavan auki, jolloin hermosolu johtaa sähköä jatkuvasti. Näin eliö ei enää kykene koordinoimaan hermosignaalien kulkemista ja seurauksena on voimakkaita pakkoliikkeitä ja lopulta kuolema.
Piperonyylibutoksidi (PBO) on safrolista kehitetty synteettinen yhdiste, joka estää solussa olevan sytokromi P450 -entsyymin toimintaa. Sytokromi P450 on tärkeä entsyymi niissä solunsisäisissä reaktioketjuissa, joita pitkin useimpien hyönteismyrkkynä käytettyjen molekyylien hajoaminen tapahtuu. PBO:n vaikutus estää siis soluja hajottamasta varsinaista myrkyllistä ainesosaa, joka pääsee näin vaikuttamaan tehokkaammin ja pitempään. Tehostetun vaikutuksen takia itse myrkyllisen ainesosan määrää voidaan vähentää, mistä syystä PBO on suosittu lisäaine monissa hyönteiskarkotteissa. Piperonyylibutoksidi ei ole kovinkaan myrkyllistä nisäkkäille, mutta aiheuttaa suurina määrinä ripulia ja oksentelua.
Commander: Conquest of the Americas

Pelaaminen

Pelaaminen muistuttaa tekijöiden aiempaa peliä East India Company.
Pelissä on strateginen puoli kaupankäyntiin ja taloudenhallintaan liittyen sekä reaaliaikaiset meritaistelut.

Vastaanotto

Peli on saanut 6.5/10 pistettä GameSpotin arvostelussa.
KHL:n varaustilaisuus 2015

KHL:n varaustilaisuus 2015 oli KHL-liigan seitsemäs varaustilaisuus. Se järjestettiin 24.–25. toukokuuta 2015 VTB-jääpalatsissa, Moskovassa. Varaustilaisuudessa varattiin viidellä kierroksella yhteensä 133 pelaajaa. HK Sotši varasi ensimmäisellä vuorolla Artjom Maltsevin.
Varaustilaisuudessa sai varata 17-vuotiaita ja sitä vanhempia pelaajia, joilla ei ole voimassa pelaajasopimusta KHL-, VHL- tai MHL-joukkueiden kanssa.
Sianliha

Sianliha on sian tai sian poikasen eli porsaan lihaa, jota käytetään ravinnoksi. Sianliha on maailman eniten kulutettu liha. Sianlihaa ovat muun muassa kinkku, pekoni ja porsaankyljykset.

Sian ruhon osat ja niiden käyttö

1. Pää
2. Kaula
3. Pekoni
4. Etuselkä

Luuton osa on kasleri eli niska. Uunipaistiksi, leikkeisiin, pihveihin, paistirulliksi, talouskyljyksiin, kastikkeisiin, pataruokiin. Kaslerista tehdään myös nyhtöpossua.
5. Rinta
6. Kyljysselkä

Ulkofilee, sisäfilee ja luinen kyljysselkä. Porsaankyljykset.
7. Ulkofilee

Uunissa kypsennettäväksi, pihveiksi ja leikkeiksi.
8. Sisäfilee

Porsaan arvokkain ja murein osa. Kokonaiseksi paistiksi, viipaleiksi, leikkeiksi, noisetteiksi, grilliin.
9. Kylki

Porsaan rasvaisin osa. Kastikelihaksi, savustettavaksi, läskisoosiin, viipaleiksi, ribseiksi. Pekoni on suolattua ja savustettua kylkisilavaa.
10. Vatsa
11. Lapa

Haudutettaviin lihapatoihin, kastikkeisiin, wokkeihin, verkkopaistiksi, karjalanpaistiin, jauhelihaan, uunissa kypsennettäväksi.
12. Kinkku

Ulkopaisti, kulmapaisti, sisäpaisti, paahtopaisti. Paistettavaksi, leikkeisiin, kuutioiksi ja suikaleiksi vokkeihin ja kastikkeisiin, sekä karjalanpaistiin.
13. Potka
Hernekeittoon, uunissa kypsennettäväksi.
14. Sorkka
15. Saparo

Ilmastokuorma

Kypsentämättömän 90-grammaisen porsaanleikkeen elinkaarenaikaiset kasvihuonekaasupäästöt ovat arviolta 653 grammaa CO₂-ekv, mikä vastaa noin 14 prosenttia suomalaisen keskivertokuluttajan päivittäisen ravinnon aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä. Laskelma sisältää teurastamon, jakelun ja vähittäiskaupan arvioidut päästöt 850 grammaa CO₂-ekv/lihakilo.

Uskonnolliset kiellot

Sianlihan syöminen on ruokatabu eli kiellettyä muun muassa juutalaisuudessa ja islamissa.
Gerda Hallberg

Gerda Marie Hallberg (29. heinäkuuta 1882 Helsinki – 24. marraskuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija joka käytti nimimerkkiä Gea.
Hallbergin vanhemmat olivat helsinkiläinen kauppias Erik Fredrik Mauritz Hallberg ja Anna Emilia Schildt. Hän opiskeli 1900-1904 Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa.
Cabin Fever

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Cabin Feverin perustarina, kliseiset henkilötyypit ja koko toteutus ovat pelkkää vanhan kierrätystä: joukko ylimielisiä kaupunkinuoria, syrjäseudulta vuokrattu lomamökki ja vähintäänkin oudon oloisia peräkylän asukkaita. Valotiestä omien ideoiden puutteesta kärsivä pelottelu olisi joutanut monien kaltaistensa tavoin suoraan videolevitykseen.
Kelkkajääkiekko

Kelkkajääkiekko on jääkiekosta kehitetty vammaisurheilulaji, jota pelataan muun muassa paralympialaisissa. Tavallisesta jääkiekosta poiketen pelaajat käyttävät jäällä liikkumiseen kelkkoja, jotka on varustettu terillä. Kahta lyhyttä mailaa käytetään niin kiekon lyömiseen kuin vauhdin ottamiseen ja kelkan ohjailuun. Pelaajia kentällä on sama määrä kuin tavallisessa jääkiekossa. Peliaika on 3 × 15 minuuttia. Kelkkajääkiekossa taklaaminen on sallittua, mutta siihen tulee käyttää vartaloa eikä kelkkaa. Pelaajien suojat ovat samantapaisia kuin tavallisessa jääkiekossa, mutta kasvojen suojelemiseksi ristikkokypärä on pakollinen kaikille pelaajille.
Kelkkajääkiekossa pelaajat luokitellaan toimintakyvyn mukaan. Huomiota kiinnitetään esimerkiksi siihen, onko pelaajalla toinen tai kumpikin jalka amputoitu vai onko pelaaja halvaantunut. Pelaajilta vaaditaan hyvää ylävartalon hallintaa ja istumatasapainoa sekä hyvää käsien toimintakykyä. Laji sopii hyvin myös niille, jotka eivät esimerkiksi polvi- tai muun urheiluvamman takia voi pelata tavallista jääkiekkoa. Suomessa myös vammaton henkilö voi pelata kelkkajääkiekkoa.

Historia

Kelkkajääkiekko kehitettiin 1960-luvulla tukholmalaisessa kuntoutuskeskuksessa. Siitä tuli virallinen paralympialaji vuonna 1994. Nykyään kelkkajääkiekko on suosittua muun muassa Kanadassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Norjassa.
Suomessa kelkkajääkiekkoa on pelattu vasta loppuvuodesta 2007 lähtien. Kesäkuussa 2010 Suomen Vammaisurheilu ja –liikunta VAU ry isännöi Suomen ensimmäistä kansainvälistä kelkkajääkiekon turnaustapahtumaa Kisakallion Urheiluopistolla Lohjalla. Turnauksen voitti varsin ylivoimaisesti Viro.
Patrice Chéreau

Patrice Chéreau (2. marraskuuta 1944 – 7. lokakuuta 2013 Pariisi) oli ranskalainen elokuvan, teatterin ja oopperan parissa uraa luonut ohjaaja. Taidemaalariperheen kuopuksena pientä Patricea vietiin jo varhain näyttelyihin. Hän tutustui teatterin tekemiseen jo kouluaikanaan, mutta ennen lopullista alalle siirtymistään hän opiskeli klassista kirjallisuutta ja saksaa.
Elokuvaa Chéreau alkoi ahkerasti seurata jo koulupoikana Ranskan elokuva-arkistossa (La Cinémathèque française). Orson Welles ja saksalainen ekspressionismi olivat hänen ensimmäiset suuret vaikuttajansa. Chéreau myös näytteli elokuvissa, kuten Andrzej Wajdan elokuvassa Danton, jossa hän esitti Camille Desmoulinsia.
Ninfa (1795)

Valmistus

Alus tilattiin Mahonista Menorcalta ja valmistettiin 1794–1795.

Palvelus

Huhtikuussa 1797 Ninfa ja Santa Elena olivat hopealastissa matkalla Cádiziin. Alusten saatua tiedon Britannian kuninkaallisen laivaston saarrosta niiden lasti siirrettiin kalastusaluksiin maihin kuljetettavaksi. Fregatit pyrkivät satamaan purjehtimalla pitkin rannikkoa. HMS Irresistible ja HMS Emerald havaitsivat alukset 26. huhtikuuta ja aloittivat takaa-ajon. Heikommin aseistetut espanjalaisalukset pyrkivät suojaan Conilinlahteen, mikä ei kuitenkaan onnistunut. Puolentoista tunnin taistelun jälkeen kumpikin espanjalaisalus oli vaurioitunut. Santa Elena ajautui rantaan ankkuriköyden katkettua.

HMS Hamadryad

Ninfa siirrettiin Gibraltarille, missä se otettiin palvelukseen nimellä HMS Hamadryad päällikkönään Thomas Elphinstone. Alus valtasi 30. kesäkuuta espanjalaisen kaapparin ja 3. heinäkuuta toisen kaapparin Actaeonin. Alus upposi 25. joulukuuta pyrkiessään suojaan myrskyltä Algerinlahteen.
Zossen

Historia

Zossenissa sijaitsi Neuvostoliiton sotilasalue vuosina 1945–1994. Alue oli sotilaskäytössä jo ensimmäisen maailmansodan aikana; siellä majoitettiin venäläisten, brittien ja ranskalaisten joukoissa taistelleita islaminuskoisia sotavankeja leirissä, jota kutsuttiin nimellä Halbmondlager eli ”Puolikuunleiri”. Heitä varten rakennettiin puinen moskeija; hyvällä kohtelulla vankeja pyrittiin käännyttämään Saksan puolelle.
Nikolai von Essen

Sotilasura

Essen valmistui kadettikoulusta vuonna 1880, jonka jälkeen hän palveli muun muassa Venäjän Tyynenmeren laivastossa 1892–1896 sekä Mustanmeren laivastossa 1897–1902. Vuosina 1904–1905 Essen osallistui Venäjän–Japanin sotaan, ollen mukana muun muassa Keltaisenmeren taistelussa elokuussa 1904. Amiraaliksi Essen ylennettiin vuonna 1908 ja samalla hänestä tehtiin Itämeren laivaston komentaja. Nikolai von Essen kuoli keuhkokuumeeseen Tallinnassa toukokuussa 1915.
Konna ja Koukku

Juoni

Varakas teksasilaispösö Iso-Enos Burdette ja hänen poikansa Pikku-Enos etsivät rekkakuskia, joka olisi valmis rahtaamaan kärryllisen Coors-olutta heidän virkistyksekseen Georgian osavaltioon. Ongelmana on tuon ajan liittovaltion alkoholilait ja alkoholin verotussäännökset, jotka kieltävät täysin Coorsin myynnin ja/tai kuljettamisen Mississippi-joen itäpuolelle. 
Rahtarit, jotka ovat yrittäneet salakuljettaa mallasjuomaa aikaisemmin, ovat kaikki jääneet kiinni rysän päältä ja joutuneet "smokeyn" (rahtarien LA-radioslangin liikkuvaa poliisia tarkoittava sana) pidättämiksi.  
Paikallisessa rahtarirodeossa teksasilaiskaksikko yhyttää legendaarisen kuskin, Bo "Bandit" Darvillen (Burt Reynolds). He tarjoavat tälle 80 000 dollaria käteistä (270 000 vuoden 2007 dollareissa) eli uuden rekan arvoisen palkkion, jos hän pystyy kuljettamaan 28 tunnin kuluessa 400 laatikollista Coorsia Texarkanasta, Teksasista "Southern Classic" -rahtarirodeoon Georgiassa. 
Bandiitti ottaa haasteen vastaan. Hän ostaa mustan Pontiac Trans Amin, jolla hän aikoo ajaa kärkiautona vetäen poliisien huomion itseensä. Perässä rekalla ajaa lastin kanssa Cledus "Lumimies" Snow, jolla on seuranaan hytissä basset-koira Fred.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa viihdyttävän vauhdikkaaksi kohkaukseksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Risto Leppänen (taikuri)

Risto Leppänen on tuusulalainen taikuri ja koomikko, joka tunnetaan myös magikoomikkona. Hän on voittanut urallaan taikuuden suomenmestaruuksia ja näyttämötaikuuden pohjoismaiden mestaruuspronssia vuonna 2011.  Suomen Taikapiiri palkitsi Leppäsen 2015 Timo Tuomivaara -palkinnolla sinnikkäästä ja määrätietoisesta työstä taikuuden parissa. Leppänen on esiintynyt Suomen lisäksi useita kertoja Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Afrikassa.
Järämä

Järämä on valtatie 21/E8:n varrella Kaaresuvannosta 16 kilometrin päässä Kilpisjärvelle päin Maunun ja Luspan kylien välillä sijaitseva Lapin sodan museoalue. Sen ympäristössä oli osa Operaatio Birkeen kuuluva Sturmbock Stellungia, saksalaisten sodanaikaista puolustuslinjaa. 
Puolustusketjun tarkoitus oli suojata Norjan puolella kulkeva Saksan Ruijan-joukkojen ainoa mahdollinen vetäytymistie etelään, Valtakunnantie 50.

Rakennelmat

Linnoitusketju rakennettiin vuosina 1942–1944 pääosin kallioon louhimalla. Karesuvannon asemaa rakensi noin 2 000–3 500 miestä, mukana sotilas- ja työorganisaation Organisation Todtin Skandinavian osaston Einsatzgruppe Wikingin yksiköitä, muun muassa 750 puolalaista rakennusmiestä. Noin puolet työvoimasta, parituhatta henkeä, oli pakkotyöhön määrättyjä neuvostoliittolaisia sotavankeja.
Paikalla on nykyään entistettyjä juoksuhautoja, Pak 40 -panssarintorjuntatykin asema, useita erilaisia korsuja, joista viisi on entisöity, sekä raskaiden aseiden tuliasemapesäkkeitä. Osa korsuista on varustettu saksalaistyylisellä sisustuksella. Entistetyssä osassa on yhteensä 1,2 kilometriä taistelu-, yhdys- ja juoksuhautoja.
Järämä kuuluu yhdessä Sodankylän Tankavaaran Schutzstellungin kanssa Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Museo

Alueen etelälaidalla aivan Kilpisjärventien vieressä on vuonna 1997 valmistunut museo, jonka pysyvän näyttelyn teema on sota-aika Tunturi-Lapissa. Näyttelyssä esitellään Lapin sodan aikaisia tapahtumia ja esineistöä, samoin kuin siviiliväestön evakuointia ja jälleenrakennustyötä. Museon yhteydessä on kahvio.
Richard Nixonin salamurha

Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin Kalifornian Alamedassa, Atwaterissa, Berkeleyssä, Oaklandissa, Sacramentossa ja San Franciscossa sekä Nebraskan Omahassa.
Nokimonninen

Koko ja ulkonäkö

Nokimonninen voi kasvaa 7 senttimetriä pitkäksi. Sen pää on sininen ja muu osa kalasta on vaaleanharmaa.

Alkuperä

Nokimonninen on kotoisin Venezuelasta, Orinocon sivujoesta Paraguazasta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Nokimonninen on melko vilkas ja sävyisä parvikala. Kalaa on viljelty satunnaisesti, mätimäärä on pieni.

Vesiolot ja ravinto

Nokimonninen tarvitsee vähintään 100 litran kokoisen akvaarion. Akvaariossa pitää olla avoimien hiekka-alueiden lisäksi kasveja sekä juurakoota tai muita koloja piilopaikoiksi. Nokimonniselle sopiva veden happamuus on 6-7 ja veden kovuus alle kymmenen. Sopiva lämpötila on 23-27 celsiusastetta. Kala on kaikkiruokainen.
Querqueville

Kuntaliitos

Kunta liitettiin 1. tammikuuta 2016 perustettuun Cherbourg-en-Cotentin kuntaan yhdessä neljän muun kunnan kanssa, jotka olivat Cherbourg-Octeville, Équeurdreville-Hainneville, La Glacerie ja Tourlaville.
Ruskomedestäjä

Levinneisyys

Ruskomedestäjää tavataan Afrikan länsirannikolla Liberiasta Angolaan. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Egyptin jalkapalloliitto

Egyptin jalkapalloliitto on vuonna 1921 perustettu egyptiläisen jalkapalloilun kattojärjestö. Kansainväliseen jalkaplloliittoon FIFA:an Egyptin jalkapalloliitto liittyi vuonna 1923 ja Afrikan jalkapalloliitto CAF:iin vuonna 1957. Liitto hallinnoi maajoukkueiden lisäksi myös Egyptin Valioliigaa sekä Egyptin cupia.
Egyptin jalkapalloliiton päämaja sijaitsee Kairossa ja liiton puheenjohtajana toimii Hany Abo Rida.
HMS Hampshire (1903)

Palvelus

HMS Hampshire osallistui Skagerrakin taisteluun. Joitakin päiviä taistelun jälkeen alus lähti Kuolaan kuljettaen lordi Kitcheneriä. Se upposi 5. kesäkuuta 1916 osuttuaan miinaan, jolloin Kitchener esikuntineen hukkui samoin kuin suuri määrä miehistönjäseniä.
Raunikkivyökoi

Koko ja ulkonäkö

Pieni, tummanharmaa perhonen, jonka etusiivissä on muutamia, hieman vaaleampia poikkijuovia. Takasiivet ovat ruskeat. Siipiväli 9–11 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Keski-Euroopassa sekä osassa Pohjoismaita ja Baltiaa tavattava laji. Suomessa lajin ainoa esiintymispaikka on Säkylässä. Perhosia on tavattu heinäkuusta elokuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat

Paahdeympäristöä vaativa laji. Suomessa ainoa tunnettu esiintymispaikka on Säkylässä, Porin prikaatin harjoitusalueella, missä kovapanosammunnat pitävät maaston riittävän avoimena. Toukka elää ravintokasvin yhteenkudotuista lehdistä muodostuvan putken sisällä ja myös koteloituu putken sisään.
Laji on Suomessa rauhoitettu ja yhden perhosen ohjeellinen arvo on 1682 euroa.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on Suomessa kangasraunikki (Gypsophila fastigiata), ulkomailla myös muutamat muut raunikkilajit.
Pirttijärvi (Jämsä, Eväjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Pirttivuoren ja Vekurin välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata paitsi järven päissä, missä on suota. Järven pohjoispuolelta kulkee ohi metsäautotie.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,8 metriä mpy. Järven läpi virtaa Kuusjärvestä Myllyojana alkava puro, joka käy ensin Särkijärvessä ennen kuin se laskee Pirttijärveen, ja jatkaa sitten 200 metrin päähän Vekuriin. Vesireitti päätyy Eväjärveen, joka on valuma-alueen pääjärvi.

Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa luontaisena mutkittelevaan läpivirtausojaan oli johdettu vain Isosuon ainoa kuivatusoja. Vuoden 1981 kartassa metsäalueen soita oli ojitettu enemmän ja niiden vedet oli johdettu läpivirtausojaan.
Komponiumi

Komponiumi (saks. Komponium; holl. componium) on saksalaissyntyisen Diederich Nikolaus Winkelin (1777–1826) kehittelemä ja Amsterdamissa vuonna 1821 rakentama orkestrioni, jonka erityisominaisuus on kyky muunnella aleatorisesti sillä esitettäviä teoksia esittämisen aikana. Winkel rakensi soittimensa Johann Nepomuk Maelzelin kehittelemän panharmonikonin kilpailijaksi, mutta siitä ei tullut kaupallista menestystä. Ainoa tunnettu kappale komponiumista on esillä Brysselin soitinmuseossa ilman siihen alun perin kuulunutta urkukaappia; soittimessa on kahdeksan huuliäänikerran ja yhden kieliäänikerran lisäksi erikoistehosteina triangeli ja tamburiini.
Berner Oberland-Bahnen

Historiaa

Berner Oberland-Bahnen omistaa kaksi historiallista rautatietä: Berner Oberland-Bahnin (BOB) ja Schynige Platte-Bahnin (SPB). Yhtiö on omistanut BOB:n toiminnan alusta, vuodesta 1888 alkaen. SPB siirtyi yhtiölle vuonna 1895.

Omistus

Berner Oberland-Bahnenin pääomistajia ovat Sveitsin liittovaltio ja Bernin kantoni. Samalla alueella toimiva pörssinoteerattu liikenneyhtiö Jungfraubahn Holding AG omistaa yhtiöstä 8 %.