google/wiki40b huggingface dataset:
Dagmar Furuhjelm

Dagmar Eleonora Furuhjelm (28. kesäkuuta 1868 Helsinki – 20. helmikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Dagmar Furuhjelmin vanhemmat olivat Viipurin hovioikeuden presidentti Harald Victor Wilhelm Furuhjelm (1810–1872) ja Eva Mathilda Aglaè von Kothen (1825–1914). Hän opiskeli Blanc Garinin johdolla Brysselissä ja osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1893, 1896 ja 1899.
Petri Forsman

Petri Forsman (s. 13. joulukuuta 1968) on suomalainen seikkailu-urheilija ja suunnistaja. Hän on voittanut seikkailu-urheilussa kansainvälisiä kilpailuja. MM-kisoissa hän voitti lajin ensimmäisen maailmanmestaruuden vuonna 2001 Nokia Adventure -joukkueen kapteenina ja sijoittui hopealle vuonna 2006 Team Finland -joukkueessa. Suunnistuksen MM-kilpailussa Forsman voitti viestipronssia vuonna 1993. Jukolan viestissä hän on suunnistanut voittajajoukkueessa vuosina 1987 (Hiidenkiertäjät), 1991 (IFK Södertälje) ja 1994 (Turun Suunnistajat). Tiomila-viestissä hän oli voittajajoukkueessa vuosina 1992 (IFK Södertälje) ja 1994 (Turun Suunnistajat). Pyöräsuunnistuksen Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 2000.
Latrape

Latrape on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2006 oli 337. Latrapen pinta-ala on 19 km².
Maren Mjelde

Maren Nævdal Mjelde (s. 6. marraskuuta 1989) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 141 maaottelua ja tehnyt niissä 19 maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2007.
Mjelde edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut EM-kilpailuissa 2009, MM-kilpailuissa 2011, EM-kilpailuissa 2013, MM-kilpailuissa 2015, EM-kilpailuissa 2017 sekä MM-kilpailuissa 2019, joissa hän joukkueen kapteenina pelasi kaikki viisi ottelua alusta loppuun. Vuonna 2013 hän saavutti EM-hopeaa.
Seuratasolla Mjelde on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi saksalaista 1. FFC Turbine Potsdamia vuosina 2013–2014, ruotsalaista Kopparbergs/Göteborg FC:tä vuonna 2014 ja englantilaista Chelseaa vuodesta 2016.
Radbjergin lurit

Radbjergin lurit (lue venyttämällä: lur) ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Falsterista Tanskasta vuonna 1894. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissäytteiden rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille V eli 900–700 eaa.

Historiaa

Lurit löytyivät heinäkuussa 1894, kun keväällä hyvin kosteana ollutta niittyä kynnettiin toista kertaa. Kynnöksessä näkyi putkesta osa, jonka kohdalta aura oli sen katkaissut. Viljelijä kaivoi maasta kahden lurin osia ylös ja kertoi niiden olleen maassa vierekkäin.
Vuonna 1894 suoritettiin Tanskan kansallismuseon edeltäjän toimesta kaivaukset, joita johtivat G. Sarauw. Kaivauksissa löytyivät kantoketjun katkelmia, jotka olivat irronneet todennäköisesti niittyä auratessa. Lurien löytösyvyydestä löytyi myös eläinten luita, joita arveltiin heitetyn samaan lampeen lurien kanssa. Suon toisella puolella tavoitettiin kultturikerrostuma, joka sisälsi paljon keramiikankappaleita, eläinten luita ja puuhiiltä. Löydettyä keramiikkaa käytettiin rautakaudelta, joten kulttuurikerros ajoitettiin tuolle ajalle. Löydetyille luille tehtiin osteologiset tunnistukset. Niiden mukaan lampeen on heitetty luina tai eläiminä (vähimmäismäärät suluissa): heinäsorsa (4), merikotka (1), koira (1), hevonen (5), sika (3), lammas (3), nauta (10) ja ihminen (1).
Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina urhattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin.

Kuvaus

Toisessa lurissa oli kantamiseen tarkoitetun ketjun osia paikallaan. Lurin suukappaleen varressa roikkui kuusi lenkeistä riippuvaa koristehelaa. Toisesta lurista neljä helaa oli katkennut pois. Osista on myöhemmin saatu koottua lähes ehjät lurit. Molemmista lureista oli tallella suukappaleet, joilla sitä soitettiin. Torven suuaukon koristekiekko oli leveä ja se oli koristeltu kahdeksalla pallomaisella pullistumalla. Putken varteen oli kiinnitetty lenkki ja koristekiekon taakse toinen lenkki, josta kantamiseen tarkoitettu ketju on ollut kiinnitettynä. Ketjut olivat irronneet ja ne oli valmistettu lenkeistä, jotka kiinnitettiin toisiinsa lyhyillä putkilla. Lurit säilytetään Tanskan kansallismuseossa ja ne on luetteloitu tunnuksilla B5790 ja B5791.
Meksikolainen luterilainen kirkko

Historia

Luterilaisuuden historia Meksikossa juontaa juurensa maahan muuttaneista saksalaisista, jotka perustivat luterilaisen seurakunnan vuonna 1857. Heidän toimintansa keskittyi pääasiassa saksalaisten hengelliseen hoitamiseen ja vain vähän jos lainkaan paikallisten parissa tehtävään lähetystyöhön. Sadan vuoden maassaolon jälkeen yhteisö rakennutti Mexico Cityyn Pyhän Hengen kirkon vuonna 1957. Samoihin aikoihin yhdysvaltalainen Missouri-synodi alkoi työskennellä Meksikossa. Työtä johtivat Yhdysvalloissa teologisen koulutuksensa saaneet pastorit René González Ballinas ja David Orea Luna. Heidän tehtävänsä oli aloittaa luterilainen lähetystyö Missourin meksikolais-luterilaisena konferenssina (Mexican Lutheran Conference of Missouri). Työ alkoi Mexico Cityssä, Nuevo Leónin Monterreyssä ja Coahuilan Torreónissa. Heidän lähetystyönsä oli tehokasta ja alkoi pian vetää puoleensa muitakin luterilaisia ryhmiä. Sitä alettiin kutsua nimellä Meksikolainen luterilainen kirkko, jota johtivat David Orea Luna ja David Chichía González.
Vuonna 1962 Meksikolaiseen luterilaiseen kirkkoon kuului 15 seurakuntaa ja Augsburg Center -niminen teologinen seminaari. Pian tämä seminaari alkoi vetää puoleensa ja koota yhteen muita luterilaisia ryhmiä jotka korostivat ajan teologisia suuntauksia jotka tunnettiin nimellä "uusi teologia". Tämä suuntaus kyseenalaisti osan mielestä Raamatun auktoriteetin Jumalan sanana ja toi vääränlaista unionismia ja ekumeenista henkeä. Pian kirkossa tapahtuikin jakaantumisia, jotka katkaisivat keskinäisen yhteyden. Jopa johtavat pastorit  David Orea Luna ja David Chichía González jättivät kirkon. He ottivat yhteyttä yhdysvaltalaiseen Wisconsinin evankelis-luterilaisen synodiin (WELS) ja perustivat uuden kirkon, joka nykyään toimii nimellä Tunnustuksellinen evankelisluterilainen kirkko Meksikossa.

Nykytilanne

Kirkolla on noin 1 500 jäsentä. Kirkko on vuodesta 1957 kuulunut Luterilaiseen maailmanliittoon.
Sergei (arkkimandriitta)

Arkkimandriitta Sergei, siviilinimeltään Yrjö Rajapolvi (s. 23. huhtikuuta 1965), on toiminut Heinäveden Valamon luostarin johtajana eli igumeenina vuodesta 1997 asti. Arkkimandriitta Sergei on valmistunut Kuopion ortodoksisesta pappisseminaarista vuonna 1988. Vuonna 1990 hän valmistui ortodoksisen uskonnon aineenopettajaksi Joensuun yliopistosta.
Arkkimandriitta Sergei on ollut Valamon luostarin veljestön jäsenenä vuodesta 1990. Sergei kuuluu Valamon kansanopiston johtokuntaan ja Valamo-säätiön valtuuskuntaan. Arkkimandriitta Sergei on Valamon Ystävät ry:n ja Ortodoksinen Veljestö ry:n hallitusten jäsen. Hän on ollut myös Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokouksen pappisjäsen 2010–2013.
Vuonna 2011 arkkipiispa Leo erotti Sergein Valamon luostarin johdosta. Erottamisen taustalla olivat erimielisyydet luostarin talouden hoitamisesta. Apulaisoikeuskansleri katsoi kuitenkin, ettei johtajan erottaminen ollut lain mukaan mahdollista. Sergei pääsi jatkamaan luostarin johtajana vuoden kuluttua.
Tapani Kangas

Tapani "Tapsa" Kangas (s. 16. helmikuuta 1980 Kauhava) on säveltäjä, sanoittaja, trubaduuri ja muusikko sekä Celesty-yhtyeen kitaristi, joka oli mukana myös The Knob -yhtyeessä kitaristi-laulajana. Tapanin uusin yhtye on Bileorkesteri Komia!. 
Tapani Kangas on kotoisin Kauhavalta. Hänen tämänhetkinen kotikuntansa on Helsinki. 
Kangas on Celesty-yhtyeen alkuperäisjäsen vuodesta 1999. Hän oli mukana perustamassa The Knob-yhtyettä vuonna 2001. Sekä Coverfieldin perustajajäsen vuodesta 2009. Ja Bileorkesteri Komian perustajajäsen 2015. 
Tapani on vuodesta 2010 alkaen toiminut trubaduurina, ja keikkailee mm. laivoilla, yksityistilaisuuksissa sekä ravintoloissa.
Kangas on kauhavalaisen muusikon Kullervo Jylhän tyttärenpoika.

Muut yhtyeet

Kangas soitti opiskeluaikoinaan opiston yhtyeessä The Kalewalaiset ja on myös tehnyt kappaleita useiden projektinimikkeiden alla, esimerkiksi: Warriors of Cau`hava.
Kangas on soittanut myös useissa projekteissa ja yhtyeissä tuuraavana  ja vierailevana muusikkona.
Kankaan musiikinharrastus ei kuitenkaan rajoitu rockmusiikkiin, sillä musiikin monitaiturina tunnetun Tapanin musiikillisiin saavutuksiin kuuluu Celesty yhtyeen tuotantoon sävelletyt/sovitetut sinfoniaorkesteriosuudet yhdessä Jere Luokkamäen ja muun yhtyeen kanssa, sekä mm:Iskelmäkaraokekisan voitto Seinäjoella järjestetyssä Iskelmäkaraokekilpailussa 2008. Karaoken MM-kisafinaali 2009. Akustiset trubaduurikeikat ympäri suomen sekä laivoilla ja useat vierailut Tartu Mikkiin ohjelmassa.
Tapani soitti myös varajäsenen ominaisuudessa kitaraa "Lantsa & Big Späm - Juice Leskinen Tribute band" yhtyeessä. Sekä tekee Trubaduurikeikkoja yms. muita erikoiskokoonpanoja. 
Tapani oli myös yhtenä vierailevana solistina edesmenneen Sentenced kitaristin Miika Tenkulan muistokonsertissa Oulussa 18.4.2009, jossa Tapani esitti Sentencedin kappaleen "Sun Wont Shine" taustalla Sentenced coverbändi. 
Kangas sijoittui Tangomarkkinoilla 2010 kolmanneksi ja oli yleisön suosikki persoonallisella esiintymistyylillään sekä tuomalla uutta näkökulmaa hieman vanhakantaiseksi kulminoituneeseen Tangomarkkinaperinteeseen.
Tapani osallistui Tangomarkkinoille myös vuonna 2011 jolloin saavutti toistamiseen kolmannen sijan.
Oswald Worcesterläinen

Oswald Worcesterläinen (k. 992) oli Yorkin arkkipiispa vuodesta 971 kuolemaansa asti. Dunstan vihki hänet vuonna 961 Worcesterin piispaksi, jossa virassa hän pysyi myös arkkipiispaksi tultuaan. Useiden luostarien perustajana tunnetuksi tullut arkkipiispa kuoli vuonna 992 pestessään köyhien jalkoja ja pian tämän jälkeen hänen elämästään kirjoitettiin hagiografia ja hänet julistettiin pyhimykseksi.

Tausta

Oswald syntyi tanskalaiseen perheeseen ja häntä opetti hänen setänsä Oda Canterburylainen. Hän oli sukua myös Oscytelille. Pappisvihkimyksen jälkeen hänet nimitettiin Winchesterin tuomiorovastiksi, mistä Oda lähetti hän Fleuryn luostariin Ranskaan munkiksi. Palattuaan Englantiin hänestä tuli Worcesterin piispa vuonna 961. Fleuryssä tapaamansa Germanus Winchesterläisen hän kutsui Englantiin ja lähetti hänet opetuslasten kanssa munkeiksi Worcesterista Westbury-on-Trymiin. Koska maa kuului kirkolle, hän oli huolissaan miten hänen seuraajansa suhtautuisivat munkkeihin. Æthelwine tarjosi hänelle Ramseyn saarta, jonne hän perusti luostarin noin 971. Mahdollisesti hän perusti myös Eveshamin, Riponin ja Deerhurstin luostarit. Ramseylle hän lahjoitti loisteliaan Raamatun painoksen ja seinävaatteita.
Hänen tärkeimpänä saavutuksenaan pidetään Worcesterin katedraalin papiston vaihtamista munkkeihin. Myöhemmät sukupolvet muistivat hänet Ramseyn luostarin perustamisesta ja rapistuneen Winchcomben luostarin uudelleen perustamisesta. Worcesterissa hän järjesti kirkon maaomaisuuden kolmeen "Oswaldslaw"-nimiseen läänitykseen.

Kuolema

Oswald kuoli uupumukseen 29. helmikuuta 992 ollessaan Worcesterissa pesemässä köyhien jalkoja, mikä kuului hänen tapoihinsa paaston aikana. Hänen hautajaisissaan ja haudalla kerrottiin tapahtuneen ihmeitä. Hänen muistopäivänsä on 28. helmikuuta. Hänen elämäkertansa kirjoitti Ramseyn luostarin munkki, joka saattoi olla Byrhtferth.
Koivuranta

Historiaa

Säännöllistä linja-autoliikennettä yhtiö on harjoittanut vuodesta 1923 alkaen. Vuotta 1923 on pidetty virallisena linja-autoliikenteen aloittamisvuotena, mutta vuoden 1962 aikataulussa on tieto, että yhtiön perustaja Viljami Liimatainen olisi aloittanut liikennöinnin jo kesällä 1922 reiteillä Konnevesi-Hankasalmi ja Konnevesi-Kuusaa, joka oli lähinnä syöttöliikennettä junille, mutta liikennöinti jouduttiin talveksi lopettamaan kun teitä ei aurattu. Yhtiö toimi alkuun nimellä Viljami Liimatainen, mutta 1930-luvun alussa yhtiömuodoksi valittiin osakeyhtiö, ja yrityksen nimi Koivuranta tuli maatilan nimestä. 
Yrityksen bussit ovat olleet yhtiön alkutaipaleesta saakka väreiltään kelta-punaisia, mutta 1950-luvulla kun Koivurannalle oli tulossa uusi linja-auto koritehtaalta, ja auto oli värjätty vahingossa samoilla väreillä kun naapurikunnan yrityksen bussit, sillä bussit olivat samaan aikaan valmisteilla koritehtaalla, mutta yrityksen perustaja Viljami Liimatainen olikin tykästynyt näihin väreihin, joten myöhemmin kaikki muutkin värjättiin samoihin väreihin, aina vuoteen 2000 asti jolloin yhtiölle tuli linja-auto kelta-punaisissa väreissä. Yrityksen väritystä kuitenkin muutettiin vuonna 2003 nykyiseen muotoonsa.  
Myöhemmin toiminnan aloittamisesta on avautunut lisää reittejä muun muassa Jyväskylään, Kuopioon. Yhtiön toimitusjohtajana Viljami Liimataisen jälkeen toiminut Jaakko Suokivi kuoli yllättäen vuonna 1988, jolloin yhtiön toimitusjohtajaksi siirtyi Juha Suokivi.
Vuonna 1956 sattui Kivisalmen linja-autoturma, jolloin yrityksen bussi oli matkalla Jyväskylästä Kuopioon, ja Kivisalmen lossille tultaessa bussin jarrut pettivät ja auto syöksyi järveen vieden 15 ihmistä mukanaan, matkustajista 18 henkilöä pelastui. 
Aivan toiminnan aloitusvuosina vuonna 1962 Koivuranta osti Viitasaarella toimineen Viitasaaren Linja Oy:n liiketoiminnan, ja yhtiön toimitusjohtajaksi siirtyi Jaakko Suokivi. Tästä yrityskaupoista johtuen Koivurannalle avautui linjaliikennettä Jyväskylästä Viitasaarelle, Pihtiputaalle ja Konginkankaalle, ja yhtiöstä tuli Koivurannan sisaryhtiö, ja kotipaikka muuttui Konnevedelle. Myöhemmin Viitasaaren Linja yhtiönä purettiin, ja se yhdistettiin lopullisesti Koivurantaan vuonna 2003.  
Seuraava yrityskauppa tapahtui vuonna 2008, jolloin yhtiö osti Konnevedellä toimineen Tilausliikenne Heikki Laulainen Oy:n liiketoiminnan, ja näin ollen yhtiö pystyi laajentamaan liiketoimintaansa myös pienoisbusseihin. 
Yhtiö osallistui vuonna 1995 useamman yrityksen yhteenliittymään johon yhtiö hankki uuden bussin, joka kuljetti saksalaisia turisteja Nordkappiin ja takaisin. Yhtiö toimi silloin Pohjolan Turistiauton Oy:n alihankkijana. Vuonna 2001 yhtiön bussi kuljetti turisteja Stavangerista ja Oslosta Nordkappiin jonka lentokentällä tapahtui matkustajien vaihto. Yhtiö on myös kuljettanut vuonna 2001-2002 Norjassa turisteja.
Ivan Grose

Ivan Grose (s. 8. lokakuuta 1928 Toronto) on kanadalainen liikemies ja poliitikko. Hän istui vuosina 1994–2004 parlamentin liberaalijäsenenä Oshawasta, Ontariosta.
Grose toimi vuonna 2003 parlamentin sihteerinä veteraanien asiain ministerille.
Efecte

Organisaatio

Efecte-konsernin emoyhtiö on Efecte Oyj, sen pääkonttori on Espoossa ja se työllistää yli 100 henkilöä Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa sekä Saksassa.

Johto

Efecten toimitusjohtaja on Niilo Fredrikson ja sen hallitukseen kuuluvat hallituksen puheenjohtaja Pertti Ervin lisäksi Turkka Keskinen, Kari J. Mäkelä, Päivi Rekonen ja  Hannu Vaajoensuu.

Historia

Yritys on perustettu vuonna 1998 nimellä Bitmount Systems Oy. Vuonna 2002 nimeksi muutettiin Efecte Oy. Sen ensimmäinen ulkomaalainen tytäryhtiö perustettiin vuonna 2005.
Vuonna 2006 Efecten liikevaihdon kasvu oli yli 60 prosenttia ja se työllisti Pohjoismaissa 70 henkilöä.
Vuonna 2007 Efecten vuoden konserniliikevaihto oli 6,3 miljoonaan euroa, ja kasvua oli edelliseen vuoteen verrattuna yli 60 prosenttia. Alalle voimakasta kasvua selitti se, että samalla kun Efecte oli kasvattanut markkina-asemaa Suomessa, se oli rakentanut menestyvää liiketoimintaa myös muissa Pohjoismaissa. Tanskaan ja Norjaan avattiin uudet toimipisteet. Kymmenessä vuodessa Efectestä oli tullut alan johtava toimija Pohjoismaissa.
Vuonna 2008 Efecte työllisti sata työntekijää Pohjoismaissa, 70 Suomessa ja loput Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Uutta kasvua se haki Saksan markkinoilta. Sen asiakaskunnasta noin puolet oli julkishallintoa ja puolet yrityksiä. Asiakkaina oli esimerkiksi 11 Suomen 15 suurimmasta kaupungista. Yritys oli vuotuisessa suomalaisen ohjelmistoalan yrityskartoituksessa ainoa niin kutsuttu gaselliyritys. Määritelmän mukaan gaselliyritys on kasvanut kolmena perättäisenä vuotena vähintään 50 prosenttia joka vuonna.
Vuonna 2017 Efectellä oli Saksassa vain kolme työntekijää, kun se kolminkertaisti määrän palkkaamalla kilpailijansa, yhdysvaltalaisen Cherwellin kuusihenkisen tiimin. Erikoista kasvustrategiaa perusteltiin sillä, että tiimi tunsi hyvin markkinat ja he ovat työntekijöinä valmiimpia kuin alan ulkopuolelta tulevat. Joulukuussa yhtiö listautui Helsingin pörssin First North -markkinapaikalle. 
Heinäkuussa 2018 viisi vuotta toimitusjohtajana toimineen Sakari Suhosen seuraajaksi valittiin Niilo Fredriksonin. Hän aloitti työnsä syyskuussa.

Tuotteet

Efecte tarjoaa pilvipohjaisia it-palvelun- ja identiteetinhallinnan ohjelmistoja ja niihin liittyviä asiantuntijapalveluita. Palvelunhallintaan kuuluvat yritysten it-palveluiden suunnittelu, toimittaminen, hallinta ja kehittäminen. Identiteetinhallinnalla tarkoitetaan käyttäjien identiteetin ja käyttöoikeuksien luomista, hallitsemista ja tallentamista.
Osku (sarjakuvahahmo)

Osku (engl. Odie) on koira Jim Davisin Karvinen-sarjakuvissa. 
Osku on väriltään keltainen ja ruskeakorvainen koira, joka esiintyy tavallisesti kielellään läähättäen ja häntäänsä heiluttaen. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui 8. elokuuta 1978, jolloin sarjakuva oli ilmestynyt vajaat kaksi kuukautta. Oskun alkuperäiseksi omistajaksi ilmoitetaan Viiksi (joissain suomennoksissa Pentti), jolta koira kuitenkin siirtyi sen nykyisen omistajan Eskon hoiviin Viiksen lähdettyä sarjasta. Toinen esitetty versio tarinasta on, että Esko osti Oskun samasta kaupasta kuin kissansa Karvisen. Karvinen-elokuvassa Esko saa Oskun Karvisen eläinlääkäriltä, Liisalta.
Oskulla on pitkä ja märkä kieli, ja koiran runsas kuolaneritys onkin monissa stripeissä pääteema. Karvisen mukaan Oskun äiti oli beagle ja isä tiiliskivi, mutta eräässä stripissä vuodelta 1984 kerrotaan että tämän vanhemmat olivat beagleja.
Osku on Karvisen Teddy-karhun ohella sarjan harvoja hahmoja, jotka eivät kommunikoi lainkaan. Karvinen pitää Oskua typeränä. Kissa tekeekin tälle mielellään erilaista kiusaa, kuten potkii alas pöydältä. Osku on kuitenkin joissain stripeissä esitetty älykkäämpänä, kuin mitä on annettu ymmärtää. Esimerkiksi hän kerran piknikillä lukitsi itsensä Eskon autoon Karvisen ja Eskon jäätyä ulos samalla hetkellä kun alkoi satamaan, ollen näin täydellisesti sateensuojassa.
Elio Tinti

Elio Tinti (s. 14. elokuuta 1936 Bologna) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bolognan arkkihiippakuntaan Giacomo Lercaro 25. heinäkuuta 1960, ja hänet nimitettiin Carpin hiippakunnan piispaksi 17. kesäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacomo Biffi, jota avustivat Benito Cocchi ja Paolo Rabitti. Tinti asetettiin virkaansa 24. syyskuuta.
Max Valier

Max Valier (9. helmikuuta 1895 – 17. toukokuuta 1930) oli itävaltalainen amatöörirakettitutkija ja kirjailija, joka edisti rakettien käyttämistä avaruusaluksissa ja kehitteli rakettikulkuneuvoja Opel-yhtiölle vuosina 1927–1929.

Opinnot ja sota

Valier syntyi Bolzanon kaupungissa Itävalta-Unkarin eteläosissa Etelä-Tirolissa (nykyisin osa Italiaa). Hän opiskeli vuodesta 1913 lähtien Innsbruckin yliopistossa fysiikkaa, meteorologiaa, tähtitiedettä ja matematiikkaa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Valier määrättiin palvelukseen Itävalta-Unkarin armeijaan. Sodan aikana Valier haavoittui. Sodan jälkeen hän ei enää palannut opintojensa pariin, mutta kirjoitteli tiedeaiheisia artikkeleita lehtiin.

Rakettitutkimuksen pariin

Vuonna 1923 Valier innostui Hermann Oberthin kirjasta Die Rakete zu den Planetenräumen (Raketti planeettainväliseen avaruuteen). Valier oli mukana perustamassa Saksaan maan ensimmäistä raketti- ja avaruustekniikkayhdistystä nimeltä Verein für Raumschiffahrt, VfR (suom. avaruuslentoyhdistys) 
Vuonna 1927 Valier esitti autotehtailija Fritz von Opelille rakettikäyttöisten autojen kehittämistä. Opel oli tuolloin Saksan suurin autonvalmistaja. Von Opel palkkasi Valierin ja seuraavat vuodet Valier keskittyi avaruusrakettien sijasta rakettikäyttöisten Opel RAK -maakulkuneuvojen ja lentokoneiden kehittelyyn. Parissa vuodessa onnistuttiin tekemään maailman ensimmäinen rakettikäyttöinen auto, useita autojen nopeusennätyksiä, maailman ensimmäinen rakettilentokone, maailman ensimmäinen rakettijuna ja raidekulkuneuvojen nopeusennätys. Kehitystyö jatkui hyvin tiiviinä, kunnes vuoden 1929 pörssiromahdus aiheutti Opelin myymisen General Motorsille.
Opel-yhteistyön jälkeen 1930 Valier lennätti Heylandtin kentällä rakettilantokonetta, ja kokeili myöhemmin samana vuonna Valier-Heylandt Rak 7 -nimistä rakettiautoa.

Äkillinen kuolema

Valier kuoli rakettimoottorikokeessa Berliinissä, kun alkoholikäyttöinen koemoottori räjähti. Valierin rintaan sinkoutui sirpale, ja hän menehtyi välittömästi.
Datanomi

Datanomi (tieto- ja viestintätekniikan perustutkinto, tieto- ja viestintätekniikan ammattitutkinto) on IT-alan toisen asteen tutkinto, johon sisältyy myös liiketaloudellisia elementtejä. Datanomi-tutkinnon kehitti ATK-instituutti ja ensimmäiset datanomit valmistuivat pitkään kyseisestä erityisoppilaitoksesta, kunnes tutkinto laajeni useimpiin kauppaoppilaitoksiin 1980-luvun alussa. Ennen toisen asteen tutkintouudistusta datanomi oli opistoasteen tutkinto. Datanomin tutkinnon laajuus on nykyään 120 opintoviikkoa, josta 40 opintoviikkoa on yhteisiä ammatillisia opintoja ja 50 opintoviikkoa koulutusohjelman opintoja. Tutkintoon sisältyy vähintään 20 opintoviikon työssäoppimisjakso ja 2 opintoviikon opinnäytetyö. Datanomeja toimii pääasiassa erilaisissa informaatioteknologian tuki- ja myyntitehtävissä sekä tietojärjestelmien kehittämistehtävissä.

Koulutus

Päätoimisen opiskelun ohjeellinen kesto on peruskoulun suorittaneelle kolme ja lukion suorittaneelle kaksi lukuvuotta. Myös kaksoistutkinnot ovat yleisiä datanomiksi opiskeltaessa.
Koulutuksessa ensimmäisenä vuonna yleensä opiskellaan enemmän liiketaloutta, markkinointia, tietotekniikkaa ja kirjanpitoa. Seuraavina vuosina painotus on tietojenkäsittelyn opinnoissa.
Toisen vuoden opinnot ovat yleensä joko järjestelmätukeen tai ohjelmointiin painottuvia, mutta muitakin mahdollisuuksia on. Esimerkiksi Keravan ja Oulun seudun Ammattiopistossa ohjelmointilinja on pelialalle painottunut.
Updown Court

Updown Court on Windleshamissa Surreyssa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva asuinrakennus, joka luokiteltiin vuonna 2006 maailman kalleimmaksi. Asunnon hinnaksi on arvioitu 122,2 miljoonaa dollaria. Kartanossa on 103 huonetta ja viisi uima-allasta sekä squash-kenttä, keilarata, lämmitetty marmorinen pihatie ja työhuoneen mosaiikkilattiassa 24 karaatin kultaus. Maanalaisessa autotallissa on tilaa kahdeksalle limusiinille.