google/wiki40b huggingface dataset:
Pietari–Paavalin kirkko (Viipuri)

Pietari–Paavalin kirkko on nykyisin Viipurin ainoa säilynyt luterilainen kirkko. Se oli ennen alueluovutuksia Viipurin ruotsalaisen ja saksalaisen seurakuntien yhteinen kirkko ja nykyisin se on Inkerin kirkon alaisuuteen kuuluvan Viipurin luterilaisen seurakunnan kirkko. Kirkko sijaitsee Viipurin keskustassa Linnoituksen kaupunginosassa Torkkelinpuiston ja nykyisin niin ikään puistona olevan Paraatikentän välissä.

Rakentaminen

Pietari–Paavalin kirkon suunnittelivat arkkitehdit J. Brockman ja G. F. von Veldten, ja se valmistui vuonna 1799. Ennen kirkon valmistumista oli Viipurin kaikilla luterilaisilla seurakunnilla käytössään yhteinen kirkko, josta sittemmin tuli Viipurin maaseurakunnan kirkko. Kirkon vihkimisen yhteydessä kirkko nimettiin pyhälle Paavalille, tuolloin keisarina olleen Paavali I kunniaksi. Kirkon nimeksi vakiintui kuitenkin Pietari-Paavalin kirkko.

Ulkoasu

Pietari–Paavalin kirkko edustaa tyyliltään 1700-luvun lopun uusklassismia. Malliltaan kirkko on pitkäkirkko, jonka pääsisäänkäynnin puoleisessa päässä on kupolikattoinen torni. Tornin pohjaosa on nelikulmainen, mutta itse tornin kulmat on viistetty ja niitä koristavat korinttilaispilasterit, joiden välit ovat avonaiset.  
Vastakkaisessa päässä alttarin takana on puolipyöreä apsis, jonka ikkunat tuovat valoa alttarille. Pääsisäänkäyntiä koristaa fasadi, jonka keskiosa hieman ulkonee muusta rakennuksesta. Fasadin keskiosassa on neljä joonialaista pilasteria. Pääoven molemmin puolin pilastereiden välissä on ikkunakomerot ja oven sekä ikkunakomeroiden yläpuolella on kolme pientä ikkunaa. Fasadin päätykolmiossa on Jumalan kultainen silmä -symboli. Kirkon sivuilla on sivusisäänkäynnit ja pienet eteiset. Sivuseinien ikkunat ovat kahdessa rivissä.

Sisätilat

Kolmilaivaista kirkkosalia kiertävät lehterit. Kirkkosalin keskilaivaa erottaa sivulaivoista molemmin puolin viisi joonialaista pylvästä. Lehtereiden yläpuolella pylväät vaihtuvat korintolaisiksi pylväiksi, jotka kannattelevat kirkkosalin holvattua kattoa. Pääsisäänkäynnin puoleisessa päässä on urkuparvi, jota kannattelee kaksi pylvästä. Pääsisäänkäynnin molemmin puolin on pienet huoneet, joista johtavat portaat lehtereille. Kuoriosan molemmin puolin on myös huoneet, joista toisessa toimi sakaristo. 
Kirkon alttarin keskeisenä hahmona oli ristiinnaulittu Kristus, jonka molemmin puolin oli kolme korinttilaista pylvästä, joiden päällä oli enkeliveistokset. Alttarin yläosaa hallitsi Jumalan kolmion muotoinen silmä, jota ympäröivät säteet. Kirkon alttarin suunnitteli kenraali, myöhemmin Suomen kenraalikuvernööri Fabian Steinheil.

Sota-aika

Kirkko säästyi melko vähäisin vaurioin niin talvi- kuin jatkosodastakin. Talvi- ja jatkosodan välisenä neuvostovallan aikana kirkosta katosivat muun muassa kirkonkellot.

Nykytila

Jatkosodan jälkeen kirkko toimi laivastotukikohdan kerhona ja elokuvateatterina. Vuonna 1990 Viipuriin perustettiin Inkerin kirkkoon kuuluva Viipurin seurakunta ja Pietari-Paavalin kirkko siirtyi seurakunnan käyttöön vuonna 1991. Tämän jälkeen kirkkoa on kunnostettu muun muassa suomalaisten yksityishenkilöiden ja Suomen Kirkon Ulkomaanavun avustuksella.
Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland

Tarina

Tingle-keijuna Zelda-peleissä esiintyvä hahmo tavataan keski-ikäisenä miehenä, ennen muuttumistaan satuolennoksi. Mies kutsutaan taikalähteelle, jossa hänelle kerrotaan, miten kolikoiden kerääminen auttaa tätä siirtymään unelmien maahan, Rupee Landiin (Rupee on The Legend of Zelda -peleissä käytetty rahayksikkö). Mies vastaanottaa tehtävän ja muuttuu Tingleksi.

Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Juho Seppä-Murto

Juho Taavetti Seppä-Murto (7. joulukuuta 1868 Tyrvää – 22. marraskuuta 1942 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Juho Seppä-Murron vanhemmat olivat maanviljelijä David Seppä-Murto ja Johanna Heikintytär. Hän toimi maanviljeilijänä Tyrväällä. 
Seppä-Murto oli kansanedustajana 1909–1911 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Tyrvään kunnanvaltuuston jäsenenä. 
Juho Seppä-Murto oli naimisissa 1895–1911 Sofia Kristianintyttären kanssa ja vuodesta 1916 Varma Synerva Välimäen kanssa.
HC Rychenberg Winterthur

Saavutukset

Sveitsin cup mestaruudet:1986, 1988, 1991, 1996 .
Buriram (provinssi)

Maantiede

Buriram sijaitsee Khoratin ylängön eteläpäässä. Provinssissa on useita sammuneita tulivuoria.

Historia

Buriram oli Khmer-valtakunnan siirtokunta ja monet rauniot tuolta ajalta näkyvät yhä. Merkittävin muistomerkki on Phanom Rungin temppeli sammuneen tulivuoren kraatterin reunalla Phanom Rungin historiallisessa puistossa.

Symbolit

Provinssin sinetti esittää Phanom Rungin hiekkakivitemppeliä, Shivalle omistettua hindulaista pyhäkköä. Temppeliä käytettiin 800-luvulta 1100-luvulle, kunnes Khmerien valtakunta kukistui Ayutthayan kuningaskunnan valloitettua sen. Nykyään se on historiallinen puisto.
Provinssin kukka on Cochlospermum regium ja provinssin puu on Cassia grandis.
Avovankila

Avovankila on vapausrangaistuksen täytäntöönpanopaikka. Se eroaa tavallisesta vankilasta siten, että vankien asuinolosuhteet ovat vapaammat. Rangaistusaika kuluu avovankilassa samalla tavoin kuin tavallisessakin, nk. suljetussa vankilassa.
Nykyisin kaikissa vankiloissa vangit saavat käyttää omia vaatteita; avovankiloissa ja työsiirtoloissa ei ole edes tarjolla laitosvaatetusta. Avovankiloissa maksetaan avolaitospalkkaa, joka on veronalaista tuloa. Siitä peritään valtiolle ylläpitokorvaus sekä mahdolliset, oikeuden vangille määräämät korvaukset ja ulosotot.
Jokainen vanki ei avovankilassa ole välittömässä valvonnassa; määrättäessä tuomittua avovankilaan arvioidaan ensin hänen kykyään sopeutua avovankilaolosuhteisiin. Piakkoin voimaan astuva vankeuslaki määrää, että vangin sijoittamisen tekee aluevankilan yhteydessä oleva nk. sijoittajayksikkö. Tämän oletetaan johtavan paremmin vankien yhdenvertaiseen kohteluun ja heidän todellisten tarpeidensa huomioon ottamiseen kuin vanhan järjestelmän.
Avovankilaan saapuva vanki sitoutuu päihteettömyyteen. Hänen on allekirjoitettava lomake, jossa hän sitoutuu olemaan käyttämättä ja tuomatta laitokseen päihteitä tai huumeita. Päihteettömyyttä valvotaan satunnaisin väliajoin otettavin virtsatestein.
Avovankila on itsenäinen laitos, joka ei ole minkään toisen vankilan alainen. Avovankilaosasto on hallinnollisesti jonkun toisen vankilan alainen. Työsiirtola on vielä avovankilaakin väljemmin vartioitu vapausrangaistuksen täytäntöönpanopaikka.
Franco Vázquez

Seurajoukkueura

Vázquez edusti Argentiinan Primera Divisiónissa pelannutta Club Atlético Belgranoa vuodet 2007-2011. Tammikuussa 2012 Vázquez siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon, jossa hän debytoi tammikuussa 2012 Napolia vastaan. Kauden 2012-2013 hän vietti lainalla Espanjan Primera Divisiónin Rayo Vallecanossa, jossa hän pelasi kauden aikana 18 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Kauden 2012-2013 jälkeen Palermo, johon Vázquez lainapestinsä jälkeen palasi, putosi Serie B:hen. Serie B:ssä Vázquez pelasi 18 ottelua ja teki neljä maalia, kun Palermo voitti Serie B:n ylivoimaisesti ja palasi takaisin Serie A:han. Kaudella 2014-2015 Vázquez teki 10 maalia 37 pelaamassaan Serie A-ottelussa.

Maajoukkueura

Argentiinalaissyntyinen Vázquez sai luvan edustaa maajoukkuetasolla Italiaa, sillä hänen äitinsä on syntynyt siellä. Vázquez debytoi Italian jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Englantia vastaan.
Kate Winslet

Ura

Winslet voitti parhaan naispääosan Oscar-palkinnon esiintymisestään elokuvassa The Reader – Lukija (2008). Samana vuonna hänet palkittiin kahdella Golden Globe -palkinnolla: parhaasta naispääosasta draamaelokuvasta Revolutionary Road ja parhaasta naissivuosasta elokuvasta The Reader – Lukija. Winslet on voittanut myös kaksi Baftaa: parhaasta naispääosasta elokuvassa The Reader – Lukija ja parhaasta naissivuosasta elokuvassa Järki ja tunteet (1995). Kaiken kaikkiaan Winslet on ansainnut yhteensä kuusi Oscar-ehdokkuutta, yhdeksän Golden Globe -ehdokkuutta ja seitsemän Bafta-ehdokkuutta.
Winslet on ansainnut lukuisia palkintoja myös muilta järjestöiltä. Esimerkiksi yhdysvaltalainen elokuvakriitikkojen yhdistys Los Angeles Film Critics Association antoi hänelle parhaan naissivuosan palkinnon elokuvasta Iris, ja näyttelijöitä edustava ammattiliitto Screen Actors Guild palkitsi hänet parhaasta naissivuosasta elokuvista Järki ja tunteet ja The Reader – Lukija.
Winslet sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2012. Winsletin kotikylässä Readingissa on hänen mukaansa nimetty aukio, Winslet Square.

Yksityiselämä

Winslet on ollut kolme kertaa naimisissa, vuosina 1998–2001 ohjaaja Jim Threapletonin kanssa, ja vuosina 2003–2010 ohjaaja Sam Mendesin kanssa ja vuodesta 2012 Ned Rocknrollin kanssa.
Näyttelijä Leonardo DiCaprio on Winsletin hyvä ystävä. He ovat näytelleet yhdessä elokuvissa Titanic ja Revolutionary Road.
Winsletillä on ensimmäisestä avioliitostaan tytär Mia Honey (s. 2000) ja toisesta avioliitosta poika Joe Alfie (s. 2003). Winsletin kolmas lapsi, Bear, syntyi joulukuussa 2013.

Muuta

Winslet on englanninkielisessä vuonna 2019 ilmestyneessä Muumilaakso-sarjassa Vilijonkan ääninäyttelijä.
Nicolás Richotti

Ura

Richotti pelasi kotimaassaan ja Italiassa vuoteen 2009, jolloin hän siirtyi Real Madridin reservijoukkueeseen ja seuraavaksi kaudeksi edelleen CB 1939 Canariasiin jossa voitti Mestarien liigan mestaruuden vuonna 2017. Richotti on edustanut myös Argentiinan miesten maajoukkuetta jossa on saavuttanut hopeaa vuoden 2015 AM-kilpailuista ja vuoden 2014 Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.
Sumatranpitta

Levinneisyys

Sumatranpittaa tavataan Indonesiassa Sumatran saarella ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 66 100 km². Sen populaatioksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Jani Honkanen

Ura

Espoon Karakalliossa varttunut Honkanen on Karakallion Pallon kasvatti. Sieltä hän siirtyi kymmenen vuoden iässä HIFK:n junioreihin. Hän on pelannut myös Mestistä KJTssä, Hermeksessä, KooKoossa ja Kiekko-Vantaassa sekä SM-liigaa HIFK:ssa, SaiPassa, Pelicansissa, HPK:ssa, Tampereen Tapparassa ja Porin Ässissä. Honkanen on pelannut lisäksi kaksi kautta Ruotsin HockeyAllsvenskanissa sekä puoli kautta Pohjois-Amerikassa. Honkanen on tullut tunnetuksi myös tappeluista muun muassa Semir Ben-Amorin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi pelaamaan Porin Ässiin, jossa hän pelasi myös kauden 2012–2013 ollen joukkueensa varakapteeni.
Honkanen liittyi kaudeksi 2013–2014 Espoo Bluesiin alkukauden kattavalla sopimuksella. Honkanen edusti lopulta kauden aikana Bluesin lisäksi Mestisken HCK:ta ja Kazakstanin pääsarjan Aristan Temirtauta. Honkanen siirtyi Kiekko-Vantaaseen kauden 2014–2015 alussa. Hän pelasi Vantaalla 35 ottelua, kunnes siirtyi loppukaudeksi Tanskan pääsarjan Herningiin.
Honkanen lopetti ammattilaisuransa vuonna 2015, ja toukokuussa hän aloitti Kiekko-Vantaan apulaisvalmentajana.
Delphine Batho

Elämäkerta

Delphine Batho on valokuvaaja ka taideteollisen korkeakoulun professorin John Bathon tytär ja hänen äitinsä, joka oli isän lailla valokuvaaja, oli Claude Batho. Delphinen menetti äitinsä jo kahdeksanvuotiaana.
Delphine Batho on valokuvaaja ka taideteollisen korkeakoulun professorin John Bathon tytär ja hänen äitinsä, joka oli isän lailla valokuvaaja, oli Claude Batho. Delphinen menetti äitinsä jo kahdeksanvuotiaana.
Nuori Delphine aloitti agitoiminen jo yläkoulua käydessään humanitäärisistä kysymyksistä. Lukiolaisena hän jatkoi aktivisina ja vuonna 1986 hän osallistui mielenilmauksiin ministeri Devaquet’n mukaan nimettyyn lakiprojektiin, jonka oli määrä tehdä isoja muutoksia lukiolakiin. Poliittiseen toimintaansa hän sai vaikutteita taitelijoita, kuten Daniel Balavoine ja Coluche.
Ollessaan lukiolaisena Pariisin tunnetuimmassa lukiossa, Lycèe Henri-IV, hän oli samalla luokalla kuin Mazarine Pingeot, joka on presidentti François Mitterrandin avioliiton ulkopuolella syntynyt tytär. Lukiolaisen hän liittyi vuonna 1988 SOS Racisme ja Federation indépendant et démocratique lycéenne (FIDL ) järjestöihin. Viimemainitun järjestön puheenjohtajuuden hän sai parin vuoden kuluttua.
Suurelle yleisölle Delphine Batho tuli vuonna 1990 kun lukiolaiset ja yliopisto-opiskelijat osittivat voimakkaasti mieltään Ranskan opetusministeri Lionel Jospinia vastaan suunittelemien refoprmien johdosta. Kahden kuukauden lakkoilun jälkeen opiskelijat ja lukiolaiset onnistuivat tavoitteissaan. Mielenosoitusten aikana Delphine pääsi esiintymään televisiolähetyksissä ja siitä hänen tuntemisensa levisi.

Tie sosialistiksi ja sieltä pois

Toiminta ja vastuulliset tehtävät SOS Racisme -järjestössä ja Lukiolaisten liitossa olivat ponnahduslautoina Delphine Bathon seuraavalle siirrolle. Hän liittyi Ranskan sosialistiseen puolueeseen. Puolueessa hän oli erikoistunut kokonaisvaltaisesti turvallisuuteen liittyviin kysymyksiin. Vuonna  2007 hänet äänestettiin Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi Ségolène Royalin paikalle, tämän luovuttu edustajan tehtävistä.
Delphine Bathon toimi presidentti François Hollanden tiedottajana tämän presidenttivaalikampanjan aikana vuonna 2012. Sittemmin hänet nimitettiin toiseksi oikeusministeriksi  Jean-Marc Ayraultin ensimmäiseen hallitukseen. Tämä posti jäi lyhytaikaiseksi, sillä hänet nimitettiin jo samana kesänä 2012 Ekologian- kestävän kasvun- ja energian ministeriksi Jean-Marc Ayraultin toiseen hallitukseen.
Delphine Bathon ajautui 2. heinäkuuta 2013 syvään ristiriitaan Hallituksen budjettipolitiikasta. ranskan presidentti vapautti hänet ministerin tehtävästä ja tämä tapahtui pääministerin aloitteesta. 
Hänet valittiin uudelleen Kansalliskokoukseen vuonna 2013 ja samoin tapahtui vuoden 2017 kansalliskokouksen vaalissa. valituksi tulemisen myötä hänestä tuli Groupe Nouvell Gauche -parlamenttiryhmän varapuheenjohtaja. Vuonna 2018 hän erosi sosialistien ryhmästä ja on nykyisin mihinkään ryhmään kuulumaton kansalliskokouksen jäsen.
Rodney Saulsberry

Ura

Saulsberry syntyi Detroitissa, jossa hän myös opiskeli yliopistossa. Muutettuaan Kaliforniaan hän teki pitkään cameorooleja televisiosarjoihin 1980-luvulta aina 1990-luvulle asti, jonka aikana Saulsberry kiinnostui äänityöstä. Enimmäkseen hän on toiminut mainosäänenä useille televisio- ja radiokanaville, sekä äänittänyt satoja trailereita. Näiden ohella Saulsberry on lainannut ääntään animaatioihin 1990-luvulta lähtien, joista hänet muistetaan parhaiten Robbie Robertsonin ääniroolista Hämähäkkimiehessä, joka lukeutui 1990-luvun suosituimpiin animaatioihin. Lisäksi Saulsberry on ollut mukana muun muassa eri animaatioelokuvien, kuten Leijonakuninkaan laulukuorossa.
Erityisesti hän nousi julkisuuteen julkaistuaan ensimmäisen kirjansa Yhdysvalloissa "You Can Bank on Your Voice" vuonna 2004 ja toisen "Step Up to the Mic!" maaliskuussa 2007.
Hengellinen laulukirja

Erisnimenä Hengellinen laulukirja on Suomessa vapaiden suuntien käyttämä yhteinen laulukirja. Yleisesti ottaen hengelliseksi laulukirjaksi voidaan nimittää mitä hyvänsä kristillistä laulukirjaa, esimerkiksi virsikirjaa, tuomaslaulukirjaa tai vastaavaa.
Tämäntyyppiset kirjat sisältävät enimmäkseen lauluja, joiden sanoitukset esittävät evankeliumin merkittävimpiä asioita tai osia niistä.
Arvo Tuominen (dokumentaristi)

Arvo Tuominen (s. 1950 Helsinki) on Yleisradion toimittaja ja palkittu dokumentaristi. Hän on työskennellyt A-studiossa ja ohjannut lukuisia suomalaisia dokumenttielokuvia. Lisäksi hänet tunnetaan tietokirjailijana, asiantuntijaoppaana ja luennoitsijana.
A-studion toimittajana hänet muistetaan muun muassa 1980-luvulla tekemästään Michael Monroen ja Andy McCoyn "kolkytdonaa-haastattelusta" sekä 1000 markan vedonlyönnistä koskien devalvaatiota valtiovarainministeri Iiro Viinasen kanssa.
Pietarin kaupungin 300-vuotisjuhlan yhteydessä Tuomisen dokumenttielokuva Mannerheim ja Pietari palkittiin Pietarin Valkeiden öiden dokumenttielokuvafestivaalien parhaana elokuvana kansainvälisessä sarjassa.
Karjalan Liitto valitsi Arvo Tuomisen kirjan Karjala - koko tarina  vuoden 2018 karjalaiseksi kirjaksi.  Valinnan teki kansanedustaja, eduskunnan Karjala-kerhon puheenjohtaja Martti Talja :"Päädyin esittämään Vuoden karjalaiseksi kirjaksi Arvo Tuomisen teosta koska se tuo esille lukuisin esimerkein koko karjalaisen heimon vuosituhansien historian – Karjalankannakselta Vienan Karjalaan ja Tverin alueelle saakka".
Taljan mukaan kirjan kerronta kietoo lukijaa tutustumaan esimerkkipaikkakuntien monimutkaiseen historiaan. Eri alueilla Karjalaa on historian kulku ollut erilainen: "Karjala on ollut idän ja lännen taistelukenttä. Historiakatsaukset tuovat esille suurvaltojen, Venäjän ja Ruotsin vaikutukset seutujen historiaan. Suurvaltojen voimasuhteiden muutokset ovat siirtäneet Karjalaa vuoroin lännen ja idän vaikutuspiiriin. Alueiden ihmiset ovat olleet aina taistelujen kärsijöinä. Tämä luo myös taustan meidän karjalaisten nykypäivälle. 
Itse historian harrastajana nautin kirjoittajan kyvystä tiivistää vuosituhantinen historia lyhyiksi paikkakuntakohtaisiksi katsauksiksi. Lyhyet katsaukset kuvastavat koko heimon historiaa. Kirja on erinomainen tietolähde Karjalan matkaajalle – matkan etukäteissuunnitteluun ja paikkakuntakohtaiseen tutustumiseen, perustelee Martti Talja valintaansa."
Tuominen käynnisti keväällä 2008 keskustelun suomalaisten kansanedustajien taloudellisista kytkennöistä. Dokumenttielokuvassaan Suomalainen korruptio Tuominen kertoi, että yritykset voivat ostaa itselleen kansanedustajan, joka sitten ajaa maksajansa etua. Pääministeri Matti Vanhanen kuvasi alkanutta keskustelua ”vakavaksi poliittiseksi kriisiksi”. Vuonna 2014 Tuominen palasi teemaan Vaalirahoittaja-dokumenttielokuvan muodossa. Siinä liikemies Arto Merisalo kertoo osallistuneensa rahoittajan ominaisuudessa kahden Anneli Jäättenmäen hallituksen ministerin valintaan. 
Vuonna 2013 Tuomiselle myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki, Venäjän korkein ulkomaiden kansalaisille myönnettävä kunniamerkki.
Kotimaassa hän on muun muassa voittanut 15 000 markan 1. palkinnon vuonna 1997 journalistikilpailussa Suomen vahvuudet esiin.
Turuttaret

Turuttaret oli suomalainen naistrio joka vaikutti 1970- ja 1980-luvuilla. Vuonna 1974 trio lähti esiintymään puoleksi vuodeksi Yhdysvaltoihin.
Senttiosake

Senttiosake tarkoittaa pörssiosaketta, jonka kurssi on alle yhden euron tai dollarin.
Voimakkaat arvonheilahtelut ovat olleet tyypillisiä senttiosakkeille. Kun osakkeen hinta muuttuu sentillä, se voi tarkoittaa monen prosentin hinnanmuutosta. Sijoittajan kannalta senttiosakkeet ovat arvaamattomia, ja monet karttavat niitä. Senttiosakkeisiin on kohdistunut myös kurssivedätystä tekaistuilla uutisilla.
Ruthenian katolinen kirkko

Ruthenian katolinen kirkko on bysanttilaista liturgiaa noudattava idän katolinen kirkko, johon kuului 573 000 jäsentä Yhdysvalloissa, Ukrainassa ja Tšekin tasavallassa. Se on lähtöisin länsi-Ukrainasta
Kirkolla on neljä eparkiaa Yhdysvalloissa, yksi eparkia Ukrainassa ja yksi apostolinen eksarkaatti, joissa on 660 seurakuntaa.
Mustat númenorilaiset

Mustat númenorilaiset olivat númenorilaisia, jotka lankesivat mustaan magiaan ja ikuisen elämän tavoitteluun. Sauronin suu oli yksi heistä, hän pääsi Sauronin oppiin, hänestä tuli mahtava noita ja hän pystyi taikakeinoilla pidentämään elämäänsä.
Mary Leakey

Mary Leakey (o.s. Nicol, 6. helmikuuta 1913, Lontoo – 9. joulukuuta 1996) oli brittiläinen antropologi. Hänen tutkimusryhmänsä löysi ensimmäisen fossiilisen homininin kallon Rusingan saarelta. Suurimman osan urastaan hän työskenteli miehensä Louis Leakeyn kanssa Olduvain rotkossa kaivaen esiin varhaisten homininien työkaluja ja fossiileja. Hän myös löysi Laetolin jalanjäljet. Näistä pystyssä kävelevien kolmen hominin jäljistä saatiin vanhin tieto hominien käyttäytymisestä.
Mary Leakeyn isä oli taidemaalari ja perhe muutti usein vieraillen myös Italiassa ja Ranskassa. Vähän myöhemmin perhe muuttikin Dordogneen Ranskaan. Läheisessä Cabreret’ssa Abbe Lemozi johti kaivauksia ja nuori Mary kiinnostui esihistoriasta. Isän kuoltua 1926 Mary kävi katolista luostarikoulua, muttei viihtynyt siellä ja hänet erotettiin koulusta useasti. Koulun jälkeen hän kävi arkeologian ja geologian luennoilla Lontoon yliopistossa. Uransa hän aloitti kuvittamalla Gertrude Canton-Thompsonin kirjan The Desert Fayoum. Dr. Canton-Thompsonin kautta hän tutustui Louis Leakeyyn. Tämä näytti Maryn piirroksia Louisille, joka pyysi Maryä kuvittamaan myös oman kirjansa Adam’s Ancestors (Aatamin esi-isät). He menivät naimisiin 1936 ja saivat kolme poikaa: Jonathan (1940), Richard (1944) ja Philip (1948).
Magneton

Historia

Yrityksen perusti Ignác Lorenc yhtiökumppaniensa kanssa vuonna 1926. Vuonna 1932 yritys alkoi valmistaa sähkölaitteita autoteollisuuden tarpeisiin. Asiakkaat olivat tšekkoslovakialaisia autotehtaita, kuten Aero, Wikov, Škoda ja Tatra. Magneton siirtyi osaksi Zbrojovka Brnota vuonna 1938. Toisen maailmansodan jälkeen yrityksestä tuli osa valtio-omisteista PAL-ryhmää (Příslušenství Automobilů a Letadel; Auto- ja Lentokoneteollisuuden Varusteet). Vuonna 1950 PAL, Motor-Union ja Lorenz yhdistettiin; uuden yrityksen nimeksi tuli PAL Magneton. Yritys toimi kolmella paikkakunnalla: Kroměřížissa, Valašské Kloboukyssa ja vuodesta 1958 alkaen Morkovicessa.
Vaihtovirtalaturien sarjavalmistus alkoi 1966 ja vuonna 1970 aloitettiin kärjettömien sytytysjärjestelmien valmistus Tatran edustusautoja varten; PAL Magneton oli eräs ensimmäisistä tämän alan valmistajista.
Tšekkoslovakian hajottua vuonna 1993 yritys perusti Magneton Slovakia spol s.r.o.:n jatkamaan toimintaa Slovakiassa. PAL Magnetonista muodostettiin osakeyhtiö Magneton a. s. seuraavana vuonna. Samalla yritys aloitti uudenlaisten alennusvaihteella varustettujen käynnistysmoottorien valmistuksen.
Maritta Viitamäki

Maritta Katarina ”Ruttu” Viitamäki (s. 4. marraskuuta 1952 Tampere) on suomalainen näyttelijä, joka muistetaan erityisesti Martan roolista Rauni Mollbergin elokuvassa Maa on syntinen laulu (1973).
Ylioppilaaksi valmistunut Viitamäki opiskeli Suomen nuoriso-opistossa Mikkelissä vuosina 1971–1972. Mollberg löysi hänet Maa on syntinen laulu -elokuvan pääosaan Mikkelin satamasta 1972, jolloin Viitamäki oli kiinnitetty sisävesilaivan tarjoilijaksi. Hän valmistui vuonna 1973 alkaneelta Tampereen yliopiston kolmannelta näyttelijäkurssilta vuonna 1977 ja kiinnitettiin sen jälkeen Jyväskylän kaupunginteatteriin, josta hän eläköityi vuonna 2017. Viitamäki itse pitää tärkeimpinä esittäminään rooleina Peppi Pitkätossua, "Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen" -näytelmän Rosalinan roolia sekä Nasua Nalle Puhista.
Maa on syntinen laulu -elokuvan lisäksi Viitamäki on esiintynyt muissakin elokuvissa (Antti Puuhaara, Ystävät, toverit, Pekko Aikamiespojan poikamiesaika, Pekko ja poika, Kulkuri ja joutsen) sekä televisiossa (Siunattu hulluus, Kätkäläinen).
Ruttu-nimen Viitamäki sai Suomen nuoriso-opistossa opiskellessaan näyteltyään Seppo Juhani Ruotsalaisen kirjoittamassa näytelmässä "Tavataan raastuvassa" Anna Anelma Ensilempi Impi Unelma Ruttu -nimistä henkilöä.
Oro

Oro (Northern Province) on maakunta Papua-Uudessa-Guineassa. Sen pääkaupunki on Popondetta. Maakunnan pinta-ala on 22 800 neliökilometriä ja asukasluku 186 309 (2011). 
Tufin seudulla on kapeita, vuonoja muistuttavia lahtia. Maakunnassa sijaitsee muun muassa toimiva tulivuori Mount Lamington.
Orossa käytiin ankaria taisteluja kulkuväylästä Port Moresbyyn toisessa maailmansodassa. Erityisesti taisteluja käytiin Bunassa, Gonassa ja Sananandassa.
Oro on valtion ainoa maakunta, jossa Anglikaaninen kirkko on enemmistönä. Maakunnan tärkein teollisuustuote on öljypalmu.
Suomenhierakka

Levinneisyys

Suomenhierakka kasvaa Suomessa melko harvinaisena alkuperäiskasvina Pohjanlahden merenrannoilla, paikoin Merenkurkussa se on aivan yleinen. Muualla Suomessa suomenhierakka on uustulokaskasvi, eteläisimmässä maassa jokseenkin yleinen.