google/wiki40b huggingface dataset:
Lindesbergin kunta

Kuntajaon kehitys

Nykyisen kunnan alueella sijaitsi aiemmin Lindesbergin kaupunki ja joukko maalaiskuntia. Vuonna 1911 Fellingsbron maalaiskuntaan perustettiin Fellingsbron taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1914 Näsbyn maalaiskuntaan perustettiin Frövin taajaväkinen yhdyskunta. Lindesbergin maalaiskunta muutti vuonna 1928 nimensä Linden maalaiskunnaksi, jotta se erottuisi paremmin Lindesbergin kaupungista.
Vuoden 1952 kuntauudistus ei aiheuttanut muutoksia alueella. Vuonna 1955 Näsbyn maalaiskunta muutettiin Frövin kauppalaksi, jolloin taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin. Fellingsbron taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin vuonna 1957. Linden maalaiskunta liitettiin Lindesbergin kaupunkiin vuonna 1969. Nykyinen Lindesbergin kunta muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä Lindesbergin kaupunki, Frövin kauppala sekä Fellingsbron ja Ramsbergin maalaiskunnat.

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Lindesbergin kaupungin vaakuna. Myös Frövin kauppalalla ja Ramsbergin maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Artturi Oila

Artturi Ensio Oila (s. 4. helmikuuta 1996 Espoo) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2015 lähtien Jani Lehtinen. Kalevan kisoista Oila on saavuttanut pronssia 20 kilometrin kävelyssä vuonna 2016. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 × 3000 metrin kävelyviestissä kultaa 2019 ja pronssia 2018.
Irina Elovaara

Irina Elovaara (s. Helsinki) on suomalainen neurologi ja Tampereen yliopisto neurologian professori vuodesta 2001. Dosentti Elovaara tuli tuolloin määräaikaseen virkaan Harry Freyn seuraajaksi ja seuraavana vuonna vakinaiseksi viranhaltijaksi. Pääviran lisäksi hänkin on toiminut TAYS:n sivuvirkaisena ylilääkärinä.
Elovaara valittiin Suomen Neurologisen Yhdistyksen puheenjohtajaksi 2008.
Elovaara johtaa neuroimmunologian tutkimusryhmää. Hän on saanut alan koulutuksen Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa ja väitteli 1988 Helsingin yliopistossa, josta hän sai pätevyyden. Sen jälkeen hän kouluttautui vuosina 1991–1993 Yhdysvalloissa Bethesdassa Neuroimmunology Branch, NINDS, National Institutes of Healthissa ja toimi vierailevana tutkijana 1996–1997 Tukholman Karoliinisen instituutin mikrobiologian ja tuumoribiologian keskuksessa. Tampereen yliopistosairaalan neurologian osastolle hän tuli 1991 ja Tampereen yliopistoon 1993 neuroimmunologian apulaisprofessoriksi.
Elovaara on tehnyt yksin ja yhdessä lähes parisataa tieteellistä artikkelia, katsausta ja kirjan osaa. Hän on osallistunut useisiin kliinisiin kokeisiin multippeliskleroosin alalla.
Epiikka

Epiikka (kreikan adjektiivista epike, epikos ’kertova’) eli kertomakirjallisuus on kertovaa kaunokirjallisuutta. Se on kirjallisuuden laji, jonka tärkeimmät alalajit ovat eepos, romaani ja novelli. Eepokset ovat runomittaisia kertomuksia kuten Kalevala. Romaanit ja novellit ovat proosaa.
V. Luja

Vendla (Venla) Salome Luja, o.s. Kallio (7. toukokuuta 1889 Naantali – 13. toukokuuta 1949 Espoo) oli suomalainen kirjailija.
Luja toimi 1934 perustetun Leppävaaran Työväen Näyttämön puheenjohtajana.
Ojalammi

Maantietoa

Lammen pituus on 400 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 7,7 hehtaaria. Se sijaitsee Puurokeitaalla luonnonsuojelualueella siten, että vain lammen itäranta ei kuulu suojeluun. Lampeen laskee kolme lyhyttä pelto- ja metsäojaa. Lammen laskuojan luusua sijaitsee sen lounaisrannassa. laskuoja on kaivettu suo-oja, joka virtaa kaksi kilometriä ennen muuttumistaan luontaiseksi puroksi (luoma). Tässä vaiheessa sitä kutsutaan jo Laholuomaksi. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Pohjois- ja etelärannat ovat avosuota ja muuta rannat ovat kermejä sisältää rämettä. Itäpuolella sijaitsee maatila, jonka pellot ulottuvat lammen lähelle. Peltojen ja rannan välissä on kuitenkin pari vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13247, joka yhdistää Suomijärven ja Laholuoman kylät.

Luonto

Lampi on 574 hehtaaria laajan Puurokeidas-Hannankeitaan Natura 2000-alueen (FI0336006) ainoa vesistö.

Historiaa

Vanhoissa 1800-luvun pitäjänkartoissa sitä kutsuttiin "Ojajärveksi".
Bernd Mayländer

Bernd Mayländer (s. 29. toukokuuta 1971 Waiblingen, Länsi-Saksa) on saksalainen kilpa-autoilija. Hän ajoi Porschea monta vuotta Porsche Supercupissa ja Porsche Carrera Cupissa. Lisäksi Mayländer on ajanut vanhassa ja uudessa DTM:ssä, ITC:ssä ja FIA GT Championshipissä. Mayländer on toiminut vuodesta 2000 lähtien turva-auton kuljettajana Formula 1 -sarjassa. Häneltä jäi väliin vuoden 2001 Kanadan GP loukkaantumisen vuoksi, ja hänet korvasi silloin Marcel Fässler.
Mezz Mezzrow

Milton Mesirow, paremmin tunnettu nimellä Mezz Mezzrow (9. marraskuuta 1899 – 5. elokuuta 1972) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut klarinetisti ja saksofonisti.
Tie 55 (Viro)

Kantatie 55 kulkee Etelä-Virossa Mulgin kunnassa valtatieltä 6 Latvian rajalle. Se alkaa Lasarin kylästä, kulkee Mõisakülan kaupungin läpi ja päättyy Umbsoon kylässä rajalle.  Tie on 4,4 kilometriä pitkä.

Tien kulku

Kantatie 55 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Pohjoisranta Burson-Marsteller

Toiminta

Pohjoisrannan erikoisalaa on maineenhallinta, jolla pyritään rakentamaan, vahvistamaan ja suojelemaan yritysten mainetta. Pohjoisranta pitää hyvää mainetta tärkeänä aineettomana pääomana ja olennaisena edellytyksenä yritysten ja yhteisöjen toiminnalle. Pohjoisrannan palveluita ovat viestintään ja maineenhallintaan liittyvä strategiatyö, konsultointi, analysointi ja käytännön toteutus.
Pohjoisranta on tunnettu myös viestintäalaa ja maineenhallintaa koskevista tutkimuksistaan kuten Viestinnän ammattilaiset sekä Pörssiyhtiöiden mainetutkimus, jota se toteuttaa yhdessä Arvopaperi-lehden kanssa. Pohjoisrannan tutkimustoiminta laajeni yrityksen ostettua Viestintä Oy Intercomin tutkimustoiminnan vuonna 2005.

Historia

Pohjoisrannan perustivat Helsingissä vuonna 1995 Jouni Heinonen, Esa Laurila ja Tommi Siikaniva. Vuodesta 2001 vuoteen 2009 Pohjoisrannalla oli toimisto myös Oulussa. 
Vuonna 2005 Pohjoisranta osti Viestintä Oy Intercomin tutkimustoiminnan.
Vuonna 2007 Pohjoisranta ja Kaleva Kustannus Oy ilmoittivat perustavansa Ouluun yhtiön, joka ryhtyisi tuottamaan painettuja ja sähköisiä sidosryhmäjulkaisuja. Hanke herätti kummastusta, sillä Pohjoisranta oli tuolloin jäsenenä MTL Viestintätoimistojen liitossa, jonka eettisissä periaatteissa käytännössä kielletään viestintätoimiston omistuksellinen yhteistyö mediatalon kanssa.
Vuonna 2012 Pohjoisranta liittyi osaksi Burson-Marstelleria yrityskaupan myötä, jossa 51 prosenttia osakkeista siirtyi ulkomaiseen omistukseen. Yrityksen toimitusjohtajaksi samalla palannut Jouni Heinonen perusteli yrityskauppaa kansainvälistyvien suomalaisyritysten tarpeella löytää kansainvälinen kumppani myös viestintäänsä.
Syksyllä 2016 Pohjoisranta ja niin ikään WPP:n omistama mainostoimisto Wunderman Helsinki muuttivat  yhteisiin tiloihin Kalevankadulle.

Tunnustukset

Pohjoisranta on arvioitu Suomen parhaaksi viestintätoimistoksi Taloustutkimus Oy:n tekemässä Viestintätoimistojen imagotutkimus 2010:ssä.
Viestinnän ja PR:n ammattijulkaisu The Holmes Report on valinnut Pohjoisrannan Pohjoismaiden parhaaksi viestintätoimistoksi vuonna 2012.
American Ballet Theatre

American Ballet Theatre (ABT) on New Yorkissa toimiva balettiseurue. Sillä on vuosittain kahdeksan viikon näytäntökausi Metropolitan-oopperassa, muun aikaa vuodesta se tekee kiertueita.
Seurue aloitti toimintansa vuonna 1940. Se on alusta asti tehnyt laajoja kiertueita koko maassa, ja tavoittaa vuosittain noin 450 000 katsojaa. Se on esiintynyt myös 42 muussa maassa 30 ulkomaankielrtueellaan.
Mihail Baryšnikov oli American Ballet Theatren taiteellinen johtaja vuosina 1980-1989. Hän myös tanssi seurueessa ja  loi sille koreografioita. Muita tunnettuja koreografeja ovat olleet Antony Tudor, Agnes DeMille, Jerome Robbins, Michael Kidd, Eliot Feld ja Twyla Tharp. Mihail Fokin muokkasi moni koreografioitaan ABT:lle sopiviksi.
Elina Miettinen on ensimmäinen suomalainen ballerina, joka on saanut kiinnityksen American Ballet Theatreen.
Les Ferdinand

Seurajoukkueissa

Uransa alkuvaiheessa Ferdinand pelasi Englannin alasarjoissa Southall FC:ssä ja Hayes FC:ssä. Pääsarjatasolla pelannut Queens Park Rangers löysi hänet Hayesistä ja osti hänet 15 000 punnalla maaliskuussa 1987. Aluksi Ferdinand ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa ja hänet lainattiin ensin Brentfordin ja sitten Turkin pääsarjaan Beşiktaşiin. Beşiktaşissa Ferdinand teki 24 ottelussa 14 maalia ja voitti Turkin cupin. Hyvien peliesitysten jälkeen Beşiktaş halusi ostaa Ferdinandin, mutta seurat eivät päässeet sopuun hinnasta. Paluunsa jälkeen hän alkoi saamaan säännöllistä peliaikaa myös QPR:ssa. 
Ferdinand vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanon pelaajana Queens Park Rangersissa vuosina 1989–1992 ja Valioliigan ensimmäisellä kaudella 1992–1993 Ferdinand teki jo 20 maalia. Sitä seuranneet 16 ja 24 maalin kaudet herättivät Newcastle Unitedin kiinnostuksen. Kauden 1994–1995 päätteeksi seura osti Ferdinandin 6 miljoonalla punnalla. Newcastlessa Ferdinand jatkoi maalien tehtailua. Ensimmäisellä kaudellaan hän viimeisteli 25 liigamaalia ja kauden päätteeksi hänet valittiin PFA:n vuoden pelaajaksi. Newcastle sijoittui kaudella liigassa toiseksi vaikka johti sarjaa parhaimmillaan jo 12 pisteellä. Seuraavana vuonna Ferdinand joutui jälleen tyytymään toiseen sijaan. 
Kesällä 1997 Ferdinand siirtyi kotikaupunkinsa Tottenhamiin, jota hän oli nuoruudessaan kannattanut. Ensimmäistä kautta haittasivat loukkaantumiset eikä hän onnistunut seurassa vietettyjen kuuden kauden aikana kertaakaan tekemään 10 liigamaalia enempää. Ferdinand voitti Tottenhamissa liigacupin 1999. Loukkaantumisten haittaama ura Tottenhamissa päättyi, kun Ferdinand siirtyi West Hamiin tammikuussa 2003. West Hamissa Ferdinand ei onnistunut ja hän vaihtoi jälleen seuraa. Kaudella 2003–2004 Ferdinand onnistui Leicester Cityssä viimeistelemään 12 maalia vaikka ikää oli kertynyt jo 37 vuotta. Leicester kuitenkin putosi Valioliigasta ja hän siirtyi Boltoniin. Ferdinandin ura Valioliigassa päättyi, kun hän siirtyi Boltonista tammikuussa 2005 Mestaruussarjan Readingiin. Syyskuussa 2005 Reading vaihtui vielä saman sarjatason Watfordiin, jossa Ferdinand ei kauden aikana kuitenkaan pelannut yhtään ottelua. 
Uransa aikana Ferdinand teki Valioliigassa 150 maalia, millä hän sijoittuu Valioliigan kaikkien aikojen tilastossa viidennelle sijalle.

Maajoukkueessa

Ferdinand valittiin ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueeseen helmikuussa 1993 San Marinoa vastaan pelattuun otteluun. Maajoukkueessa Ferdinand ei kuitenkaan onnistunut nousemaan vakiopelaajaksi Alan Shearerin ja Teddy Sheringhamin ohi. Hän oli kyllä mukana Englannin ryhmässä 1996 EM-kisoissa ja 1998 MM-kisoissa, mutta ei pelannut kummassakaan turnauksessa yhtään ottelua. Kaikkiaan Ferdinand pelasi 17 maaottelua tehden niissä 5 maalia.

Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Ferdinand on toiminut edelleen jalkapallon parissa muun muassa televisio- ja radiokommentaattorina. Nykyään hän valmentaa hyökkääjiä Tottenhamissa. 
Ferdinand nimitettiin Brittiläisen imperiumin jäseneksi (MBE) vuonna 2005.
Dethrone

Dethrone oli suomalainen thrash metal yhtye. Se perustettiin Tampereella 1988. Yhtye julkaisi kaksi pitkäsoittoa, Let The Day Begin (tunnus PÄLP 101) 1989 ja The Decay of a Man (tunnus PÄLP 124) 1992. Dethronen levy-yhtiö oli Poko Rekords. Pitkäsoitto The Decay of a Man on tyylilajiltaan enemmänkin avant-garde  metalia, kuin thrashia.
Yhtye soitti erikoiskeikan 10.8.2018 järjestettyssä Speed Metal Partyssä Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella.
Kurkolanniemi

Kurkolanniemi (ven. Кургальский полуостров, Kurgalski poluostrov) on Suomenlahden eteläpuolella Narvanlahden ja Laukaanlahden välissä sijaitseva niemimaa, joka kuuluu Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kuntaan. Niemen keskellä sijaitsee Pärspäänjärvi, joka on yhdistetty kanavalla Suomenlahteen. Pärspäänjärven eteläpuolella on matala, hiekkapohjainen Valkeajärvi. Niemen korkein kohta on Kiiskalan eteläpuolella sijaitseva Linnamäki (ven. гора Городок, gora Gorodok).
Kurkolanniemi on vanhaa inkerinsuomalaisten ja inkerikkojen asuinseutua. Paikallisen tarinan mukaan suomalaiset ovat ”ruotsalaisten rantarosvojen” jälkeläisiä, mutta todellisuudessa he lienevät muuttaneet tänne 1600-luvulla Virolahden, Säkkijärven ja Viipurin seudulta sekä Suomenlahden ulkosaarilta. Nimityksiä äyrämöiset tai savakot ei Kurkolanniemellä ole tunnettu. Paikallisessa murteessa on inkeroisen ja vatjan kielestä omaksuttuja piirteitä. Alueelta on kerätty runsaasti kansanrunoja.
Ennen toista maailmansotaa suomalaisten asuttamia kyliä olivat Hakaja, Kaipaala, Kiiskala, Kirjamo, Konnu, Kurkula, Lutonkylä (Луттово, Luttovo), Vena ja Vipiä. Suomalaiset kuuluivat Kosemkinan eli Narvusin luterilaiseen seurakuntaan. Ortodoksisia inkerikkoja asui Hamalassa, Kurkulassa ja Pärspäässä. Perinteisiä elinkeinoja olivat kalastus ja maanviljely.
1930-luvulla Kurkolanniemestä tuli rajavyöhykettä, ja sen kärkeen rakennettiin sotilastukikohta. Niemen ympäri ja sen sisäosiin tehtiin mukulakivitiet, jotka ovat edelleen käytössä. Kurkulaan rakennettiin rautatie, joka on sittemmin purettu. Toisen maailmansodan aikana suomalaiset siirrettiin Suomeen. Neuvostoliittoon palattuaan heidät karkotettiin Kalininin, Novgorodin ja Pihkovan alueille, mistä monet pakenivat Viroon ja Karjalan tasavaltaan.
Ensimmäiset suomalaiset pääsivät palaamaan kotikyliinsä 1950-luvulla. Nykyään heitä on Kiiskalan, Konnun, Hakajan, Kirjamon ja Vipiän kylissä. Monet asuvat vakituisesti Narvassa ja viettävät vain kesät kotikylissään. Seudulla on paljon myös Venäjän armeijan upseerien huviloita. Inkeroisen kieltä puhuu vielä muutama Pärspäässä asuva vanhus.
Kurkolanniemi on nykyään rajavyöhykettä, jonne pääsyyn tarvitaan lupa. Niemellä sijaitsee luonnonsuojelualue, jolla suoritetut hakkuut ovat viime aikoina herättäneet runsaasti huomiota. Alueelle on jo pitkään suunniteltu Inkerinmaan luonnonpuistoa.
Konnun entisestä kerhotalosta on remontoitu luterilainen rukoushuone. Hakajan hautausmaalla on Stalinin vainoissa menehtyneiden muistomerkki, Konnun lähellä saksalaisten ampuman Pantelei Yllön muistomerkki. Kurkolanniemen kylistä on linja-autoyhteys Laukaansuuhun ja Jaamaan.
Kalle Aaltosen morsian

Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvaa kiitettiin hauskaksi, vain joku kriittisempi kommentoija totesi sen kiireessä hutiloiden tehdyksi. Myöhempien televisioesitysten yhteydessä eräs kriitikko toteaa, että seikkailu alkaa lupaavan nasevasti mutta loppupuoli on tolkutonta viihdettä. Toinen toteaa, ettei aika ole kohdellut kertakäyttöelokuvaa erityisen lempeästi.
Kibera

Kibera on Afrikan toiseksi suurin slummi läntisessä Nairobissa, Keniassa. Arviot sen suuruudesta kuitenkin vaihtelevat eikä tarkka asukasmäärä ole tiedossa. Alkujaan Kibera oli nubialaisten sotilaiden asumuksena 1920-luvulla. Kibera onkin nubiaa ja tarkoittaa metsää. Nykyisin suurin osa asukkaista on lähtöisin kenialaisista kikuju-, luo- ja luhya-heimoista.
Kibera sijaitsee noin viisi kilometriä lounaaseen Nairobin keskustasta. Se on kahden neliökilometrin kokoinen ja siellä asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 170 070 asukasta. Epävirallisten arvioiden mukaan asukkaita saattaa olla yli miljoona, joista työttömiä on n. 50 %. Kenian asuntoministeriö, jota tukee UN-Habitat -järjestö, rakennuttaa Kiberan viereen kerrostaloja slummien asukkaita varten. Kuitenkin niissäkin on ongelmia, ja osa asukkaista palaa slummiin.
Kiberan alueella on kyliä, kuten Kianda, Soweto, Gatwekera, Kisumu Ndogo, Lindi, Laini Saba, Siranga/Undugu, Makina sekä Mashimoni.
Alueella on kuvattu useita elokuvia, kuten muun muassa Fernando Meirellesin Oscar-voittaja Uskollinen puutarhuri (The Constant Gardener) (2005).
Vuoribulbuli

Levinneisyys

Vuoribulbulia tavataan Afrikan itäosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Burjatian lippu

Burjatian lippu on Venäjään kuuluvan Burjatian tasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 29. lokakuuta 1992 ja sen mittasuhteet ovat 1:2.
Lipussa on kolme vaakaraitaa väreiltään sininen, valkoinen ja keltainen. Sininen raita on kaksi kertaa paksumpi kuin muut raidat. Lipun sininen väri on burjaattien kansallisväri ja se symboloi myös rehellisyyttä ja uskollisuutta (erään tulkinnan mukaan sininen symboloi taivasta ja Baikaljärveä). Valkoinen symboloi korkeaa moraalia, onnea, rauhaa, hyvinvointia, rauhallisuutta, yhtenäisyyttä ja eheyttä. Väriyhdistelmä sininen-valkoinen viittaa myös Venäjän lippuun. Keltainen symboloi vapautta ja vaurautta, kuten myös lamalaisuutta ja buddhalaisuutta. Sinisessä raidassa on soyombo-symboli, johon on kuvattu kolmiliekkinen tulen liekki, aurinko ja kuu. Tulenliekin kolme kielekettä symboloivat menneisyyttä, nykyisyyttä ja tulevaa. Aurinkoa pidetään elämän lähteenä ja kuu on burjaattien kunnioituksen kohde.
Jagnobit

Jagnobit (jagnobiksi jagnobi) ovat jagnobin kieltä puhuva tadžikkeihin kuuluva etninen ryhmä Tadžikistanissa. He asuvat Jagnob-joen, sen sivujoen Kulin sekä Varzob-joen varsilla. Monet ovat muuttaneet tasangon uudisviljelmille. Elinkeinoja ovat maanviljelys ja karjanhoito. Perinteinen uskonto on sunnilainen islam.
Olga Spessivtseva

Olga Aleksandrovna Spessivtseva (Ольга Алекса́ндровна Спеси́вцева (18. heinäkuuta 1895 – 16. syyskuuta 1991) oli venäläinen balettitanssija. Hän esiintyi Pietarissa Mariinski-teatterissa vuodesta 1916 ja Pariisin oopperassa vuosina 1924-1932. Aina välillä hän oli mukana Sergei Djagilevin Ballets russes-seurueen kiertueilla Yhdysvalloissa, Lontoossa, Monte Carlossa ja Pariisissa. Hänen huomattavia roolejaan olivat Djagilevin Prinsessa Ruususen nimiosa vuonna 1921 ja George Balanchinen La Chatte vuonna 1927.
Vuonna 1934 Spessivtseva aloitti laajan kiertueen Australiassa. Hänen esiintymisensä Sydneyssä saivat haltioituneen vastaanoton. Spessivtseva jätti kiertueen kesken terveyssyihin vedoten. Keskeyttämisen syitä on myöhemmin spekuloitu. Hän on mahdollisesti ollut Blue Mountains-vuorilla keuhkoparantolassa. Australiasta lähdettyään hän matkusti Yhdysvaltoihin, missä hän päätyi mielisairaalaan 1940-luvulla missä häntä pidettiin vuoteen 1963 asti. Viimeiset vuotensa hän vietti venäläisten taiteilijoiden lepokodissa.
Neverwhere – maanalainen Lontoo

Juoni

Richard Mayhew on menestyvä nuori mies, joka joutuu maanalaiseen Lontooseen pelastettuaan nuoren tytön, Doorin. Door on Alapuolisesta Lontoosta. Doorin vanhemmat ja sisarukset murhattiin, sillä Doorin isä yritti avata oven Ylä- ja Alapuolisen Lontoon välille, eivätkä tätä kaikki suinkaan hyväksyneet. Richard yrittää ensin auttaa Dooria, mutta murhaajia pakenevan tytön pelastaminen koituu hänelle kohtalokkaaksi.

Vastaanotto

Helsingin sanomien Jussi Ahlrothin mukaan teos on esimerkki siitä, kuinka sarjakuvien ja novellien taitaja epäonnistuu romaanien kirjoittajana. Portti-lehden arvostelussa Erkka Leppänen toteaa, ettei romaani kuulu Gaimanin tuotannon parhaimmistoon. Teos on liiankin rönsyilevä, ja televisiosarjan pohjalta tehty tarina kaipaa kuvia tuekseen. Toni Jerrman kirjoittaa kirjassa Ulkomaisia fantasiakirjailijoita, että teoksen rikkaat kulissit kätkevät sisäänsä hieman onton tarinan. Rakenteessa ”noudatetaan perusfantasian kliseisintä kaavaa, jossa esineitä keräilemällä ja koettelemuksia voittamalla edetään tehtävän tasolta toiselle”.
Bodo Illgner

Bodo Illgner (s. 7. huhtikuuta 1967 Koblenz, Länsi-Saksa) on entinen jalkapallomaalivahti ja maailmanmestari.
Bodo Illgnerin kasvattajaseura oli 1. FC Hardtberg, mutta ammattilaisuransa hän aloitti Bundesliigan 1. FC Kölnin joukkueessa vuonna 1983. Kölnissä hän pelasi vajaat 13 kautta, mutta voittoja ei seuratasolla tullut. Kahden Bundesliiga-hopean lisäksi Köln oli kahdesti Saksan cupin finaalissa ja vuonna 1986 UEFA Cupin finaalissa, mutta hävisi joka kerta.
Kesken kauden 1996–1997 Illgner siirtyi Espanjan Primera Divisiónin Real Madridiin Real Madridin paidassa hän voitti kaksi Espanjan-mestaruutta ja kaksi Mestarien liigan mestaruutta. Illgner lopetti uransa kauteen 2000–2001.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Bodo Illgner pelasi vuosina 1987–1994 yhteensä 54 maaottelua. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kilpailuissa, joissa hän teki historiaa olemalla ensimmäinen maalivahti, joka ei päästänyt loppuottelussa maalia. Vuoden 1990 kilpailuiden lisäksi Illgner edusti Saksaa vuoden 1994 MM-kilpailuissa ja vuoden 1992 EM-kilpailuissa. Vuoden 1992 EM-kilpailuissa Illgner voitti EM-hopeaa. Bodo Illgner lopetti maajoukkueuransa vuoden 1994 MM-kilpailuiden jälkeen. Hän pelasi maajoukkueessa 54 ottelua.
Vuonna 2005 Bodo Illgner kirjoitti vaimonsa Biancan kanssa romaanin Alles. Ein fiktiver Tatsachenroman.
Everythang’s Corrupt

Taustaa

Ice Cube ilmoitti työstävänsä Everythang’s Corrupt -nimistä albumia jo vuonna 2012. Albumin ilmoitettiin ilmestyvän toukokuussa 2014, joka kuitenkin peruuntui Ice Cuben kiireisen elokuvauran vuoksi. Syyskuussa 2018 albumille julkistettiin kansikuva. Lokakuussa 2018 Ice Cube ilmoitti albumin ilmestymispäiväksi 7. joulukuuta 2018.
KK Nevėžis

Historia

Seura perustettiin vuonna 1992 ja kaudeksi 2002–2003 se nousi Liettuan koripalloliigaan. Kaudella 2005–2006 joukkue oli Liettuan liigan neljäs häviten pronssipelissä KK Šiauliaille. Nevėžis eteni Baltian liigan haastajasarjan loppuotteluun kaudella 2007–2008, jossa se voitti VEF Rigan luvuin 81–68. Samalla se varmisti paikkansa Baltian liigan Elite Divisiooniin kaudeksi 2008–2009.
Craig Janney

Pelaajaura

Craig Janney aloitti jääkiekkoilun NCAA-liigassa Bostonin collegejoukkueen, Boston College Eaglesin riveissä, jossa hän pelasi kaksi kautta. 
Boston Bruins varasi Janneyn vuonna 1986 ensimmäisen kierroksen 13. varausnumerolla, ja Janney siirtyi NHL-liigaan seuraavaksi kaudeksi. Tulokaskaudellaan Janney pelasi kuitenkin vähäiset 15, tosin hyvillä tehoilla, sillä otteluissa Janney saalisti tehopisteet 7+9=16. Samalla kaudella Bruins selviytyi myös pudotuspelien kautta pelaamaan mestaruudesta, jossa se kuitenkin hävisi Edmonton Oilersille otteluvoitoin 4–0. 
Parhaan kautensa Bruinsissa Janney pelasi pisteillä 26+66=92. 
Kaudelle 1992–93 Janney vaihtoi seuraa ja siirtyi pelaamaan St. Louis Bluesiin, jossa hänen ketjukaverinaan pelasi Brendan Shanahan, joka myöhemmin meni naimisiin Janneyn tulloisen vaimon Catherinen kanssa. Janney pelasi Bluesissa yhteensä kolme kautta, ja jokaisella kaudella Blues pääsi pudotuspeleihin. Janneyn pelatessa viimeistä kauttaan Bluesissa Esa Tikkanen siirtyi pelaamaan seuran hyökkääjäksi. Janney myytiin kauden loppupuolella San Jose Sharksiin.
Ensimmäisellä kaudellaan San Josessa Janney ehti pelata vain 27 runkosarjaottelua tehopisteillä 5+15=20. Myös San Jose taisteli tiensä pudotuspeleihin, mutta hävisi Detroit Red Wingsille otteluvoitoin 4–0. Viimeisellä kaudellaan San Josessa Janney oli liigan tarkimpia laukojia. Janney pelasi toisella kaudellaan San Josessa 71 ottelua, jonka jälkeen hänet kaupattiin Winnipeg Jetsiin. 
Winnipegissä Janney pelasi 13 ottelua, sillä Jetsin organisaatio muutti Phoenixiin ja vaihtoi nimensä Phoenix Coyotes-muotoon. Kahdella kaudellaan Phoenix Coyotesin rivistöissä Janney pelasi jälleen pudotuspeleissä, muttei onnistunut edelleenkään voittamaan mestaruutta. Viimeisen NHL-kautensa Janney pelasi kahdessa seurassa. Tampa Bay Lightningin keskushyökkääjänä 38 ottelussa hän saalisti tehopisteet 4+18=22, kun taas New York Islandersissa pelatuissa 18 ottelussa pisteet jäivät Janeyn uran huonoimmiksi, kun tehopisteet olivat vaivaiset 1+4=5. Kausi oli myös ainoa, jolloin Janney ei pelannut NHL:n pudotuspeleissä.
Janneyn NHL-tilastojen mukaan hän pelasi liigassa 760 runkosarjaottelua tehopisteillä 188+563=751. Runkosarjassa rangaistusminuutteja hänelle kertyi 170. Janney pelasi NHL:ssä myös 120 pudotuspeliä tehopisteillä 24+86=110. Pudotuspeleissä jäähyminuutteja kertyi yhteensä 53.
Tokyo Tapes

Kiitokset

Yhtye kiittää Tokion RCA:ssa erityisesti seuraavia henkilöitä: Ichiro Okuno, Tokugen Yamamoto, Minoru Ishijima, Makoto Kimata, Hisayoshi Magara, Takashi Ishihara ja Akiko Takahashi. Konsertien järjestelyistä kiitetään seuraavia: Udo-Artists Inc., Udo, Ishi ja Tets henkilökuntineen. Lisäksi mainitaan Juerg Marquardt, Winfried Trenkler, Thomas Olivier ja Hansi Lehmann sekä yhtyeen roudarit Rainer Holst, Hans "Ossy" Ostendorf, Reinhard "Tuempel" Endrigkeit, Holger Dolzitzki ja Michael Lehr.