HTML

HTML (lyhenne sanoista Hypertext Markup Language, suomennettuna hypertekstin merkintäkieli) on avoimesti standardoitu kuvauskieli, jolla voidaan kuvata hyperlinkkejä sisältävää tekstiä eli hypertekstiä. HTML:llä voidaan myös merkitä tekstin rakenne eli esimerkiksi, mikä osa tekstistä on otsikkoa ja mikä leipätekstiä. HTML tunnetaan erityisesti kielenä, jolla internetsivut on kirjoitettu.
HTML5:tä edeltävien HTML-versioiden syntaksi on määritelty SGML:n sovelluksina. HTML 4.01:stä on muokattu myös XML:n sovellukseksi luokiteltava versio XHTML 1.0, ja HTML 5:n luonnoksesta on rinnakkainen XML-versio XHTML 5.

Koodaus

HTML-dokumentteja on mahdollista kirjoittaa millä tahansa tekstinmuokkaimella, mutta käytettävissä on myös erityisiä HTML-muokkaajia. Periaatteessa HTML-koodin tulisi aina läpäistä vahvistaminen, mutta käytännössä selaimet hyväksyvät myös dokumentteja, joiden HTML-koodi ei ole standardin mukaista. Perinteisesti HTML:n vahvistaminen on ollut sikäli työlästä, että sen jäsentäminen ei ole aivan triviaalia. HTML:n säännönmukaisempi muunnelma XHTML sen sijaan perustuu XML-kieleen, jolle on olemassa huomattava joukko hyviä jäsentimiä ja vahvistimia, joten XHTML:ää voi kirjoittaa helposti myös millä hyvänsä XML-muokkaimella.
Jos koodissa on kaksi tai useampia peräkkäisiä välilyöntejä, ne näyttävät selaimessa yhdeltä välilyönniltä. Myös koodiin sisältyvät rivinvaihdot ilmenevät selaimessa pelkkänä välilyöntinä, ja jos rivinvaihdon halutaan näkyvän selaimessa, se on tuotettava erityisellä merkinnällä.

Historia ja vakiointi

HTML:n historia alkoi vuonna 1989, kun Tim Berners-Lee ja Robert Caillau hahmottelivat korviketta CERNin dokumenttien kirjavalle formaatille. Rinnalle suunniteltiin yksinkertainen verkkoprotokolla HTTP. HTML-dokumenttien verkkoa internetissä kutsutaan World Wide Webiksi eli lyhyesti webiksi. Joillekin se on yhtä kuin Internet. CERN käynnisti oman WWW-palvelimensa vuonna 1991, ja monet ideasta kiinnostuneet liittyivät siihen nopeasti. HTML-normia ylläpitää vuonna 1994 perustettu kansainvälinen yritysten ja yhteisöjen yhteenliittymä W3C (World Wide Web Consortium).
HTML:n alkuperäinen tarkoitus oli pikemminkin kuvata WWW-sivun rakennetta kuin sen ulkoasua, mutta sivujen kirjoittajat halusivat ennen pitkää paremmat mahdollisuudet vaikuttaa myös dokumenttiensa ulkoasuun. Selainvalmistajat vastasivat tarpeeseen esittelemällä HTML-määritykseen kuulumattomia elementtejä, joilla esitystapaa saattoi kuvailla. Monet näistä elementeistä jouduttiin myöhemmin ottamaan mukaan viralliseen HTML-määritykseen käytännön standardeina. Nykyisin monia elementtejä jälleen puuttuu itse HTML:sta, sillä ulkoasun kuvailussa on siirrytty erillisiin tyyliohjeisiin, jotka kuvataan CSS-kielellä. CSS:ään siirtyminen paitsi yksinkertaisti HTML:ää, myös helpotti sivujen luomista ja päivittämistä.

Ensimmäiset määrittelyt

Berners-Lee julkaisi ensimmäisen kuvauksen HTML:sta Internetissä vuoden 1991 lopulla. Siinä oli 22 elementtityyppiä, joista 13 on edelleen käytössä HTML 4:ssä. Berners-Lee suunnitteli HTML:n SGML:n sovellukseksi, mutta vasta IETF toteutti määrittelyn sen avulla vuonna 1993. IETF:n määrittely oli vedos, joka raukesi kuuden kuukauden päästä. Se sisälsi NCSA Mosaicin tukeman kuvien lisäyksen dokumentteihin. Dave Raggett julkaisi kilpailevan HTML+:n, joka sisälsi myös jo käytössä olleet taulukot ja lomakekentät.

HTML 2.0

Alkuvuodesta 1994 IETF muodosti HTML-työryhmän laatimaan ”HTML 2.0” -määritelmän, joka julkaistiin vuonna 1996 koodinimellä RFC 1866. Siihen tehtiin joitain lisäyksiä, kuten tiedoston tallennus palvelimelle, RFC 1867; taulukot, RFC 1942; kuvakartat, RFC 1980; merkistömäärittelyt ja lang-attribuutti, RFC 2070.

HTML 3.0 ja 3.2

IETF julkaisi huhtikuussa 1995 myös standardiehdotuksen HTML 3.0:sta, mutta sekin raukeni viiden kuukauden kuluttua ilman toimenpiteitä. Tämä standardiehdotus sisälsi monia Raggettin HTML+:n ominaisuuksista, kuten matemaattisten kaavojen sisällyttämisen dokumenttiin, taulukot ja tekstin sijoittelun kuvien ympärille. Ainoa selain, joka osasi HTML 3.0:aa, oli W3C:n Arena.
IETF:n työryhmän toiminta hiipui, ja työryhmä lakkautettiin syyskuussa 1997. Pitkään HTML:n kehittäminen oli omia koodejaan määritelleiden selainvalmistajien, lähinnä Netscapen ja Microsoftin, varassa.
Standardointityö jatkui, kun W3C julkaisi HTML 3.2:n tammikuussa 1997. Siitä jätettiin kokonaan pois matematiikan tuki ja siihen lisättiin pääosa Netscapen määrittelemistä sivun ulkomuotoa kuvaavista koodeista.

HTML 4.0

Loppuvuodesta 1997 julkaistiin HTML 4.0. Siinä on kolme tasoa: tiukassa versiossa monia vanhentuneita elementtityyppejä on määritelty laittomiksi, kun taas siirtymävaiheen versiossa näiden käyttö on yhä sallittu; kolmas versio sallii lisäksi Netscape 2.0:n aikoinaan esittelemät kehykset, joiden avulla sivun voi koostaa useasta erillisestä osasivusta.

HTML 4.01

HTML 4:ää päivitettiin huhtikuussa 1998 ja joulukuussa 1999 HTML 4.01:ksi. Siitä julkaistiin myös toukokuussa 2000 tiukkaan standardiin perustuva ISO-standardi ISO/IEC 15445:2000. HTML 4.01 määriteltiin myös XML:n avulla, jolloin syntyi XHTML.