Wilbur Smith

Wilbur Addison Smith (s. 9. tammikuuta 1933 Broken Hill, Pohjois-Rhodesia) on Afrikka-aiheisista romaaneistaan kuuluisaksi tullut kirjailija.

Henkilöhistoria

Smith varttui Pohjois-Rhodesiassa (nyk. Sambia), missä hänen vanhemmillaan Herbert James Smithillä ja Elfreda Smithillä (o.s. Lawrence) oli suuri maatila. Smith oli kuolla 18 kuukauden ikäisenä aivomalariaan, mutta toipui siitä. Isänsä kannustamana Smith tutustui Afrikan luontoon ja kansoihin. Teini-ikäisenä hän kulki metsästysretkillä paikallisten alkuperäisasukkaiden kanssa. Ensimmäisen kiväärinsä Smith sai 13-vuotiaana ammuttuaan karjaa tappaneen leijonan.
Kiinnostuksen kirjoja kohtaan Smith omaksui äidiltään jo nuorena; hänen isänsä puolestaan ei arvostanut kirjallisuutta vaan piti sitä turhuutena. Smith opiskeli Natal Universityssä ja Rhodes Universityssä. Hän valmistui vuonna 1954 Bachelor of Commerceksi.
Smith oli kiinnostunut lehtimiehen työstä, mutta hänen isänsä väheksyi sellaista ammattia ja käski poikaansa ”hankkimaan oikean ammatin”. Smith taipui isänsä toiveisiin, ja hänestä tuli kirjanpitäjä. Vuosina 1954–1958 työnantaja oli eteläafrikkalainen Goodyear Tyre and Rubber Co. Sieltä Smith siirtyi vuosiksi 1958–1963 Rhodesiaan H.J. Smith and Sonille, jossa hänen isänsäkin työskenteli.
Smith meni naimisiin vuonna 1964 Jewell Sabbertin kanssa, mutta avioliitto ei ollut onnellinen. Sen aiheuttama masennus sai Smithin pakenemaan todellisuutta kirjoittamiseen. Hänen ensimmäinen teoksensa The Gods First Make Mad jäi julkaisematta. Seuraava käsikirjoitus sen sijaan hyväksyttiin ja Smithistä tuli täysipäiväinen kirjailija vuonna 1964.
Smithin toinen avioliitto Annen kanssa ei onnistunut yhtään paremmin kuin ensimmäinenkään. Siksi Smith on ollut haluton kertomaan siitä juuri mitään. Toisen avioliiton aikana syntyivät tytär Christian (1967) ja poika Shaun (1968). Avioliitto päättyi eroon vuonna 1971, ja lasten ja isän välit jäivät etäisiksi.
Avioeronsa jälkeen Smith meni kolmannen kerran naimisiin. Morsian oli Danielle Antoinette Thomas, jonka lempinimi oli Dee-Dee. Kolmas avioliitto onnistui paljon edellisiä paremmin. Daniellen ensimmäisestä avioliitosta peräisin olevan pojan Dieter Schmidtin kanssa Smith tuli hyvin toimeen. Heillä oli samoja mielenkiinnonkohteita, sillä molemmat pitivät kalastuksesta, metsästyksestä ja eläintensuojelusta.
Daniellen sanotaan vaikuttaneen suuresti Smithin kirjoitustyyliin ja erityisesti romanttisiin painotuksiin; The Sunbird -romaanin Smith kirjoitti tavattuaan Daniellen. Smith omisti kaikkiaan 22 romaania Daniellelle. Daniellesta itsestäänkin tuli kirjailija, kun hän julkaisi ensimmäisen teoksensa vuonna 1990.
Vuonna 1993 Daniellella todettiin aivokasvain, joka muutti hänen persoonallisuutensa täysin. Hän ja Smith etääntyivät toisistaan, erityisesti Daniellen viimeisenä elinvuotena. Danielle kuoli vuonna 1999. Pian Daniellen kuoleman jälkeen Smithin ja Daniellen pojan Dieterin välit menivät poikki.
Smith kohtasi uuden rakkauden joulukuussa 1999, kun hän tapasi kirjakaupassa 30-vuotiaan Mokhiniso Rakhimovan. Mokhiniso, lempinimeltään Niso, oli köyhä opiskelija, uskonnoltaan muslimi ja alun perin kotoisin Tadžikistanista. Vaikka Mokhinisolla ja Smithillä oli ikäeroa 38 vuotta ja Mokhinison englannintaito ei ollut kehuttava, he menivät naimisiin toukokuussa 2000 Kapkaupungissa. Mokhinisosta tuli Smithille Daniellen veroinen innoittaja. Smith omisti Niilin noidan nuorelle vaimolleen. Pariskunta asuu Lontoossa mutta matkustelee paljon.

Yleistä teoksista

Smithin suosion salaisuutena on luultavasti hänen taitonsa kertoa tarinaa hyvin elävästi, luoda kiinnostavia henkilösuhteita henkilöhahmojen välille ja tarjota jännitystä. Smithin ihmiset ovat usein varsin voimakkaita persoonia, jotka eivät kaihda käyttää tarvittaessa likaisiakaan keinoja päämääriensä edistämiseen, kuten Smithin ensimmäisen teoksen päähenkilö Sean Courtney. Silti Smithin tuotannossa on myös jollakin tavalla ruumiillisesti vajavaisina pidettyjä hahmoja, kuten Joen jumalan eunukki Taita ja Aurinkolinnun kyttyräselkäinen arkeologi Benjamin Kazin.
Teoksen henkilöiden kautta ilmentyvät myös historia ja aikakauden aatteet. Valkoisen ja mustan ihmisen raja on pitkään kaikkea muuta kuin veljellinen ja tasavertainen, vaikka varsin monilla Smithin valkoisilla miehillä onkin tapana suhtautua alentavan toverillisesti mustaihoisiin. Missä määrin kirjat heijastavat kirjailijan omia näkemyksiä, sitä on vaikea sanoa. Silti etenkin Smithin myöhäisemmässä tuotannossa tuntuu olevan ehkä hiukan enemmän valkoisten ylivallan kyseenalaistavaa problematiikkaa.
Afrikka on Smithin useimpien kirjojen tapahtuma-alueena. Sen kautta Smithin Afrikka-tietämys pääsee oikeuksiinsa ja luo lukijalle hyvin elävän kuvan miljööstä. Afrikan heimojen monimuotoisuus ja keskinäinen kitka näkyy kertomuksissa. Erityisesti historiallisia romaanejaan varten Smith onkin kerännyt tietoa matkustelemalla ja lukemalla lähdekirjallisuutta, ja sen vaikutus on nähtävissä kirjojen sisällössä. Myös Mika Waltarin Sinuhe, egyptiläinen oli lähdeaineistona Joen jumalaa varten.