google/wiki40b huggingface dataset:
HMCS Kokanee

Kanadan laivasto

HMCS Kokanee liitettiin syyskuussa 1944 johtoaluksena Kanadan 1. saattajaryhmään, ja se oli Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka Pohjois-Atlantin saattueiden suojana. Aluksen suojaama neljästoista ja viimeinen saattue ON304 matkasi länteen toukokuun lopulla 1945. Alus poistettiin palveluksesta 21. joulukuuta Kanadan länsirannikolla ja se siirrettiin reserviin.
Alus myytiin vuonna 1948 Intian hallitukselle Hooghly Riverin luotsialukseksi nimellä Bengal.
Revenge-luokka (taistelulaiva)

Suunnittelun perusta

Alukset tilattiin ensimmäisen maailmansodan aattona osana vuoden 1913 laivasto-ohjelmaa alkuperäisenä ideana ollessa Iron Duke -luokan parantaminen. Aluksella tuli olla 15 tuuman pääaseet ja nopeuden tuli ylittää 21 solmua, jonka nähtiin olevan riittävä operoitaessa Pohjanmerellä. Alusten tuli olla Queen Elizabeth -luokan aluksia halvempia.

Suunnitelma

Suunnitelmien mukaan ainakin A- ja Y-tornit olisivat kolmitykkiset, mutta tästä luovuttiin riittämättömän kokemuksen vuoksi. Samoin luovuttiin keskellä olevasta Q-tornista, koska hyöty oli näennäinen suhteessa siihen, että se aiheutti runsaasti ongelmia aluksen sisätilojen suunnitteluun.
Keskimmäisen tornin poistaminen mahdollisti aluksen lyhentämisen ja kaventamisen, jolloin uppouma pieneni. Maaliskuussa 1913 hyväksyttiin suunnitelma, jonka mukaan aluksen uppouma olisi 25 750 tonnia ja pituus 580 jalkaa, jolloin alus olisi noin 1 750 tonnia Queen Elizabeth-luokkaa kevyempi ja 20 jalkaa lyhyempi.
Aseistus olisi sama kuin Queen Elizabeth -luokassa lukuun ottamatta kolmen tuuman ilmatorjuntatykkien lisääminen kolmesta neljään.
Revenge-luokassa palattiin sekapolttoaineeseen, koska kriisin alkaessa olisi mahdollista, ettei öljy riittäisi. Marraskuussa 1914 John Fisher otti yhteyttä Amiraliteettiin, jotta aluksessa käytettäisiin vain öljyä polttoaineena. Perusteena oli nopeuden nostaminen 23 solmuun.
Lennart Lindroos

Karl Gustaf Lennart Lindroos (2. joulukuuta 1886 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – ?) oli suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Helsingin Uimaseuraa.
Lindroos edusti Suomea olympiatasolla Tukholmassa 1912, missä karsiutui välierissä 200 ja 400 metrin rintauintimatkoilla.
Lindroos voitti vuonna 1912 Suomen-mestaruuden 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.36,3.
Lindroos teki vuonna 1911 100 metrin selkäuinnin lyhyen radan Suomen-ennätyksen ajalla 1.36,4. Ennätys pysyi voimassa viisi vuotta, kunnes rikottiin vuonna 1916.
Johannes Oinonen

Johannes Johnsson Oinonen, Johannes Johansson-Oinoinen, "Niittahon Jussi", (16. toukokuuta 1874 – 13. helmikuuta 1964 tai 1965) oli kotoisin Nyskogan pitäjästä Norra Viggenin kylästä ja tiettävästi viimeisisiä suomen kieltä taitaneita metsäsuomalaisia.
Oinonen puhui sujuvasti vanhaa suomea, ruotsia, norjaa ja vähän englantia. Hän antoi runsaasti haastatteluja lehtiin ja esiintyi Hylands Hörna -ohjelmassa. Ohjelman jälkeen häntä varten rakennettiin uusi talo, mutta hän ei muuttanut sinne, koska se ei ollut hänen makuunsa.
Yvette Horner

Yvette Horner (22. syyskuuta 1922 Tarbes, Ranska – 11. kesäkuuta 2018 Courbevoie, Ranska) oli ranskalainen musette-harmonikkataiteilija.

Saavutukset ja ura

Yvette Horner voitti toisen Kansainvälisen Harmonikkaliiton järjestämän Coupe Mondiale -harmonikkakilpailun Lausannessa, Sveitsissä 1948. Hän on levyttänyt useita kymmeniä soololevyjä.
Ange-François Fariau de Saint-Ange

Ange-François Fariau de Saint-Ange (13. lokakuuta 1747 Blois – 8. joulukuuta 1810 Pariisi) oli ranskalainen runoilija, kääntäjä ja Ranskan akatemian jäsen.

Elämäkerta

Ange-François Fariau de Saint-Ange syntyi Ranskan kuninkaan neuvonantajan perheeseen. Hän opiskeli aluksi jesuiittain koulussa Blois'ssa ja sittemmin Saint-Barben-collegessa Pariisissa. Hänet tunnettiin jo nuoruudessaan vahvana ajattelijana, mikä ei ollut lainkaan nuorukaisille tyypillistä. Hän oli Turgot'n suojatti ja sai yleisen tarkastajan viran, mutta hän menetti kuitenkin kaiken omaisuutensa Ranskan suuressa vallankumouksessa. Robespierren vallasta syöksemiseen jälkeen hän sai vaatimattoman sotilaiden vaatevaraston hoitajan viran, mutta pääsi sitten kaunokirjallisuuden opettajaksi ja myöhemmin kieliopin ja järkeilyn opettajaksi nykyisin Lycée Charlmagne -nimellä toimivaan kouluun.
Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1810. Tehtävän vastaanottopuheessaan hän viittasi horjuvaan terveyteensä ja totesi itse täyttävänsä edeltäjänsä hautapaikan. Jo kolmen kuukauden kuluttua astumisestaan Akatemiaan ja tuon puheen pitämisen jälkeen hän kaatui saapuessaan Akatemiaan ja kuoli.

Tuotanto

Saint-Ange tuli ensinnä tunnetuksi skotlantilainen kirjailijan Henry Mackenzien teosten ranskantajana. Tältä kirjailijalta hän ranskansi kaksi pikareskiromaania, ja myöhemmin olivat vuorossa Ovidiuksen teokset. Ovidius-käännökset eivät saaneet osakseen kovinkaan suurta arvostus, ja sanottiin jopa että Raukkauden lääkitys toimii hyvin lääkkeenä Rakastamisen taitoa vastaan.
Yritettyään kirjoittaa näytelmiä suurempaa suosiota saamatta Saint-Ange julkaisi niteen sekalaisia kirjoituksia: runoja, oodeja, satuja ja erilaisia kirjoitelmia. Hän toimitti ja julkaisi ystävänsä, Ranskan akatemian jäsenen Michel Paul Guy de Chabanon postuumit muistelmat, jotka ilmestyessään vuonna 795 aiheuttivat melkoisen skandaalin kuvauksillaan raukkauselämästä.
Frisbee (huvipuistolaite)

Frisbee on saksalaisen HUSS Maschinenfabrikin suunnittelema huvipuistolaite. Samaa nimitystä Frisbee käytetään muiden yhtiöiden luomista samankaltaisista laitteista. Sen alkuperäinen heiluri on 18 metriä pitkä. Laitteen huippunopeus on noin 80 kilometriä tunnissa. Siihen mahtuu kerralla 36–40 ihmistä.
Suomessa Frisbee on tullut tunnetuksi Tampereella sijaitsevasta Särkänniemestä, jossa se oli vuodesta 2000 vuoteen 2005, jolloin se poistui vuokrasopimuksen loppumisen vuoksi.
Nykyisin Suomessa on kaksi tämäntyylistä laitetta: Powerparkin Typhoon ja Särkänniemen X.
Olavi Salervo

August Olavi Salervo (7. tammikuuta 1912 Helsinki – 10. lokakuuta 1999) oli helsinkiläinen varatuomari, joka työskenteli pitkään eduskunnan palveluksessa.
Salervo kirjoitti ylioppilaaksi 1929 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1936. Hän sai varatuomarin arvon 1936. Salervo työskenteli oikeusministeriön notaarina 1939–1941 ja eduskunnan oikeusasiamiehen sihteerinä 1941–1943. Oikeusministeriön nuorempana hallitussihteerinä Salervo toimi 1943–1955, jona aikana hän oli lainsäädäntöneuvos ja lainvalmistelukunnan nuorempi jäsen 1946–1951 ja vanhempi jäsen 1951–1955. Salervon virkaura jatkui eduskunnan palveluksessa kanslian kansliapäällikkönä vuodet 1955–1975, jolloin hänen virkanimikkeensä oli eduskunnan sihteeri 1955–1966 ja eduskunnan pääsihteeri 1966–1975.
Päätyönsä ohella Salervo toimi Uudenmaan tarkastusoikeuden lakimiesjäsenenä ja varapuheenjohtajana 1945–1948, eduskunnan perustuslakivaliokunnan sihteerinä 1948–1955, eduskunnan kirjaston hallituksen puheenjohtajana 1955–1972 ja eduskunnan historiakomitean puheenjohtajana 1955–?.
Tiedusteluvalvontavaliokunta

Tiedusteluvalvontavaliolautakunta (TiV) on Suomen eduskunnan valiokunta, jonka tehtävä on toimia siviili- ja sotilastiedustelutoiminnan parlamentaarisena valvojana. Valiokunta valvoo tiedustelutoiminnan asianmukaisuutta ja tarkoituksenmukaisuutta, seuraa ja arvioi tiedustelutoiminnan painopisteitä, seuraa ja edistää perus- ja ihmisoikeuksien toteutumista tiedustelutoiminnassa, käsitelee valmistelevasti tiedusteluvalvontavaltuutetun kertomukset ja käsitelee tiedusteluvalvontavaltuutetun valvontahavainnot.
Tiedusteluvalvontavaliokunnalla on oikeus omasta aloitteestaan ottaa käsiteltäväkseen toimialaansa kuuluva asia sekä laatia siitä mietintö täysistunnolle, jos valiokunta katsoo asian merkityksen sitä vaativan.
Tiedusteluvalvontavaliokunta osallistuu tiedusteluvalvontavaltuutetun nimittämiseen lausumalla mielipiteensä asiasta valtioneuvostolle.
Muista valiokunnista poiketen tiedusteluvalvontavaliokunta asetetaan vasta sen jälkeen, kun valtioneuvosto on eduskuntavaalien jälkeen tullut nimitetyksi, jollei eduskunta puhemiesneuvoston ehdotuksesta toisin päätä. Tämän lisäksi muista valiokunnista poiketen tiedusteluvalvontavaliokunnan jäseneksi tai varajäseneksi aiottu kansanedustajan on pyydettävä tietosuojavaltuutettua tarkastamaan, onko henkilötietojen käsittelystä poliisitoimessa annetun lain (761/2003) 5 §:ssä tarkoitetussa suojelupoliisin toiminnallisessa tietojärjestelmässä tietoja asianomaisesta kansanedustajasta. Tietosuojavaltuutettu saattaa pyynnön tehneen kansanedustajan, hänen edustamansa eduskuntaryhmän puheenjohtajan ja eduskunnan pääsihteerin tietoon havaintonsa tietojärjestelmän sisältämien kansanedustajaa koskevien tietojen olemassaolosta.
Tiedusteluvalvontavaliokunta perustettiin ja asetettiin ensimmäisen kerran eduskunnan hyväksyttyä uudet tiedustelulait vuonna 2019.
Uuno Turhapuro – This Is My Life

Juoni

Uuno naamioituu vanhukseksi ja soluttautuu rikkaille tarkoitettuun vanhainkotiin, jossa appiukko ja anoppikin viihtyvät. Talon valmis ruokapöytä houkuttelee aina nälkäistä Uunoa, mutta kuinka ollakaan: ruoka-aika ei koskaan osu Uunon kohdalle.
Samaan aikaan vanhainkodissa talonmiehenä työskentelevä Sörsselssön ilmoittaa Uunon television This is My Life -kilpailuun, jossa kilpailijat kertovat omasta elämästään katsojien äänestäessä heidät ilta illan jälkeen jatkoon tai ulos ohjelmasta. Vanhainkodin asukkaat seuraavat televisiosta, kuinka Uuno kertoo juontajalle elämäkertansa. Uunosta tulee hetkessä koko Suomen kansan rakastama, mutta tuotantoyhtiö manipuloi äänestystuloksen ja Uuno on vaarassa tippua kilpailusta. Uunosta on kuitenkin tullut niin suosittu, että tuotantoyhtiö lopulta taipuu ja hän voittaa kilpailun.

Tuotanto

Uuno Turhapuro -elokuvien isän Spede Pasasen kuoltua syyskuussa 2001 päättivät Vesa-Matti Loiri ja Ere Kokkonen, että uusia Turhapuroja ei ilman Pasasta tehdä. Mutta kun aikaa oli kulunut, päättivät he tehdä sittenkin vielä yhden, viimeisen Turhapuro-elokuvan Spede Pasasen muistoksi. Elokuvan juoni perustuu Speden ja Ere Kokkosen yhteiseen ideaan Uunosta vanhainkodissa. Elokuvaan on käytetty runsaasti arkistomateriaalia vanhoista Turhapuro-elokuvista. Speden esittämä Härski Hartikainen on mukana elokuvassa vanhan materiaalin muodossa sekä loppukohtauksessa, jossa Uunon, Härskin ja Sörsselssönin nuoret hahmot kävelevät kohti auringonlaskua sijaisnäyttelijöiden esittäminä. Elokuvassa on tekijänoikeudellisista syistä vanhaa materiaalia vain Kokkosen omista ohjauksista. Elokuva kuvattiin 22. huhtikuuta ja 21. toukokuuta 2004 välisenä aikana.
Pikku Kilpilammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lampi jää yhdessä muiden järvien kanssa Porttilanharjun ja Vinjalamminharjun sisältävän harjujakson eteläpuolella olevalle alueelle. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat suota. Lampi on autio eikä sinne mene tietä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,8 metriä mpy. Lammesta on johdettu oja Isoon Kilpilampeen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Ison Kilpilammen kohdalle oli kirjoitettu nimeksi ”Suolampi” ja Pikku Kilpilammin kohdalle ”Kilpilampi”. Lammet kuuluivat tuolloin Könnölän talon vaikutuspiiriin.
Kaksoskide

Kaksoskiteessä kaksi erillistä kidettä jakaa symmetrisesti jonkun kidehilan. Tällöin kaksi kidettä on kasvanut yhteen. Kiteet erottaa rakenteen kaksosraja.
Kristallografia luokittelee kaksoskiteet lukuisten kaksoslakien mukaan. Kaksoslait koskevat kidejärjestelmiä. Kaksostumista voidaan käyttää mineraalin määrittelyvälineenä.
Yksinkertaiset kaksoskiteet ovat joko kosketuskaksosia (eli kontaktikaksosia) tai tunkeutumiskaksosia (eli penetraatiokaksosia). Kosketuskaksosilla on yhteinen rakennepinta, joka ilmenee rajalla usein peilikuvina. Plagioklaasi, kvartsi, kipsi ja spinelli sisältävät usein kosketuskaksosia. Tunkeutumiskaksosissa yksittäiset kiteet näyttävät läpäisevän toisensa symmetrisesti. Tunkeutumiskaksosia esiintyy usein ortoklaasissa, stauroliitissa, pyriitissä ja fluoriitissa. 
Jos useita kaksoskiteitä on rinnakkain saman kaksosen kautta, niitä kutsutaan kertauskaksosiksi. Jos nämä kaksoset ovat rinnakkain yhdensuuntaisesti, niitä kutsutaan polysynteettisiksi kaksosiksi. Kun kertauskaksoset eivät ole yhdensuuntaisesti, niitä kutsutaan syklisiksi kaksosiksi. Polysynteettisiä kaksosia esiintyy usein albiitissa, kalsiitissa ja pyriitissä. Lyhyen välimatkan välein olevia polysynteettisiä kaksosia nähdään usein juovina (striaatioina) tai pieninä yhdensuuntaisina riveinä kiteen pinnalla. Rutiili, aragoniitti, serusiitti ja krysoberylli sisältävät usein syklisiä kaksosia, ja ne muodostavat säteisiä kuvioita.
Kaksoskiteen muodostumisessa on kolme vaihetta. Kehityskaksoset syntyvät, kun kiteen muodostumis- tai kasvuvaiheessa hilassa tapahtuu muutos tai se tulee häirityksi, kun suurempi korvaava ioni epämuodostuu. Hehkutus- eli muutoskaksoset syntyvät viilenemisen aikana kidejärjestelmässä tapahtuvan muutoksen aikana, kun jokin muoto (formi) muuttuu epävakaaksi ja kiderakenteen täytyy järjestyä uudelleen tai muuntua toiseen vakaampaan muotoon. Epämuodostuneet eli liukumiskaksoset syntyvät kiteen muodostumisen jälkeen kiteeseen kohdistuvasta paineesta. Alueellinen metamorfoosi synnyttää tavallisesti epämuodostuneita kaksosia. 
Kolmesta yleisimmästä kiderakenteesta (TKK, PKK ja HTP) HTP-rakenne kaksostuu todennäköisimmin.
Vierekkäin kasvavat kiteet voivat asettua riviin ja muistuttaa kaksoskiteitä. Tämä yhdensuuntainen kasvu kuitenkin vain vähentää järjestelmän käyttämää energiaa eikä ole kaksostumista.

Kaksosrajat

Kaksosraja ilmenee, kun kaksi samanlaista kidettä kasvaa yhteen, niin että kiteiden välillä on ainoastaan pieni epäsopeuma. Se on todella symmetrinen rajapinta, niin että kiteet ovat toistensa peilikuvia, ja kiteillä on tasaisin välein samat atomit. Tämä on paljon vähäenergiaisempi rajapinta kuin raeraja, joka muodostuu, kun sattumanvaraisesti suuntautuneet kiteet kasvavat yhteen.
Kaksosrajat ovat mukana iskukarkaisussa ja monessa muutoksessa, joita tapahtuu metallien kylmämuokkauksessa, dislokaation ollessa rajoitettua alhaisissa lämpötiloissa. Niitä esiintyy myös martensiittimuutoksien vuoksi: kaksosrajojen liike saa aikaan nikkelititaanin pseudoelastisuuden ja muodon muistavan käyttäytymisen, ja niiden olemassaolo on osaltaan vaikuttamassa karkaistun teräksen kovuuteen.
AB-FUBINACA

Laillisuus

Tammikuussa 2014, AB-FUBINACA määriteltiin luokan 1 huumausaineeksi Yhdysvalloissa.
Tereus

Tereus (m.kreik. Τηρεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Traakian kuningas ja Areen poika. Hänen puolisonsa oli Prokne, Pandion I:n tytär, jonka tämä oli antanut Tereukselle vaimoksi kiitokseksi hänen avustaan sodassa Thebaa vastaan. Heillä oli poika, Itys.
Tereus kuitenkin himoitsi vaimonsa sisarta, Filomelaa, jonka hän pahoinpiteli ja raiskasi. Estääkseen tätä kertomasta tapahtuneesta kenellekään Tereus leikkasi Filomelan kielen poikki ja piti tätä vankinaan. Proknelle hän kertoi Filomelan kuolleen. Vuoden kuluttua Filomela sai kuitenkin ajatuksen ja kutoi kankaan, jossa hän kertoi tapahtuneen ja sai sen toimitettua sisarelleen. Kostoksi sisarensa kohtelusta Prokne tappoi poikansa Ityksen ja syötti tämän ruumiin miehelleen. Kun Tereus sai tietää, mitä oli tapahtunut, hän alkoi jahdata sisaruksia kirves aseenaan, mutta tällöin jumalat muuttivat kaikki kolme linnuiksi: Tereuksesta tuli harjalintu, Proknesta satakieli, joka laulaa suruisasti poikansa kuolemaa, ja Filomelasta pääskynen, joka kielensä menettäneenä ei pysty laulamaan vaan ainoastaan sirkuttamaan. Roomalaisten runoilijoiden aikana sisarusten lajit vaihtuivat, ja Proknen kerrottiin muuttuneen pääskyseksi ja Filomelan satakieleksi. Samoin Tereuksen ase muuttui miekaksi, jota verrattiin satakielen nokkaan.
Gustave Flaubert

Henkilöhistoria

Flaubert syntyi lääkäriperheeseen. Hän aloitti lakiopinnot Pariisissa vuonna 1841, mutta jätti opinnot epilepsiaksi epäiltyjen terveysongelmien vuoksi ja keskittyi kirjoittamiseen.
Kirjoittajana Flaubert oli hidas ja pikkutarkka. Vuonna 1856 hän julkaisi viisi vuotta työstämänsä pääteoksensa Rouva Bovary. Romaanista tuli nopeasti tunnettu. Se poiki siveettömyydestä oikeusjutun, jonka Flaubert kuitenkin voitti, ja teoksen painaminen sallittiin.
1860-luvulta alkaen Flaubert oli tunnettu kirjoittaja ja intellektuelli. Hänen lähipiiriinsä kuuluivat useat realismin ja naturalismin suuret nimet, kuten Émile Zola, George Sand ja venäläinen Ivan Turgenev, joka ajoittain asui Flaubertin luona. 1870-luvulla hän edesauttoi Guy de Maupassantin uraa. Flaubert oli perusluonteeltaan melankolinen, ja hänen taipumuksensa perfektionismiin kirjoittamisessa teki elämästä entistä vaikeampaa.

Tuotannosta

Flaubertin tuotanto on realistista, todellisuuden viileään havainnointiin perustuvaa, romantisointia ja kantaaottavuutta kaihtavaa. Hänen tunnetuin teoksensa Rouva Bovary luetaan maailmankirjallisuuden klassikoihin. Se kertoo Emma Bovarysta, jonka romanttinen kirjallisuus on saanut pauloihinsa. Hän päätyy naimisiin tavanomaisen, porvarillisen lääkärin kanssa, eikä elämä vastaa romanttisia haavekuvia. Emma päätyy pettämään miestään seikkailijan kanssa, ja ajautuu yhä uusiin pettymyksiin. Kirja kuvaa ranskalaista maaseutumiljöötä erittäin pikkutarkasti.
Rouva Bovary syntyi tavoitteesta kirjoittaa mahdollisimman tyhjänpäiväisestä aiheesta ja henkilöstä. Se on usein nähty romanttisen haihattelun satiirina. Kirjan valmistuttua Flaubert kuitenkin totesi: ”minä itse olen rouva Bovary”, mikä viittaa aiheen yleismaailmallisuuteen: ihmisen ylisuuret haaveet on tuomittu raukeamaan.
Benguelan maakunta

Benguelan maakunta on maakunta Angolassa. Sen pinta-ala on 39 250 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2014 kaksi miljoonaa. Maakunta sijaitsee läntisessä Angolassa, Atlantin valtameren rannikolla. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Benguela.
Toronton siunaus

Toronton siunaus joka tunnetaan myös nimillä Toronton herätys tai torontolaisuus on karismaattista liikehdintää, johon kuuluu muun muassa hallitsematonta naurua ja eläinten jäljittelyä, kuten haukkumista. Herätys käynnistyi tammikuussa 1994 Toronto Airport Vineyardissa, joka nykyisin tunnetaan Toronton lentokenttäseurakuntana (engl. Toronto Airport Christian Fellowship). Kyseinen seurakunta tuli poistetuksi Vineyard-liikkeen yhteydestä joulukuussa 1995 ja jatkoi toimintaansa itsenäisenä kirkkona. Toronton siunaus otettiin vastaan muutamissa suomalaisissakin seurakunnissa.
Charles White

Charles White (s. 22. tammikuuta 1958) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän voitti vuonna 1979 Heisman Trophyn.
Etelä-Kalifornian yliopistossa luomansa menestyksekkään uran ansiosta White pääsi vuonna 1996 College Football Hall of Fameen.
White pelasi NFL-tasolla vuosina 1980–1988 seuroinaan Cleveland Browns (1980–1984) ja Los Angeles Rams (1985–1988). Hän pääsi Pro Bowl -tähdistöotteluun 1987.
Jaime Mata

Seurajoukkueura

Madridilaissyntyinen Mata on paikallisseura Galáctico Pegason kasvatti, jonka reservijoukkueeseen hän nousi ensimmäistä kertaa vuonna 2007. Edustettuaan myös seuran edustusjoukkuetta, hän siirtyi vuonna 2009 Rayo Vallecanoon, josta hänet lainattiin suoraan Socuéllamosiin.
5. heinäkuuta 2012 Mata teki sopimuksen Lleida Esportiun kanssa, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Mata viimeisteli kahden kauden aikana yhteensä 32 maalia, jonka jälkeen hän siirtyi sarjaporrasta ylempänä pelanneeseen Gironaan kaksivuotisella sopimuksella.
Mata pelasi ensimmäisen ottelunsa seurassa 24. elokuuta 2014 kotikentällä Racing Santanderia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki kuusi päivää myöhemmin ottelussa Alcorcónia vastaan.
30. kesäkuuta 2016 Mata teki kaksivuotisen sopimuksen Valladolidin kanssa. Toisella kaudellaan seurassa Mata saalisti uransa korkeimman maalimäärän, kun hän viimeisteli kauden aikana yhteensä 36 maalia, joihin sisältyi muun muassa 19. toukokuuta 2018 Lorcaa vastaan tehty hattutemppu. 2. heinäkuuta 2018 Matasta tuli vapaa agentti ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Getafeen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seurassa 24. elokuuta 2018 kotikentällä Eibaria vastaan.
Ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Mata teki 1. lokakuuta 2018 ottelussa Celta Vigoa vastaan. Seuraavan vuoden puolella hän teki kaksi maalia otteluissa Deportivo Alavésia, Celtaa ja Huescaa vastaan sekä hänet valittiin sarjan kuukauden parhaaksi pelaajaksi helmikuussa 2019.

Maajoukkueura

15. maaliskuuta 2019 Mata sai ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen vuoden 2020 EM-karsintaotteluihin Norjaa ja Maltaa vastaan. Hän teki ensiesiintymisenä Norjaa vastaan pelatussa ottelussa.
Juhani Yli-Vakkuri

Juhani Yli-Vakkuri on suomalainen filosofi, joka toimii kielifilosofian professorina Tarton yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 2012. Yli-Vakkuri on erikoistunut kielifilosofiaan, mielenfilosofiaan, tietoteoriaan, metafysiikkaan ja filosofiseen logiikkaan. Mielenfilosofiassa hän on puolustanut eksternalismia erityisesti John Hawthornen kanssa kirjoittamassaan teoksessa Narrow Content (2018). Kielifilosofian ja filosofisen logiikan alalla hänet tunnetaan kolmiulotteisen semantiikan kehittäjänä, jota hän on soveltanut epämääräisyyden logiikkaan. Timothy Williamsonin arvion mukaan “Yli-Vakkurin semantiikan malliteoreettinen luonne saavuttaa hyvän tasapainon informatiivisuuden ja joustavuuden välillä”.
Ihon punahukka

Ihon punahukka eli Discoid lupus erythematosus (DLE; nimenä myös Lupus Erythematosus Discoides, LED) on ihon autoimmuunitauti. Tauti ilmenee läiskinä yleensä kasvoissa, korvissa ja päänahassa, toisinaan myös muissa ruumiinosissa. Läiskät tulevat, kun immuunivaste tässä taudissa iskee ihon tyvikalvoon. 
Ihon punahukka eroaa niin paljon SLE:stä, että sitä pidetään omana sairautenaan. Joka viidennellä SLE-potilaalla on ihossaan DLE-oireita ja 5–10 %:lle DLE-potilaista kehittyy ajan mittaan yleistynyt muoto (SLE). DLE on krooninen sairaus, joka on kaksi kertaa yleisempi naisilla kuin miehillä. Ihon punahukkaan liittyy harvoin muita sairauksia.

Oireet

Tauti alkaa tavallisesti 20–40 vuoden iässä, jolloin auringonvalolle altistuneille alueille kasvoihin, hiuspohjaan, kaulaan ja joskus hartioihin ilmestyy punoittavia, melko kiinteältä tuntuvia tarkkarajaisia läiskiä, jotka alkavat pian hilseillä. Joskus hilseilevä alue voi vuotaa verta hilsettä irrotettaessa. Auringon ultraviolettisäteily pahentaa iho-oireita varsinkin keväällä ja kesällä, myös pakkanen voi olla haitaksi. Läiskien parannuttua jäljelle jää arpi; päänahassa hiukset irtoavat läiskästä ja arpi jää hiuksettomaksi. DLE-läiskiä voi tulla myös suun limakalvolle. Joka toisella on yleisoireina väsymys, särkyä lihaksissa ja nivelissä tai lievää kuumetta.

Toteaminen

Tauti diagnosoidaan ihosta otetulla koepalalla sekä verikokeilla. Suun limakalvomuutosten diagnosointiin tarvitaan yleensä koepala.

Hoito

Hoitona käytetään voimakkaita kortisonivoiteita tai takrolimuusivoidetta, joillakin potilailla myös suun kautta nautittavia lääkkeitä, kuten malarialääkkenä tunnettua klorokiinia tai hydroksiklorokiinia. Myös todettu talidomidin auttavan iho-oireisiin. Lisäksi pitää suojautua auringolta ja muulta ultraviolettisäteilyltä vaatetuksen ja vahvan auringonsuojavoiteen avulla. Suojautuminen ehkäisee myös uusien DLE-läiskien muodostumista. Muita tehokkaita ehkäisykeinoja ei tunneta.
Seija Toro

Seija Toro on suomalainen diplomaatti ja ulkoasiainneuvos. Toro on koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hän on ollut 1. syyskuuta 2016 alkaen ulkoasiainministeriöstä käsin kiertävän suurlähettilään tehtävässä. Sitä ennen hän oli Suomen suurlähettiläs Maputossa Mosambikissa 1. marraskuuta 2013 lähtien. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1989.
Toro on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Unicefin Costa Rican ja Kuuban-maapäällikkönä, Pohjoismaiden ja Suomen johtokuntaedustajana Latinalaisen Amerikan kehityspankissa Washingtonissa sekä ulkoministeriössä aluepäällikkönä Afrikan ja Lähi-idän osastolla sekä Suomen edustustoissa Lusakassa, Roomassa ja YK-edustustossa New Yorkissa.