google/wiki40b huggingface dataset:
Akbash

Ulkonäkö

Akbaş on laumanvartija, joka on väriltään valkoinen ja muistuttaa ulkonäöltään etäisesti kuvaszia ja muita isoja valkoisia vuoristokoiria.

Alkuperä

Akbaş on sukua valkoisille itä- ja eteläeurooppalaisille vuoristokoirille. Koska laumanvartijat ovat alun perin kulkeutuneet Eurooppaan Aasiasta, se lienee valkoisten eurooppalaisten lgd-rotujen – kuten kuvaszin ja pyreneittenkoiran – esi-isä ja alkuperäinen kantamuoto. Vaikka pyreneittenkoira on jo selvästi rakenteeltaan ja tyypiltään erilainen, sekä kuvasz että slovakiancuvac muistuttavat yhä huomattavasti tätä turkkilaista rotua. Lisäksi jotkin teoriat uskovat kuvaszin kulkeutuneen Unkariin juuri turkkilaisten heimojen mukana.

Nykytilanne

Rotu on nykyisin erityisen suosittu Länsi-Anatolian alueella. Toiset pitävät sitä anatolianpaimenkoiran paikallismuunnoksena, mutta KIF:n lisäksi esimerkiksi Yhdysvalloissa jotkin järjestöt rekisteröivät sen erillisenä rotuna. Turkissa rodun kattojärjestö on Akbaş Çoban Köpeğini Koruma ve Araştırma Derneği (AKAD). KIF on paraikaa valmistelemassa vasta ensimmäistä rotumääritelmää, joten ei ole kovin todennäköistä että FCI:n kaltaiset kansainväliset tahot tulisivat hyväksymään sen omana rotunaan ainakaan vielä vuosiin.
Apsaroiden tanssi

Apsaroiden tanssi on kambodžalainen tanssimuoto. Se on saanut inspiraatiota Khmerien valtakunnan aikaisista seinämaalauksista ja reliefeistä, jotka esittävät pyhiä tanssijoita eli apsaroita. Itse tanssiperinne ei kuitenkaan ole säilynyt katkeamattomana, vaan nykyisin esitettävät tanssit on rekonstruoitu varsin vapaasti vanhojen kuvien pohjalta. Paljon rekonstruktiotyötä tehtiin 1950–1960-luvulla kuningatar Sisowath Kossamakin johdolla. Punaisten khmerien kaudella tanssia ei kehitetty, mutta nykyisin taas tanssia elvytetään, ja etenkin prinsessa Norodom Bopha Devi on tässä aktiivinen.
Mirosław Bałka

Suomessa

Balkan teoksia on nähty Suomessa Borealis V -näyttelyssä Porin taidemuseossa  vuonna 1991 ja Ars 95 -näyttelyssä, johon Balka toi veistoksia nimeltään ja mitoiltaan 200x74x56. Niiden sisään mahtui seisomaan, ikään kuin pieneen koppiin tai kuoren sisään. Tämä sisätila oli lämmitetty 37-asteiseksi, ruumiinlämpöiseksi. 
Vuonna 2013 Balka toteutti Helsingissä Ihme-teoksen Signaalit, joka perustui lippuviittomiin. Teos toteuttettiin yhdessä kaupungin asukkaiden kanssa. 
Balkan teoksia on Kiasman kokoelmassa.
Korpikarhunsammal

Ulkonäkö ja koko

Korpikarhunsammal voi kasvaa 40 cm pitkäksi. Sen haarattomissa versoissa harittaa suoraan sivuille melko tiheään jopa yli 1 cm:n pituisia neulasmaisia lehtiä. Nämä kapeat ja hammaslaitaiset lehdet myötäilevät kuivina vartta. Punertava pesäkeperä on 6–12 cm pitkä. Nelisärmäinen itiöpesäke on aluksi pysty, mutta kääntyy itiöiden valmistuessa vaakasuoraksi.

Levinneisyys

Korpikarhunsammal kasvaa yleisenä koko Suomessa.

Elinympäristö

Korpikarhunsammal muodostaa mättäitä happamiin suoperäisiin metsiin, puronvarsille ja rannoille, kosteille niityille, soiden reunamille ja erityisesti kuusikorpiin. Paikoin se levittäytyy komeiksi kasvustoiksi aarien alueille.

Käyttö

Saamelaiset ovat käyttäneet kuivaa korpikarhunsammalta patjojen täytteenä.
Carl Emil Edvard Lenngren

Carl Emil Edvard Lenngren (7. huhtikuuta 1842 Pietari, Venäjä – 25. joulukuuta 1903) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen aiheensa olivagt uusklassistisia ja Kalevala-aiheita ja hän teki myös muotokuvamedaljonkeja. Hän opiskeli 1863-1866 Tukholmassa Kuninkaallisessa taideakatemiassa.
Johanna Manninen

Ura

Manninen alitti 100 metrillä 12 sekunnin rajan jo 14-vuotiaana juostessaan 11,97 (14-v. SE) ja 15-vuotiaana hän juoksi parhaimmillaan 11,73 (15-v. SE). 200 metrillä Manninen alitti 24 sekunnin rajan kesällä 1996 jolloin hän parhaimmillaan juoksi 23,51. Vuonna 1999 hän juoksi 23,00 (19-v. SE) ja vuonna 2001 Edmontonin MM-kilpailuiden alkuerissä hän alitti ensimmäistä kertaa 23 sekunnin rajan juostuaan 22,93. Toisen kerran hän alitti 23 sekunnin rajan Lahden eliittikisoissa vuonna 2003 ajallaan 22,97.
Ensimmäisissä Kalevan Kisoissaan vuonna 1995 15-vuotias Manninen juoksi heti hopealle 200 metrillä. Hän onkin nuorin Kalevan Kisojen mitalisti 200 metrillä. Seuraavana kesänä hän juoksi hopealle sekä 100 että 200 metrillä ja hänet valittiin myös Atlantan olympialaisiin naisten pikaviestijoukkueeseen. Hän on Suomen kaikkien aikojen nuorin olympiayleisurheilija.
Nuorten EM-kilpailuista Mannisella on kuusi henkilökohtaista mitalia ja kaksi viestimitalia. Ensimmäisen kerran Manninen osallistui nuorten arvokilpailuihin vuonna 1995 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Nyíregyházassa Unkarissa jossa hän juoksi 200 metrillä kuudenneksi. Kultaa hän on voittanut 100 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1997 Ljubljanassa ja 200 metrillä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuista Amsterdamissa 2001. Aikuisten arvokilpailuissa Mannisen parhaat saavutukset ovat Edmontonin MM-kilpailuista 2001 joissa hän selviytyi välieriin sekä 100 metrillä että 200 metrillä.
Kesäkausi 2005 jäi Manniselta kokonaan väliin kun hänen akillesjänteensä katkesi heinäkuussa 2005 kesän ensimmäisessä ulkoratakilpailussa ja vamma vaati leikkauksen. Manninen palasi pitkän kuntoutuksen jälkeen kilpakentille heinäkuussa 2006.
Uuden 100 metrin ennätyksensä Manninen juoksi Vaasassa 23. kesäkuuta 2007 aikaan 11,27 ja hänet valittiin Suomen joukkueeseen Osakan MM-kisoihin. Kalevan kisoissa hän voitti 100 metrin kilpailun ajalla 11,40. Vuoden 2007 universiadeissa hän voitti 100 metrin viestissä (Heidi Hannula, Sari Keskitalo, Ilona Ranta, Manninen ankkurina) ja 100 metrin henkilökohtaisella matkalla kultaa.
Marjorie Estiano

Marjorie Estiano (s. 8. maaliskuuta 1982) on brasilialainen latinopopin laulaja ja näyttelijä. Hänen ensimmäinen albuminsa Marjorie Estiano ilmestyi vuonna 2005.
Marjorie on jatkanut uraansa sekä musiikki- että televisioalalla. Hän on esiintynyt huomattavissa rooleissa useissa telenoveloissa, julkaissut menestysalbumeita.
Shiva

Shiva (usein Šiva, devanagari: शिव, IAST: Śiva) on hindulaisuuden jumaluuden kolmiopin luova ja tuhoava jumala (Brahma on luojajumala, Vishnu ylläpitävä). Shivaa palvoo hindulaisuuden shaivistinen suuntaus.
Shivaa kuvataan monissa hahmoissa, mutta usein häntä palvotaan abstraktissa muodossa: palvonnan kohteena on linga, kivipaaden esittämä fallossymboli, joka seisoo yonin, feminiinisen periaatteen (eli voiman), päällä.

Shivan tunnusmerkit

Shivan tärkein tunnusesine on kolmikärki, joka edustaa kolmea olemisen tasoa ja kolminaisuusjumalia Brahmaa, Vishnua sekä Rudraa (joka usein hieman harhaanjohtavasti samaistetaan myös suoraan Shivaan). Shivalla on myös usein askeettinuttura ja sininen kaula, ja hänen seurassaan on härkä. Shiva pitelee usein kapeaa rumpua, joka edustaa rytmin ja tanssin lisäksi maailman luomista ja on taiteellisuuden vertauskuva. Shiva kuvataan usein tanssivana, ja häntä pidetäänkin kosmisen tanssin tai joogan herrana. Yksi Shivan muodoista on jumala, joka on puoleksi mies ja puoleksi nainen. 
Shiva on kaikkien (jumal)ilmentymien taustalla – puhdas tietoisuus, joka suuntautuu joko "ulospäin" tai "sisäänpäin". Tästä syystä hänet kuvataan "kolmas silmä" puoliksi suljettuna, sillä kun hän avaa sen, maailmankaikkeus tuhoutuu. Tarinan mukaan Shivan puoliso Parvati hiipi salaa Shivan selän taakse ja laittoi kätensä tämän silmien eteen. Maan päälle levisi pimeys kun jumala oli sulkenut silmänsä. Siksi Shivan otsasta leimahti liekki, jonka takaa paljastui kolmas silmä. Kolmas silmä toi valon takaisin maan päälle.

Shivan puoliso

Shivan puoliso ja hänen feminiininen energiansa on Parvati, jonka pahaa vastaan sotiva muoto on nimeltään Durga. Durgan suusta syntynyt raivoisa ilmenemismuoto on Kali, joka edustaa kaikkeuden voimaa vapautettuna täydessä voimassaan valmiina tappamaan kaiken tietämättömyyden. Shivan ja Parvatin poika on tunnettu elefantinpäinen Ganesha.
Tähtitieteelliset symbolit

Tähtitieteelliset symbolit ovat symbolikuvioita, joita käytetään tarkoittamaan taivaankappaleita, teoreettisia rakenteita ja tähti­tieteellisiä ilmiöitä. Symbolien varhaisimmat muodot esiintyvät antiikin Kreikan aikaisissa papyruksissa. Bysanttilaiset koodeksit, joissa kreikkalaisten papyrusten sisältö säilyi, jatkoivat ja laajensivat niiden käyttöä. Uusia symboleja keksittiin vielä 1700-, 1800- ja 1900-luvuilla tarkoittamaan tuolloin löydettyjä uusia planeettoja ja pikku­planeettoja.
Kaikkia näitä symboleja ovat aikoinaan yleisesti käyttäneet sekä ammatti- että harrastelijatähtitieteilijät sekä myös astro­logit. Niitä käytetään edelleen muun muassa almanakoissa ja astro­logisissa julkaisuissa, mutta Auringon ja Maan symboleja lukuun ottamatta ne ovat jääneet pois käytöstä tieteellisissä julkaisuissa.

Planeettasymbolien muita merkityksiä

Planeettasymbolit ovat aikojen kuluessa saaneet muitakin merkityksiä. Niitä on käytetty muun muassa tarkoittamaan eri metalleja, jolloin Auringon symboli tarkoittaa kultaa, Kuun hopeaa, Merkuriuksen (☿) elohopeaa, Venuksen (♀) kuparia, Marsin (♂) rautaa, Jupiterin (♃) tinaa ja Saturnuksen (♄) lyijyä. Tieteellisissä yhteyksissä alkuaineiden latinalaisten nimien alku­kirjaimista muodostetut kemialliset merkit ovat ne täysin syrjäyttäneet, mutta vanhat symbolit esiintyvät yhä muun muassa monien kaivospaikkakuntien vaakunoissa. Suomessa esimerkiksi Outokummun vaakunassa on kuparin (Venuksen) ja Rautavaaran vaakunassa raudan (Marsin) symboli.
Marsin symboli (♂) on vakiintunut tarkoittamaan myös miestä tai koiraseläintä, Venuksen symboli (♀) taas naista tai naaraseläintä.
Määrittelyjoukko

Määrittelyjoukko on matematiikassa nimitys funktion arvojen laskemisessa käytettävästä lukujoukosta. 
Funktio on kuvaus lukujoukosta X joukkoon Y, mikä merkitään usein f: X → Y. Tässä joukko X on lähtöjoukko ja Y maalijoukko. Lähtöjoukon luvut x ovat kuvauksessa funktion lausekkeen argumentteja eli ne sijoitetaan lausekkeen muuttujan paikalle. Sijoitetun lausekkeen laskettu arvo y, jota kutsutaan myös funktion arvoksi, on maalijoukon luku. Tällöin merkitään f(x) = y .
Annettu lähtöjoukko voi olla funktiolle liian suuri eli se voi sisältää lukuja, joilla ei haluta tai joilla ei voi laskea funktion lausekkeelle arvoa. Tällöin karsitaan lähtöjoukosta pois nämä luvut niin, että jäljelle jää vain halutut tai sallitut luvut. Tätä joukkoa kutsutaan määrittelyjoukoksi.
Vaikka funktion yleisen määritelmän mukaan lähtöjoukon ei tarvitse olla lukujoukko, vaan se voi koostua vaikkapa ihmisten nimistä tai kolikonheiton tuloksista, ajatellaan tässä alkioita lukuina.
Laajin määrittelyjoukko sisältää kaikki ne lähtöjoukon luvut, joilla funktio voidaan laskea. Joskus määrittelyjoukkoon jätetään vain sellaisia lukuja, joita yksittäisessä tilanteessa tarvitaan. Määrittelyjoukko on tällöin osajoukko laajimmasta määrittelyjoukosta. Funktion määrittelyjoukko voi siten vaihdella tilanteen mukaan.
Luonnollinen määrittelyjoukko koostuu sellaisista luvuista, jotka sopivat funktion luonteeseen. Jos funktio määrittelee nopan heittojen lukumäärän perusteella onnistumisen todennäköisyyden, on luonnollista käyttää argumenttina (heittojen lukumäärä) vain positiivisia kokonaislukuja eikä reaalilukuja.
Kulttuurihistoria

Oppiaineena

Kulttuurihistoriaa voi Suomessa opiskella pääaineena ainoastaan Turun yliopistossa, jossa alan koulutus ja tutkimus alkoi vuonna 1972. Kulttuurihistoriaa voi opiskella myös Turun yliopiston avoimessa yliopistossa, jossa järjestetään muun muassa verkko-opintoja, joihin voi osallistua paikkakunnasta riippumatta. Avoimen yliopiston kokonaisuudet ovat rinnastettavia tutkintoihin kuuluviin kokonaisuuksiin, ja niitä voi liittää  HuK- ja FM-tutkintoihin muissakin yliopistoissa kuin Turun yliopistossa.
Sivuaineena kulttuurihistoriaa voi opiskella Lapin yliopistossa perus- ja aineopintojen verran. Kulttuurihistoriaa opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi opettajina, tutkijoina, informaatikkoina, kirjastonhoitajina, toimittajina, museonhoitajina, kulttuurisihteereinä, kulttuurituottajina tai tiedottajina.
Rae Allen

Raffaella Giulia Teresa D'Abruzzo eli Rae Allen (s. 3. heinäkuuta 1926) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1971 Tony-palkinnon roolistaan Paul Zindelin näytelmässä And Miss Reardon Drinks A Little. Hänellä oli kaksi aiempaa Tony-ehdokkuutta. Hän esiintyi myös Miloš Formanin elokuvassa Taking off – otetaan hatkat (1971)
Sol Líneas Aéreasin lento 5428

Onnettomuus

Kone lähti kello 20:08 paikallista aikaa Presidentti Perónin kansainväliseltä lentoasemalta Neuquénista lennon viimeiselle etapille Comodoro Rivadaviaan. Noin kello 20:50 koneen lentäjät ilmoittivat hätätilanteesta lennonjohdolle kolmella SOS-kutsulla. Tämän jälkeen kone syöksyi maahan paikallisen poliisin haastatteleman silminnäkijän mukaan ilmiliekeissä. Lennon oli määrä kestää puolitoista tuntia Comodoro Rivadaviaan.
Kone tuhoutui maahansyöksyssä täysin.

Onnettomuustutkinta

Koneen mustat laatikot kerättiin tutkimuksia varten talteen onnettomuutta seuranneena päivänä. Onnettomuuden syy on toistaiseksi epäselvä. Polttoaineen loppuminen on kuitenkin jo suljettu pois onnettomuuden syistä, sillä koneella oli polttoainetta mukana kolmen ja puolen tunnin mittaista lentoa varten.

Reaktiot

Sol Líneas Aéreas perui lentojaan Falklandin saarille järjestääkseen onnettomuuden uhrin omaisille mahdollisuuden kulkea maan sisällä.
Nikola Lončar

Seurajoukkueet

Lončar aloitti pääsarjauransa KK Partizanissa vuonna 1989. Seuran paidassa hän voitti maansa mestaruuden vuosina 1992 ja 1995. Lisäksi Lončar voitti Euroliigan-mestaruuden kaudella 1991–1992. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi Real Madridiin, josta hän jatkoi yhden kauden jälkeen italialaiseen Pallacanestro Vareseen. Kaudeksi 1997–1998 Lončar siirtyi Paris Basket Racingiin. Hän aloitti kauden 1998–1999 Maccabi Tel Avivissa, mutta sai potkut joulukuussa 1998. Tämän takia hän siirtyi loppukaudeksi Joventut Badalonaan. Seuraavan kauden alkaessa Lončar ei pelannut missään seurassa, mutta tammikuussa 2000 hän siirtyi RB Montecatini Termeen.
Kaudet 2000–2002 Lončar pelasi CB Breogánissa ja vuodet 2002–2005 hän vietti Club Estudiantesissa. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi Partizaniin. Lončar lopetti uransa vuonna 2006 Olimpia Milanossa.

Maajoukkue

Lončar edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa, jonka paidassa hän voitti vuoden 1996 olympialaisista hopeaa. EM-kilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1997 ja pronssia vuonna 1999. Lončar oli myös mukana voittamassa vuoden 1998 maailmanmestaruutta.
Seututie 196

Seututie 196 on tie, joka kulkee Taivassalosta Pyhärantaan. Tien pituus on 60 kilometriä.

Tien kulku

Tie saa alkunsa Taivassalon keskustan luoteispuolella sijaitsevasta seututien 192 risteyksestä. Täältä tie kulkee ensin noin puolentoista kilometrin verran, jonka jälkeen se sivuuttaa Kolkanaukon sen itäpuolelta. Täältä tie jatkuu vajaan kilometrin verran, kohdaten sen jälkeen yhdystien 1964 risteyksen. Seuraavaksi tie kohtaa kolmen kilometrin matkan jälkeen yhdystien 1955 risteyksen sekä kohtaa pian tämän jälkeen Taivassalon ja Uudenkaupungin kuntarajan.
Täältä tie jatkuu loivasti mutkitellen noin kahdeksan kilometrin verran, jonka jälkeen se ohittaa Kivistöntien ja Puotilantien risteyksen josta pääsee kääntymään Lokalahden keskustaan. Täältä noin kilometrin päässä tie kohtaa Vehmaalle johtavan seututien 194 risteyksen. Seuraavaksi tie etenee pääosin suorana, mutta mäkisenä noin kahdeksan kilometrin verran, kunnes se saapuu Uudenkaupungin taajama-alueelle. Tämän jälkeen tie sivuuttaa Vakka-Suomen sairaalan sen koillispuolelta sekä ylittää Uudenkaupungin ratapihan. Seuraavaksi se sivuuttaa Uudenkaupungin keskustaa sen itäpuolelta vajaan kilometrin, kunnes se saapuu Laivanrakentajantien ja kantatien 43 liikennevaloliittymään.
Liikennevaloliittymän jälkeen tie sivuuttaa Ruokolan ja Pajalan kaupunginosat sekä Valmet Automotive Oyn testiajoradan. Seuraavaksi tie muuttuu taas maalaistieksi ja kulkee pääosin suorana noin seitsemän kilometrin verran, ylittäen tämän jälkeen Ilmonhaudan. Täältä tie jatkuu yhä samanlaatuisena seuraavan seitsemän kilometrin verran, saapuen sen jälkeen Pyhärannan keskustaan. Pyhärannassa tie kohtaa Rauman Unajaan kulkevan yhdystien 1960 risteyksen ja erkaantuu siitä itään. Seuraavan kolmen kilometrin aikana tie sivuuttaa Rohdaisten sekä Ropan pitäjän, jota seuraa Alaisen Ropanjärven sivuutus sen pohjoispuolelta. Täältä tie jatkuu vielä neljän kilometrin verran mutkittelevana tienä, päättyen lopulta Ihoden alueella Kirikallion teollisuusalueen laitamille eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteykseen.
Tien osoitenimenä on Taivassalosta Uudenkaupungin rajalle Uudenkaupungintie, kaupunginrajalta Kivistöntien ja Puotilantien risteykseen Taivassalontie, sieltä Uuteenkaupunkiin Rantakadun risteykseen Lokalahdentie, Rantakadulta Levysepänkadun ja Karjalantien risteykseen Vakka-Suomenkatu, sieltä Pyhärannan kuntarajalle Raumantie, kuntarajalta yhdystien 1960 risteykseen uudestaan Uudenkaupungintie, yhdystieltä 1960 Laitilan kunnanrajalle Ropantie ja sieltä eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteykseen asti Varhokyläntie.
Shinnok

Shinnok on fiktiivinen henkilö Mortal Kombat tappelupelisarjassa.
Petri Kekki

Petri Kekki (s. 4. toukokuuta 1966 Helsinki) on suomalainen shakinpelaaja. Kekki oppi shakin säännöt jo kaksi- tai kolmivuotiaana ja liittyi ensimmäistä kertaa shakkikerhoon 6-vuotiaana. Hän voitti ala-asteiden helsinginmestaruuden jo päiväkoti-ikäisenä. Shakista Kekin sai innostumaan hänen isoveljensä. Kekin menestykseen kuuluu helsinginmestaruus vuodelta 1999, nopean shakin suomenmestaruus vuodelta 2001 ja nuorten suomenmestaruus vuodelta 1985. Kekille myönnettiin kansainvälisen mestarin arvonimi vuonna 2007. Innoittajikseen Kekki on kertonut muun muassa Viktor Kortšnoin, Veselin Topalovin, Vasili Ivantšukin ja Magnus Carlsenin.
Nykyisin Kekki työskentelee kehityspäällikkönä IT-yrityksessä.
HMS Stour (1905)

Palvelus

HMS Stour myytiin 30. elokuuta 1919 romutettavaksi.
Konsta Piironen

Konsta Piironen (s. 24. syyskuuta 1996) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. JoMa on Piirosen kasvattajaseura, jossa hän on saavuttanut SM-kultaa 2018 ja pronssin 2017. Joukkueen sisäpelissä Piironen on etenijä ja ulkopelissä koppari.
Nicholas Kilburn

Nicholas Weldon Kilburn (21. kesäkuuta 1932 Toronto, Ontario – 31. heinäkuuta 2007 Cobourg, Ontario) oli kanadalainen fagotisti ja musiikkipedagogi. 
Kilburn opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttiaan. Häntä opetti aluksi G. Roy Fenwick. Vuosina 1948–1951 hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa fagotinsoittoa Elver Wahlbergin, pianonsoittoa isänsä Weldon Kilburnin, teoriaa ja harmoniaa Samuel Dolinin sekä orkestraatiota John Weinzweigin johdolla. Hän opiskeli myöhemmin vielä fagotinsoittoa Raymond Allardin johdolla New England Conservatoryssa ja Sol Schoenbachin johdolla Curtis Institutessa. 
Vuosina 1955–1958 Kilburn oli Kanadan kansallisbaletin orkesterin ja vuosina 1955–1959 CBC:n sinfoniaorkesterin jäsen. Vuonna 1959 hän liittyi Toronton sinfoniaorkesteriin sen ensifagotistina. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, André Jolivetin ja John Weinzweigin teoksia. Hän toimi myös Toronton puhallinkvintetin jäsenenä. Hänen oppilaitaan olivat vuosina 1955–1978 Toronton yliopistossa Mitchell Clarke, William Douglas, James McKay, Gordon Slater ja Norman Tobias. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli sopraano Ilona Kombrink. 
Vuonna 1981 Kilburn sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin. Hänen veljiään ovat Michael ja Paul Kilburn.
Elisa Gasparin

Elisa Gasparin (s. 2. joulukuuta 1991) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Hänen siskonsa Selina Gasparin ja Aita Gasparin ovat myös ampumahiihtäjiä.
Gasparin sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 pikakilpailussa kahdeksanneksi. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli pikakilpailussa kolmastoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimatkalla kahdeksanneksi ja naisten viestissä kuudenneksi.
Maailmancupissa Gasparin on sijoittunut parhaimmillaan kahdeksanneksi Anterselvan pikakilpailussa kaudella 2017–2018.
EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän sai 2012 hopeaa takaa-ajossa ja pronssia pikakilpailussa.
Parrotiat

Tuntomerkit

Parrotiat ovat jopa 30 metriä korkeiksi kasvavia kesävihantia puita, joiden haaroissa on yksi esilehti (profylli). Nuoret oksat ovat karvaisia ja kaljuuntuvat iän myötä. Lehdet sijaitsevat vuoroittaisesti, ja niissä on pian karisevat korvakkeet, jotka jättävät jälkeensä pieniä arpia. Lehtilapa on molemmilta puoliltaan tähtikarvainen, leveän vastapuikea tai soikeamainen, kalvomainen ja kärjestään tavallisesti hammaslaitainen. Lehdet ovat sulkasuonisia, ja sivusuonet yltävät lehden laitaan asti. Samassa kasvissa on sekä kaksineuvoisia että hedekukkia. Kukinto on mykerömäinen tähkä ja sijaitsee lehtihangassa tai oksan päässä; kukinnossa on 3-7 kukkaa. Kukan tukilehdet ovat kookkaita, väriltään ruskeita. Ennen lehtien puhkeamista avautuvat kukat ovat kaksineuvoisia tai niissä on vain heteitä. Verholehtiä on tavallisesti seitsemän tai kahdeksan, joskus jopa kymmenen, ja ne ovat muodoltaan epäsäännöllisiä, sijaitsevat kierteisesti, ovat tyvestään kasvaneet yhteen ja ovat pysyviä. Terälehdet puuttuvat. Heteitä on tavallisesti 10-15, joskus vähemmän. Ponnet ovat pitkänomaisia ja kummassakin teekassa (puoliskossa) on kaksi pölylokeroa. Teekat avautuvat pitkittäisraoilla. Sikiäin on puoleksi kehänalainen, ja kussakin sen lokerossa on yksi siemenaihe. Vartalot ovat pitkiä ja luotit johteisia. Hedelmänä on kota; kodat sijaitsevat kierteisesti yhteisessä perässä ja ovat muodoltaan pitkänomaisen pallomaisia, puutuvia ja tiheän tähtikarvoituksen peittämiä. Siemenet ovat soikeahkoja.

Levinneisyys

Lajeista toinen kasvaa Iranissa ja toinen Kiinassa.

Luokittelu

Parrotioiden suvussa on vain kaksi lajia: parrotia (Parrotia persica) ja Parrotia subaequalis.
Leah Pipes

Leah Marie Pipes (s. 12. elokuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa esiintymällä vierailijana televisiosarjassa Angel vuonna 2001. 
Myöhemmin Pipes on esiintynyt muun muassa sarjassa Life Is Wild (2007–2008) sekä elokuvissa Pixel Perfect (2004), Odd Girl Out (2005), Her Best Move (2007) Fingerprints (2008) ja "The originals" (2013-2015).
Pipes teki vuonna 2005 vierailevan esiintymisen televisiosarjassa Veljemme on nero. Hänet on nähty niin ikään sarjojen Yli synkän virran ja Drake & Josh jaksoissa.
Uridiinidifosfaattigalaktoosi

Biosynteesi ja biologinen rooli

Ihmisen elimistössä uridiinidifosfaattigalaktoosia muodostuu maksassa ja sitä tuottavia entsyymejä on kaksi, joista molemmat käyttävät substraattinaan galaktoosi-1-fosfaattia. Galaktoosi-1-fosfaattiuridyylitransferaasi siirtää uridiinimonofosfaattiryhmän UDP-glukoosilta galaktoosi-1-fosfaatille ja tässä reaktiossa tuotteina muodostuu UDP-galaktoosia ja glukoosi-1-fosfaattia. Toinen galaktoosi-1-fosfaattia UDP-galaktoosiksi muokkaava entsyymi on UDP-glukoosipyrofosforylaasi, joka muodostaa UDP-galaktoosia galaktoosi-1-fosfaatista ja UTP-molekyylistä.
Uridiinidifosfaattigalaktoosi on UDP-glukoosin epimeeri ja voidaan muuttaa reversiibelisti UDP-glukoosiksi UDP-galaktoosi-4-epimeraasin katalysoimana. Eliöt käyttävät UDP-galaktoosia, di- ja polysakkaridien, kuten laktoosin, glykolipidien kuten serebrosidien ja eräiden glykoproteiinien synteeseihin.
Kuuliaislammi

Maantiede

Lammen halkaisija on 50 metriä ja siihen laskee suo-ojia ympäröivältä Pusunsuolta. Eräs suo-ojista toimii myös lammen laskuojana Saloistenjärveen. Matkaa Saloistenjärveen tulee Pusunojaa pitkin 1,3 kilometriä. Lammen ranta on metsäistä suomaastoa. Lammen rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.
Tony Dow

Anthony Lee "Tony" Dow (s. 13. huhtikuuta 1945) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten roolista televisiosarjassa Leave It to Beaver (1957–1963). 
Dow syntyi Hollywoodissa, Los Angelesissa. Hän on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän kärsii kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä.