Timo Sajavaara

Timo Sajavaara (s. 1973 Jyväskylä) on suomalainen fyysikko ja professori. Hän on toiminut vuodesta 2015 fysiikan professorina Jyväskylän yliopistossa.

Akateeminen ura

Timo Sajavaara opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja valmistui maisteriksi 1997. Akateemisen uransa hän aloitti lehtorina Helsingin yliopistossa. Sittemmin hän työskenteli yliassistenttina.
Tohtoriksi Sajavaara väitteli 2002. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli vuosina 2003-2005 postdoc-tutkijana Leuvenin yliopistossa Belgiassa ja IMEC-tutkimuskeskuksessa.  Vuodesta 2005 lähtien Sajavaara on toiminut eri tehtävissä Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella. Hänet nimitettiin 2006 fysiikan dosentiksi.
Vuoteen 2015 mennessä Sajavaara oli toiminut jo reilun vuosikymmenen ajan Suomen Akatemian rahoittamassa fysiikan huippututkimusyksikössä. Vuodesta 2012 lähtien hän on johtanut yksikössä kiihdytinpohjaisen materiaalifysiikan tutkimusryhmää. 
Tutkimustyön ohella Sajavaara on työskennellyt vastuullisissa tehtävissä erilaisissa tieteellisissä hankkeissa mm. Tekesin, Suomen Akatemian, EU:n ja kansainvälisen atomienergiajärjestö IAEA:n projekteissa.

Professoriksi

Helmikuussa 2015 Sajavaara nimitettiin Jyväskylän yliopistoon määräaikaiseen fysiikan professuuriin. Fysiikan laitoksen vakinaisena professorina hän aloitti lokakuussa 2015. Professuuri keskittyy kiihdytinpohjaiseen materiaalitutkimukseen poikkitieteellisessä ympäristössä.

Tutkijana

Tutkimuksessa Sajavaara on erikoistunut tutkimaan hiukkaskiihdyttimellä tuotettuja ionisuihkuja. Hän on käyttänyt niitä myös apuvälineenä tutkiessaan erilaisia materiaalifysiikan kysymyksiä. Pääosan ionisuihkukokeista hän on tehnyt Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratoriossa. Laboratoriossa on raskasionikiihdyttimen lisäksi protoneille ja deuteronille tarkoitettu hiukkaskiihdytin sekä lisäksi erityisesti materiaalifysiikan tutkimukseen käytettävä pienempi tandemkiihdytin (Pelletron). 
Sajavaaran tutkimusintresseihin kuuluu esimerkiksi ionisuihkupohjaisten materiaalitutkimusmenetelmien kehittäminen ja niiden soveltaminen erityisesti atomikerroskasvatuksella tehtyjen ohutkalvojen tutkimukseen. Uusiin menetelmiin ja rakenteisiin liittyvä perustutkimus luo pohjan ionien ja materiaalien välisen vuorovaikutuksen ymmärtämiselle. Tiedon avulla voidaan kehittää myös uusia tutkimuslaitteita. 
Sajavaara on osallistunut atomikerroskasvatusmenetelmän (engl. Atomic Layer Deposition, ALD) alalla eurooppalaiseen tiedeyhteistyöhön HERALD-ohjelman (Hooking together European research in Atomic Layer Deposition) puitteissa. Ohjelman tavoitteena on tiivistää eurooppalaista tutkimustyötä, edistää nuorten tutkijoiden uraa ja tehdä atomikerroskasvatusmenetelmää tunnetuksi. 
Keskeinen osuus Sajavaaran tutkimuksissa on ollut tieteellisten sovelluksien kehittämisellä. Hänen johdollaan Jyväskylän yliopistossa rakennetuilla laitteistoilla tehdään monipuolista tutkimusta. Niiden avulla tehdään materiaalitutkimusta mm. aurinkokenno- ja akkumateriaaleista. Materiaalitutkimuksen avulla voidaan myös selvittää esimerkiksi taide-esineiden ja meteoriittien alkuperää. Sajavaaran tutkimusryhmän kehittämät laitteet auttavat näissä tutkimuksissa. Osa Sajavaaran työstä materiaalitekniikan tutkimuksessa sijoittuu perinteisen fysiikan lisäksi myös nanotieteen alueelle, kun tutkitaan aineen rakennetta nanomittakaavassa.
Sajavaara on julkaissut yli 160 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia.