Kristian Huselius

Seurajoukkueissa

Huseliuksen ammattilaisura alkoi kaudella 1996–1997 Eliterienin Färjestadissa. Pisteitä ei ensimmäisellä kaudella juurikaan kertynyt, mutta Färjestads voitti Elitserienin mestaruuden. mutta vuosi 1997 poiki varauksen NHL:ään. Varaajana toimi Florida Panthers, joka nappasi Huseliuksen varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 47. Kausi 1997–1998 oli Färjestadin osalta jälleen menestyksekäs Elitserienissä, sillä joukkue voitti toisen perättäisen mestaruutensa.
Ura Färjestadissa kesti kauden 1998–1999 puoliväliin, jolloin Huselius siirtyi Elitserienin kestomenestyjän Västra Frölundan riveihin. Jo ensimmäisellä kokonaisella Frölundan kaudella 1999–2000 otteluita kertyi 50 ja niissä tehopisteet 21 + 23 = 44. Kausi 2000–2001 tullaan kuitenkin Ruotsissa muistamaan Huseliuksen lopullisena läpimurtona. Tuolloin hän teki 49 ottelussa tehopisteet 32 + 35 = 67, ja varmisti näytöillään paikkansa tulevaksi kaudeksi NHL:ään. Huselius voitti Elitserienin pistepörssin ja teki myös eniten maaleja ja sai eniten syöttöpisteitä. Hänet palkittiinkin kauden päätteeksi Guldhjälmenilla Elitserien arvokkaimpana pelaajana.
NHL-tulokaskausi 2001–2002 Florida Panthersin paidassa nostatti suuren huomion, kun Huselius keräsi 79 ottelussa tehot 23 + 22 = 45. Kauden päätteeksi Huselius valittiin NHL:n tulokaskentälliseen muun muassa Dany Heatleyn ja Ilja Kovaltšukin ohella. Tulokaskauden jälkeen Huseliuksen pistemäärät tulivat kuitenkin Florida-aikanaan vuosi vuodelta tasaisesti alaspäin. Tähän Huselius on kertonut syyksi Panthers-valmentaja Mike Keenanin, joka ei antanut hänelle tarpeeksi vastuuta, ja mies harkitsi jo paluuta Eurooppaan. NHL-työsulun myötä kaudella 2004–2005 Huselius kävi pelaamassa Elitserienissä Linköpingin riveissä 34 ottelua ja teki tehot 14 + 35 = 49. Lisäksi hän pelasi 4 pudotuspeliottelua Sveitsin A-liigan Rapperswil-Jonassa ja teki tehot 1 + 3 = 4. Työsulun aikana Ruotsissa herätti kohua raiskaustapaus, jossa Huseliuksen ja kolmen muun jääkiekkoilijan epäiltiin olevan mukana. Lopulta mitään näyttöä pelaajien syyllisyydestä ei löytynyt ja syytteet kumottiin.
Kausi 2005–2006 alkoi Huseliuksen kannalta heikosti. Tehopisteitä ei syntynyt ja uusi valmentaja Jacques Martin piti Huseliuksen vaihtopenkillä ottelusta toiseen. Lopulta Huselius sai hyviä uutisia, kun hänet siirrettiin Calgary Flamesiin vaihdossa puolustaja Steve Montadoriin. Uudessa seurassaan hän ehti kauden päätteeksi pelaamaan 54 ottelua ja teki niissä 39 tehopistettä.
Calgaryssä Huselius jatkoi tehokkaasti ja teki kaudella 2006–2007 piste-ennätyksensä 77 tehopistettä 81 ottelussa. Myös seuraavalla kaudella Huselius pääsi lähes samoihin lukemiin tehtyään 66 tehopistettä. Kesällä 2008 Huseliuksen Calgaryn pesti tuli kuitenkin päätökseen, kun hän teki neljän vuoden sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Huseliuksen kaksi ensimmäistä kautta Blue Jacketsissa olivat hyviä, mutta sitten häntä alkoivat vaivata loukkaantumiset. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi yhteensä vain 41 ottelua 164 mahdollisesta. Huselius oli pitkään pelaamatta ja palasi kaukaloon joulukuussa 2012, kun teki sopimuksen Elitserien-seura AIK:n kanssa. Hän pelasi joukkueessa kuitenkin vain kolme ottelua ja ilmoitti sitten joutuvansa lopettamaan uransa lonkkavaivojen takia.

Maajoukkueessa

Huselius aloitti maajoukkueuransa nuorisomaajoukkueissa, joissa hän oli Ruotsin vakiokalustoa. Hän pelasi 18-vuotiaiden EM-kilpailut vuonna 1996. Ruotsi sijoittui kilpailuissa pronssille. Nuorten MM-kilpailuissa Huselius edusti Ruotsia vuosina 1997 ja 1998.
Miesten maajoukkueessa Huselius on pelannut Ruotsin arvokisajoukkueessa vuosien 2000, 2001 ja 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa, joista kahdesta jälkimmäisestä hänellä on saavutuksena pronssimitali. Kaikkiaan Huselius on pelannut 80 maaottelua.