google/wiki40b huggingface dataset:
Oikeusfilosofia

Teoreettinen lainoppi

Teoreettisessa lainopissa pyritään oikeusteorian peruskannanottoihin nojautuen luomaan oikeudenalan ilmiöitä koskevia teorioita ja selvittämään eri oikeudenalojen peruskäsitteitä ja -periaatteita varsinaisen ’’lainopillisen tutkimuksen’’ käyttöön.

Käytännöllinen lainoppi

Käytännöllinen lainopillinen tutkimus tutkii voimassa olevaa oikeutta sellaisenaan. Lainopillisessa tutkimuksessa on aikojen saatossa vallinnut erilaisia koulukuntia.

Oikeuspositivistinen koulukunta

Nykyään vallalla olevaa käsitystä voi kutsua oikeuspositivistiseksi koulukunnaksi. Oikeus on tämän teoreettisen perusnäkemyksen mukaan asetettua eli säädettyä oikeutta, siis ihmistekojen tuotetta. Sen perustana on lainsäätäjän tahto. Oikeuspositivismi korostaa oikeusnormin muodollista voimassaoloa.

Luonnonopillinen koulukunta

Aikaisemmista koulukunnista voi mainita luonnonoikeudellisen koulukunnan. Sen mukaan velvoittavaa oikeutta on vain "oikea oikeus". Velvoittavan oikeuden kriteereinä ovat luonnonoikeuden suuntauksesta riippuen joko luojan asettama maailmanjärjestys tai järjen avulla selvitettävät moraaliset normit. Luonnonoikeudellisesti suuntautuneissa teorioissa oikeusnormien voimassaolo ratkeaa siis niiden hyväksyttävyyden perusteella. Vaikka luonnonoikeudelliset teoriat ovatkin joutuneet väistymään moderneissa yhteiskunnissa oikeuspositivististen peruskatsomusten tieltä, ne ovat kuitenkin mukana myös modernin oikeuden tutkimuksessa oikeussäännösten tulkintaa koskevissa normeissa ja valtion vallankäytön rajoituksena ilmenevissä ihmis- ja perusoikeusnormeissa. Luonnonopillisen koulukunnan vaikutusta näkyy esimerkiksi lakikirjan johdantoon kirjoitetuissa Olaus Petrin tuomarinohjeissa.

Oikeusrealistinen koulukunta

Oikeusrealistisen koulukunnan teorioissa oikeus nähdään inhimillisenä käyttäytymisenä. Tuomioistuinrealistisissa teorioissa oikeutta on tuomioistuimiin kuuluvien viranomaisten käyttäytyminen. Kansalaiskeskeisessä oikeusrealismissa taas tarkastellaan kansalaisten oikeussääntöjen noudattamista. Oikeusnormien voimassaolon kriteeri on näiden suuntausten mukaan siis niiden tehokkuus, ts. tosiasiallinen noudattaminen.

Monipuolistuva oikeusfilosofian kenttä

Viimeisten vuosikymmenten aikana oikeusfilosofisen ja -teoreettisen tutkimuksen ala on voimakkaasti laajentunut ja useita uusia tutkimussuuntauksia on syntynyt. Monet näistä ovat yhteydessä mannermaisen filosofian eri koulukuntiin, kuten jälkistrukturalismiin, Frankfurtin koulukunnan kriittiseen teoriaan, hermeneutiikkaan, fenomenologiaan ja feministiseen filosofiaan. Tunnettuja suomalaisia oikeusfilosofeja ovat muiden muassa Aulis Aarnio ja Hannu Tapani Klami.
Haitin presidentti

Haitin presidentti on Haitin valtionpäämies. Hänet valitaan suoralla kansanvaalilla, tarvittaessa käydään kaksi kierrosta. Kausi on viisivuotinen, eikä istuva presidentti voi asettua ehdokkaaksi toiselle kaudelle.
Haitin ensimmäinen valtionpäämies Jean-Jacques Dessalines murhattiin lokakuussa 1806. Sen jälkeen maa jakautui pohjoisen kuningaskuntaan, jota johti Henri Christophe eli Henri I, ja eteläiseen tasavaltaan, jota johti Alexandre Pétion.  Vuonna 1821 presidentti Jean Pierre Boyer (presidentti Pétionin seuraaja) yhdisti pohjoisen ja eteläisen Haitin yhdeksi valtioksi. Boyer häädettiin vallasta ja maasta vuonna 1843, kun yläluokka oli kääntynyt häntä vastaan. Tätä seurasi pitkä sarja vallankaappauksia. Kaikkiaan itsenäisyytensä 200 vuoden aikana Haitissa on tehty 32 vallankaappausta.  Vuoden 1956 vaaleissa presidentiksi valittiin lääkäri François Duvalier (”Papa Doc”), joka vuonna 1964 julistautui elinikäiseksi presidentiksi. Papa Doc kuoli vuonna 1971, jolloin hänen 19-vuotias poikansa Jean-Claude Duvalier (”Baby Doc”) julistautui isänsä seuraajaksi elinikäisenä presidenttinä.
Slava-luokka

Projekti 1164 "Atlant" eli Slava-luokka on Neuvostoliitossa suunniteltu ohjusristeilijäluokka. Sen pääaseistuksena on 16 kpl P-500 Bazalt-meritorjuntaohjuksia. Aluksen raskas aseistus on tarkoitettu lähinnä lentotukialusryhmiä vastaan.
Slava-luokka suunniteltiin sijoittumaan Kirov-luokan ohjusristeilijöiden ja Sovremennyi-luokan hävittäjien väliin. Slava korvasi aiemman Kara-luokan ja se perustunee Karan pidennetylle rungolle.
Ensimmäinen alus, Slava (myöhemmin Moskva) valmistui 1983 ja vuonna 1990 Neuvostoliiton käytössä oli kolme alusta. Kaikki rakennettiin Kommunarissa Mykolajivissa Ukrainan SNT:ssa. Kaikki valmistuneet alukset ovat Venäjän laivaston kalustossa. Viimeinen alus, Admiral Lobov tai Ukraina oli 1980-luvun lopulla "90 % valmis" mutta sen rakennustyöt ovat edelleen kesken. On mahdollista että alukselle etsitään sen valmistuttua ostaja Kiinasta tai Intiasta. Myös Venäjä on ollut kiinnostunut aluksesta. Viimeksi huhtikuussa 2010 Venäjä ilmoitti olevansa kiinnostunut ostamaan aluksen osaksi Mustanmeren laivastoaan.  Venäjä ja Ukraina ovat sopineet toukokuussa 2010 aluksen rakentamisen viimeistelystä. 
Pääaseistuksena olevat 16 SS-N-12 Sandbox -ohjusta on sijoitettu neljään pariin molemmille laidoille. Ohjuksen kantomatka on 550 km, nopeus 2,5 mach ja taistelukärkenä 950 kg panssarinläpäisevä räjähde tai 350 kT ydinkärki.
Ilmatorjunta-aseistuksena on 8×8 SA-N-6 (S-300), 2×2 SA-N-4 Osa-M, 2 × 130 mm 70 tykit ja 6 kuusiputkista AK-630 CIWS:aa. Sukellusveneen torjuntaan on kymmenen 21" torpedoputkea ja 2×RBU-6000 syvyyspomminheittimet. Peräkannella on tilaa yhdelle Ka-27-helikopterille.
Mike Smith (amerikkalaisen jalkapallon valmentaja)

Mike Smith (s. 13. kesäkuuta 1959 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi vuosina 2008–2014 NFL:n Atlanta Falconsin päävalmentajana. Smith pelasi tukimiehenä East Tennesseen valtionyliopistossa ja lyhyen aikaa myös Kanadan liigassa. Hän aloitti valmentajana yliopistotasolla vuonna 1982. Vuonna 1999 Baltimore Ravens palkkasi hänet puolustuksen apuvalmentajaksi, ja vuonna 2003 hän siirtyi Jacksonville Jaguarsin puolustuksen koordinaattoriksi. Smith oli voittamassa Super Bowlia Ravensin kanssa kaudella 2000.

Atlanta Falcons

Atlanta Falconsin kausi oli mennyt vuonna 2007 surkeasti, ja seura palkkasi uudeksi toimitusjohtajakseen Thomas Dimitroffin New England Patriotsin organisaatiosta. Dimitroff päätyi uuden valmentajan valinnassa Mike Smithiin. Uudeksi pelinrakentajaksi varattiin Matt Ryan Boston Collegesta ja hyökkäykseen hankittiin muun muassa Michael Turner. Joukkue voitti oman divisioonansa ja selvitti tiensä pudotuspeleihin. Smith valittiin NFL:n vuoden valmentajaksi heti ensimmäisellä kaudellaan. Kaudella 2012 Falcons selvisi konferenssifinaaliin, jossa se hävisi San Francisco 49ersille. Kausina 2013 ja 2014 Falcons ei selvinnyt pudotuspeleihin. Falcons irtisanoi Mike Smithin kauden 2014 päätteeksi.

Yksityiselämä

Mike Smithillä ja hänen vaimollaan Juliella on yksi tytär.
USS Anthony (DD-515)

Zerstörer 1 (D170)

Saksan liittotasavallan laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä Zerstörer 1. Alus palautettiin 15. huhtikuuta 1972 Yhdysvaltain hallintaan ja samalla poistettiin alusluettelosta. Alus myytiin Länsi-Saksaan 27. kesäkuuta varaosiksi ja romutettavaksi.
Nancy Travis

Nancy Travis (s. 21. syyskuuta 1961) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu sivuroolien esittäjä sekä elokuvissa että televisiossa.

Ura

Travisin ensimmäinen työpaikka high schoolista valmistumisen jälkeen oli näytelmässä It's Hard to be a Jew newyorkilaisessa The American Jewish Theatressa. Hän oli harjoittelijana newjerseyläisissä näytelmissä, joissa hän näytteli pieniä rooleja ja sijaisti johtavia näyttelijöitä. Tämän jälkeen Travis näytteli Neil Simonin Brighton Beach Memoirsissa ja oli perustamassa Off Broadway -teatteria nimeltä Naked Angels, jossa hän esiintyi Frank Pugliesen näytelmissä Aven'U Boys, King of Connecticut ja I'm Not Rappaport. Hänellä oli rooli myös Athol Fugardin näytelmässä My Children, My Africa.
Travisin elokuvaura alkoi 1980-luvulla, jolloin hän esiintyi muun muassa elokuvassa Kolme miestä ja baby (1987) Tom Selleckin, Steve Guttenbergin ja Ted Dansonin kanssa. 1990-luvulla Travis näytteli poliisidraamassa Epäilyttäviä suhteita (1990) Richard Geren kanssa sekä Mike Myersin komediassa Apua, vaimoni on teurastaja (1993).
Travis näytteli tv-sarjoissa Almost Perfect ja Work with Me, kunnes hänet vakinaistettiin tv-sarjaan Becker vuosiksi 2002–2004 Terry Farrellin tilalle Ted Dansonin rakkauden kohteeksi. Viime aikoina hän on esittänyt Susan Pearsonia The Bill Engvall Showssa.
Travis on näytellyt myös Treat Williamsin kanssa tv-elokuvassa Safe Harbor Hallmark Channelilla.

Yksityiselämä

Travis syntyi New Yorkissa ja varttui Baltimoressa Marylandissa sekä Framinghamissa Massachusettsissa. Hän valmistui 1979 Framingham North Highschoolista. Vuonna 1994 Travis meni naimisiin käsikirjoittajana, ohjaajana, tuottajana ja elokuvastudion toimitusjohtajana toimineen Robert N. Friedin kanssa. Heillä on kaksi poikaa, vuonna 1998 syntynyt Benjamin ja vuonna 2001 syntynyt Jeremy. Travis kasvatettiin katoliseksi, mutta avioliittonsa myötä hän on alkanut elää juutalaisuuden oppien mukaan, vaikka ei olekaan koskaan kääntynyt virallisesti juutalaiseksi.
Tampereen Sokos

Tavaratalon tarjonta

Tavaratalo on täysimittainen Sokos-tavaratalo, joten siellä myydään naisten, miesten, lasten ja nuorison vaatteita, alusvaatteita ja jalkineita, kosmetiikkaa, luontaistuotteita, laukkuja, vapaa-ajan tuotteita, kodin tuotteita, kirjoja ja paperituotteita sekä koruja ja kelloja. Tavaratalossa on myös kauneushoitola Hyvä Olo, parturi-kampaamo ja kioski sekä neuvonta, jossa myydään mm. Lippupalvelun ja Lippupisteen kautta erilaisia pääsylippuja. Tavaratalon ensimmäisessä pohjakerroksessa (−1) eli Sokos Herkussa myydään elintarvikkeita. Toisessa pohjakerroksessa (−2) palvelee myös ravintola Herkku ja lisäksi talosta löytyy kaksi kahviota, ensimmäisestä ja neljännestä kerroksesta.

Muut liikkeet

Sokoksen yhteydessä palvelevat myös päivittäistavaroita myyvä Sokos Herkku, Alkon viinimyymälä, Nissen optikkoliike, Timanttiset City Kulta, sekä Ensimmäinen apteekki.
Helsingin kaupunginorkesteri

Historia

Helsingin kaupunginorkesteri on Pohjoismaiden vanhin ammattilaissinfoniaorkesteri. Orkesteria vanhempi sinfoniaorkesteri Suomessa on vain Turun filharmoninen orkesteri, joka perustettiin 1790. Orkesterin perusti vuonna 1882 säveltäjä Robert Kajanus, joka toimi myös orkesterin ylikapellimestarina aina vuoteen 1932 saakka. Orkesteri on tunnettu historiansa alkuaikoina nimillä Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesteri ja Helsingin filharmonisen seuran orkesteri.
Leif Segerstam nimitettiin emeritus-ylikapellimestariksi vuonna 2009. Päävierailijana syksystä 2003 lähtien toiminut John Storgårds aloitti työnsä ylikapellimestarina syksyllä 2008.
Telesat Canada

Telesat Canada on kanadalainen satelliittitietoliikenneyhtiö, joka perustettiin 2. toukokuuta 1969. Yhtiön pääkonttori on Ottawassa.
Nykyisin Telesat levittää yli 200 televisiokanavaa Kanadaan ja sen linkkikapasiteettia käyttävät muiden muassa Bell TV- ja Shaw Direct-tietoliikenneyhtiöt.

Historia

Telesat laukaisi Anik A1-tietoliikennesatelliitin vuonna 1972. Se oli INTELSATin ja Neuvostoliiton tietoliikennsatelliittien jälkeen avaus satelliittitietoliikenteen laajenemisessa. Kanadalaiset ovat luoneet siitä oman "ensimmäinen maailmassa"-luokan: Anik oli ensimmäinen kansallinen GEO-radan satelliitti, jota operoi liikeyritys. Kanadan valtion subvention tasosta ei yleensä tässä yhteydessä puhuta, Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton kohdalla valtion suuri tuki oli ilmiselvää. Anik A1:n toiminta päättyi vuonna 1981.

Omistus

Sen omisti pitkään BCE Inc. (eli entinen Bell Canada Enterprises), joka myi vuonna 2007 omituksensa Loralille ja kanadalaiselle eläkekassalle 2,5 miljardin dollarin hintaan.
Pitkään konkurssisaneerauksessa ollut yhdysvaltalainen Loral-satelliittitietoliikenneyhtiö ja Kanadan julkisen sektorin työntekijöiden eläkekassa PSP Investments päättivät vuoden 2006 lopussa ostaa Telesatin osakkeet noin 2,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin hintaan. Kauppa toteutui vuoden 2007 lopussa. Marraskuussa 2010 Telesat Canada aikoi myydä osakkeitaan pörssissä. Kanadan hallitus on sallinut sen, että yritys voisi siirtyä kokonaankin ulkomaalaisomistukseen. Helmikuussa 2011 kuitenkin sekä Eutelsat että SES totesivat julkisesti, ettei kumpikaan niistä aio maksa kuutta miljardia dollaria Telesatin osakkeista. Yhtiö osti maaliskuun alussa pääomistajansa Loralin omistamaa satelliittikapasitteettia 60 miljoonalla dollarilla.
Géza I

Géza I oli Unkarin kuningas vuosina 1074–1077. Hänen isänsä, kuningas Béla I:n jälkeen valtaan nousi serkku Salamon. Yhdessä veljensä Ladislauksen kanssa Géza pakotti serkkunsa antamaan laajat herttuakunnat haltuunsa, ja myöhemmin syrjäytti Salamonin kokonaan. Koska Salamon oli vankilassakin kruunattu kuningas, Géza kruunattiin bysanttilaisella kruunulla, josta tuli myöhemmin Unkarin pyhän kruunun alaosa.
Borja Fernández

Ura

Borja liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 1996. Menestyttyään hyvin madridilaisseuran juniorijoukkueissa hän nousi lopulta edustusjoukkueeseen vuonna 2003. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. syyskuuta 2003 ottelussa Villarrealia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004 hän pelasi yhteensä 15 pääsarjaottelua. Toisella kaudellaan peliaika väheni ja hän pelasi vain 8 ottelussa.
Kauden 2005–2006 Borja pelasi lainalla Mallorcassa. Tämän jälkeen hän siirtyi seuraavana kesänä Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin. Joukkue onnistui nousemaan kaudeksi 2007–2008 maan pääsarjaan, Borjan ollessa joukkueen tärkeimpiä pelaajia kauden aikana. Hän kuului myös pääsarjassa pelatessaan joukkueensa avauskokoonpanoon ja oli yksi sen luottopelaajista. Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhteensä 31 ottelua, joka päättyi kuitenkin lopulta pettymykseen Valladolidin pudottua pääsarjasta.
Toukokuussa 2010 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella Getafeen.
James Bland

Elämä ja ura

Bland syntyi vuonna 1854 Flushingissa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä Allan M. Bland oli ollut yksi ensimmäisistä collegen suorittaneista mustista Yhdysvalloissa. Uramahdollisuudet olivat kuitenkin rajoitetut, ja Jamesin syntymän aikaan isä työskenteli räätälinä. Perhe muutti Philadelphiaan vuonna 1961 Jamesin ollessa kuusivuotias. Vuonna 1968 hänen isänsä sai työpaikan Washingtonissa sijaitsevasta patenttitoimistosta.
Suoritettuaan high schoolin loppuun James Bland hakeutui opiskelemaan lakia Howardin yliopistoon Washingtonissa. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa myöhemmin päätettyään haluavansa musiikkiuralle. Hän liittyi bostonilaiseen minstrel-ryhmään nimeltä Original Black Diamonds ja esiintyi useissa muissakin minstrel-kokoonpanoissa.
Vuodesta 1880 eteenpäin Bland esiintyi ryhmässä, jonka nimi oli aluksi Haverly’s Genuine Colored Minstrels ja myöhemmin Haverly’s European Minstrels. He esiintyivät Euroopassa ja saivat siellä paremman vastaanoton kuin Yhdysvalloissa. Lontoossa he esiintyivät muun muassa kuningatar Viktorialle. Bland kirjoitti Euroopassa lukuisia kappaleita ja alkoi esiintyä ilman minstrel-esityksille tyypillistä blackface-maskeerausta. Taloudellisesti Bland menestyi hyvin Euroopassa esiintymisellä, ansaiten 10 000 dollaria vuodessa, mutta huolimattoman rahankäytön vuoksi hän joutui 1890-luvun alussa palaamaan Yhdysvaltoihin varattomana.
Vaudevillen syrjäytettyä minstrel-show’t Yhdysvaltojen suosituimpana viihdemuotona Bland ei onnistunut enää löytämään suosiota kotimaassaan. Hän kuoli tuberkuloosiin 5. toukokuuta 1911 Philadelphiassa. Hänen hautansa oli merkitsemätön vuoteen 1939 asti, jolloin ASCAP pystytti paikalle muistomerkin Blandin kunniaksi.

Tuotanto

Vuonna 1878 Bland kirjoitti tunnetuimman kappaleensa ”Carry Me Back to Old Virginny”. Virginian osavaltiosta kertova kappale otettiin vuonna 1940 osavaltion viralliseksi tunnuslauluksi. Vuonna 1997 Virginian kongressi kuitenkin poisti nimityksen pitäen laulun sanoja loukkaavina afroamerikkalaisia kohtaan.
Vuonna 1881 syntyi toinen Blandin parhaiten tunnetuista kappaleista, ”O Dem Golden Slippers”.
Poppy (laulaja)

Poppy tai That Poppy (syntymänimeltään Moriah Rose Pereira) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, tanssija ja tubettaja. Hän on syntynyt 1. tammikuuta 1995. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat nimeltään "Money" ja "Lowlife". Hänet tunnetaan myös YouTube-kanavastaan, jonne hän tekee satiirisia popkulttuuria kuvaavia videoita ohjaajansa Titanic Sinclairin kanssa.

Aikaisempi elämä

Moriah Rose Pereira syntyi Bostonissa, Massachusettsin osavaltiossa 1. tammikuuta 1995. Hän on sanonut, että pienenä hän halusi olla Rockette-tanssija, ja harrasti tanssia 11 vuotta. Luonnollisesti hänellä on tummanruskeat hiukset, vaikka nykyään Poppy tunnetaan vaaleista hiuksistaan. Poppy muutti Nashvilleen, Tennesseen osavaltioon 13-vuotiaana. Muutamaa vuotta myöhemmin, 18-vuotiaana, hän muutti Los Angelesiin musiikkiuraa tavoitellen.
Hall & Oates

Historia

Daryl Hall (s. 1946) oli ennen Hall & Oatesin perustamista laulanut opiskelijayhtye Temptonesissa ja nauhoittanut sooloartistina. John Oates (s. 1948) puolestaan oli aiemmin laulanut philadelphialaisessa The Masters -soulyhtyeessä. Miehet alkoivat kirjoittaa musiikkia yhdessä vuonna 1969 ja pian ryhtyivät konsertoimaan duona, jossa Hall soitti pianoa ja Oates akustista kitaraa.
Vuonna 1972 Hall & Oates sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta. Heidän ensimmäinen albuminsa Whole Oates ilmestyi samana vuonna. He nauhoittivat Atlanticille albumit Abandoned Luncheonette ja War Babies ennen kuin siirtyivät RCA Records -yhtiölle vuonna 1974. Atlantic julkaisi kuitenkin vielä vuonna 1977 kaksikolta albumin No Goodbyes.
1970-luvulla Hall & Oates nousi Yhdysvaltojen singlelistalle kappaleilla ”Sara Smile” (1976) ja ”Rich Girl”. He nauhoittivat RCA:lle albumit Hall & Oates, Beauty on a Back Street, Along the Red Ledge ja X-Static. Merkittävä läpimurto tuli kuitenkin vasta vuoden 1980 albumilla Voices, jonka laulujen kirjoittamiseen osallistuivat Sara ja Janna Allen.
1980-luvun alku oli Hall & Oatesin menestyksekkäintä aikaa. Kappaleet ”Kiss on My List” ja ”I Can’t Go for That (No Can Do)” nousivat listaykkösiksi ja kymmenen muuta duon kappaletta nousi Yhdysvaltojen top 20:een. Hall julkaisi vuonna 1986 ensimmäisen sooloalbuminsa, mutta duo jatkoi sen jälkeen yhdessä levyttämistä.
Hall & Oates on jatkanut levyttämistä ja konsertoimista myös 2000-luvulla, vaikka kumpikin on keskittynyt perhe-elämään ja soolouraansa. Hall julkaisi vuonna 2011 viidennen sooloalbuminsa. Duo on 2010-luvulla tehnyt useita yhteisiä kiertueita ja esiintynyt esimerkiksi American Idolissa ja The Voicessa. Hall & Oates otettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2014.
Double R Racing

Double R Racing (tunnettu aiemmin nimellä Räikkönen Robertson Racing) on brittiläinen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Euroopan F3 ja MSA Formula-sarjoissa. Tallin perustivat vuonna 2004 suomalainen F1-mestari Kimi Räikkönen ja hänen managerinsa Steve Robertson. Talli voitti Britannian F3-sarjan kuljettajien mestaruuden vuonna 2006 Mike Conwayn voimin. Vuonna 2010 talli myytiin Anthony Hieattille, joka uudelleennimesi tallin Double R Racingiksi. Talli on aiemmin kilpaillut Euroopan Formula BMW-sarjassa.
Ester Cullblom

Ester Cullblom (synt. 3. helmikuuta 1932, Ohtanajärvi, Ruotsi) on tornionlaaksolainen kirjailija. Hän teki kirjallisen debyyttinsä myöhään, 72 vuoden iässä romaanilla Keisarinna Kummavuopio. Se käsitteli Olga Raattamaa Kummavuopiossa, Ruotsin pohjoisimmassa kolkassa. Ester Cullblom on filosofian lisensiaatti.

Elämäkerta

Ester Cullblom syntyi Pajalan kunnan Ohtanajärvellä Ruotsissa. Hänen suomenkieliseen perheeseensä kuului hänen lisäkseen viisi sisarusta ja isoäiti. Sukupolvensa tavoin hän aloitti koulun ummikkona ruotsin kielellä ja jatkoi myös myöhemmin opintojaan ruotsin kielellä. Hän on onnistunut säilyttämään Tornionlaakson meänkielen puheessaan ja teksteissään. Hän kutsuu sitä itse "tunnekieleksi".
Kansakoulun jälkeen Cullblom jäi kotitilalleen hoitamaan maatilaa, lehmiä ja viljelyksiä äitinsä toiveesta. Hän opiskeli töiden ohella kansanopistoissa, ja se antoi hänelle mahdollisuuden hakeutua opettajakoulutukseen.
Hän käsitteli lisensiaatintutkimuksessaan Värdera eller värderas (1994) Tornionlaakson suomea puhuvien ihmisten itsetuntoa, mikä johti hänet kiinnostumaan naisten asemasta Tornionlaakson politiikassa ja uskonnollisessa elämässä. Hän käsitteli alueen suomalaisten Ruotsin puolelle piioiksi 1950-luvulla muuttaneiden naisten identiteettejä teoksessa Vi pigade i Tornedalen (1999).
Cullblom kuvaa kirjassaan Kejsarinnan av Kummavuopio (2004) pohjoisruotsalaisessa rajakylässä asuneen Olga Raattamaan elämäntarinaa. Kirjoissa esiintyy muistumia ja kertomuksia alueen rikkaasta tarinaperinteestä. Viimeisin kirja Berta och Byn (2007) kuvaa naiskohtaloa miesten hallitsemassa 1970-luvun Tornionlaaksossa.
Yrjö Gunaropulos

Yrjö (Georg) Gunaropulos (28. toukokuuta 1904 Pietari – 28. toukokuuta 1968 Helsinki) oli kreikkalaistaustainen suomalainen jazzmuusikko, säveltäjä ja orkesterinjohtaja.

Elämäkerta

Pietarissa syntynyt Gunaropulos muutti Suomeen 1917 vähän ennen Venäjän vallankumousta. Hän opiskeli Suomessa säveltämistä Helsingin konservatoriossa Oskar Merikannon, Erkki Melartinin ja Leevi Madetojan johdolla.
Gunaropulos toimi ravintolamuusikkona Helsingissä sekä kapellimestarina Vaasassa ja Rovaniemellä. Hän sävelsi 1935 ensimmäisen suomalaisen saksofonikonserton, jonka Matti Rajula kantaesitti Radio-orkesterin solistina alkuvuodesta 1938. Konsertto sai hyvän yleisö- ja arvostelumenestyksen. Konserttoa esitettiin vuoden 1940 jälkeen seuraavan kerran vasta 1999, jolloin Olli-Pekka Tuomisalo esitti ja levytti sen Jari Eskolan valmistamana rekonstruktiona. 
Gunaropulosin sävellystuotantoon kuului sinfonia, kaksi saksofonikonserttoa vuodelta 1935 ja 1942, piano- ja sellokonsertto sekä Canzona viululle ja orkesterille. Hän sävelsi myös iskelmiä salanimillä Y. Jora, Yrjö Tarvas ja Yrjö Verho. Vuonna 1933 salanimeä Yrjö Kajo käyttänyt Gunaropulos sävelsi musiikin Valentin Vaalan ohjaamaan elokuvaan Sininen varjo. Hän sävelsi sittemmin omalla nimellään yhdessä Toivo Lampénin kanssa musiikin Hannu Lemisen vuonna 1941 ohjaamaan elokuvan Täysosuma.
Gunaropulos soitti saksofonia muun muassa suomalaisessa Zamba-jazzorkesterissa 1930-luvun alkupuolella. Gunaropulos kokosi veljiensä Viktorin ja Anatolin kanssa 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Melody Boys -orkesterin (eli Yrjön Orkesteri) joka esiintyi Fennia-ravintolassa Helsingissä ja levytti myös 1929 Suomi-rapsodian sekä avantgardistisia jazzsovituksia suomalaisista kansanlauluista (Isoo-Antti, Raatikkoon, Minä seison korkealla vuorella, Emma, Ruusu laaksossa). Tämä orkesteri jossa Gunaropulos soitti saksofonia esiintyi myös Tapio Ilomäen johdolla Valentin Vaalan 1931 ohjaamassa elokuvassa Laveata tietä, ja se soitti myös elokuvassa Minä ja ministeri.
Gunaropulos muutti 1960-luvun alussa Porvooseen ja perusti 1961 oman yhden miehen koulun, Porvoon Musiikkistudion. Opetusta oli saatavissa seuraavissa aineissa: piano, viulu, kontrabasso, kitara, saksofoni, orkestrointi ja musiikin teoria. Tämä voisi olla esimerkkinä hänen monipuolisesta osaamisestaan musiikkialalla. Studio oli kuitenkin lyhytaikainen, koska pian perustettiin myös Porvoon Musiikkiopisto. 
Gunaropulos toimi viulistina aktiivisesti paikallisissa orkestereissa, kuten Porvoon Orkesteriyhdistys. Orkesteri esitti useita kertoja hänen sävellyksiään. 60-vuotis- syntymäpäivän johdosta orkesteri järjesti hänelle sävellyskonsertin 18. maaliskuuta 1964, kapellimestarina dr. Nic. van der Pals. Ohjelmassa oli orkesterisarja ”Muistoja Lapista”, Andante religioso, Romanssi, Pohjanmaalainen kehtolaulu, Pianokonsertto A-duuri ja alkusoitto ”Den femte februari”.
Gunaropulos perusti Porvooseen johtamansa viihdeorkesterin, joka esiintyi mm. televisiossa 1964 Suvisattumia-ohjelmassa. Tämä oli viimeinen hänen yhteishankkeistaan Kauko Käyhkön kanssa. Gunaropulos jatkoi Porvoossa myös ravintolapianistin uraansa.