google/wiki40b huggingface dataset:
Bora-luokan ohjusveneet

Projekti 1239 "Sivutš" -luokan ohjusveneet ovat ilmatyynyaluksia, joita rakennettiin Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulta lähtien. Alusluokkaa on kutsuttu myös Bora-luokaksi. 1239-luokan ensimmäinen ohjusvene oli MRK-27 Sivutš, joka sai myöhemmin uuden nimen 615 Boraksi.
Ensimmäinen vene valmistui 1988, mutta otettiin palvelukseen vasta 1997 Mustanmeren laivastoon. Toinen vene, 616 Samun, tuli palvelukseen Itämeren laivastoon 2000.
Alusten uppouma on 1 050–1 280 tonnia, nopeus 50–55 solmua, pituus 64,0–65,6 metriä. Käyttövoimana veneissä on kaksi 35 000 hevosvoiman kaasuturbiinimoottoria. Miehistön määrä voi olla 35–68. 1239-luokan ohjusveneet on valmistanut Krasnyi Metallist Zelenodolskissa.
Ohjuksina aluksilla on 2 x 4 Moskit (SS-N-22 Sunburn) -meritorjuntaohjusta. Ilmatorjuntana yksi Osa-MA -järjestelmä, jossa on 20 x 9M-33 Osa -ilmatorjuntaohjusta.
Tykistöaseistuksena aluksessa on 100 mm:n automaattinen AK-100 DP ja kaksi gatling-tyyppistä 30 mm AK-630 konetykkiä.
Alacalufit

Alacalufit (halakwulupit, halakwalipit, kawésqarit, kaweskarit, qawashqarit, kaueskarit, hekainet, aksanát) ovat Etelä-Chilen saarilla ja rannikolla eläviä intiaaneja, joiden alkukieltä kutsutaan nimellä kawésqar. Alacalufit pyydystivät elannokseen merieläimiä ja heidän elämäntapansa ja kielensä oli samantapainen kuin eteläisten yamanoiden. Heitä ei ollut koskaan yli viittä tuhatta. Vuonna 1850 alacalufeja oli 4000, vuonna 1925 150. Vuonna 2006 oli vain 15 alacalufia ja vain muutama alkukielen puhuja.
Alacalufien heimot/alakielet olivat Adwipliin, Aksánas, Alacaluf, Cálen (Cálenches, Calenes,), Caucahue, Enoo, Lecheyel, Taíjataf (Tayataf), Yequinahuere (Yequinahue, Yekinauer).
Normand-poitevin

Ulkomuoto

Normand-poitevin oli suurikokoinen, voimakas ja lihaksikas, joskin kevyt ja jalopiirteinen ajokoira. Sen silmistä kuvastui älykäs, mutta toisinaan surumieliseltä vaikuttava katse. Sen kova, runsas ja kiiltävä karvapeite oli väritykseltään tricolour eli kolmivärinen, yleensä mustalla manttelilla. Säkäkorkeus oli maksimissaan n. 73 cm.

Alkuperä

Rotu oli saanut alkunsa poitoun- ja nykyisin jo sukupuuttoon kuolleen normandianajokoiran välisestä risteytyksestä, jossa yhdistyivät ensiksi mainitun jalo ja kevyt ulkomuoto sekä jälkimmäisen suuret voimat. Se oli myös nimetty esi-isärotujensa mukaan (kyseisten rotujen ranskankieliset nimet ovat poitevin ja chien normand).
Pieni Ilmojärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 75 600 kuutiometriä eli 0,0001 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ilmojärvien valuma-alueeseen (14.233) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,8 metriä mpy.
2PM

2PM on korealainen poikabändi, joka perustettiin vuonna 2008. Alun perin yhtyeen nimi oli One Day, joka myöhemmin jakautui kahdeksi: 2PM ja 2AM. Yhtye on menestynyt hyvin Japanin singlelistalla ja Billboardin World albums -listalla.

Ennen ensiesiintymistä

Yhtyeen kokosi JYP Entertainmentin tuottaja Park Jin Young. Alun perin seitsenhenkisen yhtyeen jäsenet valittiin  esiintymiskokeiden perusteella lukuun ottamatta Nichkhun, joka löydettiin. Joillakin jäsenillä oli jo valmiiksi kokemusta viihdealalta. Jun. K oli voittanut monissa laulukilpailuissa. Ok Taecyeon, Lee Junho ja Hwang Chansung olivat osallistuneet SuperStar Survival -ohjelmaan. Osa jäsenistä oli aikaisemmin asunut Yhdysvalloissa, ex-johtaja Jaebeom Seattlen alueella, Nichkhun Etelä-Californiassa ja Taecyeon vietti 7 vuotta Massachusettissa ennen paluutaan Koreaan.

Julkaisut

2PM julkaisi ensimmäisen singlensä "10 Jeom Manjeome 10 Jeom" (kor. 10점 만점에 10점, 10 Points Out of 10 Points)  vuonna 2008. Sen jälkeen yhtye saavutti  "Again & again" -singlellä ensimmäisen ykkössijansa singlelistalla. Molemmat singlet olivat yhtyeen ensimmäisellä albumilla, The First Album 1:59PM, joka julkaistiin vuonna 2009. Saman vuoden syyskuussa Park Jaebeom (Jay Park) lähti yhtyeestä. Yhtye jatkoi toisella albumilla nimeltä Hands Up vuonna 2011. 2PM saavutti Japanin Hot 100 -listalla ykkössijan singleillään "Winter Games" vuonna 2013 ja "Midaretemina" 2014. Still 02:00PM -EP ja albumit Grown ja Go Crazy! ovat kaikki nousseet Yhdysvalloissa Billboardin World Albums -listalla 15 parhaimman joukkoon.
Onerva Mäki

Onerva Mäki (o.s. Nummelin, s. 16. joulukuuta 1926) on erityispedagogiikan kehittäjä, lehtori ja kasvatustieteen kunniatohtori sekä erityisopettajien kouluttaja, cp-, kuulo- ja näkövammaisuuden tutkija vuosina 1962–1990.
Mäki perehtyi ASLA-stipendillä vuonna 1955 Yhdysvalloissa CP-vammaisten koulutukseen ja puheopetukseen. Suomeen palattuaan hän perusti Suomen ensimmäisen CP-luokan Helsingin raajarikkoisten kouluun ja toimi koulussa cp-vammaisten puheopettajana vuoteen 1962. Vuonna 1964 hän muutti Jyväskylään ja käynnisti yliopistossa logopedisen klinikan. Siihen kuuluvaa lehtoraattia Mäki hoiti vuoteen 1969.Kuulo-ja näkövammaisten opettajakoulutus siirtyi Kouluhallitukselta Jyväskylän yliopistoon erityispedagogiikan laitokselle. Onerva Mäki nimitettiin v. 1971
aistivammaispedagogiikan yp.lehtorin virkaan tehtävänä oli vastata kuulovammaisten ja näkövammaisten lasten erityisopettajankoulutuksesta. 1980-luvulla hän aloitti suomalaisen erityispedagogiikan osaamisen viennin kehitysmaihin. Afrikkalaisia opettajia alettiin kouluttaa erityisopettajiksi Jyväskylän yliopiston erityispedagogiikan laitoksessa. STAFRICA-projektissa koulutettiin 3 vuoden aikana 54 erityisopettajaa viidestä Afrikan maasta. Kehitysyhteistyö laajeni myös muihin Afrikan maihin. Useat afrikkalaiset opiskelijat jatkoivat Jyväskylän yliopistossa tohtoritutkintoon. Vuonna 1990 perustetettiin Niilo Mäki Säätiö, jonka perustajajäseninä olivat professorit Heikki Lyytinen ja Timo Ahonen sekä Onerva Mäki. Hänen työnsä on jatkunut Niilo Mäki Instituutin kehitysyhteistyöhankkeiden parissa ja laajentunut myös Chileen ja Baltiaan. Mäki sai vuonna 2000 kasvatustieteen kunniatohtorin arvon. Marraskuussa 2009 hänelle myönnettiin Unescon Jan Amos Comenius -palkinto. Mäki oli ensimmäinen suomalainen tämän palkinnon saaja.
Jyväskylässä toimiva valtion erityiskoulu on nimeltään Valteri-koulu Onerva.
Maikop

Ilmasto

Maikopin keskilämpötila on tammikuussa −1,6 °C ja heinäkuussa +22,2 °C. Keskimääräinen sademäärä on 700 mm.

Historia

Maikopista on tehty runsas kumpuhautalöytö, Maikopin löytö, joka ajoittuu kuparikaudelle (2 000–1 500 eaa.).
Maikopin alue oli osa Tšerkessian valtiota, kunnes Venäjä valloitti alueen. Venäläisen historiankirjoituksen mukaan Maikop perustettiin vuonna 1857, kun sinne pystytettiin venäläislinnoitus. Siitä tuli kihlakuntakaupunki 1870.
Venäjän sisällissodassa kaupungissa käytiin taisteluita. Neuvostohallitus perustettiin Maikopiin tammikuussa 1918 ja saman vuoden toukokuussa perustettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavalta, joka sittemmin liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan. Tšerkessien (Adygeiden) autonominen alue, johon Maikopkin tuli kuulumaan, perustettiin 24. elokuuta 1922. Se nimettiin uudelleen 13. elokuuta 1928 Adygeiden autonomiseksi alueeksi. Maikopista tuli alueen pääkaupunki 1936. Toisessa maailmansodassa Saksa valloitti Maikopin  8. elokuuta 1942, mutta Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin seuraavana vuonna.

Talous

Tupakka-, elintarvike-, puunjalostus- ja kemianteollisuutta. Laajan öljykentän keskus. 
Maikopista on rautatieyhteys Tuapsen - Armavirin radalle ja Dahovskajaan. Kaupungissa on myös lentokenttä.

Kulttuuri

Maikopissa toimii Adygeian valtionyliopisto, kasvatustieteellinen instituutti ja useita muita korkeakouluja sekä historian ja paikallisen kulttuurin museo.
Ukyō Katayama

Japanin juniorisarjat

Katayama ajoi Japanissa yksipaikkaisten autojen juniorisarjaa, jonka mestaruuden hän voitti vuosina 1983-84.

Formula 3 ja 3000

Vuonna 1985 Katayama ajoi Japanin Formula 3 -sarjassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Ranskaan ajamaan Formule Renault ja Ranskan Formula 3 -sarjoja. Hän palasi Japaniin ajamaan Japanin Formula 3000 -sarjaa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1991.

Formula 1

1992 Sponsoriensa tuella Katayama sai paikan F1-sarjan heikoimpiin talleihin kuuluneeseen Venturi-Larrousseen. Tiimi saavutti kaudella vain yhden MM-pisteen tallitoveri Bertrand Gachot'n ajamana. Kanadan osakilpailussa Katayama joutui keskeyttämään viidenneltä sijalta moottoririkon vuoksi. Hänen parhaat sijoituksensa olivat Brasilian ja Italian kilpailujen yhdeksännet sijat.
1993 Katayama siirtyi edelliskaudella valmistajien taulukossa kuudenneksi sijoittuneen Tyrrellin leipiin. Tyrrellin auto oli kuitenkin jo kolme vuotta vanha, eikä sillä enää taisteltu MM-pisteistä. Katayama olikin otsikoissa enemmän lukuisten kolareiden kuin hyvien tulosten ansiosta. Paras sijoitus oli Unkarin GP:n 10. sija.
1994 Tyrrellin auto oli kilpailukykyisempi kuin edelliskaudella, mutta Katayama jatkoi kolarointeja eikä päässyt maaliin kuin 4:ssä kauden 16:sta osakilpailusta. Niistä kolmessa hän saavutti MM-pisteitä . Hän jäi kuitenkin selvästi tallitoverinsa Mark Blundellin varjoon, joka pääsi jopa palkintokorokkeelle Espanjan kilpailussa.Kausi oli Katayaman paras ja hän sai 17.sijan.
1995 Katayamalla tuotti maaliinkin pääseminen ajoittain suunnattomia vaikeuksia, ja edelliskauden tapaan hän näki ruutulipun vain neljästi. Hänen suomalainen tallitoverinsa Mika Salo teki paljon tasaisempaa jälkeä ja hankki tallille viisi MM-pistettä. Katayama jäi nollille ja loukkaantui Portugalin GP:ssä.
1996 Katayama ja Salo jatkoivat Tyrrellin kuskikaksikkona japanilaisen hävitessä jälleen tallitoverilleen. Parhaaksi sijoitukseksi jäi Unkarin GP:n 7. sija.Katayama hylättiin Euroopan GP:ssä 1996.
1997 Katayama ajoi vielä vuoden Minardilla parhaina saavutuksinaan 10. sijat Monacosta ja Unkarista. Tämän jälkeen hän ei saanut enää tallipaikkaa F-ykkösistä.

Muut sarjat

Katayama lopetti F1-uransa kauden 1997 jälkeen ja ryhtyi harrastamaan vuorikiipeilyä sekä ajamaan muissa sarjoissa. Hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1988, 1992, 1998-99 sekä 2002-2003, joissa hän voitti oman luokkansa vuonna 1999 sijoittuen kokonaistuloksissa toiseksi. Lisäksi hän voitti vuoden 2000 Japanin GT:n Festival in Malaysia GT500-kilpailun.
Ricky Carmichael

Ricky Carmichael (s. 27. marraskuuta 1979 Florida) on yhdysvaltalainen motocross- ja supercross-kuljettaja. "RC" lopetti kilpauransa 2007-vuoden puolivälissä. Supercross-uransa jälkeen Ricky kokeili kiihdytysauto-kilpailuja, sekä Amerikkalaista rallisarjaa. Carmichael ajoi AMA Supercross -sarjaa.
Bernard Sumner

Bernard Sumner (s. 4. tammikuuta 1956) on englantilainen muusikko, joka on tullut tunnetuksi Joy Divisionin kitaristina ja kosketinsoittajana, sekä New Orderin laulajana.

Yhtyeet

Joy divisionin ja New Orderin lisäksi Bernard on toiminut yhtyeissä Bad Lieutenant ja Electronic. Jälkimmäisen hän perusti The Smiths kitaristin Johnny Marrin kanssa.

Elämä

Sumner meni ensimmäisen kerran naimisiin 1978 Sue Barlowin kanssa. Heillä on poika James Christopher Sumner. Bernard elää toisen vaimonsa Sarah Daltonin kanssa. Heillä on kolme lasta Tess Iona Sumner, Dylan Christian Sumner ja Finley Emil Sumner.
Prince of Persia: Warrior Within

Tarina

Pelin juoni perustuu Sands of Time -pelin jälkeisiin tapahtumiin. Pelissä pelataan nimettömällä prinssillä, joka kulkee mystiselle saarelle paetakseen kuolemaa.

Pelaaminen

Pelaaja miekkailee hirviöitä ja pystyy käyttämään myös apunaan erilaisia hiekkataikoja, kuten ajassa takaisin kelaamista ja ajan hidastamista.

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.6/10.
Valle Resko

Valle Aleksander Resko (alk. Valfrid Aleksander Resch, 3. kesäkuuta 1910 Uusikirkko – 2. elokuuta 1988 Lahti) oli suomalainen nyrkkeilijä, pesäpalloilija ja urheilujohtaja.
Valle Resko edusti Suomea kaksissa olympialaisissa.Amsterdamissa 1928 hän hävisi 61,2-kiloisten sarjassa ensimmäisellä kierroksella argentiinalaiselle Pascual Buonfigliolle pistein 0–3  ja Lontoossa 1948 73-kiloisten sarjassa ensimmäisellä kierroksella unkarilaiselle László Pappille tyrmäyksellä toisessa erässä; Papp voitti lopulta kultaa. Budapestin EM-kilpailuissa 1930 Resko, silloiselta nimeltään Resch, hävisi ensimmäisessä ottelussaan sittemmin kultaa voittaneelle Saksan Josef Besselmannille teknillisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
Resko voitti neljä Suomen mestaruutta: kääpiösarjassa 16-vuotiaana vuonna 1927, kevyessä sarjassa vuosina 1929 ja 1934 sekä keskisarjassa vuonna 1937. Hän edusti seuratasolla Viipurin Voimailijoita ja Viipurin Nyrkkeilijöitä, joista jälkimmäistä hän oli perustamassa. 
Resko pelasi myös pesäpalloa ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1933 Lahden Mailaveikkojen riveissä. Hän edusti myös Viipurin Pallonlyöjiä ja Havin Kiriä.
Resko toimi valmentajana jo vuosina 1929–1937. Nyrkkeilytuomarina ja juryn jäsenenä hän toimi vuosina 1934–1971 ja osallistui tässä toimessa vuosien 1952, 1960 ja 1964 olympialaisiin. Hän kehitti niin sanotut valkorystyskäsineet, jotka otettiin olympiatasolla käyttöön vuonna 1972. Hän oli Suomen Nyrkkeilyliiton varapuheenjohtaja vuosina 1939–1956 ja puheenjohtaja vuosina 1957–1971. Hän kuului kansainvälisen nyrkkeilyliiton (AIBA) hallitukseen vuosina 1957–1966. Suomen Valtakunnan Urheiluliiton hallituksessa hän istui 1949–1972.
Resko kirjoitti nyrkkeilyoppaat Nyrkkeilytaito (1931) ja Nyrkkeily – reilu peli (1947). Aaro Laine kirjoitti hänestä teoksen Valle Resko, kappale Suomen nyrkkeilyn historiaa (1944). Resko esiintyi vuoden 1952 olympialaisten kunniaksi ideoidussa elokuvassa Jees, olympialaiset, sanoi Ryhmy.
Valle Reskon poika Anssi Resko oli 1960-luvulla Suomen parhaita ratamoottoripyöräilijöitä.
Lavea puoliväljä etuvokaali

Lavea puoliväljä etuvokaali on vokaaliäänne, joka sijoittuu ääntämykseltään suomen kielen äänteiden e [e] ja ä [æ] väliin. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on [ɛ]. Äännettä merkitään useissa kielissä kirjaimella E (e) (johon voi liittyä jokin tarke). Suomen kielessä se ei esiinny itsenäisenä foneemina.
Antony Anandarayar

Antony Anandarayar (s. 17. heinäkuuta 1945) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1971 ja nimitettiin Ootacamundin hiippakunnan piispaksi 2. tammikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat James Masilamony Arul Das ja Michael Augustine.
10. kesäkuuta 2004 Anandarayar sai nimityksen Pondicherryn ja Cuddaloren arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 5. heinäkuuta.
Korvakorppikotka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 95–115 cm, siipien kärkiväli 250–290 cm ja paino 5,4–9,4 kg (vankeudessa negevensis-alalajin koiraat 6,5–9,2 ja naaraat 10,5–13,9 kg). Korvakorppikotka on hyvin suuri, siipiväliltään Afrikan suurin korppikotka, tosin savannikorppikotka on keskimäärin painavampi. Naaras on koirasta kookkaampi. Sen höyhenpuku on ruskean ja mustan kirjava, ja kalju pää ja kaula ovat vaaleanpunaiset. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Esiintyminen

Nimialalaji tracheliotus esiintyy Afrikassa Sahelin alueen eteläpuolella sekä Itä- ja Etelä-Afrikassa lukuun ottamatta mantereen eteläisintä kärkeä. Erillispopulaatioita elää Mauritaniassa. Alalaji negevensis esiintyy Arabiassa ja Israelissa. Lajia on pesinyt aikaisemmin myös Pohjois-Afrikassa mutta on sieltä hävinnyt. Sitä tavataan satunnaisesti Välimerenmaissa. Maailman kokonaispopulaatioksi arvioidaan 8 500 yksilöä.

Elinympäristö

Laji elää kuivilla savanneilla, aavikoilla ja vuoristossa merenpinnan tasosta 3 000:n, paikallisesti jopa 4 500 metrin korkeuteen saakka. Se välttää ihmisasutusta, mutta voi tulla aterioimaan tienvarsien raadoille.

Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti akasian latvakruunussa, joskus järeällä oksalla tai kallion ulkonemalla. Se on halkaisijaltaan yli kaksi metriä ja lähes metrin korkea oksakasa. Molemmat puolisot rakentavat pesää, johon ne kantavat oksat nokassaan. Naaras munii yhden valkoisen, ruskeatäpläisen munan, joka painaa lähes 250 g. Luultavasti vain naaras hautoo munaa 54–56 vuorokautta. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka ovat lentokykyisiä noin 18 viikon ikäisinä. Laji on sukukypsä todennäköisesti 4–5 vuotiaana.

Ravinto

Korvakorppikotkat ovat raadonsyöjiä kuten muutkin korppikotkat. Ne ovat usein ensimmäisinä raadolla, sillä ne partioivat maastoa melko matalalla kaarrellen. Se on raadolla aggressiivisin korppikotkista, ja ryöstää ruokaa usein muilta. Se voi joskus saalistaa avuttomia nisäkkäiden pentuja ja nuoria flamingoja.
Tangenttiavaruus

Differentiaaligeometriassa tangenttiavaruus on vektoriavaruus, joka määritellään moniston avulla. Moniston M tangenttiavaruus  määritellään pisteittäin kuhunkin moniston pisteeseen x liittyvien tangenttivektoreiden muodostavana avaruutena. 
Tangenttiavaruuden dimensio on sama kuin moniston dimensio.
Bibliotheca Alexandrina

Bibliotheca Alexandrina on vuonna 2002 Egyptin Aleksandriaan rakennettu kirjasto- ja museorakennus. Se kunnioittaa legendaarisen Aleksandrian kirjaston muistoa ja on rakennettu suunnilleen samalle paikalle kuin antiikin ajan kirjasto.
Nikkoliitti

Nikkoliitti eli nikkeliini (NiAs) on kidejärjestelmältään heksagonaalinen. Tämä mineraali, kuten sen alkuainekin, on saanut nimensä saksan kielisestä sanasta, joka tarkoittaa "paholaisen nikkeli". Kiteet ovat harvinaisia, yleensä nikkoliitti on satunnaisina rakeina tai tiiviinä massana. Nikkoliitti on väriltään kirkkaan kuparinpunainen, mutta hapettuu harmaaksi. Viiru on ruskeanmusta. Kiilto on metallinkiilto. Nikkoliitin kovuus on 5,0-5,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 7,5-7,8 g/cm³.
Nikkoliitti on tärkeä nikkelimineraali. Sitä esiintyy mm. Kanadassa ja Saksassa.
Elijärven kaivosrata

Liikenne

Rataosan liikenne muodostui yksinomaan Elijärven kaivoksen ja Tornion terästehtaiden välisestä kromimalmin kuljetuksista. Liikennettä hoidettiin vaihtokoreilla varustetuilla vaunuilla, joista vaihtokorit siirrettiin tehtaalla kuorma-autoilla oikeaan paikkaan käsittelyä varten.
Liikenne päättyi vuoden 2005 lopussa, sillä VR Cargo (nykyään VR Transpoint) hävisi tarjouskilpailun malmikuljetuksista kuorma-autoyrittäjälle. Tämän vuoksi rataosalla ei ole lainkaan junaliikennettä vuosina 2006–2010. VR oli suunnitellut ottavansa uuden, raskaampien akselipainojen malmivaunun käyttöön Elijärven kaivosradalla 2006.
Rataosan säännöllinen kunnossapito lopetettiin 3. kesäkuuta 2007, koska radalla ei ole toistaiseksi liikennettä. Rataa ei pureta eikä Laurilan ja Kemin asemien välillä sijaitsevaa Lautiosaaren erkanemisvaihdetta poisteta. Erkanemisvaihteen pölkytys uusittiin kesällä 2007. Elijärventien tasoristeyksestä on purettu kiskotus vuonna 2008 ja rata on poikki kyseisestä kohdasta.
Rosvopaisti

Rosvopaisti on suomalainen ruoka. Paistin voi valmistaa lähes minkä eläimen lihasta tahansa, kuten sian, naudan, lampaan, poron tai hirven lihasta.
Rosvopaisti kypsennetään noin puolen metrin syvyisessä kuopassa. Kuopan pohjalle ja reunoille asetellaan kiviä, joiden päälle tehdään nuotio. Tulen annetaan palaa reippaana noin 3–4 tuntia, minkä jälkeen hiillos lapioidaan pois ja paisti asetetaan kuoppaan. Paisti on ensin kääritty märkään voipaperiin, runsaaseen folioon ja vielä märkään sanomalehtikerrokseen (pari kokonaista lehteä).
Nostoverkon käyttö helpottaa paistin nostoa ehjänä montusta. Paisti peitetään noin 5 sentin kerroksella hiekkaa, jonka päälle hiillos kaadetaan. Tulta pidetään yllä vielä jokunen tunti. Paistoaika on noin puolitoista tuntia per kilo, vähintään. Rosvopaistin valmistus vie kaikkiaan noin 8–12 tuntia, riippuen paistin koosta. 
Kirjailija Veikko Huovinen teki työläästi valmistettavan rosvopaistin nykyaikana kuuluisaksi kirjoittamalla humoristisen kirjan Lampaansyöjät, jonka perusteella tehtiin Seppo Huunosen ohjaama samanniminen elokuva. 
Rosvopaistia tehdään Suomessa pienehköjen kesätapahtumien juhlaruoaksi. Muun muassa ruoanlaiton opettamiseen erikoistuneet Martat tekevät rosvopaistia.
Sandra Bullock

Lapsuus ja nuoruus

Sandra Annette Bullock syntyi 26. heinäkuuta 1964 Arlingtonin piirikunnassa, Virginiassa, Yhdysvalloissa. Bullockin äiti oli saksalainen oopperalaulaja Helga Meyer ja Bullock vietti lapsuudessaan ja nuoruudessaan useita vuosia Euroopassa seuraten äitiään konserttikiertueilla. Bullock harrasti lapsena laulamista ja balettia. Hänen ensimmäiset julkiset esiintymisensä olivat pieniä sivurooleja äitinsä oopperoissa.
Bullock opiskeli teatteritaidetta East Carolina Universityssä. Hän kuitenkin lopetti opiskelut ennen valmistumistaan etsiäkseen näyttelijän töitä New Yorkissa. Bullock ei kuitenkaan menestynyt New Yorkissa ja elätti itsensä tarjoilijana.

Näyttelijäura

Bullock muutti Los Angelesiin ja sai useita pieniä rooleja pienen budjetin elokuvissa. Ensimmäinen ison budjetin elokuva oli Sylvester Stallonen tähdittämä toimintaelokuva Demolition Man vuonna 1993. Bullockin läpimurtorooli on pääosa elokuvassa Speed vuonna 1994. Tämän jälkeen Bullock on esiintynyt useissa menestyselokuvissa, kuten Oscar-palkitussa elokuvassa Crash. Vuoden 2010 Oscar-gaalassa Bullock voitti parhaan naispääosan Oscarin roolisuorituksestaan elokuvassa Elämä pelissä. Samana vuonna Bullock vastaanotti myös vuoden huonoimman naispääosan Razzie-palkinnon elokuvasta All About Steve.
Bullock on valittu People-lehden maailman 50 kauneimman ihmisen listalle vuosina 1996 ja 1999.

Yksityiselämä

Bullock oli naimisissa moottoripyöräohjelmia televisiossa juontavan Jesse G. Jamesin kanssa, mutta avioliitto päättyi maaliskuussa 2010.
Bullock asui 12. ikävuoteen asti Saksassa. Hänellä on edelleen myös Saksan kansalaisuus.
Bullock adoptoi Louis-nimisen poikalapsen huhtikuussa 2010 sekä marraskuussa 2015 Laila-nimisen tytön.
M/S AIDAcara

Käyttöhistoria

16. helmikuuta 1996 alus laskettiin vesille ja 4. kesäkuuta se luovutettiin Deutsche Seereederei Touristikin haltuun. 7. kesäkuuta alus kastettiin Warnemündessä Aidaksi. 11. kesäkuuta alus lähti ensimmäiselle risteilylle, joka suuntautui Bremerhavenista Palma de Mallorcalle. Kesäisin alus risteilee Välimerellä ja muina aikoina Karibialla. Elokuussa 1997 alus siirtyi Norwegian Cruise Linen omistukseen. Jälleen elokuussa 1999 Deutsche Seereederei osti aluksen. Syyskuussa alus siirtyi Aida Cruisesin haltuun. Joulukuussa 2001 alus sai nykyisen AIDAcara -nimensä.
Skrewdriver

Historia

Skrewdriver aloitti epäpoliittisena punk-yhtyeenä 1977, mutta hajosi 1979. Vuonna 1982 Stuart kokosi yhtyeen uudelleen ja ryhtyi tekemään poliittisesti motivoitunutta musiikkia ja tuki avoimesti äärioikeistolaisia järjestöjä. Skrewdriverin toiminta lakkasi johtohahmon, laulaja Ian Stuart Donaldsonin kuolemaan auto-onnettomuudessa 1993. Stuartin kuoleman jälkeen julkaistiin vielä viimeinen albumi Hail Victory.