google/wiki40b huggingface dataset:
Seitsemisen kansallispuisto

Liikenneyhteydet

Matkahuolto liikennöi koulupäivisin Kurun ja Parkanon välistä reittiä, joka kulkee aivan Seitsemisen kansallispuiston reunalle.
Toba

Järvi

Järvi on noin 90 kilometriä pitkä ja sijaitsee suunnilleen 900 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen maksimisyvyys on 505 metriä. Järveen laskee 202 jokea ja pienempää virtaa, joista vain 70 on ympärivuotisia. Veden virtaus sinne on vuosien kuluessa vähentynyt. Järvi toimii tärkeänä makean veden lähteenä alueen asukkaille. Ravinteikkuudeltaan se on oligotrofinen.

Tulivuori ja sen purkaukset

Kaldera muotoutui pleistoseenikaudella neljän suuremman tulivuorenpurkauksen jälkeen, jotka alkoivat 1,2 miljoonaa vuotta sitten ja joista viimeisin oli suunnilleen 74 000 vuotta sitten. Kaldera on 35 kilometriä leveä ja 100 kilometriä pitkä. Purkauksissa muodostui ignimbriittiä. Pölyä ja muuta vulkaanista materiaalia kulkeutui Sri Lankaan ja Bengalinlahdelle asti. Paikoitellen järven ympäriltä voi löytää jopa 600 metrin paksuisia tuffikerroksia.
Toban viimeisin purkaus oli tiettävästi suurin maapallolla tapahtunut tulivuorenpurkaus. Historialliselta ajalta ei tunneta yhtään Toban purkausta. Kalderan reunalla sijaitsee pari pienempää tulivuorta, jotka ovat sitä nuorempia. Myöhemmät purkaukset ovat synnyttäneet myös ainakin Samosirin saaren keskelle järveä noin 30 000 vuotta sitten. Alueella on tapahtunut myös useita maanjäristyksiä.
Toban viimeisimmän purkauksen 74 000 vuotta sitten uskotaan vaikuttaneen merkittävästi myös ihmislajin evoluutioon, kun nykyisen käsityksen mukaan koko nykyihmisen (Homo sapiens) populaatio maapallolla olisi purkauksen aiheuttaman äkillisen ilmaston kylmenemisen seurauksena tuolloin kutistunut vain muutamaan tuhanteen yksilöön, joiden jälkeläisiä kaikki nykyään elävät ihmiset ovat.
Seitsemän (novellikokoelma)

Arvostelut

Aikalaiskritiikki suhtautui teokseen nuivasti. Kallas pahastui erityisesti V. A. Koskenniemen suorastaan vihamielisestä kritiikistä, jossa tämä syytti kokoelmaa melodramaattisuudesta ja aiheen turhasta paisuttelusta.
Myös Kallaksen uskovainen sisar Aune Krohn paheksui vielä ilmestymätöntä teosta ja epäili ettei se sovi yhteen kristillisen maailmankatsomuksen kanssa. Aune Krohn oli itse laatinut uuden suomennoksen Titaniciin yhdistetystä virrestä "Nearer my God, to Thee" ("Sua kohti, Herrani").
Kwakiutlit

Kwakiutlit ovat Pohjois-Amerikan luoteisrannikolla Vancouverinsaaren rannoilla ja vastapäisellä mantereella asuva intiaanikansa. Kwakiutlit kutsuvat itseään kwakwaka'wakweiksi puhumallaan wakashan kielellä. Kwakiutlien perinteinen elinkeino on ollut kalastus ja yhteiskunta on ollut pääsääntöisesti perimyksen perusteella määräytyvän hierarkkinen. 2000-luvun alussa arvioitiin kwakiutliteja olevan noin 700 henkeä.
Ville Itälä

Perhe, koulutus ja työura

Itälä valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1989 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1991. Hän työskenteli muun muassa vuosina 1984–1986 useita jaksoja Pöytyän piirin vastaavana nimismiehenä sekä vuosina 1985–1988 Naantalin vastaavana poliisimestarina ja kaupunginviskaalina. Asianajotoimistossa Itälä aloitti työt vuonna 1988 ja suoritettuaan asianajajatutkinnon 1995 hän alkoi toimia omassa yrityksessään Sumentola, Suominen & Itälä Oy:ssä.
Itälän vanhemmat olivat metsänhoitaja Matti Juhani Itälä ja kotirouva Ulla Unelma Sipilä. Liberaalipoliitikko Jaakko Itälä ja talousneuvos, entinen SS-vapaaehtoinen Jouko Itälä ovat Ville Itälän setiä.
Itälä meni naimisiin erikoissairaanhoitajana työskennelleen Sari Pihalan kanssa maaliskuussa 2002. Parilla on kaksi yhteistä lasta, minkä lisäksi Itälällä on edellisestä avioliitostaan yksi poika.

Poliittinen ura

Itälä toimi Turun kaupunginvaltuutettuna 1985–1996 sekä kaupunginhallituksen jäsenenä 1992 ja edelleen kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 1993–1995.
Kansanedustajana Itälä oli vuosina 1995–2004. Hän toimi perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 1996–2000 sekä suuren valiokunnan puheenjohtajana 2003–2004. Itälä oli sisäasiainministerinä vuosina 2000–2003 ja pääministerin sijainen 2001–2003 Lipposen toisessa hallituksessa. Itälä valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa. Hän toimi EPP–ED-ryhmän varapuheenjohtajana vuosina 2004–2007. Hän oli budjettivaliokunnan ja Japanin suhteista vastaavan valtuuskunnan jäsen sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja EU:n ja Venäjän parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan valtuuskunnan varajäsen.
Itälä oli kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen 1985–1990 ja varapuheenjohtaja 1999–2001. Hänet valittiin puheenjohtajaksi vuonna 2001, ja hän erosi kokoomuksen johdosta 2004. Itälän seuraajaksi valittiin kokoomuksen silloinen varapuheenjohtaja Jyrki Katainen Seinäjoen puoluekokouksessa 5. kesäkuuta 2004. Itälän eroa edelsi mahdollisesti uskottavuusongelmat jotka tv-sarja Itse valtiaat hänelle aiheutti. Sarjassa Itälä esitettiin lapsellisena, täysistunnoissa nukkuvana, Turun murretta vääntävänä typeryksenä. Itälä on arvellut sarjan vahingoittaneen hänen julkisuuskuvaansa ja olleen osasyy siihen, että hän joutui eroamaan kokoomuksen puheenjohtajan paikalta.
Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Itälä sai 66 033 ääntä. Hän jatkoi Euroopan parlamentin jäsenenä maaliskuuhun 2012, jolloin hän aloitti Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsenenä. Itälän paikalle europarlamenttiin nousi Petri Sarvamaa.
Charles Joughin

Charles John Joughin (3. elokuuta 1878 Birkenhead, Wirral - 9. joulukuuta 1956 Paterson, New Jersey, Yhdysvallat) oli englantilainen leipuri, joka toimi RMS Titanicilla johtavana leipurina kun laiva törmäsi jäävuoreen ja upposi. Joughin ei päässyt pelastusveneisiin ja kellui kylmässä vedessä tuntikausia kunnes pelastuslautta B onnistui pelastamaan hänet. Myöhemmin haastattelussa Joughin kertoi seisseensä laivan tyyrpuurin puolella kun hän joutui veteen. Hän näki myöhemmin ympärikääntyneen veneen ja lähti uimaan sitä kohti. Aluksi häntä ei veneen kaatumisen pelossa päästetty kyytiin mutta myöhemmin laivan pääkokki Maynard tunnisti hänet ja auttoi hänet veneen päälle.
Myöhemmin Joughin oli mukana SS Oregonilla kun se upposi Bostonin satamassa. Joughin palveli myöhemmin American Exports Linesin valmistamilla aluksilla ja toisessa maailmansodassa joukkojenkuljetusaluksilla. Joughin kuoli vuonna 1956 78-vuotiaana. Hänet haudattiin Cedar Lawn Cemeterylle, Patersoniin.
Rodolphe Kreutzer

Rodolphe Kreutzer (16. marraskuuta 1766 Versailles – 6. tammikuuta 1831 Geneve) oli ranskalainen säveltäjä,  viulisti, pedagogi ja kapellimestari. 
Kreutzer sai musiikin opetusta isältään sekä Anton Stamitzilta. Kuultuaan Kreutzerin esiintymisen Wienissä Ludwig van Beethoven omisti yhdeksännen viulusonaattinsa hänelle. Kreutzer toimi myöhemmällä urallaan kapellimestarina oopperassa.
Kreutzer toimi viulunsoiton professorina Pariisin konservatoriossa. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu mm. yhdeksäntoista viulukonserttoa ja nelisenkymmentä oopperaa. Kenties parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan teoksestaan 42 études ou caprices, joita käytetään monesti opetustarkoituksessa.
Nupedia

Nupedia oli web-pohjainen englanninkielinen tietosanakirja, jonka artikkelit olivat asiantuntijoiden kirjoittamia. Nupedian sisältö oli saatavissa vapaalla lisenssillä. Nupedian perusti maaliskuussa 2000 Jimmy Wales Bomis-yhtiöineen. Sen päätoimittajaksi palkattiin Larry Sanger. Nupedia tunnetaan nykyisin Wikipedian edeltäjänä. Se lopetti toimintansa 26. syyskuuta 2003. Nupediassa oli käytössä tieteellinen vertaisarviointijärjestelmä, jonka tarkoituksena oli varmistaa, että artikkelien laatu oli erinomainen.

Historia

Aluksi Nupedia käytti itse kehittämäänsä Nupedia Open Content Licensea, mutta siirtyi tammikuussa 2001 GNU Free Documentation Licenseen Richard Stallmanin ja Free Software Foundationin pyynnöistä. Stallman aloitti samaan aikaan GNUPedia-projektin, sillä hänen mielestään Nupedian vertaisarviointijärjestelmä oli liian jäykkä eikä sopinut vapaiden ohjelmistojen henkeen tai filosofiaan.
Suunnilleen samaan aikaan Nupedia käynnisti Wikipedian sivuhankkeena, jotta artikkeleja voitaisiin työstää yhteistyössä ennen vertaisarviointia. Tämän tuloksena GNUPedia-hanke kuoli nopeasti. Wikipedia kehittyi nopeasti suuremmaksi kuin Nupedia, mutta Larry Sanger jatkoi Wikipedian johtamista Nupedian päätoimittajana.
Helmikuussa 2002 Bomis lopetti Larry Sangerin palkanmaksun. Sanger lähti hankkeesta pikaisesti sen jälkeen. Tämä aiheutti Nupedia-projektin kuoleman. Ainoastaan kaksi artikkelia valmistui vuoden 2001 jälkeen. Yhteensä projekti tuotti 25 vertaisarvioinnin läpikäynyttä artikkelia, jotka liitettiin Wikipediaan ennen Nupedian sulkeutumista. Sen lisäksi kehitteillä oli vielä 74 muuta artikkelia.
Veriplasma

Verineste eli veriplasma tai plasma on veren nestemäinen verisoluton osa, joka voidaan verenohentajien ja linkoamisen avulla erottaa koko verestä. Verisolujen (puna- ja valkosolut sekä verihiutaleet) osuus verestä on noin 45 % ja verinesteen osuus noin 55 %.
Verihera puolestaan saadaan erotettua, kun veren annetaan hyytyä ilman verenohentajaa ja jäljelle jäänyt neste lingotaan. Monissa verikokeissa ei ole merkitystä, käytetäänkö koeaineksena veriheraa vai verinestettä.
Artabazos

Artabazos (noin 389-325 eaa.) oli persialainen aristokraatti, joka oli Hellespontin Fryygian satraappi. Hän oli sukua Farnakekselle joka oli Dareios I:n tärkeimpiä ministereitä. 
Vuonna 367 eaa. alkoivat useat Vähän-Aasian satraapeista kapinoida Artakserkses II:a vastaan, heidän joukossan Artabazoksen vanhempi veli Ariobarzanes, joka tuolloin oli Hellespontin Fryygian satraappi. Kapinan kukistumisen jälkeen Artabazos nimitettiin veljensä seuraajaksi. Artaksserkses II:n kuoleman jälkeen Artabazos kapinoi vuorostaan vuonna 358 eaa.  Artabazos sai aluksi apua Ateenalta, mutta Artakserkses III sai ateenalaiset luopumaan aikestaan. Artabazoksen palveluksessa oli myös kaski rodoslaista Mentor ja Memnon. Artabazos oli antanut Mentorille vaimoksi oman tyttärensä Barsinen. Lopulta Artakserkses kukisti Artabazoksen ja tämän oli paettava Makedoniaan kuningas Filippos II:n hoviin. Hänen mukanaan maanpakoon seurasi myös Memnon. Artakserkses armahti kuitenkin Mentorin ja tämän avulla Artabazos sai palata Persiaan vuonna 342 eaa. Kun Mentor kuoli vuonna 340 eaa. meni Barsine naimisiin Memnonin kanssa.
Artabazos hävisi tämän jälkeen lähteistä siihen asti kun hän antautui Aleksanteri Suurelle sen jälkeen kun Bessos tappoi Dareios III:n. Voimme olettaa että Artabazos kannatti Dareiosta kun tämä kaappasi vallan vuonna 336 eaa. Artabazoksesta tuli eräs Aleksanterin tärkeimmistä persialaisista neuvonantajista. Aleksanteri palkitsi Artabazoksen nimittämällä tämän Baktrian satraapiksi. 
Vuonna 327 eaa. Artabazos pyysi eroa virastaan korkean ikänsä vuoksi. Hänen poikansa palvelivat jatkossakin Aleksanteri Suurta ja tämän seuraajia. Kaksi Artabazosin tyttäristä meni naimisiin Aleksanterin upseerien kanssa.
Syanoosi

Syanoosi johtuu vajaasta happimäärästä veressä. Syanoosi voi aiheuttaa ihon, huulien, kynsien tai limakalvojen sinertävän värin riippuen syanoosin tyypistä.
Syanoosin aiheuttama sininen väri johtuu ihon optisista ominaisuuksista. Kun veren keuhkoista happea keräävä osa - hemoglobiini on hapekas, näyttää ihon läpi veri punaiselta. Sen sijaan hapeton hemoglobiini aiheuttaa ihon läpi näkyvän sinisen sävyn. Kun hapettoman hemoglobiinin osa verestä on suurempi kuin 5g/dl, on oireena ihon sinertävyys.
Nimi syanoosi tarkoittaa "sinistä tautia" tai "sinistä tilaa". Se on johdettu syaani-väristä, jonka nimi on johdettu kreikan kielen sanasta κυανός (kyanos), sininen.

Syanoosin tyypittely

Syanoosin voi luokitella kahteen tyyppiin: periferaaliseen ja sentraaliseen.

Sentraalinen syanoosi

Sentraalisesta syanoosista kärsivillä valtimoiden hapettuneen hemoglobiinin pitoisuus on vähemmän kuin 85 %. Tämä aiheuttaa kielen ja huulien sinertävyyden. Sentraalinen syanoosi voi johtua mm. keuhkojen tai sydämen sairauksista.

Periferaalinen syanoosi

Periferaalinen syanoosi johtuu hiussuonten vähäisestä happimäärästä. Tämän tyyppinen syanoosi on paikallista ja se oireilee sinisyytenä sormissa tai raajoissa. Periferaalinen syanoosi voi aiheutua mm. kylmästä ympäristöstä, alhaisesta sydämen pumppaustehosta tai sydänhäiriöstä. Tämän tyyppinen syanoosi on vaikea havaita tummaihoisilla henkilöillä.
Justin Vaive

Ura

Vaive pelasi Miamin yliopistossa neljä kautta vuosina 2007–2011.
24. elokuuta 2011 San Antonio Rampage kiinnitti Vaiven AHL-sopimuksella.
24. heinäkuuta 2014 Vaive vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Greenville Road Warriorsin kanssa. 3. syyskuuta 2014 ennen kauden 2014-2015 alkua hän teki sopimuksen Road Warriorsin AHL-yhteistyöseura Hartford Wolf Packin kanssa.
2. heinäkuuta 2015 Vaive teki ensimmäisen NHL-sopimuksensa siirtyessään vapaana agenttina yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella New York Islandersiin. Vaive pelasi kuitenkin koko kauden 2015–2016 Islandersin farmiseurassa Bridgeport Sound Tigersissa, jossa hän teki 63 ottelussa 17 pistettä. Hän ei jatkanut kauden jälkeen Islandersin organisaatiossa, vaan hän teki sopimuksen ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesin kanssa. Vaive ei pelannut kuin yhden ottelun Cyclonesissa, kun Rochester Americans solmi hänen kanssaan koesopimuksen. Onnistuneen koeajan jälkeen Vaive jatkoi koko kauden Americansissa.
Srečko Katanec

Ura pelaajana

Keskikentällä pelannut Katanec edusti seuratasolla Jugoslaviassa vuosina 1980–1988 Olimpija Ljubljanaa, Dinamo Zagrebia ja Partizania. Hän saavutti Partizanin riveissä Jugoslavian-mestaruuden vuonna 1987. Vuonna 1988 Katanec siirtyi Saksaan Stuttgartin riveihin. Hän oli johdattamassa seuraa UEFA Cupin loppuotteluun vuonna 1989. Samana vuonna Katanec siirtyi Sampdoriaan Italiaan. Hän saavutti seurassa Cup-voittajien cupin voiton vuonna 1990 ja Italian-mestaruuden vuonna 1991 sekä Euroopan cupin loppuottelupaikan vuonna 1992.
Katanec pelasi Jugoslavian maajoukkueessa vuosina 1983–1990 31 ottelua ja teki niissä 5 maalia. Hän edusti Jugoslaviaa vuoden 1984 EM-kisoissa ja vuoden 1990 MM-kisoissa. Katanec oli myös voittamassa Jugoslavian riveissä olympiapronssia vuoden 1984 kesäolympialaisissa. Slovenian maajoukkueessa hän pelasi vuonna 1994 viisi ottelua ja teki niissä yhden maalin.

Ura valmentajana

Katanec valmensi Slovenian alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 1996–1998 ja Goricaa vuonna 1998. Slovenian maajoukkueen päävalmentajaksi hän siirtyi vuonna 1998. Katanec johdatti Slovenian vuoden 2000 EM-kisoihin ja vuoden 2002 MM-kisoihin. Hän jätti tehtävänsä vuonna 2002 riitaannuttuaan joukkueen tähtipelaajan Zlatko Zahovičin kanssa. Vuosina 2002–2003 Katanec valmensi kreikkalaista Olympiakosia. Makedonian maajoukkueen päävalmentajaksi hänet nimitettiin vuonna 2006.
Katanec sai potkut Makedonian maajoukkuevalmentajan tehtävistä huhtikuussa 2009, kun joukkue oli hävinnyt Alankomaille MM2010-karsinnoissa 4–0. Lisäksi Katanec oli ajautunut riitoihin joidenkin maajoukkuepelaajien kanssa. 
Kesäkuussa 2009 Katanec siirtyi Arabiemiirikuntien maajoukkueen päävalmentajaksi.  Hänen johdollaan maan menestys MM2014-karsinnoissa jäi vaisuksi ja Katanec sai potkut syyskuussa 2011. 
Tammikuun alussa 2013 Katanec palasi kotimaansa Slovenian maajoukkueen päävalmentajaksi.  Katanec jätti tehtävänsä lokakuussa 2017, kun Slovenia ei ollut selvinnyt hänen johdollaan arvokisoihin.
Syyskuussa 2018 Katanec allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Irakin maajoukkueen kanssa.
Aromataasi-inhibiittorit

Aromataasi-inhibiittorit ovat lääkeaineita, joita käytetään erityisesti rinta- ja munasarjasyövän hoitoon naisilla, jotka ovat ohittaneet vaihdevuodet. Aromataasi-inhibiittorit pyrkivät estämään aromataasientsyymin toimintaa. Aromataasi muodostaa estrogeeniä, jota sekä rinta- että munasarjasyöpä tarvivat kasvaakseen.

Vaikutus ja käyttö

Aromataasi-inhibiittorit estävät estrogeenituotannon loppuvaiheessa vaikuttavaa Sytokromi P450 -entsyymiyhdistettä ja näin sammuttavat estrogeenisynteesin. Lisämunuaisperäisen androgeenin aromatisaatio tapahtuu pääasiassa rasvakudoksessa, lihaksissa ja maksassa, jotka ovat herkkiä aromataasi-inibiittoreiden vaikutuksille. Munasarjoissa aineiden vaikutuksesta luteinisoivan hormonin eritys kasvaa, mikä puolestaan palauttaa hormonitoimintaa. Vaihdevuosia ennen estrogeenituotanto tapahtuu pääosin munasarjoissa, eivätkä aromataasi-inibiittorit pysty sitä estämään.
Aromataasi-inhibiittorit voidaan jakaa kahteen eri ryhmään, sitoutuviin ja kilpaileviin estäjiin. Sitoutuvat estäjät kiinnittyvät entsyymin aktiiviseen osaan ja näin estävät kokonaan entsyymin toiminnan. Kilpailevat estäjät puolestaan kiinnittyvät aktiiviseen osaan vain väliaikaisesti ja tyytyvät näin vain estämään entsyymireaktion toteutumista.

Sivuvaikutukset

Aromataasi-inhibiittoreiden yleisin sivuvaikutus on niveljäykkyys ja -kipu. Myös rintasyövän hoidossa käytettyyn tamoksifeeniin verrattuna aromataasi-inhibiittorit aiheuttavat vähemmän vakavia sivuvaikutuksia. Aromataasi-inhibiittorit esimerkiksi vähensivät riskiä saada laskimotulppa tai kohdun limakalvon syöpä. Toisaalta ne saattavat lisätä sydänsairauksien riskiä.
Red Special

Rakentaminen

May rakensi Red Specialin yhdessä isänsä kanssa perhetutulta saamastaan jämäpuusta (mahonkia) - joka oli irroitettu 200 vuotta vanhasta takasta - minkä vuoksi kitaran kaulassa on kaksi madon jättämää reikää. Puun alkuperän mukaan kitarasta käytetään myös nimitystä The Fireplace Guitar (suom. Takkakitara).
Kitaran rakentaminen vei 18 kuukautta (vuosina 1963-1965) ja materiaalit maksoivat yhteensä 18 puntaa (vuoden 1965 rahanarvo).
May on aina käyttänyt tätä kitaraa Queen-urallaan sekä studiossa että keikoilla ja käyttää sitä edelleen. BrianMayGuitarsin Brian May Signature -mallisto on jäljitelmä Red Specialista.

Rakenne

May porasi kitaran rungon sisään akustisia taskuja, jotta kitaran sointi muistuttaisi puoliakustista kitaraa, ja saisi rungon värähtelemään ja näin vaikuttamaan sen sointiin.
Kitarassa on kolme Burnsin valmistamaa yksikelaista mikrofonia, jotka on upotettu Araldit-hartsiin niiden vinkumisen estämiseksi. 
Vinkuminen on ominaista halvoille ja/tai huonosti rakennetuille mikrofonoille. Ilmiö johtuu löysästä käämistä, joka alkaa värähdellä korkeilla äänenvoimakkuuksilla soitettaessa, ja löysä kohta alkaa resonoida ja aiheuttaa näin vinkumista. Vinkuminen voidaan estää upottamalla mikrofoni vahaan.
Samuli Paulaharjun Säätiö

Samuli Paulaharjun Säätiö on suomalainen säätiö, joka perustettiin Kurikan kaupungin lahjoittamalla peruspääomalla vuonna 1998.
Säätiön tarkoituksena on tukea Pohjanmaan kulttuurielämää, kansanperinteen keräämistä ja keruutulosten julkaisemista sekä kotiseututyön ja perinteisen käsityötaidon ja rakennustaidon kehittämistä ja harrastamista, kulttuuriympäristön suojelua ja näihin liittyvää kirjallisuutta. Tarkoituksena on myös edistää Samuli Paulaharjun elämäntyön tunnetuksi tekemistä.
Säätiö on järjestänyt parin vuoden välein julkisia seminaareja näistä aihepiireistä ja julkaissut esityksiä vuosikirjoissaan. Se on jakanut pienehköjä apurahoja tarkoituksensa mukaisiin kohteisiin. Vuonna 2013 se julkaisi suurteoksen Kyröönjoki - Meirän joki, joka kuvaa monipuolisesti Kyrönjoen vesistöalueen historiaa, elinkeinoja, joen tilaa ja yhteiskunnallista kehitystä kartoin, piirroksin, valokuvin ja tekstein.
Ernesto Cardenal

Ernesto Cardenal (s. 20. tammikuuta 1925) on nicaragualainen pappi ja runoilija. Hän oli aktiivinen Nicaraguan vallankumouksessa, ja hänestä tuli  sandinistihallituksen kulttuuriministeri vuonna 1979. 
Jo vuonna 1965 Cardenal perusti seurakunnan ja saarnasi vapautuksen teologiaa maanviljelijöille Solentinamen saarilla Nicaraguajärvellä. Cardenal, joka oli itsekin kuvanveistäjä, rohkaisi asukkaita luoviin harrastuksiin, ja saarille tuli muitakin taiteilijoita.
Vuonna 1985 paavi erotti Cardenalin ja muita marksilaisia  vapautuksen teologian edustajia pappisvirasta. Cardenal erosi sandinisteista 1995, ja vuonna 2019 katolinen kirkko peruutti hänelle annetut rangaistukset.
Cardenalin teos La hora 0 (1969, nimiruno antologiassa Kello 0 1969) on vallankumouskirjallisuuden klassikkoja.
Cardenal on ollut neljä kertaa Nobelin kirjallisuuspalkinnon ehdokas vuodesta 2005 alkaen.
Jet Propulsion Laboratory

Historia

JPL syntyi 1930-luvulla, jolloin sen tutkimusteema oli nimensä mukainen eli rakettimoottorit. Perustajiin kuuluivat muun muassa Frank Malina ja Martin Summerfield. Heitä tuki Unkarista maanpakolaisena tullut Theodore von Karman, joka toimi California Institute of Technologyssä (CIT, CalTech) professorina.

Jack Parsons

John Whiteside (Jack) Parsons (2. lokakuuta 1914 – 17. kesäkuuta 1952) tutki rakettimoottoreita California Institute of Technologyssä 1930-luvulla ja sitä kautta hänestä tuli yksi Jet Propulsion Laboratoryn ja Aerojet Corporation-yhtiön perustajista. Hänen panoksensa oli suurin JATO-rakettien kehittämisessä lentokoneita varten.

JPL:n kehittyminen

Alussa kiinteäajoaineraketteja testattiin Pasadenan laidalla sijaitsevissa kuivuneissa joenuomissa alkeellisella varustuksella.
Toisen maailmansodan aikana laboratorio kehitti Yhdysvaltain laivastolle raketteja, joilla lentokoneiden lentoonlähtömatka lyhenisi (JATO, Jet Assisted Take-Off). Toimivat JATO-raketit olivat kiinteäajoainetta polttavia, mutta myös nesteajoaineita alettiin tutkia.
Sodan loputtua JPL siirtyi suunnittelemaan Yhdysvaltain armeijalle ballistisia ohjuksia. Vuosina 1945–58 se kehitti keskimatkan ydinohjuksia. Niitä olivat mm. Corporal ja Sergent. Rakettien toimintatodennäköisyys oli 30 % luokkaa ja osumatarkkuus huono. JPL oli aikonut kehittää ohjuksia aina eversti-nimiseen ohjukseen asti. Näin ei kuitenkaan käynyt. Ballistiset ohjukset siirtyivät laivastolle ja 1948 syntyneille ilmavoimille ja armeija jäi sivuun.
Kun Sputnikin lento motivoi Yhdysvaltain hallituksen perustamaan Nasa-avaruushallinnon 1958, alkoivat neuvottelut siitä, mistä tutkimuslaitoksista se rakennetaan. Armeija luovutti Redstonen asevarikon Alabamasta (siitä tuli Marshall Space Flight Center) ja JPL:n. Se siirtyi Nasalle Yhdysvaltain Maavoimilta vuoden 1958 lopussa. JPL:stä ei kuitenkaan tullut Nasan keskus (field center) vaan se on ikään kuin yksityinen laboratorio, jota  hallinnoi CIT-yliopisto. Tämä piirre johti 1960- ja 1970-luvuilla Nasan johdon ja JPL:n väliseen konfliktiin, mutta JPL:n status on pysynyt alkuperäisenä.
Aminokapronihappo

Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet

Aminokapronihappo muistuttaa rakenteeltaan toista aminohappoa lysiiniä. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sitoutuessaan fibriinin lysiiniaminohappoihin ja aktivoituessaan rupeaa hajottamaan verihyytymää. Aminokapronihappo sitoutuu fibriinin sijasta plasminogeeniin ja estää täten sen aktivoitumisen ja täten edistää veren hyytymistä ja ehkäisee verenvuotoa.
Aminokapronihappoa voidaan käyttää leikkaustenjälkeisen voimakkaan verenvuodon ehkäisemiseen. Lääkeainetta voidaan ottaa joko oraalisesti tai antaa suonensisäisesti. Yhdistettä voidaan käyttää myös silmien etukammioiden verenvuodon hoitoon.
Aminokapronihapon aiheuttamat haittavaikutukset ovat harvinaisia. Niitä voivat olla laskimoiden tukkeutuminen ja veritulppa, trombosytopenia, sydämen rytmihäiriöt ja munuaisten toimintahäiriöt.
Vohvelirauta

Vohvelirauta on kodinkone, jolla voidaan valmistaa vohveleita vohvelitaikinasta. Vohvelirauta muodostuu yleensä kahdesta saranalla yhteenliitetystä metallilevystä, joissa on omanlaisensa muotti, jotta vohveleihin saadaan kuvioitua. Taikina kaadetaan levyjen väliin. Tämän jälkeen nämä suljetaan vohvelin valmistamiseksi.
Nykyään vohveliraudat toimivat sähköllä. Näissä on sisäinen sähköllä toimiva lämpöelementti. Perinteisiin vohvelirautoihin on kiinnitetty kädenpidikkeet, joiden avulla niitä on pystytty pitämään avotulen päällä, tai ne laskettiin lieden päälle. Vohveliraudan muoto ja kuviointi vaihtelevat paljon.
Vaikka jo antiikin Kreikassa tehtiin vohvelien tapaisia pannukakkuja, niin ensimmäiset vohveliraudat ovat luultavasti Alankomaista tai Saksasta 1300-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä. Tuolloin vohveliraudat tehtiin kahdesta rautaisesta levystä, joissa oli pitkä puinen kädensija.
General Electric valmisti ensimmäiset sähköllä toimivat vohveliraudat vuonna 1911.