google/wiki40b huggingface dataset:
Darnell Nurse

Seuraura

Nurse on Don Mills Flyersin kasvatti. Hän voitti OHF Bantam AAA:n mestaruuden vuonna 2010. Kauden 2010–2011 Nurse pelasi pääosin kotikonnuillaan, mutta hän pelasi myös kaksi ottelua OJHL-joukkue St. Michael's Buzzersissa. Nurse edusti kauden aikana myös Ontarioa Kanadan talvikisoissa, jossa hän toimi joukkueensa kapteenina. Sault Ste. Marie Greyhounds varasi Nursen koko OHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana Aaron Ekbladin ja Nick Ritchien jälkeen vuonna 2011.
Kaudeksi 2011–2012 Nurse siirtyi Greyhoundsiin, jossa hänen tulokaskautensa toi 53 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10. Nurse valittiin kauden päätteeksi OHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2012–2013 hän nousi Greyhoundsin varakapteeniksi ja teki runkosarjassa 41 tehopistettä. Nurse voitti joukkueen sisäisen jäähypörssin 116 minuutillaan. Hänet palkittiin kauden päätteeksi OHL:n skolastisimpana pelaajana Bobby Smith Trophylla. Nurse pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Edmonton Oilers varasi Nursen ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana kesällä NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Nurse nousi kaudella 2013–2014 Greyhoundsin kapteeniksi ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 13+37=50. Hän voitti myös joukkueen sisäisen jäähypörssin 91 minuutillaan. Nurse jakoi kevään 2014 pudotuspeleissä tehoilla 3+5=8 Greyhoundsin sisäisen pistepörssin voiton Tyler Gaudetin ja Patrick Watlingin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. OHL-kautensa päätteeksi huhtikuussa 2014 Nurse siirtyi AHL-joukkue Oklahoma City Baronsin vahvuuteen. Hän pelasi siellä loppukaudella neljä runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden yhteensä kaksi syöttöpistettä.
Kauden 2014–2015 Nurse aloitti Edmonton Oilersin NHL-joukkueen vahvuudessa. Hän teki NHL-debyyttinsä kauden kolmannella kierroksella 14. lokakuuta 2014 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Vain kahden ottelun jälkeen Oilers lähetti Nursen takaisin Greyhoundsin vahvuuteen.

Muuta

Darnellin vanhemmat ovat Richard ja Cathy Nurse. Isä Richard pelasi kanadalaista jalkapalloa ammattilaisena CFL:ssä. Darnellin isosisko Tamika ja pikkusisko Kia ovat pelanneet koripalloa. Kia pelaa nykyään Connecticutin yliopistojoukkueessa ja on esiintynyt myös Kanadan naisten A-maajoukkueessa. Nursen serkut Elijah, Issac ja Sarah Nurse pelaavat jääkiekkoa. Hänen tätinsä Raquel Nurse on entinen yliopistokoripalloilija, joka on naimisissa entisen NFL-tason amerikkaisen jalkapallon pelinrakentaja Donovan McNabbin kanssa.
Jean-Luc Grand-Pierre

Ura

Grand-Pierre pelasi vuodet 1993–1997 QMJHL:ssä. Kauden 1993–1994 hän pelasi Beauport Harfangsissa ja seuraavat kolme kautta Val-d'Or Foreursissa. Kesällä 1995 St. Louis Blues varasi Grand-Pierren seitsemännellä kierroksella numerolla 179. Hän ei kuitenkaan siirtynyt pelaamaan Bluesiin, kun Grand-Pierren oikeudet kaupattiin toisen kierroksen ja kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Buffalo Sabresiin vaihdossa Juri Hmiljeviin ja kahdeksannen kierroksen varausvuoroon maaliskuussa 1996. Hän siirtyi Sabresin organisaatioon kaudeksi 1997–1998. Grand-Pierre debytoi NHL:ssä kaudella 1998–1999, jolloin hän pelasi 16 ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 1999–2000 Grand-Pierre pelasi 11 ottelua ilman tehopisteitä. Kesäkuussa 2000 hän siirtyi uuteen NHL-joukkueeseen Columbus Blue Jacketsiin. Grand-Pierre vakiinnutti paikkansa joukkueessa heti ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001, jolloin hän pelasi 64 ottelua tehoin 1+4=5. Seuraava kausi 2001–2002 toi Grand-Pierrelle puolestaan 81 ottelussa tehot 2+6=8, joka on hänen yhden kauden piste-ennätyksensä NHL:ssä. Samalla kaudella syntyi myös Grand-Pierren yhden kauden jäähyennätys 90 minuutilla. Heinäkuussa 2002 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blue Jacketsin kanssa.
Joulukuussa 2003 Grand-Pierre kaupattiin Atlanta Thrashersiin. Joukkue asetti hänet siirtolistalle, josta Washington Capitals nappasi Grand-Pierren maaliskuussa 2004. Työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi HockeyAllsvenskanin IF Troja-Ljungbyssä. Grand-Pierre jatkoi pelejään Euroopassa kaudella 2005–2006 hänen pelatessa Saksan DEL-liigan EV Duisburg Die Füchsessä. Hän teki siellä tehot 10+9=19 ollen joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kauden 2006–2007 Grand-Pierre pelasi samaa sarjaa DEG Metro Starsin joukkueessa, jossa hän oli tehoilla 9+14=23 jälleen joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja. Grand-Pierre teki heinäkuussa 2007 yksivuotisen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa, mutta hän ei pelannut kaudella 2007–2008 otteluakaan NHL:ssä, vaan koko kausi kului farmijoukkue Lowell Devilsissä. Grand-Pierre palasi kaudeksi 2008–2009 Duisburgiin.
Kaudeksi 2009–2010 Grand-Pierre siirtyi yksivuotisella sopimuksella Leksandiin. Hän kuitenkin aloitti kautensa lainalla norjalaisessa Stjernen Hockey:ssä, jossa Grand-Pierre pelasi seitsemän ottelun verran. Tammikuussa 2010 hän teki Leksandin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2010–2011 Grand-Pierre aloitti 15. lokakuuta asti kestävällä lainasopimuksella SM-liigajoukkue TPS:ssä. Kauden loppuun hän pelasi Leksandissa, mutta ennen seuraavan kauden alkua osapuolet purkivat sopimuksen.

Muuta

Grand-Pierre on haitilaista syntyperää. Hänen serkkunsa on entinen NHL-pelaaja Georges Laraque.
HMS Rodney (1833)

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 29. elokuuta 1835. Alus palveli Välimerellä sekä Krimin sodan aikana Mustallamerellä. Alus muutettiin potkurifregatiksi vuonna 1860, minkä jälkeen se palveli Kiinan asemalla vara-amiraali Henry Keppelin lippulaivana 21. tammikuuta 1867 alkaen.
Alus romutettiin vuonna 1884.
Darwinintinami

Levinneisyys

Darwinintinameita elää Etelä-Amerikassa Perussa, Boliviassa ja Argentiinassa, ja sen levinneisyysalueen koko on 1 090 000 neliökilometriä. Darwinintinamikannan kokoa ei ole arvioitu, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vadim Gardner

Vadim Danilovitš Gardner (ven. Вадим Данилович Гарднер, oikea sukunimi de Paiva-Perera Gardner, де Пайва-Перера Гарднер; 30. kesäkuuta 1880 Markovilla Viipurin lähellä – 20. toukokuuta 1956 Helsinki) oli Suomessa asunut venäläinen runoilija.
Vadim Gardner syntyi yhdysvaltalaisen Daniel Thomas Gardnerin ja kirjailija Jekaterina Dyhovan perheeseen. Hän kävi koulunsa Pietarissa ja valmistui Pietarin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1909.
Gardnerin ensimmäinen runokokoelma Stihotvorenija ilmestyi vuonna 1908. Siinä on havaittavissa Konstantin Balmontin kaltaisten symbolistien vaikutusta. Toisessa kokoelmassa Ot žizni k žizni (1912) esiintyy sekä Vjatšeslav Ivanoville ominaisia myyttisiä aineksia että 1910-luvun postsymbolismille tyypillistä pyrimystä konkreettisuuteen. 
Gardnerista tuli Venäjän kansalainen vuonna 1916. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Lontoossa asetoimituksista huolehtineessa komiteassa. Gardner palasi Venäjälle vuonna 1918 ja asui vuodesta 1921 lähtien Suomessa. Pariisissa ilmestyi vuonna 1929 hänen runokokoelmansa Pod daljokimi zvjozdami. Helsingissä julkaistiin vuonna 1990 runovalikoima U Finskogo zaliva ja Pietarissa vuonna 1995 valikoima Izbrannyje stihotvorenija.
Spyro the Dragon

Pelaaminen

Spyro the Dragon on tasohyppelypeli, jonka päähahmo on violetti Spyro-niminen lohikäärmeenpoikanen. Spyro matkaa halki värikkäiden maiden, lohikäärmeitä pelastaen ja jalokiviä keräillen. Päästäkseen etenemään tasolta toiselle tulee pelissä kerätä aarteita ja pelastaa tarpeeksi lohikäärmeitä. Spyro jahtaa myös lohikäärmeiden munia ryövänneitä varkaita niin sanottuja Nyaah nyaah -jengiläisiä. Ajoittain vastaan tulee välivastuksia, joiden voittaminen vaatii pulman ratkomista. 
Peli koostuu kuudesta maailmasta, joissa kussakin on viisi pelattavaa kenttää, joista yksi on vastuskenttä ja yksi lentorata. Poikkeuksen näistä tekee viimeinen maailma Gnasty’s World, jossa on vain kaksi tavallista kenttää, vastuskenttä. Jokaisessa maailmassa on pääteema, jota noudatetaan sen jokaisessa kentässä. Tallentaminen tapahtuu vapauttamalla kristallipatsaiksi noiduttuja lohikäärmeitä, mutta niiden jalustat toimivat tallennuspisteinä senkin jälkeen kun kyseinen lohikäärme on vapautettu kirouksesta. Maailmojen välillä liikutaan kuumailmapallolla, mutta seuraavaan maailmaan päästäkseen on Spyron ensin puhuttava kuumailmapallon omistajan kanssa, joka pyytää Spyroa pelastamaan lohikäärmeitä tietyn määrän lohikäärmeitä tai keräämään tietyn määrän jalokiviä tai munia. Viimeisessä maailmassa sijaitsee myös bonuskenttä nimeltä Gnasty’s Loot, johon pääsemiseksi on täytyy olla suorittanut kaikki muut kentät 100-prosenttisesti.

Juoni

Uutisryhmä haastattelee kahta Artisan Worldin lohikäärmeitä, jotka vuosia ovat eläneet rauhassa viidessä maailmassaan (muita maailmoja ovat Peace Keepers, Magic Crafters, Beast Makers ja Dream Weavers). Kun toimittaja kysyy Gnasty Gnorcista, olennosta, joka elää omassa kuudennessa maailmassaan, toinen haastateltavista lohikäärmeistä kutsuu häntä yksinkertaiseksi ja rumaksi olennoksi, joka ei ole uhka Lohikäärmeiden valtakunnalle. Gnasty kuitenkin näkee ja kuulee haastattelun ja kostaa vangitsemalla taikavaltikkansa loitsuilla lohikäärmeet kristallipatsaiden sisään. Pieni purppura lohikäärme nimeltä Spyro on ainut, joka onnistuu välttämään loitsun. Sudenkorento Sparxin kanssa, Spyro päättää vapauttaa vangitut lohikäärmeet ja kukistaa Gnasty Gnorcin. Matkustaen kuhunkin maailmaan tietyssä järjestyksessä hän vapauttaa lohikäärmeitä, kerää jalokiviä ja pelastaa lohikäärmeenmunia Nyaah nyaah -jengin varkailta.
Will Rogers

William Penn Adair ”Will” Rogers (4. marraskuuta 1879 Oklahoma  – 15. elokuuta 1935 Alaska) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja cowboy. Hän syntyi intiaanialueella, josta myöhemmin muodostettiin Oklahoman osavaltio. Rogersin vanhemmat olivat cherokeesukuisia.
Rogers, innokas ilmailun puolestapuhuja, kuoli lento-onnettomuudessa Alaskassa kokeneen ennätyslentäjän, Wiley Postin mukana.
Will Rogersin mukaan on nimetty amerikkalainen sukellusvene USS Will Rogers ja Oklahoma Cityn lentokenttä Will Rogers World Airport.
Bill McKinney

Bill McKinney (12. syyskuuta 1931 – 1. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Elokuvia, joissa hän on esiintynyt, ovat muiden muassa Syvä joki (1972), Rambo – taistelija (1982), Kielletty kohde (1989) ja Vihreä maili (1999). Hän näytteli erityisen paljon Clint Eastwoodin kanssa etenkin 1970-luvulla, elokuvissa Rajut kaverit (1974), Lainsuojaton (1976), Luotikuja (1977), Mies San Fernandosta (1978), Lällärit lakoon (1980) sekä Bronco Billy (1980). Hän vieraili myös lukuisissa televisiosarjoissa, kuten Columbo, Ritari Ässä ja Murhasta tuli totta.
McKinney syntyi Chattanoogassa, Tennesseessä. Hän liittyi Yhdysvaltain laivastoon 19-vuotiaana ja palveltuaan Korean sodassa opiskeli Kalifornian kuuluisassa Pasadena Playhousessa sekä Lee Strasbergin The Actors Studiossa New Yorkissa. 
McKinney oli myös laulaja ja levytti countrymusiikkia.
Hollannintyöhevonen

Hollannintyöhevonen on alankomaalaisperäinen työhevosrotu. Se on alankomaalaisista hevosroduista jykevin. Se jalostettiin Alankomaissa 1900-luvun alussa suoriutumaan raskaista maatöistä ja vetotehtävistä. Se näyttää hyvin paljon belgiantyöhevoselta, mikä johtuu siitä, että hollannintyöhevonen kehitettiin astuttamalla hollantilaisia zeelandintammoja belgian- ja ardennienhevosoreilla. Isokokoisuudestaan ja voimakkuudestaan huolimatta hollannintyöhevonen on kiltti ja rauhallinen. Luotettava ja varma työhevonen osaa kuitenkin juosta myös lennokkaasti.

Rakenne

Hollannintyöhevosella on iso pää, lyhyet korvat ja suora profiili. Kaula on lyhyt ja paksu, rinta lihaksikas. Runko on tanakka, tiivis, lihaksikas, selkä lyhyt. Sillä on erittäin voimakas ja leveä takaosa. Jalat ovat vahvat ja lyhyet, hyvin kehittyneet. Vuohisissa on runsaasti karvoitusta, kaviot ovat vahvat. Säkäkorkeus vaihtelee 163–170 cm välillä.
Hollannintyöhevonen on luotettava, vakaa puurtaja, joka jaksaa työskennellä pitkiä aikoja. Sitä käytetään maatöissä ja nykyisin valjakkoajossa. Se on luonteeltaan erittäin hillitty, luotettava, rauhallinen ja työintoinen.
Red River (Yhdysvallat ja Kanada)

Historia

Alueen alavuuden vuoksi kevättulvat tuottavat ongelmia lähes joka vuosi. Vuonna 1991 Winnipegin alueella suoritetuissa tutkimuksissa haettiin vastauksia kysymyksiin, milloin tulvavuosi on ollut normaalia suurempi ja historiallisten tulvien määrään. Redjoki on aina tulvinut säännöllisesti, mutta eurooppalaisten siirtolaisten tultua alueelle puhutaan yleisesti vain neljästä suurtulvasta (1826, 1950, 1997 ja 2009), vaikka tutkimusten mukaan alueella on ollut samansuuruisia ja jopa suurempia tulvia.

Vuoden 1950 tulva

Toukokuun alussa 1950 vesi nousi rajusti neljän päivän aikana ja saavutti huippunsa 8. toukokuuta, jolloin vedenpinta oli korkeimmillaan sitten vuoden 1861. Kahdeksan Winnipegiä suojaavaa tulvamuuria sortui ja vesi peitti alleen suuren osan kaupunkia ja kaikkiaan 1 554 km² oli veden alla. Kaupungin johto kutsui Kanadan armeijan ja Punaisen Ristin apuun. Lähes 70 000 pelastettiin asunnoista ja toimistorakennuksista. Pelastusoperaatio on Kanadan historian suurin. Kaupungin yhdestätoista sillasta neljä tuhoutui tulvan aikana. Arviot tulvan tuhoista vaihtelevat 600 miljoonan ja miljardin dollarin välillä.
Tuhojen takia kaupunki linjasi, ettei samanlainen katastrofi saisi tapahtua uudelleen ja päätti 6. elokuuta 1962 rakentaa tulvakanavan kaupungin itäpuolelle. Kanava aiheutti eripuraa kansalaisten ja poliitikkojen keskuudessa projektin suuruuden vuoksi. Tulvaväylän rakentaminen oli maailman toiseksi suurin maansiirto-operaatio Panaman kanavan jälkeen. Tulvakanava valmistui maaliskuussa 1968 ennakoitua halvemmilla kustannuksilla. Kanavaa on käytetty tulvan torjumiseen ainakin kaksikymmentä kertaa vuoteen 2009 mennessä. Kanava on estänyt arviolta 10 miljardin dollarin arvosta tulvavahinkoja.

Vuoden 1997 tulva

Vuosisadan tulvaksi kutsuttu 1997 tulva aiheutti suuria vahinkoja Kanadan ja Yhdysvaltojen alueella, etenkin Grand Forksin kaupungissa, jossa pormestari Pat Owens evakuoi noin 50 000 asukasta kaupungin alavimmilta alueilta, jotka myöhemmin joutuivat tulvan valtaan. Manitoban puolella Winnipegin kaupunki säästyi lähes täysin tulvavahingoilta, tosin tulvavesi nousi vain muutaman metrin päähän Winnipegin tulvakanavan yläreunasta. Eteläisessä Manitobassa pienempien kaupunkien tulvamuurit ja kanavat eivät olleet tarpeeksi korkeita ja suuret alueet joutuivat veden valtaan. Kanadan puolella vahingot olivat noin 500 miljoonaa dollaria ja Yhdysvaltain puolella vahinkoarvio oli noin 3 miljardia dollaria.

Vuoden 2009 tulva

Vuoden 2009 tulvan vedenkorkeus helmi-maaliskuussa nousi vuoden 1997 tasoa korkeammalle osassa Yhdysvaltoja ja Manitobaa. 27. maaliskuuta Redjoen vedenkorkeus Fargossa nousi kaikkien aikojen ennätyskorkeuteen. Manitobassa vuoden 2009 tulvan arvellaan olevan toiseksi suurin sataan vuoteen, ylittäen jopa vuoden 1997 suurtulvan. Arvioiden mukaan ilman Winnipegin tulvakanavaa vesi olisi noin 2 metriä korkeammalla. Winnipegin alueella tulvan suuruuteen vaikutti Redjoen, Assiniboinejoen ja Seinejoen tulvahuippujen saapuminen samaan aikaan 16. huhtikuuta.
M. M. Keeravani

Ura

Keeravani aloitti uransa vuonna 1987 säveltäjä Chakravarthyn apulaisena elokuvissa kuten Collectorgari Abbayi ja Bharathamlo Arjunudu. Ensimmäinen Keeravanin säveltämä elokuva itsenäisenä säveltäjänä oli vuoden 1990 elokuva Kalki, jota ei kuitenkaan julkaistu. Yleisön tietoisuuteen hän tuli samana vuonna ilmestyneellä elokuvalla Manasu Mamatha, ja hänen ensimmäinen paremmin pärjännyt elokuvansa oli vuoden 1991 Kshana Kshanam, jonka kaikki laulut nousivat paikallisten musiikkilistojen kärkipäähän. Tämän jälkeen Keeravani alkoi saada työtarjouksia eri puolilta Etelä-Intiaa. Keeravanin ensimmäinen suurempi hindinkielinen elokuva oli vuoden 1995 Criminal.
Keeravanilla on ollut paljon yhteisiä projekteja muun muassa hänen ohjaajana toimivan serkkunsa S. S. Rajamoulin kanssa. Keeravani on säveltänyt musiikkia yli kahteensataan intialaiseen elokuvaan ja voittanut useita elokuvapalkintoja.
Pietilä (Järvenpää)

Asutus

Pietilän asutus koostuu tiheään rakennetuista omakotitaloista. Alueella ei ole kerrostaloja.

Palvelut

Pietilässä on suhteellisen vähän palveluita verrattuna muihin Järvenpään kaupunginosiin. Kaupunginosassa ei ole koulua, joten useimmat alakouluikäiset lapset käyvät Mankalan koulua. Pietilässä sijaitsee Alepa-lähikauppa. Haarajoen rautatieasema on kävelymatkan päässä idässä.
Arto Pakkasen surma

Arto Pakkanen (1984 – 7. syyskuuta 1998) oli 14-vuotias koulupoika, jonka Esa Vahlberg ja Veli-Tuomas Matviala surmasivat Kotkan Malmingilla.
Vahlberg ja Matviala pysäyttivät polkupyörällä ystävänsä kanssa heidät ohittaneen uhrinsa. Pakkasen seurassa ollut poika onnistui jatkamaan matkaa. Matviala aloitti surmatun pahoinpitelyn lyömällä tätä veitsellä kaulaan. Uhrista löytyi 112 veitseniskua eri puolilta kehoa. Juovuksissa olleet Matviala ja Vahlberg löivät veitsellä, potkivat ja hakkasivat vuorotellen maassa makaavaa uhriaan. Runsaat kymmenen minuuttia kestäneen pahoinpitelyn päätteeksi Vahlberg pudotti 13-kiloisen kiven kahdesti uhrin kasvoille.
Surman päätekijät Vahlberg ja Matviala tuomittiin 23. huhtikuuta 1999 Kotkan käräjäoikeudessa yhdessä tahallaan, erityisellä raakuudella ja julmuudella tehdystä murhasta. Rikoksen tekohetkellä alle 18-vuotiaan Matvialan oikeus tuomitsi vankilaan 11 vuodeksi ja 5 kuukaudeksi. Uhrin pahoinpitelyyn liittynyt ja lopuksi uhrin pään suurella kivellä murskannut 18-vuotias Vahlberg sai elinkautisen vankeustuomion. Molemmille tehdyn mielentilatutkimuksen mukaan he olivat tekoa tehdessään täydessä ymmärryksessä. Surmaajille veitsensä antaneen Jan-Erik Penin syyksi oikeus katsoi avunannon törkeään pahoinpitelyyn. Hänet tuomittiin 2 vuodeksi ja 6 kuukaudeksi vankeuteen. Vapaana oikeutta odottanut Peni määrättiin välittömästi vangittavaksi. Kaikki kolme tuomittua ilmoittivat valittavansa tuomiosta Kouvolan hovioikeuteen.
Suomen erityisedustusto Natossa

Suomen erityisedustusto Natossa hoitaa Suomen suhteita Natoon. Fyysisesti edustusto sijaitsee Naton päämajan alueella Brysselissä.

Tehtävät

Erityisedustuston tehtävänä on toimia Suomen edustajana Naton Euroatlanttisen kumppanuusneuvoston eli EAPCin kokouksissa ja hoitaa Naton johtamiin kriisinhallintaoperaatioihin liittyviä tehtäviä. Erityisedustolla on tehtäviä myös Naton rauhankumppaanuusohjelman siviilisektoriin liittyen. Erityisedustusto osallistuu lisäksi varavoima- ja materiaaliyhteistyöhön Naton kanssa. Edustusto seuraa Naton toimintaa Suomen kannalta keskeisillä aloilla.
Galicianvuohi

Galicianvuohi (gal. cabra galega) on Galiciasta peräisin oleva kesyvuohen (Capra aegagrus hircus) rotu. Rotu on hyvin sopeutumiskykyinen, ja sillä on todettu olevan muita rotuja parempi vastustuskyky maksamadoille. Espanjan maatalous-, ravinto- ja ympäristöministeriö on luokitellut galicianvuohen erittäin uhanalaiseksi. Niitä oli vuoden 2017 lopussa 1 012 kappaletta (914 naarasta, 99 urosta), kaikki Galiciassa. Niitä elää pääasiassa vuoristoisilla alueilla Lugon ja Ourensen maakunnissa.

Ulkonäkö

Galicianvuohen turkki on mahonginvärinen tai punertava. Jos turkissa on valkoisia pilkkuja, eläimen ei katsota olevan puhdasrotuinen. Karva on usein lyhyttä ja kiiltävää, ja uroksilla pidempää kuin naarailla. Pää on pieni, silmät keskikokoiset tai pienet. Sarvet kaartuvat taaksepäin. Uroksilla ne ovat naaraita pidemmät ja paksummat. Urosten keskipaino on 70 kilogrammaa ja -pituus 75 senttimetriä, naaraiden 55 kg ja 65 cm.

Käyttö

Galicianvuohia käytetään päasiassa lihantuotantoon. Niitä kasvatetaan perhetiloilla, jossa ne elävät usein yhdessä muiden lajien, kuten lampaiden, kanssa. Laumassa voi olla jopa 400 vuohta, mutta tyypillisin laumakoko on noin 100 yksilöä.
Consilium

Consilium tai consilium principis oli Rooman valtakunnassa keisarien neuvonantajista koostuva neuvosto. Neuvosto perustui tasavallan aikaisten virkamiesten neuvostoihin (consilium magistratuum). Augustus ja hänen seuraajansa kutsuivat koolle neuvoston kun hän katsoi sen aiheelliseksi. Aluksi neuvosto koostui keisarin läheisistä ystävistä. Consiliumin tehtäviin kuului auttaa keisaria lakiehdotusten ja hallinnollisten käskyjen valmistelussa. Consilium toimi kuitenkin vain neuvoa-antavana elimenä ja keisarin ei ollut pakko noudattaa sen ehdotuksia. Ajan myötä consiliumin luonne muuttui. Hadrianus teki neuvostosta vakituisen ja sen jäsenyys oli elinikäinen. Hadrianuksen neuvostoon kuului juristeja, tärkeitä virkamiehiä ja senaattoreja. 200-luvulla consilium oli omaksunut ne tehtävät jotka aikaisemmin olivat kuuluneet senaatille.
Vastakarvaan

Juoni

Kirja kertoo Kirsistä, kettutarhaajan tyttärestä, joka aloittaa biologian opiskelemisen yliopistossa. Samalla hän tutustuu kokonaiseen uuteen maailmaan ekologisen anarkismin parissa. Sen periaatteita hän käy kuuntelemassa luennoilla ystävänsä Rosan kanssa, joka osaa soveltaa teoriat käytäntöön.
Kirsi muuttaa Turkuun opiskelemaan ja suhde vanhaan poikaystävään Artoon katkeaa. Pian komea luennoitsija Janne iskee silmänsä uuteen opiskelijaan ja heidän välilleen syntyykin pieni romanssi. Kirsi tutustuu vähitellen myös muihin uusiin ihmisiin Rosan kautta. Yhteistä näillä ihmisillä on, että he ovat kaikki eläinoikeusaktivisteja, kukin omalla tavallaan. Heidän elämäänsä ei tunnu sisältyvän mitään muuta kuin itse aate.
Kirsi pyydetään mukaan toimintaan ja hänelle uskotaan salaisuuksia. Hän ei kuitenkaan ole varma omista arvoistaan ja hänellä on epäilyksiä toiminnasta, kun mukaan tulevat kettutytöt ja todelliset iskut tarhoihin pelkkien mielenosoitusten lisäksi.
Vismutti(III)jodidi

Käyttö

Vismuttijodidilla on joskus ollut merkitystä kvalitatiivisessa epäorgaanisessa kemiallisessa analyysissä. Liuoksesta voidaan osoittaa Bi³⁺ -ionien olemassaolo lisäämällä siihen jotain muuta jodin lähdettä kuten kaliumjodidia; jos syntyy musta vismuttijodidisakka, liuoksessa oli vismuttia (vismuttijodidi on lähes veteen liukeamatonta).
Three Flavours Cornetto trilogy

Three Flavours Cornetto trilogy (joskus myös Cornetto trilogy tai Blood and Ice Cream trilogy; suom. Cornetto-trilogia) on kolmen brittiläisen komediaelokuvan sarja, jotka on ohjannut Edgar Wright, käsikirjoittanut Wright yhdessä Simon Peggin kanssa ja tuottanut Nira Park.
Trilogiaan kuuluvat vuoden 2004 romanttinen zombie-elokuva Shaun of the Dead, vuoden 2007 poliisielokuva Hot Fuzz ja vuoden 2013 pubikierroksesta kertova elokuva The World's End. Elokuvissa on myös suurelta osin samat näyttelijät, ja niiden pääosissa ovat Simon Pegg ja Nick Frost.
Trilogian nimen alkuperä on vitsissä, jonka elokuvien tekijät kertoivat kun toimittaja kysyi heiltä Shaun of the Dead- ja Hot Fuzz -elokuvissa nähdyistä Cornetto-jäätelöistä. Se on viittaus puolalaisen ohjaaja Krzysztof Kieslowskiin niin sanottuun trikolorisarjaan Kolme väriä (1993–1994). Shaun of the Deadissa jäätelö on punainen ja mansikanmakuinen, Hot Fuzzissa sininen klassikkomaku ja The World's Endissa vihreä ja maultaan minttu-suklaa.
Jokaisessa elokuvassa nähdään Cornetto-jäätelö ja kuullaan musiikkia hedelmäpelistä Ooh Aah Dracula. Elokuvia yhdistää myös jokaisessa oleva kohtaus, jossa hypätään aidan yli huonoin lopputuloksin. Wright on myös todennut elokuvien yhdistävän ihmissuhdekomedian zombielokuvaan, poliisielokuvaan ja tieteiselokuvaan.
Sebring International Raceway

Historia

Sebring oli alkujaan Yhdysvaltain ilmavoimien harjoitustukikohta. Toisen maailmansodan jälkeen lentokentälle etsittiin hyötykäyttöä, joten siitä tehtiin kilpa-autorata. Ensimmäinen kilpailu uudella radalla järjestettiin 1950.
Kestävyysajot saapuivat radalle 1952, ja Sebringissä järjesttiin Yhdysvaltain GP 1959, mutta kuljettajien epäsuosion ja vähäisen yleisömäärän vuoksi GP siirrettiin Riversideen.
Pitkään rata oli yhtenäinen 8,66 km pitkä, kunnes vuonna 1983 rataa lyhennettiin, jotta sillä voisi ajaa useita kilpailuja yhtä aikaa.
Radan omistaa nykyään Panoz Motor Sports Group.

Formula 1

Pomppuinen betonirata ei sopinut F1-autoille ollenkaan. Ainokainen kilpailu jäi historiaan, kun Jack Brabhamilta loppui viimeisellä kierroksella polttoaine, ja hän työnsi autonsa 800 metriä maaliin. Kilpailun voitti Bruce McLaren.