google/wiki40b huggingface dataset:
Mercedes Ruehl

Mercedes Ruehl (s. 28. helmikuuta 1948 Queens, New York) on yhdysvaltalainen teatteri- ja Oscar-palkittu elokuvanäyttelijä. 
Ruehl aloitti näyttelijänuransa alueellisissa teattereissa. Hän vakiinnutti paikkaansa 1970-luvun lopussa New Yorkin lavalla. Ruehl on voittanut yhden Tony-palkinnon näytelmästä Lost in Yonkers ja kaksi Obie-palkintoa (tärkein palkinto Broadwayn ulkopuolisille näytelmille) näytelmistä The Marriage of Bette and Boo ja Woman Before a Glass.
Ruehlin selvästi merkittävin rooli valkokankaalla on elokuvassa Fisher King, josta hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen sekä muutamia kriitikkopalkintoja. Ruehl esiintyi myös menestyssarjassa Frasier viiden jakson ajan.
John Hampden

John Hampden (1594–1643) oli brittiläinen valtiomies. Hampden pääsi parlamenttiin vuonna 1621 ja liittyi pian vastustuspuolueeseen. Hän kieltäytyi vuonna 1627 maksamasta pakkolainaa ja kymmenen vuotta myöhemmin laitonta laivaveroa, minkä vuoksi joutui verokamarioikeuteen. Hän hävisi mutta herätti rohkeasti käyttäytymällä runsaasti huomiota, ja sen ansiosta hänestä tuli Englannin suosituin mies. Vuonna 1640 hän sekä "lyhyessä parlamentissa" että "pitkässä parlamentissa" kuului puritaanisen vastustuspuolueen johtajiin. Hampden oli pitkän parlamentin johtajista maltillisimpia, valistuneimpia ja rehellisimpiä. Hän oli yksi viidestä alahuoneen jäsenestä, jotka pelastuivat 4. tammikuuta 1642 alahuoneen istuntosalissa tapahtuneesta kuninkaan vangitsemisyrityksestä. Sisällissodan aikana Hampden oli parlamentin turvallisuusvaliokunnan jäsen. Hän sai kuolinhaavan monarkian puoltajien vastaisessa taistelussa.
Burkina Fason maantiede

Burkina Faso on valtio Afrikassa. Sen pohjoisosia hallitsee Sahelin kuiva alue ja muita osia Volta-joki. Lännessä ja kaakossa on kukkuloita ja vuoria, kuten maan korkein vuori Ténakourou, mutta muuten maa on melko alavaa. Burkina Fasolla ei ole rantaviivaa. Maan pääkaupunki on Ouagadougou ja toiseksi suurin kaupunki Bobo Dioulasso. Burkina Faso on jaettu hallinnollisiin alueisiin (région), provinsseihin (province) ja departementteihin (département). Burkina Fasolla on rajaa muiden valtioiden kanssa 3 192 km, tästä Beninin kanssa 306 km, Norsunluurannikon 584 km, Ghanan 548 km, Malin 1 000 km, Nigerin 628 km ja Togon 126 km. Burkina Fason kokonaispinta-ala on 274 200 km².

Ilmasto

Burkina Fason ilmasto on trooppinen, talvet ovat kuivia ja lämpimiä ja kesät kuumia ja kosteita.

Vesialueet

Burkina Fasossa virtaa Volta-joki. Maan koillisosat kuuluvat Niger-joen valuma-alueeseen. Burkina Fasossa on lisäksi järviä, kuten Tengrela ja Bam sekä suuria lampia. Vesialueiden yhteenlaskettu pinta-ala on kuitenkin vain noin 400 km². Vesipula on maassa usein ongelmana.
Hakostenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,3 metriä mpy.
Taistelutunnus BAT 21

Juoni

Yhdysvaltain armeijan tiedustelulentokone ammutaan alas vihollisen alueella Vietnamissa 1968. Eversti Hambleton (Hackman) on ainoa, joka selviää ja hänen täytyy piilotella viidakossa, kunnes hänet voidaan tulla pelastamaan helikopterilla. Hambleton ei ole koskaan ollut kentällä, eikä ole koskaan ampunut ketään kuoliaaksi. Sillä aikaa, kun ilmavoimat suunnittelevat pelastusoperaatiota, Hambletonin ainoa yhteys omiin joukkoihinsa on kapteeni Bartholomew Clark (Glover), jonka kanssa hän on yhteydessä radion välityksellä. Vietkongin joukot etsivät Hambletonia janoten tämän hallussa olevia huippusalaisia tietoja.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aleksandr Karpovtsev

Ura

Karpovtsev aloitti uransa Moskovan Dynamossa. Kauden 1989–1990 jälkeen Quebec Nordiques varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 158. Karpovtsev pelasi kuitenkin vielä kolme kautta Dynamossa. Juuri ennen kauden 1993–1994 alkua Quebec kauppasi oikeutensa Karpovtseviin New York Rangersille, jonka kanssa nuori puolustaja teki sopimuksen. Tulokaskaudellaan Karpovtsev voitti Rangersissa Stanley Cupin.
Tynkäkaudella 1994–1995 Karpovtsev pelasi osan aikaa vanhassa seurassaan Moskovan Dynamossa. Hän pelasi yhteensä viitenä kautena Rangersissa, joskin lukuisat loukkaantumiset rajoittivat hänen pelaamistaan. Kauden 1998–1999 alussa Rangers kauppasi Karpovtsevin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Mathieu Schneideriin.
Torontossa Karpovtsev joutui kilpailemaan peliajastaan ennen kuin sai vakuutettua valmentaja Pat Quinnin, joka lopulta sijoitti hänet Dmitri Juškevitšin pariksi. Toronto eteni aina konferenssifinaaleihin saakka, joissa kuitenkin tie nousi pystyyn. Karpovtsev joutui jättämään viimeisen pudotuspeliottelun väliin rytmihäiriön vuoksi.
Karpovtsev oli tyytymätön sopimukseensa ja palasi jälleen Moskovan Dynamoon kauden 2000–2001 alussa. Toronto lopulta myi hänet Chicago Blackhawksiin vaihdossa Bryan McCabeen. Chicagossa pelatun kolmen kauden aikana Karpovtsev oli pitkiä aikoja poissa lukuisten loukkaantumisten takia. Kaudella 2003–2004 Chicago myi hänet New York Islandersiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon.
Työsulkukaudella 2004–2005 Karpotsev pelasi Venäjällä Sibir Novosibirskissa ja Lokomotiv Jaroslavlissa. Hänestä oli tullut vapaa pelaaja, ja hän solmi vuoden mittaisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa kaudeksi 2005–2006. Karpovtsev pelasi kuitenkin vain kuusi ottelua Floridassa ennen palaamistaan Novosibirskiin.
Karpovtsev pelasi Novosibirskissä kaudet 2006–2007 ja 2007–2008, joiden aikana hän siirtyi Avangard Omskiin. Omskissa Karpovtsev päätti pelaajauransa syksyllä 2007.
Karpovtsev edusti Neuvostoliiton ja Venäjän maajoukkueita useasti. Hän oli mukana voittamassa jääkiekon maailmanmestaruutta vuonna 1993 ja MM-pronssia vuonna 2005.
Karpovtsev sai surmansa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011, kun Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut kone syöksyi maahan Venäjällä. Karpovtsev oli aloittanut samana vuonna Lokomotivin apuvalmentajana. Aiemmin hän oli toiminut kaudella 2009–2010 KHL-seura Ak Bars Kazanin apuvalmentajana.
Irving Reis

Irving G. Reis (7. toukokuuta 1906 New York, New York – 3. heinäkuuta 1953 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja elokuvaaja.
Reis loi radiosarjan Columbia Workshop CBS:lle vuonna 1936 ja käsikirjoitti ja ohjasi useita sarjan jaksoja. Vuonna 1940 hän siirtyi RKO:n kutsumana Hollywoodiin, jossa hän aluksi toimi yhtiön B-luokan elokuvien ohjaajana. Ensimmäisen A-elokuvansa, Henry Fondan ja Lucille Ballin tähdittämän The Big Streetin, Reis ohjasi 1942. Myöhemmin hän ohjasi muun muassa elokuvat Minä näin hänet ensin (1947), Minä syytän (1948) ja Pylvässänky (1952).
Reis on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Calixte Dakpogan

Calixte Dakpogan (s. 1958 Pahou, Ranskan Dahomey) on kuvanveistäjä, joka on kuninkaallisten seppien jälkeläinen Porto-Novossa, Beninin tasavallassa. Hänen veistokselliset sommitelmansa kuvastavat Beninin rannikon pitkää kulttuurivaihdon historiaa, jotka ovat määritelleet sen uskonnollista ja poliittista historiaa. Maa on voduniksi kutsutun uskonnon henkinen keskus. Uskonto levisi ja laajeni yhteisöihin kautta Amerikoiden Atlantin orjakaupan seurauksena.
Romuald Hazoumén innoittamana Dakpoganin takomossa alettiin luoda maallisia veistoksia yhdistelmämateriaaleista. Beninin hallitus tilasi pajalta vuonna 1992 sata teosta, mukaan lukien paikkoihin määritellyt viittaukset Guhun, jotka esitettiin ensimmäisessä kansainvälisessä Vodoun festivaalissa entisessä orjasatamakaupungissa Ouidahissa. 
Yhdessä veljensä Théodoren ja serkkunsa Simonet Biokoun kanssa hän on pitänyt kuninkaallista pajaa Porto-Novon Gukomy-korttelissa, joka on omistettu Gulle, vodunin raudan ja sodan jumalalle. Auto, voiman symboli ja Dakpoganin veistosten materiaali, on Ogun-jumalan suojeluksessa. Vuosisatojen ajan Ogun on ollut myös Dakpoganin suvun palvoma pääjumala.  
Vaikka metalli on edelleen olennainen osa hänen teoksiaan, Dakpoganin veistoksissa on myöhemmin ollut kalliita hylättyjä kulutustavaroita, kuten kasettinauhoja, levykkeitä, CD-levyjä, kampoja, sandaaleita ja virvoitusjuomapurkkeja. Hänen taitava negatiivisen tilan käyttönsä on toinen muodollinen tunnusmerkki, jota hän käyttää sommitelmissaan. Dakpogan viittaa tietoisesti naamion merkitykseen, se liittyy alueelliseen ilmaisuun ja sen keskeisyyteen taiteellis-historiallisessa kaanonissa, ja kuvastaa huumorilla tätä tilannetta hyvin kekseliäällä synteesillä odottamattomista, mutta kuitenkin tutuista elementeistä.
Calixten veistoksissa on suhde toisaalta hänen aikaisempaan ammattiin seppänä, kun hän teki asen-veistoksia vodoun-alttareihin ja toisaalta eurooppalaiseen art brutiin.
Calixte Dakpogan on osallistunut teoksillaan yksityis- ja ryhmänäyttelyihin Afrikassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Klustermus

Luovan ja esittävän säveltaiteen tapahtuma Klustermus on Raumalla vuosittain järjestettävä ilmainen yksipäiväinen musiikkifestivaali. Esiintyjät vuosien varrella ovat edustaneet monia musiikkityylejä metallista jazziin, ja pääpaino on ollut vähemmän tunnetuilla ja kulttisuosiota nauttivilla esiintyjillä. 
Ensimmäisen kerran Klustermus järjestettiin 2003, ja seuraavana vuonna tapahtuman asioista huolehtimaan perustettiin Klustermus ry. Kesätapahtuman ohella yhdistys on järjestänyt myös klubitapahtumia Klustermus saapuu kaupunkiin -nimellä.  Talouden taantumasta huolimatta tämänhetkisten tietojen mukaan Klustermus järjestetään jatkossakin joka vuosi.
Klustermus-tapahtuma järjestetään talkoovoimin joka kesäkuun ensimmäisinä viikonloppuina. Klustermus ry on tehnyt periaatepäätöksen pitää tapahtuma pääsymaksuttomana, mutta viime vuosina on ottanut yleisöltä vastaan vapaaehtoisia sisäänpääsymaksuja. "Sulaksi hulluudeksi" tapahtuman palkatta järjestämistä luonnehtineet Klustermus ry:n jäsenet ovat kysyttäessä kuitenkin aina kertoneet nauttivansa mahdollisuudesta toteuttaa tapahtumaa.  Tapahtuman rahoitus järjestyy enimmäkseen yritystukijoiden ja kulttuuriavustusten avulla.

Klustermuksen esiintyjiä

2003: mm. Kromi, Cremated, Groove Uncut
2004: mm. Hidria Spacefolk, Lapko, Hamid Moeini Band, Härkä-äiti, Itkevä tyttö, Taipuva luotisuora
2005: mm. Kuolleet intiaanit, Fun, Point, Euforia, Poirot/Poiert
2006: mm. Kuusumun profeetta, Sweatmaster, Lowlife Rock'n'Roll Philosophers, Itkevä tyttö, Härkä-äiti, Lady Escape, Tuuli Innola
2007: mm. Risto, Boomhauer, Fun, No Shame, Viola, One Taste, Haternal, Delicious Orange, Kaihoa, Itkevä tyttö, Lady Escape
2008: mm. Penniless, Tuvalu, Kometa, Cosmo Jones Beat Machine, Delicious Orange, Euforia, Blood Makes Noise
2009: mm. Agent Kooper, Matti Mustosen ihmeellinen orkesteri, Njet!, Penniless, Kometa, Härkä-äiti, Murmansk, Joose Keskitalo, The Tarjas
2010: mm. The Sheena Hyenas, Ben's Diapers, Downstairs, The Mutants, The Spyro, Mangoo
2011: Betrayal at Bespin, Itkevä tyttö, Knucklebone Oscar, Pharaoh Pirttikangas, Anal Thunder, Sweatmaster, Magyar Posse, Njet!, The Celene, Marty the Random Guy, Härkä-äiti, AJU, Tero-Petri
Pidättekö ostereista?

Juoni

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Helsinkiin. Tapahtumat käynnistyvät Seutulan lentoasemalta. Rikoskomisario Munkki apulaisineen alkavat tutkimaan suuren tehdaslaitoksen johtajan yksityissihteerin mystillistä kuolemaa.
David Trezeguet

Tausta

Trezeguet’n argentiinalainen isä Jorge Trezeguet oli myös jalkapalloilija. Trezeguet’n syntymän aikaan isä pelasi Ranskassa, joten poikakin syntyi siellä. Perhe kuitenkin muutti takaisin Argentiinaan, jossa Trezeguet vietti nuoruutensa.

Seurajoukkueura

Trezeguet’n ensimmäinen seura oli argentiinalainen Platense. Hän siirtyi synnyinmaansa Ranskan liigaan vuonna 1995, Monacon riveihin, jossa hänen tiensä kohtasi muun muassa Thierry Henryn kanssa. Trezeguet voitti Monacossa Division 1:n mestaruuden kausina 1996–1997 ja 1999–2000.
Vuonna 2000 Trezeguet siirtyi italialaiseen Juventukseen, jota hän edusti kymmenen kauden ajan. Hän saavutti seurassa Serie A:n mestaruuden kausina 2001–2002 ja 2002–2003. Jälkimmäisellä kaudella Juventus ylsi myös Mestarien liigan loppuotteluun, jossa se hävisi Milanille rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Trezeguet oli rangaistuspotkukilpailussa yksi kolmesta Juventuksen epäonnistujasta. Kaudella 2001–2002 hän jakoi 24 maalillaan Serie A:n maalikuninkuuden Dario Hübnerin kanssa. Juventus voitti Serie A:n mestaruuden myös kausina 2004–2006 ja 2005–2006, mutta mestaruudet mitätöitiin ja seura pudotettiin Serie B:hen niin sanotun Calciopoli-skandaalin tultua ilmi vuonna 2006. Monista muista tähtipelaajista poiketen hän jäi seuraan ja oli nostamassa sitä takaisin Serie A:han kaudella 2006–2007. Kaikki viralliset kilpailut mukaan lukien hän teki Juventukselle 171 maalia.
Juventus ja Trezeguet purkivat sopimuksena elokuussa 2010. Trezeguet siirtyi espanjalaiseen Hérculesiin, jonka kotikaupungista Alicantesta hänen vaimonsa on lähtöisin.
Trezeguet'n peliuran viimeinen seura oli Intian korkeimmalla sarjatasolla pelaava Pune City.

Maajoukkueura

Trezeguet’llä oli mahdollisuus edustaa maaotteluissa myös Argentiinaa, mutta hän valitsi synnyinmaansa Ranskan. Vuonna 1996 hän voitti Ranskan riveissä alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden.
Trezeguet teki A-maajoukkuedebyyttinsä vuonna 1998 ja kuului joukkueeseen samana vuonna pelatuissa MM-kilpailuissa, jossa Ranska voitti mestaruuden. Vuoden 2000 EM-kilpailuissa hän ratkaisi mestaruuden Ranskalle jatkoaikamaalillaan. Trezeguet oli mukana maajoukkueessa myös MM-kilpailuissa 2002 ja EM-kilpailuissa 2004, mutta niissä menestys oli heikompaa. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän pelasi loppuottelussa tultuaan vaihdosta kentälle Thierry Henryn paikalle. Hän oli ainoa ranskalainen, joka epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa ja niin Ranska hävisi.
Yhteensä Trezeguet pelasi 71 maaottelua, joissa hän teki 34 maalia. Heinäkuussa 2008 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa.
Alkyone

Alkyone tai Halkyone (m.kreik. Ἁλκυόνη, lat. Halcyone) oli kreikkalaisessa mytologiassa tuulten hallitsijan Aioloksen ja Enareten tytär. Hän meni naimisiin Keyksin, Hesperoksen pojan kanssa.
Alkyone ja Keyks elivät onnellisina yhdessä Trakhiissa, jopa niin onnellisina, että he vertasivat itseään Zeukseen ja Heraan. Tämä suututti Zeuksen, ja kun Keyks lähti merelle, jumala iski alukseen vasamallaan tappaen tämän. Keyksin haamu, itse asiassa unien jumala Morfeus ilmestyi Alkyonelle kertoen mitä hänelle oli tapahtunut, ja suruissan Alkyon heittäytyi mereen. Myötätunnosta jumalat muuttivat heidät molemmat jäälinnuiksi (ἁλκυὼν, halkyon); tämä lintu yhdistetään usein kuningaskalastajaan.
Koska Alkyone pesi meren äärellä, tuulen nostama aallokko esti häntä hautomasta muniaan. Hänen isänsä Aiolos pidättäytyi puhaltamasta tuulia viikon ajaksi joka vuosi ennen talvipäivänseisausta, jotta hänen tyttärensä pesintä onnistuisi. Tarina selittää sanan alkuperän termille "jäälinnun päivät" (kreikaksi Halkyonia), joka tarkoittaa ensisijaisesti tätä tyvenen jaksoa, jolloin talvimyrskyjä ei koskaan esiinny, mutta myös yleensäkin rauhallista aikaa.

Alkyone, Atlaksen tytär

Alkyone oli myös Atlaksen ja Pleionen tytär, plejadi. Orionin yritettyä ahdistella sisaruksia, Zeus muutti heidät tähdiksi tyynnytelläkseen heidän isäänsä; heidät voidaan edelleen nähdä taivaalla Seulasten tähtijoukkona.
Ihmismetsästys (vuoden 1941 elokuva)

Tuotanto ja vastaanotto

Käsikirjoittaja Dudley Nichols kirjoitti alkujaan elokuvan käsikirjoitusta ohjaaja John Fordille. Joulukuussa 1940 Ford jättäytyi projektista, ja tuottaja Kenneth Macgowan halusi Fritz Langin hänen korvaajaksi. Elokuvan lopullinen käsikirjoitus valmistui 7. marraskuuta.
Walter Pidgeon lainattiin elokuvaan MGM:ltä. Naispääosaan valittiin Joan Bennett. Rooliin harkittiin pitkään myös Anne Baxteria. Nuorelle brittinäyttelijälle Roddy McDowallille elokuva oli ensimmäinen Yhdysvalloissa, vaikkakin John Fordin Vihreä oli laaksoni ilmestyikin aiemmin elokuvateattereihin. Ihmismetsästyksen kuvaukset alkoivat keväällä 1941, ja pääosa elokuvasta tehtiin sisälavasteissa. Elokuva julkaistiin kesäkuussa 1941.
Ihmismetsästys sai ilmestyessään pääasiassa positiivisia arvioita. Monet kriitikoista valitsikin sen vuoden päätteeksi vuoden 1941 kymmenen parhaimman elokuvan joukkoon. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Juoni

Kapteeni Alan Thorndike sattuu Hitlerin Obersalzbergin talon maille, kun hän on metsästämässä riistaa. Hän näkee Hitlerin ja saa tämän lataamattoman aseensa tähtäimeen. Thorndike miettii, pystyisikö tappamaan diktaattorin. Hitlerin turvaksi määrätty Gestapo-johtaja Quive-Smith havaitsee Thorndiken, joka vangitaan.
Thorndike onnistuu karkaamaan natseilta tanskalaiselle alukselle, joka matkaa kohti Lontoota. Herra Jones varastaa Thorndiken passin aluksella. Lontoossa Thorndike joutuu jahdatuksi, sillä Gestapon agentit etsivät häntä Lontoon kaduilta. Ompelija Jerry auttaa Thorndikea Lontoossa ja piilottelee tätä Gestapolta.
FS Beautemps-Beaupré (A758)

Valmistus

Alus tilattiin Lorientista. Sen köli laskettiin 17. heinäkuuta 2001 ja alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 2002. DGA vastaanotti aluksen 11. helmikuuta 2003 ja se otettiin palvelukseen 13. joulukuuta.

Palvelus

Alus aloitti ensimmäisen tehtävänsä, kun se lähti Brestistä 9. huhtikuuta 2003 Madeiran kautta Senegaliin. Alus palasi Suezin kanavan kautta Välimerelle, jossa se vieraili muun muassa Maltalla. Alus palasi Brestiin 5. elokuuta.
Toivomuslista

Juonitiivistelmä

Neljätoistavuotiaan Megin äiti on kuollut ja hänen isänsä heittää hänet pois kotoaan. Lopulta Meg päätyy Belch Brennanin seuraan ja joutuu auttamaan häntä ryöstämään vanhuksen, Lowrie McCallin. Ryöstö ei onnistu, sillä Belch ampuu kaasusäiliöön säikäyttääkseen Megin. Kaasusäiliö räjähtää tappaen Megin ja Belchin. Belch joutuu suoraan helvettiin mutta Megin täydellinen tasapaino pahan ja hyvän välillä johtaa siihen, että hän palaa maan päälle henkihahmossa. Päästäkseen taivaaseen hänen pitää auttaa satuttamaansa herra Lowrieta toteuttamaan toivomuslistansa toiveet.
Tällä välin, Saatana kehittää oman suunnitelmansa saadakseen Megin sielun itselleen. Hän lähettää Megin perään Belch Brennanin, joka on räjähdyksen aikana sulautunut yhteen koiransa kanssa, ja on nyt puoliksi koira ja puoliksi ihminen.
Luomis- ja hävitysoperaattorit

Hävitysoperaattori eli annihilaatio-operaattori on sellainen operaattori, joka vähentää tietystä kvanttimekaanisesta tilasta hiukkasen. Sen sijaan hävitysoperaattorin Hermiten konjugaatti eli luomisoperaattori lisää tiettyyn tilaan hiukkasen. 
Kvanttimekaniikassa hävitys- ja luomisoperaattoreita käytetään tikapuuoperaattoreina kvanttimekaaniselle harmoniselle värähtelijälle, jolloin luomisoperaattori lisää ja hävitysoperaattori pienentää energiatasoa.
Paulo Sérgio

Paulo Sérgio Silvestre do Nascimento (s. 2. kesäkuuta 1969, São Paulo, Brasilia) on  brasilialainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa. Hän pelasi hyökkääjänä.
Paulo Sérgio aloitti uransa vuonna 1988 Corinthiansissa. Euroopan kentille hän siirtyi vuonna 1993, kun hän teki sopimuksen Bundesligan Bayer Leverkusenin kanssa. Vuosina 1997–1999 Paulo Sérgio pelasi AS Romassa Serie A:ssa ja vuosina 1999–2002 Bayern Münchenissä, jossa hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2000 ja 2001 sekä Mestareiden liigan vuonna 2001. Bayern Münchenistä Paulo Sérgio siirtyi Yhdistyneiden Arabiemiirikuntien Al Wahdadiin ja lopetti uransa vuonna 2003 Esporte Clube Bahiassa Brasiliassa.
Brasilian maajoukkueessa Paulo Sérgio pelasi 13 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 1994 hän pelasi kahdessa ottelussa.
Aleksanteri Nevski

Aleksanteri Nevski eli Pyhä Aleksanteri Nevalainen (ven. Александр Ярославич Невский, Aleksandr Jaroslavitš Nevski) (1219 Pereslavl-Zalesski – 1263 Gorodets) oli pyhäksi korotettu Novgorodin ruhtinas sekä myöhemmin Vladimirin suuriruhtinas. Venäjällä häntä pidetään kansallissankarina, sillä hän torjui kahdesti Novgorodia lännestä uhanneet vieraat sotajoukot.

Syntyperä

Aleksanteri Nevski syntyi vuonna 1219 Vladimirin suuriruhtinaan Jaroslavin toiseksi vanhimpana poikana. Hänestä tuli vuonna 1236 Novgorodin ruhtinas. Ryhdyttyään yhteistyöhön mongolien kanssa Aleksanteri sai Vladimirin suuriruhtinaan arvon, joka oli aiemmin kuulunut hänen veljelleen, mongoleja vastaan kapinoineelle Andrei II:lle.

Sankarimyytin synty

Lisänimen Nevski eli Nevalainen Aleksanteri on myöhemmin saanut hänen Nevajoen rannoilla ruotsalaista, murmanneista, varsinais-suomalaisista ja hämäläisistä vuonna 1240 saavuttamastaan Nevan taistelun voitosta. Nimeä ei käytetty vielä Aleksanterin elinaikana. Kahta vuotta myöhemmin 1242 Aleksanteri löi saksalaisen kalparitarien hyökkäysarmeijan Peipsijärven jäällä.
Sergei Eisensteinin elokuva Aleksanteri Nevski, jonka huippukohdassa jää pettää raskaisiin rengaspanssareihin pukeutuneiden saksalaisritarien alla, ja Sergei Prokofjevin siihen säveltämä musiikki ovat edistäneet sankarimyytin syntymistä. Eisensteinin elokuva kuvattiin vuonna 1938, jolloin Neuvostoliitossa vallitsivat erittäin saksalaisvastaiset mielialat. Elokuva kuitenkin vedettiin pois levityksestä elokuussa 1939 natsien ja Neuvostoliiton hallituksen allekirjoitettua hyökkäämättömyyssopimuksen.

Pyhäksi julistaminen

Saksalaisten ritarien tappio tulkittiin pian oikeauskoisten voitoksi paavin johtamista hyökkäyshaluisista katolilaisista, ja Aleksanteri Nevski julistettiin jo Iivana Julman kauden alussa pyhäksi. Pietari Suuri kunnioitti pyhää soturia rakennuttamalla Aleksanteri Nevskin lavran paikalle, jolla ruhtinaan oli oletettu voittaneen ruotsalaiset vuonna 1240. Pietari suunnitteli myös Aleksanteri Nevskin kunniamerkin, jonka ensi kerran myönsi Katariina I vuonna 1725. Keisarinna Elisabet teetti hänen jäännöksilleen valtavan hopeisen pyhäinjäännösarkun, joka valmistettiin Pietarin rahapajassa vuosina 1750–1753. Josif Stalin otti Pietari Suuren suunnitteleman kunniamerkin uudelleen käyttöön heinäkuussa 1942 sen kunniaksi, että Peipsijärven taistelusta oli kulunut 700 vuotta.

Nykyinen suosio Venäjällä

Aleksanteri Nevski äänestettiin merkittävimmäksi Venäjään liittyväksi henkilöksi televisiokanava Rossijan Imja Rossija -äänestyksessä vuonna 2008. Äänestyksessä toiseksi sijoittui tsaari Nikolai II:n aikainen poliitikko Pjotr Stolypin, kolmanneksi äänestettiin neuvostodiktaattori Josif Stalin.

Muuta aiheeseen liittyvää

Suomenlinnaan, silloiseen Viaporiin, rakennettiin oma kirkko vuosina 1850–1854. Kirkko oli alun perin ortodoksinen Viaporin venäläisen varuskunnan kirkko, Pyhän Aleksanteri Nevalaisen muistolle pyhitetty.
FS Jaguar (1868)

Palvelus

Jaguar poistettiin alusluettelosta 22. elokuuta 1888.
Liettuan puolustusvoimat

Liettua ja NATO

Liettua liittyi Natoon virallisesti 29. maaliskuuta 2004, jolloin siitä tuli jäsenvaltio. Baltian ilmatilaa valvovat Naton jäsenmaiden hävittäjät käyttävät Liettuassa sijaitsevaa Zokniain lentokenttää (ks. Baltian ilmavalvonta).

Toiminta ulkomailla

Liettua on ottanut osaa kansainvälisiin operaatioihin vuodesta 1994 lähtien. Yhteensä 300 liettualaista sotilasta on ottanut osaa operaatioihin Afganistanissa, Irakissa, Kosovossa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Georgiassa. Vuodesta 2005 lähtien Liettua on osallistunut ISAF-kriisinhallintaoperaatioon Afganistanissa. Vuoden 1994 jälkeen Liettua on menettänyt kansainvälisissä operaatioissa kaksi sotilasta.
Samsung Galaxy J7 (2018)

Muotoilu

Samsung Galaxy J7 (2018) -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla. Näyttö on suojattu Corning Gorilla Glass 5 -lasilla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Octa 7870-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 400 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on myös 13 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.0 "Oreo".