Lappeenrannan humppafestivaalit

Tausta

Pekka Gronowin mukaan 1970-luvun humppainnostusta yleensä oli pohjustanut Erkki Junkkarisen vuodesta 1974 alkanut suursuosio. Ajan levytarjonta oli laajalti unohtanut suuren yleisön, jolle humppa merkitsi kotimaisen iskelmäperinteen tarjoamaa vastapainoa. Mikko Vanhasalon mukaan 1970-luvun puolivälin jälkeen muodostui suoranainen ”humppakuume”, joka kulminoitui Lappeenrannan humppafestivaaleihin.

Menestyksekkäät alkuvuodet 1977–1980

Ensimmäiset humppafestivaalit vuonna 1977 järjesti Heikki Hietamiehen ja Ilpo Hakasalon vuonna 1976 perustama yhdistys Humpan Ystäwät ry. Tapahtumasta tuli välitön yleisömenestys. Myös Lappeenrannan kaupunki tuki tapahtumaa 19 000 markalla rakentaen sen yhteyteen "Tuutha siekii" -satamaportin. Kaupunginjohtaja Jarmo Kölhin mukaan festivaalista aiottiin tehdä kilpailukykyinen kulttuurikesätapahtuma, vaikka se ei välttämättä "kykenisikään kilpailemaan Savonlinnan oopperajuhlien kanssa". Pekka Oksalan mukaan ensimmäisen festivaalin kävijämäärä oli arvioijasta ja laskutavasta riippuen 15 000–30 000. Samaten arviot festivaalin tuottamasta taloudellisesta hyödystä olivat jokseenkin vaihtelevia.
Humppafestivaaleille tuli osallistujia parhaimmillaan bussilasteittain ja kävijämäärä oli enimmillään 60 000 vuonna 1978. Varsinaisia lipun tapahtumaan lunastaneita oli tuolloin noin 40 000. Lappeenrannan kaupunki tuki vuoden 1978 tapahtumaa 58 500 markalla. Muina alkuvaiheen vuosina kävijämäärä vaihteli 20 000 ja 35 000 välillä.
Festivaaleilla järjestettiin varsinaisen paritanssiviihteen lisäksi esimerkiksi humppaorkesterikilpailu, festivaali avattiin "humppakulkueella" ja tanssiparit kilpailivat kestävyydessä keskenään humppamaratonilla. Lappeenrannan tori muuttui "humppatoriksi" ja paikalle kokoontui paljon väkeä markkinamaisiin tunnelmiin. Alkuvuosina tapahtuma sai myös laajaa mediahuomiota, eritoten Mainostelevision 1970-luvun lopulla "hiljaista enemmistöä" myötäilleen musiikkipolitiikan ansiosta. Neljänä ensimmäisenä vuonna festivaaleille lähetti tervehdyksensä Hietamiehen mukaan jopa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Myös maaherra osallistui tapahtuman pääkonsertteihin.

Humppamaraton

Festivaalien eräs päätapahtumista oli humppamaraton, jossa tanssittiin humppaa 55 minuutin pituisissa jaksoissa. Tanssijaksojen välillä pidettiin viiden minuutin tauko. Kilpailu päättyi, kunnes tanssilattialla oli enää viimeinen pari jäljellä. Ensiapuryhmä oli valmiina ja hoiti kilpailijoiden rakkoja ja kramppeja. Aloitusvuoden maratonennätykseksi saatiin 38,5 tuntia. Vuonna 1980 festivaaleilla saavutettiin humppamaratonin maailmanennätys, jossa voittajapariskunta tanssi yhteen menoon 65 tuntia ja 15 minuuttia. Vuonna 1981 sää oli helteinen ja maratonin voitto heltisi 31 tunnin suorituksella.
Vuoden 1982 ennätykseksi on mainittu jopa 68 tunnin suoritus. Lähes kolmen vuorokauden jälkeen kilpailijapariskuntien liikehdintä ei tosin kaikkien mielestä enää juurikaan muistuttanut tanssimista. Monet kilpailijaparit olivat festivaalien vakiovieraita, joista uskollisimmat saattoivat osallistua tanssimaratonille jopa kymmenenä vuonna. Tanssimaratoonarien suoritusta on toisaalta kuvattu "kauheaksi koettelemukseksi", toisaalta vakiokilpailijoilla on kerrottu olleen jopa omia faneja, jotka toivat heille kortteja ja ruusuja. Myös yleisön kannustuksen on kerrottu yltyneen hurjiin mittoihin kilpailujen edetessä.

Suosio hiipuu 1981–1988

Kaupungin vetäydyttyä tapahtumasta järjestäjät pyrkivät kosiskelemaan festivaalin uudeksi pitopaikaksi Lahtea. Lyhyt varoitusaika kariutti kuitenkin festivaalin siirtämisajatukset. Myös Heikki Hietamies sai tarpeekseen arvostelusta, jota hän koki muun muassa toimittaja Anna-Kaisa Hermusen, kuten yleensäkin festivaalin arvostelijoiden taholta. Hän jätti humppafestivaalien järjestelytehtävät siirtyen perustamaan Seinäjoen tangomarkkinoita (alk. 1985) yhteistyössä Tauno Äijälän ja Lasse Lintalan kanssa. Humppafestivaaleja järjestettiin silti vuosittain talkoovoimin aina vuosikymmenen loppupuolelle saakka. Vuodesta 1981 alkaen tapahtuman järjestämisestä vastasi Lappeenrannan harmonikkakerho paikallisten urheiluseurojen tuella.
Kävijämäärät alkoivat laskea voimakkaasti, vaikkakin festivaali jaksoi yhä houkutella uskollisia humppamaratoonareita. Samoihin aikoihin humppainnostus yleensäkin oli Suomessa hiipumassa, minkä esimerkiksi Toivo Kärki oli todennut senaikaisissa muistelmissaan. Vuonna 1984 järjestäjät kokeilivat tapahtumaan liittyen lasten Känkkäränkkä-tapahtumaa ja Lappeenranta-salissa järjestettyjä konsertteja. Vuonna 1986 Heikki Hietamies vieraili tapahtuman 10-vuotisjuhlassa.

Lappeenranta-humppa 2000–2001

Humppafestivaaleja yritettiin vielä elvyttää vuosituhannen vaihteessa, jolloin Lappeenrannan Urheilu-Miehet järjestivät kolmipäiväisen Lappeenranta-humppa-tapahtuman Iittiän lavalla vuosina 2000 ja 2001. Yleisötavoite 6 000 kävijästä jäi kauaksi, puhumattakaan tapahtuman kasvutavoitteesta, joka tähtäsi alkuvuosien kävijämäärien saavuttamiseen muutaman vuoden sisällä. Tapahtuman yleisömäärät pysyivät kumpanakin kesänä normaalien tanssi-iltojen tasolla.