Uuden maailman käännös

Suomenkielinen käännös

Kristillisten kreikkalaisten kirjoitusten Uuden maailman käännös valmistui suomeksi 1975. Koko Uuden maailman käännös valmistui vuonna 1995. Siinä myös kreikkalaisten kirjoitusten käännös oli tarkastettu. Loppuvuonna 2018 julkaistiin englanninkieliseen 2013 tarkistettuun Raamattuun perustuva suomenkielinen käännös.

Käännöksen tekijät

Kääntäjien nimiä ei ole mainittu Uuden maailman käännöksen sisäsivuilla, koska Vartiotorniseuran mukaan kääntäjät olivat ilmaisseet halunsa pysytellä nimettöminä. Järjestön julkaisujen mukaan he eivät halunneet työstään kunniaa itselleen, vaan halusivat tuottaa kunniaa Jehovalle. Käännöksen julkaisun ajankohtana tarkempien tietojen puuttuessa oli epäselvää jopa se, olivatko kääntäjät Jehovan todistajia. Järjestö on myöhemmin kertonut kääntäjien olleen "hengellä voideltuja" Jehovan todistajia.
Uuden maailman käännöskomiteaan kuuluvien ihmisten nimiä ei ole toistaiseksi järjestön taholta virallisesti julkistettu. Tiedot löytyvät aikaisemman Vartiotorniseuran pitkäaikaisen hallintoelimen jäsenen Raymond Franzin, Fred W. Franzin veljenpojan, julkaisemasta kirjasta Crisis of Conscience. Vastaavat tiedot on kertonut myös toinen aiemmin korkeassa asemassa Brooklynin Betel-yhteisön julkaisukomiteassa toiminut entinen todistaja William Cetnar. Molempien mukaan käännöskomiteaan kuuluivat Nathan Homer Knorr (Seuran 4. presidentti), Frederick William Franz (seuran 5. presidentti), Martin Schroeder ja George Gangas. Cetnar mainitsee lisäksi jäsenenä Milton G. Henschelin, Seuran 6. presidentin. Henkilöistä Nathan Homer Knorr johti käännöstyötä. Toistaiseksi järjestö ei ole julkaissut tietoja kääntäjien tutkinnoista heprean tai kreikan alkukielistä. Joukosta Fred W. Franzin tiedetään osallistuneen Cincinnatin yliopistossa jonkin verran kreikan perusteiden kursseille.
Raymond Franz ja William Cetnar erosivat järjestöstä 1980-luvulla.

Painosmäärä ja käännetyt kielet

Uuden maailman käännöstä on painettu yli 208 miljoonaa kappaletta (lokakuu 2013).
Koko Raamattu on käännetty 130 kielelle, kreikkalaiset tekstit (Uusi testamentti) on käännetty 55 kielelle ja kaksi laitosta on saatavilla sokeiden pistekirjoituksella.

Tavoite

Vartiotorni-seuran mukaan kääntäjien tavoitteena oli tehdä mahdollisimman tarkasti alkutekstin mukainen käännös, niin pitkälle kuin se ymmärrettävyyden ja alkuperäisen ajatuksen välittämisen vuoksi olisi mahdollista.

Pohjatekstit

Heprean- ja arameankieliset tekstit - Biblia Hebraica - Kittel (Viitelaitos päivitetty Biblia Hebraica Stuttgartensia) Kreikka - The New Testament in the Original Greek - Westcott ja Hort.
Näiden lisäksi NWT luettelee johdantosanoissa noin 90 eri lähdettä käännökselle, muun muassa papyruksia, koodekseja, Kuolleenmeren kirjakääröjä ja heprealaisia käännöksiä.
Suomenkielinen UM on käännetty englanninkielisestä laitoksesta, verraten tekstiä heprean-, aramean- ja kreikankielisiin pohjateksteihin.

Puolesta

Pohjois-Arizonan yliopistossa uskontotieteen apulaisprofessorina toimiva Jason BeDuhn, joka tutki kahdeksan merkittävän englanninnoksen tarkkuutta ja vertaili niitä keskenään, sanoi Uuden maailman käännöksen olevan harvinaisen hyvä ja "vertailluista käännöksistä täsmällisin" vaikkakin arvosteli eräitä käännösratkaisuja. Tätä käännöstä BeDuhn pitää täsmällisimpänä, koska se kääntää Uuden testamentin kirjoittajien alkuperäiset ilmaukset sellaisinaan kirjaimellisesti.

Kritiikki

Uuden Maailman Käännös eroaa useimmista muista käännöksistä useissa kohdissa, jotka kristinuskon perinteisen tulkinnan mukaan tukevat muun muassa kolminaisuusoppia sekä Jeesuksen jumaluutta. Etenkin käännöserot näissä kohdissa ovat saaneet osakseen runsaasti kritiikkiä niiden kirkkojen taholta, jotka uskovat kolminaisuuteen.

Käännöskomitea

Käännöskomitean jäsenten päätöstä pysytellä anonyymeina on kritisoitu, sillä se on rajoittanut mahdollisuutta arvioida heidän kompetenssiaan. 
William Cetnarin ja Raymond Franzin kertomusten mukaisen käännöskomitean jäsenistä vain Frederick Franzilla oli opintoja klassisessa kreikassa, lisäksi hän oli ottanut osaa kahden tunnin johdantokurssiin Uuden testamentin koinee-kreikassa. Hepreaa hän oli opiskellut itseopiskeluna. Turkinkreikkalainen Gangas osasi nykykreikkaa kotoperuina. Muut komitean jäsenet eivät tiettävästi hallinneet Raamatun alkukieliä.

Teologia

Uuden maailman käännöstä on arvosteltu siitä, että se lisää merkityksiä tai kääntää valikoiden tiettyjä osia Raamatusta niin, että käännösratkaisut tukevat Jehovan todistajien opetuksia. Teologisen pohjan kritisointi koskee enimmäkseen Jeesuksen jumaluutta, eli kysymystä siitä oliko Jeesus Jumala, mutta myös muita asioita kuten sielun kuolemattomuutta ja Jeesuksen paluuta maan päälle. Jotkut oppineet ovat myös jonkin verran puolustaneet käännöstä. 
Kenties useimmin kritisoitu kohta käännöksessä on ensimmäinen jae Johanneksen evankeliumissa:
 
Evankeliumi Johanneksen mukaan 1:1 (KR-38) "1. Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala." (Myös useimmat muut käännökset kuten KJV, NIV, NASB)

Evankeliumi Johanneksen mukaan 1:1 (UM) "Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan luona, ja Sana oli jumala. " (korostus lisätty) (Myös AT, Mo, ED:n rivienvälinen käännös) 
 

Tässä esiintyvä sana "jumala" on englanninkielisessä Uuden maailman käännöksessä epämääräisessä muodossa "a god" kuten myös kreikankielisessä alkutekstissä. Raamatun kreikassa "Jumala" kirjoitetaan aina pienellä alkukirjaimella, mutta yleensä määräisen artikkelin kanssa "ho theos" silloin kun se suomennetaan "Jumala"; ei kuitenkaan tässä. 
Vartiotorni-seura sanoo, että jälkimmäinen on jakeen kirjaimellinen käännös, ja että alkuperäinen ilmaisu ilmaisee, ettei Jeesus ("Sana") ole "Jumala" vaan "jumalankaltainen" tai "jumalallinen" tai "jumala" pienellä alkukirjaimella. Joidenkin oppineiden mielestä "jumala" on yksi mahdollinen käännöstapa, vaikkei kuitenkaan sellainen jota he mielellään käyttäisivät.
Piispa Aimo T. Nikolainen, vuoden 1992 suomalaisen kirkkoraamatun kääntäneen raamatunkäännöskomitean puheenjohtaja, totesi Johanneksen 1:1:stä Johanneksen evankeliumin kommentaarissaan: ”Nämä kolme lausumaa Sanasta, Logoksesta, kuuluvat yhteen ja kuvaavat Kristuksen suhdetta Jumalaan. ’Sana’ on persoona, joka jo ajattomassa ikuisuudessa oli Jumalan luona. Se on ’Jumala’ eli jumalallinen, vaikkei olekaan sama kuin Jumala. 

Useimmat oppineet ovat kuitenkin eri mieltä Uuden maailman käännöksen tavasta kääntää tämä jae ja ovat siksi kuvailleet Uuden maailman käännöksen ratkaisua "kamalaksi väärinkäännökseksi", "hirveäksi", "älyllisesti epärehelliseksi", "täydellisesti puolustelemattomaksi", ja "todisteeksi välinpitämättömyydestä kreikan kielioppia kohtaan".
Jakeen Joh 1:1 yhteydessä tulee lisäksi muistaa tutkia koko Johanneksen 1:n luku. Jakeista Joh 1:6, 1:12, 1:13, 1:18 on samoin jätetty pois määräinen artikkeli, mutta silti jakeet luetaan määräisessä muodossa "Jumala" (isolla J:llä). Vastaavia kohtia, joissa "Theos" esiintyy ilman määräistä artikkelia, mutta luetaan "Jumalana" (isolla J:llä) ovat: Matt. 5:9; Luuk. 1:35, 78; Joh. 1:6. Rinnalle on myös osoitettu, että nimitykset "Herra" ja "Jumala" esiintyvät kreikan määräisessä muodossa kohdistettuna Jeesukseen jakeessa Joh 20:23: "Tuomas vastasi ja sanoi hänelle: 'Minun Herrani (ho Kyrios) ja minun Jumalani! (ho Theos)'" Vartiotorniseuran omassa KIT-käännöksessä. 
Uuden maailman käännöksen tapa kääntää kreikkalainen sana proskuneo on myös ollut kritiikin kohteena. Sana käännetään "palvonnaksi" lähes kaikissa esiintymiskohdissa Uuden maailman käännöksessä. Kuitenkin kun sanaa käytetään viitatessa Jeesukseen, se käännetään "kumartamiseksi". Vartiotorni-seura on selittänyt tätä kääntämistä kirjassaan Raamatun ymmärtämisen opas.