google/wiki40b huggingface dataset:
Graham Parker

Graham Parker (s. 15. marraskuuta 1950 Lontoo, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, joka aloitti uransa 1970-luvun puolivälissä. Parkerin musiikissa yhdistyivät etenkin alkuvuosina rock and roll ja folkrock sekä vaikutteet Van Morrisonin ja The Rolling Stonesin musiikista. Myöhemmin hänen musiikkinsa tuli uuden aallon vaikutteita. Parker saavutti kriitikkojen suosiota ja kohtalaista myyntimenestystä 1980-luvun lopulle asti.

Ura

Ennen levytysuransa alkua Parker oli soittanut vähän tunnetuissa pub rock -yhtyeissä. Vuonna 1975 hän äänitti demoja ja kokosi itselleen taustayhtyeen nimeltä The Rumour. Parker sai levytyssopimuksen Mercurylta ja julkaisi esikoisalbuminsa Howlin’ Wind vuonna 1976 nimellä Graham Parker & the Rumour. Albumi sai kriitikoilta kiitosta kuten sitä seurannutkin albumi Heat Treatment (1976).
Parkerin kolmas albumi Stick to Me julkaistiin 1977. Hänen uransa oli kuitenkin jumittunut paikalleen, mistä hän syytti levy-yhtiötään. Parker siirtyi Aristalle ja julkaisi neljännen albuminsa Squeezing Out Sparks (1979), joka on aiempia albumeja siloiteltumpi ja tyyliltään uutta aaltoa. Albumista tuli Parkerin uran suurin menestys: se nousi Yhdysvaltain albumilistan sijalle 40 ja myi yli 200 000 kappaletta.
Parkerin viides albumi The Up Escalator (1980) ei myynyt kovinkaan hyvin, ja Parker erotti taustayhtyeensä. Hän jatkoi albumien julkaisemista, kokosi uuden taustayhtyeen The Shot ja sai uransa ainoan top-40-singlehitin kappaleella ”Wake Up (Next to You)” albumilta Steady Nerves (1985).
Vaihdettuaan 1980-luvun aikana useasti levy-yhtiötä Parker jatkoi uraansa RCA:lla albumilla The Mona Lisa’s Sister (1988). Albumi myi melko hyvin, mutta se jäi Parkerin uran viimeiseksi top-100-albumiksi.
Parker on julkaissut uusia studio- ja livealbumeja 2010-luvulle asti. Hän palasi The Rumourin kanssa yhteen vuonna 2011, ja kokoonpano on julkaissut sen jälkeen kaksi albumia.
Tero Salenius

Tero Salenius on suomalainen näyttelijä, juontaja ja toimittaja.
Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Yleisradion Radio Millennium-tv- ja radiosarjoissa, jossa Saleniuksen tunnetuin hahmo on sekopäinen "Tuottaja". Salenius on myös pääosassa monissa Radio Millennium -ohjelman musiikkivideoparodioissa, joista tunnetuin on Lauri Tähkä ja Elonkerjuu -yhtyeen Pitkät pellot -kappaleesta tehty "Ei enää pelitä". Videossa Salenius esittää laulaja Lauri Tähkää.
Tero Salenius seurusteli vuodesta 2011 lähtien YleX:n juontajan Tytti Shemeikan kanssa. Salenius ja Shemeikka avioituivat kesällä 2012.
Salenius juonsi vuoden 2014 aikana NRJ:llä Korppilan pursiseuraa yhdessä Renne Korppilan kanssa.
Tero Salenius näyttelee syksyllä 2017 ensi-iltansa saaneessa Rendel-elokuvassa Kurikkaa.

Muut työt

Salenius on kirjoittanut vuonna 2010 englanninkielisen omakustanteisen kirjan How To Fail As A Filmmaker nimellä Tero M. Salenius.
Smart

Historia

Smart Fortwo valmistetaan Smartvillessä sitä varten tehdyssä tehtaassa Hambachissa, Lorrainessa, Ranskassa. Smart perustettiin vuonna 1994 Daimler-Benzin ja sveitsiläisen kellonvalmistajan Swatchin yhteisyrityksenä. Alun perin Swatch tuki projektia, joka nimettiin Swatchmobileksi. Auton oli tarkoitus olla innovatiivinen ja käyttää esimerkiksi hybriditekniikkaa. Lisäksi sen piti olla halpa auto nuorisolle.
Swatchin toimitusjohtaja Nicolas Hayek etsi olemassa olevaa autonvalmistajaa, joka alkaisi valmistaa Swatch-autoa. Hayek löysi partnerin Volkswagenista, mutta suunnitelmat eivät koskaan edenneet lopulliseen sopimukseen. Lopulta Swatch päätyi yhteisyritykseen Daimler-Benzin kanssa. Auto osoittautui olevan kaukana suunnitelmista, ja sen tekniikka oli perinteistä. Auto oli hinnaltaankin kalliimpi kuin useimmat pienet 4-paikkaiset autot. 
Yhteisyritys teki raskaita tappioita, ja lopulta Swatch vetäytyi koko projektista ennen kuin yhtään autoa edes kerkesi sarjatuotantoon.
Vuonna 2003 Veho Group aloitti smartin maahantuonnin sekä jälleenmyynnin toimipisteissään.
Aluksi mallistoon kuuluivat roadster, fortwo, crossblade sekä forfour.
Vuonna 2005 DaimlerChrysler päätti ostaa 50 % NedCarin osakkeista, jotta sen tehdasta Hollannissa voitaisiin käyttää Forfourin valmistukseen. Smart Forfourissa käytettiin paljon yhteisiä osia Mitsubishi Coltin kanssa. Samana vuonna DaimlerChrysler keskeytti myös Formoren kehityksen ja lopetti Roadsterin valmistuksen.
Vuonna 2005 Suomessa rekisteröitiin 355 Smartia.
Vuonna 2006 DaimlerChrysler ilmoitti, että sen oli lopetettava myös Forfourin valmistus ja keskityttävä ainoaan jäljellä olevaan autoon eli Fortwohun. Huhujen mukaan DaimlerChrysler oli etsimässä ostajaa Smartille ja yksi tarjouksen tehneistä yrityksistä oli italialainen Piaggio. Siihen mennessä merkki ei ollut tuottanut Daimlerille voittoa.
Kesällä 2006 yhtiö ilmoitti, että Smartin vienti myös Yhdysvaltojen markkinoille aloitetaan vuoden 2008 alussa ja autot tulevat saataville vuoden ensimmäisellä neljänneksellä. Jälleenmyyjänä toimii Yhdysvaltojen toiseksi suurin jälleenmyyjä UnitedAuto Group Inc., joka keskittää myynnin etenkin itä- ja länsirannikon suurkaupunkeihin. Markkinointi Yhdysvalloissa aloitettiin vuoden 2007 puolessa välissä. Näin Yhdysvalloista tuli 37. maa, johon merkkiä viedään. Tarjolla on kolme erilaista W451- eli kolmannen sukupolven Smart Fortwo -mallia.
Daimler AG ilmoitti ajan olevan kypsä nyt kolmannen sukupolven Fortwon kohdalla. Syynä oli rajusti kallistunut polttoaine sekä päästökeskustelun olo parrasvaloissa.
Vuonna 2007 Daimler AG julkaisi kolmannen sukupolven Fortwon, joka kantaa mallinimeä W451.
Viimeisetkin Forfour-mallit myytiin alkuvuoden aikana Daimler AG:n varastoista maailmalla.
Loppuvuodesta Daimler AG ilmoitti, että Smartin valmistus on kääntynyt tuotolliseksi ja että kehitysindeksi on todella hyvä uuden korimallin myötä.
Yhdysvaltojen markkinoiden ennakkomyynti aloitettiin loppuvuodesta internetin kautta.
Saatavilla ovat ainoastaan Coupé Pure-, Coupé Passion- sekä Cabrio Passion -mallit.
Flanderin ympäriajo 2009

Flanderin ympäriajo 2009 oli järjestyksessään 93. maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Se järjestettiin 261,5 kilometrin reitillä Brüggestä Meerbekeen 5. huhtikuuta 2009. 
Kilpailun hyvästä keskinopeudesta johtuen ensimmäinen irtiottoryhmä pääsi pääjoukolta karkuun vasta 125 kilometrin ajon jälkeen. Siihen kuuluivat Wim De Vocht, Aljaksandr Kutšynski, Sebastien Turgot ja Filip Meirhaeghe. Pääjoukon kärjessä Cervélo TestTeam teki vetotyötä, jonka seurauksena ryhmä hajosi kahtia Oude Kwaremontin nousussa. Koppenbergin mäen jälkeen pääjoukolta karkasi kuuden ajajan ryhmä: Leif Hoste, Frederic Guesdon, Sylvain Chavanel, Daniel Lloyd, Marco Bandiera ja Manuel Quinziato. He ajoivat kiinni alkuperäisestä irtiottoryhmästä jäljellä olleet Kutšynskin ja De Vochtin, joka putosi ryhmästä  Eikenbergin nousussa. Lebergin nousuun tultaessa seitsemän kärkimiestä oli yli minuutin pääjoukon edellä.
Chavanel, Hoste ja Quinziato lähtivät Berendriesin nousussa irtiottoon. Samassa mäessä Filippo Pozzato hyökkäsi pääjoukosta saaden seurakseen kaksi muuta ennakkosuosikkia, Tom Boonenin ja edellisvuoden voittajan Stijn Devolderin. Takaa-ajajat tavoittivat kärkikolmikon Valkenbergin nousun jälkeen, 36 kilometriä ennen maalia. Pian tämän jälkeen Quinziato ja Chavanel lähtivät irtiottoon. Quick·Step - Innergetic ei osallistunut vetotyöhön, jonka seurauksena takaa-ajajien ryhmä kasvoi. Tenbossen nousuun tultaessa kärkikaksikko oli puoli minuuttia pääjoukon edellä. Tenbossen jälkeen Preben Van Hecke lähti irtiottoon pääjoukosta ja tavoitti Devolderin kanssa kaksi kärkiajajaa.
Devolder karkasi Quinziatolta, Chavanelilta ja Van Heckeltä Muur-Kapelmuurin kuuluisassa nousussa noin 15 kilometriä ennen maalia, ja pysyi irti maaliin saakka. Pääjoukko tavoitti kolme takaa-ajajaa vähän ennen maalia. Heinrich Haussler irtautui ryhmästä sijoittuen toiseksi, Philippe Gilbert oli kolmas.
Aarteita ja muistoesineitä

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jussi Ahlroth kirjoitti, että Gaiman on kirjailijana parhaimmillaan novelleissa. Kokoelma on kuitenkin epätasainen: mukaan mahtuu harhalaukauksia ja täysosumia.
Jussi Vatanen (näyttelijä)

Ura

Sonkajärven Sukevalta kotoisin oleva Vatanen opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2005. Teatteriurallaan hän on esiintynyt muun muassa Komediateatteri Arenassa, Ryhmäteatterissa ja Uudessa Iloisessa Teatterissa.
Vatanen on näytellyt myös elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Hän on muun muassa esittänyt kansliapäällikkö Eero Kiiskistä poliittisessa satiirissa Tasavallan presidentti (2007) ja 2. adjutantti Jari Muurista saman lajityypin ja osin samojen tekijöiden Presidentin kansliassa (2008–2011) sekä päähenkilö Fabian Djupsjön poikaa Juhaa minisarjassa Kymenlaakson laulu (2008). Vuonna 2010 sai ensi-iltansa Dome Karukosken ohjaama komediaelokuva Napapiirin sankarit, jossa Vatanen esittää päähenkilöä, pitkäaikaistyötöntä Jannea. Hän oli roolista ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi kategoriassa paras miespääosa. Hän näytteli pääosaa myös elokuvan jatko-osissa Napapiirin sankarit 2 (2015) ja Napapiirin sankarit 3 (2017).   Ensimmäisestä jatko-osasta hän sai toisen Jussi-ehdokkuutensa.  
Alkuvuonna 2011 Vatanen oli mukana viihdeohjelma Putouksen toisella tuotantokaudella yhtenä roolihahmonaan vuoden sketsihahmo -kilpailun Mr. Mallorca. Kesäkuussa 2011 julkaistiin Mr. Mallorca -hahmon musiikkialbumi Saletisti natsaa, ja saman vuoden joulukuusta tammikuuhun 2012 MTV3:lla esitettiin viisiosainen televisiosarja Mr. Mallorca kohteessa. Vatanen oli mukana myös Putouksen kolmannella, neljännellä ja viidennellä tuotantokaudella vuosina 2012–2014. Neljännellä kaudella hänen sketsihahmonsa Karim Z. Yskowicz voitti vuoden sketsihahmo -tittelin ja kesäkuussa 2013 julkaistiin hahmon musiikkialbumi Olen somelainen. Vatanen voitti Putouksen sketsihahmokilpailun myös sarjan viidennellä tuotantokaudella Antsku-hahmollaan. 
Vatanen palkittiin tammikuussa 2014 parhaan miesnäyttelijän Kultaisella Venlalla roolistaan televisioelokuvassa Puolin ja toisin. Hän sai saman palkinnon myös vuoden 2015 gaalassa roolistaan komediasarjassa Kimmo. Vatanen on ollut ehdolla parhaan miesnäyttelijän Kultaisen Venlan saajaksi myös vuosina 2013 ja 2017. Vuonna 2018 hän oli kolmannen kerran urallaan ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi, nyt parhaan miessivuosan kategoriassa roolistaan Aku Louhimiehen ohjaamassa Tuntematon sotilas -elokuvassa. Hän esittää elokuvassa vänrikki Vilho Koskelaa.

Perhe

Vatasen puoliso on laulaja Marika Tuhkala. Heillä on yhteinen tytär.
Caudron C.60

Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimille ostettiin vuonna 1923 Ranskasta kaikkiaan 30 Caudron C.60-lentokonetta ja vuosina 1927–1928 rakennettiin Suomessa lisenssillä 34 konetta. Suomen ilmavoimilla oli täten käytössä kaikkiaan 64 Caudron C.60 -konetta. IVL/VL valmisti vuonna 1927 12 konetta ja vuonna 1928 22 konetta, joista 10 luovutettiin Ilmavoimille vasta vuonna 1930. 
Ranskassa rakennettujen koneiden tunnukset olivat 1E20 - 1E30 ja 1F31 - 1F49, myöhemmin CA-20 - CA-9. Suomessa lisenssillä rakennettujen koneiden rekisteri oli CA-61 - CA-94. Tyyppi oli Suomessa käytössä vuosina 1923–1936. Niitä käytti Ilmailukoulussa Utissa ja Santahaminassa ja Kauhavalla . Koneita oli suuren määrän takia jaettu myös muille yksiköille ja kentille. Koneilla lennettiin kaikkiaan 27000 lentotuntia, kuudella yksilöllä kullakin yli tuhat tuntia.
CA-27 lentokone, josta ensi kertaa 26.6.1931 Suomessa pelastauduttiin laskuvarjolla. Koneiden käytössä kuoli yksitoista ihmistä.

Museokoneita Suomessa

Suomen ilmailumuseossa Vantaalla on yksi Suomessa lisenssillä valmistettu Caudron C.60-lentokone, tunnukseltaan CA-84, valmistusnumeroltaan 24.
Propyleenioksidi

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikaisessa altistumisessa propyleenioksidi ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pidempiaikainen altistuminen voi aiheuttaa ihon herkistymistä. Propyleenioksidi on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi (ryhmä 3) sekä perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle vaaraa aiheuttavaksi aineeksi. Propyleenioksidin LD₅₀-arvoksi rotalle ja hiirelle on raportoitu 380–1 140 mg/kg välillä olevia arvoja ja marsulle 660–690 mg/kg (nieltynä).
David Michaels

David Michaels (s. 1964 Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä. Hän esitti ITV:n draamasarjassa Sydämen asialla tohtori Neil Boltonia tuotantokausina 1997–1999. Neil Bolton poistui sarjasta mentyään palavaan taloon pelastamaan pientä lasta, mutta menehtyi tulipaloon. Hän on esiintynyt myös The Bill sarjassa vuosina 2000–2003.
AOL Instant Messenger

AOL Instant Messenger (AIM) on pikaviestinohjelma. Ohjelma on käyttäjille ilmainen mainoksilla rahoitettu ohjelma. AOL julkaisi ensimmäisen version toukokuussa 1997. Palvelu suljettiin 15. joulukuuta 2017.
AIM:n uusimmat versiot toimivat Windowsissa, mutta vanhemmat versiot toimivat myös Linux ja OS X -käyttöjärjestelmissä.
Fryygian kieli

Fryygia oli muinaisessa Fryygiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli, joka kuoli viimeistään 600-luvulla. Fryygia on läheistä sukua kreikan ja muinaismakedonian kielille. Näitä kieliä yhdistävä piirre on se, että ne eivät ole osallistuneet ns. satemisaatioon eli indoeurooppalaisen kantakielen palataalisten velaarien sibiloitumiseen.
Orimattilan museot

Orimattilan museot tarkoittavat tässä artikkelissa Orimattilassa sijaitsevia museoita: kunnallisia Orimattilan taidemuseota ja Orimattilan kotiseutumuseota sekä muiden tahojen ylläpitämiä Artjärven kotiseutumuseota ja Orimattilan pullomuseota.

Orimattilan taidemuseo

Orimattilan taidemuseo sijaitsee punatiilisen Orimattilan kulttuuritalon yläkerrassa samassa rakennuksessa kaupunginkirjaston kanssa. Kunnan taidekokoelma perustettiin vuonna 1978. Nykyisissä tiloissaan Orimattilan taidemuseo on toiminut vuodesta 1993. Museossa on Taidesäätiö Ilmari ja Toini Wall-Hakalan kokoelmat, joissa on Marcus Collinin, Albert Edelfeltin, Akseli Gallen-Kallelan, Pekka Halosen, Eero Järnefeltin, Unto Koitisen, Aleksander Laureuksen, Berndt Lindholmin, Helene Schjerfbeckin, Maria Wiikin, Ferdinand von Wrightin, Magnus von Wrightin, Wäinö Aaltosen, Walter Runebergin, Ville Vallgrenin teoksia. Lisäksi museossa on Pentti Papinahon kokoelma, jossa on eri teoksia 30 vuoden ajalta.

Orimattilan kotiseutumuseo

Orimattilan kotiseutumuseo sijaitsee Viljamaalla Orimattilan kaupungin keskusta-alueella. Se on Suomen museoliiton jäsenmuseo, johon käy museokortti, Museossa on maalaistalo aittoineen ja ulkorakennuksineen sekä siihen liittyvä sisustus sekä esineitä.

Artjärven kotiseutumuseo

Artjärven kotiseutuyhdistyksen ylläpitämä paikallismuseo on Päijät-Hämeen vanhin kotiseutumuseo. Se sai alkunsa vuonna 1923 tehdyn lahjoituksen pohjalta. Museo on avoinna sopimuksesta.

Orimattilan pullomuseo

Orimattilan pullomuseo sijaitsee Viljamaalla Orimattilan keskustassa lähellä Orimattilan kotiseutumuseota ja on avoinna vapunpäivänä. Orimattilan pullomuseon kokoelmissaon erilaisia pulloja 1700-luvulta 1900-luvun puoleen väliin saakka, mm. virvoitusjuomatehtaiden pulloja, alkoholiliikkeiden pulloja, olutpulloja sekä apteekkien pulloja, kaikkiaan 1500 esinettä.
Turku–Toijala-rata

Yhteys Forssaan

Jokioisten rautatien valmistuttua vuonna 1898 rataosuudella sijaitsevalta Humppilan rautatieasemalta oli aikanaan kapearaiteinen rautatieyhteys Forssaan. Rautatie välitti henkilöliikennettä vuoteen 1954 ja tavaraliikennettä vuoteen 1974 asti, jonka jälkeen Humppilan asemalta lähtevä radan osuus purettiin. Rata rakennettiin myöhemmin uudelleen Jokioisten Museorautatien toimintaa varten ja hieman alkuperäistä liikennepaikkaa idemmäksi jäänyt Humppilan kapearaiteinen pääteasema sai viralliseksi nimekseen Humppila-Museorautatie.
Thiruvananthapuram

Talous

Thiruvananthapuramin talous perustuu palveluihin ja 70 % työvoimasta työskentee hallitukselle. Suuret teolliset laitokset ovat vähäisiä verrattuna muihin Etelä-Intian pääkaupunkeihin kuten Chennai tai Bangalore.
Teknologiapuisto Technoparkin vuoden 1995 perustamisesta lähtien Thiruvananthapuram on kasvanut kilpailukykyiseksi tietotekniikan keskukseksi. Technoparkissa on kansainvälisiä suuryrityksiä kuten Infosys, TCS, McKinsey & Co., Ernst & Young, Allianz Cornhill, US Technologies.
Thiruvananthapuramin kaupungista 10 kilometriä luoteeseen sijaitsee luotainrakettien laukaisukeskus, Thumban rakettikeskus‎.
OYS psykiatria

Toiminta ja sijainti

Tulosalue sisältää viisi poliklinikkaa, 16 osastoa sekä kolme muuta toimintayksikköä, joista suurin osa sijaitsee Oulun Peltolassa: psykiatrian ja nuortenpsykiatrian poliklinikat; osastot 50, 70, 73, 74, 75, 77, 78, 81, 82, 84, 87  ja 88; tutkimus- ja kehittämis- sekä oikeuspsykiatrian yksiköt. Yleissairaalapsykiatrian sekä lastenpsykiatrian klinikat ja osastot sekä lasten ja nuorten oikeuspsykiatriset yksiköt sijaitsevat Kontinkankaalla yliopistollisen sairaalan yhteydessä. Ylivieskassa on oma nuorisopsykiatrian poliklinikkansa ja Ala-Temmeksellä Limingassa sijaitsee varhaiskuntoutusyksikkö osasto 85.
Peltolan yksiköt on suurelta osin sijoitettu entisen Oulunsuun sairaalan tiloihin.
Osastolla 70 hoidetaan Pohjois-Suomen vaikeimmin oireilevia nuoria.

Historiaa

1920-luvun Oulun läänissä mielisairaalan puute koettiin suurena ongelmana, ja jo vuosina 1921–1922 kaupunki ja kunnat alkoivat yhdessä perustamaan Ouluun piirimielisairaalaa. Sairaala rakennettiin Oulunsuuhun, Värtön ja Kajaanintien väliselle "Dalinkankaalle" johtuen alueen luonnonkauneudesta, hyvistä liikenneyhteyksistä sekä siitä, että alue oli asutuskeskuksista hieman syrjässä, muttei kuitenkaan liian kaukana, jotta sairaala voitiin edullisesti yhdistää vesijohto- ja viemäriverkkoon. Axel Mörnen suunnittelema piirimielisairaala  valmistui vuonna 1925, ja sitä seurasivat muut sairaalarakennukset vuosina 1933, 1937 ja 1956. Aluetta täydennettiin vuoteen 1983 asti. "Piirin" eli sairaala-alueen lähelle alkoi sotien jälkeen 1940-luvulla rakentumaan Peltolan asuinalue (nykyinen Vanha Peltola), kun siirtoväen pelättiin aiheuttavan asuntopulaa. 
Piirimielisairaala muuttui myöhemmin mielisairaanhuoltopiirin
kuntainliiton keskusmielisairaalaksi ja viime vaiheessa Oulunsuun sairaalaksi. 1990-luvun taitteessa Oulunsuun sairaalasta, Heikinharjun sairaalasta sekä OYKS:n psykiatrian klinikasta muodostettiin Oulun Yliopistollisen Sairaalan psykiatrian klinikka, jolloin Oulunsuun sairaalan toiminta erillisenä sairaalana lopetettiin ja sairaala liitettiin Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiiriin. Entisen sairaalan tiloissa on nykyään myös esimerkiksi opiskelija-asuntoja, ja osa klinikoista ja osastoista on muuttanut muun muassa tien toiselle puolelle Kontinkankaalle. Nykyisen yliopistollisen sairaalan psykiatrian tulosalueen osastot, klinikat ja hallintotilat sijaitsevat kuitenkin suurimmilta osin yhä Peltolassa, ja kaupunkilaisten, etenkin nuorten suussa yleisesti kaikki Oulunsuun suuralueella sijaitsevat psykiatrisen sairaanhoidon tilat säilyvät yhä "Peltolana" (vanhemmilla ihmisillä "Piirinä").
Uniting Nations

Uniting Nations oli brittiläinen tanssiyhtye. Sen jäseniä olivat Paul Keenen ja Daz Sampson. Yhtye saavutti listamenestystä loppuvuodesta 2004 ja alkuvuodesta 2005 Hall & Oatesilta lainatulla coverkappaleella ”Out of Touch”. Kappale pysyi Ison-Britannian listoilla pitkään, mutta nousi korkeimmillaan sijalle 7. 
Seuraava single ”You and Me” nousi brittilistoilla sijalle 15. Laulajana toimi Craig Powell, joka jätti myöhemmin yhtyeen ja lähti soolouralle. Heidän kolmannella singlellään ”Ai No Corrida” vieraili laulajana Laura More. Singleä myytiin Britanniassa myös digitaalisesti esimerkiksi iTunesissa. Single nousi singlelistan sijalle 18.
Uniting Nationsin debyyttialbumi One World julkaistiin 14. marraskuuta 2005. Se sisältää 12 kappaletta ja kaksi musiikkivideota (”Out of Touch” ja ”You and Me”).
Pihla Koivuniemi

Pihla Koivuniemi (1994) on suomalainen malli ja Miss Suomi -kilpailun 2. perintöprinsessa vuodelta 2017. Koivuniemi edusti Suomea Miss International -kilpailuissa vuonna 2017 missä hän ylsi finaaliin 15 parhaan joukkoon. Koivuniemi opiskelee oikeustiedettä.
Koivuniemi poseerasi alasti Fit-lehden kannessa 2/2019
Pentti Savolainen (raviohjastaja)

Pentti Savolainen (6. maaliskuuta 1930 Nurmijärvi – 28. heinäkuuta 2019) oli suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja, joka on myös yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä suomenhevoskasvattajia. Savolaisen kasvattamat hevoset ovat voittaneet ravikuninkaallisen tittelin yhteensä ennätykselliset 13 kertaa. 
Savolainen muistetaan erityisesti 1970- ja 1980-lukujen menestyshevosistaan Vekseli ja Vekkuliina. Vekselillä Savolainen voitti ravikuninkuuden viidesti (1979–1982, 1984) ja Vekkuliinan hän ohjasti ravikuningattareksi kolmasti peräkkäin 1984–1986. Vuonna 1984 Savolainen voitti molemmat tittelit, johon ei Kuninkuusravien historian aikana ole pystynyt kukaan muu. Lisäksi Savolaisen kasvattama Vieteri voitti ravikuninkuuden Kaarlo Partasen ohjastamana viidesti.
Mäntsälässa asunut Savolainen päätti ohjastajan uransa vuonna 2002.
Nou Barris

Nou Barris on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Sant Andreun ja Horta-Guinardón alueiden välissä. Lisäksi sitä rajoittavat Santa Coloma de Gramenetin ja Montcada i Reixacin kunnat. Vuonna 2005 Nou Barrisissa oli 164 981 asukasta, joista suuri osa oli maahanmuuttajia.
Toinen aikakirja

Sisältö

Toinen aikakirja sisältää lähinnä historiallisen selonteon kuningas Salomon valtakaudesta sekä häntä seuranneiden Juudan kuninkaiden valtakausista, päättyen Babylonin vankeuteen.
Out of Jimmy’s Head

Juoni

Sarja jatkaa elokuvan Re-Animatedin tapahtumista, kun varhaisteini-ikäinen Jimmy Roberts joutuu onnettomuuteen Gollyworldissä huvipuistossa, joka perustuu animaatiohahmoon Golly Gopher. Jimmyn aivot vahingoittuvat onnettomuudessa ja hän saa tilalle aivosiirteen myötä kuuluisan piirtäjän Milt Appledayn aivot. Appleday loi muun muassa Golly Gopherin, Tuxin ja Croccon, sekä useita muita piirroshahmoja. Hän kärsi skitsofreniasta, jonka myötä nyt myös Jimmy kykenee näkemään piirroshahmoja oikeassa elämässä. Miltin poika Sonny Appleday haluaa isänsä aivot itselleen, jolla hän suunnittelee tulevansa loistavaksi piirtäjäksi ja valloittavansa tämän avulla maailman.
Heikki Varja

Heikki Varja (27. heinäkuuta 1918 Jyväskylä – 26. heinäkuuta 1986) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan oli ensimmäistä kertaa esillä näyttelyssä Helsingissä vuonna 1943.
Varjan vanhemmat olivat salkkumestari Olli Varja ja Martta Varja (s. Nikonen). Perhe muutti Jyväskylästä Tampereelle vuonna 1920. Varja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1940–1941 ja 1944–1945 sekä Tukholman Kungliga Akademien för de Fria Konsterna -koulussa vuosina 1945–1946. Sen jälkeen hän oli lisäksi Wäinö Aaltosen assistenttina ja oppilaana vuosina 1947–1952. Hän oli työskennellyt myös Essi ja Ben Renvallin kanssa.
Varjan tuotantoon sisältyy useita sankaripatsaita ja hautamuistomerkkejä. Hänen veistämiään ovat muun muassa Lauri Viidan hautamuistomerkki Tampereella vuodelta 1966 ja Rudolf Waldénin muistomerkki Valkeakoskella vuodelta 1973. Varjan tunnetuimpia teoksia on vuonna 1961 paljastettu Saarijärven Paavon patsas, joka sijaitsee Saarijärvellä. Myös Mäntsälässä on monia Varjan veistoksia.
Veistosten ohella Varja on tunnettu mitalitaiteestaan. Hän on suunnitellut lähes 70 mitalia erityisesti 1970- ja 80-luvuilla. Hänen muotoilemiaan mitaleita ovat muun muassa Suomen kuvanveistäjäliiton vuodesta 1960 lähtien jakama Pro Sculptura -mitali (yhdessä Kauko Räsäsen kanssa) ja Lahden kaupungin vuodesta 1966 lähtien jakama Lahti-mitali.
Varjalle on myönnetty Pro Finlandia -mitali vuonna 1963 ja Uudenmaan läänin taidepalkinto vuonna 1972. Vuonna 1980 hänelle myönnettiin Suomen Mitalitaiteen killan ansiomitali. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1983.
Varjan puoliso oli lehtori Marjatta Sylvi Susanna Sihvonen, ja parille syntyi kolme lasta.
Pyhä Silverius

Pyhä Silverius (k. n. 537) oli paavi 8. kesäkuuta 536 – 537. Hän oli paavi Hormisdaksen laillinen poika, sillä hän syntyi ennen isänsä vihkiytymistä pappisuralle. Silverius vastusti monofysitismin kannattajan Konstantinopolin patriarkka Anthimuksen armahtamista, ja sai siksi päälleen keisarinna Theodoran vihan. Theodora pyrki määrätietoisesti nostamaan Vigiliuksen paaviksi Silveriuksen tilalle. Silveriusta syytettiin maanpetokseen rinnastettavasta veljeilystä goottien kanssa ja hänet alennettiin tavalliseksi rivimunkiksi.