google/wiki40b huggingface dataset:
Antti Kukkonen

Ministerinä

Kukkosen ministerinura alkoi apulaisopetusministerin tehtävissä pääministeri Lauri Ingmanin toisessa hallituksessa vuonna 1924. Opetusministerinä hän toimi tämän jälkeen Sunilan ensimmäisessä ja toisessa hallituksessa, Kallion kolmannessa ja neljännessä hallituksessa sekä toisen maailmansodan aikana Rytin toisessa hallituksessa ja Rangellin hallituksessa.

Sotasyyllisyysoikeudenkäynti

Kukkonen tuomittiin muun sodanaikaisen poliittisen johdon mukana sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin vuonna 1947 hänen kärsittyään vankeusrangaistuksen lähes kokonaisuudessaan vankilassa. Kukkoselle itselleen hänen joutumisensa syytetyksi tuli täytenä yllätyksenä. Valpon etsivät tavoittivat Kukkosen tämän kotoa Pielisensuusta vasta vuorokautta myöhemmin kuin muut, Helsingissä asuneet syytetyt, eikä kukaan ollut ehtinyt varoittaa häntä tulevasta.
Opetusministerinä toimineen Kukkosen päätyminen sotasyyllisten listalle hämmensi Kukkosen itsensä lisäksi oikeusistuinta ja oikeudenkäyntiä valmistellutta tutkijakuntaa. Kukkosen sotasyyllisyys olikin epäsuora tulos Neuvostoliiton tavoitteesta saada Väinö Tanner tuomituksi oikeudenkäynnissä. Tannerin syyllisyydelle oli hankalaa löytää selkeitä perusteita, jolloin muodolliseksi syyksi otettiin Tannerin jäsenyys ulkoasianvaliokunnassa sekä Rangellin että Linkomiehen hallituksissa. Ulkoasiainvaliokuntaan kuuluivat myös Antti Kukkonen ja Tyko Reinikka, jotka oli siten asetettava syytteeseen samalla perusteella. 
Neuvostoliiton hallituksen äänenkannattaja Izvestija julkaisi joulukuussa 1945 Suomen sotasyyllisyysoikeudenkäyntiä käsitelleen kirjoituksen, jossa pääsyylliseksi nimettiin Väinö Tanner ja hänen "merkittävimmiksi rikostovereikseen" Risto Ryti, Jukka Rangell ja Tyko Reinikka. Edwin Linkomies, Toivo Kivimäki ja Henrik Ramsay olivat lehden mukaan olleet edellisten "välikappaleita", kun taas Kukkonen näytti olleen niin vähäpätöinen, että hänen nimeään ei mainittu kirjoituksessa lainkaan.

Yksityiselämä

Kukkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Lauri Kukkonen ja Kaisa Liisa Ilvonen. Kukkonen meni naimisiin Elsa Maria Marttisen kanssa vuonna 1927.
Joensuussa sijaitseva Kukkolan tila, jota Kukkonen viljeli, toimii nyt kotimuseona sekä matkailu-, opetus-, ja virkistyspaikkana.
MTAB

MTAB (Malmtrafik i Kiruna AB, Norjassa MTAS) on kaivosyhtiö LKAB:n tytäryhtiö, joka hoitaa kaivosyhtiön toimintaan liittyvää malmijunaliikennettä Luulajan, Kirunan ja Narvikin välisellä Malmbanan-radalla sekä Kiirunan ja Svappavaaran pellettitehtaan välisellä Svappavaaran radalla. Yhtiö hoitaa kaiken kaivosyhtiön toimintaan liittyvän junaliikenteen. Se käyttää liikenteessään Bombardierin valmistamia IORE-vetureita jotka korvasivat entiset Dm3-veturit.
Anna Mauranen

Anna Mauranen (s. 31. elokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston englannin kielen professori.
Mauranen on valmistunut 1979 Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi aineinaan englantilainen filologia, yleinen kielitiede, psykologia ja väitellyt 1992 University of Birminghamista tohtoriksi (PhD).
Mauranen on ollut Helsingin yliopiston englannin kielen professori vuodesta 2005. Sitä ennen hän oli 1995–1999 englannin kielen ja kääntämisen professori Joensuun yliopistossa ja 1999–2005 englannin kielen professori Tampereen yliopistossa. Hän oli vierailevana professorina 2010 Copenhagen Business Schoolissa.
Mauranen on ollut vuodesta 2014 Helsingin yliopiston vararehtori, sitä ennen Helsingin yliopistossa varadekaani 2007–2009 ja dekaani 2010–2014 humanistinen tiedekunnassa sekä Tampereen yliopistossa kielten ja käännöstieteen laitoksen johtaja 2001–2005. Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian varaesimies 2018.
Carlos Lavado

Carlos Alberto Lavado Jones (s. 25. toukokuuta 1956 Caracas, Venezuela) on entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän on kaksinkertainen 250cc-luokan maailmanmestari vuosilta 1983 ja 1986. Lavado on ainoa venezuelalainen 250-kuutioisten maailmanmestari.
Lavado ajoi ensimmäisen MM-osakilpailunsa kaudella 1978 250-kuutioisten Venezuelan GP:ssä. Hän ajoi heti palkintopallille ollen kisan toinen. Seuraavalla kaudella Lavado voitti Venezuelan GP:n 350-kuutioisissa. Hyvistä esityksistä huolimatta hän pääsi kiertämään täyden MM-sarjan vasta kaudella 1983 ja tuloksena oli maailmanmestaruus. Lavadon uran parhaat vuodet olivat 1983-1986 jolloin hän oli joka kaudella kokonaispisteissä kolmen parhaan joukossa kruunaten uransa kaudella 1986 toiseen maailmanmestaruuteen. Kauden 1986 jälkeen Lavado voitti enää yhden osakilpailun eikä päässyt kokonaispisteissä kymmenettä sijaa korkeammalle. Lavado lopetti kilpauransa kauden 1992 päätyttyä.
Kilpauran jälkeen Carlos Lavado on toiminut Venezuelassa nuorten kuljettajien parissa. Vuodesta 2007 lähtien hän on ollut Venezuelan Yamaha Fazer Cupin johtajana. Sarja on tarkoitettu 10-16-vuotiaille ja siinä kilpaillaan 250-kuutioisilla moottoripyörillä. Lavado on suunnitellut myös minibike-sarjan perustamista aloitteleville nuorille kuljettajille, koska minibiket ovat halvempia kuin moottoripyörät.
Lavado valittiin kesällä 2009 Venezuelan urheilun Hall of Fameen.
Joan Capdevila

Ura

Capdevila aloitti ammattilaisuransa kaudella 1997–1998 barcelonalaisen Espanyolin B-joukkueessa, josta nousi edustusjoukkueeseen seuraavaksi kaudeksi. Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Atlético Madridiin, mutta vierailu pääkaupunkilaisseurassa jäi lyhyeksi, kun Atlético putosi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin. Kaudet 2000–2007 Capdevila pelasi Deportivo La Coruñassa, jossa hän voitti Espanjan cupin vuonna 2002. Kesällä 2007 hän siirtyi Villarrealiin ja kesällä 2011 nykyiseen seuraansa Benficaan.
Capdevila kuului hopeaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa voittaneeseen Espanjan joukkueeseen. Ensiesiintymisensä A-maajoukkueessa hän teki 16. lokakuuta 2002 ystävyysottelussa Paraguayta vastaan. Hän oli mukana maajoukkueen kokoonpanossa vuoden 2004 EM-kilpailuissa, mutta ei pelannut minuuttiakaan. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa, joissa Espanja voitti mestaruuden, Capdevila pelasi yhtä lukuun ottamatta kaikki ottelut. Joan Capdevila on myös edustanut kotiseutunsa Katalonian jalkapallomaajoukkuetta.
Bandiagaran kallio

Bandiagaran kallio on erikoisen muotoinen kalliomuodostelma dogonien maassa Malissa. Se on yli 150 kilometriä pitkä, ja sen korkeus vaihtelee eteläosien sadasta metristä pohjoisosan noin viiteensataan metriin. Kallion rinteisiin on louhittu asuntoja, varastotiloja  ja alttareita. Alueella on säilynyt ikivanhoja traditioita (naamioita, juhlia, rituaaleja ja seremonioita jotka liittyvät muun muassa esi-isien kunnioittamiseen). Sanghan kylän vaiheilla on ollut asutusta ainakin tuhannen vuoden ajan, joista viitisensataa vuotta asukkaina on ollut dogoneita, aiemmin muita heimoja. Bandiagara on UNESCOn maailmanperintökohde.
Studia junior

Studia junior on Kingfisher Publications Plc 2000:n ja Weilin+Göös Oy:n julkaisema tiedonhakuun perustuva 10-osainen tietokirjasarja. Se on suunnattu peruskoululaisille ja vanhemmillekin. Kirjasarjassa on käytetty "katso myös" -viittausjärjestelmää ja runsasta kuvitusta.
Potilasohje

Potilasohjeet ovat terveydenhuollon ammattilaisen potilaalle tai potilaan verkostolle antamia kirjallisia ohjeita. Ohjeissa voi olla tietoa eri sairauksista, tutkimuksista, hoidoista, toimenpiteisiin valmistautumisesta, jälkihoidosta, itsehoidosta, toipumisesta, sairauden kulusta, sairauden ennusteesta, sairauden esiintymisestä sekä muistakin asioista.
Potilasohjeet on ensisijaisesti tarkoitettu terveydenhuollon ammattilaisten käyttöön siten, että he ovat ensin tutustuneet potilasohjeeseen, ja sen hyväksyttyään antavat sen potilaalle kirjallisesti tai antavat linkin. Ohjeita on syytä aina täydentää myös suullisella informaatiolla, ja siihen tulee tarpeen mukaan mieluiten aina liittää yksilöllinen potilaskohtainen osuus. Jos ohjetta käyttää joku muu kuin ohjeen alkuperäinen saaja, on varmistettava omasta hoitopaikasta ja omalta alueelta, että ohje vastaa oman lääkärin tai oman alueen hoitokäytäntöä.
Potilasohjeesta on käytävä selville, kuka tai mikä taho potilasohjeen on laatinut tai mikä taho on potilasohjeen hyväksynyt. Potilasohjeesta on ilmettävä, milloin se on laadittu ja milloin se on saatettu ajan tasalle. Koska potilasohjeet ovat tärkeä osa potilaan hoitoa, niiden sisällöstä päättää ja vastaa viime kädessä hoitava lääkäri. On muistettava, että potilasohje edustaa sen laatineen ihmisen tai tahon sen hetkistä käsitystä asioista. Potilasohjeissa voi olla virheitä. Tutkimustiedon lisääntyessä ja kokemuksen karttuessa tiedot voivat muuttua. Lisäksi potilaat voivat ymmärtää tiedon eri tavoin kuin potilasohjeen laatija on tarkoittanut.
Potilasohjeiden käyttö edellyttää käyttöehtoihin tutustumista ja niiden hyväksymistä. Käyttö on maksutonta. Mikäli potilasohjeen tieto tai ohjeet ovat ristiriidassa vallitsevan ja yleisesti hyväksytyn käytännön, paikallisen käytännön tai etenkin hoitavan lääkärin antamien tietojen tai ohjeiden kanssa, niin potilasohjeen antama tieto tai ohje on toissijainen ja Käypä hoito -suosituksia, yleisesti hyväksyttyä käytäntöä, paikallista käytäntöä ja etenkin hoitavan lääkärin antamaa tietoa on pidettävä oikeana.
Potilasohjeessa ei välttämättä mainita tietolähdettä, mikä johtuu siitä, että tieto ja näkemykset ovat useimmiten peräisin niin monesta eri lähteestä, että useimmiten vaikea yksiselitteisesti ilmoittaa, mihin lähteeseen teksti perustuu. Potilasohjeeseen voi ja useimmiten on syytäkin liittää yksi tai muutama lähdeviite.
Potilasohje annetaan yleensä siinä vaiheessa, kun diagnoosi eli taudinmääritys on ainakin alustavasti tehty. Potilasohjeen voi antaa myös silloin, kun potilas esimerkiksi itse epäilee itsellään tai läheisellään olevan jokin sairaus.
Potilasohjeet on yleensä laadittu jonkun voimassa olevan virallisen ICD-10:n tai DSM-IV:n mukaisen sairauden tai sairausryhmän mukaisesti otsikoiden.
Laki terveydenhuollon ammattihenkilöistä 28.6.1994/559 Lääkärin ja hammaslääkärin erityiset oikeudet ja velvollisuudet 22§ Taudinmäärityksestä ja oikeudesta määrätä lääkkeitä: Laillistettu lääkäri päättää potilaan lääketieteellisestä tutkimuksesta, taudinmäärityksestä ja siihen liittyvästä hoidosta.
Hydraulinen muovaus

Hydraulinen muovaus eli hydromuovaus on levyn, suljetun kappaleen tai putken muovausta staattisella nestepaineella. Nesteenä voi olla veden emulsio tai öljy. Nestepaine on yleensä luokkaa 3000-5000 baaria. Hydromuovauksessa voimat kehittyvät niin suuriksi, että muotteja sulkemaan tarvitaan puristin, jonka puristusvoima voi olla tuhansia tonneja, autoteollisuuden sovelluksissa joskus jopa 10000 tonnin luokkaa. Hydromuovaus antaa vapauksia muovattavan kappaleen muotoilulle, voidaan säästää työkalukustannuksissa ja välttää hitsausliitoksia. Tyypillisiä hydromuovattuja tuotteita ovat monimutkaiset putkikappaleet, esimerkkinä auton pakosarjan putkisto. 
Hydromuovaus on suuren laitekokonsa ja suuren investointikustannuksensa vuoksi jäänyt vielä massiivisen sarjatuotannon, kuten autoteollisuus, työkaluksi. Sarjatuotannossa hydromuovaus on automaattisen linjan yksi osa.
Muovaus tapahtuu hydraulipuristimen (tai prässin) avulla, jonka toiminta perustuu Pascalin lakiin. Prässissä kohdistetaan kapean nestesylinterin pieneen poikkipinta-alaan tietty voima esim. painamalla sitä alaspäin. Saman suuruinen voima kohdistuu puristimessa olevaan suuremman poikkipinta-alan sylinteriin, jolloin suurempi sylinteri työntyy ulospäin. Vaikka voima on sama molemmissa sylintereissä, on kokonaisvoima moninkertainen suuremman poikkipinta-alan sylinterissä juurikin sen suuremman poikkipinta-alan vuoksi. Suuremman poikkipinta-alan sylinteri kuitenkin liikkuu vähemmän suhteessa pienempään sylinteriin, sillä suuren sylinterin liikuttamiseksi täytyy pienemmän sylinterin syrjäyttää enemmän nestettä. Siksi pienemmän sylinterin täytyy suhteessa liikkua enemmän ja siten molempien sylinterien tekemä työ (joka on voiman ja matkan tulo) on yhtä suuri energian säilymisperiaatteen mukaisesti. Laitteen toiminnan voi kiteyttää lauseeseen mikä voimassa voitetaan, se matkassa hävitään. Laitetta voidaan myös käyttää raskaiden esineiden, kuten autojen, nostamiseen
Anton Hietalahti

Anton Hietalahti (s. 2006) on suomalainen lapsinäyttelijä. Anton näyttelee Pikku-Augustin roolin Helsingin Kaupunginteatterin Myrskyluodon Maija -musikaalissa, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2017.
Näyttelijädebyyttinsä Anton teki vuonna 2015 Matti Ijäksen ohjaamassa lyhytelokuvassa Hyvää Joulua. Vapaa-ajallaan Anton miekkailee, soittaa saksofonia ja pelaa jalkapalloa.
Vagabond (merkki)

Vagabond on ruotsalainen kenkämerkki, joka perustettiin 60-luvun lopulla. Merkki valmisti aluksi kenkiä vain miehille.
Pääkonttori sijaitsi alkuun Portugalissa ja Italiassa, joita on pidetty kenkientekotaidon mestareina. Vuonna 1994 Vagabond palasi Varbergiin Ruotsiin jonne perustettiin työpajan mallikappaleiden tekemistä varten, mikä oli ainutlaatuista Pohjois-Euroopassa.
Vagabondin kengät ja nahkatarvikkeet valmistetaan nykyisin Aasiassa. Johtava tuotantotoimisto sijaitsee Vietnamissa, josta käsin Aasian muissa osissa tapahtuvaa tuotantoa organisoidaan ja valvotaan.
Nykyään Vagabond valmistaa sekä naisille että miehille nahkatarvikkeita ja kenkiä yli 2 miljoonaa paria vuodessa 25 maassa ympäri maailmaa.
Läntinen Bug

Historiallinen kanavayhteys Dneprille

Mahtavan Puola-Liettuan valtioliiton aikana 1700-luvun lopulla kaivettiin nykyisen Valko-Venäjän lounaisosiin yhdyskanava Bugin sivuhaarasta Muhavetsista Mustaanmereen laskevaan Dneprin vesistöön. Kanavan nimi oli aluksi Kuninkaallisen kanava. Viime vuosikymmeninä melko runsaasti kiintoainesta kuljettavaa Bugjokea ei kuitenkaan ole ruopattu, eikä idästä tämän Dneprin–Bugin kanavan kautta saapuvilla proomuilla pääse navigoimaan esteettä Valko-Venäjän Brestiä pitemmälle länteen.
Lääkärien salaliitto

Lääkärien salaliitto tai lääkärisalaliitto oli Neuvostoliitossa hieman ennen Josif Stalinin kuolemaa 1952–1953 paljastettu kuvitteellinen juutalaisten lääkärien salaliitto neuvostojohtajien salamurhaamiseksi. On arveltu, että tapauksen varjolla aiottiin käynnistää uudet, mahdollisesti juutalaisvastaiset poliittiset vainot. Stalinin kuoltua hänen seuraajansa kuitenkin hautasivat asian.

Tapahtumien kulku

Vuonna 1952 Stalin mainitsi politbyroon istunnossa juutalaisten lääkärien olevan amerikkalaisten ja sionistien agentteja.
Stalin aloitti vainon 13. tammikuuta 1953 julkaisemalla uutistoimisto TASS:in välityksellä Pravdassa artikkelin, jossa väitetty salaliitto paljastettiin. Välittömästi vangittiin 37 henkilöä, mutta lukumäärä kasvoi nopeasti satoihin. Monet juutalaiset lääkärit menettivät työnsä ja heidät vangittiin, lähetettiin GULAGiin tai teloitettiin. Pravda keräsi allekirjoituksia avoimeen kirjeeseen, jossa tunnetut neuvostokansalaiset, mukana useita juutalaisia, tuomitsivat salaliiton. Muun muassa kenraali Jakov Kreizer, laulaja Mark Reizen sekä kirjailijat Veniamin Kaverin ja Ilja Ehrenburg kieltäytyivät allekirjoittamasta kirjettä, eikä sitä lopulta julkaistu.
Neuvostoliiton Israelin lähetystössä tapahtui räjähdys 9. helmikuuta 1953. Neuvostoliitto katkaisi diplomaattisuhteet Israelin kanssa 11. helmikuuta. Seuraavana päivänä vangittiin Maria Weizmann, moskovalainen lääkäri ja Israelin ensimmäisen presidentin Chaim Weizmannin sisko.

Stalinin kuoleman jälkeen

Stalinin kuoltua vangitut lääkärit vapautettiin 31. maaliskuuta sisäministeri Berijan määräyksestä. Neuvostoyleisölle asiasta ilmoitettiin Pravdassa 6. huhtikuuta.  Valtionturvallisuusministeri Mihail Rjumin erotettiin ja myöhemmin teloitettiin syyllisyydestä aiheettomaan vainoon.
Ruotsin avaruushallinto

Ruotsin avaruushallinto (Rymdstyrelse) toimii Ruotsin valtion yhdyselimenä kansainvälisessä avaruusalan yhteistyössä (ml. ESA) ja on vastuussa kaikesta Ruotsin valtion rahoittamasta avaruustoiminnasta siltä osin kuin se koskee tutkimusta ja kehitystyötä. 
Tämä vuonna 1972 perustettu Avaruusvirasto on Ruotsin elinkeinoministeriön (näringsdepartementet) alainen keskusvirasto, joka saa rahoituksensa tutkimushankkeisiin opetusministeriöltä (utbildningdepartementet).
Tekniset tehtävät Avaruusvirasto antaa toimeksiantoina Svenska Rymdaktiebolaget-yhtiölle eli Swedish Space Corporation (SSC).
Gobustanin kansallispuisto

Gobustanin kansallispuisto on kansallispuisto Azerbaidžanissa Qobustanin länsiosassa noin 60 kilometriä Bakusta lounaaseen. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1966, jolloin alue julistettiin Azerbaidžanin luonnonhistorialliseksi maamerkiksi. Tarkoituksena oli suojella alueen esihistoriallisia kalliopiirroksia, mutatulivuoria ja kaasukivialueita.

Kalliopiirrokset

Kansallispuistossa on kolmella alueella noin 6 000 kalliopiirrosta, jotka ovat peräisin 4 000 vuoden ajalta. Alueilla on myös jälkiä asutuksesta ja hautapaikoista. Asukkaat elivät alueella märkänä aikana, joka seurasi viimeistä jääkautta, aina myöhäispaleoliittiselta kaudelta keskiajalle. Kalliopiirrosalueet valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2007.

Soivat kivet

Gobustan on ainoa paikka maailmasta, josta löytyy soivia kiviä (Gaval Dash). Kivet saavat aikaan tamburiinia muistuttavan äänen osuessaan koveraan kallioon. Kivet ovat muodostuneet alueen ilmaston, öljyn ja kaasun uniikista yhdistelmästä.

Mutatulivuoret

Mutatulivuoria on maailmassa yhteensä noin 1000. Näistä lähes 400 sijaitsee Azerbaidžanin rannikkoalueella. Vaikka tulivuoret eivät koskaan kasva tavanomaisten tulivuorien kokoiseksi, läpimitaltaan ne voivat olla jopa kilometrin pitkiä ja satoja metrejä korkeita. Yleensä mutatulivuoret ovat kuitenkin huomattavasti pienempiä. Suurimmat mutatulivuoret sijaitsevat Azerbaidžanissa. Ne ovat nimeltään Boyuk Khanizadagh ja Turaghai. 
Noin 20 vuoden välein mutatulivuori purkautuu syvällä maan alla luoden suuren räjähdyksen. Yleensä räjähdykset eivät ole vaarallisia ihmisille, koska mutatulivuoret sijaitsevat tarpeeksi kaukana asutuksesta.
Hans-Dietrich von Tiesenhausen

Ura

Vapaaherra von Tiesenhausen syntyi Riiassa vanhaan baltian-saksalaiseen aatelissukuun. Hän aloitti uransa Saksan laivastossa vuonna 1934 ja oli muun muassa mukana partioimassa kevyt risteilijä Nürnbergillä Espanjan vesillä sisällissodan aikana. Ura sukellusveneissä alkoi U-23:lla Otto Kretschmerin ja Adalbert Schneen alaisuudessa loppuvuodesta 1939. von Tiesenhausenin palvelus jatkui U-93:lla toisen myöhemmin tunnetun päällikön, Klaus Korthin alaisuudessa. 
pienoiskuva|vasen|HMS Barhamin tuho
Keväällä 1941 von Tiesenhausen sai komentoonsa oman veneen, U-331:en ja seuraavana talvena hänet ylennettin kapteeniluutnantiksi. Ensimmäisen partiomatkan U-331 teki Atlantilla. Syyskuussa vene läpäisi toisella partiomatkallaan Gibraltarin salmen ja alkoi siitä eteenpäin operoida Välimerellä. 25. marraskuuta von Tiesenhausen saavutti suurimman voittonsa upottamalla kolmella torpedolla Britannian kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaivan HMS Barhamin Libyan rannikolla Sollumin edustalla. Marraskuussa 1942 U-331 joutui kymmenennellä partiomatkallaan Fairey Swordfish -torpedokoneen hyökkäyksen kohteeksi ja tuhoutui. von Tiesenhausen ja viisitoista muuta miehistön jäsentä pelastettiin ja otettiin sotavangeiksi.

Sodan jälkeinen elämä

Vietettyään vuosia sotavankeudessa Britanniassa ja Kanadassa hän palasi 1947 Saksaan, missä alkoi työskennellä puuseppänä. 1950-luvun alussa hän palasi Kanadaan ja saikin myöhemmin maan kansalaisuuden. Hän eli lopun elämäänsä Vancouverin alueella ja toimi sisustussuunnittelijana sekä luontokuvaajana. von Tiesenhausen kuoli 87-vuotiaana elokuussa 2000.
Mario Kempe

Seuraura

Kempe on Kramfors-Alliansenin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin MODO Hockeyn paitaan ja Kempe oli kaudella 2005–2006 seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 20+12=32. QMJHL-joukkue St. John's Fog Devils varasi hänet 31. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2006. Kempe teki pian varauksensa jälkeen sopimuksen joukkueen kanssa ja nousi Fog Devilsin varakapteeniksi kaudella 2006–2007. Hän oli tehoilla 23+19=42 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies.
Philadelphia Flyers varasi Kempen viidennellä kierroksella 122. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Kaudella 2007–2008 hän oli Fog Devilsin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 25+24=49. Kevään 2008 pudotuspeleissä Kempe jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Jean-Simon Allardin kanssa neljällä osumallaan. Kaudeksi 2008–2009 hän palasi Ruotsiin ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Elitserienin nousijajoukkue Rögle BK:n riveihin. Kempe teki tulokaskautensa aikana 30 runkosarjaottelussa tehot 2+8=10, kunnes hän siirtyi joulukuussa 2008 loppukaudeksi sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Mora IK:hon. Allsvenskan-kauden jälkeen Kempe siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Philadelphia Phantomsin vahvuuteen.
Kaudeksi 2009–2010 Kempe palasi kaksivuotisella sopimuksella Rögle BK:hon. Hänen ensimmäinen kokonainen Elitserien-kautensa toi 51 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18. Rögle ajautui Kvalserieniin, jonka maalipörssin Kempe voitti ja jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Simon Hjalmarssonin ja Mattias Sjögrenin kanssa tehoilla 7+2=9. Rögle putosi kauden päätteeksi kuitenkin Allsvenskaniin, eikä Kempe jatkanut joukkueessa enää toista sopimuskauttaan, vaan siirtyi kaudeksi 2010–2011 jatkamaan Elitserien-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään. Hän oli kymmenellä osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Daniel Widingin kanssa. Kaudella 2011–2012 Kempe jakoi Kvalserienissä Djurgårdenin sisäisen pistepörssin voiton Andreas Holmqvistin kanssa tehoilla 2+5=7. Joukkue putosi kuitenkin kauden päätteeksi Allsvenskaniin.
Kempe palasi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella sopimuksella hänen juniorivuosiltaan tutun MODO Hockeyn paitaan. Hän oli 15 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Per-Åge Skrøderin jälkeen. Kaudeksi 2014–2015 Kempe siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Vitjaz Podolskiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 13+19=32. Huhtikuussa 2015 Kempe teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Vitjazin kanssa.

Muuta

Kempen pikkuveli Adrian pelaa myös NHL-joukkue Los Angeles Kingsin organisaatiossa. Veljesten isä Mikael on toiminut valmentajana ja seurajohtotehtävissä Ruotsin alemmissa sarjoissa.