google/wiki40b huggingface dataset:
Kaarlo Bergbom

Henkilötietoja

Kaarlo Bergbom oli sukua kirjailija Fredrika Runebergille, jonka äiti oli omaa sukuaan Bergbom. Bergbomin isä Johan Erik Bergbom oli lakitieteen tohtori ja senaattori ja äiti Fredrika Juliana Roschier. Nuori Bergbom opiskeli pianonsoittoa ja vieraili usein oopperaesityksissä ja konserteissa. Hän tuli ylioppilaaksi 1859, valmistui filosofian kandidaatiksi 19-vuotiaana 1863 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1868 aiheenaan Om det historiska dramat i Tyskland.

Taiteellinen toiminta

Bergbom, J. W. Calamnius, Jaakko Forsman ja Frithiof Perander perustivat 1865 Kirjallisen Kuukauslehden, jossa Bergbom julkaisi kirjallisuuskritiikkejä sekä novellit Julian (1867), Aarnihauta (1868) ja Sydämiä ihmistelmeessä (1869).
Helsingissä perustettiin 1869 Suomalainen Seura kehittämään suomenkielistä kulttuuria. Seura jakaantui draamalliseen, kirjalliseen ja soitannolliseen osastoon, ja Bergbomista tuli draamallisen osaston toinen johtaja. Vuosina 1869–1870 hän järjesti suomenkielisiä teatteri- ja oopperanäytäntöjä. Bergbom teki 1871 opintomatkoja Saksaan ja Pietariin. Eräältä matkalta lähettämässään kirjeessä hän kertoo nähneensä 40 oopperaa ja yhtä paljon puhenäytelmiä. 
Suomalaisen teatterin perustamiskokous pidettiin Helsingissä, Nya Teaternin yläkerran ravintolassa 22. toukokuuta 1872. Kieliriitojen sävyttämä ilmapiiri Helsingissä sai Kaarlo Bergbomin tuomaan teatterinsa ”sisäänajettavaksi” rauhallisemmalle maaperälle. Suomalainen Teatteri aloitti toimintansa Porissa syksyllä 1872. Suomalainen Teatteri viipyi Porissa kaikkiaan seitsemän viikkoa, jona aikana se esitti Hotelli Otavan teatterisalissa koko repertuaarinsa. Bergbom toimi teatterin johtajana vuoteen 1905 saakka ja uhrasi sinä aikana kaikki voimansa teatterin hyväksi. Ohjelmiston valitseminen ja ohjaaminen olivat silloin kokonaan Bergbomin harteilla. Hän hankki ohjelmistoon tunnettua ulkomaista draamakirjallisuutta sekä toi näyttämölle sen ajan vähäisen suomenkielisen tuotannon. Bergbomilla oli apunaan sisarensa Emilie Bergbom (1834–1905), jonka huolena oli teatterin raha-asioiden hoitaminen ja puvuston hankkiminen.
Bergbom suunnitteli alusta asti Suomalaiseen teatteriin myös lauluosastoa. Ensimmäiseksi oopperaksi hän valitsi Gaetano Donizettin Lucia di Lammermoorin. Syksyllä 1873 julkistettiin tieto ensimmäisistä kiinnityksistä ja lauluosaston nimestä: Suomalainen ooppera. Bergbom ohjasi oopperaesityksiä ja johti taitavana pianistina harjoituksia. Suomalainen ooppera joutui lopettamaan toimintansa rahavaikeuksien takia 1879.
Bergbom kirjoitti itse suomen- ja ruotsinkielisiä näytelmiä ja novelleja, muun muassa näytelmät Pombal och jesuiterna (1863) ja Paola Moroni (1870). Neuvoillaan hän auttoi muun muassa Minna Canthia, Gustaf von Numersia ja Elvira Willmania.
Örebron kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Örebron kaupungin vaakuna. Myös Stora Mellösan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Gallhammer

Historia

Gallhammerin idea kehittyi vuonna 2002, kun Vivian tahtoi perustaa yhtyeen Hellhammerin pimeiden tunnelmien ympärille. Muut jäsenet liittyivät yhtyeeseen seuraavana vuonna ja Gallhammer luotiin virallisesti helmikuussa 2003, ennen kuin yksikään jäsen edes osasi soittaa soittimiaan. Heidän vaikutteensa ja musiikkimakunsa vaihteli suuresti.
Vivian oli ollut vokalistina grindcore-yhtyeessä ja oli soittanut myös saksofonia eräässä noise-ryhmittymässä. Risa oli ollut vokalistina avant garde -yhtyeessä ja Mika oli laulanut rockyhtyeessä. Gallhammer oli jo äänittänyt ensimmäisen demonsa, joka oli rajattu vain 30:een kappaleeseen ja oli soittanut ensimmäisen keikkansa Koiwan Death Festillä. Ensimmäisillä keikoilla soittolista sisälsi paljon covereita Hellhammerilta ja Amebixilta, yhtyeen pääesikuvilta. Muutama kuukausi myöhemmin heinäkuussa demo nimeltään Gallhammer julkaistiin, Vivianin näkemys Gallhammerista oli otettu käyttöön; pimeää, raakaa sekä turmeltumatonta black metalia.
Seuraavana vuonna, huhtikuussa 2004, uusi demo nimeltään Endless Nauseous Days näki päivänvalon ja yhtye alkoi suunnitella debyyttialbumiaan, joka tulisi sisältämään uudelleennauhoitettuja kappaleita edellisiltä demoilta, yhtye jatkoi live-esiintymisiään ympäri Tokiota. 11. marraskuuta 2004 'Hello From The Gutter' Records julkaisi ensialbumin Gloomy Lights. Kahdeksan raitaa sisältävä levy oli kuin omistuskirjoitus yhtyeen esikuville, mutta toi samalla esiin Gallhammerin omia pimeitä tunnelmia.
Vuoden 2005 kuluessa Gallhammer jatkoi keikkailua ympäri Tokiota, ja viimein tammikuussa 2006 se allekirjoitti Peaceville Recordsin kanssa levytyssopimuksen, joka poiki tammikuun 2007 lopulla julkaistun kokoelma-albumin. Albumi sisälsi perinteisen CD:n lisäksi myös live-DVD levyn, jolla oli materiaalia yhtyeen kuudesta esiintymisestä vuosilta 2005 ja 2006.
Syyskuussa 2007 Peaceville Records julkaisi yhtyeen studioalbumin Ill Innocencen. Yhtye kävi Euroopan kiertueella 24. syyskuuta 2007 alkaen. Kiertueella yhtyeellä oli neljä konserttia Suomessa.
Vuoden kaunein kirja

Vuoden kaunein kirja on vuosittain järjestettävä arviointi edellisen vuoden aikana ilmestyneistä kirjoista. Vuoden kauneimpien kirjojen kokoelmasta yksi kirja palkitaan Vuoden kaunein kirja -arvonimellä, muut Kirjataiteen kaunis kirja -palkinnolla. Omana ryhmänään valitaan vuoden onnistuneimmat kirjan kannet. vuoden kauneimmat kirjat on valittu yhtäjaksoisesti vuodesta 1947 lähtien. Vuosina 1970–2006 nimitys oli Kirjavaliot.
Valinnan tekee Suomen kirjataiteen komitea ry, ja tarkoituksena on kiinnittää huomio kirjoihin kirjataiteellisina kokonaisuuksina. Yhdistys valitsee vuosittain Vuoden kauneimpien kirjojen kokoelman ja harjoittaa kirjataiteeseen liittyvää tiedotus- ja valistustoimintaa. Komitean puheenjohtaja on Ville Hänninen.
Vuoden kauneimpia kirjoja valitessaan komitea pyrkii löytämään teoksia, joissa muoto ja sisältö tukevat toisiaan mahdollisimman hyvin. Arvioinnin lähtökohtana on graafinen kokonaissuunnittelu typografiasta alkaen ja valmiiseen painotuotteeseen saakka. Klassisen kirjapainotaidon ohella komitea arvostaa tuoreita, uutta luovia ratkaisuja.
Kilpailun järjestämiseen komitea saa rahoitustukea Suomen Messusäätiöltä. Yhteistyössä on mukana  Kansalliskirjasto. Vuoden kauneimmat kirjat -kokoelma on vuosittain näytteillä Suomessa muun muassa kirjastoissa ja kirjamessuilla sekä ulkomailla kansainvälisissä näyttelyissä ja kilpailuissa. Vuoden kauneimmat kirjat valitaan vuosittain yli 30 maassa. Suomessa vuoden kauneimmat kirjat on valittu yhtäjaksoisesti vuodesta 1947 lähtien.
FN SCAR

FN SCAR on belgialaisen FN Herstalin valmistama kaasumäntätoiminen (gas-operated, short stroke piston), pyörivällä lukolla varustettu rynnäkkökivääri. Ase on tehty mahdollisimman modulaariseksi, esimerkiksi piippua voi vaihtaa kaliipereiden välillä. SCAR:illa on kaksi päätyyppiä: SCAR-L 5.56mm NATO ja SCAR-H 7.62x51 NATO. Molempiin on saatavilla pidempipiippuinen ja suljetun alueen taisteluun soveltuva versio. FN SCAR läpäisi matalatasoisen alustavan testin kesäkuussa 2007. Muutamien viivytysten jälkeen ensimmäiset aseet annettiin operatiivisten joukkojen käyttöön 2009. Yhdysvaltojen 75th Ranger Regiment] oli ensimmäinen suuremman kappalemäärän käyttöönottanut joukko, 600 kpl aseita. Myöhemmin USSOCOM perui kaupan SCAR-L-aseesta ja he suunnittelivat poistavansa aseen käytöstä vuoteen 2013 mennessä. Kuitenkin myöhemmin USSOCOM suunnitteli ostavansa SCAR-H-sarjan aseita 5.56 mm muunnoskonversiolla.
Vuoden 2015 alussa FN SCAR oli käytössä yli 20 maassa.
Suomen puolustusvoimat tekivät maaliskuussa 2015 ostopäätöksen 300–500 aseesta erikoisjoukkojen käyttöön.
Toivo Lång

Toivo Aapeli Lång, aikaisemmin Long, (2. syyskuuta 1903 Nastola – 5. maaliskuuta 1970 Lahti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) kansanedustajana vuosina 1945–1947. Lång oli myös Suomen kommunistisen puolueen Kymen piirisihteeri ja Lahden kaupunginvaltuuston jäsen.
Ammatiltaan Lång oli muurari. Hän oli poliittisista syistä vangittuna useaan otteeseen vuosina 1929–1944, muun muassa Koveron keskitysleirillä.
Lamminlampi (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Parannesjoen valuma-alueeseen (35.493) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,8 metriä mpy.
Anu Avaskari

Anu Avaskari on inarinsaamelainen poliitikko. Avaskari on pitkäaikainen Inarin kunnanvaltuuston puheenjohtaja, saamelaiskäräjien jäsen ja inarinsaamelaisten Anarášah-yhdistyksen puheenjohtaja. Koulutukseltaan Avaskari on sosionomi (AMK) ja on työskennellyt päihdetyöntekijänä. Avaskari on ollut Inarin kunnanvaltuustossa ensin Keskustan ja nyt Kokoomuksen kunnanvaltuutettuna. Maaliskuussa 2018 Avaskari sai rajavartiolaitoksen ansiomitalin.
Ryūe Nishizawa

Ryūe Nishizawa (jap. 西沢立衛, Nishizawa Ryūe, s. 7. helmikuuta 1966 Kanagawan prefektuuri) on palkittu japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan erityisesti Kazuyo Sejiman kumppanina SANAA-arkkitehtitoimistossa (”Sejima and Nishizawa and Associates”), joka sai Pritzker-palkinnon vuonna 2010. Hänellä on kuitenkin ollut myös oma toimisto vuodesta 1997 lähtien. Nishizawa valmistui Jokohaman kansallisesta yliopistosta vuonna 1990 ja toimii nykyään yliopiston professorina.
Sejima valmistui Nishizawaa aiemmin ja perusti oman toimistonsa ”Kazuyo Sejima and Associates” vuonna 1987 työskenneltyään ensin Toyō Itōlle. Myös Itōlle töitä tehnyt Nishizawa, siihen aikaan vielä opiskelija, oli yksi ensimmäisistä hänen palkkaamistaan henkilöistä. Toimisto sai vähitellen mainetta. Nishizawa halusi perustaa oman yrityksensä, mutta pari päättikin muodostaa vuonna 1995 yhteisen SANAA-toimiston. Kaksikon omat toimistot ovat keskittyneet sen jälkeen lähinnä pienimuotoisiin hankkeisiin.
SANAA-toimisto tunnetaan ”hienostuneen yksinkertaisesta arkkitehtuurista, virtaavista tiloista ja rakennusten harkitusta sopeuttamisesta ympäristöönsä”. Nishizawan yhdessä Sejiman kanssa suunnittelemista rakennuksista merkittävimpiin kuuluvat esimerkiksi Kanawazan nykytaiteen museo, O-Museum Naganon prefektuurissa, Toledon taidemuseon lasipaviljonki, New Museum New Yorkissa ja Rolex Learning Centre Lausannessa. Suurin osa toimiston töistä on rakennettu Japaniin, mutta pari on työskennellyt 2000-luvulta lähtien myös kansainvälisten hankkeiden parissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Merkittävästä yhteisestä urasta huolimatta molemmilla arkkitehdeilla on ollut myös laaja kirjo itsenäisiä hankkeita. Nishizawan omiin projekteihin lukeutuvat muun muassa Tokion Moriyama House ja Towadan kaupungin taidekeskus Towada Art Center. Sekä asuintalon että taidemuseon toiminnot on niissä hajautettu erikokoisiin kuutiomaisiin tiloihin. Vuonna 2010 valmistui vuorostaan Seton sisämeren Teshiman saarelle Nishizawan yhdessä taiteilija Rei Naitōn kanssa suunnittelema Teshiman taidemuseo. Museo koostuu pelkistetyn yksinkertaisesta luonnonvoimille avoimesta galleriatilasta, jota suojaa kahdella ellipsin muotoisella aukolla puhkottu betonikuori.
Matti Heinivaho

Matti Heinivaho (s. 20. tammikuuta 1936 Messukylä) on suomalainen laulaja sekä televisiotuottaja ja -ohjaaja. 
Laulajana Heinivaho aloitti uransa elokuussa 1951 jolloin hän esiintyi Tip Top-orkesterin solistina Lempäälässä Nurmen lavalla. Seuraavana keväänä hän perusti Domino-orkesterin, mutta liittyi jo samana syksynä Pelimannipojat-yhtyeeseen. Tässä kokoonpanossa hän laulun lisäksi soitti vibrafonia. Varusmiespalveluksen jälkeen syntyi Matti Heinivahon kvintetti. 1950-lopulla hän teki ensimmäiset levytyksensä, ensin Levytukku Oy:lle ja sitten Westerlundin His Master's Voicelle. Vuonna 1960 julkaistu ”Tunturin juurella” oli Heinivahon läpimurtolevytys ja vuoden toiseksi suosituin kappale Mauno Kuusiston ”Kertokaa se hänelle” jälkeen.
Vuonna 1964 Heinivaho aloitti työskentelynsä Yle TV2:n musiikkitoimituksessa. Tuottajana ja ohjaajana hänen työuransa jatkui vuoteen 1999, jolloin hän jäi eläkkeelle. Heinivaho ohjasi ja toimitti TV2:lle yli 700 musiikkiohjelmaa.
Vuoden 1965 Miss Suomen Virpi Miettisen kunniaksi sanoitettu ruotsalainen käännöskappale ”Pikku neiti porvoolainen” oli Heinivahon toinen menestyslevy. Vuonna 1966 Matti Heinivaho levytti kolmannen suuren hittinsä, käännöskappaleen ”Lännen tie”. Se oli alun perin Frankie Lainen tunnussävel televisiosarjasta Rawhide. Vuonna 1971 ilmestyi Heinivahon ensimmäinen albumi, Lännen tiellä. 28. elokuuta 2001 Matti Heinivaho juhli 50-vuotistaiteilijauraansa juhlakonsertissa Tampere-talossa. Konsertista julkaistiin live-albumi.
Heinivaho esiintyy edelleen esittäen varsinkin jazzia ja hän on toiminut vibrafonistina sekä Tamjazz ry:n puheenjohtajana. Heinivaho on ollu kunnallispolitiikassa mukana vuodesta 1972 lähtien. Hän on Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu Tampereella, ja marraskuussa 2006 hän oli seurakuntavaalien ääniharava.
Joulukuussa 2008 Heinivaholle myönnettiin Tampereen kaupungin anomuksesta musiikkineuvoksen arvonimi.
Matti Heinivahon tytär Tiina Heinivaho valittiin vuonna 1977 ensimmäiseksi Miss Farkku-Suomeksi.
Evattu

Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Seestanjoen valuma-alueeseen (14.165) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,5 metriä mpy.
Player’s Choice

Player’s Choice on Nintendon lanseerama leima, jolla se markkinoi Super Nintendo Entertainment Systemin, Game Boyn, Nintendo 64:n, Game Boy Advancen ja Nintendo GameCuben hyvin myyneitä videopelejä. Kaikilla alustoilla leiman saamiseen vaadittiin miljoona myytyä kappaletta, paitsi GameCubella, jolla raja on asetettu 250 000 kappaleeseen . Kun pelistä lanseerattiin Player’s Choice -versio, sen myyntihinta aleni. Player’s Choice -konseptia on lainattu Segan Sega All Stars -leimaan, Sonyn Platinum range- ja Essentials -leimaan ja Xboxin Platinum Hits ja Xbox Classics -leimaan.
NTSC-alueella Player’s Choice -pelit tunnistaa logon keltaisesta taustasta; Nintendo 64:llä Player’s Choice -leima on pelikotelon oikeassa yläkulmassa keltaisella taustalla, GameCubella kotelon ylälaidassa keltaisessa laatikossa. PAL-alueilla pelikotelot on väritettu hopealla tai platinalla, Player’s Choice -leiman ollessa Nintendo 64:n pelikoteloissa oikealla puolella ja GameCuben koteloissa ylälaidassa.  
Vuonna 2011 Nintendo antoi hinta-alennetuille peleille uuden leiman nimeltä ”Nintendo Selects”.

Leimalla merkityt pelit

Huom.: Jotkut pelit eivät ole leimattuja kaikilla alueilla.
A (yhtye)

A on brittiläinen rock-yhtye. Yhtyeen tyylissä on vaikutteita muun muassa punk-musiikista. Yhtye perustettiin vuonna 1995. Vuonna 1997 ilmestyi yhtyeen ensimmäinen levy, How Ace Are Buildings. Se ei kuitenkaan saanut kovin paljoa suosiota kuten eivät sen kolme seuraajaakaan.
MTT Vakola

MTT Vakola, lyhyesti Vakola, aiemmin Valtion maatalousteknologian tutkimuslaitos, sitä ennen Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos, on Nykyisin osa Eurofins Expert Services Oy:tä, aiemmin valtion omistaman Luonnonvarakeskuksen alainen, entisen Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen laitos, joka tutkii työkoneteknologiaa Suomen oloissa. Vakola testaa suurta maatalouskalustoa ja muita koneita esim. olosuhde- ja lujuuskokein ja mittaa laitteiden käyttäjään tai ympäristöön kohdistuvaa melua ja tärinää. Lisäksi se kehittää automaatio- ja paikannusjärjestelmiä ja viljelyteknologiaa sekä koordinoi maa-, metsä- ja puutarhatalouden asuin- ja tuotantorakennusten tutkimusta.
Vakola sijaitsee Vihdin Olkkalassa ja sillä on käytössä 1800 metriä pitkä testirata sekä kaksi tärinärataa. Vakolalla on myös tutkimuskäytössä olevaa metsää sekä yhteensä n. 150 hehtaaria peltoa ja kosteikkoa.

Historia

Maatalousseurojen Väliaikainen Konetarkastuslaitos perustettiin 1902. Maatalousministeriö 1921 vahvisti koestusta varten säännöt ja varasi sitä varten valtion määrärahan. Vakolan merkitys oli kohtalaisen merkittävä toisen maailmansodan jälkeen, jolloin se testasi mm. maahantuotavia ja Suomessa valmistettuja traktoreita antaen viitteitä mm. Valmet 15:n ja Valmet 20:n kehittämiseen. Vakola toimi 1946-1979 Malminkartanossa, ja sen tueksi perustettiin 1952 Maatalouskoneiden tutkimussäätiö. Toiminnan laajenemisen ja vähäisen peltopinta-alan vuoksi Vakola siirtyi 1979 Vihtiin. Vuonna 1993 Vakolasta tuli eduskunnan päätöksellä osa Maatalouden tutkimuskeskusta. Myöhemmin Vakola oli nimeltään MTT maatalousteknologian tutkimus.
MTT, Metla ja RKTL yhdistyivät vuoden 1.1.2015 Luonnonvarakeskukseksi, jonka alaisuuteen Vakola kuului 1.6.2016 asti, jolloin Luonnonvarakeskus myi Vakolan VTT Expert Services Oy:lle.  
VTT Expert Services Oy ja sen mukana Vakolan mittaus- ja testauspalvelut myytiin Eurofins -konsernille vuonna 2018.
Persepolis

Persepolis (kreik. Περσέπολις 'persialaisten kaupunki') oli muinaisen Persian valtakunnan pääkaupunki Akemenidien hallitsijasuvun aikana. Kaupungin perusti Dareios I vuonna 518 eaa. Persepolis sijaitsi nykyisen Iranin Farsin provinssin alueella, linnuntietä noin 49 kilometriä (maanteitse 57 km) Šīrāzista koilliseen ja noin 660 kilometriä Teheranista etelään.
Persepoliin suurin rakennus oli 3 600 neliömetriä kattava Apadana. Aleksanteri Suuren joukot tuhosivat kaupungin osittain vallatessaan sen vuonna 330 eaa.. Tämän jälkeen kaupunkia alettiin rakentaa uudelleen erään kivipenkereen itäpuolelle rakennetun linnoituksen ympärille. Tässä linnoituksessa oli Kserkseen portti. Tämän linnoituksen eteläportaali avautui kohti kaupungin tärkeintä rakennusta. Lähellä Persepolista Naqš-e-Rustemissa on yhteen kallioon hakattu neljän kuninkaan haudat. Persepolis oli myös Persian valtakunnan 2500-vuotisjuhlan päänäyttämö vuonna 1971. Kohde liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1979.
Berenguer de Palou II

Berenguer de Palou II oli toinen samanniminen Barcelonan piispa, ensimmäinen oli hänen setänsä. Hän liittyi pappissäätyyn setänsä ollessa piispana, ja nousi itse piispaksi vuonna 1212. Hän oli Aragonin kuninkaiden aktiivinen tukija, ja osallistui ristiretkiin ja valloituksiin näiden joukoissa. Hän kuoli vuonna 1241 ja hänet haudattiin Barcelonan katedraaliin.
Vuonna 1228 Berenguer osallistui aktiivisesti  Mallorcan valtaukseen ja haavoittui taistelussa saraseenejä vastaan. Kymmenen vuotta myöhemmin hän osallistui Valencian valloiukseen 60 ritarinsa kanssa. Näistä valloitusretkistä hänet palkittiin merkittävällä maaomaisuudella. 
Berenguer salli sekä dominikaaniveljien (1219) että fransiskaanien (1232) aloittaa toimintansa Barcelonassa. Hänet valittiin arkkipiispaksi vuonna 1233, mutta paavi kumosi valinnan.
Ryūhei Kawada

Ryūhei Kawada (jap. 川田 龍平; s. 12. tammikuuta 1976) on japanilainen sitoutumaton vihreä poliitikko, joka sai ylähuonepaikan vuoden 2007 vaaleissa. Hän on ollut pitkään HIV-positiivinen; hän oli yksi lukuisista hemofiliapotilaista, jotka saivat tartunnan verituotteista 1980-luvun aikana. Tapaukset johtivat skandaaliin ja lopulta kolmeen vankeustuomioon, joista pisin oli kahden vuoden mittainen. Kaikki tuomitut olivat skandaalin keskipisteeseen joutuneesta Green Cross Corporationista.
Kawada on toiminut television uutistenlukijana ja luennoinut Matsumoton yliopistolla.
Kawada kuuli HIV-tartunnastaan vuonna 1986 äidiltään Etsuko Kawadalta, joka myös on nykyisin politiikassa.
Hjalmar Svanberg

Ludvig Hjalmar Svanberg (11. huhtikuuta 1869 Vehmaa – 20. joulukuuta 1954 Tyrvää) oli suomalainen kirkkoherra, jonka on sanottu olleen Suomen Puolustusvoimien kirkollisen työn isä. Hän esitteli suunnitelmansa Suomen vapausarmeijan kirkollisesta työstä kenraali Mannerheimille 31. maaliskuuta 1918. Maaliskuun viimeistä päivää vietetään tästä syystä Puolustusvoimien kirkollisen työn vuosipäivänä.
Svanberg toimi muun muassa kirkkoherran virka-apulaisena, pitäjänapulaisena ja vt. kirkkoherrana Hausjärvellä 1894–1902 ja kirkkoherrana Kuortaneella 1902–1912, Vilppulassa 1912–1922 sekä Tyrväällä 1922–1951. Hän sai 1918 rovastin arvon ja oli myöhemmin myös lääninrovastina. Lisäksi hän toimi kirkkoherrana ollessaan myös tuomiokapitulin asessorina.
Hjalmar Svanbergin poika Ensio Rislakki (ent. Svanberg) oli kuuluisa kirjailija ja toimittaja, joka tunnettiin myös nimimerkillä Valentin. Teollinen muotoilija Eero Rislakki on Svanbergin pojanpoika.
Kaarinan Yrittäjät

Kaarinan Yrittäjät ry on Kaarinan kaupungissa toimivien yrittäjien ja yksityisessä omistuksessa olevien yritysten yrittäjä- ja elinkeinopoliittinen etujärjestö. Se kuuluu Suomen Yrittäjät -keskusjärjestöön ja on yksi Varsinais-Suomen Yrittäjien 35 paikallisyhdistyksestä. Yhdistyksellä on 380 jäsentä.

Historia

Kaarinan Yrittäjät ry:n historia ulottuu vuoteen 1970-luvulle, jolloin nykyisen Turun Yrittäjien edeltäjä Turunmaan Yrittäjät pyrki laajentamaan toimintaansa maakunnalliseksi, joten kaarinalainen Eero Hiekka käynnist paikallisyhdistyksen toiminnan myös Kaarinassa. Kaarinalaiset yrittäjät kutsuttiin koolle 19.10.1976, jolloin 24 yrittäjää saapui paikalle perustamaan yhdistystä. Kokouksessa tehtiin päätös Turunmaan Yrittäjät ry:n alaosastoksi liittymisestä. 
Kaarinan Yrittäjät järjestivät Kaarinan Y-messuja vuosina 1986-1998. Messuja tehtiin talkootyönä suuren innostuksen saattelemana. Näytteilleasettajia kertyi parhaimpina vuosina 150. Messut kasvoivat suurtapahtumaksi, jonne tuli esiintymään valtakunnan huippuja. Kävijämäärä läheni kymmentätuhatta, eikä lamankaan annettu lannistaa. Vasta lamasta selvittyä Y-messut lakkasivat kiinnostamasta yleisöä ja paikallisia näytteilleasettajia siinä määrin, että niiden järjestämisestä luovuttiin.
Åsa Larsson

Åsa Elena Larsson (s. 28. kesäkuuta 1966) on ruotsalainen rikoskirjailija.

Tausta

Åsa Larsson syntyi Uppsalassa ja muutti nelivuotiaana perheensä kanssa Kiirunaan, jossa hän kasvoi ja vietti nuoruutensa. Hän opiskeli oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa erikoistuen veroasioihin. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli juristina Gävlen ja Tukholman käräjäoikeuksissa sekä lääninoikeudessa Nyköpingissä.
Larsson alkoi kirjoittaa esikoisromaaniaan Aurinkomyrsky ollessaan äitiysvapaalla. Imettämisen ja vaipanvaihtojen keskellä alkoi kehittyä Kiirunan maisemiin sijoittuva kokonainen kirjasarja. ”En niinkään halunnut kirjoittaa erityisesti dekkaria, vaan tärkeintä on kertoa hyvä tarina”, kertoo Larsson. Tapahtumapaikka Kiiruna on myös Larssonin suvun kotiseutua. Kirjailijan isä on kiirunalainen suomenkielinen kirjastonhoitaja, jolta Åsa peri rakkautensa kirjoihin ja lukemiseen. Hänen äitinsä on kotoisin Tornionjokilaaksosta ja puhuu suomen kielen murretta, meänkieltä. Åsa itse ei kuitenkaan puhu suomea.
Larsson asuu Tukholman lähistöllä miehensä ja kahden lapsensa, 6-vuotiaan Stellan ja 4-vuotiaan Leon kanssa. Åsa Larssonin isoisä Erik Larsson eli "Kiiruna-Lasse" oli tunnettu hiihtäjä, joka voitti kultaa vuoden 1936 talviolympialaisissa. Myöhemmin hän toimi esikoislestadiolaisena saarnaajana Kiirunassa.

Kirjallisuus

Larssonin esikoisteos Aurinkomyrsky ilmestyi vuonna 2003 ja siitä tuli arvostelu- ja myyntimenestys. Ruotsin dekkariakatemia palkitsi Aurinkomyrsky-romaanin vuoden 2003 parhaana esikoisjännärinä. Larssonin toinen teos Sudentaival ilmestyi vuonna 2004 ja se palkittiin Ruotsissa vuoden parhaan dekkarina.
Larssonin dekkarit ovat suosittuja Pohjoismaissa ja ovat tehneet kansainvälisen läpimurron. Niitä on käännetty muun muassa suomeksi, englanniksi, italiaksi, hollanniksi, norjaksi, tanskaksi ja saksaksi. Pohjois-Ruotsin pikkukaupunkiin sijoittuva Sudentaival -dekkari ilmestyi kymmenessä maassa. Sandrew Metronome on ostanut kolmen kirjan filmioikeudet ja Aurinkomyrsky -elokuva tuli Suomen elokuvateattereihin keväällä 2008.
Larssonin kirjojen päähenkilö on juristi Rebecca Martinson, joka ei yhtymäkohdista huolimatta ole kirjailijan omakuva. Larssonin kirjoissa heijastuu tukholmalaisen asianajotoimiston kiireinen työyhteisö ja snobbailevat juristit, mutta toisaalta Pohjois-Ruotsin pikkukaupungin sekä hyvät (ihmisten yhteisöllisyys) että synkät puolet (alkoholismi, perheväkivalta, sisäänpäinkääntyneisyys, masentuneisuus). Larsson on ilmeisesti hyödyntänyt dekkareissaan omia kokemuksiaan juristina.