google/wiki40b huggingface dataset:
Seitajärventie

Tien syntyvaiheet

Tien pituus on 13,6 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 4,4 metristä 6,2 metriin. Seitajärven kylässä on viisi taloa, mutta ei enää ympärivuotisia asukkaita. Tie on vapaa-ajan asuntojen, poronhoidon ja metsätalouden takia kuitenkin käytössä koko pituudeltaan, tien alkupäässä on myös vakituista asutusta.  
Seitajärven kylään Värriöstä johtava polku on ollut käytössä ainakin sata vuotta. Polku oli aluksi niin kapea ja vaatimaton, ettei sitä voinut kulkea hevosvetoisilla ajoneuvoilla tai polkupyörällä. Tavaran kuljetuksessa saattoi käyttää apuna purilaita. Polun maasto oli lähes kokonaan helppokulkuista. Alkuperäinen polku jatkui Seitajärven kylästä vielä pohjoiseen useaa reittiä.
Seitajärventietä ei ole varsinaisesti koskaan rakennettu eli tiepohjaa ei ole paria kohtaa lukuun ottamatta vahvistettu. Polkutie tehtiin poistamalla kunttamaa eli humuskerros puskutraktorilla ja kivet työnnettiin syrjään. Vain parissa kohdassa tien vierelle on kaivettu ojat, tien sorastus on tehty luonnonsoralla. Reitillä on muutama rumpu. Tie muistuttaa alkuperäistä vaatimatonta polkutietä osuuksilla, joilla se kulkee kuivalla kankaalla. Tietä on hoidettu sorastamalla ja lanaamalla, uusimalla tarvittaessa rumpuja ja raivaamalla tienvarren vesaikkoja. Seitajärventiestä tuli autolla ajettava ilmeisesti vuonna 1961.
Tien museaalista arvoa lisää Seitajärven kylän asutus- ja kulttuurihistoria: kylästä on löytynyt kaksi kivikautista asuinpaikkaa ja siellä on kaksi seitakiveä. Tien varrella on peuranpyyntikuoppia. Kylä on tärkeä partisaanien uhrien muistelupaikka: heinäkuussa 1944 sinne hyökkäsi kaksi partisaaniosastoa yhteensä 152 partisaanin voimin. He tappoivat kylästä 14 asukasta ja ottivat vangiksi kolme asukasta, jotka tapettiin myöhemmin. Kylän asukkaiden turvaksi määrätystä sotilasvartioryhmästä kaatui kaksi ja kaksi surmattiin myöhemmin vangittuina. Kylään on pystytetty kolme muistomerkkiä uhrien muistolle. Yksi syy partisaanien tuhotyön onnistumiseen oli kylän tiettömyys. Suomen ensimmäinen tielaki oli vuodelta 1918, mutta voimavarojen puutteessa tiet jäivät rakentamatta.
Kaarle Massinen

Kaarle Arvo Massinen (5. toukokuuta 1891 Nastola – 29. kesäkuuta 1921) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Tuomas Massinen ja Helena Heikkerö. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Jenny Maria Bärlundin kanssa.

Opinnot

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Hämäläisosakantaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla vuonna 1911 ja Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1914 - 1915. Armeijasta hän oli komennettuna 1. tammikuuta 1921 alkaen opintomatkalle Tanskaan.

Jääkäriaika

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915 Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 4. joulukuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin erikoistehtäviin Pohjois-Ruotsiin ja Suomeen. Pataljoonan yhteyteen hän palasi 26. kesäkuuta 1917 ja sijoitettiin täydennysjoukkoon, mutta siirrettiin 10. elokuuta 1917 takaisin 1. komppaniaan.

Suomen sisällissota

Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 yliluutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 4. jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä haavoittui pahasti 1. huhtikuuta 1918.
Global Salcai Utinsa

Historia

Global Salcai Utinsa syntyi 17. marraskuuta 2000 kahden Gran Canarian suurimman linja-autoliikennöitsijän, Salcain ja Utinsan yhdistyessä. Salcai oli aiemmin liikennöinyt saaren eteläosan reitit ja Utinsa keski- ja pohjoisreitit. Salcain linja-autot olivat maalattuna vihreiksi ja Utinsan sinipunaisiksi. Globalin värimaailmasta tuli vaaleansininen ja linja-autojen numerointi alkoi numerosta 1301.
Alfa-aminohappo

Alfa-aminohappo (\alpha-aminohappo) on aminohappo, jossa karboksyylihiiltä seuraavaan hiiliatomiin (\alpha-hiileen) kiinnittyy aminoryhmä.
Kaikki DNA:n koodaamat aminohapot ovat alfa-aminohappoja.
Pentti Sarpaneva

Pentti Akseli Sarpaneva (4. kesäkuuta 1925 Tampere – 10. heinäkuuta 1978 Turku) oli suomalainen korusuunnittelija ja muotoilija. Hän erikoistui 1950-luvulta alkaen koruihin, joihin kansalla oli varaa. Sarpaneva suunnitteli myös koriste- ja käyttöesineitä.
Sarpaneva syntyi Tampereella, osallistuttuaan jatkosotaan tuli ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1946 ja opiskeli paitsi Suomen Taideakatemian koulussa myös Taideteollisessa oppilaitoksessa metallitaidetta ja graafista suunnittelua.
Sarpenevan korut olivat aluksi kotona käsintehtyjä emalipintaisia ja kierrätysmateriaaleista valmistettuja. Myöhemmin koruja alettiin valmistaa valamalla teollisesti tuotettuina korusarjoina ja valmistusmateriaaleina käytettiin kultaa, hopeaa ja pronssia.
Sarpaneva aloitti muotoilijanuransa Merkkikeskus Sorsan yhteyteen perustetussa ateljeessa 1960-luvun alkupuolella. 1960-luvun puolivälillä hän aloitti yhteistyön Kalevala Korun kanssa, ja myöhemmin vuonna 1967 hän ryhtyi Turun Hopea Oy:n taiteelliseksi muotoilijaksi, jossa hän työskenteli kuolemaansa saakka taiteellisena johtajana.
Hänestä ei ole juuri tehty lehtiartikkeleita, ja vuonna 1978 kuolemansa jälkeen hän on jäänyt henkilönä ja muotoilijana julkisuudelta sivuun ja kuuluisamman pikkuveljen Timo Sarpanevan varjoon, poikkeuksena vuonna 2013 WSOY:n julkaisema kirja Koko kansan korut ja näyttely Pronssitulet – metalli- ja korutaidetta, jotka esittelivät Sarpanevan tuotantoa.
Sarpaneva oli varsinaiselta ammatiltaan graafikko ja hän toimi jonkin aikaa graafikkona ja mainossomistajana.
Sarpanevan ensimmäinen vaimo oli lavastaja ja pukusuunnittelija Anneli Qveflander-Sarpaneva; hänen toinen puolisonsa oli Pirkko-Liisa Sarpaneva (nyk. Bertin); poika kelloseppä Stepan Sarpaneva syntyi toisesta avioliitosta. Pentti Sarpanevan veli oli taiteilija ja professori Timo Sarpaneva.
Vihreä paperi

Vihreä paperi (engl. green paper) tai vihreä kirja on esim. Euroopan unionin hallinnossa tai englantilaisessa valtionhallinnossa nimitys viralliselle dokumentille, joka esittelee laiksi kaavailtua asiaa.
Vihreän paperin avulla asia tuodaan keskusteluun ja kommentointiin. Sen avulla voidaan edesauttaa tietyn näkemyksen läpimenoa päätöksenteossa s.e. aloitteentekijät tulevat vähemmän näkyviin – vihreitä papereita on käytetty runsaasti puolustusmäärärahojen kasvattamisessa. Sen avulla voidaan myös estää aloitteentekijän poliittinen tappio lainsäädännössä kokeilemalla vihreän paperin luoman keskustelun avulla asian suosiota.
Suomen kieleen ja virkakäyttöön vihreä paperi, valkoinen paperi ja non-paper-paperi ovat tulleet EU:hun liittymisen jälkeen.
Postinkantaja

Postinkantaja (postinjakaja, posteljooni) on postinjakelua suorittava henkilö. Tyypillisiä asiakkaille jaettavia lähetyksiä ovat erilaiset kirjeet, lehdet ja paketit.
Suomessa postinjakelua hoitaa Posti Group. Sen postinkantajien työhön kuuluu tyypillisesti erilaista postin lajittelua, päivän postin kokoamista (järkevässä jakelujärjestyksessä, sidottuihin nippuihin tai erityisiin autojakelussa käytettyihin laatikoihin) ja itse jakelutyötä. Työhön saattaa kuulua myös esimerkiksi kirjeiden kääntämistä osoitteenmuutoksen tehneiden asiakkaiden osalta. Varsinainen jakelu suoritetaan yleensä autolla, pyörällä tai jakelukärryjen kanssa kävellen.
Aleksandr Kutuzov

Seuraura

Kutuzov on THK Tverin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 17-vuotiaana Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa kaudella 2002–2003. Kaudeksi 2004–2005 Kutuzov siirtyi HK MVD:hen, jota hän oli nostamassa seuraavaksi kaudeksi Superliigaan, jossa tulokaskausi 2005–2006 toi 27 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin.
Kaudella 2008–2009 Kutuzov jatkoi uraansa Superliigan tilalle perustetussa KHL:ssä Neftehimik Nižnekamskin riveissä. Vain neljän siellä pelatun ottelun jälkeen hän siirtyi kuitenkin Sibir Novosibirskiin, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Kutuzov oli kuudella osumallaan Dmitri Juškevitšin kanssa. Kutuzov teki kauden aikana kaikkiaan tehot 6+13=19, joka on hänen yhden kauden piste-ennätyksensä pääsarjatasolla. Neljännellä Sibir-kaudellaan 2011–2012 Kutuzov voitti Novosibirskin sisäisen tehotilaston lukemalla +14, mutta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden, tammikuussa 2012 loppukaudeksi Dinamo Moskovan riveihin. Kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Kutuzov palasi taas Novosibirskiin.
Kaudeksi 2014–2015 Kutuzov siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Salavat Julajev Ufaan. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa Ufa eteni finaaliin, mutta hävisi kuitenkin sveitsiläiselle Genève-Servette HC:lle lukemin 0–3. Tammikuussa 2015 Kutuzov valittiin KHL:n viikon puolustajaksi. Kauden jälkeen saman vuoden kesäkuussa Ufa kauppasi hänet TsSKA Moskovaan vaihdossa Andreas Engqvistiin ja Nikolai Prohorkiniin. Vielä saman vuoden syyskuun lopulla Kutuzovin sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2018.

Muuta

Venäjän presidentti Vladimir Putin myönsi Kutuzoville vuoden 2014 maailmanmestaruuden jälkeen kunniamerkin ansioista isänmaan hyväksi.
Tansanian evankelisluterilainen kirkko

Ekumeeniset suhteet

Kirkko on jäsenenä Yleisafrikkalaisessa kirkkojen konferenssissa (engl. All Africa Conference of Churches, AACC), Tansanian kristillisessä neuvostossa (engl. Christian Council of Tanzania) ja luterilaisessa maailmanliitossa sekä Kirkkojen maailmanneuvostossa. Tansanian luterilainen kirkko toimii maassaan muslimien ja kristittyjen vuoropuhelun edistäjänä. Vuonna 2010 kirkko antoi tiedotteen, jonka mukaan se ei ota vastaan ulkomaisia työntekijöitä kirkoista, joilla on käytössään samaa sukupuolta olevien parisuhteen siunaus. Samoin kirkko ei myöskään ota vastaan taloudellista tukea edellä mainituilta kirkoilta .
Nekroosi

Nekroosi eli akuutti patologinen solukuolema on solun kuolema, jossa solun sisällä olevat molekyylit vapautuvat soluvälitilaan kalvorakenteiden hajottua. Nekroosi aiheuttaa usein tulehdusreaktion.
Nekroosi on patologinen prosessi, jonka aiheuttavat solun ulkopuoliset epäsuotuisat, joko fysikaaliset tai kemialliset tekijät (hypotermia, hapenpuute, säteily, matala pH, solun vaurioituminen). Nekroosi on kontrolloimaton tapahtumasarja. Se ei vaadi energiaa eivätkä siinä vaikuta kaspaasi-entsyymit kuten apoptoosissa. Nekroosin tyypillisiin piirteisiin kuuluvat solun nopea turpoaminen ja hajoaminen.

Nekroosin vaiheet

Nekroosi alkaa, kun solu kokee akuutin solu- tai solukalvovaurion. Tämän seurauksena vaurioituneen solun sisään pääsee virtaamaan solun ulkopuolisen tilan ioneita ja vettä. Tämän seurauksena solu ja soluorganellit turpoavat. Soluliman turpoaminen johtuu siitä, kun sileä endoplasmakalvosto laajenee ja ribosomit irtoavat karkeasta endoplasmakalvostosta. Tämän jälkeen solukalvo pullistuu ja lopulta solun tukiranka hajoaa ja solukalvo rikkoutuu täysin. Tällöin solun sisältö vapautuu soluvälitilaan ja aiheuttaa nekroosille tyypillisen tulehdusreaktion.
Mitokondrioissa on havaittavissa kaksi muutosta, jotka vaikuttavat siihen, eteneekö solussa tapahtuva muutos välttämättä nekroosiin asti. Toinen näistä on mitokondrion raju laajeneminen ja toinen on elektronitiheydeltään suurten saostumien muodostuminen ytimeen. Tämä on seurausta proteiinien denaturoitumisesta, mutta seassa voi olla myös kalsiumfosfaattikiteitä.

Nekroosiin johtavat tekijät

Tavallisin syy nekroosiin on se, että solu on joutunut sellaiseen ympäristöön, jossa solu alkaa turvota, sen solukalvot vaurioituvat ja lopulta solu hajoaa. Syitä tähän voivat olla esimerkiksi hapen puute, suuresti muuttunut lämpötila, myrkyllinen yhdiste tai viruksen aiheuttama infektio. Nekroosin yleensä aiheuttava suuri muutos solun ympäristössä johtaa siihen, että nekroottisia soluja on useimmiten monta. Ne puolestaan synnyttävät kuolevien solujen ryhmiä, joiden ympärille kerääntyy nopeasti myös neutrofiilisia granulosyytteja ja muita tulehdussoluja.
Kuolevalle solulle on ominaista suuret proteiinikasaumat. Yksi proteiinikasaumien aiheuttaja on ubikitiini-niminen proteiini. Se tunnistaa solussa olevia vaurioituneita proteiineja ja ohjaa niiden hajotusta. Ubikitiini pystyy muodostamaan kovalentteja sidoksia toisten proteiinien lysiini-tähteiden väliin. Kun ubikitiini tarttuu muihin proteiineihin, voi siitä olla seurauksena kookkaita soluliman inkluusioita.
Kaj Brynolf Lindgren

Kaj Brynolf Lindgren (4. joulukuuta 1922 Varkaus – 17. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston germaanisen filologian pitkäaikainen professori.
Lindgren kirjoitti ylioppilaaksi 1941, valmistui filosofian kandidaatiksi 1948 ja väitteli tohtoriksi 1953 Helsingin yliopistossa. Hän toimi Erva-Latvalan mainostoimittajana 1952–1954, Helsingin kauppakorkeakoulun saksan kielen lehtorina 1954–1962 sekä Helsingin yliopiston germaanisen filologian dosenttina 1957–1962, apulaisprofessorina 1962–1964 ja professorina 1964–1989.
Hänen tyttärensä on toimittaja-kirjailija Minna Lindgren.
Jeremy Lusk

Jeremy Lusk (26. marraskuuta 1984 San Diego, Kalifornia – 10. helmikuuta 2009 San José, Costa Rica) oli yhdysvaltalainen freestyle motocross -kuljettaja.

Uransa aikana hän voitti muun muassa kultamitalin vuoden 2008 X-Gamesissa.

Jeremy Lusk oli osa Metal Mulisha -freestyle motocross -tiimiä.

Kuolema

Helmikuun 9. päivänä 2009 San Joséssa, Costa Ricalla Lusk epäonnistui tehdessään temppua nimeltä ”Heart Attack Indian Air Backflip”. Temppu epäonnistui ja Lusk laskeutui maahan pää edellä, menehtyen saamiinsa vammoihin sairaalassa muutamaa tuntia myöhemmin.  Tuolloin Lusk asui Temeculassa, Kaliforniassa vaimonsa Laurenin kanssa.
Homoilta

Katsojaluvut

Homoiltaa seurasi ensimmäisellä jaksolla 415 000 katsojaa ja toisella jaksolla 309 000 katsojaa. Ohjelma keräsi myös katsojia Yle Areena -palvelussa, jossa ohjelman ensimmäistä osaa katsottiin yli 100 000 kertaa ja toista osaa yli 64 000 kertaa.

Päivi Räsänen ja kirkostaeroamisaalto

2010 pidetyn homoillan jälkeen Päivi Räsänen sai huomattavasti enemmän kritiikkiä kuin muut osallistujat. Noin viikon kuluttua ohjelmasta häntä myös haastateltiin erikseen Ykkösen Aamu-TV:ssä. Räsänen on ottanut aikaisemminkin kantaa homoseksuaaleihin ja hän onkin ollut osallistujana molemmissa homoilloissa.
Räsänen sanojensa mukaan puolusti ohjelmassa Raamatun mukaista avioliittomallia. Homoiltaa seurasi eroaalto kirkosta.
Räsänen ei ollut ohjelmassa mukana kirkon virallisena edustajana. Alle viikossa eroajien määrä oli jo 24 000, kun koko edellisvuonna eroja oli yhteensä 40 000. Räsäsen esiinnyttyä tv:ssä 18. lokakuuta seurasi taas uusi eroennätys, 6 773 nettieroa. Jo samana aamuna oli laskettu Homoillan jälkeisten erojen aiheuttavan kirkolle 5,5 miljoonan euron verotulomenetykset vuosittain. Eroakirkosta.fi-palvelun saamissa eropalautteissa kuitenkin vain noin kolmasosassa viitataan käytyyn keskusteluun homojen oikeuksista kirkossa. Valtaosa palautteista kertoo syiksi eroon kirkollisveron, uskon puutteen tai kirkon merkityksettömyyden eroajan omassa elämässä. Pieni vähemmistö kertoo eronneensa myös kirkon liberaalisuuden takia.
Monet julkisuuden henkilöt, kuten kirjailija Jari Tervo ja tähtitieteen professori Esko Valtaoja arvostelivat rajusti Räsäsen näkemyksiä. Arkkipiispa Kari Mäkinen sanoutui irti Räsäsen ja Tampereen piispan tv-ohjelmassa esittämistä homoseksuaaleja loukanneista mielipiteistä ja kiirehti kirkolle ohjeita homoseksuaalien rekisteröidyn parisuhteen rukoustilaisuudesta.
Kirkosta eroamisten ohella Suomen Kristillisdemokraattien kerrottiin saaneen Homoillan jälkeen yli tuhat uutta jäsentä. Kristillisdemokraatit tukivat myös julkisesti puheenjohtajaansa.
Venetjoen tekojärvi

Maantietoa

Tekojärvi sijaitsee laajalla avosoiden alueella Kokkolan ja Halsuan välisellä kunnanrajalla. Sen pinta-ala on 1 500 hehtaaria eli 15 km². Se on 7,9 kilometriä pitkä ja 4,2 kilometriä leveä. Tekojärvi on muodostettu rakentamalla järven lounaisrajalle vajaa kolme kilometriä pitkä patovalli, joka sulkee vedeltä suoran pääsyn Venetjoelle tai alavalle maalle luusuan ympäristössä.
Järven rantaviivan pituus on 64 kilometriä. Rannat ovat enimmäkseen avosuota, soistunutta metsää tai metsää. Järvenrannan lähellä ei ole maatiloja, vaikka padon alla onkin peltoja. Rannoille on rakennettu vain kahdeksan vapaa-ajan asuntoa, yksi metsästysmaja ja kaksi laavua. Lisäksi on pari tekojärven hallintaan liittyviä rakennuksia. Lounaassa on laaja turvetuotantoalue.

Säännöstely

Järven vedenpinnan korkeus on keskimäärin 133,6 metriä mpy ja järvi on myös säännöstely. Vedenpinnan ala- ja yläkorkeuksille on määrätty raja-arvoiksi 130,47 metriä ja 133,97 metriä mpy.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Perhonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 49) Venetjoen valuma-alueella (49.07), mihin   Venetjoen tekojärven alue (49.072) kuuluu.
Korpiojan valuma-alueen (49.074) laskuoja on Korpioja, joka saa alkuunsa Luollonnevalla siihen johdetuista kuivatusojista. Pahkajoen valuma-alueen (49.073) laskujoki on Pahkajoki, jonka nimitys yläjuoksulla on Pahkapuro. Se saa alkuunsa Pahkalammesta, joka sijaitsee 16 kilometrin päässä Venetjoen tekojärvestä. Sen laskujoki on Venetjoki, joka laskee Venetjoen alaosan alueella (49.071) Halsuanjärveen. Halsuanjärvestä alkaa Halsuanjoki, joka yhtyy Perhonjokeen Siponkoskella ja se jatkaa eteenpäin laskien Kokkolassa Perämereen.
Tekojärven alueella on suoalueella olevia suojärviä, mutta niistä vain Särkisenjärvi on yli hehtaarin kokoinen. Niistä ei ole laskuojayhteyttä tekojärveen. Kotkanneva on luonnonsuojelualuetta.
Camille ja Kennerly Kitt

Camille ja Kennerly Kitt ovat yhdysvaltalaisia identtisiä kaksosnäyttelijöitä ja sähkö/akustisia harpisteja, jotka esiintyvät Harp Twins nimellä. Sisaret ovat julkaisseet yli 80 singleä verkossa sekä neljä cover-albumia. Näyttelijöinä Harp Twins on esiintynyt useissa elokuvissa.
Tullivapaa avioliitto

Juoni

Komediallisessa tarinassa budapestiläisen taksinkuljettajanaisen (Kiss) sulhanen muuttaa Ruotsiin ja on keksittävä keino miten morsian voisi vierailla hänen luonaan laillisesti ja palata aina takaisin Unkariin. Laiton loikkaus eväisi mahdollisuuden palata. Ratkaisuksi tulee kulissiavioliitto suomalaisen liikemiehen (Wentzel) kanssa, mutta asiat mutkistuvat kun heidän välilleen syntyykin unkarilais-suomalainen romanssi.

Tuotanto

Ajatus Suomen ja Unkarin yhteistyönä tehtävästä elokuvasta oli syntynyt presidentti Urho Kekkosen ja sosialistisen Unkarin valtiojohdon välillä 1970-luvun puolessavälissä. Ensimmäinen yhteistyöidea oli arkkitehti Eliel Saarisesta kertova elokuva ”Honka ja graniitti”, josta ei tullut mitään vaikka sen suunnitteluun käytettiin huomattavia summia suomalaistuotantoihin varattua rahaa. Vuonna 1978 opetusministeriö kehotti asianosaisia viemään yhteistyöelokuvahankkeen tuotantoon asti. Tämä aiheutti suuria riitoja muun muassa Suomen elokuvasäätiön puheenjohtajan Eero Härkösen ja tuotantopäällikkö Matti Kassilan välille. Kassila erosi ja tilalle tuli alan ulkopuolelta Rauni Mollbergin luottomies Veikko Korkala. Rahaa kului, Suomen valtio antoi sitä lisäbudjetissaan lisää, ja sopimus elokuvasta tehtiin ennen kuin käsikirjoitus oli valmis. Elokuvan tuotantoryhmästä tuli hyvin unkarilaispainotteinen, ja kuvauksia tehtiin sekä Unkarissa että Suomessa.

Vastaanotto

Ulkomaille pääsy puri aiheena hyvin yleisöön Unkarissa, jossa elokuva sai puoli miljoonaa katsojaa. Suomessa se sai 23 000 katsojaa, mikä oli alle viidenneksen vuoden keskiarvosta.
Suomalaiskriitikot antoivat Tullivapaalle avioliitolle melko myönteisiä arvioita. Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti sitä esimerkkinä siitä, että kahden maan yhteistyöelokuva voi myös onnistua.
Seppo Aho

Seppo Kalervo Aho (20. elokuuta 1942 Hattula – 6. marraskuuta 2017 Alavus) oli kunnallisneuvos, joka toimi Alavuden kaupunginjohtajana.  
Seppo Aho syntyi kunnansihteeri Frans Vilho Ahon ja Ida Rauha Aholan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 oli Liisa Helena Tattari. Aho valmistui merkonomiksi 1963, sosionomiksi 1967 ja hallintotieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1988. Hän toimi Hattulan toimistosihteerinä 1967 ja kunnanjohtajana 1968–1972. Alavuden kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajana Aho toimi 1972–1991. Hän oli valitsijamies Suomen presidentinvaalissa vuonna 1982 ja 1988. Suomen Diabetesliiton kunniapuheenjohtaja Aho on vuodesta 1992, kunnallisneuvoksen arvon hän sai vuonna 1993.
Fjällbon puisto

Fjällbon puisto on Tuusulanjärven rannalla Tuusulan rantatien varrella oleva virkistysalue. 3,5 hehtaarin laajuinen alue on maisemallisesti ja luontoarvoiltaan arvokas luontokohde. Syksyllä 2018 aloitettiin puiston kunnostus ja rantaan on rakennettu grillauspaikka, sekä uusittu polkuja. Vuonna 2019 rakennetaan myös laituri, sekä huvimaja.

Historia

Vuonna 1875 Tuusulan nimismies J.V. Frostell osti alueen ja rakennutti kallion päälle huvilan ja sille muutaman ulkorakennuksen, mm. hevostallin, navetan ja kanalan. Huvila sai nimekseen Fjällbo, ja Frostell omisti sen vuoteen 1916. Vuonna 1929 Helsinkiläinen liikemies Ilmari Helander osti Fjällbon kesäasunnokseen. Huvila tuhoutui tulipalossa kunnostustöiden yhteydessä vuonna 1981. Rakennuksista on jäljellä vain yksi huvimaja kallion laella sekä rantaan johtavat portaat ja kivilaituri. 
Aivan vieressä sijaitsee myös Aleksis Kiven kuolinmökki ja historiallinen Onnelan majatalo.

Luonto

Fjällbon alue on säilynyt lähes luonnontilaisena. Paikoin jyrkätkin rannat ovat kallioisia ja niillä kasvaa kalliomännikköä ja katajikkoa. Alueella on paljon kelohonkia, joissa kasvaa kääpäsieniä. Osa puistosta on kuusikkoa ja lehtomaista metsää. Huvila-ajasta muistuttavat omenapuut ja idänsinililjat. Linnuista alueella pesivät esimerkiksi käpytikka ja puukiipijä. Vesilintuja, kuten telkkiä, tiiroja ja silkkiuikkuja näkee tavallisesti. 
Fjälbohon näkyy myös vastarannalla kohoava Sarvikallio.
Klordaani

Ominaisuudet

Puhtaana klordaani on valkoista kiteistä ainetta. Tekninen tuote sisältää kuitenkin 60–75 % klordaanin cis- ja trans-isomeereja ja loput rakenteeltaan samankaltaisia yhdisteitä muun muassa heptaklooria, klordeenia (C₁₀H₆Cl₆) ja nonaklooria (C₁₀H₅Cl₉). Teknisessä klordaanissa (CAS 12789-03-6) on vähintään 14 eri yhdistettä. Näiden epäpuhtauksien vuoksi tekninen tuote on väritöntä, kellertävää tai oranssinruskehtavaa viskoosia nestettä. Klordaani on veteen liukenematonta, mutta liukenee alifaattisiin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Emäksisissä olosuhteissa klordaani hajoaa, jolloin klooriatomeja eliminoituu. Klordaanin insektisidiset ominaisuudet perustuvat GABA-aktivoitujen kloridikanavien salpautumiseen. Yhdiste on myrkyllistä myös useille muille eliöille. Aineelle altistumisesta voi seurata päänsärkyä, huonovointisuutta, ärtyneisyyttä, kouristuksia ja tajuttomuus. Suurelle pitoisuudelle altistuminen voi johtaa kuolemaan hengityselimistön lamaantumisen vuoksi. Klordaanin on eläinkokeissa todettu olevan karsinogeenista ja se on erittäin myrkyllistä maksalle ja munuaisille. Yhdiste on luonnossa hyvin pysyvää ja se kertyy eliöihin.
Nõo

Sijainti

Nõon naapurikunnat ovat Elva lännessä, Tarton kunta pohjoisessa, Kambja idässä ja Otepää etelässä Valgamaalla. Kunnan keskuksesta on matkaa Tarttoon 17 kilometriä ja Elvaan 10 kilometriä.

Hallinto

Kunnan hallinnollinen keskus on Nõon pienkauppala. Nõon kunnanjohtaja on Rain Sangernebo.

Kauppalat ja kylät

Nõo koostuu kahdesta pienkauppalasta (Nõo, Tõravere) ja 20 kylästä: Aiamaa, Altmäe, Etsaste, Enno, Illi, Järiste, Keeri, Ketneri, Kolga, Kääni, Laguja, Luke, Meeri, Nõgiaru, Sassi, Tamsa, Unipiha, Uuta, Vissi ja Voika.

Väestö

Vuonna 2011 Nõon kunnassa oli 3 972 asukasta, joista 3 810 (95,9 %) oli virolaisia, 99 (2,5 %) venäläisiä ja 60 (1,5 %) muita kansallisuuksia.

Muuta

Tõraveren pienkauppalassa sijaitsee Tarton observatorio, joka on Viron tähtitieteen tutkimuskeskus. Siellä on muun muassa 1,5 metrin peiliteleskooppi.
Nõon suomalaisia ystävyyskuntia ovat Liminka ja Viitasaari.