google/wiki40b huggingface dataset:
João Mário

Seurajoukkueura

João Mário debytoi Sporting CP:n paidassa Primeira Ligassa helmikuussa 2013 CS Marítimoa vastaan. Eurooppa-liigassa hän oli debytoinut jo joulukuussa 2011. Avausmaalinsa Primeira Ligassa João Mário teki lokakuussa 2014 niin ikään Marítimon verkkoon. Mestarien liigassa hän teki debyyttinsä syyskuussa 2014 NK Mariboria vastaan. Vuonna 2015 João Mário voitti Sportingin kanssa niin Portugalin cupin kuin Supertaça Cândido de Oliveiran. Elokuussa 2016 João Mário siirtyi Italian Serie A:han Internazionalen riveihin.

Maajoukkueura

João Mário on edustanut Portugalia kaikissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana saavuttamassa hopeaa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuista tehden turnauksessa yhden maalin. Portugalin jalkapallomaajoukkueessa João Mário teki debyyttinsä jo lokakuussa 2014 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi kolme päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Islantia vastaan EM-kilpailuissa 2016. Hän pelasi turnauksessa Portugalin kaikissa seitsemässä ottelussa, näistä kuusi avauskokoonpanossa, joukkueen voittaessa Euroopan-mestaruuden.

Muuta

Myös João Márion isoveli Wilson Eduardo on ammattilaisjalkapalloilija. Hän edustaa Primeira Ligan SC Bragaa.
Vitträskin kalliomaalaus

Maalauskuviot

Kuvioita on löydetty viisi. Tunnetuimmat kuviot sijaitsevat maalauskentän vasemmalla puolella kuvakentän pohjoispäässä. Ne ovat verkkokuvioita. Vasen verkkokuvio on kooltaan 52×40 senttimetriä ja se on säilynyt parhaiten. Oikeanpuoleinen verkkokuvio on säilynyt osittain, sillä vasen yläreuna puuttuu ja samoin vastakkainen alakulma. Digitaalivalokuvia ottamalla ja niiden punaväriä vahvistamalla saadaan kuviot kokonaan näkyviin.
Näiden oikealla puolella on vielä kolme muuta kuviota, jotka ovat haalistuneita ja tunnistamattomia. Niistä erottuu yhdensuuntaisia linjoja ja ristikkäisiä fragmentteja. Voi olla, että ne ovat esittäneet samanlaisia verkkokuvioita kuin kaksi selkeämpää kuviota (katso piirros ). Vitträskissä onkin todennäköisesti 5 verkkokuviota.
Vuonna 2006 huomattiin punaväriä 4,8 metriä vasemmalle kuvakentän parhaasta kuviosta.

Vertailua

Samantapainen verkkokuvio kuin Vitträskistä löytyy Norjan Altasta kuvakentästä Ole Pedersen XI.  Siinä rakenteeltaan samanlainen verkkokuvio on kytketty hirveen tai peuraan. Ole Pedersenin kuvio kuuluu ajallisesti vaiheeseen 2 (Phase II), joka ajoitetaan 3 300−1 800 eaa.
Myös saamelaisrumpujen kalvoille on maalattu verkkomaisia kuvioita. Rumpujen kuviot ovat 1600−1800-luvilta, joten vastaavuuksien etsiminen jäänee pitkän säilyneen perinteen varaan.

Löytyminen ja tutkimus

Maalaukset ilmoitti Jean Sibelius kirjeitse tammikuussa 1911, jossa hän ilmoitti maalauksesta (kelle). Kesti vielä kuusi vuotta, ennen kuin arkeologian professori Aarne Europaeus dokumentoi löydön. Hän kutsui Gustaf Hallströmin vierailulle tutkimaan maalausta, joka toteutui vuonna 1939 ja hän julkaisi tuloksensa vuonna 1952.
Vuonna 1963 Veikko Lehtosalo tutki kuviot ja otti maalista näytteen. Vuonna 1992 Jussi-Pekka Taavitsainen puhdisti kuvat jäkälästä, ja 2006 tekivät Satu Hietala ja Kari Kinnunen tarkastuskäynnin.

Muinainen ympäristö

Koska Vitträskin pinta on noin 21 metriä merenpinnan yläpuolella ja maalaus 16 metriä järvenpinnan yläpuolella, sijaitsee maalaus noin 37 metriä merenpinnan yläpuolella. Seudun hitaan maankohoamisen vuoksi, paikka on ollut järven rannalla kuvioita maalattaessa. Ympäristössä on useita kiinteitä muinaisjäännöksiä, mutta niiden kytkentä maalauksiin on epävarmaa maalauksen ajoituksen puuttumisen takia.
Anthonique Strachan

Anthonique Strachan (s. 22. elokuuta 1993) on bahamalainen pikajuoksija.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 Strachan voitti kultaa 100 metrin juoksussa ajalla 11,20 ja 200 metrin juoksussa ajalla 22,53. Daegun MM-kilpailuissa 2011, Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi 200 metrillä välieriin. Hän voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 200 metrin välierissä.
Charles Villiers Stanford

Sir Charles Villiers Stanford (30. syyskuuta 1852 Dublin – 29. maaliskuuta 1924 Lontoo) oli Isossa-Britanniassa toiminut irlantilaissyntyinen säveltäjä.
Stanford valmistui Cambridgen Queens’ Collegesta ja täydensi opintojaan Saksassa. Hän toimi Trinity Collegen urkurina lähes 20 vuotta ja oli myös kuoronjohtajana yliopistossa. Vuonna 1882 hän liittyi Royal College of Musicin henkilökuntaan, ja vuonna 1887 hänestä tuli Cambridgen yliopiston professori. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1902. Hänet haudattiin Henry Purcellin viereen Westminster Abbeyyn.
Stanfordin oppilaiden joukossa olivat Ralph Vaughan Williams, Gustav Holst, Samuel Coleridge-Taylor, John Ireland, Frank Bridge ja Arthur Bliss. Hänen sävellystuotantoonsa lukeutuu hengellisiä teoksia, seitsemän sinfoniaa ja kolme pianokonserttoa. Hänen ainoa suosiota saavuttanut oopperansa oli Shamus O’Brien (1896).
MSNBC

MSNBC on yhdysvaltalainen ympärivuorokautinen uutiskanava. Se perustettiin vuonna 1996 Microsoftin ja General Electricin NBC:n yhteistyöllä. Joulukuussa 2005 NBC Universal osti suurimman osuuden kanavasta, ja Microsoftin osuudeksi jäi 18 %.
MSNBC aloitti lähetyksensä 15. heinäkuuta 1996. Syyskuussa 1997 se irtisanoi viidenneksen henkilöstöstään alun kasvuodotusten jäätyä täyttymättä. MSNBC.com-verkkopalvelu, josta Microsoft omisti puolet, oli vuosina 1997, 1998 ja 1999 käytetyin uutissivusto. Vuonna 2012 NBC osti siitä Microsoftin osuuden ja se lanseerattiin uudelleen nimellä NBCNews.com. MSNBC.com avattiin 2013 uudelleen kanavan omana sivustona, joka keskittyy juontajien, kommentaattoreiden ja vierailijoiden mielipidekirjoituksiin. Televisiokanavana MSNBC on katsojaluvuiltaan CNN:n ja Fox Newsin jäljessä.
Kanava on tunnettu vasemmistoliberalismistaan. Kesäkuussa 2011 MSNBC-johtaja Phil Griffin totesi, että MSNBC on "edistysmielisten kanava."
Saukkojärvi (Jyväskylä, eteläinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,4 metriä mpy.
MetNet

MetNet on Ilmatieteen laitoksen, venäläisen Lavotškinin ja Venäjän Avaruustutkimuslaitoksen (IKI) yhteistyöhanke, jonka tavoitteena on toimittaa Marsiin kevyt laskeutumisalus ja pinta-asema. Sen tieteellisenä päämääränä on Marsin meteorologinen tutkimus. Prototyypin koelennon piti tapahtua vuonna 2011 venäläisen Phobos-Grunt-luotaimen mukana, mutta se jätettiin pois kyydistä tilanpuutteen vuoksi. Tämä pelasti prototyypin, sillä Phobos-Grunt tuhoutui.

MetNet-nimi kertoo tavoitteen: lähettää Marsin pinnalle useita - jopa kymmeniä - samanaikaisesti toimivia pinta-asemia, jotka muodostavat laajan mittausverkoston. Niiden keräämä data linkitetään Maahan Marsia kiertävän satelliitin avulla.
Kilari Audio

Biografia

Ilari Autio syntyi Vantaalla vuonna 1985, mutta muutti jo lapsena Vaasaan ja vietti lapsuutensa siellä. Tuolloin hän innostui hip hopista kuullessaan muun muassa Wu-Tang Clania ja Beastie Boysia ja ensimmäiset biitit syntyivät jo seitsemännellä luokalla. Biittien teon lisäksi hän osaa soittaa mm. kitaraa, bassoa ja selloa. Ilari Autio on asunut myös Tampereella ja majailee nykyään Turussa.
Zazie – Pariisin päiviä

Juoni

Rääväsuinen villikkotyttö Zazie (Catherine Demongeot) saapuu Pariisiin ja laitetaan sukulaistensa hoitoon, jotta hänen äitinsä saisi aikaa tavata rakastajaansa. Hänen eksentrinen setänsä Gabriel (Philippe Noiret) – nykykielellä drag queen – yrittää esitellä hänelle kaupungin nähtävyyksiä, mutta Zazieta kiinnostaisi vain ajella metrolla. Maanalaisen työntekijät ovat kuitenkin lakossa, ja tyttö karkaa omille teilleen, joilla törmää toinen toistaan erikoisempiin tyyppeihin sarjakuvamaisen värikkäässä nopeutettua kuvaa, hyppyleikkauksia ja muita visuaalisia vitsejä vilisevässä tarinassa.
Valkeajärvi (Padasjoki, Vakkila)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,5 metriä mpy.
Luule Viilma

Luule Viilma (6. huhtikuuta 1950 – 20. tammikuuta 2002) oli virolainen kirjailija, joka on kirjoittanut elämänopetuksia sisältäviä kirjasarjoja. Hän oli myös aikansa tunnetuin virolainen henkiparantaja. Luule Viilma hukkui auto-onnettomuudessa 2002.
Luule Viilmanin perusajatus itsensä parantamisessa on anteeksiannon voima. Hänen opetuksensa peruspilari on stressien vapauttamista antamalla anteeksi. Kirjasarja kertoo juuri näistä opetuksista. Suurta suosiota saaneet kirjat on käännetty venäjäksi, suomeksi, latviaksi ja liettuaksi.
Viilma valmistui gynekologiksi Tarton yliopistosta 1974, toimi sen jälkeen gynekologina julkisessa terveydenhoidossa, mutta ryhtyi 1991 pitämään yksityisvastaanottoa.
Luule Viilman nuorempi tytär Vilja Tuisk ja tämän puoliso Jarmo Tuisk huolehtivat Luulen kirjojen parissa aloittaman työn jatkumisesta.
Seveso

Seveso on pieni kaupunki Pohjois-Italiassa Lombardiassa 21 kilometriä Milanosta pohjoiseen. Kaupungissa on 23 431 asukasta (31.12.2015). Kunnan halki virtaa Sevesojoki.

Myrkkyonnettomuus

Sevesossa tapahtui vuonna 1976 dioksiinimyrkkyonnettomuus, jossa ympäristöön pääsi suurin tunnettu määrä hyvin tappavaa dioksiinimyrkkyä TCDD:tä. Onnettomuudessa ei kuollut ihmisiä välittömästi, mutta eläimiä kuoli tuhansia ja sillä on ollut pitkäaikaisvaikutuksia.
Lukas Meijer

Biografia

Meijer vietti lapsuutensa Ulricehamnissa. Hän valmistui Tingsholmin lukiosta ja meni opiskelemaan Uppsalan yliopistooon. Hän pelasi nuorena jääkiekkoa. Hänen veljensä Sebastian Meijer on ammattilaisjääkiekkoilija.
UEFA Super Cup 2017

Tapahtumapaikka

Philip II Arenan valitsemisesta ottelupaikaksi päätettiin 30. kesäkuuta 2015 järjestetyssä UEFAn järjestelykomitean kokouksessa Prahassa, Tšekissä. Stadion on otettu käyttöön vuonna 1947, jonka jälkeen sitä on kertaalleen laajennettu vuonna 2011. Sen nykyinen yleisökapasiteetti on 33 460.

Lipunmyynti

Stadionin yleisökapasiteetti otteluun oli 30 500, joista 23 000 paikkaa oli yleisessä myynnissä. Lipunmyynti kannattajille avattiin 13. kesäkuuta ja se oli avoinna 4. heinäkuuta 2017 asti. Lippuja myytiin kolmessa eri hintakategoriassa, jotka olivat €50, €30 ja €15. Loput lipuista jaettiin paikalliselle järjestäjälle, UEFA:lle ja kansallisille yhdistyksille, yhteistyökumppaneille sekä medialle.

Tuomaristo

20. heinäkuuta 2017 ottelun erotuomariksi valittiin italialainen Gianluca Rocchi.

Yhteenveto

Ottelun 16. peliminuutilla kotijoukkue Real Madrid kävi ensimmäistä kertaa lähellä maalintekoa, kun keskikenttäpelaaja Casemiro puski Toni Kroosin lähettämän kulmapotkun ylärimaan. Kahdeksan minuuttia myöhemmin Casemirolle avautui jälleen maalintekopaikka, eikä hän tällä kertaa erehtynyt, vaan vei madridilaisseuran 1–0-johtoon. Keskityksen maalin antoi laitapuolustaja Dani Carvajal. Ottelun mentyä jo toiselle puoliajalle, siirtyi Real Madrid 2–0-johtoon Iscon maalilla, joka syntyi 52. peliminuutilla. Maalissa oli vahvasti mukana walesiläislaituri Gareth Bale, joka pelasi Iscon kanssa seinäsyötön rangaistusalueen rajalla, mikä vapautti espanjalaispelaajan maalintekoon. Vajaa kymmenen minuuttia myöhemmin Bale pääsi itse yrittämään maalintekoa, mutta laukoi pallon lähietäisyydeltä ylärimaan. 62. peliminuutilla Manchester Unitedin belgialaishyökkääjä Romelu Lukaku kavensi tilanteeksi 2–1, kun hän ohjasi keskikenttäpelaaja Nemanja Matićin laukauksen jälkeisen irtopallon tyhjään maaliin.
Donald Joseph Kettler

Donald Joseph Kettler (s. 26. marraskuuta 1944 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sioux Fallsin hiippakuntaan 29. toukokuuta 1970 ja nimitettiin Fairbanksin hiippakunnan johtoon 7. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Lawrence Schwietz, jota avustivat Michael William Warfel ja Robert James Carlson.
Bagdadin yliopisto

Bagdadin yliopisto (arab. جامعة بغداد‎ Jāmi'at Baghdād) on Irakin suurin yliopisto ja Kairon yliopiston jälkeen arabimaailman toiseksi suurin. Englanniksi käytetään molempia muotoja, University of Baghdad ja Baghdad University.
Sanotaan, että yliopiston alku juontaa vuoteen 1067 ja Abu Hanifan moskeijaan.
Yliopisto sai 1950-luvulla uuden kampuksen, jonka suunnittelivat arkkitehdit Walter Gropius, Louis McMillen ja Robert McMillan. Kampusta laajennettiin 1982.
Yliopisto on noussut vuonna 2018 Timesin yliopistojen ranking-listalle välille 800–1 000.

Huomautus

Selain varoittaa, että yliopiston omat sivut voivat olla haitalliset.
Jeff Pilson

Jeff Pilson on yhdysvaltalainen basisti, joka on vaikuttanut muun muassa Dokken-yhtyeessä 1980-luvulta alkaen ja Dio-yhtyeessä 1990-luvulla. Hän soittaa klassista hard rockia ja metallia. Vuodesta 2004 alkaen hän on soittanut bassokitaraa Foreigner-yhtyeessä.
Mannerheimin patsas (Mikkeli)

Taustaa ja patsaskiistoja

Ensimmäinen valtuustoaloite Mannerheimin patsaan saamiseksi Mikkeliin tehtiin vuonna 1954. Valtuusto päätti periaatteessa hyväksyä ehdotuksen, mutta patsashanke alkoi toteutua vasta kymmenen vuotta myöhemmin. Kaupunginhallitus esitti vuoden 1964 viimeisessä kokouksessa valtuustolle, että kaupunki luovuttaisi patsasta varten paikan Hallitustorilta lääninhallituksen talon edestä.
Valtuuston mielipiteet patsaan paikasta jakautuivat jyrkästi. Ensimmäisessä kokouksessa asia pantiin pöydälle ja samana päivänä pidetyssä toisessa kokouksessa ehdotettu paikka hyväksyttiin, mutta päätöksestä valitettiin, koska se oli tehty samana päivänä toisessa budjettikokouksessa, josta ei ollut laillisesti lähetetty kutsua asialistoineen. Lääninoikeus hylkäsi valituksen, mutta korkein hallinto-oikeus kumosi vuonna 1966 valtuuston ja lääninoikeuden päätökset patsaan sijoituspaikasta.
Keväällä 1966 valtuusto päätti luovuttaa paikan patsaalle, jonka paikasta päätettiin sopia myöhemmin. Neuvotteluja käytiin Suomen marsalkan päämajakaupungin patsastoimikunnan edustajien ja valtuustoryhmien valitsemien edustajien välillä. Näissä neuvotteluissa ehdotettiin patsaan paikaksi Kirkkopuistoa. Kaupunginhallitus pyysi asiasta lausunnon sekä patsaan tekijältä, kuvanveistäjä Kalervo Kalliolta, että keskustan asemakaavan laatijalta, professori Olli Kiviseltä. Molemmat suosittelivat Hallitustoria, koska patsas oli mittasuhteiltaan suunniteltu nimenomaan sinne ja se oli jo valettu kipsiin. Kirkkopuistoa ei katsottu sopivaksi, koska siellä jo olevat muistomerkit ja keskellä puistoa oleva lintuveistos olisi jouduttu siirtämään. Neuvotteluissa ehdotettiin patsaan paikaksi myös Asemapuistoa, jota Kivinen ei pitänyt sopivana tulevien liikennejärjestelyjen takia.
Vuoden 1964 kunnallisvaaleissa valittu vasemmistoenemmistöinen kaupunginvaltuusto ei kuitenkaan hyväksynyt patsaan paikaksi Hallitustoria. Lokakuussa 1966 löytyi lopulta valtuuston kaikkia osapuolia tyydyttävä paikka Suur-Savon aukiolla. Paljastustilaisuudessa 4. kesäkuuta 1967 oli noin 7000 osallistujaa. Puheen piti eduskunnan puhemies Johannes Virolainen ja patsaan vastaanotti kaupungin edustajana valtuuston puheenjohtaja, kansanedustaja K. F. Haapasalo.
Vuonna 1991 teki neljä kokoomusvaltuutettua aloitteen patsaan siirtämisestä Lääninhallituksen edustalle, mihin Kalervo Kallio oli sen mitoittanut ja suunnitellut. Aloite ei mennyt läpi silloisessa valtuustossa ja patsaan siirtäminen jäi odottamaan suotuisampia aikoja.
Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Mikkelin kaupunginvaltuuston voimasuhteet muuttuivat ja uusi valtuusto hyväksyi vuoden 2002 lopulla aloitteen Päämajapatsaan siirrosta Mikkelin torin reunalle. Keskustelua aiheutti lähinnä noin 70 000 euron siirtokustannukset. Mannerheimin lounaspaikkana tunnettu Mikkelin klubi järjesti sitä varten kansalaiskeräyksen.
Uusi paikka Mikkelin torin reunalla vihittiin käyttöön 4. kesäkuuta 2003.
Peräsindrongo

Levinneisyys

Peräsindrongoa tavataan laajalla alueella Etelä-, Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Sen maailmanlaajuisen kannan kokoa ja kannankehitystä ei tunneta, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Frans Teodor Hedberg

Frans Teodor Hedberg (1828–1908) oli ruotsalainen näytelmäkirjailija, joka julkaisi myös novelleja. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat eräät huvinäytelmät ja historialliset näytelmät Dagen gryr (1863) ja Bröllopet på Ulfåsa (1865). Hän oli Tukholman kuninkaallisen teatterin palveluksessa vuosina 1862–1881.
Nokia N1

Käyttöjärjestelmä

Laitteen käyttöjärjestelmänä toimii Android 5.0 Lollipop. Siinä on erikoisuutena Z Launcher -toiminto, jolla käyttäjä voi etsiä laitteen sovelluksia piirtämällä näytölle kirjaimen tai muun symbolin. Z Launcher tuli myöhemmin saataville muihinkin Android-laitteisiin.

Vastaanotto

Laitteen tullessa ennakkotilaukseen Kiinassa tammikuun 2015 alussa sen ensimmäinen 20 000 kappaleen kokoinen valmistuserä myytiin loppuun muutamassa minuutissa. Tabletin hinta oli 257 Yhdysvaltain dollaria. Viikon kuluttua ensimmäisestä tuli myyntiin toinen erä, joka sekin myytiin nopeasti.
Annukka Salama

Annukka Salama (s. 1980) on suomalainen nuortenkirjailija.
Salama on kirjoittanut fantasiatrilogian, jonka ensimmäinen osa Käärmeenlumooja (2012) oli Topelius-palkintoehdokkaana ja palkittiin ilmestymisvuonnaan kirjabloggaajien perustamalla, ensi kertaa jaetulla Blogistanian Kuopus -palkinnolla vuoden parhaana nuortenkirjana. Toinen osa, Piraijakuiskaaja ilmestyi vuonna 2013 ja kolmas osa Harakanloukku vuonna 2014. Sarja kertoo faunoidinuorista, joiden perimästä puolet on peräisin joltakin voimaeläimeltä.
Koulutukseltaan Salama on medianomi. Hän on työskennellyt muun muassa tuottajana ja mainossuunnittelijana sekä Yle TV2:n lasten- ja nuortenohjelmien taustatoimittajana. Salama asuu Tampereella.
Kanavanippu F

Kanavanippu F on vuonna 2010 aloittanut uusi Anvian digitaalisen televisioverkon DVB-T2-tekniikalla UHF-taajuuksilla toteutettu kanavanippu Manner-Suomen 19 maakunnassa. Kanavanippu käyttää videon pakkaukseen MPEG-4 AVC/h.264-koodekkia, eikä se näy Ahvenanmaan maakunnassa.
Valtioneuvosto myönsi 1. syyskuuta 2010 mennessä tehdyistä hakemuksista ensimmäiset toimiluvat ajalle 1. tammikuuta 2011 – 31. joulukuuta 2016. Luvanhaltijan oli aloitettava ohjelmatoiminta 1. maaliskuuta 2011 mennessä.
Kanavanippu F:n tiedonsiirtonopeus on 37,2 Mb/s. Tämä siirtokyky voidaan jakaa viiteen teräväpiirtokanavaan, joista jokaisen siirtonopeus on 6,3 Mb/s, yhteensä 31,5 Mb/s. Jäljelle jäävä 5,7 Mb/s voidaan jakaa tavallisen erottelukyvyn kanaville, joista jokainen edellyttää 1,5 Mb/s -tiedonsiirtonopeutta. Yhden teräväpiirtokanavan kaistaleveydellä voidaan toteuttaa neljä tavallisen terävyyden televisiokanavaa valinnaisesti.
Suomessa 2009-2010 yleisesti käytössä olevat digitaalitelevisiot ja digitaalimuuntimet (digiboksit) eivät kykene käsittelemään DVB-T2-tekniikalla toteutettuja televisiolähetyksiä. Tämän vuoksi näitä lähetyksiä varten on hankittava siihen erikseen valmistetut laitteet. Islannin, Irlannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan televisioyhtiöiden ja maanpäällisten televisioverkko-operaattoreiden yhteinen forum, NorDig, on määritellyt pohjoismaiseen DVB-T2:een liittyviä laitteilta odotettavia minimivaatimuksia.
Timo-Erkki Heino

Timo-Erkki Heino (s. 1945) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Yleisradiossa ja erikoistui tutkivaan journalismiin, josta hänet on palkittu kolmella Lumilapio-palkinnolla. Hän toimii nykyisin freelancerinä.
Heino on toiminut muun muassa Yle TV1 -kanavan MOT-ohjelman toimittajana ja Ykkösdokumentti-ohjelmapaikan vastaavana tuottajana. Vuonna 1994 hänelle myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto Etelä-Afrikkaa käsitelleistä dokumenteistaan.
Heino opiskeli 1960-luvun lopulla valokuvausta Taideteollisen korkeakoulun Kamerataiteen osastolla ja aloitti journalistin Lehtikuvan valokuvaajana 1968. Marras-joulukuussa 2007 Heino piti valokuvanäyttelyn helsinkiläisessä galleria Laterna Magicassa.
PT-91

Kehitys

PT-91:n kehitti yhtiö nimeltä Zakłady Mechanicze Bumar Łabędy. Vaunu perustui T-72 vaunun M1 version pohjalle. Kyseistä versiota oli valmistettu Puolassa jo useiden vuosien ajan. Ensimmäinen PT-91-prototyyppi valmistui vuonna 1992 ja siirtyi asevoimien kokeilukäyttöön. Vaunun olennaisimmat erot T-72M1 vaunuun ovat reaktiivipanssari ERAWA-1 ja ERAWA-2 tornissa ja rungossa, OBRA laservaroitusjärjestelmä ja sen kanssa toimivat 12 Tellur savuheittimet, uusi ammunnanhallintajärjestelmä ja laseretäisyysmittarit, tykin stabilointi, sekä uusi 850 hevosvoiman moottori.
Vuonna 2003 Malesia osti PT-91-vaunuja Puolasta 375 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella, johon sisältyi 48 taistelupanssarivaunua, sekä muun muassa niiden ammuksia ja koulutusta laitteiden käyttöön. Malesiaan myytäviin vaunuhin on tehty edelleen joitakin muutoksia, kuten 1 000:n hevosvoiman dieselmoottori, sekä uudemmat tulenhallinta- ja tykin stabilisaatiojärjestelmät.
Musta orhi

Musta orhi eli Musta ori (The Black Stallion) on Walter Farleyn kirjoittama nuorisoromaani, joka ilmestyi Yhdysvalloissa 1941. Musta ori oli Farleyn esikoisromaani, jota hän alkoi kirjoittaa jo kouluaikana. Romaani ilmestyi hänen ollessaan 26-vuotias. Vuosien myötä hän kirjoitti Mustasta oriista kokonaisen kirjasarjan. Saimi Tauben suomennos ilmestyi vuonna 1953 Nuorten toivekirjaston numerona 16.
Mustan oriin pohjalta on vuonna 1979 myös tehty Francis Coppolan tuottama ja Carroll Ballardin ohjaama elokuva Musta ori. Se menestyi hyvin ja tavoitti romaanin taianomaisen tunnelman.

Juoni

Lastihöyry Drakella Intiasta Amerikkaan kulkeva Alexander "Alec" Ramsay nuorempi tutustuu laivalla kuljetettavana olevaan arabialaiseen villioriin, Mustaan. Hän ehtii jo jonkin verran tutustua hevoseen, kunnes laiva joutuu hirmumyrskyyn Portugalin rannikolla ja kärsii haaksirikon. Kaikki muut matkustajat menehtyvät paitsi Alec, joka Mustan avulla pelastautuu autiolle saarelle. Päivien kuluessa ystävyys Mustan ja pojan välillä vähitellen vahvistuu. Lopulta ori antaa pojan ratsastaa sillä. Viimein Alecin majan tulipalon nähnyt laiva pelastaa pojan saarelta. Hevonen lähtee mukaan ja se on hyvin äksy ja vikuri kaikkia muita kohtaan. He matkaavat Rio de Janeiron kautta New Yorkiin.
New Yorkin satamassa reportteri Joe Russo "Daily Telegramista" kiinnostuu tapauksesta ja auttaa pojan sekä hevosen kuljettamisessa kotiin. Alecin vanhemmat antavat luvan pitää Mustaa eräässä vanhassa ladossa, jossa majailee kulkukauppias Tonyn vanha Napoleon-hevonen. Napoleonilla on rauhoittava vaikutus Mustaan. Ladon omistaja Henry Dailey huomaa Mustan kyvyt. Henry on entinen mestarijockey, joka aikoinaan Chang-hevosellaan voitti mestaruuksia ja rikkoi ennätyksiä. Chang kuoli maaliviivan jälkeen veritulppaan. Henry totuttaa Mustan ensin satulaan ja suitsiin, sitten hän alkaa valmentaa Mustaa öisin kilparadalla Alecin ollessa jockeynä. Koska Mustalla ei ole täysiverisen papereita, se ei voi osallistua kilpailuihin.
Mutta reportteri Joe saa kolumnisti Jim Nevillen avulla Mustalle kutsun osallistua Chicagossa kirjaimellisesti "mustana hevosena" erikoiskisaan, jossa on mukana kaksi sen hetken parasta hevosta: Pyörremyrsky, idän ylpeys, ja Päivänkorento, länsirannikon mestari. Kilpailun alussa Päivänkorento potkaisee Mustaa, joka loukkaa jalkansa. Mutta Musta kirii ja juoksee nopeammin kuin mikään hevonen koskaan ja aivan loppusuoralla puristautuu voittoon maailmanennätystuloksella. Yleisö huutaa eläköötä, kuvernööri ojentaa kultaisen kunniamerkin ja pitää puhetta, isä ja äiti ylistävät Alecia. "Alec hymyili Henrylle, äidille ja isälle. Hän taputti Mustan turpaa ja talutti sitten uljaan oriin joukon läpi - voittokaurojen ääreen."
Romaaniin pohjautuvassa elokuvassa Alec on kirjasta poiketen matkalla isänsä kanssa, joka menehtyy muiden matkustajien mukana laivan upotessa.