google/wiki40b huggingface dataset:
Jukka Vihavainen

Jukka Vihavainen (s. 24. elokuuta 1971 Sulkava) on suomalainen raskaansarjan kehonrakentaja.
Vihavainen aloitti painoharjoittelun 16-vuotiaana hyvin vaatimattomissa olosuhteissa. Hän kilpaili ensimmäisen kerran 1997 Mikkelissä järjestetyissä kehonrakennuksen SM-karsinnoissa sijoittuen heti toiseksi raskaassa sarjassa. Sarjan voitti Veli-Matti Niskanen, joka voitti raskaan sarjan Suomen mestaruuden kaksi viikkoa myöhemmin pidetyissä SM-kilpailuissa Jyväskylässä. Myös vuoden tulokkaaksi nimetty Vihavainen osallistui Jyväskylän SM-kilpailuun sijoittuen neljänneksi alle 90kg:n sarjassa. Lajin piirissä vielä tuntematon Vihavainen herätti paljon huomiota kookkaalla fysiikallaan ja kehonrakennukseen erinomaisesti soveltuvalla rakenteella. Ensimmäistä kertaa televisioidun SM-kilpailun kommentaattori Kike Elomaa hämmästeli useaan otteeseen tulokkaan fysiikkaa.
Vihavaisen kilpailu-ura keskeytyi vuonna 2001 rintalihaksen repeämiseen kolme viikkoa ennen SM-kilpailua. Kuuden vuoden tauon jälkeen vuonna 2006 hän palasi takaisin kehonrakennuslavoille ja aloitti samaan aikaan aktiivisen kehonrakennus- ja fitnesslajien kehittämisen tukemalla lajien kilpailijoita ja parantaen harjoittelumahdollisuuksia.
Vuonna 2008 Vihavainen perusti Hardcore Team ry.:n ja avasi internetiin samalla nimellä toimivan forumin. Vuonna 2009 Vihavainen valittiin kehonrakennusliiton hallitukseen, sekä kilpailijatoimikuntaan. Hardcore Team forumia seurasi Vihavaisen 2010 syksyllä avaama Badass Bodybuilders blogi ja sen myötä tiivis yhteistyö verkkokauppa Fitnesstukun kanssa. Epäonnistunutta 2010 vuoden kisakautta ja pian sen jälkeen eroa avopuolisostaan Tiina Kasvista seurasi vuoden 2011 tammikuussa tapahtunut vakava tapaturmainen oikean reiden repeäminen. Kuntouksen aikana keväällä 2011 Vihavainen suoritti IFBB:n tuomarikurssin.
Tylisin kuningaskunta

Tylisin kuningaskunta oli kelttien Traakiaan perustama kuningaskunta 200-luvulla eaa. Kuningaskunnan perustaminen liittyi kelttien suurempaan liikehdintään antiikin Kreikkaan.

Historia

200–luvun alussa keltit olivat aloittaneet Tonavan keskialueiden valloituksen. Vuonna 281 eaa. he lähtivät levittäytymään etelään ja itään ryöstäen muun muassa Odrysian pääkaupunki Seuthepoliksen ja avaten näin tien hyökkäykselle Delfoihin. Tylisin kuningaskunta perustettiin näiden hyökkäysten ja sitä seuranneen kelttiasutuksen seurauksena. Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoi kuningaskunnan sijainneen Byzantionin lähellä, mutta myöhemmin aiheesta kirjoittanut Stefanos Byzantionlainen mainitsi sen sijainneen lähempänä Balkanvuori. Tylisin tarkkaa aluetta on vaikeaa määritellä ja on mahdollista että keltit liikkuivat ympäri suurta aluetta. Muutamat alueelta löydetyt La Tènen kulttuurin tyyliset metalliesineet eivät ole auttaneet kelttien alueen selvittämisessä. Se tiedetään, että eräs kelttiryhmä saavutti Gallipolin 227 eaa., mutta Antigonos II:n joukot voittivat heidät. Kelttien valta Traakiassa kukistettiin lopullisesti vuosina 213–212 eaa.

Perintö

Vain kaksi sukupolvea kestänyt kelttivalta Traakiassa jätti jälkeensä vain vähän merkkejä. Alueelta on löydetty joitakin kelttiläistyylisiä esineitä, mutta on mahdotonta sanoa onko ne esimerkiksi saatu lahjaksi ja olivatko niiden omistajat kelttejä. Mezekistä on löydetty hautapaikka, jossa on sekä traakialaisia että kelttiläisiä piirteitä, mutta on jälleen vaikea sanoa olivatko sinne haudatut traakialaisia vai kelttejä. Hauta oli alun perin traakialainen, mutta sitä käytettiin uudestaan 200–luvulla eaa. Hautaan laitettiin mukaan ilmeisesti sotavaunut, joten se on ehkä ollut kelttiläisen päällikön hautapaikka.
Vapaamuurarimuseo

Vapaamuurarien suomalaisia merkkimiehiä

Jean Sibelius oli suomalaisen vapaamuurariuden perustajajäsen ja sävelsi veljeskuntaa varten ainutlaatuisen, oman rituaalimusiikin, joka on käytössä Suomessa, Virossa ja Suomen suurloosin ruotsalaisissa looseissa. Sibeliuksella on oma vitriininsä, ja museosta löytyy myös hänen jäsenanomuksensa.
Risto Ryti on ainoa vapaamuurareihin kuulunut presidenttimme. Myös hänellä on oma vitriininsä, jonka erityisharvinaisuus on hänen henkilölehtensä sotasyyllisyysvankeudesta Helsingin keskusvankilasta. Muita museon erikoisuuksia ovat muurariveli Hannes Kolehmaisen palkinnot, Sibeliuksen puoltama Eliel Saarisen jäsenanomus ja jalkaväenkenraali Paavo Talvelan vapaamuurarisalkku.

Muuta kokoelmassa

Viron vapaamuurarius on saanut oman vitriininsä, koska Viron itsenäistyttyä uudelleen vapaamuurarius tuli sinne suomalaisessa muodossaan, suomalaisten veljien avustuksella.
Vapaamuurarimuseolla on myös kattava kokoelma kaikkien Suomessa toimivien tunnustettujen vapaamuurarijärjestöjen varusteista. Esineistöä täydentävät mm. ulkomaiset varusteet eri maista sekä Suomen suurloosin saamat lahjaesineet.
Anja Eerikäinen

Anja Eerikäinen (o.s. Vuorremaa, 21. heinäkuuta 1933 Ulvila – 16. helmikuuta 2002 Turku) oli suomalainen eläinsuojeluvalvoja.

Elämä ja ura

Anja Vuorremaa syntyi työläisperheeseen Ulvilassa. Perheen isä oli kotoisin Luvialta ja äiti Ahlaisista, ja Anja oli heidän kolmesta tyttärestään nuorin. Lapset menettivät molemmat vanhempansa jo varhain. Kansakoulun jälkeen Anja Vuorremaa aloitti työuransa Ulvilassa puhelinkeskuksen hoitajana, josta hän siirtyi Poriin kemikaliokaupan myyjäksi. Hän työskenteli myös Tukholmassa Ruotsissa erään lääkäriperheen kotiapulaisena. Solmittuaan avioliiton peltiseppä Aulis Eerikäisen kanssa vuonna 1955 hän muutti asumaan Turkuun. Perheeseen syntyi kaksi poikaa.
Eläinsuojeluvalvojan työn Anja Eerikäinen aloitti vuonna 1967, jolloin hänet valittiin Turun Eläinsuojeluyhdistyksen johtokuntaan. Vuodesta 1976 alkaen Turun kaupunki maksoi hänelle nimellistä palkkaa. Hän oli lääninhallituksen valvonnan alainen kunnallinen eläinsuojeluvalvoja. Lisäksi hän piti löytöeläinkotia, josta omistaja sai hoitokorvausta vastaan noutaa karkuteille lähteneen lemmikkinsä. 1970-luvun aikana Eerikäinen aloitti käytännön, jonka mukaan eläinsuojeluvalvojat ja Liikkuva poliisi valvovat yhdessä eläinkuljetuksia maanteillä. Vuonna 1979 Eerikäiselle perustettiin puolipäiväinen virka, joka muutettiin vuonna 1985 kokopäiväiseksi. Eerikäinen jäi virallisesti eläkkeelle vuonna 1998, mutta hän jatkoi työtään viimeisiin elinpäiviinsä saakka. Hänelle myönnetty oikeus läänin eläinsuojeluvalvojana toimimiseen oli voimassa vuoteen 2003 saakka.
Eerikäinen huolehti sekä lemmikki- että tuotantoeläinten hyvinvoinnista ja otti hoitoonsa myös luonnonvaraisia eläimiä. Hän teki tarkastuskäyntejä maatiloille ja valvoi poliisien kanssa eläinkuljetuksia maanteillä. Eerikäinen teki myös paljon tiedotus- ja valistustyötä niin kouluissa ja päiväkodeissa kuin ammatissaan eläinten kanssa työskentelevien parissa. Monissa Eerikäiselle ilmoitetuissa tapauksissa paljastui myös ihmisten piittaamattomuus lähimmäisistään. Turkulainen Pääkköset-yhtye viittasi Anja Eerikäiseen vuonna 1989 kappaleessaan ”Eläinrääkkäystä”, jossa huudahdetaan: ”Tule apuun, Anja!”
Eerikäinen teki eläinsuojelutyötä lähes 40 vuotta. Hän kärsi sydämen vajaatoiminnasta jo 1980-luvulla, ja tähän sairauteen hän menehtyi 68-vuotiaana 16. helmikuuta 2002. Eläinsuojeluvalvojan työtä Eerikäinen teki miltei loppuun saakka, ja viimeinen hänen hoitamansa eläinsuojelutehtävä kirjattiin vain viisi päivää ennen hänen kuolemaansa, jolloin hän oli jo sairaalan teho-osastolla.
Toini Virisalo

Toini Taimi Tellervo Helminen, kirjailijanimi Toini Virisalo (s. 17. joulukuuta 1923 Korpilahti) oli suomalainen kirjailija ja runoilija.
Viljo Heinonen (opettaja)

Viljo Armas Heinonen (18. huhtikuuta 1902 Turku – 1982) oli suomalainen rehtori ja kirjailija.
Heinonen pääsi ylioppilaaksi 1924 Turun lyseosta ja valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta 1931. Hän oli Porin yhteislyseossa lehtorina 1932–1969 ja rehtorina 1935–1969. Vuodesta 1969 hän toimi Koulutarvike- ja kirjapainoliike Viljo Heinonen Ky:n toimitusjohtajana.
Heinonen osallistui valkoisten puolella Suomen sisällissotaan ja vuoden 1919 Aunuksen retkikuntaan. Hän jäi Aunuksessa venäläisten vangiksi ollessaan tiedusteluretkellä ja oli sotavankeudessa 1919–1921. Heinonen pääsi lopulta Suomeen Saksan kautta. Hän kirjoitti näistä kokemuksistaan kaksi kirjaa Pari vuotta Venäjän punaisten joukossa ja Kaksi vuotta kuolleena : elettyjä seikkailuja.
Myöhemmin Viljo Heinonen taisteli mm. Summassa Mannerheimin-linjalla Miljoonabunkkerin alueella. Heinonen jäi reserviin kapteenina.
Lou Moore

Lewis Henry ”Lou” Moore (12. syyskuuta 1904 Hinton, Oklahoma – 25. maaliskuuta 1956 Atlanta, Georgia) oli  yhdysvaltalainen kilpa-ajaja. Hän tuli parhaiten tunnetuksi kilpaurallaan ajamalla paalupaikalle vuoden 1932 Indianapolis 500 -kilpailussa.

Elämäkerta

Moore syntyi Oklahomassa 12. syyskuuta 1904. Hän muutti nuorena perheensä kanssa Kaliforniaan, missä aloitti uransa maaratakisoissa vuonna 1923. Vuonna 1926 hän voitti 18 kilpailua 23:sta ja oli johtoasemassa lopuissa, kunnes koneistot hajosivat. Hän ajoi Indianapolis 500 -kilpailussa vuosina 1928–1936. Hän sijoittui toiseksi vuonna 1928, ajoi paalupaikalle vuonna 1932, ja sijoittui kolmanneksi sekä vuonna 1933 että 1934. Hän ajoi myös Grand Prix’tä vuonna 1934 Tripolin Grand Prix’ssä, lähtien ruudusta 10 ja sijoittuen seitsemänneksi. Sen jälkeen, kun hänen ajouransa päättyi vuonna 1936, Mooresta tuli legendaarinen autonvalmistaja. Mooren autot voittivat Indianapolis 500 -kilpailun viisi kertaa: vuonna 1938, 1941 ja 1947–1949. Kolme peräkkäistä voittoa oli ensimmäinen kerta Indianapolis 500 -kilpailussa, kun sama valmistaja voitti kilpailun (Penske Racing toisti saman teon vuosina 2001–2003). Mooren autoja ajoivat Mauri Rose, Bill Holland, Floyd Roberts, Tony Bettenhausen, Floyd Davis, Lee Wallard, George Connor ja Cliff Bergere. Autot osallistuivat myös Formula 1:een 1950-luvulla ajamalla sarjaan kuuluneessa Indianapolis 500-kilpailussa kolmesti, joista parhaina tuloksina olivat Wallardin ja Henry Banksin kuudennet sijat vuosilta 1950–1951.
Tyrnävän Tempaus

Historia

Pesäpalloa on harrastettu Tyrnävällä jo 1920-luvulla suojeluskunnan ja muiden yhdistysten toimintamuotona.  Tempauksessa pesäpallo on noussut  miesten osalta jo 1940-luvulta  ja  naisten osalta 1980-luvulta lähtien mukaan tärkeänä osana toimintaa. Miesjoukkue pelasi Suomensarjassa jo 1950-luvulla, mutta joukkue hajosi 1960-luvun alussa. Uusilla voimilla miesjoukkue nousi 1972 Suomensarjaan säilyen sarjassa muutaman vuoden, pudoten jälleen maakuntasarjaan vuonna 1976. Vuonna 1980 paluu Suomensarjaan onnistui seitsemäksi vuodeksi. Tämän jälkeen joukkueen kokoaminen on aaltoillut Suomensarjan ja joukkuettomuuden välillä. Tunnetuin Tempauksen miespesäpalloilija on Pentti Lipponen, joka on kuusinkertainen Itä-Länsi-pelaaja ja voitti lyöjäkuninkuuden Imatran Pallo-Veikkojen joukkueessa  v. 1986.
Naisten pesäpallo alkoi harrastusluontoisena vuonna 1984 ja seuraavana vuonna joukkue pelasi piirisarjaa. Sen jälkeen kehitys oli nopeaa, sillä jo vuonna 1994 noustiin Ykköspesikseen ja vuonna 2000 Superpesikseen, jossa naiset pelasivat kauteen 2009 saakka. Naisjoukkue voitti supersarjassa hopeamitalin vuonna 2003. Tempauksen riveissä on pelannut vuosien varrella  useita nykyisiä huippupelaajia mm. Kaisa Salmela, Marjukka Urpelainen, Paula Saloranta, Salla Risku ja Tanja Vehniäinen.
Tempaus kasvatteja pelaa myös ylimmällä sarjatasolla, josta on noussut pelaajia ylimpiin sarjoihin. Tulevalla kaudella Tempauksen kasvateista naisten superissa pelaavat: Milla Haapalainen, Sarita Heikkinen ja Terhi Pesonen, sekä Essi Kylli ja Juulia Lautaoja.
Junioreissa Tempauksen E-pojat voittivat SM-pronssia v. 1997. B-pojat voittivat hopeaa v. 1983 ja B-tytöt pronssia v. 2004.

Yleisurheilu

Tempausta seuratasolla edustaneita arvokisaurheilijoita ovat keihäänheittäjät Jorma Markus ja Sami Saksio.
Mantovani

Annunzio Paolo Mantovani (15. marraskuuta 1905 – 29. maaliskuuta 1980), yleisesti tunnettu lyhyessä muodossa Mantovani, oli anglo-italialainen orkesterinjohtaja ja kevyeen musiikkiin erikoistunut viihdyttäjä. The British Hit Singles & Albums -kirja arvioi hänen julkaisseen Britannian menestyneimmät äänilevyt ennen The Beatlesia. Mantovani julkaisi ensimmäisen yli miljoona kappaletta myyneen stereofonisen levyn ja sai kuusi albumia samanaikaisesti Yhdysvaltain US Top 30 -listalle vuonna 1959.
Heksafluoriasetoni

Ominaisuudet

Heksafluoriasetoni on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasua. Paineistettuna se voidaan nesteyttää. Yhdiste reagoi voimakkaasti veden kanssa ja reaktiossa muodostuu stabiili heksafluoriasetonin hydraatti. Reaktio on lämpöä vapauttava eli eksoterminen. Heksafluoriasetoni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta oireina voivat olla yskä, kurkkukipu ja polttava tunne kurkussa ja hengityksen vaikeutuminen. Heksafluoriasetoni voi olla mutageenistä.

Valmistus ja käyttö

Heksafluoriasetonia voidaan valmisteaa heksaklooriasetonin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla ja katalyyttinä käytetään kromiyhdisteitä. Toinen teollisuudessa käytetty valmistusmenetelmä on Lewis-happojen katalysoima heksafluoripropyleenioksidin isomeroituminen ja tämän prosessin etuna on, että myrkyllisiä sivutuotteita ei muodostu. Laboratorio-olosuhteissa heksafluoriasetonia voidaan valmistaa lähtien heksafluoripropeenista.
Heksafluoriasetonia voidaan käyttää polyamidi-, polyesteri- ja polyasetaalihartsien liuottimena. Yhdistettä käytetään myös heksafluori-isopropanolin, heksafluori-isobuteenin, fluoripolymeerien ja maatalouskemikaalien ja lääkeiaineiden valmistamiseen.
Jeune Afrique

Jeune Afrique on ranskankielinen panafrikkalainen viikoittain ilmestyvä uutisaikakauslehti. Se on perustettu 1960 Tunisissa ja se on sen jälkeen ilmestynyt Pariisissa. Se on luetuin panafrikkalainen aikakauslehti. Vuonna 2014 sen levikki oli 53 475. Se on julkaissut vuodesta 1967 myös kirjoja nimellä Les Éditions du Jaguar.
Vuodesta 2000 Jeune Afrique on julkaissut myös uutisverkkosivustoa.

Historia ja profiili

Jeune Afriquen perustivat Tunisissa 17. lokakuuta 1960 Béchir Ben Yahmed ja toinen tunisialainen intellektuelli. Viikkolehden perustajat muuttivat Pariisiin presidentti Habib Bourgiban kauden ankaran sensuurin vuoksi. Lehden aihepiirejä ovat Afrikan poliittiset, taloudelliset ja kulttuuriset kysymykset, ja paino on ranskankielisessä Afrikassa ja Maghrebissa.
Vuodesta 2000 (numero 2040) alkuvuoteen 2006 (numero 2354) lehti ilmestyi nimellä Jeune Afrique/l’intelligent.
Jeune Afriquea julkaisee Groupe Jeune Afrique, joka julkaisee myös kuukausittain ilmestyvää ranskankielistä lifestylelehteä Afrique Magazine, kaksi kertaa kuussa ilmestyvää ranskankielistä lehteä La Revue ja englanninkielistä kuukausilehteä The Africa Report.
Lehden Pariisin-toimitukseen on hyökätty kahdesti, ensin vuonna 1986 ja toisen kerran tammikuussa 1987. Jälkimmäisestä hyökkäyksestä otti vastuun ranskalainen nationalisti Charles Martel.
Lehti ilmestyy myös Tunisian-painoksena, joka on lakkautettu monta kertaa, kun se on julkaissut maata koskevia arkaluontoisia uutisia. Esimerkiksi heinäkuusta 1984 tammikuuhun 1985 se oli kielletty Tunisiassa. Kesäkuussa 1989 lehti kiellettiin myös Marokossa. Siihen aikaan sen levikki oli Tunisiassa 13 000.
Kvašiorkor

Kvašiorkor tai kwashiorkor on pienillä lapsilla esiintyvä proteiinin puutteellisesta saannista aiheutuva sairaus ja tyypillinen 9–24 kuukauden ikäisillä Afrikan kehitysmaiden lapsilla, joiden rintaruokinta on päättynyt. Sairauden nimi juontuu Länsi-Afrikan rannikon kwa-kielistä ja viittaa syrjäyttämiseen rintaruokinnasta seuraavan lapsen synnyttyä. Taudin havaitsee erityisen hyvin kuihtuneista raajoista ja turvonneesta vatsasta. 
Kvašiorkor aiheutuu yleensä yksipuolisesta ruoasta, joka koostuu pääasiassa joistain kasvikunnan tuotteista. Sairauden tyypillisiä oireita ovat turvotus, ripuli, oksentelu, iho- ja hiusmuutokset, rasvamaksa, ödeema, kasvuhäiriö, kakeksia, anemia, hypoalbuminemia, yliärtyvyys ja psykomotorinen jälkeenjääneisyys.
Tauti on akuutti eikä aiheuta pysyvää kasvun hidastumista. Jatkuva aliravitsemus itsessään aiheuttaa vaurioita kehityksessä, kuten lyhytkasvuisuutta.  Aliravitsemuksen vuoksi potilailla on alhainen infektioiden sietokyky, jolloin menehtymisen riski kasvaa, mutta jos lapsi pääsee hoitoon, paranemisennuste on hyvä.
Nicole Fontaine

Nicole Fontaine (16. tammikuuta 1942 – 17. toukokuuta 2018) oli ranskalainen poliitikko. Fontaine toimi  Euroopan parlamentin puheenjohtajana vuosina 1999–2002. Pat Cox valittiin hänen seuraajakseen. Fontaine oli Euroopan parlamentin jäsen kahteen kertaan, 1984–2002 ja 2004–2009. Ranskan teollisuusministerinä hän toimi 2002–2004.
Henkilöbrändi

Henkilöbrändi tarkoittaa henkilön maineen ja imagon kokonaisuutta, brändiä. Sanaa on Suomessa käytetty internetin sisältömarkkinoinnin yhteydessä. Riku Vassinen ja Antti Isokangas neuvovat Digitaalinen jalanjälki -kirjassaan henkilöbrändin rakentamisessa. Vassinen ja Isokangas jakavat henkilöbrändin persoonabrändiin ja ammattibrändiin. Heli Sirkiän mukaan henkilöbrändäyksellä tarkoitetaan oman osaamisensa markkinointia ja itsensä erilaistamista massasta . Oma henkilöbrändi on vahva ura-ankkuri luovan alan osaajalle. 
Henkilöbrändi syntyy toiminnasta, esimerkiksi osallistumalla sosiaalisiin objekteihin liittyvään vuorovaikutukseen, jakamalla tietoa sosiaalisissa verkostoissa tai toimimalla aktiivisesti osana asiantuntijayhteisöä. Henkilöbrändi muodostuu kuitenkin henkilöön liittyvän tiedon kokonaisuudesta, myös ilman henkilön aktiivista toimintaa. Brändi välittyy siitä, mitä tekee, arvioi Mari Koistinen . Oman nimen ilmestymistä verkkoon on nykyään lähes mahdotonta välttää. Osallistumalla esimerkiksi urheilukilpailuun tai hakemalla rakennuslupaa, voi saada nimensä nettiin julkaistuissa julkisissa asiakirjoissa.
Iirikkikasvit

Tuntomerkit

Varsi on enemmän tai vähemmän mukulamainen tai juurakkomainen, ja supistuvat juuret ovat iirikkikasveilla yleisiä. Lehdet sijaitsevat kolmessa rivissä ruusukkeena ja ovat poimuisia. Lehtikanta jää pysyvästi varteen lehden kuihduttua. Kasvit ovat huomiota herättävän karvaisia. Kukintotyyppi vaihtelee; kukinto on vanallinen, vana litteähkö. Yleensä kukat ovat yksisirkkaisten tapaan kolmilukuisia, harvoin kaksilukuisia. Kehä on erilehtinen tai putkimainen, ja sen ulkokiehkura on vihertävä ulkopuoleltaan. Sikiäin on kehänalainen, ja sen kärki on usein kaventunut ja nokkamainen. Sikiäimessä ei ole mesiäisiä. Hedelmä avautuu sivultaan tai on avautumaton tai marjamainen. Joskus hedelmä on kansiluomainen. Siemenet ovat pallomaisia, sileitä tai piikkisiä, ja niissä on huomiota herättävä kannattimen arpi. Alkio on lyhyt ja enemmän tai vähemmän erilaistumaton. Kromosomiluku on n = 6–9, 11.
Øksnes

Historia

Vuonna 1866 osa kuntaa, noin 40 asukasta, liitettiin Bøhön. Kunta jaettiin kahtia 1. heinäkuuta 1919, jolloin kunnan itäosa erottautui omaksi Langenes-nimiseksi kunnakseen. 1. tammikuuta 1963 Holm-niminen alue siirtyi Øksnesistä Sortlandin kunnan osaksi. 1. tammikuuta 1964 Langenes ja Øksnes yhdistyivät jälleen. Samalla Kråkbergetin piiri ja kyseisellä niemellä piiristä pohjoiseen päin oleva alue liitettiin Bøn kuntaan.
New Performance Turku

New Performance Turku on vuodesta 2012 alkan vuosittain järjestetty kansainvälinen performanssi- ja esitystaiteen festivaali, joka järjestetään Turussa Varsinais-Suomessa.
Festivaalin perusti Taiteen edistämiskeskuksen Lounais-Suomen toimipiste yhdessä Framil ry.:n Varsinais-Suomen esittävän taiteen verkoston kanssa. Festivaalin jatkumista varten perustettiin sitä nykyään järjestävä New Performance Turku ry. Festivaalin ohjelmistosta vastaavat Leena Kela ja Christopher Hewitt.

Tapahtumapaikat

Festivaalin tapahtumapaikat sijaitsevat Turun keskusta-alueella. Esityspaikkoja ovat olleet muun muassa nykytaidetila Kutomo, Titanik-galleria, Dynamo, Biologinen museo, TEHDAS Teatteri, Kirjakahvila, Galleria Berner, Vanhan Raatihuoneen Galleria, Wäinö Aaltosen museo, Tanssiteatteri Eri, Aurinkobaletti, Hamburger Börs Night Club, Bar Kuka, Kuvataidekeskus Manilla, Aboa Vetus & Ars Nova ja Turun pääkirjasto.

2012

Ensimmäinen New Performance Turku -festivaali järjestettiin 3.–5. toukokuuta 2012. Festivaalilla esiintyivät muun muassa Gary Stevens (Yhdistynyt kuningaskunta), Kate McIntosh (Uusi-Seelanti/Belgia), Łukasz Jastrubczak (Puola), Lynn Lu (Singapore/Yhdistynyt kuningaskunta), Maija Hirvanen (Suomi), Oreet Ashery (Yhdistynyt kuningaskunta), Tero Nauha (Suomi) ja Wathiq Al-Ameri & Ali Al-Fatlawi (Irak/Sveitsi).

2013

Toisena vuonna tapahtuman ajankohdaksi muutettiin 13.–16. kesäkuuta. Esiintyjiä olivat muun muassa Eero Yli-Vakkuri (Suomi), Joshua Sofaer (Yhdistynyt kuningaskunta), Julie Andrée T. (Kanada), Kristina Junttila (Norja), Mimosa Pale (Suomi/Saksa), Nada Gambier/Action Scénique (Belgia), Oblivia (Suomi/Yhdistynyt kuningaskunta), Robin Deacon (Yhdistynyt kuningaskunta/Yhdysvallat) ja Tero Nauha (Suomi).

2014

Vuonna 2014 festivaali järjestettiin syksyllä. Aiempaa suurempi osa festivaalin esityksistä nähtiin kaupunkitilassa. Festivaalilla vierailivat Mark Harvey, val smith, Stephen Bain ja Nisha Madhan festivaalin vuoden teemamaasta Uudesta-Seelannista. Muita esiintyjiä olivat muun muassa White on White, Anaïs Héraud, Mac Ophélie sekä Essi Kausalainen.

2015

Vuoden 2015 festivaali järjestetään 28.9.–4.10. Esiintyjiä ovat muiden muassa Antti-Juhani Manninen, Joshua Sofaer, Annika Tudeer, Márcio Carvalho, Antti Laitinen, French & Mottershead, ieke Trinks, Ray Langenbach & David A.R. Ross ja edellisvuonnakin festivaaleilla vieraillut Anaïs Héraud.
Alakaupunki (Hamina)

Alakaupunki on yksi Haminan kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin keskustan itäpuolella. Pappilansalmen koulu, Haminan lukio ja Etelä-Kymenlaakson ammattiopiston Haminan kampus sijaitsevat Alakaupungissa.
Lemojärvi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,1 metriä mpy.