Manse United

Manse United (lyh. ManU) on tamperelainen salibandyn erikoisseura, joka voitti lajin kaksi ensimmäistä miesten Suomenmestaruutta kausilla 1986–1987 ja 1987–1988. Nykyään seuralla on toimintaa salibandyn seniorisarjoissa.

Tampereen yliopiston kasvatteja

Manse United muodostettiin Tampereen yliopistossa jo vuosia pelatun kilpasählysarjan parhaiden joukkueiden pelaajista. Tampereen yliopiston sählysarjaa pelattiin 1980-luvun alkupuolella torstaisin (klo 8.00–13.00) yliopiston vanhassa jumppasalissa. Joukkueita oli 10-12. Sarjamuotona oli yksinkertainen runkosarja, jonka päätteeksi pelattiin  play off-pelit paras kahdesta järjestelmällä. Ainejärjestöillä oli harjoitusvuoroja, joissa tutustuminen uuteen lajiin tapahtui ja missä joukkueet organisoituivat. Esimerkiksi historianopiskelijoilla (Patina) oli maanantaisin yhteinen vuoro (klo 20.30–22.00) kanssa, ja toinen oma pelivuoro torstaisin (klo 18.00–19.00), mikä ajoittui tosin hankalasti ottelupäiville. Näillä vuoroilla tapahtui ryhmäytyminen joukkueisiin. Esimerkiksi historian opiskelijoilla oli kausilla 1984–1985 ja 1985–1986 kaksi joukkuetta, jotka oli aluksi mielikuvituksellisesti nimetty nimillä Patina I ja Patina II (Kaudella 1985–1986 nimellä St. Sararaa). Kaudella 1985-1986 runkosarja päättyi järjestykseen St. Sararaa, Emboys, Gurut ja Patina I. Kokenut Patina I löi välierissä runkosarjan voittaneet muutamalla hallintotieteilijällä vahvistetut nuoremmat historianopiskelijat ja Emboys voitti ekonomiopiskelijoiden keskinäisessä välien selvittelyssä Gurut. Mestaruuden voitti loppujen lopuksi Patina I kokeneen Ari Kuusiston johdolla. Patina ja Emboys osallistuivat  vuosittain Opiskelijoiden Liikuntaliiton järjestämiin SM-sählykisoihin. Kahtena keväänä, 1986 ja 1987 Patina ja Emboys kohtasivat toisensa mitalliotteluissa. Jos Patina olikin ollut niskanpäällä Tampereella, voitti Emboys pronssiottelun vuonna 1986 ja loppuottelun 1987 Jyväskylässä.
Kun Manse Unitedia luotiin vuoden 1986 aikana, joukkueen runko muodostui edellä mainituista joukkueista. Historian opiskelijoiden Patinasta mukaan tulivat Kuusisto, Veirto, Pajunen, Peltola, Pitkänen ja Uutela. Ekonomi-opiskelijoiden joukkueissa (Emboys, Gurut ja Li-pojat) olivat pelanneet Haavisto, Jantunen, Jääskeläinen, Kivikangas, Löppönen, Loikkanen, Rantanen, Rinne, Mattila, Sjöman ja Telanne. Varsinaista valmentajaa joukkeella ei ollut, mutta ketjukoostumukset ja muut suunnitelmat olivat pelaajavalmentaja Vesa Rinteen ja hänen apunaan toimineen Panu Pitkäsen käsialaa.
ManU:n pelaajia yhdisti opiskelu Tampereen yliopistossa. Monilla pelaajilla oli jalkapallo- ja jääkiekkotaustaa. Pekka Loikkanen oli pelannut jalkapallon mestaruussarjaa KuPSissa ja I-divisioonaa TPV:ssä, Pajunen ehti pelata yhden SM-ottelun Valkeakosken Hakassa, mutta Kuusiston (ToiP-49) , Kivikankaan ja Löppösen (molemmat STPS) tavoin Pajunen (ToiP-49) loisti II-divisioonassa. Jääkiekkoa pelanneet olivat suurimmaksi osaksi tamperelaisten jääkiekkojoukkueiden A- ja B-junioreissa pelanneita, kiekkouransa jo jättäneitä ennen opiskelemaan lähtemistä.

Students Mass Sport Games Tukholma

Ennen kuin yhtäkään virallista Salibandy-ottelua oli pelattukaan, ManU kävi voittamassa keväällä 1986 Tukholmassa Ruotsissa Students Mass Sport Games-tapahtuman sählysarjan. Matkalla loppuotteluun kaatui Helsingin kauppakorkeakoulun opiskelijoista koostunut Tyrvään Närhet, joka oli voittanut keväällä 1985 kauppakorkeakoulun sählymestaruuden. Välierissä kaatui ruotsalainen BBC, joka kaatui "jännittävien loppuvaiheiden jälkeen 2-1". Loppuottelussa ManU löi 3-0 Hämeenlinnan OKL:n joukkueen Ruunien Ruunat (RuRu). Tukholman turnauksen mieleen painuvin urheilullinen hetki oli Eero Mattilan puolesta kentästä RuRun alimman miehen ylitse laukoma kaaripallo pieneen sählymaaliin.
Ulkourheilullisista seikoista mukana olleet pelaajat muistavat matkustajaterminaalissa kuullun "ikävän uutisen": ruotsalaisen opiskelijajärjestön edustaja ”Stina” kävi valitellen ilmoittamassa, että majoitus onkin siirtynyt Tenstan kansakoululta harmittavan kaksoisbookkauksen vuoksi/ Hotel Plazan yhden hengen huoneisiin keskustaan. Matkan muistettavuutta lisäsi, että se tapahtui vain kuukausi Olof Palmen murhan jälkeen.

Salibandymaajoukkueessa pelanneet

Pelaajista maajoukkueessa pelasivat Timo Jantunen, Jari Pajunen, Panu Pitkänen ja Vesa Rinne, joka toimi vuonna 1987 myös maajoukkueen kapteenina. Maajoukkuekutsun saivat jossain vaiheessa myös ainakin Ari Kuusisto, Jari Löppönen ja Kalle Veirto. Tuolloin pelaajat joutuivat maksamaan ainakin osan maajoukkuematkojen kustannuksista.

Manse City

Tampereen yliopistolla toimi vähän aikaa toinenkin seura, joka oli nimetty nerokkaasti Manse Cityksi. Sen pelaajat osallistuivat samoille harjoitusvuoroille Manse Unitedin pelaajien kanssa. Manse City tavoitteli SM-sarjapaikkaa Vuosaaressa järjestetyissä karsinnoissa kaudella 1986–1987, jääden karsintojen kakkoseksi, maalierolla SSV:n taakse. Manse Cityn ja SSV:n keskinäinen peli päättyi 1–1. Muut karsintaturnaukseen osallistuneet olivat VÅSC Ahvenanmaalta, joka sai Bolla Bollalta vapautuneen ahvenanmaalaisten sarjapaikan. Vuosaaren Viikingit jäivät karsinnan neljänneksi. Kaudella 1987–1988 Manse City pelasi I-divisioonaa, sijoittuen sarjan toiseksi, mestaruussarjaan nousseen BET:in jälkeen. Kun moni Manse Unitedin pelaaja lopetti peliuransa kahden mestaruuskauden jälkeen, siirtyi osa Manse Cityn pelaajista Manse Unitedin riveihin. Seurauksena oli Manse Cityn toiminnan päättyminen.

Myöhemmät vaiheet

Suomen mestareista ManU:n riveissä pelasivat 1990-luvun alussa vain Kuusisto, Pitkänen, Rinne, Mattila ja Uutela. Seura oli mukana miesten salibandyliigaa edeltäneessä SM-sarjassa sen perustamisesta lähtien aina kauteen 1995–1996, jolloin se putosi  I-divisioonaan. Miehet ehtivät pelata korkeinta sarjatasoa kahdeksan kautta ja I-divisoonaa kaksi kautta.

ManU-ladies

Toiminta laajeni, kun 1990 perustettiin myös naisten joukkue, joka aloitti suoraan SM-sarjasta. Pelaajilla oli kokemusta sählystä, maahockeystä, kaukalopallosta ja ringetestä, mutta salibandy oli monelle vieras.

Siirtyminen Kooveen jaostoksi

Viimeisellä aikuisten sarjakaudellaan miesten joukkue ja naisten joukkue pelasivat SM-sarjaa. Lisäksi seuralla oli parhaimmillaan miesten jalkapallon V-divisioonaa pelannut joukkue. Se oli pelannut 1980-luvun puolivälistä lähtien Tampereen pallopiirin alasarjoissa, aluksi nimellä PuSa, sittemmin nimellä ManU. Silloisen seuran puheenjohtajan Jussi Rajantin mukaan aloite yhdistymisestä tuli Koo-Veen puolelta Esa Koivistolta.
Sekä miesten että naisten salibandyjoukkueet kävivät tahoillaan keskustelua yhdistymisestä. Molempien joukkueiden päätös siirtymisestä tehtiin yksimielisesti. Varsinainen sopimus allekirjoitettiin 29. toukokuuta 1996, joka on samalla Koo-Veen salibandyjaoston perustamispäivä. Jalkapallojoukkue jatkoi vielä kesän 1996, jonka jälkeen se lopetti toimintansa. Yhteistyösopimuksessa yhtenä pykälänä sovittiin, että ManU:n nimellä ei saa aloittaa salibandytoimintaa kymmeneen vuoteen.Koovee on tällä hetkellä yksi Suomen suurimmista salibandyseuroista. Sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat edelleen ylimmällä sarjatasolla.

Toiminta nykyään

Salibandyn seniorisarjoissa ManU on voittanut M35-sarjassa yhden kullan (2003–2004), yhden hopean ja kaksi pronssia, M40-sarjassa yhden kullan (2005–2006) ja kaksi hopeata, M45-sarjassa yhden hopean ja yhden pronssin. Naisten ManU–Koo-Vee -nimellä pelaava N30-joukkue voitti vuosina 2001–2006 ensiksi neljä perättäistä mestaruutta ja sitten kaksi hopeaa.