Jeesuksen kadonnut hauta

DNA-todisteet

"Jeesuksen" ja "Mariamenen" nimeä kantavista luuarkuista saaduista näytteistä on Lakeheadin yliopistossa tehtyjen mitokondrio-DNA-testien perusteella päätelty, etteivät haudatut olleet verisukulaisia äidin puolelta. Tästä dokumentissa päätellään, että kyseessä olisi ollut aviopari, koska "muuten heitä ei olisi todennäköisesti haudattu samaan perhehautaan". Isän puoleista verisukulaisuutta ei voitu tutkia näytteistä johtuen.

Yhteydet Jaakobin luuarkkuun

Historioitsija James Taborin mukaan samasta haudasta olisi peräisin aiemmin julkisuuteen tullut niin sanottu Jaakobin luuarkku, jossa luki "Jaakob, Joosefin poika, Jeesuksen veli". Kirjoituksen alkuosa todettiin aidoksi, mutta loppuosaa "Jeesuksen veli" väitetään väärennökseksi. Israelissa käytävä oikeudenkäynti asian suhteen on vielä kesken Myös dokumentin tekijöiden mukaan eri teillä kulkenut Jaakobin luuarkku olisi haudasta puuttuva kymmenes arkku.

Vastaväitteet

Tutkimukseen ja tutkimustuloksiin liittyy tulkinnanvaraisuutta ja ristiriitaisuuksia, minkä vuoksi dokumenttia kohtaan on esitetty paljon kritiikkiä ja asiantuntijat ovat laajalti tyrmänneet dokumentin menetelmät ja siinä esitetyt teoriat.
Joe Zias, joka toimi Jerusalemin Rockefeller-museon antropologian ja arkeologian kuraattorina vuosina 1972–1992 ja luetteloi Talpiotin luuarkut niiden löydyttyä, kiisti kaikki yhteydet löydön ja Jeesuksen välillä. Hänen mukaansa dokumentin kaltaiset projektit tekevät pilkkaa arkeologiasta. William G. Dever sanoi tienneensä luuarkuista muiden arkeologien tavoin useita vuosia, eikä kukaan heistä ajatellut, että kyseessä olisi nimien yleisyyden vuoksi mikään uutinen.
Hautalöytöä alun perin vuonna 1980 tutkinut Amos Kloner, Israelin muinaismuistoviraston aiempi Jerusalemin aluearkeologi, sanoi, että luuarkussa olevat kirjoitukset ovat liian epäselviä. Hänen mukaansa löytö ei täytä arkeologisia standardeja, mutta tuottaa rahaa televisiossa. "Uusi todistusaineisto ei ole vakavastiotettavaa, enkä hyväksy, että se olisi yhteyksissä Jeesuksen perheeseen". "He haluavat vain tehdä sillä rahaa".
Helsingin yliopiston Uuden testamentin eksegetiikan dosentti Timo Eskola kommentoi samaan sävyyn, että tutkijayhteisö on tiennyt löydöstä 27 vuotta, eikä se ole saanut aikaan mitään kohua, ennen kuin amerikkalainen mediamoguli keksi tehdä sillä rahaa.
Antti Laato, Åbo Akademin Vanhan testamentin eksegetiikan professori, kommentoi, että dokumentti on "tieteen kannalta onnettoman surkeasti laadittu kokonaisuus" jolla ei ole "minkäänlaista tieteellistä pohjaa". Hänen mukaansa dokumentti on tutkijoiden parissa, huolimatta tutkijoiden luokittelusta liberaaleihin tai konservatiivisiin, tuomittu laajalla rintamalla puhtaana rahastuksena. Laadon mukaan Uuden testamentin evankeliumit vievät kriittisimpienkin tutkijoiden mukaan lähimmäksi historiallista Jeesusta, kun taas dokumentin tulkinnat eivät lainkaan vastaa tekstien antamaa kuvaa Jeesuksesta ja hänen perheestään.
Lawrence E. Stager, Harvardin yliopiston Israelin arkeologian professori, viittasi dokumenttiin "Da Vinci -koodin alullepaneman trendin hyödyntämisenä". Hänen mukaansa ongelmana on se, että maailmassa on niin paljon raamatunlukutaidottomia ihmisiä, etteivät ihmiset osaa erottaa, mikä on vakavastiotettava väite ja mikä jotain, jota alalla kutsutaan "fantastiseksi arkeologiaksi". Ben Witherington, Asburyn teologisen seminaarin raamatuntutkija, sanoi: "Tietysti haluamme tietää enemmän Jeesuksesta, mutta älkää loukatko älyämme antamalla meille jotain tällaista".

Kirjoitusten tulkinta

Aramean kääntäjä Steve Caruso, joka hyödyntää tietokonetta eri tulkintavaihtoehtojen visualisoinnissa, katsoi, että vaikka on mahdollista, että yhdessä arkuista lukee "Yeshua", yleisesti ottaen on hyvin suuri todennäköisyys, että tulkinnan pitäisi olla joku muu. Dokumentissa haastateltu Stephen Pfann, Jerusalemin Pyhän Maan yliopiston johtaja ja seemiläisten kielten asiantuntija, katsoo, että kirjoitus on luettu väärin, ja ehdottaa, että lukutapa "Hanun" olisi oikeampi kuin "Yeshua".
Pfannin mukaan "Mariamene e Mara" puolestaan tulisi lukea "Mariame ja Martta", ei "Mariam(e)ne, mestari". Hänen mukaansa kyseiseen luuarkkuun on siis sijoitettu kahden eri ihmisen luut, ja toinen nimi on lisätty arkkuun myöhemmin.

DNA-tutkimukset ja perheyhteydet

DNA-testeihin liittyen Witherington kirjoitti, että DNA-todisteet voivat kertoa vain, että eri ihmiset ovat sukua toisilleen. Tarvittaisiin riippumaton kontrollinäyte jostain Jeesuksen perheeseen kuuluvasta henkilöstä osoittamaan, että kyseessä olisi Jeesuksen perhe. Tällaista näytettä ei ole.
Witherington huomautti lisäksi Jaakobin luuarkkuun liittyvästä ristiriidasta. Hänen mukaansa se löydettiin Silwanista, ei Talpiotista. Lisäksi luuarkussa oli maata, joka täsmäsi sen seudun maaperään. Talpiotin hauta sen sijaan oli kalliohauta, eikä siellä ollut vastaavanlaista maata. Hänen mukaansa on vaikea uskoa, että yksi perheen jäsenistä olisi haudattu erikseen niin kauas muista. Antiikkikauppias Oded Golanin oikeudenkäynnissä kävi lisäksi ilmi, että FBI:n laboratorion mukaan valokuva, jossa luuarkku näkyi, olisi otettu jo 1970-luvulla, jolloin arkku ei olisi voinut löytyä haudasta vasta vuonna 1980. Jacobovici on ehdottanut, että valokuva on mahdollisesti tehty 1980-luvulla 1970-luvun paperille. Arvoitusta ei käsitellä itse dokumentissa, jossa myös itse antiikkikauppias Golan esiintyy.
Raamatuntutkija Darrel L. Bock huomautti, että "jos Jeesuksen perhe oli Galileasta, miksi heidän hautansa olisi Jerusalemissa?"