google/wiki40b huggingface dataset:
Metsäkaalikoi

Koko ja ulkonäkö

Metsäkaalikoi on pieni, kirjava perhoslaji. Etusiipien pohjaväri on ruskea. Siiven etureuna ja kärkiosa ovat takareunaa vaaleampia, ja etureunassa on kaksi tummanruskeaa täplää. Siiven kärjessä on yksi tai useampi, joskus epäselvästi erottuva tumma täplä. Siiven takareunassa on vaaleanharmaa, sahanterämäinen viiru, joka joskus rajaa siiven takareunaan kaksi vaaleanharmaata, kolmiomaista täplää, joiden keskiosa on tummempi tai jatkuu yhtenäisenä koko siiven mitan. Viirun ja siiven takareunan välinen alue on yleesnä muuta siipeä vaaleampi. Takasiivet ovat vaaleanharmaat, kärkiosasta hieman tummemmat. Raajat ovat tummat ja niissä on lukuisia vaaleita poikkiraitoja. Siipiväli on 17–22 mm.
Laji voi muistuttaa paljon erittäin yleistä kaalikoita (Plutella xylostella), mutta on sitä selvästi kookkaampi.

Levinneisyys ja lentoaika

Metsäkaalikoi on pohjoiseurooppalainen laji, jota tavataan Fennoskandian lisäksi Pohjois-Baltiasta ja Saksasta. Suomessa sitä tavataan melko harvinaisena ainakin Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun korkeudelle saakka. Aikuisia perhosia voi tavata syksyllä sekä uudestaan keväällä, jo maaliskuusta lähtien. Satunnaisesti, talvehtimisen keskeydyttyä, yksilöitä voi lentää koko talven ajan.

Elinympäristö ja elintavat

Metsäkaalikoi on aikuistalvehtija, joka hakeutuu mielellään talvehtimaan rakennuksiin. Perhosen tapaakin ehkä tyyppillisimmin lentämästä sisätiloissa varhain keväällä, joskin lentohuippu osuu toukokuun loppupuoliskolle. Aikuiset perhoset ovat yöaktiivisia ja tulevat valolle. Toukka elää ravintokasvilla seittisuojuksen sisällä ja koteloituu lehden alapinnalle tai maahan.

Ravintokasvi

Toukka syö litukoita (Cardamine)
Uusia tansseja

Kappaleet

Kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kauko Röyhkä, ellei toisin mainittu. Sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu.
TravelBird

Liiketoiminta

TravelBirdin liikeidea on tarjota paikallisten matka-asiantuntijoiden valitsemia inspiroivia matkapaketteja aina lyhyistä kaupunkilomista pidempiin kaukolomiin. Yritys tarjoaa päivittäin uusia matkatarjouksia sekä pääsylippuja tapahtumiin ja muihin aktiviteetteihin.
Internetin laajasta matkatarjonnasta johtuen perustajat päättivät vuonna 2010 luoda oman ohjelmistoalustan, joka tarjoaa päivittäin vaihtuvia matkatarjouksia.
Ensimmäiset työntekijät palkattiin vuonna 2011 ja samana vuonna TravelBird laajensi toimintaansa Saksaan ja Belgiaan.
Vuonna 2013 online-matkatoimisto laajeni Luxemburgin, Ranskan, Tanskan, Itävallan ja Espanjan markkinoille. Samana vuonna yritys otti haltuunsa belgialaisen MyTrip-matkailualustan, hollantilaisen BoekVandaag-alustan sekä TravelCoupon.nl-varaussivuston.
Vuonna 2014 saksalaiset Samwer-veljekset ja Rocket Internet sijoittivat Global Founders Capital -sijoitusyrityksen nimissä TravelBirdiin. TravelBird laajensi toimintaansa Puolaan, Italiaan, Ruotsiin ja Iso-Britanniaan. Samana vuonna yritys laajeni myös Norjan, Suomen, Unkarin ja Portugalin markkinoille.
Yrityksen kasvutavoitteista johtuen päätettiin keskittyä ainoastaan nopeimmin kasvaviin maihin ja sulkea Espanjan, Puolan, Italian ja Iso-Britannian markkinat vuonna 2015.
Vuoden 2016 loppupuolella nopeasti kasvava matkatoimisto sai mezzanine- eli välirahoituksen Main Mezzanine Capital -yritykseltä.
Vuonna 2017 yritys otti käyttöönsä uuden reaaliaikaisen TravelBird-sovelluksen tarjotakseen matkailijoilleen reaaliaikaista asiakaspalvelua. Kesällä 2017 entinen talousjohtaja Steven Klooster, joka on työskennellyt TravelBirdillä vuodesta 2014 lähtien, valittiin TravelBirdin toimitusjohtajaksi. Entinen toimitusjohtaja, perustaja ja omistaja Symen Jansma astui syrjään, mutta on edelleen mukana toiminnassa osakkaana sekä neuvonantajana.
Yritys ilmoittautui 1. marraskuuta 2018 maksukyvyttömäksi ja lopetti matkatarjousten myymisen.
Tremolo

Tremolo on musiikissa sekä soittotapa että sähköisesti luotu ääniefekti.
Soittamisessa tremolo voi viitata soinnun tai yksittäisen äänen nopeaan toistoon. Tämä on keskeistä esimerkiksi mandoliinin, balalaikan, rumpusoolojen ja -välikkeiden soitossa sekä flamencokitaroinnissa.
Ääniefektinä tremolo tarkoittaa yleensä äänen voimakkuuden nopeaa jaksollista vaihtelua.  Termejä tremolo ja vibrato käytetään joskus sekaisin, vaikka ne tarkoittavat eri asioita. Tremolossa äänen voimakkuus vaihtelee jaksoittaisesti, mutta sävelkorkeus ei muutu. Efektiä voi kokeilla yksinkertaisesti lisäämällä ja vähentämällä äänenvoimakkuutta nopeasti edestakaisin. Tyypillisesti efektin muutoksen nopeus ja syvyys eli voimakkuusero perusääneen verrattuna ovat säädettävissä.
Tremolo saadaan aikaan esimerkiksi sähköisellä efektilaitteella tai se voi olla sisäänrakennettu kitaravahvistimeen. Tremolo oli keskeisessä asemassa esimerkiksi 1950-luvulla rock and roll -musiikissa. Uudempi esimerkki on The Smiths -yhtyeen "How Soon Is Now?" -kappaleen intro, jossa kuultava teema jatkuu kappaleen läpi.

Eräänlaisen tremolon saa aikaan myös kitaralla kytkemällä jostakin mikrofonista äänenvoimakkuus pois. Tämän jälkeen vaihdellaan mikrofonivalitsimen asentoa nopeasti hiljennetyn ja päällä olevan mikrofonin välillä ja näin muodostuu tremolon kaltainen efekti.
Ozzy Osbournen yhtyeen kitaristi Randy Rhoads teki tremolon uudelleen tunnetuksi käyttämillään Gibsonin ja muilla myös tilaustyönä tehdyillä kitaroilla, jotka varustettiin kahdella humbucker-mikrofonilla. Käyttämällä pelkkää äänenvoimakkuussäädintä saa aikaan saman ilmiön, mutta samalla äänestä leikkautuu potentiometrin ominaisuuksien vuoksi taajuuksia ja sointiväri muuttuu.
Span 6 tunnin ajo

Span 6 tunnin ajo (aiemmin Span tuhannen kilometrin ajo) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1953. Vuodesta 2012 alkaen kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan.
Guardiagrele

Ilmasto

Guardiagrelessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 13 °C ja keskimääräinen sademäärä 790 millimetriä. Elokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 4 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 41 millimetriä.
Jakke Honkanen

Jakke Honkanen (s. 22. toukokuuta 1960) on suomalainen entinen rallin kartanlukija. Hän toimi kartanlukijana 35 vuoden ajan ja lopetti vuonna  2007. Nykyisin Honkanen selostaa Eurosportilla  talviurheilua ja FIA WEC -sarjan ajoja.
Jorgito Vargas Jr

Ura

Vargasin näyttelijäura televisiossa alkoi noin 14-vuotiaana, kun hänellä oli vieraileva rooli televisiosarjassa Neon Rider. Hän vieraili myös kolmen jakson verran televisiosarjassa Kuuma piiri, jonka pääosassa esiintyi Michael Chiklis. Vargas teki koko 1990-luvun vierasesiintymisiä televisiosarjoissa ennen kuin näytteli 2000-luvun alussa ensimmäisen kerran pääroolissa televisiosarjoissa Higher Ground ja SK8. Sarjojen päätyttyä hän vieraili muun muassa Dark Angelissa ja esitti pientä roolia elokuvassa Bang, Bang olet kuollut. Vuonna 2003 Vargas nousi takaisin tunnettavuuteen televisiosarjan Power Rangers: Ninja Storm myötä, jossa hän näytteli Blake Bradleyta, tummansinistä Rangeria. Vargas esitti hahmoa myös vierailevassa roolissa Power Rangers Dino Thunderissa vuonna 2004. Sittemmin hän on tehnyt useita vierasrooleja televisiosarjoihin esiintyen muun muassa Smallvillen jaksossa "Lexmas".
M-Hydroksiasetofenoni

Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa

Huoneenlämpötilassa m-hydroksiasetofenoni on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee hieman kuumaan veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, halogenoituihin hiilivetyihin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Yhdiste on heikko happo ja sen pKₐ-arvo on 6,59.
m-Hydroksiasetofenoni on komponentti kanadanmajavan erittämässä hausteessa ja toimii yhtenä aktiivisista feromoneista hausteessa. Ainetta muodostuu myös robustakahvin papuihin voimakkaan paahdon aikana ja pitoisuus on tyypillisesti 0,4–0,5 ppm.

Valmistus ja käyttö

m-Hydroksiasetofenonin synteesin lähtöaine on m-aminoasetofenoni. Tästä yhdisteestä muodostetaan diatsoniumsuola, joka hydrolysoidaan m-hydroksiasetofenoniksi.
m-Hydroksiasetofenonia käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa fenoprofeenia, etilefriiniä, norfenefriiniä ja pyriminobaakki-metyyliä.
Gustaf Gustafsson (jääkäri)

Gustaf Gunnar Gustafsson (26. joulukuuta 1895 Pernaja – 15. elokuuta 1928) oli suomalainen jääkärivääpeli.

Jääkärikausi

Gustafssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Gustaf Adolf Juhonpoika ja Hulda Sofia Perintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Olga Elisabet Törnblomin kanssa. Gustafsson oli kansakoulun käynyt helsinkiläinen mekaanikko, joka liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antaneeseen jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, jonka jälkeen hänet siirrettiin 10. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hän pääsi elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin.

Sotilasura

Gustafsson palasi Suomeen sisällissodan päättymisen jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja liittyi Viron vapaussotaan lähteneisiin joukkoihin, joissa hänet sijoitettiin ensimmäisen suomalaisen vapaajoukon tykkipatteriin. Viron vapaussodasta palattuaan hän liittyi Aunuksen retkikuntaan ja oli mukana Tuuloksen rintaman rannikkopuolustuksessa. Retkikunnasta palattuaan Gustafsson liittyi suojeluskuntajärjestöön 15. elokuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Pernajan suojeluskuntaan, missä tehtävässä hän toimi 15. helmikuuta 1920 saakka ja astui sen jälkeen vääpelinä Kipinälennätinlaitokseen palvelukseen. Hän erosi armeijasta 15. syyskuuta 1920, mutta liittyi myöhemmin vielä Itä-Karjalan kansannousua tukeneisiin suomalaisiin vapaaehtoisiin. Itä-Karjalasta palattuaan hän suuntasi merille. Hän kuoli keuhkotautiin 15. elokuuta 1928.
Maila Nisula

Maila Sinikka Soikkeli (o.s. Nisula, s. 8. maaliskuuta 1931 Viipuri) on entinen suomalainen telinevoimistelija ja koripalloilija.
Maila Nisula sijoittui Helsingin 1952 kesäolympialaisissa yhteisvoimistelukilpailussa viidenneksi, telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi, 8-ottelussa 119:nneksi sekä yksittäisistä telineistä permannolla 81:nneksi, puomilla 85:nneksi, hypyssä 118:nneksi ja nojapuilla 130:nneksi.
Nisula edusti seuratasolla Lappeenrannan Työväen Urheilijoita, Viipurin Ryhtiä ja Tainionkosken Tähteä. Hän voitti TUL:n mestaruuden voimistelun moniottelussa vuonna 1952. Hän pelasi neljän kauden ajan koripalloa TUL:n mestaruussarjassa.
Alpo Halinen

Alpo ”Apeli” Halinen (s. 22. heinäkuuta 1934 Kuusankoski) on suomalainen muusikko ja televisioesiintyjä. Hän toimi 1970-luvulla juontajana monissa Yleisradion musiikkiohjelmissa, kuten Suomen euroviisukarsinnassa 1975. Hän oli mukana Songilo-lauluyhteessä, jonka muutkin jäsenet olivat tv-kasvoja: Aarre Elo, Heikki Kahila, Jani Uhlenius ja Jukka Virtanen.
Halinen on toiminut erilaisissa järjestö- ja virkamiestehtävissä, muun muassa Espoon kaupungin kulttuurisihteerinä, työvoimaministeriössä ja sosialidemokraattisen työväenliikkeen kulttuurijärjestöissä.
Krasnoturjinsk

Krasnoturjinsk (ven. Краснотурьи́нск) on Venäjän Uralin federaatiopiirin Sverdlovskin alueella sijaitseva keskikokoinen teollisuuskaupunki. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 59 633 henkeä.
Žytomyrin alue

Historiaa

Alue on perustettu 22 syyskuuta 1937.

Väestö

Vuoden 2012 alussa alueen väkiluvuksi arvioitiin 1 273 200. Asukkaista 740 400 eli 58,2 % oli kaupunkilaisia, eli asui kaupungeissa tai kaupunkityyppisissä taajamissa.

Elinkeinoelämä

Alueen talous perustuu pääosin graniitin ja muiden rakennuskivien kaivostoimintaan, metsä- ja maatalouteen ja useiden koneiden tuottamiseen.
Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus on vaikuttanut alueen pohjoisosiin; voimala sijaitsee lähimmillään noin 50 kilometrin päässä alueen pohjoisosista itään. Vaikkei Žytomyrin alue kuulunut Narodytsin piirin itäosia lukuun ottamatta kaikkein vakavimmin saastuneisiin alueisiin (suljettu vyöhyke; valtaosa piirin asukkeista evakuoitiin, osa muutti pysyvästi pois), suuri osa alueen pohjoisimmista piireistä sai merkittävää haittaa vastaavan määrän radioaktiivista laskeumaa. Tällä on vaikutuksia maatalouteen, maan virkistyskäyttöön ja mielikuvien kautta turismille.
Situs inversus

Situs inversus (elinten peilikuvasijainti) on tila, jossa ihmisen sisäelinten sijainti on kuin peilikuva niiden normaalista sijainnista. Situs inversus ei varsinaisesti ole sairaus, eikä siitä yleensä ole haittaa, mutta sen harvinaisempaan muotoon liittyy keuhkoputkien tai muiden elinten sairauksia, jotka ilmenevät jo nuorena. Noin viidenneksessä tapauksista se liittyy Kartagenerin oireyhtymään sekä osassa asplenia- tai polysplenia-oireyhtymään. Situs inversus on noin yhdellä 8 000 henkilöstä. Se saattaa ilmentyä esimerkiksi umpilisäkkeen tulehtumisen yhteydessä sitä kautta, että kipu on vatsan alaosan vasemmalla eikä oikealla puolella.
Jackson King V

Eri King V -mallit

King V -malleja on aikojen saatossa ollut useampia. Niitä on valmistettu ja valmistetaan yhä sekä Japanissa että USA:ssa. Halvimmissa malleissa on yleensä pulttikaula, kun taas kalliimmat ovat neck-thru -tyyppisiä. Myös otelautamerkinnät antavat osviittaa kitaran arvosta. Kalliimmissa on yleensä hainevät ja eebenpuinen otelauta, kun taas halvemmissa malleissa on pisteet ja ruusupuuotelauta. Tosin 1980-luvulla valmistetut ns. student King V:t ovat todellisia huippusoittimia, vaikka niissä on ruusupuuotelauta sekä pisteet.
KV2 on nykyinen standardi King V:n USA-malli. Niissä on Floyd Rose -talla, kaksi humbuckeria sekä eebenpuuotelauta hainevillä. Aikaisemmin myynnissä ollut KV1 oli Dave Mustainen nimikkosoitin, josta löytyi mm. Mustainen nimi lavasta. Muutenkin se oli täysin eri kitara verrattuna nykyiseen KV2:seen. KV1:ssä oli mm. Kahlerin kiinteä talla ja eri mikrofonit. Aikaisemmin myynnissä ollut Japanissa valmistettu KV pro oli myös Mustainen nimikkokitara, sen ominaisuudet olivat suunnilleen samat kuin KV1:ssä (ei jumbonauhoja, eri mikrofonit), mutta sitä sai sunburst-värityksellä tai vaihtoehtoisesti hopeisena tai mustana.
Volkswagen Polo III

Volkswagen Polo (1994–2001)

Kolmannen sukupolven Volkswagen Polo tuli markkinoille vuonna 1994. Auto oli kokonaan uudistettu malli, mutta moottorit olivat peräisin edeltäneestä sukupolvesta. Polo perustui Golfin lyhennetylle alustalle, kuten myös sisarmallinsa SEAT Ibiza. Useat osat olivat vaihtokelpoisia näiden mallien kesken, mutta yksikään ulkopuolen koripaneeli ei ollut Polossa sama kuin Ibizassa. Mallit kuitenkin jakoivat keskenään kojelaudan. 
Uudesta Polosta pyrittiin tekemään edeltäjäänsä mukavampi, käytännöllisempi ja turvallisempi auto. Se olikin aikansa suunnannäyttäjä ja toi pienten autojen luokkaan aiemmin vain suuremmissa malleissa nähtyjä varusteita ja teknisiä ratkaisuja. Uusia turvallisuusvarusteita olivat ovien sivutörmäyspalkit, turvavöiden esikiristimet sekä lisävarusteiset kuljettajan ja etumatkustajan turvatyynyt. Turvallisuudessa Polo olikin luokkansa kärkitasolla, mistä osoituksena oli kolmen tähden tulos vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestissä. Yhtä hyvään tulokseen samassa kokoluokassa ylsi ainoastaan Ford Fiesta.
Vuonna 1995 esiteltiin uusina korimalleina neliovinen sedan (Classic) ja viisiovinen farmari (Variant). Nämä olivat uudelleennimettyjä SEAT Córdobia eli Ibizan sedan- ja farmarimalleja, joten koripaneelitkin poikkesivat hatchback-Poloista. Ne myös valmistettiin SEATin tuotantolinjalla Espanjassa. Sedania myytiin Meksikossa nimellä Volkswagen Derby vuoteen 2008 saakka.
Polo koki loppuvuonna 1999 kasvojenkohotuksen, jossa Volkswagenin mukaan uusittiin 70 prosenttia auton komponenteista. Ajovaloumpiot ja puskurit olivat uudenmalliset ja sisusta uudistettiin täydellisesti. Sedan ja farmari saivat hatchbackien tavoin uuden sisustan, mutta eivät täydellistä ulkopuolista uudistumista.
Uudistettu Polo ylsi neljään tähteen Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 2000.

Vuonna 2000 markkinoille tuli urheilullinen Polo GTI, jossa oli 16-venttiilinen 1,6-litrainen (125 hv) bensiinimoottori muuttuvalla venttiilien ajoituksella. GTI erosi perusmalleista erilaisilla puskureillaan, hunajakennosäleiköllään, sivuhelmoillaan ja 15 tuuman BBS-kevytmetallivanteilla. Vakiovarusteina oli muun muassa automaatti-ilmastointi, xenon-ajovalot, kuuden levyn CD-vaihtaja sekä nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi. Esittelyajankohtanaan GTI oli tehokkain koskaan valmistettu Polo.
Wilhelm Wirtinger

Wilhelm Wirtinger (15. heinäkuuta 1865 – 15. tammikuuta 1945) oli itävaltalainen matemaatikko.
Wirtinger syntyi Ybbsin pikkukaupungissa, Itävallassa. Hän opiskeli Wienin yliopistossa, jossa hän vastaanotti tohtorinarvonsa 1887. Wirtinger sai suuria vaikutteita Felix Kleiniltä, jonka kanssa hän opiskeli Berliinin yliopistossa ja Göttingenin yliopistossa.
Wirtinger työskenteli matematiikan monilla alueilla. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä käsitteli theta-funktioita (vuonna 1896). Wirtinger myös kirjoitti tutkielmissaan funktioteoriasta, geometriasta, algebrasta, lukuteoriasta ja Lien ryhmästa. Hän auttoi Kurt Reidemeisteriä solmuteorian kanssa näyttäen 1905 kuinka solmuryhmä lasketaan
Vuonna 1907 Royal Society palkitsi Wirtingerin Sylvester-mitalilla hänen ansioistaan funktioiden yleisen teorian kehittämisessä.
Wirtinger oli yksi Encyclopédie des sciences mathématiques pures et appliquées toimittajista vuosina 1913–1916. Hänen oppilaitaan olivat Wilhelm Blaschke, Leopold Vietoris, Erwin Schrödinger, ja Kurt Gödel.
Herraskaista väkeä

Tarina

Lancressa valmistaudutaan kuninkaallisiin häihin. Ongelmia aiheuttavat keijut, joita hallitseva keijukuningatar on päättänyt valloittaa Lancren.
Amago Haruhisa

Amago Haruhisa (jap. 尼子 晴久, 8.maaliskuuta 1514 – 9. tammikuuta 1562) oli merkittävä daimio Chūgokun alueella Japanissa.
Kun hänen isänsä Amago Masahisa, menehtyi varhain taistelussa, Haruhisasta tuli Amago-klaanin johtaja vuonna 1537. Hän aloitti sarjan valloituksia laajentaakseen valtapiiriään ja eteni Harimaan asti. Vuonna 1540 hän piiritti Mōri Motonarin hallussa ollutta Koriyaman linnan, mutta koki karvaan tappion. Seuraavana vuonna hänen isoisänsä Amago Tsunehisa menehtyi ja Ōuchi Yoshitaka aloitti hyökkäykset tuhotakseen Amago-klaanin lopullisesti. Haruhisa onnistui kuitenkin torjumaan hyökkäykset kerättyään lisää joukkoja. Tämän seurauksena Haruhisa hylkäsi suunnitelmansa laajentumisesta, ja aikoi varmistaa otteensa alueistaan. Kuitenkin vuonna 1552 Ōuchi Yoshitaka menehtyi Sue Harukatan kapinassa, ja Ashikaga-shōgunaatti tarjosi Haruhisalle kahdeksan alueen omistusta, joista neljää hän jo valmiiksi hallitsi.
Myöhempinä vuosinaan Haruhisa päätti murhata enonsa Amago Kunihisan sekä Shingūn kaupungista kotoisin olleet palvelijat, minkä myötä hän menetti monta merkittävää johtajaa. Vaikka useat fiktiokirjailijat ovatkin esittäneet nämä murhat Mōri Motonarin työnä, nykyään uskotaan niiden olleen Haruhisan tapa saada Amago-klaani yksinomaan hänen haltuunsa.
Kun Sue Harutaka menehtyi Motonaria vastaan Itsukushiman taistelussa, Haruhisa näki tämän mahdollisuutena vallata Iwami, ja liittoutua Ogasawara-klaanin kanssa. Hän hyökkäsi Ōmorin hopeakaivoksille, mutta kohtasikin taistelussa Motonarin. Kaksikko kävi useita taisteluita, kunnes Harahusa menehtyi Motonarin hyökkäyksessä Gassantodan linnaan vuonna 1560.
Kirišin piiri

Kirišin piiri (ven. Киришский муниципальный район, Kirišski munitsipalnyi raion) eli Kirišin kunnallinen piiri on vuonna 1931 perustettu hallintopiiri Leningradin alueella, Venäjällä. Alue sijaitsee Olhavajoen keskivaiheilla ja sen pinta-ala on 304,5 neliökilometriä (3,6 % Leningradin alueen pinta-alasta). Kirišin piirin etäisyys Pietariin on 115 kilometriä. Asukkaita on 66 800, joista alueen hallinnollisessa keskuksessa, Kirišin kaupungissa, 55 000 ja Budogoštšin kaupunkityyppisessä taajamassa 3 500. Kylissä asuvia on 8 000.
Alueella on öljynjalostus- (Kirishinefteorgsintez), kemian-, biokemian-, puunjalostus-, elintarviketeollisuutta. Olhavajoessa on sähkövoimalaitos nro. 19. Alueella on myös maanviljelyä ja karjataloutta.
Star Control

Star Control

Sarjan ensimmäinen peli on Star Control: Famous Battles of the Ur-Quan Conflict. Pelin julkaisi vuonna 1990 Accolade, ja sen kehittäjänä toimi Toys for Bob. Pelin ytimenä on kahden avaruusaluksen välinen ylhäältäpäin kuvattu avaruustaistelu eräänä ensimmäisistä videopeleistä pidetyn Spacewarin tapaan. Avaruustaistelun ohella pelissä oli strateginen osuus. Pelin taustatarinana oli kahden tähtienvälisen liittouman välinen sota. Pelin avaruustaistelun vetovoimaa lisäsivät sen hyvin tasapainotetut alukset.

Star Control 2

Star Control II: The Ur-Quan Masters on pelisarjan toinen osa. Sitä pidetään yleisesti sarjan parhaana pelinä. Peli lisää edeltävään peliin verrattuna seikkailupeliosuuden, joka kertoo ihmisten ja näiden liittolaisten välisestä taistelusta pahaa Ur Quan -lajia vastaan. Pelin seikkailupeliosuudessa pelaaja tutkii tähtijärjestelmiä etsien uusia resursseja ja liittolaisia. Peli laajentaa edellisen osan avaruustaistelua uusilla aluksilla. 
Star Control 2:en kehitti Toys For Bob, ja sen julkaisijana toimi edeltävän osan tavoin Accolade. Peli julkaistiin vuonna 1992 MS-DOS:lle. Se käännettiin myöhemmin Macintoshille ja 3DO:lle.

Star Control 3

Star Control 3:n kehittäjänä toimi Legend Entertainment, ja peli julkaistiin vuonna 1996 MS-DOS:lle ja Macintoshille. Star Control 3 on pelillisesti edeltäjäänsä suppeampi keskittyen lähinnä taisteluun ja tutkimusmatkailuun. Pelin juonta pidetään yleisesti huonona verrattuna edeltäjäänsä. Samoin pelin avaruustaistelua on pidetty heikompana johtuen muun muassa alussuunnittelusta ja pelin tekoälyn omituisuuksista.

The Ur-Quan Masters

The Ur-Quan Masters (UQM) on avoimen lähdekoodin käännös Star Control II:sta nykyaikaisille käyttöjärjestelmille. Se toimii ainakin Microsoft Windowsilla, Linuxilla, Mac OS X:llä ja FreeBSD:llä. UQM sai alkunsa, kun Star Control II:n kehittäjät Fred Ford ja Paul Reiche III julkaisivat pelin 3DO-version lähdekoodin GNU GPL -lisenssin alaisena vuonna 2002.
The Ur-Quan Masters on kehittäjiensä mukaan kehitysvaiheessa, mutta on kuitenkin jo täysin pelattava. The Precursors on tehnyt peliin alkuperäisistä Star Control II:n musiikkikappaleista uusversioita, mutta myös alkuperäisiä kappaleita voi pelissä käyttää.

Jatko-osat

Ilmoitettujen jatko-osien kehitys on ollut lakikiistassa alkuperäisen trilogian ja immateriaalioikeuksien omistajuudesta. Stardock Entertainmentin Brad Wardell ja alkuperäisen sarjan kehittäjät Fred Ford ja Paul Reiche III ovat sopineet kiistan. Sopimuksen ansiosta Stardock voi jatkaa Star Control Originsin myymistä sekä jatkokehittämistä ja Ford & Reiche voivat jatkaa Ur-Quan Mastersin (aiemmin nimellä Ghosts of the Precursors) jatko-osan kehittämistä. Sopimuksen myötä sarjan aiempia osia voidaan myydä edelleen ja tuotot jaetaan osapuolien kesken.