google/wiki40b huggingface dataset:
Ryan Caldwell

Ura

Caldwell pelasi juniorina USHL-sarjan Thunder Bay Flyersissä kauden 1999–2000. New York Islanders varasi hänet seitsemännellä kierroksella numerolla 202 vuoden 2000 NHL:n varaustilaisuudessa. Seuraavat neljä kautta hän pelasi NCAA:ssa Denverin yliopistojoukkueessa, jossa hänet valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen kaudella 2000–2001. Kaudella 2003–2004 Caldwell valittiin toiseen tähdistökentälliseen ja yhdysvaltalaisten pelaajien tähdistöön sekä sarjan parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi. Hän voitti WCHA:n vuonna 2002 ja NCAA:n mestaruuden vuonna 2004.
NHL:n työsulkukaudeksi 2004–2005 Caldwell siirtyi New York Islandersin organisaatioon. Hän pelasi Islandersin farmiseurassa AHL:ssä, Bridgeport Sound Tigersissa 73 ottelua ja teki niissä tehot 2+19=21. Kaudella 2005–2006 hän pääsi debytoimaan kahden ottelun verran NHL:ssä Islandersin paidassa. Debyyttiottelu oli 15. huhtikuuta Pittsburgh Penguinsia vastaan. Lokakuussa 2006 Islanders myi Caldwellin Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Eric Bogunieckiin. Hän pelasi koko kauden 2006–2007 farmiseurassa Syracuse Crunchissa ja teki puolustajalle hyvät tehot 7+23=30 61 ottelussa. Heinäkuussa 2007 Caldwell siirtyi vapaana agenttina Phoenix Coyotesiin. Kausi sujui lähes kokonaan farmissa San Antonio Rampagessa, jossa hän pelasi 71 ottelua tehoin 2+18=21. NHL-otteluita kertyi tilille kaksi, joissa hän sai peliaikaa keskimäärin viisi minuuttia.
Kaudeksi 2008–2009 Caldwell siirtyi Saksan DEL-liigaan DEG Metro Starsin joukkueeseen. Hän teki runkosarjassa 47 ottelussa tehot 4+14=18. Jäähyminuutteja kertyi 132, joilla hän oli liigan jäähypörssissä kahdeksas. Caldwell pelasi loistavat pudotuspelit tekemällä 15 ottelussa 10 tehopistettä. Hän teki kesken kauden joukkueen kanssa seuraavaan kauteen ulottuvan jatkosopimuksen. Kausi 2009–2010 jäi hänen viimeisekseen seurassa. Heinäkuussa 2010 uutisoitiin Caldwellin siirrosta saman sarjan Kassel Huskiesiin, mutta siirto kariutui. Kauden 2010–2011 alussa Caldwell ei pelannut vielä missään, mutta siirtyi marraskuussa loppukauden sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Porin Ässiin. Hän nousi seuran ykköspuolustajiin ja teki runkosarjan 37 ottelussa tehot 6+19=25, joilla hän oli seuran puolustajien toiseksi paras pistemies Ville Uusitalon jälkeen.
Helmikuussa 2011 Caldwell teki Ässien kanssa kevääseen 2012 ulottuvan sopimuksen. 
Toukokuussa 2012 Caldwell teki vuoden mittaisen sopimuksen Rauman Lukon kanssa. Tammikuun lopun siirtorajalla Caldwell siirtyi Lukosta loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Eisbären Berlinin riveihin. Seuraaksi kaudeksi joukkue vaihtui Nürnberg Ice Tigersiin ja sitä seuraavaksi kaudeksi Schwenninger Wild Wingsiin.
Kauden 2015–2016 syyskauden Caldwell oli pelaamatta ja teki sitten tammikuun puolivälissä loppukauden mittaisen sopimuksen Norjan liigan Lørenskogin joukkueeseen. Heinäkuussa 2016 Caldwell teki yksivuotiesen sopimuksen Aasian liigan Oji Eaglesin kanssa. Syyskuussa 2017 Caldwell solmi vapaan agenttina sopimuksen Koreaan Daemyungin joukkueeseen.
Petteri Martikainen

Petteri Martikainen (s. 1992) on suomalainen painija, joka edustaa Helsingin Tarmoa. Hän aloitti painiharrastuksen Lappeenrannassa vuonna 1998. Vuosia myöhemmin Martikainen muutti Helsinkiin, missä hänen painivalmentajina ovat toimineet mm. Hannu Rantala, Ahto Raska sekä Ilpo Seppälä.
Martikainen voitti vuonna 2007 kreikkalais-roomalaisen painin 42 kg:n painoluokassa kadettien Pohjoismaiden-mestaruuden ja sijoittui saman ikäluokan EM-kilpailuissa yhdeksänneksi. 
Vuonna 2012 hän voitti nuorten Pohjoismaiden-mestaruuden 66-kiloisissa. Saman vuoden nuorten EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi vapaapainissa ja seitsemänneksi kreikkalais-roomalaisessa painissa. Aikuisten EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui vapaapainin 66 kg:n painoluokassa 11:nneksi.
Martikainen on voittanut aikuisten sarjassa Suomen-mestaruuden vapaapainin 66 kg:n painoluokassa 2010 ja 2013 ja 65 kg:n painoluokassa 2014 ja 2015  sekä saanut 66-kiloisissa SM-hopeaa 2012.
Martikaisen pitkään oireillut niskan alueen vamma vakavoitui Pariisin Grand Prix - turnauksessa 29. tammikuuta 2016. Kyseinen turnaus on ollut Martikaisen viimeisin.
F. M. Karrakoski

Frans Markus Karrakoski (sukunimi aik. Johansson; 28. maaliskuuta 1888 Kalanti – 26. marraskuuta 1968 Uusikaupunki) oli suomalainen Kalannissa asunut kirjailija, toimittaja ja kotiseutumies.
August järjestää kaiken

Arviot

Aikalaiskritiikissä elokuvaan suhtaudutaan varauksellisesti: toisaalta moititaan teatteririippuvuudesta, mutta nähdään sen hyviäkin puolia, ja erityisesti Aku Korhonen saa kiitosta.
Myös eräässä vuoden 2012 kriitiikissä nostetaan esiin Aku Korhosen roolisuoritus herkullisena ja myös kehutaan paikallisen pankkikriisin käsittelyä mielenkiintoiseksi. Toinen kriitikko näkee elokuvan kuitenkin teatraalisena jankuttavana moralisointina monista elämän kriiseistä. Elokuvan voimahahmo on hänenkin mukaansa Aku Korhonen  Augustina mutta myös Siiri Angerkoski huomataan hänen nuoruudenrakastettunaan.

Tarina

August on työskennellyt pankkivirkailijana 25 vuotta, mutta johtaja on aikeissa ottaa hänen tilalleen uuden miehen. Yllättäen August ilmoittaa kavaltaneensa kaikki rahat ja ne ovat nyt mennyttä.
Cimarron (vuoden 1931 elokuva)

Tarina

Tapahtumat alkavat 22. huhtikuuta 1889, jolloin Oklahomassa alkoi uudisasukkaiden ryntäys intiaaneilta lunastetuille maille. Yancey Cravat menettää valtaamansa maa-alueen ja perustaa sanomalehden. Hänestä tulee myös revolverisankari. Sabra-vaimo pysyy vastoinkäymisistä huolimatta hänen rinnallaan, kunnes Yancey jättää vaimonsa ja lapsensa ja lähtee etsimään uusia seikkailuja. Sabra ottaa lehden haltuunsa ja siitä kehittyy lehti-imperiumi.
Butch Hartman

Elämäkerta

Hartman syntyi Highland Parkissa, Michiganissa Elmer Earl Hartman III:lle ja Carol Davisille vuonna 1965. Hän vietti lapsuutensa Rosevillessa, Michiganissa ja teini-ikäisenä New Baltimoressa, jossa Hartman myös valmistui Anchor Bay High Schoolista vuonna 1983. Sittemmin hän opiskeli taidetta California Institute of the Artsissa.

Ura

Valmistuessaan California Institute of the Artsista hän sai töitä aluksi Marvel Productionsilta työskentelemään hahmojen suunnittelijana Pikku ponit animaatiosarjaan. Tuotantoryhmä kuitenkin siirsi Hartmanin tekemään storyboardeja, mutta sai pian potkut työstään, koska ei osannut tehdä niitä. Sittemmin hän sai töitä Ruby-Spearsilta, jonka jälkeen Hartman työskenteli myös Hanna-Barberan piirrossarjoissa. Hartman työskenteli Ruby-Spearsin tuottamassa Poliisiopistossa, jonka jälkeen hän oli useissa Hanna-Barberan animaatioissa aluksi hahmojen suunnittelijana ja sittemmin animaattorina.
Sittemmin vuodesta 1995 lähtien Hartman työskenteli useammin käsikirjoittajana ja ohjaajana sarjoissa, kuten Dexterin laboratorio ja Johnny Bravo. Tuolloin Hartman sai tarjouksen Nickelodeonilta työstämään uusia piirrettyjä. Hartman kieltäytyi koska työskenteli vielä Johnny Bravon parissa. Sittemmin vuoden 1997 alussa Hartman sai potkut yhdessä Seth MacFarlanen kanssa. Hartman päätti yrittää luoda uutta piirrossarjaa nimeltä Fairly Odd Parents ja yritti aluksi kaupitella sarjan tuottamista Cartoon Network Studiosille, joka oli korvannut Hanna-Barberan. Yhtiö ei kuitenkaan halunnut tuottaa sarjaa ja Hartman palasi Nickelodeonille, jotka pitivät ideasta ja päättivät tuottaa sarjan. Sarjasta tuli menestynyt piirretty, jota esitettiin vuosina 2001–2006. Tuona aikana sarja voitti muun muassa Emmy-palkinnon hahmojen suunnittelusta. Menestymisen myötä Hartman sai luoda uuden sarjan Danny Phantom, jota esitettiin vuosina 2004–2007 neljän tuotantokauden verran. Sarja oli useasti ehdolla Annie-palkinnon saajaksi, mutta ei voittanut kertaakaan. Sittemmin Nickelodeon toi Fairly Odd Parentsin takaisin kahden vuoden tauolta vuonna 2008, jonka jälkeen se voitti kaksi Emmy-palkintoa lisää. Hartman loi kolmannen sarjansa Nickelodeonille nimeltä T.U.F.F. Puppy, joka saavutti myös Emmy-palkinnon vuonna 2011 parhaasta taustaväreistä.
Kati Hämäläinen

Kati Hämäläinen (s. 10. toukokuuta 1947 Helsinki) on musiikin tohtori, cembalisti, urkuri ja orkesterinjohtaja sekä vanhan musiikin tutkija. Hämäläinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa urkujensoittoa 1964-1971. Cembalonsoiton opinnot hän aloitti 1967. Hämäläinen suoritti Sibelius-Akatemiassa cembalonsoiton korkeimman kurssitutkinnon ensimmäisenä Suomessa. Hänen ensikonserttinsa cembalistina oli Sibelius-Akatemian konserttisarjassa 1973. Cembalonsoiton jatko-opintoja hän harjoitti mm. Lontoossa ja Kenneth Gilbertin oppilaana. Urkujensoiton mestarikursseilla hän on opiskellut muun muassa Ranskan, Espanjan ja Italian vanhaa musiikkia. Vuonna 1993 Hämäläinen suoritti musiikin tohtorin tutkinnon Sibelius-Akatemian taiteilijakoulutuksessa erityismaininnalla "kiitoksella hyväksytty" aiheenaan Ranskan barokin cembalo- ja urkumusiikki.
Vuodesta 1972 Hämäläinen on esiintynyt kaikkialla Suomessa sooloesityksissä, kamarimuusikkona, useiden orkesterien solistina ja orkesterinjohtajana. Hän on esiintynyt myös Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä, Tšekkoslovakiassa, Englannissa, Italiassa ja Ranskassa. Hän on nauhoittanut radioyhtiöille Suomessa ja Keski-Euroopassa sekä levyttänyt suomalaisille levy-yhtiöille. Viime vuosina hän on esittänyt lähinnä Ranskan, Italian ja Espanjan kosketinsoitinmusiikkia sekä Ranskan kirkollista vokaalimusiikkia 1999 perustamansa yhtyeen Plein-Jeu johtajana.
Hämäläisen tutkimusala on esittämiskäytännön historia, mistä hän on julkaissut kolme kirjaa ja useita artikkeleita. Hämäläinen työskentelee Sibelius-Akatemian yliassistenttina ohjaten jatko-opiskelijoita kirkkomusiikin osastossa sekä esittävän säveltaiteen ja tutkimuksen tohtorinkoulutusyksikössä (DocMus). Hämäläinen on Kotkan kansainvälisen urkukilpailun taiteellinen johtaja ja tuomariston puheenjohtaja. Vuonna 2006 hänet palkittiin Barokkienergiaa-palkinnolla ansiokkaasta ja monipuolisesta toiminnastaan vanhan musiikin parissa.
Kati Hämäläisen isä oli jazzmuusikko Olli Hämäläinen. Kati Hämäläinen on naimisissa toimittaja Hannu Taanilan kanssa.
Hufvudstadsbladet

Historia

Hufvudstadsbladetin perusti August Schauman vuonna 1864, ja lehden ensimmäinen numero ilmestyi 5. joulukuuta samana vuonna. Aluksi lehti ilmestyi vain kuudesti viikossa, eikä sitä myyty irtonumerona. Hufvudstadsbladetista tuli jo 1800-luvun lopussa Suomen suurin päivälehti. Vuonna 1885 Hufvudstadsbladet myytiin Arthur R. Frenckellille, joka 1888 perusti oman kirjapainon. Vuonna 1896 se taas hankki haltuunsa Suomen ensimmäisen rotaatiopainon. Oma kirjapainoyhtiö Hufvudstadsbladets Förlags- och Tryckeri Ab perustettiin 1920.
Vuonna 1921 lehden osti Amos Anderson. Hän toimi lehden päätoimittajana vuosina 1922–45 ja hallituksen puheenjohtaja aina kuolemaansa asti vuoteen 1961. Amos Anderson määräsi omaisuutensa testamentissaan Konstsamfundet-säätiölle, joka on Andersonin kuoleman jälkeen ollut Hufvudstadsbladetin pääomistaja.

Reuters ruta

Hufvudstadsbladet julkaisee myös kuuluisaa palstaa Reuters ruta, jossa sen Kielitoimiston ruotsinkielisellä osastolla työskennellyt kirjoittaja Mikael Reuter kertoo ajankohtaisista suomenruotsin kielenhuoltoa koskevista asioista.
Ympyrän neliöiminen

Ympyrän neliöiminen on yksi antiikin suurista konstruktio-ongelmista. Ympyrän neliöinnissä pitäisi vain harpilla ja viivaimella muodostaa neliö, jonka ala on sama kuin annetun ympyrän.

Mahdottomaksi todistaminen

Harpin ja viivoittimen avulla voidaan piirtää vain sellaisia janoja, joiden pituudet saadaan lähtöjanojen pituuksista algebrallisin operaatioin eli peruslaskutoimitusten (yhteen-, vähennys-, kerto- ja jakolasku) sekä neliöjuuren oton avulla. Tällaisten janojen pituudet ovat aina algebrallisia lukuja. Jos janan pituus on ei-algebrallinen eli transkendenttinen, sitä ei voi muodostaa yksikköjanasta harpilla ja viivoittimella.
Jos ympyrän säteen pituus on 1, on ympyrän pinta-ala . Ympyrän neliöimiseksi olisi siis muodostettava jana, jonka pituus on neliön sivun pituus . Koska on mahdollista piirtää neliöjuuren otto tai kertolasku, on yhtä mahdollista tai mahdotonta muodostaa jana, jonka sivun pituus on . Lopullisen vastauksen epätietoisuuteen antoi Ferdinand Lindemann, joka todisti vuonna 1882, että luku π on transsendenttiluku. Vaaditun janan muodostaminen on siis mahdotonta eli ympyrää ei voi neliöidä.

Ympyrän paloittelu

Vuonna 1925 Alfred Tarski esitti ongelmaan muutoksen ja ehdotti, että ympyrä voitaisiin paloitella neliöksi. Unkarilainen matemaatikko Miklós Laczkovich esitti vuonna 1989 todistuksen, jonka mukaan ympyrän paloittelu neliöksi olisi mahdollista ja arvioi tarvittavien palojen määräksi noin 10 potenssiin 50 kappaletta.
Hmelnytskyi

Historia

Asutuksen tarkkaa syntyaikaa ei tunneta, mutta paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 21. helmikuuta 1431. Tuolloin Puolan kuningas Vladislav II Jagello päiväsi aatelissuvulle antamansa omistuskirjeen kahdesta Hmelnytskyin alueen kylästä («... super villis Holissin et Ploskir at wcze super fluvio Boh iacentu in terra Podoliensi et districtum Latichoviensi sitas»). Kylä mainitaan myös vuonna 1493 kirjallisissa lähteissä nimellä Ploskirov. Se kuului puolalaiselle herttualle, mutta siirtyi Puolan jaoissa Venäjän keisarikunnalle, jolloin se vuonna 1793 nimettiin Proskuroviksi.
Venäjän ja Ukrainan 300-vuotisen yhteiselon liennyttävänä eleenä vuonna 1954 tämä itäukrainalainen kaupunki sai nykyisen nimensä hetmanni Bohdan H’melnytskyin mukaan.
Sumiainen

Osa-alueet

Nykyään Sumiainen muodostaa Äänekosken tilastollisessa osa-aluejaossa samannimisen suuralueen, jossa oli 1 202 asukasta vuonna 2013. Suuralue jakautuu kahteen tilastoalueeseen, jotka ovat Sumiaisten kirkonkylä ja Sumiaisten haja-asutusalue. Kirkonkylän tilastoalueeseen kuuluu vain samanniminen pienalue, jossa oli 435 asukasta. Haja-asutusalueen tilastoalue jakautuu kolmeen pienalueeseen: Matilanvirta-Saarikas (300 as.), Rautionmäki (161 as.) ja Vihijärvi-Syvälahti (306 as.).

Kyliä

Haapakylä, Viitakylä, Hämälänkylä, Kirkonkylä, Lohilahti, Matilanniemi, Mäkelänkylä, Pakanaranta, Raikkaus, Rannankylä, Rautionmäki, Saarikas, Sorvapohja, Syvälahti, Taipale, Vihijärvi

Kulttuuria

Valtakunnallista huomiota saavutti 1980-luvulla perustettu Sumiaisten poikamiespankki. Sumiaisissa on järjestetty vuodesta 2003 alkaen Suolirock-festivaalit sekä "Maailman pienin" Rock-tapahtuma. Sumiaisissa järjestetään vuosittain myös kyläpäivä.
Sumiaisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kuivakalakeitto, ohrauunipuuro sekä lanttu- ja naurispuuro.
Virasto

Virasto on  viranomaisena toimiva laitos. Virastot ovat joko keskusvirastoja, joiden toiminta-alueena on koko valtio tai paikallisvirastoja, joiden toiminta-alueena on vain osa valtiota, kuten lääni, piiri tai kunta.

Virastojen toimintatavat

Virastot ovat toimintatavaltaan joko toimisto- eli päällikkövirastoja - tai kollegisia virastoja (joissa päätöksentekoon voi osallistua useampi virkakunnan jäsen, (lat. collē'gium = virkakunta)).
Toimistovirastossa käsiteltävät päätökset valmistelee ja esittelee esittelijäksi kutsuttu virkamies viraston päällikön tehdessä yksin ratkaisun. 
Kollegisessa virastossa, jonka kollegioon kuuluu vähintään kolme jäsentä, kaikki jäsenet ottavat osaa tärkeimmistä asioista käytävään neuvonpitoon, ja jos ilmenee erimielisyyttä, tehdään päätös äänestämällä.
Tux

Tux on Linux-käyttöjärjestelmän maskotti. Ajatus pingviinistä Linuxin maskottina tuli Linus Torvaldsilta. Tuxin loi Larry Ewing Linuxin logokilpailuun GIMP-kuvankäsittelyohjelmaa käyttäen vuonna 1996. Tux on nykyään erittäin laajalti tunnistettu maskotti, ja myynnissä on useita erilaisia Tuxin sisältäviä tuotteita, kuten esimerkiksi kahvikuppeja, t-paitoja ja pehmoleluja. Myös monet pelit, etenkin Linuxille tehdyt, käyttävät Tuxia tai muita pingviinejä pelihahmona.
Erään oletuksen mukaan Tuxin nimi tulee sanoista Torvalds UniX. Toinen selitys on, että pingviinit näyttävät siltä kuin olisivat pukeutuneet smokkiin (englanniksi tuxedo).
Edvard Jonas Wilhelm af Brunér

Edvard Jonas Wilhelm af Brunér (30. lokakuuta 1816 Porvoo – 1. syyskuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen Helsingin yliopiston Rooman kirjallisuuden professori.
Af Brunérin vanhemmat olivat laamanni Jonas af Brunér ja Sara Kristina Franzén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1832 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1836, lisensiaatiksi 1846 ja tohtoriksi 1847.
Af Brunér oli Helsingin yliopiston Rooman kirjallisuuden dosentti 1840–1848 ja Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssi 1840–1848. Hän toimi kreikan ja rooman kirjallisuuden apulaisena 1848–1850, kaunopuheisuuden ja runouden vt. professorina 1847–1850 ja professorina 1851–1853 sekä roomalaisen kirjallisuuden professorina 1853–1871. Af Brunér oli historiallis–filosofisen tiedekunnan promoottori 1860 ja osaston dekaani 1867–1868 sekä Uusmaalaisen osakunnan inspehtori 1868–1871. Hän sai kanslianeuvoksen arvon 1868. Af Brunér oli Suomen Tiedeseuran puheenjohtaja 1861–1862.
Af Brunér oli naimisissa vuodesta 1856 Augusta Helena Wilhelmina Nymanderin kanssa.
Alumiinisilikaatti

Alumiinisilikaatti (eli aluminiumsilikaatti on yhteisnimitys joukolle kemiallisia yhdisteitä, jotka voidaan johtaa alumiinioksidista (Al₂O₃) ja piidioksidista (SiO₂), usein hydratoituneina. Alumiinisilikaatteja esiintyy luonnossa mineraaleina, mutta niitä valmistetaan myös synteettisesti. Alumiinisilikaattien kemialliset kaavat voidaan esittää muodossa xAl₂O₃·ySiO₂·zH₂O, missä x, y ja z ovat positiivisia kokonaislukuja; z saattaa olla myös nolla.  Savi koostuu suurimmaksi osaksi alumiinisilikaateista.

Alumiinisilikaatti komposiittimateriaalina ja kuituna

Alumiinisilikaatit ovat eräänlaisia kuitumateriaaleja, jotka koostuu alumiinioksidista ja piidioksidista. Tyypillisimmillään ne ovat pikemminkin lasimaisia kiinteitä liuoksia kuin kemiallisia yhdisteitä. Niiden koostumus ilmoitetaan usein painoprosentteina, jotka osoittavat, minkä verran niissä on alumiinioksidia ja minkä verran piidioksidia. Näitä kuitumateriaaleja on sideaineina irtonaisissa villoissa, huopapeitteissä, paperissa ja kartongissa.  Niitä käytetään myös lämmöneristeinä teollisuudessa käytettävissä uuneissa.

Elintarvikkeiden lisäaineina

Alumiinisilikaatin käyttö paakkuuntumisenestoaineena oli sallittua 31. tammikuuta 2014 saakka, jolloin se poistettiin sallittujen lisäaineiden luettelosta. Sen E-koodi oli E559.
The Irish Festival of Oulu

The Irish Festival of Oulu on Oulussa vuosittain järjestettävä kansanmusiikki-, kulttuuri- ja maailmanmusiikkitapahtuma. Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran syksyllä 2006. Festivaali järjestää mm. soitin- ja tanssityöpajoja, runoutta, tarinankerrontaa, elokuvia ja irlantilaista musiikkia. Jokaisena vuotena festivaaleilla on oma teemansa.

Yleistä

The Irish Music Society of Oulu ry:n luotsaama tapahtuma järjestetään eri puolilla kaupunkia, ja se kestää neljästä viiteen päivää. Festivaali järjestetään lokakuussa.

Tanssikurssi

Yhdistys järjestää tapahtumaviikolla irlantilaisen tanssin viikonloppukursseja. Perinteinen irlantilainen tanssi on suosittu ajanviettotapa Irlannissa, ja siitä on tullut vakituinen harrastus myös monelle pohjoissuomalaiselle.

Työpajat

Festivaaleilla järjestetään myös soitintyöpajoja.
Takada Gakudo

Takada Gakudō (jap. 髙田學道) (s. 19. kesäkuuta 1939 Jokohama, Japani) on Nippon Iaidō Kyōkain eli Japanin iaidō-yhdistyksen puheenjohtaja, Musō Shinden-ryū, Gotô-ha tyylisuunnan 20. pääopettaja ja Jokohamassa sijaitsevan Yūshigijuku-dōjōn johtaja.
Takada-sensei aloitti kendōn 13-vuotiaana ja liittyi iaidō-opettajansa Matsuo Kenpun dōjōhon 15-vuotiaana. Vuodesta 1986 eli siitä lähtien kun hän sai 8. danin hän on käynyt Pohjoismaissa, Baltian maissa tai Bulgariassa opettamassa pari kertaa vuodessa. Hän on ollut hanshi iaidōssa vuodesta 1996 lähtien ja 10. danin hän sai vuonna 2004. Lisäksi hänellä on kendōssa kyōshi 7. dan ja muissakin budō-lajeissa dan-arvoja.
Takada Gakudō on naimisissa Rumin (hanshi 9. dan) kanssa ja heidän poikansa on Tokudō (徳道, renshi 8. dan).
Otto Tuomi

Otto Häggblom, kirjailijanimeltään Otto Tuomi, (13. marraskuuta 1869 Iisalmi – 30. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen kunnallisneuvosmies ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Olli.
Häggblomin vanhemmat olivat suutari Johan Evert Alexander Häggblom ja Brita Stina Lundberg. Hän kävi Kuopion kauppakoulun 1888–1890. Häggblom asui Iisalmessa vuoteen 1893 saakka ja sitten Kuopiossa vuoteen 1927 saakka. Hän oli naimisissa Selma Bergrothin kanssa.
Tuomi oli aputoimittajana Tapio-lehdessä 1888 ja Savo-lehdessä vuodesta 1889 alkaen. Myöhemmin hän oli Savo-lehden toimitussihteerinä ja avusti myös Uutta Kuvalehteä, Päivälehteä, Valvojaa ja Nuori Suomi -lehteä.
Lassi Jaakkola

Lassi Sakari Jaakkola (s. 6. lokakuuta 1953 Eurajoki) on journalisti, joka toimi pitkään  sanomalehti Keskipohjanmaan päätoimittajana.
Lassi Jaakkola syntyi maanviljelijä Teuvo Sakari Jaakkolan ja pankkivirkailija Eila Irmeli Kalliokarin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1983 on toimintaterapeutti Terttu Helena Kalmeenoja. Jaakkola tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1981. Hän toimi Suomen Keskustan suunnittelusihteerinä 1977–1983, vs. osastopäällikkönä 1983–1987 ja vaalipäällikkönä 1987–1988. Suomenmaan artikkelitoimittaja Jaakkola oli 1988–1989 ja Keskipohjanmaan 1989–1990. Lehden päätoimitajaksi hänet nimitettiin 1990. Hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle keväällä 2013. Jaakkolalla oli myös useita alansa ja yhteiskunnallisia luottamustehtäviä, kuten Julkisen sanan neuvoston jäsenyys 2003–2005.
Mauno Hermunen

Ura

Hermunen aloitti motocrossin ajamisen kolmevuotiaana. Lopullisesti hän siirtyi crossista supermotoon vuonna 2007, ja seuraavana vuonna ajoi jo uransa ensimmäiset MM-osakilpailut.
Maailmanmestaruutensa jälkeen syyskuussa 2013 Hermunen ilmoitti aikovansa siirtyä ajamaan joukkuekilpailuissa Bulgarian lipun alla. Syyksi hän kertoi Suomen moottoriliiton taloudellisen tuen puutteen. Saman vuoden lokakuussa Hermunen sai Bulgarian passin, jolloin Suomen moottoriurheiluliitto antoi hänelle starttiluvan Bulgarian joukkueessa. Vuoden 2013 joukkueiden MM-kilpailussa Bulgaria sijoittui toiseksi. Vuoden 2014 joukkueiden MM-kilpailussa Hermunen ajoi Suomen joukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.
Luhtalemmikki

Levinneisyys ja elinympäristö

Luhtalemmikkiä kasvaa luonnonvaraisena Euraasiassa; etelämpänä se on vuoristoniittyjen kasvi. Suomessa luhtalemmikkiä tavataan etelässä yleisenä ja pohjoisessa harvinaisempana. Pohjoisimmasta Suomesta se puuttuu kokonaan.
Luhtalemmikki on tyypillinen jokien ja järvien sekä rantaluhtien kasvi. Se viihtyy myös lähteiköissä ja märissä korpipainanteissa. Kauniin sininen lemmikki vaatii kosteaa tai märkää ja ravinteikasta maata. Luhtalemmikkejä on siirrelty alkuperäisiltä kasvupaikoilta talojen ja kesämökkien pihapiireihin. Niitä on myös kasvatettu koristekasveiksi puutarhoihin.

Ulkonäkö ja koko

Luhtalemmikin kukinto on tavallisesti sininen, mutta myös valkoinen tai violetti. Kukat aukeavat kesä-heinäkuun vaihteessa ja kukinta kestää aina elokuulle saakka. Terälehtiä on viisi.
Varsi on kalju ja ylöspäin myötäkarvainen. Kasvin pituus on 15-50 senttimetriä.

Nimiä

Luhtalemmikin tieteellinen nimi on Myosotis scorpioides, joka tarkoittaa skorpionimaista hiirenkorvaa. Ruotsiksi luhtalemmikin nimi on Förgätmigej, älä unohda minua. 1600-luvulla luhtalemmikistä on käytetty ruotsissa nimeä skorpionört, skorpioniyrtti.