Architects

Perustaminen ja Nightmares (2002-2006)

Architectsin kaikki alkuperäiset jäsenet kasvoivat Brightonin lähellä, ja olivat hyvin aktiivisia paikallisessa musiikkielämässä ennen yhtyeen perustamista. Sam Carter, joka oli rumpali ja opiskeli rumpuja Brighton Institute of Modern Musicissa ennen liittymistään yhtyein, oli soittanut useissa paikallisissa yhtyeessä joskus rumpalina, joskus laulajana; yksi näistä yhtyeistä oli lämmitellyt Enter Shikaria Brightonissa.
Architects perustettiin vuonna 2004 rumpali Dan Searlen ja hänen veljensä, kitaristi Tom Searlen toimesta. Hanke oli nimeltään "Counting the Days", ennen kuin siitä tuli se, mitä nyt kutsutaan "Architectsiksi" alkuperäisenä vokalistinaan Matt Johnson, kitaristinaan Tim Hillier-Brook ja basistinaan Tim Lucas. Vuonna 2006 yhtyeen alkuperäinen basisti, Tim Lucas, päätti jättää yhtyeen päästäkseen keskittymään akateemiseen uraansa. Hänet korvasi Alex Dean. Yhtye oli matkustanut ympäri Britanniaa monilla kiertueilla lämmittelemässä useita eri yhtyeitä (kuten Beecher ja Bring me the Horizon) mainostaen heidän debyyttialbumiaan Nightmaresia. yhtyeen jäsenten iän vuoksi he joutuivat alkuvuosinaan anoa viikkoja lomaa collegesta tehdäkseen kiertueita kaikkialla maassa.

Laulajan vaihtuminen ja uusi sopimus Century Median kanssa (2007-2009)

Vain kuusi kuukautta Nightmaresin julkaisun jälkeen, alkuperäinen vokalisti Matt Johnson jätti yhtyeen.Architects Biography sortmusic.com.  Arkistoitu 2 February 2016.  Viitattu 1.12.2015.  Dan Searle kertoi, että Johnsonin lähdettyä he näkivät Sam Carterin esiintymässä muiden paikallisten yhtyeen kanssa ja päättivät sen olevan "helppo valinta". Ali Dean otti Carteriin yhteyttä kun hän oli töissä ja he pitivät muutamia yhtyetreenejä. Kun Carter liittyi Architectsiin uutena päävokalistina, hän teki oman debyyttiesiintymisensä laululla "The Darkest Tomb". Lähtönsä jälkeen Johnson perusti yhtyeen nimeltä Whitemare entisten Johnny Truant ja Centurion -yhtyeen jäsenten sekä Tim Hillier-Brookin kanssa. Architects julkaisi toisen albuminsa Ruin 25. kesäkuuta 2007 Vaikka he olivatkin julkaisseet debyyttialbuminsa vasta edellisenä vuonna, he tunsivat kehittyneensä lauluntekijöinä paljon ja halusivat julkaista jotain uutta nopeammin. Carter tunsi painetta kirjoittaessaan sanoituksia Ruinille johtuen siitä, että hän oli studiossa äänittämässä vain kuusi viikkoa yhtyeeseen liittymisen jälkeen. Dan Searle kommentoi Carterin ottaneen sanoituksia enemmän omista kokemuksistaan kuin yhtyeen edellinen laulaja Johnson. He lämmittelivät Suicide Silencea vuonna 2007 The Cleansing The Nation Tourilla Yhdysvalloissa.
Vuoden 2008 alussa he julkaisivat brittiyhtye Dead Swansin kanssa Split EP:n, jossa oli kaksi kappaletta molemmilta. Architects osallistui EP:n tekoon kappaleilla "We're All Alone" ja "Broken Clocks", ja Dead Swans osaltaan kappaleilla "In the Half Light" ja "Swallow". Laulu "We're All Alone" lisättiin myöhemmin albumille "Hollow Crown". Architects kertoi, että he halusivat julkaista albumin näyttääkseen ihmisille kehittävänsä vielä tyyliään. EP sai brittiläisen musiikkilehdistön arvosteluissa pisteet 7/10 Metal Hammerilta, 8/10 Rock Soundilta, 7,5 Terrorizerilta Architectsin puolelta EP:tä ja neljä "K":ta 5:stä Kerrang!:ilta. Julkaisua seurasi kiertue kahdella pääesiintyjällä Isossa-Britanniassa.
Toukokuussa 2008 Architects ilmoitti, että he olivat allekirjoittaneet kolmen albumin sopimuksen Century Media Recordsin kanssa. Heistä tuli Napalm Deathin jälkeen ensimmäinen brittiyhtye, joa allekirjoitti Century Median kanssa sopimuksen. Dean kertoi, että allekirjoittaminen oli tärkeää yhtyeelle, sillä se mahdollisti heidän "olla osa niinkin arvostettua levy-yhtiötä ja se on aivan mahtavaa, että levymme tulevat olemaan julki maailmanlaajuisesti." Dan Searle kuvaili Century Median tuen sopia yhteen "tavoitteemme kanssa puskea tämän yhtyeen kanssa niin pitkälle kuin voimme." Century Mediaan allekirjoittaminen yhdistettiin yhteyeen toisen albumin, Ruinin uusintajulkaisuun kappale Broken Clocks bonusraitana. Marraskuussa 2008 yhtye lähti Never Say Die! -kiertueelle Eurooppaan Parkway Driven, Unearthin, Despised Iconin, Protest the Heron, Whitechapelin ja Carnifexin kanssa.
26. tammikuuta 2009 Architects teki Century Recordsin debyyttinsä kolmannen studioalbuminsa, Hollow Crownin kanssa. Se julkaistiin Yhdistyneessä Kuningaskunnassa ja Australiassa 26. tammikuuta 2009 10. helmikuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa, 20. helmikuuta vuonna Manner-Euroopassa ja 21. helmikuuta Japanissa. yhtye äänitti albumin heinäkuussa 2008 sen jälkeen, sen jälkeen, kun he liittyivät Century Median rosteriin. Dan Searle haastattelussa kysyttiin, miksi yhtye antoi albumille kyseisen nimen (suomeksi "Ontto Kruunu"), hän vastasi, että "se riippuu siitä, keneltä yhtyeessä sitä kysyt! Minulle se viittaa niihin ihmisiin, jotka eivät ansaitse mitään, mutta jotka saavat kaiken." Ensimmäiseksi promootioksi albumille yhtye lähti 19-keikkaiselle kiertueelle pääesiintyjänä, lämmittelijöinään Misery Signals ja A Textbook Tragedy. Vuoden 2009 alussa yhtye lämmitteli Parkway Driveä yhdessä August Burns Redin kanssa Parkway Drive: DVD -kiertueella Australiassa. Loka-marraskuussa 2009 he olivat pääesiintyjänä toisella Never Say Die! -kiertueella Ison-Britannian keikoilla, kun taas Despised Icon oli pääesiintyjänä Manner-Euroopan keikoilla. Esiintyjiin sisältyi myös Horse the Band, As Blood Runs Black, Iwrestledabearonce, Oceano ja The Ghost Inside. Tammikuussa 2009 Tom Searle kertoi yhtyeen olleen 17 eri kiertueilla ympäri Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa.

The Here and Now ja Daybreaker (2010-2012)

Architects ilmoitti, että ensimmäinen single tulevalta neljänneltä albumilta olisi nimeltään "Day in Day Out", ja se esitettiin ensimmäisen kerran Daniel P. Carterin BBC Radio 1-podcastissa nimeltä The Rock Show 30. elokuuta 2010. yhtye oli pääesiintyjänä lokakuussa 2010 kiertueilla Isossa-Britanniassa lämmittelijöinään Norma Jean, Devil Sold His Soul ja Lower Than Atlantis ja Australiassa joulukuussa Comeback Kid toisena pääesiintyjänä, lämmittelijöinään This Is Hell ja Rolo Tomassi.
19. tammikuuta 2011, Architectsin neljäs albumi The Here and Now julkaistiin. Albumi äänitettiin pitkin vuotta 2010 toukokuusta kesäkuuhun The Omen Room Studiosilla Kaliforniassa ja siinä oli mukana Andrew Neufeld Comeback Kidistä ja Greg Puciato The Dillinger Escape Planista. Albumin nähtiin vievän yhtyettä kaupallisempaan suuntaan edellisistä töistänsä. Albumia myytiin 900 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikollaan ja debytoi sijalla 47 Yhdysvaltain Top Heatseekers - albumilistoilla ja sijalla 57 Britannian albumilistalla. Julkaistuksi tulemisen jälkeen albumi sai hyvät arviot kriitikoilta. Rumpali Dan Searle kuvaillessaan albumin soundia haastattelussa uskoi sen olevan valtava lähtölaukaus mutta samalla looginen askel eteenpäin yhtyeelle." 
Helmikuussa 2011, Architects ilmoitti basisti Alex Deanin lähtevän yhtyeestä, johtuen perheellisistä sitoumuksista. 3. heinäkuuta 2011 ilmoitettiin, että Dean oli liittynyt takaisin yhtyein. Kun Dean kommentoi lyhyttä viiden kuukauden eroa yhtyeestää hän sanoi "olen erittäin iloinen voidessani sanoa, että olen tullut takaisin; se, että pystyin jäämään kotiin muutaman viime kuukauden ajaksi on antanut perheelleni ja itselleni mahdollisuuden sopeutua siihen, mitä viime vuonna tapahtui ja tiedän, että se on tehnyt meille kaikille hyvää." Aikana, jolloin Dean ei ollut osa yhtyettä, Casey Lagos oli yhtyeen basisti joillain kiertueilla.
Huhtikuussa 2011, Architects oli Parkway Driven mukana lämmittelemässä Bring Me the Horizonia heidän kansainvälisellä There Is A Hell... -kiertueellaan. Se alkoi Euroopankiertueella, alkaen Britanniasta, jossa The Devil Wears Prada toimi pääalkulämmittelijänä ja dubstep-ryhmän Tek-One oli pääalkulämmittelijänä Manner-Euroopassa. 28. huhtikuuta Matt Nicholls mursi kätensä kun hän pelasi jalkapalloa Bring me the Horizonin, Parkway Driven ja Architectsin jäsenten kanssa, joka johti siihen, että kiertueen lopettamisen sijaan Architectsin rumpali Dan Searle toimi sijaisrumpalina ja Bring Me the Horizonin soittolista puolittui. Tämä Euroopankiertue kesti elokuun lopulle saakka. Architects, Parkway Drive ja Deez Nuts lämmittelivät Bring me the Horizonia Pohjois-Amerikassa koko syys- ja lokakuun.
4. joulukuuta 2011, Architects julkaisi uuden singlen nimeltään "Devil's Island". Laulu tulisi olemaan vielä silloin nimeämättömällä The Here And Nowia seuraavalla uudella albumilla. Singlen tulosta tiedotettiin marraskuun alussa, kuukautta ennen sen julkaisua. Sekä laulu että musiikkivideo käsittelevät vuoden 2011 Englannin mellakoita, ja videolla on mukana videoklippejä mellakoista. Itse single otettiin hyvin vastaan kriitikoiden puolesta johtuen sen paluusta yhtyeen kolmannen albumin, Hollow Crownin mathcore-tyylisuuntaukseen. Bring the Noise UK:n J. J. Nattrass sanoi, että "Kappale on osiltaan mahtava ja melodinen, mutta osiltaan se myös purskahtelee korkeaa tempoa ja sisäistä raakaa energiaa." Joulukuussa 2011 yhtye aloitti viiden päivän Britanniankiertueen, lämmittelijöinään Heights, Tek-One ja Deaf Havana.
Architectsin viides studioalbumi Daybreaker julkaistiin 28. toukokuuta 2012 Euroopassa ja 5. kesäkuuta 2012 Yhdysvalloissa. 16. huhtikuuta 2012, sen jälkeen kun albumi oli kokonaan äänitetty, ilmoitettiin, että Tim Hillier-Brook jättäisi yhtyeen muiden projektiensa vuoksi. Brittiläisen metalliyhtyeen Sylosisin keulahahmo Josh Middleton tuli yhtyeeseen keikkakitaristiksi siksi aikaa, kun yhtye päätti uudesta viidennestä jäsenestä. Daybreaker sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. Kielteiset kriitikot totesi albumin kappaleet olivat "tarttuvia ja joskus mukaansatempaavia" mutta "identtisiä ja kaavamaisia". yhtye promotoi uutta albumiaan 75 keikan kiertueella 25 maassa (yli 4 maanosassa: Kaakkois-Aasiassa, Australiassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa), joka nimettiin Daybreaker Almost World Touriksi.

One Hundred Days -dokumentti ja Lost Forever // Lost Together (2013-2015)

Vuonna 2013 yhtye promotoi Daybreakeria edelleen, pääasiassa Yhdysvalloissa, ensin lämmittelemällä Enter Shikaria Yhdysvalloissa maaliskuussa Crossfaithin kanssa, ja sitten osana vuoden 2013 Amerikan Warped Touria kesäkuussa. Lisäksi he soittivat vuoden 2013 Download Festivalin päälavalla Donington Parkissa, Leicestershiressä, Isossa-Britanniassa. Ennen heidän suuria keikkasuunnitelmiaan Yhdysvalloissa, yhtye ei ollut itsevarma keikkailustaan siellä johtuen huonosta taloudellisesta menestyksestään kyseisessä maassa, ja he jopa olivat valmiita luovuttamaan Amerikan suhteen. Architects ilmoitti syyskuussa, että heidän kuudes kokonaispitkä albuminsa oli äänityksessä . Yhtye ilmoitti, että he olivat menossa kolmannelle kiertueellensa Yhdysvaltoihin vuoden 2013 marras-joulukuussa Protest The Heron kanssa, lämmittelijöinään The Kindred ja Affiance, sekä suunnittelevansa mennä Australiaan ennen vuoden 2013 loppua. Architectsin viimeinen Daybreakeria tukeva esitys oli on heidän ensimmäinen esiintymisensä Intiassa Saarang-kulttuurifestivaaleilla 11. tammikuuta 2014 romanialaisen rock-yhtye Grimusin kanssa.Enter Shikari Announce March 2013 North American Tour Dates antiquiet.com.  16 January 2013.  Arkistoitu 19 October 2013.  Viitattu 12 July 2013. 
Vuoden 2013 huhtikuun puolessavälissä, Architects julkaisi trailerin dokumentistaan One Hundred Days: The Story of Architects Almost World Tour. Dokumentti oli tarina yhtyeen Almost World Tour -kiertueesta, jonka ohjaajana oli Tom Welsh. Elokuvan rahoitus hoidettiin yhteisön rahoittamana projektina Indiegogossa. Sen jälkeen, kun tavoitesumma elokuvalle oli saavutettu, Architects julkaisi klipin uudesta kappaleestaan nimeltä "Black Blood". Yhtye erosi Century Medialta ja liittyi Epitaph recordsille, joka toi heille mahdollisuuden päästä Amerikan markkinoille sekä jäsenten ihailemien yhtyeen kuten Every Time I Dien ja Convergen joukkoon.
Kuudennen albuminsa, Lost Forever // Lost Together, he julkaisivat 11. maaliskuuta 2014. Tuottajana albumilla oli Henrik Udd ja se äänitettiin Göteborgilaisella Studio Fredmanilla. Kaksi albumia promotoivaa singleä, "Naysayer" sekä "Broken Cross", julkaistiin, sekä lisäksi musiikkivideo kappaleelle "Gravedigger". Maalis-huhtikuussa yhtye kiersi Eurooppaa tukien albuminsa julkaisua, Stray From The Path ja Northlane päälämmittelijöinään. Euroopankiertueensa jälkeen huhti-toukokuussa he aloittivat letliven kanssa Yhdysvaltain kiertueensa,  jonka jälkeen he pääsivät lämmittelemään The Amity Afflictionia Australian kiertueella, sekä olemaan pääesiintyjänä kahdella omalla keikallaan kyseisessä maassa. Viimeisenä he kiersivät Kanadassa elo-syyskuussa.
18. helmikuuta 2015, Sam Carter ilmoitti, että keikkajäsen Adam Christiansonista oli tullut Architectsin pysyvä jäsen.

All Our Gods Have Abandoned Us ja Tom Searlen kuolema (2015-2017)

12. kesäkuuta 2015 Tom Searle ilmoitti, että yhtye alkoi demota uusia kappaleita, ja että hän oli innoissaan seitsemännen albumin julkaisemisesta. 6. maaliskuuta 2016 Epitaph Records julkaisi uuden kappaleen yhtyeeltä, "A Match Made in Heaven". Siitä tuli 27. toukokuuta julkaistun All Our Gods Have Abandoned Us -albumin ensimmäinen single. 11. huhtikuuta, Architects julkaisi toisen singlensä, "Gone with the Wind". 23. maaliskuuta, Architects tiedotti Brightonissa pidettävästä julkistuskeikasta 27. toukokuuta, lämmittelijänään Counting Days. Johtuen yllättävän suuresta kysynnästä, verkkokauppa myi vahingossa enemmän lippuja kuin paikkoja oli, joka johti yhtyeen esiintymään toisen kerran heti seuraavana päivänä 28. toukokuuta. Architects julkaisi 20. toukokuuta kolmannen singlen albumilta nimeltään "Downfall". Samana päivänä he julkaisivat kiertueen Iso-Britanniassa marraskuulle 2016. Architects soitti myös useita keikkoja manner-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa kesän aikana. Tom Searle totesi albumista, että se kertoo "joukosta ateisteja miettimässä, onko olemassa jotain suurempaa", ja että syöpänsä vuoksi hänestä oli tullut paljon enemmän elämää mietiskelevä, ja että tämä albumi on sen ajatuskulun tuotos.
20. elokuuta 2016 yhtyeen perustajajäsen, kitaristi ja lauluntekijä Tom Searle kuoli 28-vuotiaana sairastettuaan kolme vuotta melanoomaa. Hänen tilaansa ei oltu aikaisemmin tehty julki, vaikkakin hän viittasi siihen kappaleessa "C. A. N. C. E. R" albumilla Lost Forever // Lost Together. Searlen syöpä oli saatu kokonaan poistettua vuonna 2013 jalkaleikkauksen jälkeen, mutta syöpä olikin palannut. Hänet näytettiin 'In Memoriam" -segmentissä vuoden 2017 BRIT awardseissa, ja laulu "Paragon" Northlane-albumi Mesmerillä tehtiin kunnianosoituksena hänelle.
Tom Searlen kaksoisveli ja yhtyekaveri Dan Searle vahvisti julkilausumalla yhtyeen virallisella Facebook-sivulla, että heidän tulevat Australian, Britannian, sekä Euroopan kiertueensa kyllä järjestettäisiin, nyt vain tribuuttina hänen veljelleen. yhtyeen tulevaisuudesta Dan kirjoitti "Haluamme jatkaa, se on tärkeä sanoa, ja tulemme tekemään töitä sen eteen, mutta emme tule julkaisemaan mitään musiikkia, josta emme oikeasti usko, että Tom olisi ollut ylpeä. Se, pystymmekö tämän toteuttamaan, on asia, jonka tulemme näkemään ajan kanssa".  Thy Art Is Murderin Sean Delander täytti Searlen paikan Australian kiertueella, ja Sylosisin Josh Middleton teki saman Euroopan kiertueella.

Holy Hell (2017–)

7. maaliskuuta 2017, Daniel P. Carterin julkaisi jakson hänen SWIM (Someone Who Isn't Me) -podcastistaan Dan Searlen kanssa, jonka kautta Dan puhui hänen veljensä Tomin kuolemasta ensimmäistä kertaa sekä siitä, miten hän käsitteli sairauttaan. Podcastissa hän kertoi myös, että sekä hän, että Tom kirjoittivat lauluja uudelle albumille yhdessä ennen hänen kuolemaansa, ja musiikkia on kirjoitettu myös sen jälkeen. 24. päivänä elokuuta 2017, yhtye voitti "Paras Albumi" -palkinnon ensimmäisessä Heavy Music Awards -gaalassa Lontoossa albumillaan All Our Gods Have Abandoned Us. samana päivänä yhtye ilmoitti myös päivämäärät Euroopan kiertueelleen, joka sisälsi ensimmäisen areenakeikkansa Iso-Britanniassa, ja siten myös heidän kaikkien aikojen suurimman keikkansa, jossa he olivat pääesiintyjänä.
6. syyskuuta 2017, Architects julkaisi singlen "Doomsday". Single on ensimmäinen kappale, joka julkaistiin Searlen poismenon jälkeen, ja kappaleen musiikkivideossa on mukana yhtyeen uusi pääkitaristi, Josh Middleton. Kappale julkaistiin pian sen jälkeen, kun yhtye ilmoitti, että he olivat alkaneet työstämään uutta materiaalia. Dan Searle vahvisti, että "Doomsday" on laulu, jota Tom Searle ei ehtinyt viedä loppuun ennen kuolemaansa, ja että kappale toimii myös heidän "tapanaan osoittaa kaikille, että tulevaisuutta vielä on." Seuraavana päivänä Architects vahvisti, että Josh Middleton oli tullut pysyväksi jäseneksi yhtyein.
12. syyskuuta 2018, yhtye ilmoitti, että he tulisivat julkaisemaan kahdeksannen albuminsa, Holy Hellin, 9. marraskuuta 2018. Samana päivänä yhtye julkaisi albumin ensimmäisen singlen, nimeltään "Hereafter". Lokakuun 3. päivänä yhtye julkaisi toisen singlensä, "Royal Beggars"in , ja 28. lokakuuta kolmannen singlensä nimeltään "Modern Misery".

Musiikkityyli

Vuonna 2009 Metal Hammerin James Gill kuvaili yhtyeen musiikkia "kontrolloidulla raivolla sekä estelemättömällä sydämellä pumpatuksi, luoksepäästäväksi ja kunnianhimoiseksi, aggressiiviseksi ja kauniiksi". Sitä usein kuvaillaan metalcoreksi, sekä myös tekniseksi metalliksi ja progressiiviseksi metalcoreksi. BBC:n Michael Wilson vertasi yhtyeen aggressiivisen tyylin viehättävyyttä Enter Shikari -yhtyein. Sitä sävyttävät pilkotut, monimutkaiset riffit, epämääräisten tahtilajien ja rytmisten breakdownien käyttö, sekä kitaristien tyylien vaihtelu "alastuunatun jyrinän" ja "melodisen punkin" välillä lauluissa. Se pohjautuu sekä tekniseen taitavuuteen, että tarttuvien riffien ja kertosäkeiden käyttöön.
Architects on tehnyt useita tyylillisiä siirtymiä ja muutoksia uransa aikana, ja Sam Carter kertoi vuonna 2011, että jokaisen albumin tulisi kuulostaa omanlaiselta. Toisella albumillaan yhtyeen soundi oli raskaampaa ja synkempää kuin debyyttialbumi Nightmaresilla. Hollow Crown säilytti Ruinin aggression ja teknisen taitavuuden tuoden kuitenkin lisää melodiaa, tarttuvia riffejä sekä "puhdasta" laulamista. yhtye myös käytti syntetisoituja soittimia kuten kosketinsoittimia ja rumpukoneita. Kitarat viritettiin Drop B:hen antaen "mahdollisuuden todella raskaaseen matalaan soundiin alakielillä, mutta silti mukavasti jännitystä korkeammilla kielillä" Hyvä esimerkki heidän tunnusomaisesta tyylistään on laulu "We're All Alone" sen teknisillä, progressiivisilla kitarariffeillään ja hardcore punk -vaikutteisilla breakdowneillaan.
Yhtyeen neljäs albumi The Here and Now edusti yhtyeen tyylillistä muutosta, jota on pidetty "pohjimmiltaan omakohtaisna" sekä "heidän kaikista sävykkäimpänä".  Sen on kuvailtu menevän enemmän "puhtaan post-hardcoren" suuntaan, ja The Here and Now suosi laulamista huudon sijaan sekä hymnimäisiä kertosäkeitä. Albumi yhä kuitenkin säilytti elementtejä edellisiltä albumeilta, sisältäen "tuskaisia huutoja, vimmaisia riffejä sekä järisyttäviä rytmejä, vaikkakin hieman mainstreamimmalla särmällä." Albumi sisältää melankolisen, glitchmäisen elektroniseen musiikkiin pohjautuvan kappaleen "An Open Letter To Myself" sekä rock-balladin nimeltä "Heartburn", joista molempia yhdistää "mukaansatempaavat kertosäkeet".
 Yhtyeen viides albumi Daybreaker palautti yhtyettä hieman aikaisempaan, aggressiivisempaan tyyliin, tasapainotellen tätä The Here and Nown melodioihin ja koukkuihin. Daybreaker sisältää myös jopa melodisempia ja tunnelmallisia kappaleita kuin normaalisti, esimerkkeinä "Truth Be Told", "Behind The Throne" ja "Unbeliever".
Daybreakerin jälkeen yhtye tuli itsevarmemmaksi raskaamman musiikin soittamisessa. Albumilta löytyy myös blast beatteja, joita ei oltu käytetty yhtyeen levyillä Hollow Crownin jälkeen.

Lauluosuudet ja sanoitukset

Äänellisesti Carterin on kuvailtu omaavan karkean ja "tuskallisen" huutotyylin, ja hän käyttää puhdasta laulua tämän kontrastina. The Here And Nowin kirjoittamisen aikana Carter sai laulunopetusta puhtaan laulunsa kehittämiseen. Näiden tuntien aikana Carter oppi paljon tekniikoista, lämmittelystä sekä sävelasteikoista. Carterin karkeaa laulamista on verrattu brittiläiseen metalcore-aikalaiseensa Oliver Sykesiin Bring Me the Horizonista.
Kun Sam Carter liittyi yhtyein korvaten Matt Johnsonin, rumpali Dan Searle kommentoi, että Carterin sanoitukset käsittelivät enemmän henkilökohtaisia kokemuksia kuin hänen edeltäjänsä. Hollow Crownin sanoitukset käsittelivät suurta määrää eri aihealueita: osa kappaleista kertoivat tavanomaisista asioista kuten kavereiden kanssa autossa istumisesta tai angstista tyttöjä kohtaan, kun taas osa lauluista, erityisesti "Early Grave", "Follow the Water" sekä "In Elegance" kertoivat Carterin kasvavasta kannabisriippuvuudesta ja hänen "taistelustaan omia vaistojaan ja itsetuhoisia pakkomielteitään vastaan". Daybreakerin sanoituksissa Carter ja Tom Searle tekivät yhteistyötä, keskittyen enemmän "isompiin" teemoihin, kuten kritiikkiin uskonnon sekä yhteiskunnan huonoja puolia kohtaan. Carter ja Searle yhdistivät voimansa uudestaan Lost Forever // Lost Togetherilla, sisällyttäen tällä kertaa mukaan myös helposti samaistuttavia aiheita pelkän poliittisen ja yhteiskunnallisen puinnin sijaan.