google/wiki40b huggingface dataset:
Oscar-palkinto

Oscar-patsas

Oscar-patsas on tehty britanniumista, joka on silattu kullalla. Patsas seisoo mustalla metallijalustalla, ja on 34 senttimetriä korkea ja painaa 3,85 kilogrammaa. Patsas kuvaa ristiretkeilijän miekkaa pitävää ritaria filmikelan päällä. Tarinan mukaan Cedric Gibbons suunnitteli patsaan muistioonsa kokouksen aikana. 
Patsaan nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta usein sen väitetään saaneen nimensä elokuva-akatemian kirjastonhoitaja Margaret Herrickiltä, joka huomautti patsaiden näyttävän hänen Oscar-sedältään. Toisen tarinan mukaan Bette Davis nimesi sen ensimmäisen miehensä mukaan, koska se näytti niin paljon häneltä.
Oscar-voittaja tai hänen perijänsä ei saa myydä patsasta, ellei ensin tarjoa sitä takaisin elokuva-akatemialle. Jos Oscar-voittaja ei suostu tuohon sopimukseen, akatemia pitää patsaan itsellään.

Gaalailta

Tärkeimmät palkinnot jaetaan televisiossa suorana lähetettävässä seremoniassa. Dolby-teatterissa (entinen Kodak-teatteri) tapahtuva seremonia pidetään yleensä maaliskuussa, kuusi viikkoa ehdokkaiden julkistamisen jälkeen. Kutsuvieraat saapuvat paikalle kuuluisaa punaista mattoa pitkin pukeutuneena kuuluisimpien muotisuunnittelijoiden suunnittelemiin vaatteisiin, mikä on tehnyt tapahtumasta merkittävän myös muotimaailman kannalta.

Ehdokkuudet

Päästäkseen ehdokkaaksi elokuvan ensimmäinen Los Angelesissa esitettävä näytös täytyy järjestää kyseisen vuoden aikana. Lyhytelokuvakategorioita lukuun ottamatta elokuvan täytyy myös olla kokopitkä (vähintään 40 minuuttia).
Elokuva-akatemian eri alojen jäsenet nimittävät oman alansa ehdokkaat. Esimerkiksi näyttelijät siis valitsevat näyttelijäehdokkaat, ja ohjaajat ohjaajaehdokkaat. Parhaan elokuvan ehdokkuuksista äänestävät kuitenkin kaikki akatemian jäsenet. Voittajat valitaan toisella kierroksella, jolla kaikki jäsenet saavat äänestää kaikkien kategorioiden ehdokkaita.
Vuoteen 1935 saakka äänestäjät saivat valita oman ehdokkaansa myös valmiin ehdokaslistan ulkopuolelta. Ainoa ehdokasluettelon ulkopuolinen Oscar-palkinnon saanut on Hal Mohr, joka palkittiin Kesäyön unelman kuvauksesta vuonna 1935.

Palkintokategoriat

Erikoispalkintokategorioissa ei nimetä ehdokkaita, ja niiden voittajia eivät päätä elokuva-akatemian jäsenet vaan erilliset komiteat.

Oscarit Suomessa

Kun Ingmar Bergmanin elokuva Fanny ja Alexander voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin vuonna 1983, palkinnon vastaanotti elokuvan tuottaja Jörn Donner yhdessä Bergmanin vaimon Ingrid von Rosenin kanssa, koska Bergman itse ei saapunut paikalle.
Tekniikan tohtori Janne Kontkanen vastaanotti ”teknisen Oscarin” kehittämästään 3D-teknologiasta vuonna 2014. Vuonna 2017 parhaiden erikoistehosteiden sarjan voitti Viidakkokirja-elokuva, jonka visuaalisten tehosteiden toteutukseen osallistui suomalainen Tommi Saaristoranta.
Aki Kaurismäen Mies vailla menneisyyttä oli ensimmäisenä suomalaisena elokuvana ehdolla Oscarin voittajaksi parhaan vieraskielisen elokuvan sarjassa vuonna 2002.
Vuonna 2014 Selma Vilhusen Pitääkö mun kaikki hoitaa? kilpaili parhaan lyhytelokuvan sarjassa.
USS Agamenticus

Palvelus

Alus oli Yhdysvaltain koillisrannikolla. Mainesta Massachusettsiin, kunnes se poistettiin palveluksesta 30. syyskuuta 1865 Bostonin laivastontelakalla. Alus makasi ankkurissa  lähes viisi vuotta, jona aikana se nimettiin 15. kesäkuuta 1868 USS Terroriksi.
Kuutamo, harjoitelma

Maalaus

Kuutamo-harjoitelma on yksi Churbergin iskevimmistä vimmaisen tunnetilan maalauksista. Kuutamoaihe toistui useissa düsseldorfilaisten taiteilijoiden teoksissa, mutta niissä ei usein nähty tällaista siveltimen paljautta ja kiihkoa. Churberg pyrki ilmaisussaan runolliseen ilmaisuun, joka kuitenkin poikkesi suoruudessaan ja rajuudessaan ajankohdan odotuksista. Maalauksen kohokohta on dramaattinen öinen taivas repaleisine pilvineen, kuun valoineen ja preussinsinisine läikkineen. Teoksesta aistii spontaanin kiihkeän maalaustapahtuman.
Kuutamo on merkitty maalatuksi Pariisissa 19.6.1878, vaikka maisema veden partaalla olevine rakennuksineen ja puineen onkin suomalainen. Churberg oli matkustanut tuolloin toistamiseen Pariisiin kesäkuussa 1878, pääasiassa katsomaan maailmannäyttelyä. Harjoitelman pohjalta valmistui myöhemmin vuoden 1878 aikana lopullinen maalaus Kuutamomaisema, josta Churberg sai kahden muun maalauksen kanssa Suomen Taideyhdistyksen ensimmäisen dukaattipalkinnon vuonna 1879. Fanny Churbergin taide nousi silti arvoonsa vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1919, kun Gösta Stenman järjesti tuolloin hänen töidensä yksityisnäyttelyn Helsinkiin. Maalauksen Ateneumiin vuonna 1919 lahjoittaneella varatuomari Arvid Souranderilla oli suuri kokoelma taiteilijan teoksia.
Lopullinen maalaus Kuutamomaisema kuuluu nykyään Fortumin Taidesäätiön kokoelmiin.
NRP Graciosa (M417)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1973
Sorrettujen pedagogiikka

Sorrettujen pedagogiikka (port. Pedagogia do Oprimido) on brasilialaisen kasvatusfilosofi Paulo Freiren (1921–1997) pääteos. Se on suomennettu vuonna 2005, miltei neljä vuosikymmentä julkaisemisensa jälkeen. Alun perin portugaliksi kirjoitettu teos on käännetty useille kielille. Englanninkielistä versiota oli myyty vuoteen 2005 mennessä liki 800 000 kappaletta.
Freire kirjoitti Sorrettujen pedagogiikan 1960-luvun aikana ja käsikirjoitus valmistui 1968. Poliittisen tilanteen vuoksi Freire ei kuitenkaan löytänyt kirjalleen kustantajaa Brasiliassa. Käsikirjoitus käännettiin kohta valmistumisensa jälkeen englanniksi ja New Yorkissa toimiva Continuum-kustantamo julkaisi sen ensimmäisen kerran vuonna 1970. Pian se käännettiin myös ruotsiksi ja muutamille muille kielille. Portugalinkielinen laitos ilmestyi vuonna 1974. Suomeksi Sorrettujen pedagogiikka saatiin 2005 Vastapainon kustantamana, Joel Kuortin kääntämänä ja Tuukka Tomperin toimittamana.
Sorrettujen pedagogiikka on vaikuttanut erikielisinä painoksina kaikkiin kriittisiin kasvatusteorioihin ja -perinteisiin maailmassa, muun muassa kriittisen pedagogiikan amerikkalaisiin ja saksalaisiin versioihin. Kirjan englanninkielisestä painoksesta julkaistiin 30. juhlapainos vuonna 2000. Kustantajan esipuheessa teosta kerrotaan jo tuolloin myydyn yli 750 000 kappaletta. Amazon.com nettikirjakaupan suosituimmat listalla kirja on sijaluvulla 992 (6.8.2010). Sorrettujen pedagogiikan neljä ensimmäistä lukua olivat jonkin aikaa luettavissa vapaasti verkossa, mutta Freiren oikeudenomistajat vaativat ne poistettaviksi.
ONATRA

ONATRA (Office National des Transports) on valtionyhtiö Kongon demokraattisessa tasavallassa. Yhtiö hoitaa rautatieliikennettä, satamia ja jokiliikennettä maan länsi- ja pohjoisosissa. Yhtiön pääkonttori on Kinshasassa.

Historiaa

Vuonna 1935 perustettiin valtion elin nimeltään Office des transports coloniaux, joka vuonna 1960 sai nimekseen Office des transports au Congo (OTRACO). Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 1971. Vuonna 1973 ONATRA kuljetti eniten matkustajia yhtiön historian aikana eli 410 871 matkustajaa.
Vuonna 1977 Kongon demokraattisen tasavallan hallitus päätti lopettaa yhtiön monopolin jokiliikenteessä ja salli kenen tahansa ihmisen tai yrityksen omistaa veneitä ja liikennöidä niillä jokia pitkin. Valtion varojen epääminen yhtiöltä yhdessä kilpailun alkamisen kanssa sai yhtiön kuljettamien matkustajien määrän laskuun, niin että vuonna 1982 yhtiö kuljetti vain 121 779 matkustajaa.
Stargazy pie

Stargazy pie on cornwallilainen piirakka, joka on tehty sardiineista, kananmunista ja perunasta sekä päällystetty taikinakuorella. Vaikka piirakasta on useita eri muunnelmia kalavaihtoehtoineen, sen ainutlaatuinen piirre on kuoren läpi ulos työntyvät kalanpäät ja joskus pyrstötkin. Kalat näyttävät katsovan kohti taivasta, mistä englanninkielinen nimi onkin peräisin.
Piirakan uskotaan olevan peräisin Mouseholen kylästä Cornwallista, ja sitä syödään perinteisesti Tom Bawcock’s Eve -festivaalin aikaan tarkoituksena juhlistaa Tom Bawcockin sankarillisesti talvimyrskyssä pyydystämää kalansaalista.

Piirakan kuvaus

Stargazy pie -piirakka on taikinapohjainen kalapiirakka, joka perinteisesti täytetään kokonaisilla sardiineilla. Tärkeintä on, että sardiinien päät jätetään koskemattomiksi ja että ne työntyvät taikinakuoren läpi näyttäen siltä kuin katselisivat tähtiä. Kalojen sijainnin ansiosta niistä paiston aikana tihkuva rasva valuu taikinan päälle antaen näin piirakalle kosteutta ja täyteläisemmän maun. Julkkiskokki Rick Stein esitti, että sardiinin pyrstötkin pilkistäisivät taikinakuoren läpi näyttäen siltä kuin kalat hyppäisivät vedestä.
Daphne du Maurier

Ohjaajana Hitchcock

Alfred Hitchcock ohjasi Rebekka-romaanin pohjalta ensimmäisen yhdysvaltalaisen elokuvansa Rebekka vuonna 1940. Hitchcockin elokuvista se oli ainoa, joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Rebekka oli Hitchcockin toinen ohjaus du Maurierin teoksen pohjalta. Hänen edellinen ohjaustyönsä Jamaica Innin rannikkorosvot perustui niin ikään du Maurierin romaaniin. Hitchcockin kolmas du Maurier -filmatisointi oli Linnut vuonna 1963. Daphne Du Maurierin isä, näyttelijä, tuottaja ja kirjailija, Gerald du Maurier oli Hitchcockin ystävä. Siksi Daphne Du Maurierin lienee ollut yksi Hitchcockin suosikkikirjailijoista. Hitchcock ei näet ole tehnyt kenenkään muun kirjailijan teoksista näin monta elokuvasovitusta.
Mount Kenya

Mount Kenyan teealueet

Mount Kenyan alarinteillä harjoitetaan monipuolisia maataloutta. Mount Kenyaa ympäröivistä piirikunnista (lähinnä Kirinyaga, Nyeri, Meru ja Embu) osa muodostaa esimerkiksi kaksi Kenian teealueista (Mount Kenya sekä Mount Kenya & Nyambene Hills). Näillä viljellään teepensaita 1 500–2 200 metrin korkeudella merenpinnasta erityisesti mustan teen tuottamiseksi. Myytävä tee valmistetaan kerätyistä teepensaan lehdistä joko ortodoksisella tai CTC-menetelmällä.
James Pritchett

James Pritchett (27. lokakuuta 1922 – 15. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Dr. Matt Powers televisiosarjassa The Doctors vuosina 1963–1982.
Pritchett voitti Emmy-palkinnon vuonna 1978; hän oli ollut jo aiemmin ehdolla edellisvuonna 1977.
Pritchett on kotoisin Pohjois-Carolinan osavaltiosta. Hän meni vuonna 1958 naimisiin Cynthia Arnoldin kanssa, ja pariskunnalle syntyi kolme yhteistä lasta.
Likolampi (Kouvola, Kaipiainen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 70,5 metriä mpy.
Heksametyylidisilatsaani

Ominaisuudet

Heksametyylidisilatsaani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin niukasti veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta. Se liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin, asetoniin, tetrakloorieteeniin, heptaaniin, bentseeniin ja muihin hiilivetyihin. Heksametyylidisilatsaani on emäksinen yhdiste, mutta ei ole useista muista emäksistä poiketen nukleofiilinen. Heksametyylidisilatseeni muodostaa hyvin voimakkaita vetysidoksia.
Ikechukwu Uche

Ura

Uche aloitti uransa Amanze Unitedin ja Iwuanyanwo Nationalen junioreista. 17-vuotiaana hän siirtyi espanjalaiseen Racing Ferroliin, joka pelasi Segunda Divisiónissa. Toisella kaudellaan 2002–2003 hän pelasi yhteensä 24 ottelua. Kausi päättyi kuitenkin joukkueen putoamiseen sarjaporrasta alemmaksi.
Vuonna 2003 Uche siirtyi Recreativoon 300 000 dollarin siirtosummalla ja teki heti ensimmäisellä kaudellaan 12 maalia. Kaudella 2005–2006 maaleja syntyi 20 kappaletta 28 ottelussa, ollen kauden paras maalintekijä. Recreativo nousi myös kauden päätteeksi pääsarjaan kolmen vuoden tauon jälkeen.
Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Uche teki 8 maalia. Joukkue sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Vuonna 2007 Uche siirtyi Getafeen, jossa hän pelasi kahden kauden ajan lähinnä vaihtomiehen roolissa. Vuonna 2009 hän siirtyi juuri pääsarjaan palanneeseen Real Zaragozaan.
Eureka (Kalifornia)

Historiaa

Eureka sijaitsee Humboldtinlahdella. Alueen alkuperäisasukkaat olivat wiyot-kieltä puhuneita intiaaneja, jotka asuttivat aluetta tuhansia vuosia ennen eurooppalaisten tuloa. Kieltä ei enää puhu kukaan, mutta toista alkuperäiskieltä yurokia yritetään Eurekan alueella estää katoamasta.
Punapuualueen rannikolla sijaitseva Eureka kehittyi puutavarakaupan vapaavarastona ja auttoi näin alueen satoja sahalaitoksia saamaan tuotteensa maailmanmarkkinoille. Kaupungissa on monia viktoriaanisen tyylin puutaloja, erityisesti hyvin säilyneessä 1800-luvun vanhassa keskustassa. Toinen viktoriaanisen tyylin mukaisena säilynyt kaupunki on lähellä sijaitseva Ferndale.  
Kalifornian länsirannikkoa purjehtineilta eurooppalaisilta löytöretkeilijöiltä kesti satoja vuosia löytää Humboldtinlahden kapea suuaukko. Sen ja nykyisen Eurekan seudun löysi maata pitkin edennyt tutkimusretkikunta vasta vuonna 1849. Eurekan siirtokunta perustettiin 13. toukokuuta 1850.
Kalifornian kultaryntäyksen aikoihin kullanetsijöitä tuli meritse vasta löydetylle Humboldtinlahdelle. Kaupunki onkin saanut nimensä kreikan kielen sanasta heureka ’minä löysin sen’. ”Eureka!” on myös Kalifornian osavaltion virallinen tunnuslause.
Vuonna 1860 eurooppalaiset uudisasukkaat taltuttivat aluetta puolustaneet intiaanit suuressa Wiyotien verilöylyssä. Kullanetsinnän osoittauduttua huonosti kannattavaksi monet kullan perässä alueelle tulleista siirtyivät puutavarakauppaan, josta tulikin Eurekan alueen pääelinkeino. Jo vuonna 1854, vain neljä vuotta siirtokunnan perustamisen jälkeen, alueella tiedetään toimineen jo vajaa kymmenen sahalaitosta, ja vuotta myöhemmin laskettiin 140 puutavarakuunarin purjehtineen edestakaisin Humboldtinlahdella kuljettaen sahatavaraa muihin nouseviin länsirannikon kaupunkeihin.
Kaadetut valtavat punapuurungot kuljetettiin kapeita, siirrettäviä rautateitä pitkin sahoille tai suoraan Eurekan satamaan. Vuonna 1914 valmistunut Northwestern Pacific -rautatie laajensi Eurekan alueen puutavaran markkinoita San Franciscoon ja sisämaan kaupunkeihin. Rautatie myös toi yhä enemmän työvoimaa ja asukkaita kasvavaan Eurekaan muualta Kaliforniasta.
Puutavaran ohella lohesta tuli toinen Eurekan alueen pääelinkeinoista. Kalasäilyketehtaita nousi Eurekan telakka-alueelle, ja lohen lisäksi saaliiksi saatiin tonnikalaa ja katkarapua. Eurekassa aloitettiin 1800-luvulla myös ostereiden viljely ja laivanrakennus. 
Toisen maailmansodan jälkeen sekä puutavarabisnes että kalastus alkoivat hiipua ja korvautua muilla elinkeinoilla.
Brändilähettiläs

Brändilähettiläs tarkoittaa markkinointialalla ihmistä, joka työskentelee yrityksessä, edustaa organisaatiota tai brändiä. Brändilähettiläs kuvastaa yrityksen imagoa, näkyvyyttä, arvoa, tavoitteita sekä aatteita. Käytännön tasolla brändilähettiläs esimerkiksi kommunikoi kevyesti asiakasrajapintojen kanssa ja välittää käytännön tasolla olevaa viestiä siitä, millainen yritys on.
Netta Barzilai

Ura

Vuoden 2017 syyskuussa Barzilai osallistui Israelin euroviisukarsinnan HaKokhav HaBan viidennelle tuotantokaudelle. Barzilai eteni finaaliin asti, voittaen kilpailun 210 pisteellä. Voittonsa myötä Barzilai pääsi edustamaan Israelia vuoden 2018 Euroviisuissa.
Barzilain kilpailukappale ”Toy” julkaistiin 11. marraskuuta. Kappaleen tuotti ja sanoitti Doron Medalie ja Stav Beger. Kappaleen musiikkivideo sai yli 20 miljoonaa näyttökertaa kaksi kuukautta ennen itse Euroviisuja. 8. toukokuuta Barzilai lauloi itsensä jatkoon vuoden 2018 Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, voittaen koko semifinaalin 283 pistellä. Finaali järjestettiin 12. toukokuuta, jonka Barzilai voitti keräten 529 pistettä tuomaristoilta ja puhelinäänestäjiltä.
Keppihevonen

Keppihevonen on yleensä kankaasta (joskus myös puusta, langasta, villasukasta tehty tai huovutettu) valmistettu hevosen pää, johon on kiinnitetty keppi. Se on harrasteväline ja käsityön taidonnäyte. 
Keppihevosia tehdään eri rotuisia usein oikeiden hevosten rotujen mukaisesti. Niiden varusteet ovat myös samantapaisia kuin oikeidenkin hevosten. Yhä useammin keppihevosten suu on tehty avoimeksi niin, että suuhun voi laittaa kuolaimet. Keppihevosia myydään valmiina, mutta sellainen voidaan myös valmistaa myös itse. ”Keppihevoskasvattajilta” voi ostaa tai tilata itselleen käsintehdyn keppihevosen. Keppihevosille keksitään usein ainakin rotu, sukupuoli ja nimi. Niille voidaan tehdä myös sukutaulu aivan oikeiden hevosten tapaan.

Harrastuksena keppihevoset

Nykymuotoinen keppihevosharrastus alkoi vuoden 2010 tienoilla. Tuona vuonna julkaistiin Venla-Maria Uutelan kirjoittama tietokirja keppihevosista. 
Ensimmäiset keppihevosten SM-kisat järjestettiin talvella 2012 Oulun seudun ammattiopiston tiloissa, ja ilmoittautuneita oli 110.
Suuren yleisön tietoon keppihevosharrastus tuli vuonna 2017, kun julkaistiin Selma Vilhusen ohjaama dokumenttielokuva Hobbyhorse Revolution. Elokuva sai parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon 2018, ja Alankomaissa Cinekid-festivaalilla se sai yleisöpalkinnon parhaana lastenelokuvana.
Keppihevoset on laaja-alainen ja kasvava harrastus, johon voi kuulua keppihevosilla ratsastamista, oman tallin pitoa todellisessa elämässä tai netissä, ompelua ja käsitöitä, valokuvaamista, erilaisiin tapahtumiin ja kilpailuihin osallistumista ja muiden harrastajien tapaamista. Keppihevosharrastajilla on myös oma foorumi, ja vuonna 2016 rekisteröitiin yhdistys Suomen Keppihevosharrastajat ry. 
Harrastajat jaetaan yleensä iän perusteella junioreihin ja senioreihin, vaikka mitään ikärajoja harrastukseen ei ole. Suomen hyppyennätys keppihevosen kanssa on 141 cm, jonka teki Marie Kärkkäinen vuonna 2019.
Keppihevosharrastus voi olla urheilua, käsityötä tai molempia. Urheilevat keppihevosharrastajat treenaavat jatkuvasti erilaisia lajeja, jotka heijastavat oikeiden hevosten ratsastuslajeja. Yleisimmät urheilumuodot ovat kouluratsastus ja esteratsastus, jotka vaativat molemmat muun muassa kestävyyttä, ketteryyttä, ponnistusvoimaa, lihaskuntoa ja notkeutta. 
Keppihevosten suomenmestaruuskilpailut on jokavuotinen Suomen suurin keppihevostapahtuma, jossa kilpaillaan muun muassa este- ja koulumestaruudesta sekä pidetään näyttelyitä, erilaisia esityksiä ja keppihevosaiheista ohjelmaa.
David Blu

Ura

Blu pelasi lukiokoripalloa Venicen ja Westchesterin lukioissa. Hän siirtyi vuonna 1998 Etelä-Kalifornian yliopistoon, jota hän edusti neljän kauden ajan. Toisella yliopistokaudellaan Blu teki 13,9 pistettä ottelua kohden, joka oli hänen yliopistouransa paras pistekeskiarvo. Vuonna 2002 Blu siirtyi Maccabi Tel Aviviin kahdeksi kaudeksi. Jälkimmäisellä kaudella hän voitti Euroliigan mestaruuden. Kaudeksi 2004–2005 Blu siirtyi Sacramento Kingsiin, mutta lähti seurasta ennen kauden alkua ja liittyi BK Dynamo Pietariin. Hän pelasi seurassa tammikuuhun 2005 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi loppukaudeksi Pallacanestro Trevisoon. Kauden päätyttyä Blu pelasi kauden Virtus Bolognassa ja tämän jälkeen kauden Fortitudo Bolognassa. Kaudeksi 2007–2008 Blu palasi Maccabiin. Hän edusti seuraa vuoden ajan ja siirtyi pian Le Mans Sarthe Basketiin. Blu pelasi seurassa kauden ajan, kunnes palasi Maccabiin.
Tuulella ei ole ystävää

Tuulella ei ole ystävää (U vetra net nikakogo druga tai Pesnja o druge) on Andrei Petrovin (1930–2006) säveltämä laulu neuvostoliittolaisesta elokuvasta Put k pritsalu (1962), joka on esitetty Suomen televisiossa nimellä Matka satamaan.
Sen on levyttänyt Tapio Rautavaara nimellä ”Hiljainen satama” (1963, san. Heikki Saari), mutta tunnetummaksi nousi Heikki Aarvan levytys ”Tuulella ei ole ystävää” samalta vuodelta. Se ylsi levymyyntitilaston kymmenennelle tilalle joulukuussa 1963 ja oli Finndiscin Safir-levymerkin parhaiten menestynyt julkaisu. Sen sanoituksen on tehnyt Erik Lindström nimimerkillä Hillevi, ja saman sanoitusversion ovat levyttäneet myös Arja Saijonmaa vuonna 1983, Eila Pienimäki vuonna 1990 ja Arja Havakka vuonna 1999.
Kappaletta ei pidä sekoittaa Vladimir Vysotskin Ystävän lauluun, jonka alkuperäisnimi on myös Pesnja o druge.
Kuolemajärvi (Jämsä, Tyry)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy.
Pinaakkeli

Pinaakkeli (ransk. pinacle) on pieni suippo pilari. Niitä käytetään esimerkiksi tornien kulmissa tai katon sivustoilla sekä kantavien pilarien huippuina. Pinaakkelit ovat yleisimpiä gotiikkaa edustavissa rakennuksissa.
Lövön silta

Liikenne

Noin 400–500 vakinaista asukasta asui Lövön lossiyhteyden takana. Lövön saaren asukkaiden lisäksi lossin kautta kulkivat muun muassa Kasnäsin, Vänön, Rosalan ja Högsåran asukkaat. Vakinaisten asukkaiden lisäksi lossiyhteyden takana oli yli 1 000 vapaa-ajan asuntoa. Tieliikennettä oli vuonna 2002 keskimäärin 400 ajoneuvoa vuorokaudessa ja kesällä 500 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Sillan alitse kulkevalla vesiliikkenneväylällä 62 prosenttia liikenteestä on huviveneitä, moottori- ja soutuveneitä ja 36 prosenttia purjeveneitä. Väylää käyttää myös satunnaisesti laivaliikenne ja kalastusalukset. Vuoden 1998 kesällä tehdyssä viikon laskentaseurannassa väylällä kulki 962 venettä ja alusta.

Rakentaminen

Vuonna 2001 Tiehallinto teki Lövön lossipaikan kehittämisen yleissuunnitelman. Tiesuunnitelman laatiminen aloitettiin vuonna 2006.
Hankkeen urakoitsijana toimi Skanska ja urakkasumma on noin 7,8 miljoonaa euroa. Sillan teräsrakenneurakoitsijana on Rautaruukki, joka valmisti sillalle Suomen suurimmat siltalohkot. Koko rakennusalueen pituus on 1 125 metriä. Lokakuussa 2009 aloitettiin linjansiirtötyöt ja lossin siirtoa valmistelevat toimenpiteet. Kannen viisi teräslohkoa kuljetettiin paikkalle merikuljetuksena ja nostettiin paikoilleen suurella merinosturilla. Yhden lohkon paino on 200 tonnia ja pituus noin 90 metriä. Lohkot asennettiin paikoilleen viikossa toukokuun 2010 aikana. Silta rakennettiin lossin kohdalle, ja eteläpuolisen rannan kalturi siirretään 40 metriä sivuun siltapaikalta.
Country – katkera sadonkorjuu

Juoni

Country – katkera sadonkorjuu sijoittuu 1980-luvun alun Iowaan, jonka sydänmaalla Ivyn perheen maatila on vaarassa. Perheenäiti Jewell Ivy (Jessica Lange) käy katkeraa kamppailua perheensä tulevaisuudesta ja maatilastaan, joka on romahtamaisillaan. Iowan maaseudun viljelijöillä on raskaat ajat, joita seuraavat pankkien konkurssit ja pakkohuutokaupat. Jewellin aviomies Gil (Sam Shepard) on luopunut jo toivosta, mutta Jewell on vahvana naisena päättänyt pitää päänsä pystyssä ja jatkaa sinnikkäästi taistelua, vaikka murtuneen aviomiehen lisäksi perhe on hajoamaisillaan.

Tuotanto

Country – katkera sadonkorjuu kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä. Elokuva kuvattiin Iowan Waterloossa, Readlynissä ja Black Hawkin piirikunnassa sekä Kalifornian Burbankissa sijaitsevalla Walt Disney Studiosilla. Katkeran sadonkorjuun tuotantoyhtiöinä toimivat Far West, Panagea ja Touchstone Pictures.

Julkaisu ja vastaanotto

Country – katkera sadonkorjuu sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 28. syyskuuta vuonna 1984 New Yorkin elokuvajuhlilla, jonka jälkeen elokuvan maanlaajuinen ensi-ilta oli 29. syyskuuta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 22. maaliskuuta vuonna 1985. Elokuvan levittäjinä toimivat Walt Disney Studios Motion Pictures ja Paramount Pictures. Country – katkera sadonkorjuu tuotti Yhdysvalloissa yhteensä 9 640 000 dollaria. Itse Country – katkera sadonkorjuu ja sen näyttelijäkokoonpano saivat kriitikoilta ylistävät arvostelut. Chicago Sun-Timesin elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle neljä ja puoli tähteä viidestä.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 100 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kahdeksaan arvosteluun.

DVD-julkaisut

Country – katkera sadonkorjuu on julkaistu DVD:lle Yhdysvalloissa vuosina 2003 ja 2013.
Ruohokarppi

Lisääntyminen

Kutu tapahtuu kesällä. Munat kelluvat pintavedessä ja poikaset tarvitsevat kehittyäkseen lämmintä vettä. Siksi ruohokarpit eivät menesty kovin kylmässä ilmastossa.