google/wiki40b huggingface dataset:
Kukkoilijat

Juoni

Murhakeikan epäonnistuttua rikollispomo Harry lähettää päähenkilöt Kenin ja Rayn Lontoosta idylliseen Bruggen kaupunkiin Belgiaan odottelemaan uusia ohjeita. Ken nauttii kaupungin kauneudesta ja rauhallisuudesta, kun taas Ray vihaa paikkaa sydämensä pohjasta ja joutuu siksi törmäyskurssille kaiken ja kaikkien kanssa.
Pultava

Historiaa

Arkeologisen aineiston perusteella kaupungin alueella on ollut asutusta jo kivikaudelta, 6.-7. vuosisadalla eaa.
Paikkakunta mainitaan historiallisissa lähteissä ensi kerran vuonna 1174 nimellä Ltava. Nykyinen nimi oli käytössä liettualaisella kaudella viimeistään vuonna 1430. Kaupunki kuului Liettuan suuriruhtinaskunnalle 1300-luvulta vuoteen 1569, jolloin se siirtyi Puolan hallintaan.
Se liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuonna 1667. Kaupungissa käytiin 27. kesäkuuta 1709 tärkeä Suuren Pohjan sodan Pultavan taistelu, jossa Pietari Suuri kukisti Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n armeijan ja joka oli sodan käännekohta. Siihen päättyi Ruotsin suurvaltakausi.
Vuodesta 1802 lähtien kaupunki oli Pultavan kuvernementin keskus.

Liikenteestä

Kaupungissa on kaksi muita tärkeämpää Ukrainan rautateiden rautatieasemaa: Pultava-Eteläinen ja Kiovan asema. Pultavan Eteläinen rautatieasema (osoite: ukr. пл. Слави 1, м. Полтава, Pl. Slavy 1, Poltava) on kaupungin päärautatieasema. Asema rakennettiin alun perin jo 1870 ja uudelleen toisen maailmansodan jälkeen 1947. Se on kaupungin ainoa kansainvälisten junavuorojen käyttämä asema. Myös Pultavan Kiovan asema (osoite ukr. вул. Степана Кондратенка 14, 36009 м. Полтава,  Vul. Stepana Kondratenka 14, 36009 Poltava) on merkittävä, koska sieltä liikennöidään muun muassa pääkaupunki Kiovaan.

Muuta kaupunkiin liittyvää

Ukrainan vuoden 2007 euroviisuedustaja Vjerka Serdjutška on kotoisin  Pultavasta.
Çayönü Tepesi

Çayönü Tepesi tai lyhyemmin Cayönü, oli nuoremman kivikauden aikainen kylä Kaakkois-Turkissa. Arkeologit ovat tutkineet kaivaukaissaan paikalla maanviljelyn syntyä. Paikka on Diyarbakırista 40 kilometriä koilliseen, Taurusvuorten juurella ja Tigris-joen yläjuoksulla sen haaran Bogazcay-joen varrella. Kylässä asuttiin noin 7200–6600 eaa. Sieltä on löydetty varhaisimmat merkit sian kesyttämistä, ja melko varmasti myös myös varhaista viljaa, emmeriä ja einkornia, muttei ohraa. Siellä on vanhin tunnettu terrazzolattia, joka oli tehty poltetusta kalkkikivestä tehdystä betonista.
Ihmisiä haudattiin talojen alle. Paikasta on löydetty myös varhaista keramiikkaa ja kupariesineitä. Kylässä asuttiin esikeraamisella neoliittisella kaudella jaksoilla PPNA ja PPNB sekä keraamisella neoliittisella kaudella. Paikalla saattoi olla varhaista kasteluviljelyä.
Kolme säilyneistä rakennuksista oli suuria, ehkä päälliköiden asumuksia tai yhteisiä rakennuksia. Tämä viittaa joko uskonnolliseen tai päällikkövaltaiseen yhteiskuntaan. Ei-asuinrakennuksien lattiat olivat litteistä kivistä tehtyjä. Cayonu toisenlainen kuin muut löydetyt varhaiset viljelykylät juuri rakennustensa suuren koon takia. Joidenkin mukaan paikalla asui pieni työtä tekemätön joukko, ja suuri työtä tekevä joukko.
Cayonun alempi kerros noin 8800–8500 eaa. on paikallaan oleva metsästäjä-keräilijöiden asutus. Ylemmässä kerroksessa näkyy lampaahoidon aloitus ensimmäisten paikkojen joukossa noin 7300 eaa.

Varhainen kupari

Çayönü Tepesistä on löydetty varhaisa kupariesineitä.  Esineet tehtiin melko läheltä löydetystä luonnonkuparista ehkä noin  8200-7500 eaa. Esineet ovat neuloja, koukkuja, naskaleita, helmiä ja kiekkoja.
Eläinrata

Historia

Kuten muutkin tähdistöt, myös eläinradan tähdistöt ovat saaneet nimensä kirkkaimpien niiden alueella olevien tähtien muodostamista kuvioista, joiden on ajateltu muistuttavan jotain esinettä, ihmistä tai eläintä. Eläinrata tunnettiin jo yli 2000 vuotta ennen ajanlaskun alkua Mesopotamiassa, missä se toimi symbolisena kalenterina, kun huomattiin, että tietyt vuosittaiset tapahtumat liittyivät auringon sijaintiin taivaalla.
Mesopotamiasta eläinradan tuntemus siirtyi Kreikkaan ja sitten Egyptiin, missä 100-luvulla jaa. tähtitieteilijä Ptolemaios määritteli nykyisin tuntemamme horoskooppimerkit.

Astrologia

Eläinrata on yksi astrologian peruskäsitteistä. Länsimaisessa astrologiassa se jaetaan kahteentoista tasan 30 asteen levyiseen vyöhykkeeseen eli merkkiin. Vyöhykkeet eivät ole kovin kiinteästi yhteydessä niitä vastaavien tähdistöjen todelliseen sijaintiin, sillä vyöhykkeiden paikat ovat peräisin ajalta noin 600 eaa., ja koska eläinradalla olevien tähdistöjen leveys vaihtelee. Maan prekession (akselin hitaan huojumisliikkeen) takia tähdistöt ovat siirtyneet lähes 30 astetta silloisilta paikoiltaan. Sideerisessä astrologiassa merkit on pyritty siirtämään lähelle samannimisten tähdistöjen nykyisiä paikkoja.
Henkilön horoskooppimerkki määräytyy sen mukaan, missä Eläinradan merkissä aurinko astrologisten rajojen mukaan sijaitsi henkilön syntyessä. Merkkien nimiä käytetäänkin myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa kussakin merkissä. Myös planeettojen sijainnin katsotaan astrologiassa vaikuttavan esimerkiksi henkilön persoonallisuuteen ja tulevaisuuteen.

Tähtitiede

Tähtitieteessä yleisin määritelmä eläinradalle on noin 8 asteen päähän ekliptikan molemmin puolin ulottuva vyöhyke, jonka leveys perustuu siihen, että planeetat, kaltevista ratatasoistaan johtuen, eivät kulje täsmälleen ekliptikaa pitkin. Eläinradan tuntemisesta on etenkin harrastelijatähtitieteilijöille se hyöty, että sen ulkopuolella oleva kirkas kohde ei voi olla planeetta.
Vuonna 1929 Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni IAU määritteli tähdistöjen viralliset rajat. Samalla osa Käärmeenkantajan tähdistöä tuli eläinradan alueelle. Aurinko on tämän tähdistön alueella 30. marraskuuta – 17. joulukuuta. Nykyisten tähdistörajojen mukaan Skorpioni on eläinradalla vain 7 asteen, mutta Neitsyt peräti 44 asteen levyinen.
Himoistenjärvi (Ikaalinen)

Maantietoa

Himoistenjärvi sijaitsee Ylöjärven ja Ikaalisten kaupunkien välisellä rajalla niin, että suurin osa siitä sijaitsee Ylöjärven puolella. Se on 1,2 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Järvessä on kaksi erilasta osaa. Pohjoinen osa on 700 metriä pitkä ja 250 metriä leveä avovesialue. Eteläinen osa on enää vain 20-40 metriä leveä lähes umpeen soistunut lahti. Muuten järven rannat ovat kovaa maata. Järveen laskee  kaksi lyhyttä suo-ojaa. Järven laskuoja Tavinoja lähtee eteläisen lahden perukasta länteen ja laskee Kyrösjärveen Viljakkalanselällä. Koska järven valuma-alue on pieni, vaihtuu järven vesi hitaasti. Sen laskennallinen viipymä järvessä on 147 vuorokautta. Järven eteläosan ympäristössä sijaitsevat useimmat pellot. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Pohjoisosan rannoilla sijaitsee muutama vapaa-ajan asunto. Eteläosan eteläpuolella sijaitsee kaksi maatilaa. Näihin pääsee yhdystieltä 13285 haarautuvalta tieltä.

Luonto

Himoistenjärven eteläpäässä on pitkä lahti, joka on kasvamassa umpeen. Lahden pohjukassa sijaitsee myös laskuojan luusua. Rehvöitynyttä aluetta on yhteensä 5 hehtaaria ja siellä viihtyvät erityisesti vesilinnut. Lajistoa ja niiden pesintää ei olla selvitetty. Lahdessä viihtyvät sekä luhtien että nevojen kasvilajit.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu alkutalvella vuonna 1990. Sen vesi oli kirkasta, lievästi ruskean väristä ja sen humuspitoisuus oli alhainen. Järven valuma-alue on luonnontilainen, joten ravinnekuormitus on vähäistä. Veden happamuustaso oli normaali, mutta pohjan lähellä alhaisempi eli hapahko. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Järven veden fosforin ja typen ravinnepitoisuudet noudattivat normaaleja talvien arvoja. Happipitoisuus oli alkutalvella erinomainen, lopputalvella se laskee hieman mutta ei hälyttävästi. Himoistenjärvi soveltuu virkistyskäyttöön erinomaisesti. Vain eteläosan umpeen kasvaminen vähentää virkistysarvoa.
Etelä-Pohjanmaan Pankki

Etelä-Pohjanmaan Pankki Oy oli suomalainen Etelä-Pohjanmaalla Lapualla vuosina 1928–1931 toiminut liikepankki. Pankki teki vararikon 1931 jolloin sen tallettajat menettivät 23,8 % talletuksistaan. Pankki oli maksanut tallettajille huomattavasti korkeampaa korkoa kuin muut pankit.
Pankin johtajina toimivat muun muassa kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja Oskari Lahdensuo vuonna 1929 sekä Lapuan entinen nimismies Yrjö Nikula. Nikula toimi myös Lapuan liikkeen piirissä Aktivisti-lehden taloudenhoitajana ja vastaavana toimittajana. Hän oli järjestämässä vaasalaisen Työn Äänen kirjapainon tuhoamista 28. maaliskuuta 1930.
Roope Koskelainen

Roope Koskelainen (s.  13. elokuuta 1994) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesis-joukkue Kouvolan Pallonlyöjiä. KPL on myös Koskelaisen kasvattajaseura.  KPLn sivujen mukaan hän debytoi Superpesiksessä kahdessa ottelussa kausina 2013 ja 2015. Kuitenkin Koskelainen pelasi kolme kautta Ykköspesistä Puijon Pesiksen joukkueessa ennen palaamista Pallonlyöjien joukkueeseen kaudeksi 2019. Sisäpelissä Koskelainen pelaa etenijänä ja ulkopelissä polttolinjassa.
Francesco Toldo

Ura

Toldo teki Serie A -debyyttinsä 12. syyskuuta Cagliaria vastaan vuonna 1994 ACF Fiorentinan paidassa. Hän pelasi joukkueessa vuosina 1993–2001, jonka aikana Toldo nousi vuoden 2000 EM-kisojen aikana halutuimpiin maalivahteihin ja hänet valittiinkin samana vuonna Serie A:n parhaaksi maalivahdiksi. EM-kisojen jälkeen siirtomarkkinoilla nousi useita huhuja Toldon uudesta seurasta ja muun muassa FC Barcelona oli kiinnostunut ostamaan hänet. Toldo pelasi kuitenkin vielä yhden kauden Fiorentinassa ja voitti joukkueensa kanssa vielä Italian cupin. Vuonna 2001 hän lopulta siirtyi pois Fiorentinasta Interiin, jonka kanssa Toldo teki sopimuksen vuoteen 2006 asti. Hän pelasi neljä kautta ykkösmaalivahtina kunnes vuonna 2005 joukkueeseen saapunut brasilialainen Júlio César syrjäytti Toldon ykkösmaalivahdin roolista. Hän pelasikin kaudella 2005–2006 vain kahdeksan ottelua. Huolimatta varamaalivahdin roolista Toldo voitti ensimmäisen Scudettonsa Interissä kaudella 2005–2006 ja jatkoi sopimustaan 30. kesäkuuta 2009 asti. Voitettuaan Interin paidassa jo neljännen Scudettonsa hän päätti kuitenkin jo maaliskuussa 2009 jatkaa sopimustaan Interin kanssa aina vuoteen 2011 asti.
Kauden 2009–2010 päätyttyä Interin triplamestaruuteen, joukkueen voitettua Serie A:n, Italian cupin ja Mestarien liigan ilmoitti Toldo kesäkuussa 2010 päättävänsä pelaajauransa.
AIK Bandy

1910-luvun suurseura

AIK tuli mukaan ruotsalaiseen jääpalloiluun 1909, jolloin se voitti välittömästi Ruotsin mestaruuden ja samassa yhteydessä pelatun Pohjoismaisen mestaruuden. Seuraavan kerran AIK menestyi cup-muotoisena pelatussa sarjassa 1913, jolloin tuli Ruotsin mestaruusfinaalissa tappio, mutta voitto Pohjoismaiden mestaruuskisassa. Seuraavan vuonna 1914 AIK otti sekä Ruotsin mestaruuden että Pohjosimaisen mestaruuden. AIK oli Ruotsin mestaruuden loppuottelussa vielä kaksi kertaa eli keväällä 1915 ja 1917, mutta koki molemmilla kerroilla tappion IFK Uppsalalle.

Menestyksen hiipuminen

AIK ei menestynyt enää 1920-luvulla Ruotsin cup-muotoisissa jääpallomestaruuskisoissa. Jääpallomestaruudesta pelattiin Ruotsissa kaudella 1931 ensimmäisen sarjamuotoisena, ja siinä AIK voitti välittömästi mestrauuden kukistettuaan loppuottelussa toisen lohkon ykkösen eli Karlstadin IF Götan. Sen jälkeen AIK oli vielä 1930-luvun alkupuoliskolla Ruotsin jääpallon kärkijoukkueita pääsemättä kuitenkaan loppuotteluun. AIK:n menestys heikkeni 1930-luvun lopulla niin, että keväällä 1940 seura putosi Ruotsin 2-lohkoisesta pääsarjasta. Seuraavan kerran AIK nousi Ruotsin jääpallon 2-lohkoiseen pääsarjaan kaudelle 1950 ja pysyi pääsarjassa aina kevääseen 1960 asti. AIK kävi vielä kauden 1964-1965 pääsarjassa pudoten siitä kuitenkin yhden kauden jälkeen. Seuran menestys heikkeni 1970- luvulla, ja niinpä kevään 1986 jälkeen monilajinen AIK-seura luopui jääpallosta miesten osalta. Naisten jääpallosta tuli AIK:lle menestyslaji AIK-naisten voittaessa useita Ruotsin mestaruuksia 1980-luvulta lähtien.

Jääpallon uudelleennousu seurassa

Syksyllä 2004 eli lähes 20 vuoden jälkeen AIK aloitti miesten jääpallotoiminnan uudelleen. Kaudelle 2008 AIK siirtyi pelaamaan Sollentunasta Solnaan Bergshamra IP:lle. Seura pelasi tällöin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, mutta syksyn 2017 panostuksilla seura nousi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle eli Allsvenskaniin kauden 2018 jälkeen. Uusia nimipelaajia olivat mm. suomalaiset Pekka Rintala ja Rolf Larsson sekä venäläinen Rinat Šamsutov.
Robert Koren

Ura

Koren pelasi kotimaassaan Dravogradissa ja Celjessä ennen siirtymistä norjalaiseen Lillestrømiin vuonna 2004. Korenista tuli Norjan liigan arvostetuimpia pelaajia ja monet pitivät häntä sarjan parhaana ulkomaalaisena. Hän oli puolustava pelintekijä Lillestrømissä ja hänestä oli kiinnostunut englantilaiset Leeds United ja Manchester City.
Tammikuussa 2007 Koren siirtyi Mestaruussarjassa pelaavaan West Bromwich Albioniin kolmen vuoden sopimuksella, jossa oli optio neljännestä vuodesta. Koren vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa nopeati. Heinäkuussa 2007 Koren loukkaantui joukkueen harjoituksissa ja missasi kauden alun. Hän kirjoitti syyskuussa kahden vuoden jatkosopimuksen, josta jälkimmäinen oli optio.
Joukkue nousi Valioliigaan kaudeksi 2008–2009. Koren teki avausmaalinsa Valioliigassa Middlesbroughia vastaan, kun hän viimeisteli kaksi maalia tammikuussa 2009. Hän pelasi kaudella kenttäpelaajista eniten, mutta joukkue putosi Mestaruussarjaan. Seuraavalla kaudella Koren oli joukkueensa avainpelaajia sen noustessa takaisin Valioliigaan. Tästä huolimatta West Bromwich ei käyttänyt optiotaan jatkaa Korenin sopimusta.

Maajoukkueura

Koren on pelannut 45 A-maaottelua Slovenian paidassa, joissa hän on tehnyt viisi maalia. Koren on pelannut myös maan nuorisomaajoukkueissa. Koren on ollut Slovenian kapteeni vuoden 2010 MM-karsinnoista lähtien. Slovenia pääsi lopulta MM-kilpailuihin, kun se voitti Venäjän 2–1. Turnauksessa joukkueen kapteenina toimiva Koren teki Slovenian voittomaalin alkusarjan ottelussa Algeriaa vastaan. Voitto oli maan historian ensimmäinen MM-tasolla.

Muu elämä

Koren on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa, Nal ja Tian.
Viive Sterpu

Näyttelyitä

Viive Sterpulla on ollut yksityis- ja yhteisnäyttelyitä Virossa, Suomessa ja Italiassa.

Puccinin Sankarittaret

Giacomo Puccinin musiikin innoittamana Viive Sterpu loi 12 taulua käsittävän sarjan Puccinin Sankarittaret. Tämän 14 sankaritarta (Anna, Tigrana, Manon, Mimi/Musetta, Tosca, Cio-Cio-San, Minnie, Magda, Giorgetta, Sisar Angeliga, Lauretta, Liú/Turandot) esittävän taulusarjan hän lahjoitti huhtikuussa 2007 Villa Museo Giacomo Puccinille (Torre del Lago Puccini Italia). Lahjoituksen otti vastaan Giacomo Puccinin pojantytär Signora Simonetta Puccini.

Muuta

Viive Sterpu myös piirtänyt Kaleva Travelin Puccini-aiheisten postimerkkien aiheet. Postimerkkejä oli yhteensä 12. Sterpun töitä on myyty eri puolelle maailmaa. Taiteilijasta ja hänen miehestään tehtiin vuonna 2004 dokumentti “Viive ja Eugen Sterpu” ETV (Eesti Televisioon) sarjassa “Subjektiiv”.

Jäsenyydet

Sterpu oli Eesti Kunstnike Liit (Viron taiteilijaliiton) jäsen.

Perhesuhteet

Viive Sterpu oli naimisissa taiteilija Eugen Sterpun kanssa.
USS Portsmouth (SSN-707)

Palveluskäyttö

Alus on poistettu käytöstä 10. syyskuuta 2004.
Bachianas brasileiras

Bachianas brasileiras on brasilialaisen Heitor Villa-Lobosin vuosina 1930–1945 säveltämän yhdeksän teoksen sarja, jossa hän pyrki yhdistelemään vaikutteita brasilialaisesta musiikista ja Bachista. Sarjan jokaisessa teoksessa on erilainen kokoonpano.

Bachianas brasileiras nro 3

Bachianas brasileiras nro 3 (1938) sävellettiin pianolle ja orkesterille. Se ensiesitettiin 19. helmikuuta 1947.

Bachianas brasileiras nro 4

Villa-Lobos sävelsi Bachianas brasileiras nro 4:n (1930) aluksi pianolle, mutta orkestroi sen vuonna 1941. Säveltäjä itse johti sen ensiesityksen Rio de Janeirossa 15. heinäkuuta 1942.

Bachianas brasileiras nro 5

Bachianas brasileiras nro 5 koostuu kahdesta laulusta, joita säestää kahdeksan selloa. Ensimmäinen laulu sävellettiin vuonna 1938 ja toinen vuonna 1945. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa kokonaisena vuonna 1947.
Laulut ovat portugalinkielisiä ja tarkoitettu laulettaviksi sopraanolle.

Bachianas brasileiras nro 6

Bachianas brasileiras nro 6 (1938) sävellettiin huilulle ja fagotille.

Bachianas brasileiras nro 7

Bachianas brasileiras nro 7 sävellettiin orkesterille. Villa-Lobos sävelsi sen Rio de Janeirossa vuonna 1942. Teoksen ensiesitys oli vuonna 1944.

Bachianas brasileiras nro 8

Myös Bachianas brasileiras nro 8 sävellettiin orkesterille. Se sävellettiin vuonna 1944 ja ensiesitettiin Rio de Janeirossa vuonna 1947.

Bachianas brasileiras nro 9

Villa-Lobos sävelsi sarjan yhdeksännen osan New Yorkissa vuonna 1945. Hän omisti sen säveltäjä Aaron Coplandille. Bachianas brasileiras nro 9 voidaan esittää joko sekakuorossa tai jousiorkesterilla. Teos koostuu kahdesta osasta, preludista ja fuugasta.
Rahankeräys

Rahankeräyslupa

Rahankeräyslupa voidaan antaa Suomessa rekisteröidylle yhteisölle tai säätiölle. Lupa voidaan antaa myös tietyin laissa määritellyin edellytyksin Suomessa toimivalle rekisteröimättömälle yhteisölle kuten vaaleissa ehdolla olevien henkilöiden tukiryhmille. Rahankeräyslupaa eivät voi saada valtio, kunta tai kuntayhtymä taikka evankelisluterilainen kirkko tai ortodoksinen kirkkokunta taikka niiden seurakunta tai seurakuntayhtymä.
Rahankeräyslupaa ei tarvita päiväkodin ryhmän, koululuokan tai vakiintuneen opinto- tai harrasteryhmän suorittamaan rahankeräykseen, jos rahankeräyksen toimeenpanoon liittyvistä tehtävistä vastaa täysivaltainen henkilö. Rahaa saadaan kerätä edellä mainittujen tahojen tilaisuuksissa, jos kerätyt varat käytetään opiskelun tai harrastustoiminnan edistämiseen. Rahankeräyslupaa ei tarvita myöskään yleisen kokouksen järjestäjänkokoukseen osallistuvien keskuudessa suorittamaan rahankeräykseen silloin, kun yleinen kokous järjestetään sisätiloissa. 
Yhden kihlakunnan alueella toimeenpantavaan rahankeräykseen antaa rahankeräysluvan keräyksen toimeenpanopaikan kihlakunnan poliisilaitos. Lupa voidaan antaa enintään kahden vuoden määräajaksi. Poliisihallitus antaa rahankeräysluvan yhden kihlakunnan aluetta laajemmalla alueella toimeenpantavaan rahankeräykseen.
Lupaa on haettava kirjallisesti. Lupahakemukseen on liitettävä yksityiskohtainen keräys- ja käyttösuunnitelma.
Tiedot voimassa olevista valtakunnallisista rahankeräysluvista, sekä tilitystiedot nykyisen rahankeräyslain voimassaoloaikana 1.7.2006 toimeenpantujen keräysten tilityksistä löytyvät Lahjoitustieto.fi sivustolta.

Rahankeräystili

Keräystä varten on oltava tili Suomessa toimivassa rahalaitoksessa. Tilin tiedot on liitettävä lupahakemukseen.

Rahankeräysten käytännöllinen toimeenpano

Mikäli rahankeräysluvan hakija ei itse hoida keräyksen toimeenpanoa, se voi käyttää apunaan hyvämaineista elinkeinonharjoittajaa, joka yhtiöjärjestyksensä mukaan voi toimia rahankeräysten käytännöllisenä toimeenpanijana. Yhtiön tiedot tulee ilmoittaa rahankeräyslupahakemuksessa.

Rahankeräyksiin liittyvät kiellot

Rahankeräykseen ei saa liittyä mitään vastiketta. Kerääjän tai keräyksen tunnusta (merkkiä, tarraa) ei kuitenkaan lasketa vastikkeeksi. Lailla kielletään rangaistuksen uhalla järjestämästä rahankeräys tavalla, jossa kaupankäynti tai jäsenhankinta ja rahankeräys ovat ilmeisessä vaarassa sekoittua keskenään. Rahankeräyksen yhteydessä ei saa järjestää arpajaisia tai muuta toimintoa, jossa osallistuvalle luvataan kokonaan tai osittain sattumaan perustuva voitto. Arpajaisten toimeenpanosta on säädetty erikseen.
Kiiltopujokolibri

Koko ja ulkonäkö

Kiiltopujokolibri voi kasvaa 10–12 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Kiiltopujokolibrikoiras on yleisväritykseltään tumman ruskea. Selkä ja pitkä ja voimakkaasti haarautunut pyrstö ovat tumman siniset. Kurkussa on kiiltävä laikku, joka on yläosastaan vihreä ja alaosastaan violetti. Lajin naaras on kauttaaltaan tumma ja kurkkulaikkua ei ole. Kiiltopujokolibrin nokka on lyhyehkö ja suora.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kiiltopujokolibri elää alueella, joka ulottuu Ecuadorista Boliviaan. Se on vuoristolaji, jota tavataan kivikkoisilta ruohikko- ja pensaikkomailta sekä Polylepis-metsistä 2 500–4 500 metrin korkeudella. Linnun ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi ja se syö myös hyönteisiä.
Pulpperi

Pulpperi tarkoittaa prosessitekniikassa säiliötä, jossa lietetään kiinteitä aineita (esimerkiksi selluloosaa) nesteeseen, jotta aine saadaan lietemäiseen muotoon. Pulpperissa on lähes aina mekaaninen sekoitin. Pulpperista liete siirretään eteenpäin prosessissa pumppaamalla.
KNM Potentilla (K214)

Palvelus

Palvelukseen otettaessa Potentilla liitettiin Liverpoolin saattajaosastoon. Koulutuksen päätyttyä se liittyi 9. huhtikuuta 1942 osastoon, jossa se palveli koko palvelusuransa. Alus pelasti 25. elokuuta merestä kuusitoista eloonjäänyttä norjalaiselta kauppa-alus Trollalta, jonka Saksan laivaston sukellusvene U-438 oli upottanut torpedoimalla. Alus pelasti 13. lokakuuta kymmenen eloonjäänyttä U-221:n torpedoimalla upottamalta norjalaiselta kauppalaivalta Fagerstenilta. Seuraavana päivänä Potentilla poimi merestä 77 saman sukellusveneen upottaman brittiläisen valaanpyytäjien emälaivan Southern Empressin eloonjäänyttä. Alus pelasti 18. marraskuuta KNM Montbretian eloonjääneet.
Alus palautettiin 13. maaliskuuta 1944 Britannian Kuninkaalliselle laivastolle. Se myytiin 13. maaliskuuta 1946 ja romutettiin Gatesheadissä.
Legio VII Claudia Pia Fidelis

Legio VII Claudia Pia Fidelis ("Claudiukselle uskollinen ja luotettava") oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti legioonan vuonna 58 eaa. Gallian sotaa varten.
Caesarin sisällissodan aikana legioona soti Hispaniassa ja Dyrrhakhionin taistelussa sekä Farsaloksen taistelussa. Tämän jälkeen sotilaat kotiutettiin, mutta heidät kutsuttiin taas palvelukseen African sotaretkeä varten. Legioona otti osaa Thapsacuksen taisteluun. Seuraavana vuonna legioonan sotilaille lahjoitettiin maata Capuan ja Lucan alueelta.
Julius Caesarin murhan jälkeen legioonan veteraanit kannattivat Octavianusta. Octavianus muodosti legioonan uudelleen nimellä Legio VII Paterna. Legioona taisteli Mutinan sodassa, Filippoin taisteluissa ja Perusian sodassa. Legioonalaiset saivat tämän jälkeen maata Etelä-Galliasta. Augustuksen hallituskauden aikana legioona lähetettiin Galatiaan ja se tunnettiin usein lisänimellä Macedonica, ehkä Filippoin voiton kunniaksi. Myöhemmin legioona siirrettiin Dalmatiaan. Vuonna 42 Legio VII ja Legio XI kukistivat Lucius Arruntius Camillus Scribonianuksen kapinan Claudiusta vastaan. Tästä syystä kummatkin legioonat saivat lisänimen Claudia Pia Fidelis. Myöhemmin legioona siirrettiin Tonavalle.
Neron kuoleman jälkeen Legio VII kannatti aluksi Othoa, mutta tämän kukistuttua se alkoi kannattaa Vespasianusta. Legio VII oli mukana Cremonan toisessa taistelussa. Trajanuksen aikana legioonalla oli tärkeä rooli Daakian sodissa. Legioona otti myös osaa Trajanuksen Parthian sotaan, Lucius Veruksen Parthian sotaan ja markomannisotaan.
Vuonna 193 legioona liittyi Septimius Severuksen kannattajiin. 200-luvulla Legio VII oli aktiivinen itäisissä provinsseissa. Gallienuksen sotiessa Gallian keisarikuntaa vastaan legioona sai lisänimet Pia VI Fidelis VI ja Pia VII Fidelis VII ("seitsemän kertaa uskollinen ja seitsemän kertaa luotettava"). Legio VII toimi vielä 300-luvun lopulla Tonavan rintamalla.
Heikki Ihantola

Heikki Kaarlo Juhani Ihantola (12. joulukuuta 1933 Viljakkala – 5. heinäkuuta 2019 Salo) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1969. Hän toimi Turun yliopiston elektroniikan ja tietotekniikan professorina vuodesta 1986 ja jäi virasta eläkkeelle vuonna 1997. Hän tutki puolijohdetekniikkaa ja -fysiikkaa.