Elizabeth Garrett Anderson

Nuoruus

Elizabeth Garrett syntyi vuonna 1836 Lontoon Whitechapelissa. Hänen isänsä oli Newson Garrett ja hänen äitinsä oli Louise Dunnell. Elizabeth oli yksi perheen 12 lapsesta. Newson Garrett toimi Lontoossa panttilainaamona, mutta vuonna 1840 perhe muutti vanhempien kotikaupunkiin Aldeburghiin, missä Newson Garratt perusti menestyvän liikeyrityksen.

Suuntautuminen lääkäriksi

Elizabeth ja perheen muut lapset pääsivät hyviin kouluihin isän menestymisen ansiosta. Elizabethin oli koulun jälkeen määrä mennä naimisiin ja elää ladynä. Hän päätti kuitenkin lukea lääkäriksi, kun hän oli tavannut feministit Emily Daviesin ja Elizabeth Blackwellin, joka oli Yhdysvaltain ensimmäinen naislääkäri.
Naisia ei vielä päästetty opiskelemaan lääkäriksi, ja Garrettinkin hakemukset hylättiin. Hän hakeutui Middlesexin sairaalan hoitotyön oppilaaksi, mutta hän kävi siellä myös mieslääkäreille tarkoitettuilla luennoilla. Hänen pääsynsä niille kuitenkin lopulta evättiin toisten opiskelijoiden valituksen takia. Garrett pystyi tekemään lääkärin lisenssin vaadittavan kokeen, sillä Worshipful Society of Apothecaries ei varsinaisesti kieltänyt naisia osallistumasta kokeeseen. Garrett sai lisenssin vuonna 1865, minkä jälkeen yhdistys muutti sääntöjä, jotta naiset eivät pääsisi alalle enää kokeen kautta. Saatuaan luvan harjoittaa lääkärin tointa Garrett aloitti kotonaan praktiikan.

Naisten sairaalan johdossa

Garrett perusti vuonna 1866 isänsä tuella St Mary’s Dispensary for Women -sairaalan Lontoon Maryleboneen. Sen ansiosta naiset saivat ensimmäisen kerran mahdollisuuden saada hoitoa naisilta. Sairaalan kohderyhmää olivat erityisesti läheisen Lisson Groven slummin köyhät naiset.
Itä-Lontoon sairaalan vierailevaksi lääkäriksi Garrett valittiin vuonna 1870. Hän ei silti vieläkään pystynyt saamaan Englannista lääketieteen tohtorin tutkintoa, joten hän lähti Pariisin yliopistoon, mihin naiset hyväksyttiin sisään. Sieltä hän valmistui kesäkuussa 1870. British Medical Register kieltäytyi hyväksymästä tutkintoa. Itä-Lontoon sairaalassa Garrett tapasi tulevan miehensä, liikemies James Andersonin. He menivät naimisiin vuonna 1871.
St Mary’s Dispensary for Women nimettiin vuonna 1872 New Hospital for Womeniksi, jonka seuraavana vuonna avasi virallisesti Walesin prinsessa, tuleva kuningatar Alexandra. Sairaala nimettiin myöhemmin Elizabeth Garrett Anderson and Obstetric Hospitaliksi. Sen henkilökunnassa oli vain naisia, ja Anderson valitsi sairaalan gynekologian professoriksi oppiäitinsä Elizabeth Blackwellin. Garrett Anderson toimi sairaalansa lääkärinä 24 vuotta.
Garrett Anderson ajoi aktiivisesti naisten mahdollisuutta harjoittaa lääkärin ammattia. Osaltaan kampanjoinnin ansiosta Britanniassa hyväksyttiin vuonna 1876 myös naislääkärit. London School of Medicine for Women nimesi Garrett Andersonin dekaanikseen vuonna 1883. Dekaanina hän toimi 20 vuotta. Lisäksi hän opetti ja oli Lontoon ensimmäisen koululautakunnan jäsen.

Pormestari ja suffragetti

Garrett Anderson eläköityi vuonna 1902 ja palasi Aldeburghiin. Hänestä tuli ensimmäisenä naisena englantilaisen kaupungin pormestari, kun hänet valittiin virkaan Aldeburghissa vuonna 1908. Hän toimi pormestarina vuodet 1908 ja 1909.
Anderson toimi viimeisinä vuosinaan aktiivisesti myös suffragettiliikkeessä, jossa oli mukana myös hänen tyttärensä Louisa Garrett Anderson. Garrett Anderson liittyi 72-vuotiaana militanttiseen Women’s Social and Political Union -ryhmään. Hän osallistui sen mukana muun muassa alahuoneeseen tehtyyn rynnäkköön, ja hän teki lokakuussa 1909 Annie Kenneyn kanssa luentokiertueen.

Yksityiselämä

Garrett Anderson oli naimisissa liikemies James Andersonin kanssa. He saivat vuosina 1873–1877 kolme lasta, Louisan vuonna 1873, Margaretin 1874 ja Alanin 1877. Lapsista Margaret kuoli yksivuotiaana.
Garrett Andersonin mies James kuoli vuonna 1907, ja  Garrett Anderson kuoli Aldeburghissa vuonna 1917.