google/wiki40b huggingface dataset:
Kari Makkonen

Pelaajaura

Makkonen aloitti peliuransa kasvattajaseurassaan Harjavallan Kuparikiekossa, jossa hän pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Maakuntasarjassa. Syksyllä 1974 Makkonen siirtyi 19-vuotiaana Porin Ässiin, jota hän edusti lähes koko uransa huipputasolla, lukuun ottamatta kautta 1979–1980 Edmonton Oilersin NHL-joukkueessa.
Ässissä hän oli mukana voittamassa yhtä mestaruutta ja yhteensä neljää mitalia. Makkonen teki 565 pääsarjaottelussa tehopisteet 286+289=575. Pudotuspeleissä hän pelasi 41 ottelua saldolla 18+18=36. NHL:ssä Makkonen pääsi kokoonpanoon vain yhdeksässä ottelussa, joissa hän teki pisteet 2+2=4. Toinen syötöistä päättyi Wayne Gretzkyn tekemään maaliin. Makkonen olikin ensimmäinen eurooppalainen joka pelasi Gretzkyn kanssa samassa ketjussa.
Maajoukkueessa Makkonen pelasi 167 ottelua pistein 41+27=68. Hän edusti Suomea seitsemän kertaa MM-kisoissa.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Makkonen on siirtynyt valmennustehtäviin. Aluksi hän toimi Veli-Pekka Ketolan kakkosvalmentajana Ässissä. Ketolan erottua kesken kauden 1996–1997 Makkonen toimi päävalmentajana yhdessä ottelussa ennen Juhani Tammisen tuloa Ässien valmentajaksi (Makkonen jatkoi Tammisen kakkosvalmentajana).
Alasarjoissa hän on luotsannut Titaaneita ja Seinäjoen SHT:tä. Makkonen oli pitkään mukana Tapparassa Jukka Rautakorven valmennusryhmässä. Kaudella 2007–2008 hän toimi Mestiksessä pelaavan Mikkelin Jukureiden päävalmentajana. Makkonen erotettiin tehtävästä lokakuussa 2008 huonosti sujuneen alkukauden takia.
Kaudella 2010–2011 Makkonen valmensi JHT Kalajokea Suomi-sarjassa. Lokakuussa 2011 hän siirtyi Mestiksessä pelaavan TuTo Hockeyn päävalmentajaksi loppukauden ajaksi.
TuTo-kauden jälkeen Makkonen oli kaksi kautta sivussa valmennustehtävistä kunnes kutsuttiin kaudelle 2014–2015 Suomi-sarjassa pelanneen HC Satakunnan päävalmentajaksi. Seuraavalla kaudella Makkonen oli jälleen sivussa aktiivivalmentajan työstä kunnes aloitti kaudella 2016-2017 kakkosdivisioonajoukkue KK-V:n päävalmentajana. KK-V:n luovuttua II divisioonan paikastaan ja ryhdyttyä yhteistyöhön porilaisen Karhu HT:n kanssa, Makkonen siirtyi valmentamaan sitä kaudelle 2018–2019.
Coronie

Coronie on yksi Surinamen kymmenestä piiristä. Piiri sijaitsee Karibianmeren rannikolla ja sen pääkaupunki on Totness. Piirin pinta-ala on 3 902 km² ja väkiluku oli 3 391 vuonna 2012. Kuten suurin osa maasta, Coronie saa tulojaan pääasiassa maanviljelyksestä ja rannikkoilmasto mahdollistaa kookos- ja riisiviljelmät.
Murakumo (1928)

Palvelus

Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 12. hävittäjäviirikköön.
Alus upotettiin ilmahyökkäyksessä saamiensa vaurioiden vuoksi 12. lokakuuta 1942.
Antero Nyrkkö

Anders (Antero) Edvard Nyrkkö (26. helmikuuta 1889 Viipurin maalaiskunta – 27. lokakuuta 1928 Viipuri) oli suomalainen piirisihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Nyrkön vanhemmat olivat työmies Matti Nyrkkö ja Saara Makkonen. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli 1912 sos.dem. puolueopistossa. Nyrkkö työskenteli aluksi satamatyömiehenä. Hän oli sittemmin taloudenhoitajana ja toimi sos. dem. puolueen puhujana. Nyrkkö oli viimeksi vuodesta 1919 alkaen Viipurin läänin läntisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä.
Nyrkkö oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Nyrkkö oli Viipurin maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kuului myös Viipurin kaupunginvaltuustoon. Hän oli lisäksi Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton Karjalan piirin puheenjohtajana ja Kansan Työ -lehden johtokunnan jäsenenä. 
Antero Nyrkkö oli naimisissa vuodesta 1915 Sofia Seppäsen kanssa.
Vägara laht

Maantietoa

Järven pinta-ala on 84 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Järven pohjoispäähän laskeva Pühajõgi on sen ainoa tulo-oja ja se saa alkuunsa pieneltä suolta Jäinassoon ja Marissoon välistä. Se on 18 kilometriä pitkä joki, joka laskee Vägara lahden läpi ja joka pian tämän jälkeen laskee Mullutun lahteen. Vesireitin viimeinen osuus on Mullutu lahden jälkeen Nasva jõgi, joka laskee Saarenmaan eteläpuolella Suur Kateliin. Järven rantaviivan pituus on 8,0 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi sijaitsee samalla ranta-alueella, missä sijaitsevat muutkin ”rantajärvet” (viroksi rannajärv) ja joka on siis täytynyt kuroutua erilleen merestä geologisesti ajatellen varsin hiljattain. Tällaiset järvet muodostavat muutaman sadan vuoden ajan murtovesialtaan, jossa menestyvät sekä makean- että suolaisen veden lajisto. Nykyään järveen tulee suolapulsseja vähemmän kuin suoralla jokiyhteydessä olevaan Mullutu lahteen. Suolaisuutta vähentää myös Pühajõgi, jonka valunta tulee 65 neliökilometrin suuruiselta alueelta.
Jukka Mäkelä (elokuvatuottaja)

Jukka Mäkelä (s. 8. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen elokuvatuottaja sekä yksi Finnkino Oy:n perustajista ja yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja. Hänelle on myönnetty elokuvaneuvoksen arvonimi 2002.
Mäkelä pääsi ylioppilaaksi 1973 ja suoritti ekonomin tutkinnon 1978. Hän toimi perheyhtiö Kinoston teatteritarkastajana 1974–1977, teatteripäällikkönä 1978–1982 ja toimitusjohtajana 1982–1986. Finnkino Oy:n toimitusjohtajana hän oli 1986–1995.
Mäkelä on toiminut lukuisissa elokuva-alan luottamustoimissa. Hän oli Filmikamari ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1987–1994 ja Suomen elokuvateatteriliiton hallituksen varapuheenjohtajana vuodet 1987–1988 ja puheenjohtajana 1989–1990. Suomen elokuvasäätiön hallituksen puheenjohtajana hän oli 1990–91 ja Suomen elokuva-arkiston johtokunnan jäsen 1994–95. Jukka Mäkelälle myönnettiin 1997 elämäntyö-Jussi-palkinto. Hänet on lyöty 1991 Ranskan valtion taiteiden ja kirjallisuuden kunniaritariksi.
Maastohiihdon maailmancup 2016–2017

Therese Johaugin dopingkäry

13. lokakuuta 2016 Norjan tietotoimisto NTB uutisoi, että edelliskauden naisten kokonaiscupin voittanut Therese Johaug oli kärähtänyt clostebol-nimisen anabolisen steroidin käytöstä. Norjan hiihtoliitto, ja Johaug itse kertoivat, että käry johtuu Trofodermin-nimisestä voiteesta, jota käytettiin Johaugin auringon polttamien huulten hoitoon. Norjan hiihtomaajoukkueen lääkäri Fredrik S. Bendiksen kertoi, että oli ostanut aineen italialaisesta apteekista, eikä tiennyt sen sisältäneen Wadan kielettyjen aineiden listalla olevia aineita. Bendiksen erosi tehtävästään välittömästi. Monet asiantuntijat, esimerkiksi Suomen hiihtoliiton vastuulääkäri Maarit Valtonen ja hiihtovalmentaja Toni Roponen, ovat tyrmänneet Johaugin selityksen epäuskottavana. Aine josta Johaug kärähti on sama, joka siivitti DDR:n monena vuonna olympiamenestykseen.
Syyskuussa 2016 ennen dopingkäryä Johaug myönsi käyttävänsä astmalääkettä, vaikka ei sairastakaan astmaa.
Norjan hiihtoliitto määräsi 19. lokakuuta 2016 Johaugin kahden kuukauden väliaikaiseen kilpailukieltoon dopingin vuoksi. Norjan antidopingkomitea ilmoitti 29. marraskuuta vaativansa Johaugille 14 kuukauden kilpailukieltoa. Norjan urheilun keskusjärjestö langetti helmikuussa 2017 rangaistukseksi kolmentoista kuukauden kilpailukiellon, ja se lasketaan alkavaksi 18. lokakuuta 2016, joten se päättyy 18. marraskuuta 2017. Kansainvälinen hiihtoliitto FIS valittaa tapauksesta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASiin. FIS pitää kilpailukieltoa liian lyhyenä.

Tjumenin kilpailuviikonlopun siirtäminen

Kansainvälinen hiihtoliitto ilmoitti 23. joulukuuta 2016 siirtävänsä maastohiihdon maailmancupin päätösviikonlopun pois Tjumenista Venäjän dopingskandaalin vuoksi. Samalla FIS asetti kuusi venäläishiihtäjää väliaikaiseen kilpailukieltoon.
Laine Leichter

Laine Leichter (o.s. Siim; 8. kesäkuuta 1919 Harkova – 23. tai 24. huhtikuuta 2019 Tallinna) oli virolainen sellisti ja sellopedagogi.
Leichter opiskeli nuorena tanssia Tartossa Tiina Kapperin ja Tallinnassa Galina Tšernjavskajan balettistudiolla. Hänen ensimmäinen sellonsoiton opettajansa oli Karl Bachblum. Vuonna 1929 hän aloitti sellonsoiton opinnot Tallinnan konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1942. Hän työskenteli opettajana muun muassa Tallinnan konservatoriossa vuosina 1942–1948 ja Tallinnan musiikkilukiossa 1964–2011. Suurin osa keskeisistä virolaissellisteistä opiskeli aikoinaan Leichterin luokalla. Näihin kuuluivat Toomas Velmet, Teet Järvi, Mart Laas, Leho Karin, Henry-David Vanema, Aare Tammesalu, Andreas Lend, Tõnu Jõesaar, Andres Narma, Toomas Tummeleht, Theodor Sink ja Marcel Johannes Kits. Monet Leichterin oppilaat, kuten Kristjan Saar, Raul Seppel ja Marius Järvi jatkoivat opintojaan ulkomailla.
Leichter sai Valkoisen Tähden ritarikunnan tunnustuksen neljännessä luokassa, Viron musiikkineuvoston palkinnon ja Viron musiikkijärjestön palkinnon. Hänen miehensä oli musikologi Karl Leichter.
Abu al-Misk Kafur

Elämäkerta

Abu al-Misk Kafur syntyi Etiopiassa, josta hänet tuotiin aikanaan orjana ikhšidien hallitsemaan Egyptiin. Kafur oli eunukki, ja hänen nimensä suomennettuna on Myskinen kamferi. Ikhšidien hallitsijasuvun oli perustanut Muhammad ibn Tughdž al-Ikhšid, ja lyhytikäisellä dynastialla oli vain kaksi muuta hallitsijaa, joista molemmat olivat ensimmäisen poikia. Muhammad oli myös sukunsa ainut vahva hallitsija. Abu al-Misk Kafur toimi Muhammadin alaisuudessa tämän pojan opettajana palvellen myös tämän sotaretkillä Syyriassa ja Hidžazissa.
Muhammad ibn Tughdžin kuoltua vuonna 946 valtaan nousi hänen poikansa Unudžur. Vallanvaihdoksen yhteydessä todellisen vallan sai Kafur, joka hallitsi valtakunnan armeijaa ja hallintokoneistoa. Asetelma oli sama Muhammadin ibn Tughdžin toisen pojan 'Alin noustessa valtaan vuonna 961. 'Alin kuollessa vuonna 966 seuraava kruununperijä oli vielä alaikäinen, jolloin Kafurista tuli virallisestikin hallitsija. Hallitsijana hän käytti tosin arvonimeä ustahd eli mestari. Hän sai asemalleen tunnustuksen myös tuolloiselta kalifilta. Musta eunukki hallitsijana herätti kummastusta, ja hänestä syntyi monenlaisia tarinoita. Häntä kuvailtiin pikimustaksi, rumaksi ja pahanhajuiseksi. Hajuaan hänen sanottiin peittelevän hajusteilla. Tarinoiden todellisuuspohjaa on vaikea arvioida.
Kafurista kirjoitti varsin negatiiviseen sävyyn aikansa legendaarinen runoilija al-Mutanabb. Runoilija oli runojensa perusteella ilmeisen vihainen Kafurille. Runoilija vieraili Egyptin al-Fustatissa, ja tarinan eri versioiden mukaan häneltä joko evättiin haluamansa virka tai hänet vangittiin Kafurin hoviin. Vielä kolmannen mukaan runoilija suuttui, kun häntä pyydettiin lausumaan ylistysrunoutta Kafurille. Joka tapauksessa al-Mutanabb julkaisi Kafurista lopulta Egyptistä lähdettyään satiirista runoutta. Kafur oli kuitenkin hallitsijana varsin kyvykäs. Valtakunnan olot pysyivät vakaina, vaikka kaudella koettiin taloudellisia vaikeuksia ja luonnonmullistuksia. Al-Fustatissa syttyi vuonna 956 suuri tulipalo, ja vuonna 957 Egyptiin iski maanjäristys. Kafurin valtakauden lopulla koettiin epäonnistuneiden satojen takia nälänhätää. Kafurin onnistui torjua myös ulkoisia uhka. Nubialaiset tekivät Ylä-Egyptiin ryöstöretken, johon vastattiin rankaisuretkikunnalla Aswanin eteläpuolelle. Kafur torjui myös hamdanidi-hallitsija Said al-Daulan sotaretken Syyriaan ja piti loitolla Egyptiä havitelleet fatimidit. Kafur kuoli Damaskoksessa vuonna 968, ja hänen kuolemansa jättämä valtatyhjiö mahdollisti viimein fatimidien Egyptin valloituksen.
Jōmon sugi

Kuvaus ja ikä

Jōmon sugi on 25 metriä korkea. Sen runko on 5,2 metriä rinnankorkeusläpimitaltaan. Rungon ympärysmitta on 16,4 metriä. Jōmon sugi on mittasuhteiltaan ja rungoltaan suurin tunnettu sugi. Se ei kuitenkaan ole niistä korkein, toinen Yakushimassa kasvava puu on 34,9 metriä korkea ja muualta Japanista on tunnettu yli 50-metrisiä yksilöitä.
Puun on pitkään uskottu olevan useita tuhansia vuosia vanha. Sen nimi viittaa esihistoriallisen Japanin Jōmon-kauteen, joka sijoittuu vuosille 10 000 eaa.–300 eaa.. Sen sanotaan usein olevan noin 7 000–6 000 vuotta vanha. Näin korkeasta iästä ei kuitenkaan ole todisteita. Vuonna 1987 tehdyn radiohiiliajoituksen perusteella Jōmon sugi olisi noin 3 000 vuotta vanha. Puu ei kuitenkaan välttämättä ole aivan niinkään vanha, sillä 1980-luvun radiohiiliajoitus ei ollut kovin tarkkaa ja vanhimmat Yakushiman saaren sugien tarkkaan tunnetut kantojen vuosirenkaista lasketut iät ovat vain 1 300–1 400 vuotta.

Ympäristö

Jōmon sugi kasvaa Yakushiman saaren korkeimman vuoren, Miyanoura-daken rinteellä. Saaren metsissä kasvaa useita muitakin hyvin vanhoja suuria sugiyksilöitä, joita kutsutaan yleisnimityksellä yakusugi (jap. 屋久杉). Jōmon sugi on yakusugeista tunnetuin ja sen uskotaan olevan myös niistä vanhin. Yakushiman saaren vuoristometsät on julistettu UNESCON maailmanperintökohteeksi lajirikkaan luontonsa sekä myös juuri hyvin vanhojen, suurien puidensa vuoksi.
Jōmon sugi sijaitsee vuorelle johtavan vaellusreitin varrella. Puun suojelemiseksi vierailijat eivät saa koskea siihen.
Ikara (1945)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945.
Pascagoulan abduktio

Tapahtumat

Tapahtumapaikka on Mississippin osavaltiossa, Meksikonlahden rannikolla. Kaksi miestä - 42-vuotias Charles Hickson ja 19-vuotias Calvin Parker - olivat kalastamassa iltayhdeksän aikoihin Pascagoulan taajaman laitamilla, Pascagoulajoen länsirannalla. Silloin he kuulivat viheltävän äänen ja näkivät soikean esineen, jonka etupuolella oli kaksi valoa. Ufo oli kymmenkunta metriä pitkä ja kolmisen metriä korkea. Se laskeutui veteen. 
Ufossa avautui ovi, ja sieltä tuli ulos kolme hieman ihmistä muistuttavaa outoa hahmoa. Ne olivat hoikkia ja hieman alle pari metriä pitkiä. Humanoidit olivat harmaita ja uurteisia, kuin norsunnahkaisia. Humanoideilla oli rapumaiset kädet. Luotimainen pää oli ilman niskaa kiinni ruumiissa. Päässä oli kolme porkkanamaista, nenämäistä ulkoketta ja yksi aukko. Humanoidit leijuivat veden päällä kohti miehiä. Miehet pelkäsivät humanoideja. Humanoidit tarttuivat Charles Hicksoniin. Samaan aikaan Parker pyörtyi eikä muistanut tapauksesta jälkeen päin mitään. Humanoidit kantoivat Hicksoniin alukseen, jossa suurta silmää muistuttava pallomainen laite kuvasi hänet. 20 minuutin kuluttua humanoidit veivät Hicksonin takaisin rannalle. Hän näki Parkerin itkemässä ja rukoilemassa.  Kun humanoidit olivat palaneet ufoon, se nousi pian ylöspäin ja katosi. 20 vuotta myöhemmin Parker kertoi viestineensä humanoidien kanssa. Heti tapauksen jälkeen miehet istuivat noin 45 minuuttia autossaan, ja ilmoittivat sittemmin tapauksesta poliisille.

Kritiikkiä

Poliisin valheenpaljastuskokeen mukaan Charles Hicksonin kertomus tapahtumista oli totta. Myös poliisin salakuuntelunauha tukee käsitystä siitä, että miehet todella uskoivat kokeeneensa mieltä järkyttäneen ufosieppauksen. Toisaalta Hickson ei suostunut toiseen, tarkempaan valheenpaljastuskokeeseen ja muutteli kertomusta tapauksen jälkeen. Hicksonin luotettavuutta vähentäväksi seikaksi on esitetty sitä, että hänet oli kerran erotettu töistä rahan kavalluksen takia. Hickson väitti kirkaan ufon valon aiheuttameen silmiin muutoksia, joita ei lääkärin tutkimuksissa kuitenkaan havaittu.
Monet epäilevästi tai kielteisesti ufoihin suhtautuvat ovat yrittäneet selittää Pascagoulan ufosieppausta esimerkiksi petoksella tai muuntuneella tajunnan tilalla ja valveunilla.
Osvaldo Hernández

Osvaldo Hernández (s. 11. heinäkuuta 1970 Camagüey, Kuuba) on kuubalainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2007–2008 Italian A1-liigassa pelaavaa Roma Volleytä.
A1-liigassa Hernández on pelannut vuodesta 1998 lähtien. 2004–2005 Hernández kuitenkin pelasi kauden eksoottisessa lentopallomaassa Qatarissa. Samalla kaudella maassa pelasi myös toinen kuubalainen, tosin myöhemmin Italian kansalaisuuden saanut Angel Dennis, joka pelaa Roma Volleyn arkkivihollisessa Cimone Modenassa. Italiassa Rooman lisäksi Hernández on pelannut muun muassa Perugia Volleyssa. Hernández siirtyi 2006 Roma Volleyhin juuri Perugiasta, jota hän oli edustanut kaksi edellistä kautta.
Roma Volleyssä Hernández voitti kaudella 2007 Italian A1-liigan pronssia. Hän on kerran urallaan päässyt juhlimaan A1-liigan voittoa 2000 vuonna Roman paidassa. Samalla kaudella hän voitti Roman väreissä myös arvostetun CEV Cupin, jonka hän oli voittanut myös edellisenä vuonna 1999.
Koverojärvi (Tammela)

Maantiede

Järven pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee kaksi metsäojaa, joista toinen tuo Kaakkolammin ja Kaukasenviidanlammin vesiä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 90 metriä pitkä laskuoja Keskiseen.
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja se luikertelee pitkänomaisena järvenä. Sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, jonka länsipäässä ranta on soistunutta. Rannoille on rakennettu kuusi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kuuslammin kylän läpi kulkevasta Teuron tieltä.

Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa Silmälän talo oli piirretty Koverojärven ja Alasen väliin ja järvien väliltä sekä ympäriltä oli maata raivattu pelloiksi.
Avaruusluotain (lehti)

Avaruusluotain on Suomen avaruustutkimusseuran julkaisema jäsenlehti (ISSN 0356-021X), joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehdessä kerrotaan avaruustutkimusseuran ja sen jäsenten toiminnasta sekä avaruustutkimuksesta yleensä. Lehti toimitetaan Suomen avaruustutkimusseuran jäsenten lisäksi myös useisiin kirjastoihin.
Kivikkokurjenpolvi

Ulkonäkö ja koko

Kivikkokurjenpolvi kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Varsi on ohut- ja harittavahaarainen. Varren ja lehtiruotien karvat ovat alaspäisiä. Lehdet ovat lähes 5–7-osaisia, liuskat kapeita ja 3–5-jakoisia. Aluslehdet ovat hyvin pitkäruotisia ja varsilehtiä leveämpiliuskaisia. Tavallisesti pareittain olevat vaalean sinipunaiset kukat ulottuvat varsilehtiä korkeammalle. Kukkaperät ovat yli 2 cm pitkiä. Kukan verholehdet ovat pitkäotaisia ja myötäkarvaisia, terälehdet matalalanttoisia. Teriö on n. 10 mm leveä. Kivikkokurjenpolvi kukkii heinä-elokuussa. Hedelmykset ovat harvaan hapsikarvaisia ja nystykarvattomia.
Kivikkokurjenpolvi muistuttaa hieman liuskakurjenpolvea (G. dissectum).

Levinneisyys

Kivikkokurjenpolvea tavataan Euroopassa Atlantin rannikolta Kreikkaan, Bulgariaan, Romaniaan ja Etelä-Ukrainaan saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Britteinsaarille, Etelä- ja Keski-Norjaan ja -Ruotsiin sekä Baltiaan. Lisäksi lajia tavataan Kaukasuksen alueella, Israelissa, Iranissa, Turkissa ja muutamin paikoin Pohjois-Afrikan rannikolla. Ihmisen mukana laji on levinnyt Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosiin. Suomessa kivikkokurjenpolvea on tavattu vain kahdesta paikasta. 1900-luvun alussa laji löydettiin Ahvenanmaan Getasta vanhan satamapaikan läheisyydestä. Paikalle laji lienee tullut laivaliikenteen mukana painolastitulokkaana. 1940-luvulla kivikkokurjenpolvi löydettiin Kristiinankaupungista saksalaisten sodanaikaiselta rehujen lastauspaikalta. Kummastakaan paikasta lajia ei ole myöhemmin löydetty ja se on luokiteltu Suomesta hävinneeksi. Laji on hävinnyt myös Virosta.

Elinympäristö

Kivikkokurjenpolvi kasvaa kivisillä rinteillä sekä kallioilla. Toisinaan sitä kasvaa tulokkaana muun muassa satamissa. Lajin Suomesta häviämisen syyksi on arveltu kasvin liian innokasta keräilyä.
Ann Wolfe

Nuoruus

Wolfen nuoruus oli hankala; hänen äitinsä kuoli syöpään hänen ollessaan 17-vuotias, ja hänen isänsä ammuttiin vuotta myöhemmin.

Ammattiura

Wolfe voitti WIBA:n tunnustaman mestaruusvyön Gina Nicholasilta. Myöhemmin urallaan hän kohtasi muun muassa lajissa legendaksi muodostuneen Vonda Wardin ja tyrmäsi tämän 1. erässä. Myöhemmin televisiossa sanottiin, että ottelussa nähtiin paras naisnyrkkeilyn tyrmäys kautta aikojen.
Wolfen valmentajana toimii Emanuel Steward.
Wolfea pidetään kovaiskuisimpana naisnyrkkeilijänä.
Wolfe on yhdeksänkertainen nyrkkeilyn mestari.
Ansakuoppa

Ansakuoppa on metsästyksessä käytettävä ansa, maahan kaivettu kuoppa, johon eläimen on tarkoitus pudota. Ansakuopilla on metsästetty Suomessa jo kivikaudella. Suden kuoppapyynti on viimeinen ansakuoppametsästyksen perinne Suomessa, ja sekin päättyi viimeistään 1900-luvun alkupuolella. Suden ansakuoppia kutsuttiin sudenkuopiksi tai hukanhaudoiksi. Sudenkuoppiin on usein laitettu keskelle paalu, jonka päässä on syötti. Muita kuin lihansyöjiä on peloteltu ansoihin, tai ansat on tehty eläinten toivotuille kulkureiteille.
Kuopat on usein katettu risuin ja lehdin, jotta eläin ei huomaisi niitä. Kuopan pohjalle on voitu pystyttää teräviä seipäitä. Näin on ilmeisesti tehty petopyynnin yhteydessä ja vaivojen säästämiseksi: kuollut tai vaikeasti haavoittunut eläin ei pakene matalastakaan kuopasta eikä ole pyytäjälleen vaarallinen. Aitoja eli johteita on voitu rakentaa ohjaamaan saaliit kuoppaan.
Yllättävästi myös hylkeelle on voitu tehdä tietynlainen "ansakuoppa", johon se on pudonnut. Pyyntiteknisesti se on lähinnä loukku: Hylkeet lekottelevat mielellään kivillä. Hylkeenpyytäjät ovat laatineet puisen lavan, jonka kansi on saranoitu alasaukeavaksi. Lava on hinattu sopivaan paikkaan merialueelle tai rakennettu paikalla ja jätetty ankkuroituna tai pohjaan painotettuna pyyntiin. Kun hylje on noussut lavalle, sen kannet ovat auenneet hylkeen painosta ja hylje on pudonnut lavan alle rakennettuun ansaan.
Sodankäynnissä ansakuoppia voidaan kaivaa myös ihmisille. Näissä punji-ansoissa piikit on asennettu siten, että jalkaa on mahdotonta poistaa sieltä aiheuttamatta sille vahinkoa; piikit usein myrkytetään tai saastutetaan ulosteilla. Vietnamin sodan aikana Vietkong käytti tätä menetelmää, koska haavoittaminen sitoi enemmän vihollisen voimavaroja kuin surmaaminen.
Kantokynsisammal

Levinneisyys

Kantokynsisammal kasvaa koko Suomessa yleisenä. Se on elinvoimainen.

Elinympäristö

Kantokynsisammal kasvaa havumetsissä ja tunturikankailla maassa ja lahopuulla sekä varjoisilla kalliohyllyillä ja -seinillä.
Nummelan harmoonitehdas

Nummelan harmoonitehdas oli vuosina 1923–1969 toiminut harmoneja valmistava tehdas Vihdin Nummelassa. Sen huippukausi oli 1920–1930-luvulla, jolloin se oli merkittävä työllistäjä ja sai palkintoja ulkomaisista näyttelyistäkin, muun muassa Antwerpenin maailmannäyttelyssä 1930 kultamitalin. Koulujen tilaukset olivat tehtaan merkittävä työllistäjä. Toiminta hiipui 1960-luvulla.
Kangasalta tullut soitinrakentaja J. E. Hedén, puuseppä Edvard Helle ja opettaja Urho Karhumäki perustivat yrityksen 1923 nimellä Hedén ja Kumpp. Taloudellisten vaikeuksien jälkeen yrityksen ja kiinteistön osti Hedén & Kumpp. Oy, jonka pääomistaja oli Karhumäki. Pakkohuutokaupassa 1928 tila siirtyi turkulaiselle Osakeyhtiö Auralle, mutta jo joulukuussa 1932 se myytiin harmonitehtailija J. E. Hedénille. Hedénin kuoltua 1948 tehdas siirtyi Hedénin vaimon veljen Paavo Randellin omistukseen, joka työskenteli tehtaassa, ja sen jälkeen Randellin tyttärelle Lealle ja tämän miehelle Olle Kalliolle. Sotien jälkeen tehdas koki uuden nousukauden, kunnes toiminta hiipui ja lakkasi lopullisesti 1969.
Kashima (1905)

Palvelus

Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti alus poistettiin palveluksesta vuonna 1923, ja se romutettiin seuraavan vuoden aikana.
Margot Käßmann

Margot Käßmann (s. 1958) on saksalainen piispa. Hän toimi vuosina 1994–1999 Saksan evankelisten kirkkopäivien pääsihteerinä ja sitten vuoteen 2010 Hannoverin evankelisluterilaisen maakirkon maapiispana. Vuosina 2009–2010 hän myös toimi Saksan evankelisen kirkon neuvoston puheenjohtajana ja oli kirkon ensimmäinen naispuolinen johtaja. Käßmann sai pappisvihkimyksen vuonna 1985. Hänestä tuli Hannoverin Gottfried Wilhelm Leibniz -yliopistoin kunniatohtori vuonna 2001 ja Ruhrin yliopiston kunniaprofessori 2010. Hänellä on neljä lasta.
Käßmann erosi tehtävistään jäätyään helmikuussa 2010 kiinni rattijuopumuksesta (1,54 promillea veressä). Hän on ilmaissut tukensa kansallisdemokraattisen puolueen kieltämiselle. Häneltä leikattiin vuonna 2006 rintasyöpä.
Prionurus

Koko ja ulkonäkö

Prionurus-välskärit ovat vartalonmuodoltaan litteitä, soikeita kiekkoja, joilla on nokkamainen kuono, ja ne kasvavat 30-70 cm pitkiksi.

Alkuperä

Prionurus-välskäreitä elää Tyynenmeren itäosassa (P. punctatus ja P. laticlaviatus) ja Afrikan rannikolla (P. biafraensis).

Ravinto

Prionurus-välskärit ovat lähes kokonaan kasvinsyöjiä, ja laiduntavat riutalla kasvavaa levää.