google/wiki40b huggingface dataset:
Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliitto

Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliitto (Jyty) on suomalainen STTK:hon kuuluva ammattiliitto. Jyty edustaa kuntien, kuntayhtymien ja seurakuntien ja yksityisten palveluksessa olevia viran- ja toimenhaltijoita. 87 prosenttia jäsenistä on naisia.
Järjestö perustettiin vuonna 1918 nimellä Suomen Kunnallisvirkamiesyhdistysten Keskusliitto. Vuoteen 2004 asti nimi oli Kunnallisvirkamiesliitto (lyhenne KVL).
Jytyn nuorten liitto on Jytynuoret.
Harjavallan hautausmaa

Harjavallan hautausmaa sijaitsee Harjavallassa Siltatien varrella osoitteessa Kirkkokatu 3. Hautausmaalla on arkkuhautoja, uurnahautoja, muistolehto ja sankarivainaja-alue sekä punaisten muistomerkki. Sankarivainaja-alueella on Emil Cedercreutzin veistämä patsas Vartijasotilas 1940. Hautausmaan joenpuoleisen pysäköintialueen tuntumassa on vuonna 1990 paljastettu sotaanlähdön ja sillanrakentajien muistomerkki.
Hautausmaata on laajennettu historian aikana tarpeen mukaan. Nykyisessä hautausmaassa erottuu selvästi kolme erilaista aluetta. Vanha hautausmaa Vanhan kirkon ympäristössä, 1991 rakennettu joen puoleinen hautausmaa sekä uusin Sammallehdon hautausmaa, minkä Turun piispa Kaarlo Kalliala vihki käyttöön Harjavallan seurakunnan piispantarkastuksen yhteydessä 17.9.2017.
Hautausmaalla on kaksi kirkkoa, uusi Kaikkien autuuksien kirkko ja vanha puukirkko.
Harjavallan hautausmaalle on haudattu muun muassa kirjailija Emil Nervander.
Kiekkorauskut

Taksonomia

Kiekkorauskujen heimoon luetaan kuuluvaksi kaksi sukua Urolophus ja Trygonoptera ja lajeja näissä on yhteensä vähintään 24. Joskus näitä sukuja pidetään synonyymeinä. Aikaisemmin heimoon luettiin kuuluvaksi myös Yhdysvaltain Tyynenmerenrannikolla ja Atlantissa tavattavat Urotygon- ja Urobatis-sukujen lajit. Nykyään ne kuitenkin useimmiten sijoitetaan Urotrygonidae-heimoon.

Anatomia

Kiekkorauskut ovat melko pieniä rauskuja ja ovat pituudeltaan yleensä alle 76 senttimetriä. Ruumis on litteä ja leveät rintaevät antavat sille pyöreän tai soikean muodon. Pyrstö on pitkähkö ja siinä on yksi tai useampia sahalaitaista myrkyllistä piikkiä. Lajien suu on pieni ja hampaat ovat pienet eivätkä levymäiset kuten monilla muilla rauskuilla. Kalat ovat vivipaarisia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Kiekkorauskuja tavataan Tyynenmeren länsiosista. Lajit elävät merenpohjalla usein osittain hiekkaan hautautuneena, kivikkopohjilla tai kasvillisuuden joukossa. Kiekkorauskulajien ravintoa ovat kalat, katkaravut ja madot.
Hippiäinen

Tuntomerkit

Hippiäinen on Suomen ja koko Euroopan pienikokoisin lintu: sen pituus on vain noin 8,5–9,5 cm. Hippiäisen ruumis on pallomainen ja sillä on lyhyt niska ja suhteellisen suuri pää. Nokka sillä on hento ja musta. Hippiäinen on yläpuolelta harmaanvihertävä ja alapuolelta vaaleanharmaa. Päälaella kulkee mustareunainen pitkittäisjuova, joka koiraalla on oranssi ja naaraalla keltainen. Siivillä on kaksi valkoista juovaa. Poikaspuvussa hippiäisen päälaki on yksivärisempi eikä siinä ole keltaista juovaa. Lisäksi nokka on vaalea. Nuori hippiäinen saa aikuispuvun loppukesällä. Kanarian saarilla elävällä alalajilla teneriffae on musta otsa ja sen vatsapuoli on voimakkaamman punertavanbeige kuin Manner-Euroopan hippiäisillä.
Hippiäisen tavallisin ääni on ohut ja hyvin korkea, kolmi- tai nelitavuinen sirinä. Varoitusääni on terävä ja korkea tsiih. Hippiäsen laulu on hyvin korkea ja ohut sävelkuvio.

Levinneisyys

Hippiäistä tavataan Euroopassa ja osassa Aasiaa. Suomessa se pesii koko maassa Keski-Lappiin saakka. Suomen pesimäkanta on 0,6-1,6 miljoonaa paria. Hippiäiskannat vaihtelevat suuresti eri vuosien välillä talven ankaruudesta riippuen.
Hippiäinen on osittaismuuttaja. Suomen hippiäisistä osa muuttaa syys–lokakuussa Länsi- ja Keski-Eurooppaan. Noin puolet Suomen hippiäisistä talvehtii Suomessa. Muuttavat yksilöt ovat lähinnä nuoria lintuja, kun taas vanhat yksilöt jäävät pääosin Suomeen.

Elintavat

Osa hippiäisistä muuttaa Keski-Eurooppaan talvehtimaan ja palaa sieltä huhtikuussa. Lähes puolet hippiäisistä jää kuitenkin talvehtimaan Suomeen, ja ankarat pakkastalvet saattavat johtaa koko talvehtijakannan menehtymiseen. Suomen pakkasiin jääminen kuitenkin hyödyttää talvehtijoita: ne saavat vallatuksi parhaat pesimäpaikat ennen muuttajia. Kylminä talviöinä hippiäinen voi pudottaa ruumiinlämpöään kymmenen astetta, mutta silti ero ulkoilmalämpötilaan voi olla jopa 50–70 astetta. Energian saamiseksi tulipalopakkasilla hippiäisen täytyy löytää n. 3 grammaa ravintoa päivässä. Talvella hippiäiset lyöttäytyvät tiaisparvien matkaan. 
Alati levottomana puustossa liikkuvaa hippiäistä on vaikea saada näkyviin. Mikäli se onnistuu, on tunnistaminen helppoa: vihreänharmaa, rauhattomana alituiseen korkeasti visertelevä pikkulintu ei pysy hetkeäkään aloillaan vaan pyrähtelee jatkuvasti oksalta toiselle. Hippiäinen on aito kuusimetsän laji, mutta muuttomatkoilla sitä saattaa tavata muunkinlaisissa ympäristöissä.

Lisääntyminen

Hippiäiset tekevät taidokkaan pallomaisen pesänsä kuusenoksan alapuolelle rakentaen sen hämähäkinseiteistä, sammalista ja jäkälistä. Toukokuussa naaras munii 8–12 munaa ja hautoo niitä 15–17 vuorokautta. Munat ovat 13,5 mm pitkiä, 10,5 mm halkaisijaltaan ja ne painavat noin gramman. Molemmat emot ruokkivat poikasia pesässä 17–22 vuorokautta. Pesän ulkopuolella ruokkimisesta vastaa koiras, kun naaras hautoo jo toista pesuetta.

Ravinto

Suurimman osan ravinnostaan hippiäinen saa kuusesta. Sen ruokavalioon kuuluvat mm. hyönteiset, toukat, kotilot ja hämähäkit.
Maksimos Planudes

Maksimos Planudes (n. 1260 – 1330) oli bysanttilainen grammaatikko ja teologi, joka eli ja työskenteli Mikael VIII Palaiologoksen ja Andronikos II Palaiologoksen aikana. Planudes oli merkittävä henkilö Palaiologosten ajan bysanttilaisessa renessanssissa.

Elämä ja työt

Planudes syntyi Nikomediassa Bithyniassa, mutta vietti suurimman osan elämästään Konstantinopolissa. Hän omisti itsensä tutkimuksille ja opetukselle. Hän ryhtyi munkiksi, ja astuessaan luostariin muutti alkuperäisen nimensä Manuelin Maksimokseksi.
Planudes osasi latinaa, mikä oli harvinaista aikana, jolloin Bysantin välit Roomaan ja Italiaan olivat huonot. Todennäköisesti tämän vuoksi hänet valittiin yhdeksi lähettiläistä, jotka Andronikos II lähetti vuonna 1327 neuvottelemaan venetsialaisten kanssa.
Planudes kirjoitti lukuisia teoksia. Niihin kuuluvat kreikkalainen kielioppi, joka oli esitetty kysymysten ja vastausten muodossa, kuten Manuel Moskhopuloksen Erotemata grammaticalia; tutkielma syntaksista; Aisopoksen elämäkerta ja proosaversio faabeleista; skolia eräistä kreikkalaisista kirjailijoista; kaksi heksametrimuodossa kirjoitettua runoa, joista ensimmäinen oli ylistyspuhe Klaudios Ptolemaiokselle, jonka Geografian Planudes löysi uudelleen, ja toinen kertomus härän yht'äkkisestä muuttumisesta hiireksi; tutkielma intialaisesta matematiikasta; sekä skolia Diofantoksen Aritmetiikan kahdesta ensimmäisestä kirjasta.
Planudes myös käänsi useita teoksia latinan kielestä. Näin kuuluvat Ciceron Scipion uni Macrobiuksen kommentaarilla; Julius Caesarin Gallian sota; Ovidiuksen Heroides ja Muodonmuutoksia; Boethiuksen Filosofian lohdutus sekä Augustinuksen De trinitate.
Käännöstensä kautta Planudes oli edesauttamassa kreikan kielen ja kirjallisuuden osaamisen uutta tulemista läntisessä Euroopassa. Hänen käännöksensä olivat hyvin suosittuja keskiajalla kreikan kielen opiskelun tekstikirjoina. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten hänen toimittamastaan Kreikkalaisen antologian versiosta.
Fabián Carini

Pelaajaura

Ammattilaisuran alussa Carini pelasi kolme vuotta kotimaansa Danubiossa. Onnistuneiden kausien jälkeen Carini kirjoitti sopimuksen italialaisen suurseuran, Juventuksen kanssa. Juventuksessa Carini vietti vuodet 2000–2002 lähinnä varamaalivahtina, eikä päässyt pelaamaan juurikaan otteluita. Kaudeksi 2002 Carini vuokrattiin Belgian Jupiler Pro Leaguen Standard Liègeen, jossa hän pelasi vuosina 2002–2004. Carini piti vuokrata alun perin 2002 Arsenaliin, mutta vuokra kariutui viime hetkillä pelaajan liian suuriin palkkavaatimuksiin. Belgian kausien jälkeen Carini jätti Juventuksen ja siirtyi toiseen italialaiseen suurseuraan, Inter Milaniin suuressa kaupassa, jossa Interistä Juventukseen siirtyi esimerkiksi Fabio Cannavaro. Interissä Carini oli kolmosmaalivahdin roolissa, ja kausina 2004–2007 hän pääsi pelaamaan 4 ottelua joukkueen riveissä. Kaudella 2005–2006 hänet lainattiin Italian Cagliariin. Palattuaan Interiin hänen edellä oli kuitenkin kolme maalivahtia, Francesco Toldo, Júlio César ja Paolo Orlandoni. Niinpä ennen kautta 2007–2008 Carini siirtyi Espanjalaiseen Real Murciaan. 
Uruguayn maajoukkueessa Carini pelasi vuosina 1999–2009. Hän pelasi 1999 Lagosissa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja hän oli mukana myös miesten joukkueen Copa América -turnauksessa samana vuonna. Sittemmin hän on ollut mukana maailmanmestaruuskilpailuissa 2002 sekä karsinnoissa vuoden 2006 ja 2010 MM-kisoihin.
Kastanjakotinga

Levinneisyys

Kastanjakotingaa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen kanta on pieni ja vähenemässä, ja koska sen elinympäristöt ovat tuhoutumassa.
Noppa (televisio-ohjelma)

Noppa oli Yle TV1 -kanavalla vuosina 1973–1981 esitetty suomalainen lastenohjelma, jossa pyrittiin opettamaan lapsille leikin avulla uusia asioita. TV1:n lasten- ja nuortentoimitus kehitti ohjelman yhdessä Jyväskylän yliopiston kanssa yhdysvaltalaisen Seesamtien esikuvan pohjalta. Ohjelmaa juonsivat syksystä 1974 alkaen Maria Asikainen ja Heikki Takkinen. 
Ohjelma palkittiin vuonna 1977 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla. Palkittuun työryhmään kuuluivat professori Pirkko Liikanen ja kansainvälisyyskasvattaja Helena Allahwerdi sekä toimittajat Antero Ikonen, Sirppa Sivori-Asp ja Ulpu Tolonen. Nopan tekijöihin kuuluivat ensimmäisinä vuosina myös lastentarhanopettaja Marja Asikainen, piirustuksenopettaja Maikki Mäkelä ja graafikko Eino Lilja.
Nopan tavoitteena oli antaa lapsille oppimisvalmiuksia koulua varten sekä poistaa lasten eriarvoisuutta Suomessa, jotta kaikilla olisi mahdollisuus oppia samat käsitteet, joita tarvitaan koulussa.
Noppa-konsepti kehittyi ja laajeni jatkuvasti. Esimerkiksi vuoden 1975 alusta neljästi viikossa esitetty ja yhdeksän toimittajan voimin tehty Noppa jakautui neljään osaan. ”Minä-Noppa” oli tarkoitettu vahvistamaan lapsen identiteettiä, ”Pallo-Noppa” käsitteli yhteiskuntaa ja ympäristöä, ”Noppa-Noppa” ohjasi lasta tuottamaan ja käyttämään kulttuuria, ja ”Kello-Noppa” käsitteli pikkulapsille vaikeaa aikakäsitystä. Oheismateriaaliksi tv-ohjelmille julkaistiin Noppa-kirjoja ja lähetettiin opastuskirjeitä perhepäivähoitajille ohjelmien hyödyntämistavoista, kuten oheisleikeistä. Noppa oli myös yksi eniten tutkituista tv-ohjelmista, ja ohjelmaa kehitettiin tutkimustulosten perusteella.
Tallard

Sijainti

Tallard sijaitsee 20 kilometriä etelään alueen suurimmasta kaupungista Gapista ja se sijoittuu Gapista Marseilleen vievän tien varrelle. Moottoritie 5r1 päättyy juuri ennen Tallardin kylää, sen eteäpuolella sijaitsevaan La Saulcen kylään. Tallardin kylä sijaitsee 21 kilometriä La Bâtie-Vieillestä ja siellä sijaitsee Gap-Tallardin lentokenttä.

Tour de France

Vuoden 2007 Tour de France valitsi Tallardin kylän toimimaan yhdeksännen etapin lähtöpaikkana. Kilpailu oli pituudeltaan 229,5 kilometriä ja se päättyi Marseilleen.
The Grinch

Juoni

Elokuva kertoo suurella vuorella asuvasta peikosta, Grinchistä, joka vihaa sydämensä pohjasta joulua. Vuoren juurella sijaitsee kylä, jonka asukkaat kaikki rakastavat joulua, mutta he pelkäävät Grinchiä ja välttävät hänestä puhumista. Pikkuinen Cindy Lou ymmärtää Grinchin vihan joulua kohtaan ja päättää pyytää Grinchiä juhlimaan joulua kylän kanssa.
Maytansinoidit

Maytansinoidit ovat makrosyklisiä ansamysiineihin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Rakenteeltaan ne ovat maytansiinin johdannaisia. Maytansinoideilla on biologista aktiivisuutta ja monia niistä käytetään tai tutkitaan käytettäväksi muun muassa syöpälääkkeinä. Maytansinoidit poikkeavat sikäli muista antimysiineistä, että niitä esiintyy kasveissa eikä mikro-organismeissa.

Esiintyminen luonnossa ja rakenne

Ensimmäinen maytansinoideihin kuuluva yhdiste maytansiini eristettiin vuonna 1979 kelastien sukuun kuuluvasta lajista Maytenus ovatus. Sittemmin niitä on eristetty myös muista samaan sukuun kuuluvista lajeista, muista kelaskasvien heimon lajeista sekä myös eräistä tyräkkikasveista ja paatsamakasveista. Luonnossa esiintyviä maytansinoideja on vuoteen 2004 mennessä eristetty lähes 50 ja niitä ovat maytansiinin lisäksi muun muassa maytanbutiini ja maytanvaliini.
Maytansinoidien perusrakenne koostuu aromaattisesta bentseenirenkaasta, johon on liittynyt 19 atomista koostuva makrosyklinen laktaamirengas. Aromaattisessa renkaassa on substituenttina myös klooriatomi. Muita maytansinoideille tunnusomaisia rakenteellisia piirteitä ovat epoksidirengas, rengasrakenteinen karbamaatti sekä aminohappoon esteröitynyt hydroksyyliryhmä C3-asemassa. Lisäksi tunnetaan eräitä maytansinoideja kuten trefloriini ja trenudiini, joissa makrolaktaamirakenteeseen on fuusioitunut toinen 12 atomista koostuva laktaamirengas. Kasvit syntetisoivat maytansinoideja lähtien 3-amino-5-hydroksibentsoehaposta.

Biologiset ominaisuudet

Maytansinoideilla on havaittu olevan antifungisidisia ja alkueläimiä tappavia ominaisuuksia. Lääketieteellisesti tärkein ominaisuus on kuitenkin maytansinoidien syöpäsolujen kasvua estävät vaikutukset. Maytansinoidien on osoitettu olevan tehokkaita muun muassa eräitä leukemia, melanooma ja keuhkosyöpätyyppejä vastaan. Tärkeitä kliinisessä tutkimuksessa ja jo käytössäkin olevia syöpälääkkeitä ovat maytansinoidien ja vasta-aineiden konjugaatit. Tällaisia ovat esimerkiksi mertansiinin eli emtansiinin ja ravtansiinin johdannaiset trastutsumabi-emtansiini, lorvotutsumabi-mertansiini ja anetumabi-ravtansiini. Maytansinoidien syöpäkasvainten kasvua estävät ominaisuudet perustuvat siihen, että ne sitoutuvat syöpäsolujen tubuliiniin, mikä estää näiden solujen kasvun ja jakaantumisen.
Ahmattikotilo

Koko ja ulkonäkö

Kotilon kuoren korkeus on 8–11 mm ja leveys 3,5–4,5 mm. Kuori on yleensä kauttaaltaan maa-aineksella, karikkeella ja eläimen ulosteilla naamioitu, pinnastaan hieman uurteinen, himmeä ja väriltään ruskea. Se kiertyy oikealle ja suuaukolla huuli on ulospäin taipunut. Eläin kykenee työntymään varsin pitkälle ulos kuoren suulta.

Levinneisyys

Ahmattikotiloa tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, Pohjois-Afrikassa sekä Kaukasuksella. Suomessa lajia tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, missä se on rauhoitettu maakunnan oman lainsäädännön turvin.

Elinympäristö ja elintavat

Laji elää lämpimissä metsissä, jotka kasvavat kalkkipitoisilla alueilla. Suomessa sitä tavataan lehtometsissä metsälehmusten rungoilla ja kotilot piilottelevat puun kuoren koloissa.
Lajia ei ole laajemmassa mittakaavassa arvioitu uhanalaiseksi.
Punakaali

Käyttö

Punakaalia käytetään kuten valkokaalia, mutta se on maultaan makeampi. Punakaali muuttuu sinertäväksi keitettäessä. Tämän voi estää lisäämällä keitinveteen hapanta esimerkiksi sitruunamehua tai etikkaa.
Huolto (sodankäynti)

Täydennykset

Täydennysten tavoitteena on pitää joukot materiaalin osalta käsketyssä vahvuudessa ja taistelukelpoisina. Täydennyksiin kuuluvat ase- ja ampumatarvikemateriaalin, poltto- ja voiteluaineiden, elintarvikkeiden ja kenttämuonituskaluston, vaatetus-, elektroniikka-, pioneeri- ja suojelumateriaalin, toimistovälineiden ja atk-tarvikkeiden sekä kartoitus- ja kuvausalan materiaalin täydennykset.

Kunnossapito

Kunnossapito on materiaalin, yksittäisen laitteen, laitteiston tai järjestelmän tekniseen kuntoon kohdistuvaa, koko elinjakson kestävää suunnitelmallista huolto- ja korjaustoimintaa. Kunnossapidon tavoitteena on pitää joukkojen käytössä oleva ja varastoitu materiaali toimintakuntoisena. Varaosien, työkalujen, kunnossapidossa tarvittavan kulutusmateriaalin ja kuljetusalan materiaalin täydennys kuuluu kunnossapitoon.

Lääkintähuolto

Lääkintähuollon tehtävänä on antaa hoitoa haavoittuneille ja sairaille, evakuoida heidät hoitopaikkaan, ylläpitää terveyttä ja ehkäistä sairauksia sekä jakaa ja täydentää lääkintämateriaalia. Lääkintähuoltoon kuuluu myös ympäristönvalvonta joukkojen toimintakykyä ylläpitävänä tekijänä. Toimivalla lääkintähuollolla on taistelumoraalia ylläpitävä vaikutus, monesti ajoissa suoritetuilla yksinkertaisillakin toimenpiteillä säästetään ihmishenkiä ja vähennetään inhimillisiä kärsimyksiä.

Kuljetukset

Kuljetusten tavoitteena on pitää joukot toimintakykyisinä kuljettamalla niille täydennysjärjestelyjen mukaisesti materiaalia ja henkilöstöä sekä kuljettamalla evakuoitavaa materiaalia joukoilta huoltopaikoille ja teollisuuteen. Kuljetuksissa käytetään hyväksi elinkeinoelämän logistiikkaa, kontteja ja vaihtokuormakoreja sekä muita ratkaisuja välikuormausten välttämiseksi ja vähentämiseksi. Huollon alalajina käytetään termiä kuljetusvälinehuolto (kvälh).
Jerusalem (Volume 1)

Kappalelista

Ulf Christiansson on kirjoittanut kaikki kappaleet paitsi "Days Passing By" ("Dagarna går"), jonka kirjoitti Dan Tibell.
Jousisoitinsovituksista kappaleella "Come to Me" ("Kom till mej") vastasi Swante Bengtsson.
Ansioluettelo

Ansioluettelo (eli curriculum vitae, CV) on yleensä työpaikkahakemukseen liitettävä luettelo hakijan aikaisemmista työpaikoista, kouluista, kursseista tms.
Ansioluettelon tarkoitus on antaa mahdollisimman laaja kuva hakijan ominaisuuksista tiiviissä muodossa. Tiivistetyssä muodossa tulisi kertoa kaikki oleellinen henkilöstä ja hänen taustoistaan. Henkilötietojen lisäksi tärkeimmät ansioluettelon osat ovat koulutus, aikaisempi työkokemus sekä kielitaito. Ansioluettelo voi sisältää myös tietoa aikaansaannoksista ja henkilökohtaisista ominaisuuksista. Suomessa myös asevelvollisuuden suorittamisesta voidaan mainita. Jotkut suosittelevat myös työelämässä tarvittavien oleellisten taitojen mainitsemista, kuten ATK-osaaminen. 
CV on suositeltua pitää korkeintaan kaksi sivua pitkänä. Tällöin työnantajan on helppo nähdä olennainen. CV on ainoa liite, joka on tapana liittää työhakemukseen pyytämättäkin. Kaikki muut liitteet lähetetään vain pyydettäessä.

Europassi

Euroopan neuvosto on luonut yhtenäisen ansioluettelopohjan jonka tarkoitus on yhtenäistää opiskelu- ja työnhakuun käytettyjä asiakirjoja. Tarkoituksena on poistaa ansioluetteloiden paikallisia piirteitä ja tehdä kansainvälisten tehtävien haku helpommaksi yhtenäisellä asiakirjalla.  
Ansioluettelo eli CV (curriculum vitae) esittää oleellisen tiedon tiivistetyssä muodossa. Henkilötietojen lisäksi Europass-ansioluetteloon merkitään koulutus, aikaisempi työkokemus sekä sellaiset henkilökohtaiset tiedot ja taidot, jotka ovat karttuneet uran ja elämän aikana, mutta joista ei ole välttämättä saatu todistusta. 
Europassin käytön voi aloittaa täyttämällä Europass-ansioluettelon. Europass-ansioluettelossa voi esittää taitonsa sekä pätevyytensä, ja ansioluetteloon voi liittää myös muita Europass-asiakirjoja.

Ansioluettelo sähköisesti

Internet on tuonut mukanaan uuden tavan käsitellä työhakemuksia ja CV:itä. On yleistä, että työnantajat ottavat ansioluetteloja ja työhakemuksia vastaan vain sähköisessä muodossa. Tämä on muuttanut tapaa, jolla hakemuksia kirjoitetaan, luetaan ja käsitellään. Monet työnhakijat ovat sitä mieltä, että sähköinen hakemus ikään kuin katoaa mustaan aukkoon, eivätkä yritykset yleensä edes ota missään vaiheessa hakijaan yhteyttä. Hakemuksen toimittaminen henkilökohtaisesti saattaa tuntua sosiaalisista ihmisistä paremmalta vaihtoehdolta, mutta se ei tuo työn saannille mitään takeita.

Visuaalinen ansioluettelo

Visuaalisessa ansioluettelossa on ulkonäköön panostettu perinteistä ansioluetteloa enemmän. Visuaalisen ansioluettelon avulla oman osaamisen, sekä työ- ja koulutushistorian voi ilmottaa perinteistä tekstiä näyttävämmässä muodossa. Visuaalinen ilme on yleensä toteutettu käyttäen esim. logoa, värejä, muotoja ja muita erilaisia design-elementtejä. Sen tarkoituksena on luoda entistä osaavampi ja ammattimaisempi kuva työnhakijasta.
Hermo-lihasliitos

Hermo-lihasliitos on alfamotoneuronin aksonipäätteen ja poikkijuovaisen lihassolun välinen liitos. Sen toiminta muistuttaa synapsin toimintaa. Alfamotoneuronin aksonia pitkin tuleva hermoimpulssi aiheuttaa välittäjäaineen vapautumisen, joka aiheuttaa aktiopotentiaalin hermo-lihasliitoksessa. Välittäjäaineena hermo-lihasliitoksessa toimii asetyylikoliini, joka muodostuu etikkahaposta ja siihen esteröityneestä koliinista. Hermo-lihasliitoksesta aktiopotentiaali leviää koko lihassyyhyn T-putkia pitkin aiheuttaen kalsium-ionien vapautumisen sarkoplasmaattisesta kalvostosta. Kalsium-ionien vapautuminen saa aikaan sen, että lihassolun myofibrillin osaset, myosiinifilamentti ja aktiinifilamentti, liukuvat toistensa ohi myosiinifilamentin tarttuessa aktiinifilamentin aktiivisiin osiin. Tästä seuraa lihassupistus. Motoriseksi yksiköksi kutsutaan alfamotoneuronin aksoninpäätettä ja sen hermottamia lihassoluja. Samaan motoriseen yksikköön kuuluvat lihassyyt supistuvat aina samaan aikaan. Mitä vähemmän lihassoluja motoriseen yksikköön kuuluu, sitä tarkempi on sen toiminta.
Suhoi Su-17

Suhoi Su-17 (Nato-koodi: Fitter) on venäläinen ja Neuvostoliitossa kehitetty suihkumoottorikäyttöinen rynnäkkökone. Suhoi Su-17 käyttää muuttuvageometrista siipeä. Konetyypin prototyyppi lensi ensilentonsa vuonna 1969. Ensiesittely tapahtui 1970. Su-17 säilyi pitkään tuotannossa, joka päättyi vasta vuonna 1990. 

Kehitystyössä tätä mallia edelsi Su-7. Edelliseen verraten, on tämän mallin asekuorman kapasiteetti kuitenkin noin kaksinkertainen eli 4 000 kg. Jatkokehittelyn tuloksena syntyivät Su-20 ja Su-22 -mallit, jotka olivat konetyypin vientiversioita. Neuvostoliiton satelliittivaltioissa eli itäblokissa nämä olivat usean maan ilmavoimien käytössä. 
Suhoi Su-17 saattaa kuljettaa asekuormaa maksimissaan 12x ripustuspisteessään enintään 4 000 kg. Lisäksi koneessa on kiinteästi 2x Nudelmann-Rikhter NR-30 -tyyppiset 30mm konetykit, joihin on 80 laukausta kumpaankin. Matalalla kone kykenee äänen nopeuden ylittävään nopeuteen, sekä korkealla 1,6 -kertaiseen äänennopeuteen. Lakikorkeus on jopa 18 000 metriä ja enimmäislentomatka noin 2 300 kilometriä. Taistelusäde tällä koneella on 1 150 km.
S.C. Dynamo

Historia

SC Dynamo pelasi kuusi kautta 1.divisioonassa, kunnes nousi kaudelle 1992-93 SM-sarjaan. Siellä sijoitus heti ensimmäisellä kaudella oli 5. seuran jäätyä vain kolme pistettä playoff-paikasta.
Seurassa ovat pelanneet perustajien lisäksi mm. Reima Palenius, Kai Ahlstedt, Petri Huttunen, Mika Sandell, Mika "Amu" Ahonen, Lasse Takala ja Jari Nissinen. Vuonna 1993 joukkue vaihtoi nimensä VFT:ksi (joka oli myöhemmin liigan huippujoukkueita), jonka jälkeen osa pelaajista lopetti ja osa siirtyi muihin joukkueisiin. (MySSy-90, Team Botby, Viikingit).
Muutaman välivuoden jälkeen, kaudelle 1996-97 SC Dynamo keräsi vanhat pelurit kasaan, muutamin uusin vahvistuksin ja aloitti taas pelitoimintansa 6.divisioonasta. Yhden kierroksen sarjan jälkeen Dynamon sijoitus oli kolmas ja seura nousi 5.divisioonaan. Siellä hurjan kauden jälkeen (ei yhtään tappiota) seura nousi suoraan 4.divisioonaan. Dynamo oli lohkonsa kakkonen nousten suoraan kaudeksi 1999-2000 3.divisioonaan. Joukkueiden taso oli siellä jo sen verran kova ja Dynamo putosi takaisin 4.divisioonaan. Lohkosta nousi jopa 3 joukkuetta 2.divisioonaan (kaksi karsinnan kautta)
Muutamat pelaajat lopettivat tai vaihtoivat seuraa. SC Dynamo putosi vielä 5.divisioonaan ja kausi 2004-05 oli siellä neljäs perättäinen. Joukkue palasi jälleen 4.divisioonaan kaudelle 2005-06, mutta taso osoittautui taas liian kovaksi, joten 9.sija tiesi jälleen putoamista 5.divisioonaan kaudelle 2006-07. Kaudet 2007-09 menivät myös 5. divisioonassa, kunnes Dynamo voitti jälleen lohkonsa ja nousi 4. divisioonaan kaudelle 2009-10. Paikkaa ei kuitenkaan käytetty ja SCD jatkoi taivaltaan vitosessa. Kausi jäi seuran viimeiseksi ja pelaajat siirtyivät muihin seuroihin.
SC Dynamo osallistui myös ikämiesten SM-sarjoihin vuodesta 1996 ja saavutti M40-sarjassa pronssia.

SC Dynamon pelaajat maajoukkueissa

Pelaajat, jotka ovat esiintyneet myös maajoukkueessa
* Petri Huttunen
* Mika Sandell
* Pasi Vänttinen
Sekä valmentajana Mika Ahonen