google/wiki40b huggingface dataset:
Santillana (jalkapalloilija)

Ura

Pelipaikaltaan Santillana oli hyökkääjä, mutta hän pelasi aluksi myös keskikentällä. Juniorina hän edusti Satéliten ja Barredan joukkueita. Pelaajanimi Santillana on peräisin hänen synnyinkuntansa Santillana del Marin nimestä, sillä eräs hänen valmentajistaan ei muistanut pelaajien nimiä ja kysyi aina ”Missä on se poika Santillanasta?”.
Ammattilaisuransa Santillana aloitti kaudella 1970–1971 tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneessa santanderilaisessa Racingissa, jossa hän voitti sarjan maalikuninkuuden. Jo kaudeksi 1971–1972 tuolloin 18-vuotias Santillana siirtyi pääkaupunkiin, pääsarjaseura Real Madridiin. Samassa 26 miljoonan pesetan kaupassa siirtyivät myös Aguilar ja Corral.
Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Santillana pelasi 5. syyskuuta 1971 Real Betisiä vastaan. Real Madridia hän edusti kaikkiaan 17 kauden ajan, jona aikana seura voitti yhdeksän Espanjan pääsarjamestaruutta, neljä Espanjan cupia, kaksi Uefa-cupia ja yhden Espanjan liigacupin. Lisäksi hän pelasi Euroopan cupin ja Cup-voittajien cupin loppuotteluissa, mutta molemmilla kerroilla tuloksena oli häviäminen brittijoukkueille, ensin vuonna 1981 Liverpoolia ja sitten vuonna 1983 Aberdeenia vastaan.
Espanjan maajoukkueessa Santillana pelasi 56 ottelua ja teki 15 maalia. Hän edusti maataan vuosien 1978 ja 1982 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1980 ja 1984 EM-kilpailuissa. Maajoukkuetehtävissä hänet muistetaan erityisesti panoksestaan 21. joulukuuta 1983 Maltaa vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa, joka Espanjan täytyi voittaa 11 maalilla päästäkseen lopputurnaukseen. Santillana teki neljä maalia ja Espanja voitti lopulta 12–1, päästen kisoihin ohi Alankomaiden. Itse lopputurnauksessa Espanja sijoittui hopealla hävittyään loppuottelussa Ranskalle.
Sergei Mozjakin

Venäjän Superliiga

Pääsarjauran Mozjakin aloitti vuonna 2000 TsSKA Moskovassa. Vuonna 2002 Columbus Blue Jackets varasi Mozjakinin NHL:ään varausnumerolla 268. Kaudella 2005–06 Mozjakin (20+32=52) voitti Venäjän Superliigan pistepörssin. Mozjakin kilpaili tasapäisesti runkosarjan pistepörssin voitosta yhdessä Aleksei Morozovin (23+26=49) ja Jevgeni Malkinin (21+26=47) kanssa. Kaudeksi 2006–07 Mozjakin siirtyi HK Himik Moskovan alueeseen (nimi myöhemmin HK Atlant). Mozjakin voitti toistamiseen Superliigan pistepörssin kaudella 2007–08 vain pisteen enemmän saaneena kuin Morozov.

KHL

KHL:n pistepörssin Mozjakin on voittanut kuusi kertaa: 2008–09, 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2015–16 ja 2016–17, sekä maalipörssin neljästi: 2012–13, 2013–14, 2015–16 ja 2016–17. Hänet on valittu neljä kertaa KHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi, kuusi kertaa tähdistökentälliseen ja kuusi kertaa vuoden herrasmiespelaajaksi. Mozjakin on johtanut Metallurg Magnitogorskin kausilla 2013–2014 ja 2015–16 Gagarin Cupin voittoon joukkueen kapteenina. Molemmilla kerroilla hänet on palkittu pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana. Kaudella 2014–15 Mozjakin rikkoi ensimmäisenä pelaajana 500 tehopisteen rajan KHL:ssä, kun runkosarjan ja pudotuspelien pisteet lasketaan yhteen. Hän johtaa KHL:n kaikkien aikojen maali- ja pistetilastoja.

Maajoukkue

Mozjakin oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa 2018. Hän on pelannut Venäjän maajoukkueessa kahdeksat MM-kilpailut, joissa hän on voittanut kaksi maailmanmestaruutta: 2008, 2009,  kaksi hopeaa: 2010, 2015 ja kaksi pronssia: 2016, 2017.
John R. Mott

John Raleigh Mott (25. toukokuuta 1865 – 31. tammikuuta 1955) oli yhdysvaltalainen Young Men’s Christian Association (YMCA) ja World Student Christian Federation (WSCF) pitkäaikainen virkailija. Hän sai vuonna 1946 Nobelin rauhanpalkinnon pitkäaikaisesta työstään rauhan hyväksi ja aikaansaamiseksi.

Elämä

Mott syntyi Livingston Manorissa Sullivan Countyssa, New Yorkissa, hän muutti perheensä mukana jo syntymävuotensa syyskuussa Postvilleen, joka sijaitsee Iowassa. Hän opiskeli Upper Iowa Universityssa historia pääaineenaan. Hän voitti myös yliopistonsa väittelykilpailun. Suoritettuaan perustutkinnon hän jatkoi 1888 opiskelua Cornellin yliopistossa. Vuonna 1891 hän avioitui Leila Ada Whiten kanssa, ja heille syntyi kaksi tytärtä ja kaksi poikaa.
Vuodet 1895–1920 Mott työskenteli WSCF:n pääsihteerinä. Mott, joka oli myös amerikkalainen metodistikirkon maallikkosaarnaaja, johti vuonna 1910 puhetta Maailman lähetystyökonferenssissa, joka oli uudenaikaisen protestanttisen lähetystyön ja uudenaikaisen protestanttisen ekumeenisen liikkeen alkupiste.
Mott toimi WSCF:n puheenjohtaja 1920–1928. Tässä tehtävässä hänen toimintakenttinään olivat lähetystyö, ekumenia sekä rauhatyö. WSCF:n suomalainen jäsenjärjestö on Suomen Kristillinen Ylioppilasliitto, SKY. Jotkut historioitsijat ovat pitäneet häntä omana aikanaan eniten matkustaneena ja yleismaailmallisesti hyväksytyimpänä kristittynä.
Abbey Road (katu)

Abbey Road on katu Westminsterin kaupunginosassa Lontoossa, Englannissa. Katu tunnetaan sen varrella olevasta Abbey Road Studios -äänitysstudiosta, jolla The Beatles levytti suurimman osan kappaleistaan, sekä erityisesti studiolla äänitetystä The Beatlesin vuoden 1969 albumista Abbey Road, jonka kansikuvassa The Beatlesin jäsenet ylittävät suojatietä Abbey Roadilla. Kyseinen suojatie on edelleen suosittu turistikohde.
Malesiankäärmeenpää

Levinneisyys ja elinympäristö

Laji on levinnyt Aasiaan, Indonesiaan ja Malesiaan. Malesiankäärmeenpäätä tavataan mustavetistä joista ja turvesoista.

Akvaariossa

Akvaariossa laji viihtyy parhaiten lämpimässä, pehmeässä vedessä.
.hack//SIGN

Tarina

.hack//SIGN tapahtumat kietoutuvat vuonna 2007 fiktiivisesti julkaistuun MMORPG-roolipeliin The World. Tarina alkaa siitä, kun eräs pelaajista, Tsukasa, huomaa jääneensä vangiksi pelin sisään. Jotkut pelaajat alkavat selvittää tilannetta auttaakseen Tsukasaa, jotkut taas hyötyäkseen itse tilanteesta. Juoni etenee rauhallisesti mutta hajanaisesti, koska katsojalle syötetään paljon harhaanjohtavaa informaatiota tapahtumien luonteesta.
Rähmäys

Rähmäys (engl. fumble) on amerikkalaisessa ja kanadalaisessa jalkapallossa tapahtuma, jossa pelaaja menettää pallon hallustaan muuten kuin heittämällä, potkaisemalla tai muuten antamalla pallon sen toiselle pelaajalle. Rähmäys on määritelty Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton säännöissä luvussa 11. Kun pallo on rähmätty, kaikki pelaajat saavat koskea palloon tai ottaa sen hallintaansa.
Matti Jansson

Matti Juhani Jansson (2. tammikuuta 1943 Tampere – 30. tammikuuta 2016 Pori) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1961–1975 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Jansson aloitti SM-sarjauransa Tampereen Ilveksessä kaudella 1961–1962 ja edusti vuodet 1962–1967 Porin Karhuja sekä 1967–1971 Porin Ässiä. Ässien joukkueessa hän esiintyi vielä kahdessa ottelussa kaudella 1972–1973 sekä yhdessä ottelussa kaudella 1974–1975. Hän pelasi SM-sarjassa 90 ottelua ja vaihtopenkillä istumiset mukaan laskien 163 ottelua. Tilastoihin kertyi 12 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Karhujen joukkueessa vuonna 1965 mutta sai Ässien mestaruuskaudella 1970–1971 tilastoihinsa vain neljä ottelua ja jäi ilman kultamitalia. Jansson jatkoi Ässien organisaatiossa vielä tämänkin jälkeen toimien satunnaisesti edustusjoukkueen varamaalivahtina.
Jansson pelasi Suomen miesten maajoukkueessa kaksi maaottelua.
Pelaajauransa jälkeen Jansson toimi kaksi kautta Ässien päävalmentajana, vuosina 1974–1976 Lasse Heikkilän ollessa maajoukkuetehtävissä. Tämän jälkeen Jansson jatkoi Heikkilän apulaisena ainakin vuoteen 1978 asti, jolloin Ässät voitti mestaruuden.
V. O. Juvelius

Verner Ossian Juvelius (15. marraskuuta 1869 Pyhäjoki – 21. huhtikuuta 1937 Oulu) oli suomalainen vankilanjohtaja.

Työura

Pyhäjoella syntynyt Juvelius suoritti kameraalitutkinnon vuonna 1889 ja ylemmän hallintotukinnon 1895. Hän aloitti vankilauransa Helsingin kuritushuoneen kirjanpitäjänä vuonna 1891 ja työskenteli sen jälkeen asianajajana Oulussa vuodesta 1897 lähtien. Samana vuonna Juvelius nimitettiin Oulun lääninvankilan johtajaksi. Hänet erotettiin tehtävästä toisen sortokauden aikana 1916. 
Juvelius sai virkansa takaisin sisällissodan yhteydessä, jolloin hän toimi myös Oulun vankileirin ensimmäisenä johtajana. Leirin huonojen olosuhteiden johdosta Juvelius sai uhkauksia kaupungin asukkailta. Erään suojeluskuntalaisen hänelle toimittaman varoituskirjeen mukaan Juvelius uhattiin "naulata kielestään sähköpylvääseen". Hänestä käytettiin Oulussa myös nimitystä "rosvopäällikkö".
Punavangeista vastanneen sotavankilaitoksen vankilatoimenosaston johtajana hän aloitti 23. huhtikuuta 1918. Juveliuksen tehtäviin kuului muun muassa vankileirien sijoituspaikkojen suunnittelu sekä niiden yleisen toiminnan hallinnointi ja kehittäminen. Sisällissodan jälkeen Juvelius toimi Oulun lääninvankilan johtajana aina vuoteen 1936 saakka. Sotilasarvoltaan hän oli majuri.

Perhe

Juveliuksen vanhemmat olivat maanmittari Johan Henrik Juvelius ja Ida Maria Åkerman. Hän avioitui vuonna 1893 Augusta Elisabeth Schreyn kanssa. Heidän poikansa, eversti Eero Juva toimi muun muassa rykmentin komentajana jatkosodan aikana. 
V. O. Juveliuksella oli seitsemän sisarusta, joista tunnettuja ovat kirjallisuuden tutkija J. W. Juvelius (1863–1927), kirjailija Valter Juva (1865–1922), lähetyssaarnaaja ja diakoni Ester Juvelius (1876–1962), näytelmäkirjialija ja suomentaja Veera Roos (1882–1961) sekä kirjailija Siiri Juva (1886–1974).
Irina Zahharenkova

Irina Zahharenkova (ven. Ирина Захаренкова, Irina Zaharenkova, s. 23. helmikuuta 1976 Kaliningrad) on virolainen pianisti ja cembalisti, joka asuu nykyisin Suomessa.
Zahharenkova valmistui musiikin maisteriksi Viron musiikkiakatemiasta opettajinaan Lilian Semper ja Maris Valk-Falk. Hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Hui-Ying Liu-Tawaststjernan johdolla. Hän on yksi oman sukupolvensa palkituimmista nuorista pianisteista maailmassa.
Donbas Arena

Rakentaminen

Stadionin rakennustyöt aloitettiin vuonna 2006 ja sen pääurakoitsijana toimi turkkilaisyhtiö ENKA. Stadionin rakennustyöt saatiin valmiiksi kolme vuotta myöhemmin.
Donbas Arenan suunnitteli ArupSport, joka on suunnitellut myös muita stadioneita, kuten City of Manchester Stadium (Manchester, Englanti), Allianz Arena (München, Saksa) ja Pekingin kansallisen stadionin (Peking, Kiina).

Avajaiset

Stadion saatiin täysin valmiiksi ennakoitua aikaisemmin, mutta avajaisseremonia jouduttiin kuitenkin pitkittämään 29. elokuuta 2009 asti pyhäinpäivien takia. Stadionin avajaisseremoniassa esiintyi yhdysvaltalainen R&B- ja soul-laulaja Beyoncé Knowles, joka oli ensimmäistä kertaa esiintymässä Ukrainassa.
Šah’tar Donetsk pelasi uudella kotistadionillaan ensimmäisen ottelunsa 27. syyskuuta 2009, kun se kohtasi maan pääsarjan kahdeksannella ottelukierroksella Obolon Kiovan.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 koripallon EM-kisat järjestettiin Espanjassa 3.–16. syyskuuta. Kisoissa oli mukana 16 joukkuetta.

Ottelujärjestelmä

Joukkueet jaettiin neljään neljän joukkueen alkulohkoon. Kussakin alkulohkossa kukin joukkue pelasi kerran kaikkia muita saman lohkon joukkueita vastaan. Kunkin alkulohkon kolme parasta pääsivät jatkolohkoihin. Jatkolohkossa E pelasivat alkulohkojen A ja B jatkoon päässeet joukkueet ja jatkolohkossa F alkulohkojen C ja D jatkoon päässeet joukkueet. Jatkolohkoissa kukin joukkue pelasi kerran niitä oman jatkolohkonsa joukkueita vastaan joita se ei ollut kohdannut vielä alkulohkossa.
Kummankin jatkolohkon neljä parasta pääsivät puolivälieriin, joissa jatkolohkon E voittaja kohtasi jatkolohkossa F neljänneksi sijoittuneen joukkueen, jatkolohkon E kakkonen jatkolohkon F kolmosen, jatkolohkon F kakkonen jatkolohkon E kolmosen ja jatkolohkon F voittaja jatkolohkon E nelosen. Puolivälierien voittajat pelasivat välierissä, joiden voittajat selviytyivät loppuotteluun ja häviäjät pronssiotteluun. Puolivälierien häviäjät pelasivat sijoista 5-8.
Krios

Krios (muinaiskreikaksi Κρίος, "oinas") oli kreikkalaisessa mytologiassa Uranoksen ja Gaian poika, yksi kahdestatoista alkuperäisestä titaanista. Hänet tunnettiin myös nimellä Megamedes ("suuri herra").
Hän sai puolisonsa Eurybian kanssa lapset Astraios, Pallas ja Perses. Pausanias lisäksi mainitsee kuulleensa joidenkin väittäneen Pythonin olleen Krioksen poika.
Kriosta ei erikseen mainita titanomakhian tapahtumien yhteydessä, mutta titaanien hävittyä taistelun Olympoksen jumalille, heidät karkotettiin Tartarokseen.
Invarianssi

Invarianssilla tarkoitetaan säännönmukaista ja ennustettavaa tapahtumaketjua. Esimerkiksi luonnontieteille ja taloustieteille on ominaista vakioisten, ennustettavien tapahtumaketjujen eli invarianssien jäljittäminen ja löytäminen.
Luis Armando Bambarén Gastelumendi

Luis Armando Bambarén Gastelumendi (s. 14. tammikuuta 1928) on perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 15. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Liman arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sertein titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Ricardo Durand Flórez ja Alcides Mendoza Castro.
Bambarén Gastelumendi sai 2. kesäkuuta 1978 nimityksen Chimboten prelaatiksi ja sitten 6. huhtikuuta 1983 piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 4. helmikuuta 2004.
Ahvenlampi (Parkano, Viitalankylä)

Maantietoa

Lammen pituus on 400 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,3 hehtaaria. Se sijaitsee Kovesjärven pohjoispuolella Viitanevan reunalla. Sen ympäristö on kangasmetsää ja lammen rannat ovat avosuota. Ympäröivien soiden suo-oja laskevat avosuon reunalle ja lammen laskuoja lähteen sen itärannalta itään. Se laskee 800 metrin jälkeen Kovesjärven pohjoispäässä olevaan Koveslahteen. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Lammen lähellä sijaitsee entinen maatila Ahvenlampi. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä rantaan johda tietä.

Historiaa

Vanhassa 1800-luvulla laaditussa pitäjänkartassa erottuu heikosti itärannalla viherällä maalattu niitty. Muuten lampi oli luonnontilainen ja autio.
Vuonna 1952 jätti talollinen Michel Jeremiasson Kovesjärven maatalosta hakmuksen kuivata järvi. Tästä on annettu päätös samana vuonna, mutta päätöspaperi on kadonnut. Koska peruskartan mukaan lampea ympäröivät avuosuon reunus, on osittainen järvenlasku täysin mahdollinen. Sillä pyrittiin luomaan heinäniittyjä karjan rehun kasvattamiseksi.
Alfonsina Storni

Alfonsina Storni (29. toukokuuta 1892 – 25. lokakuuta 1938) oli argentiinalainen runoilija. 
Storni syntyi Sveitsissä, jossa hänen perheensä tilapäisesti eli. Myöhemmin perhe asettui Rosarioon, ja vuonna 1907 Storni liittyi kiertelevään teatteriryhmään. Hän luki itsensä opettajaksi ja kirjoitti uransa aikana useisiin lehtiin.
Stornin ensimmäinen runokokoelma La inquietud del rosal julkaistiin vuonna 1916. Hänen merkittävän uransa katkaisi itsemurha 46-vuotiaana. Postuumisti julkaistu runo ”Voy a dormir” oli hänen ”itsemurhaviestinsä”.
Ariel Ramírez ja Félix Luna kirjoittivat Stornin kuolemasta laulun nimeltä ”Alfonsina y el Mar” (Alfonsina ja meri), jota on esittänyt muun muassa Mercedes Sosa. Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet ainakin Anneli Saaristo ja Reima Helminen.
Pulpa

Pulpa eli hammasydin (pulpa dentis) on hammasluun eli dentiinin sisällä oleva, erikoistunutta sidekudosta sisältävä ontelo, jossa kulkevat hammasta hermottavat hermot sekä ravintoaineita tuovat verisuonet. Hampaassa voi olla useita juurikanavia, joiden sisällä oleva pulpa juurihoitoa tehtäessä poistetaan.
Krusis

Krusis (m.kreik. Κρουσίς, Krūsis tai Krousis, lat. Crusis) eli Krossaie (Κροσσαίη, Krossaiē, myös Κροσσαία, Krossaia, lat. Crusaea, Crossaea) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Chalkidikína nykyisin tunnetun niemimaan länsiosassa pohjoisessa Kreikassa.

Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa alue sai nimensä Krusiista, joka oli Mygdonin poika. Mygdon oli puolestaan Mygdonian eponyymi heeros, ja näin mytologia kytki alueet yhteen.
Krusiista asutti alun perin krusislaisten (Krusaioi, Κρουσαῖοι) heimo. Nämä olivat antiikin lähteiden perusteella traakialaisia. Krusislaiset vaikuttavat hellenisoituneen suhteellisen varhain. 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla alueen kaupungit kuuluivat Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Thukydides mainitsee alueen peltastisotilaat, joiden varustus oli puoliksi kreikkalainen ja puoliksi traakialainen, ja välimuoto raskas- ja kevytaseisesta sotilaasta.
Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve

Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve (s. 1957 Pori) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Suomen pysyvä edustaja EU:ssa 1. syyskuuta 2013 alkaen elokuun loppuun 2017, ja hän johtaa suurlähettiläänä Suomen pysyvää edustustoa Euroopan Unionissa (EUE). Sitä ennen hän oli Suomen suurlähettiläs Suomen Pariisin-suurlähetystössä 2009–2013. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1984.
Vierros-Villeneuve on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta ja on opiskellut Kansallisessa hallintokoulussa ENA:ssa 1988–1989. Aiemmin hän on ollut ulkoasiainsihteeri Suomen pysyvässä YK-edustustossa Genevessä, vuosina 1989–1992 lähetystöneuvos Pariisin-suurlähetystössä, 1993–1997 lähetystöneuvos ulkoasiainministeriön kauppapoliittisella ja poliittisella osastolla, 1997–2000 lähetystöneuvos Suomen pysyvässä EU-edustustossa, 2000–2004 poliittisen osaston asevalvontayksikön päällikkö ja 2005–2009 poliittisen osaston päällikkö.
Oksjärvi (Hämeenlinna, Oksjärvenkulma)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 226 hehtaaria eli 2,3 neliökilometriä ja se on 4,0 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 12 saarta. Sen rantaviivan pituus on 21,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,1 metriä mpy.
Onsilojäätikkö

Onsilojäätikkö ylhäällä vuoristossa olevassa vuoren kyljen painumassa, onsilossa (cirque) oleva jäätikkö, joka ei virtaa alas laaksoon. Tämä johtuu lumentulon vähyydestä. Sitä vastoin laaksojäätikkö virtaa alas laaksoon.
Felix Fridolf Relander

Felix Fridolf Relander (15. huhtikuuta 1864 Valkeala – 9. joulukuuta 1925 Savitaipale) oli Venäjän evankelisluterilaisen kirkkokunnan ensimmäinen piispa. Hän valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1884. Relanderin suoritettua teologian erotutkinnon (vrt. teologian maisteritutkinto) vuonna 1886 hänet vihittiin papiksi ja määrättiin Savitaipaleen kappalaisen apulaiseksi. Vuonna 1887 hän siirtyi Inkerinmaalle Skuoritsan ja Ropsun kirkkoherran apulaiseksi. Vuonna 1899 hänet nimitettiin Toksovan kirkkoherraksi ja edelleen rovastiksi vuonna 1918. Vuonna 1921 hänet valittiin Venäjällä asuvien evankelisluterilaisten suomalaisten ensimmäiseksi piispaksi. 
Relander edisti innokkaasti ja menestyksellisesti rajantakaisten suomalaisten henkistä ja aineellista kehitystä. Hän perusti ensimmäisen maamiesseuran ja kristillisen kansanopiston Inkeriiin. Hän myös tallensi inkeriläistä kansanrunoutta, sananlaskuja ja selostuksia muinaistavoista sekä kirjoitti Inkerinmaan suomalaisten seurakuntien historian.
Boulognen taistelu

Taustaa

21. toukokuuta 1940 kenraali Heinz Guderianin johtama Saksan XIX armeijakunta oli edennyt Englannin kanaalin rannikolle vallatessaan Abbevillen ja katkaisten brittiläiseltä siirtoarmeijalta yhteyden muihin joukkoihin Länsi-Ranskassa. Boulognea puolusti tuolloin arviolta 9 000 brittiläistä ja ranskalaista sotilasta. Kaupunkia tukemaan oli lähetetty brittiläinen 20. erillinen jalkaväkiprikaati, joka sisälsi irlantilaisia ja walesilaisia sotilaita. 22. toukokuuta kenraaliluutnantti Rudolf Veielin komentama Saksan 2. panssaridivisioona sai tehtäväksi vallata Boulognen. Saksan ilmavoimien pommittaessa kaupungin satamaa, iskussa Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjien HMS Keithin ja HMS Vimyn päälliköt kaatuivat. Lisäksi Ranskan laivaston hävittäjistä FS Frondeur vaurioitui pahoin ja FS Orage upposi. Seuraavana päivänä hävittäjät HMS Keith, HMS Vimy, HMS Whitshed, HMS Vimiera, HMS Wild Swan, HMS Windsor ja HMS Venomous evakuoivat kaupungista yhteensä 4365 sotilasta. HMS Wessex ei ehtinyt mukaan evakuointiin. 
Saksan ilmavoimien lentokoneet upottivat 24. toukokuuta hävittäjä FS Chacalin kaupungin satamaan ja vaurioittivat hävittäjä FS Fougueuxia. 25. toukokuuta saksalaiset mursivat kaupungin puolustuksen ja pakottivat ranskalaisjoukkojen komentajan Lanquetotin antautumaan. Eversti von Vaets vei Lanquetotin tapaamaan Guderiania, joka onnitteli tätä tavasta, jolla hän puolusti kaupungia. Arviolta 5000 sotilasta pääosin ranskalaisia joutuivat vangiksi. Taistelu yhdessä Calais’n menetyksen kanssa johtivat operaatio Dynamoon, jossa brittisotilaat evakuoitiin Dunkerquesta Englantiin.
Heinolan kirkko

Kirkko ja kellotapuli

Kirkko korjattiin sisältä perin pohjin vuosina 1925–1926, korjausten suunnittelija oli arkkitehti Josef Stenbäck. Myöhemmissä korjauksissa osa Stenbäckin muutoksista säilytettiin, kirkon väritys sen sijaan on pyritty saamaan alkuperäisen kaltaiseksi.
Erillinen kellotapuli kirkon vieressä on alkuperäisen värinen. Carl Ludvig Engelin suunnittelema kellotapuli valmistui vuonna 1842. Siinä on säilynyt myös vanha aikakello akselistoineen, viisareineen ja kellotauluineen. Vuonna 2000 tehdyssä korjauksessa kellon käynti kuitenkin automatisoitiin.

Kirkon sisätilat

Kirkossa on kaksi alttaritaulua, Ristintie ja Ylösnousemus, jotka molemmat ovat taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin maalaamia ja vuodelta 1863. Kirkossa on myös kaksi lasimaalausta, toinen vuodelta 1925 ja toinen 1963.

Kirkkoympäristö

Heinolan kirkon kulttuuriympäristöön kuuluu 1852 perustetun kirkkopuiston ja siinä olevien kirkon ja kellotapulin lisäksi saman kadun varressa oleva vanha pappila 1900-luvun vaihteesta sekä kirkon rakentamisen aikoihin perustettu vanha hautausmaa kirkkopuiston pohjoispuolella. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Tottisalmen perillinen (elokuva)

Arviot

Aikalaisarviot jäivät sodan vuoksi vähäisiksi ja hyvin maltillisiksi, kuten Kansan Lehden kriitikon arvio, jossa hän pitää tulosta ”varsin hyvänä nuorisoelokuvana” ja arvioi nuorten näyttelevän ”vapautuneesti ja harvinaisen suurella antaumuksella ja välittömyydellä”.
Myöhemmin televisioesitysten aikana kriitikkojen kokemus oli varsin toisenlainen. Leo Nordberg (Katso) piti vuonna 1975 elokuvaa ”muinaisjäännöksenä ajalta, jolloin musta oli mustaa ja valkoinen valkoista”. Arto Pajukallion mukaan elokuvasta tuli luokkaristiriitoja käsittelevä jäykkä ja kärjistynyt melodraama, jossa katsojan ymmärrystä aliarvioidaan niin voimakkaalla alleviivauksella, että kerrontaa voi pitää lähinnä tahattoman koomisena. Kriitikko pohtiikin jaksaako nykypäivän katsoja seurata ”kiusaannuttavaa – – kasvukuvausta”.