google/wiki40b huggingface dataset:
Niskoslampi

Maantietoa

Lammen pituus on 850 metriä, leveys 750 metriä ja sen pinta-ala on 36 hehtaaria. Se sijaitsee Niskoksen kylässä peltojen keskellä. Sen suurin tulo-oja on Launosluoma, joka laskee Launoslammesta ja tuo soiden ja turvetuotantoalueiden vettä. Eteläpäähän laskeva oja tuo Iso Kivinevan ja sen lähisoiden vettä. Länsipäähän laskeva oja on Sikokankaan soiden laskuoja. Niskoslammen oma Nerkoonjärveen laskeva laskuoja on oikeastaan kanava, koska järvien vedenpinnat ovat yhtä korkealla. Niskoslampi on kaksiosainen lampi, jossa pohjoisallas on 720 metriä pitkä ja 520 metriä leveä. Eteläisen altaan mitat ovat 850 metriä ja 250 metriä ja siihen johtaa 150 metriä leveä salmi. Altaan itäistä osaa kutsutaan Haaralahdeksi. Salmen vasen ranta on Kipotosniemi ja sen edustalla on salmessa kaksi saarta. Toisen saaren nimi on Sikkasaari ja se on 40 metriä pitkä. Toinen saari on nimetön, mutta se on lähes yhtä suuri. Lampi on matala ja vain puolet sen pohjoisosan pinta-alasta on yli 1,5 metriä syvää. Syvin kohta on 2,8 metriä. Eteläosan syvin kohta on 0,8 metriä. Rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä. Sen rannan läheisyydessä sijaitsee yhdeksän maatilaa ja niiden pellot. Vain Haaralahden perukka ja Launosluoman suu ovat suota. Rannoille on rakennettu alle kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Kaikille asunnoille johtaa tiet yhdystieltä 3350 ja 3352.

Kunnostus

Vapo aikoo kunnostaa Launoslammen, Niskoslammen ja Nerkoonjärven Viinamäen lahden ruoppaamalla niistä turvetuotannossa syntyneitä sedimenttejä pois.

Historiaa

Nerkoojärvi laskettiin 1930–1940-lukujen vaiheessa ja järvenlaskussa vedenpinta aleni 70–80 senttimetriä. Koska Niskoslammen ja Nerkoojärven vedenpinnat ovat nykyäänkin yhtä korkealla, ovat ne todennäköisesto olleet sitä myös ennen pinnanlaskua. Pinnanlaskun vaikutukset erottaa vertaamalla Kihniön vanhaa 1800-luvun pitäjänkarttaa nykykarttoihin. Vähäisen pinnanlaskun vaikutuksia huomaa parhaiten vertaamlla vanhaa Haaralahden rantaviivan kulkua nykyiseen. Pitäjänkartassa lammen nimi kirjoitettiin "Niskaslampi".
Saukkojärvi (Jyväskylä, pohjoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,6 metriä mpy.
Tisamenos (Theban kuningas)

Tisamenos (m.kreik. Τισαμενός) oli kreikkalaisessa mytologiassa Thersandroksen ja Demonassan poika ja Theban kuningas. Hän oli Autesionin isä.
Sen jälkeen kun Thersandros, Theban kuningas, oli kuollut ensimmäisessä Troijan sodan taistelussa tultuaan Telefoksen surmaamaksi, siirtyi hallintovastuu Peneleokselle, Tisamenoksen valvojalle, Tisamenoksen ollessa vielä liian nuori ottamaan valtaistuinta itselleen. Peneleos johti boiotialaisia toiseen Troijan taisteluun, mutta hänen saatuaan surmansa taistelussa Tisamenos valittiin Theban kuninkaaksi. Hänen seuraajansa oli hänen poikansa Autesion.
Nailpin

Nailpin on belgialainen vuonna 2001 perustettu rockyhtye. Nailpin on julkaissut kolme albumia 12 To Go, White Lies and Butterflies ja III. Tunnetuimpia kappaleita ovat "The Ending", "This Coma" ja "They Don't Know". Yhtye on ollut lämmitelijänä Avril Lavignen ja Bon Jovin keikoilla.
Tinneri (yhtye)

Historia

Tinnerin debyyttikappale "Kotikaupungin katupöly" syntyi Hilselp-kokoelmalle 1979. Yhtye keikkaili suhteellisen paljon Tampereen seudulla ja teki kappaleita myös Hilse II -levylle, jolta löytyy "Mustavalkoinen maailma" -kappaleen lisäksi myös kolme muuta levytystä: "Elämää valheiden keskellä", "Takaisin sähkötuoliin" ja "Sulla on se fiilis". Tämän jälkeen yhtye siirtyi Atte Blomin Johanna-levy-yhtiön Numerot-alamerkille. Vuonna 1980 julkaistulla 3 vuotta myöhemmin kokoelma-LP:llä Tinneriltä kuultiin kappaleet "Selkä menosuuntaan" sekä "Suakin tarvitaan". Pian näiden äänitysten jälkeen yhtye kuitenkin hajosi musiikillisiin ristiriitoihin. Tinneri soitti kymmenkunta sovittua keikkaa tilapäisillä kokoonpanoilla, minkä jälkeen laulaja Seppo Seppälä lopetti yhtyeen.
Tinneri soitti ensimmäisen comeback-keikkansa Kuljun työväentalolla Kulju Kytee" -punkfestivaaleilla Lempäälässä 22.1.2011. Tämän jälkeen yhtye on keikkaillut Tampereen seudun lisäksi esimerkiksi Porissa ravintola Montussa keväällä 2012 ja Hämeenlinnan Suisto-klubilla. Yhtyeen kokoonpano oli aluksi Seppo Seppälä (laulu ja kitara), Jyrki Miettinen (kitara ja laulu), Pantse Haapio (basso ja laulu), Manu Ojanen (rummut), Kari Seppälä (kitara), mutta vuoden 2013 alussa Haapio vaihdettiin Dead Bobrikov -nimisessä Dead Kennedys tribuuttibändissä soittaneeseen ja laulaneeseen Arne Sjöstediin. Sjösted lähti kuitenkin bändistä pian Epikriisi-albumin julkaisukeikan jälkeen. Lopulta uudeksi bastistiksi vakiintui kesällä 2014 Pekka Ruissalo. Kari Seppälä lopetti Tinnerissä keväällä 2015.
Vuonna 2015 Tinnerin rumpali Manu Ojanen katkaisi jalkansa, minkä seurauksena yhtye keikkaili muutaman kerran myös akustisena. Uuden Tinnerin ensimmäinen levy, single "Kotikaupungin katupöly / Musta laatikko", julkaistiin 9. tammikuuta 2013. Seuraavaksi Tinneri julkaisi CD-singlen "Se on ihan sama / Eläintarina". Albumi nimeltä Epikriisi julkaistiin 28.2.2014.
Mijakin piiri

Mijakin piiri (ven. Миякинский район, Mijakinski raion, baškiiriksi Миәкә районы, Miäkä raiony) on kunnallinen itsehallintoalue Venäjän Baškortostanin tasavallan länsiosassa, Orenburgin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus, Kirgiz-Mijakin kylä, sijaitsee 190 kilometriä pääkaupungista Ufasta lounaaseen. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta) ja se on perustettu vuonna 1930.
Miäkän piirin pinta-ala on 2 051 km². Piirin asukasluku on noin 31 600 ja asukastiheys 15 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit, tataarit, tšuvassit ja venäläiset.
Johan Fredrik Lundenius

Johan Fredrik Lundenius (26. helmikuuta 1849 Uusikaupunki – 1. heinäkuuta 1911 Kakskerta) oli suomalainen hovioikeuden asessori ja senaattori.
Lundeniuksen vanhemmat olivat piirilääkäri Anders Karl Gustaf Lundenius (1810–1883) ja Maria Elisabet Blom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1867 Helsingin yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1870 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1874, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1876 ja filosofian maisteriksi 1877. Lundenius sai varatuomarin arvon 1877.
Lundenius oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1882–1884, ylimääräisenä viskaalina 1884–1885, notaarina 1885–1889, varakanneviskaalina 1890, sihteerinä 1890–1892, kanneviskaalina 1892–1893 ja asessorina 1893–1903.
Lundenius erotettiin virasta poliittisista syistä. Hänet karkotettiin samassa yhteydessä maasta, ja hän oleskeli Ruotsissa 1903–1904. Suomeen paluun jälkeen hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1905–1909.
Lundenius oli mukana säätyvaltiopäivillä porvarissäädyn edustajana 1900 ja 1904–1905. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1890–1905 sekä valtuuston varapuheenjohtajana 1894-1905. Myöhemmin Lundenius oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1910–1911.
Lundenius oli naimisissa vuodesta 1886 Signe Maria Gyllingin kanssa.
Bing Crosby

Elämä

Harry Crosby oli syntynyt Tacomassa, Washingtonissa. Hänen perheensä muutti Spokaneen Washingtoniin vuonna 1906.
Bing Crosbyn ensimmäinen levytys oli kappale "I've Got the Girl" 6. joulukuuta 1926. Crosby esiintyi "The Rhytm Boys" -yhtyeessä, jossa soittivat Bix Beiderbecke, Jack Teagarden, Tommy Dorsey, Jimmy Dorsey, Eddie Lang ja lauloivat Mildred Bailey ja Hoagy Carmichael.
Crosbyn ensimmäinen menestyskappale oli "Ol’ Man River" 1928. Crosbyn erimielisyydet Paul Whitemanin kanssa johtivat hänet ja "The Rhytm Boys" -yhtyeen liittymään Gus Anheimin orkesteriin. Crosby teki sopimuksen Brunswick Records -levy-yhtiön kanssa.
1930-luvulla Bing Crosby saavutti asemansa laulajana. Crosby lauloi Jack Kappin uudessa Decca Records -levy-yhtiössä. Hän esiintyi myös Paramount Picturesin tuottamissa The Big Broadcast -elokuvissa vuodesta 1932 lähtien. Bing Crosby teki ensimmäisen radioesiintymisensä Carl Fentonin orkesterin kanssa suositussa CBS:n radio-ohjelmassa, jota esitettiin viikoittain seuraavat kymmenen vuotta. Bing Crosby teki toisen maailmansodan aikana Saksaan suunnattuja propagandalähetyksiä. Suurin musikaalinen menestys oli hänen 3. lokakuuta 1942 levyttämänsä Irving Berlinin laulu ”White Christmas” eli ”Valkea joulu”, joka nousi soittolistojen ykköseksi 31. lokakuuta ja pysyi ykkösenä 11 viikkoa. Seuraavina vuosina Bing Crosbyn levyttämät kappaleet olivat soittolistojen kärkipäässä 16 kertaa, aivan kärjessä 1945 ja tammikuussa 1947. Bing Crosbyn White Christmas -levyä on myyty maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa kappaletta.
Bing Crosbyn elokuvalippuja on myyty kolmanneksi eniten Clark Gablen ja John Waynen jälkeen. Crosby on listattu "Kaikkien aikojen ykköstähtien listalle" Clint Eastwoodin, Tom Hanksin ja Burt Reynoldsin kanssa. Hän on voittanut myös Oscar-palkinnon parhaana näyttelijänä elokuvassa Kulje tietäni (Going my Way, 1944). Crosby palkittiin ensimmäisenä henkilönä Grammy-palkinnolla elämänaikaisista saavutuksistaan vuonna 1962. Häntä pidetään merkittävimpänä populaarimusiikin hahmona yhdessä The Beatlesin, Elvis Presleyn ja Michael Jacksonin kanssa.

Bing Crosby ja Ampex

Vuonna 1947 Bing Crosby oli Yhdysvaltain suosituin radio- ja filmitähti. Radioyhtiöt vaativat suoria lähetyksiä nauhoitusten heikon laadun vuoksi, mikä aiheutti stressiä Crosbylle. Kun John T. Mullin esitteli hänelle saksalaisesta magnetofonista kehittämänsä ääninauhurin, Crosby kiinnostui siitä ja palkkasi Mullinin nauhoittamaan ja edistämään Crosbyn esityksiä kaudeksi 1947-1948. Crosby sijoitti nauhurin valmistukseen 50 000 dollaria. Tästä uudesta nauhurista alkoi nauhurivalmistaja Ampex Electric and Manufacturing Companyn menestys.
Yli-Lemun kartano

Yli-Lemun kartano (myös: Ylilemun kartano) on Kaarinan Piispanristillä, Kuusistonlahden rannan tuntumassa sijaitseva kartano. Alueella uskotaan olleen asutusta jo varhaiskeskiajalta, 1200-luvulta alkaen, mutta alueen rautakautinen kasvillisuus, kartanon sijainti ja mäkinen maasto viittaavat vieläkin varhaisempaan asutukseen. 
Yli-Lemun kartano on esiintynyt asiakirjoissa monilla nimillä: Lemo, Lemmo, Leuco, Lehmo, Paavola, Kreulan ratsutila, Itätalo, Ylä-Lemu ja Yli-Lemu.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat Yli-Lemun omistajista ovat peräisin vuodelta 1410, jolloin Ylilemun omisti lautamies Martti. Nimekkäitä omistajia ovat olleet Turun linnan linnanvouti Juhana Boose, asessori Samuel Wallenstjerna, rykmentinkirjuri Olof Dahlström, hovisihteeri Anders Mondelin, paronitar Fredrica Elisabeth von Düben, ratsumestari Karl Uggla sekä filosorian maisteri ja kirjanpainaja Johan Christopher Frenckell, jonka suku (Frenckell) omisti kartanon miltei 100 vuotta.
Kirjanpainaja Frenckellin omistaessa Yli-Lemun kartanon syttyi Suomen sota. Suomen sodan taisteluja käytiin ympäri Suomea Ruotsi-Suomen ja Venäjän välillä. Yli-Lemussa käytiin 19.–20. kesäkuuta 1808 Lemun taistelu. Taisteluun osallistuneista sotilaista kaiken kaikkiaan yli 400 kaatui. Yli-Lemun kartanon mailla kerrotaan olevan Lemun taistelussa kaatuneiden - sekä ruotsalaisten että venäläisten - sotilaitten hautoja, hautamuistomerkkejä ja tykinkuulia muistoina Suomen sodasta. 
Vuonna 1869 hovioikeuden ylimääräisen notaarin Pehr Frenckellin aikaan noin kahdensadan hehtaarin kartanotilalla oli useita torppia; Harmila, Kujansuu, Löfkulla, Lund, Sarapisto ja Viperi. Asukkaita Ylilemun kartanon mailla olevissa taloissa oli 89. Frenckellien jälkeen kartanonomistajat vaihtuivat tiheään, muun muassa majatalonpitäjä Nyman, apteekkari Hjelt, Robert Mattsson ja Oscar Hartman omistivat kartanon lyhyen aikaa. 
1900-luvun alkupuolella kartanon omistajana oli tehtailija Juho Tapani, joka tunnettiin yhtenä Mjösundin Keramia Oy:n omistajana ja vielä nykypäivänäkin tunnetun S-mallisen kattotiilen suunnittelijana ja patentoijana. Juho Tapanin jälkeen Yli-Lemun omisti insinööri Daniel Heickell. Hän asui Yli-Lemussa toistakymmentä vuotta vaimonsa Berthan ja lastensa ja ottolastensa kanssa. Heickellien jälkeen rakennusmestari Lauri Mattila uudisti kartanorakennusta ja talousrakennuksia 1930-luvun tyyliin. Mattiloiden jälkeen 1960-luvulla kartano siirtyi yritykseltä toiselle, eikä siihen enää tehty suurempia kunnostustöitä. Peltoja ja rakennuksia vuokrattiin muun muassa keinosiementäjälle,  mobilisteille ja A-killan jäsenille.
Yli-Lemun kartanoalue rakennuksineen siirtyi tarjouskilvassa vuonna 2003 Kaarinan kaupungin omistuksesta kuvanveistäjä Heidi Limnellin omistukseen. Kartanorakennusta ympäröivät laajat peltoalueet jäivät kaupassa Kaarinan kaupungin omistukseen. 
Kartanon peltoalueille on kaavailtu lähitulevaisuudessa  rakennettavan asutusta, puistoalueita ja palveluja. Lisäksi kartanoalueelle suunnitellaan taiteilijayhteisöä.
Ugandankutoja

Levinneisyys

Ugandankutojaa tavataan pienellä Pohjois-Ugandassa. Sen populaatio on luultavasti pieni, ja laji on luultavasti vähenemässä elinaluiden kuivattamisen ja karjan laidunnuksen takia. Ugandankutoja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elintavat

Ugandankutoja tunnetaan huonosti. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen pensaikkosilla ja puustoisilla ruohikkoalueilla soisilla alueilla. Laji käyttää ravinnokseen siemeniä ja luultavasti myös hyönteisiä. Ugandankutoja pesii kesä–heinäkuussa. Se pesii yhdyskunnittain ja tekee soikean pesän ruohoista.
Sundansilkkikerttunen

Levinneisyys

Sundansilkkikerttusta tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Itä-Timorissa. Lajin kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu levinneisyysalueellaan pääasiassa yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Music Finland

Music Finland ry on yhdistys, jonka tehtävänä on edistää suomalaisen musiikin elinvoimaisuutta ja kansainvälistymistä.
Music Finland sai alkunsa lokakuussa 2011 kun Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus Fimic ja Music Export Finland päätettiin yhdistää yhdeksi organisaatioksi. Muutos toteutettiin vuoden 2012 aikana ja uusi järjestö aloitti toimintansa virallisesti 31. joulukuuta 2012.
Yhdistyksen jäsenjärjestöjä ovat Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry, Suomen Muusikkojen Liitto, Suomen musiikkikustantajat, Gramex , IndieCo, Suomen Säveltäjät ry, Teosto ry sekä Musiikkituottajat – IFPI Finland ry.
Parallaksi

Parallaksi (kreikaksi παράλλαξις, parallaksis = vaihtelu, vaihteleva liike) on tähtitieteessä kulma, jossa maapallon radan säde eli yksi astronominen yksikkö näkyy tähdestä. Se ilmoitetaan tavallisimmin kaarisekunteina tai millikaarisekunteina.

Parallaksi yleisesti

Parallaksi tarkoittaa yleisesti sitä, että kun havaitsija liikkuu, niin paikallaan oleva esine näyttää liikkuvan taustaansa nähden. Parallaksi on yleisesti se kulman muutos, joka aiheutuu tarkasteltaessa esinettä taustaansa vasten kahdesta eri paikasta. Mitä suurempi kulma on, sitä pienempi esineen etäisyys on. Parallaksia käytetäänkin kolmiomittauksessa ja lähimpien tähtien etäisyyden mittauksessa, jolloin maan kiertorata on suurin käytettävissä oleva kanta. Jos esineiden välille ei muodostu parallaksia, ne ovat samalla etäisyydellä havaitsijasta.

Parallaksi tähtitieteessä

Parallaksia käytetään tähtitieteessä tähden etäisyyden mittaukseen. Kun Maa liikkuu vuoden aikana pitkin kiertorataansa auringon ympäri, näyttää havaittava tähti piirtävän taustatähtien suhteen ympyrän, jos se sijaitsee taivaan navalla, edestakaisen janan, jos se sijaitsee maan ratatasossa ja muulloin ellipsin. Tämän ellipsin isoakselin puolikasta sanotaan vuotuiseksi parallaksiksi ja sitä merkitään tavallisesti π:llä.
Parallaksia voidaan käyttää etäisyydenmittauskeinona vain sellaisille tähdille, jotka sijaitsevat enintään muutamien satojen valovuosien päässä. Tuhansien valovuosien päässä sijaitsevien tähtien parallaksi on niin pieni, että se ei enää erotu. Koska kaikilla tähdillä on myös pieni ominaisliike (todellinen liike avaruuden halki toistensa suhteen), ei täsmällistä liikkumatonta pistettä taustataivaalle voida määrittää.
Parsek on määritelty siksi etäisyydeksi, josta Maan radan keskimääräinen säde näkyy yhden kaarisekunnin suuruisena. Yksi parsek on noin 3,26 valovuotta. Lähimmän tähden Proxima Centaurin parallaksi on 0,77233 kaarisekuntia, jolloin sen etäisyydeksi saadaan 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta. Tähtien ohella parallaksi on huomattavasti selvemmin havaittavissa Kuulla tähtitaivaan suhteen, kun sitä havainnoidaan eri puolilta maapalloa.
Hildegard Behrens

Hildegard Behrens (9. helmikuuta 1937 Varel, Saksa – 18. elokuuta 2009 Tokio, Japani) oli saksalainen sopraano. Hänet tunnettiin hänen laajasta repertoaaristaan, johon kuuluu rooleja muiden muassa Wagnerin, Weberin, R. Straussin ja Alban Bergin oopperoista. 
Ennen oopperalaulajan uraansa Behrens ehti valmistua Freiburgin Albert Ludwigs -yliopistosta, jossa hän oli opiskellut lakia. Laulunopintonsa hän aloitti Ines Leuwenin johdolla Freiburgin musiikkiakatemiassa.
Behrens teki debyyttinsä Freiburgissa vuonna 1971 roolissa W. A. Mozartin oopperassa Figaron häät. Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki New Yorkin Metropolitan-oopperassa 15. lokakuuta 1976, jolloin hän esitti Giorgettan roolin Giacomo Puccinin teoksessa Il tabarro.
Behrens kuoli elokuussa 2009 valtimonpullistumaan Tokiossa, jossa hän oli luennoimismatkalla.
EPS-eristelevy

Ominaisuudet ja edut

EPS-tuotteet ovat 100 %:sti kierrätettävissä. EPS-rouhetta voidaan käyttää uusien EPS-tuotteiden valmistuksessa.
Eristelevyjen lisäksi muita EPS:stä valmistettavia tuotteita ovat putki- ja laite-eristeet, perustusjärjestelmät, lämpöharkot, anturamuotit, askelääneneristeet, sandwich-elementtien eristeet, kellukkeet ja laituriponttonit sekä muotokappaleet.
Sederholmin talo

Sederholmin talo on kauppias Johan Sederholmin rakennuttama, vuonna 1757 valmistunut kivitalo Helsingin Senaatintorilla, Aleksanterinkadun ja Katariinankadun kulmassa. Se on Helsingin kantakaupungin vanhin rakennus.

Tontti ja talon rakennuttaminen

Vuonna 1720 kauppias Johan Julius Sund hankki tontin omistukseensa ja rakensi sille puutalon. Hänen kuoltuaan perikunta myi kiinteistön Sederholmille ja toiselle kauppiaalle, Nils Burtzille. Heidän yhteistyönsä päätyttyä Sederholm osti kiinteistön itselleen ja vuonna 1756 kivitalon rakennustyöt pantiin alulle. Arkkitehti lienee ollut saksalainen Samuel Berner. 1700-luvulla alakerta oli liikkeiden käytössä ja yläkerrassa oli asunto.

Talon myöhempi käyttö

Kauppias myi kiinteistön pojilleen ja talo oli vuoteen 1822 Lars ja Alexander Sederholmin omistuksessa. Kauppias Carl Johan Sundberg omisti kiinteistön 1822–1862. Hänen jälkeensä omistajaksi tuli Maria Koch ja vuonna 1865 arkkitehti Konstantin Kiseleff, joka uudisti julkisivua. Ikkunoita suurennettiin, yläkerran ikkunat saivat pylväskaiteen ja rakennus sai kolme uutta kadun puolelle avautuvaa ovea. 1800-luvun puolivälin paikkeilla Sederholmin talossa toimi muun muassa tupakkatehdas sekä tyttökoulu, ravintoloita ja leipomo. Helsingin raastuvanoikeus piti majaansa rakennuksessa vuodet 1949–1985, jonka jälkeen tiloihin muutti kaupunginmuseo, joka avasi tilat yleisölle vuonna 1995.

Nykykäyttö

Sederholmin talossa avattiin 21.11.2012 Lasten kaupunki. Museon ystäväyhdistykseen kuuluneen Kirsti Suvannon testamenttilahjoitus mahdollisti Lasten kaupungin toteuttamisen. 
Lasten kaupunkissa aloitettiin remontti vuonna 2014. Remontti valmistui vuonna 2016, jolloin museossa pääsi taas tutustumaan Helsingin menneisyyteen elämyksellisesti omin käsin.
Turun taiteilijaseura

Historia

Turun Taiteilijaseura perustettiin  23.4.1924. Pyrkimyksenä oli lähentää eri taiteenalojen edustajia toisiinsa. Kuusi vuotta myöhemmin seuraan kuului jo 200 jäsentä. Seura oli avoin kaikkien taiteiden harjoittajille ja taiteiden ystäville. Siihen kuului kirjailijoita, näyttelijöitä, opettajia, kriitikkoja ja kuvataiteilijoita. Kuvataiteilijat olivat hallituksessa enemmistönä vaikka jäseninä he olivat vähemmistönä. Näyttelyt kuuluivat alusta alkaen seuran toimintaan.
Taiteilijaseuran 10-vuotisnäyttelyn jälkeen 10.11.1933 muutamat nuoret kuvataiteilijat kaappasivat vallan hallituksessa, jolloin vanhemmat taiteilijat erosivat ja perustivat heti seuraavana päivänä oman ryhmän Pro Arten. Juhlanäyttelyn toimikuntaa ja jyryä oli epäilty epäoikeudenmukaisuuksista. Eripura kuitenkin hälveni ja 15. vuosinäyttelyssä proartelaiset olivat jälleen mukana Turun Taiteilijaseurassa. Kaudella 1953–1954 seurassa oli jo 745 jäsentä. Taiteilijaseuran 35-juhlavuoden kynnyksellä vaadittiin seuran nimen muuttamista.
Vuonna 1959 Turun Taiteilijaseuran toiminnan hiivuttua pikkuhiljaa kuvataiteilijat erosivat seurasta ja perustivat oman yhdistyksen Turun Kuvataiteilijat ry:n. Seuraavana vuonna 1960 vielä 14 taiteilijaa erosi siitäkin ja perusti oman ryhmän Arte ry:n.
Koska Turun Kuvataiteilijat ry:n toiminta ei poikennut oleellisesti Turun Taiteilijaseuran toiminnasta, muutettiin nimi jälleen Turun Taiteilijaseuraksi 1964–1965.

Galleria Å

Turun Taiteilijaseuran ylläpitämä Galleria Å perustettiin vuonna 2010 entisen Ama Galleria tiloihin. Galleriassa on neljän viikon välein vaihtuvia näyttelyitä. Galleria Å sijaitsee Turun keskustassa.
Morsiamen poika

Juoni

Buenos Airesissa asuva Rafael Belvedere (Ricardo Darín) on 42-vuotias eronnut ja kiireinen ravintoloitsija, jolla on tytär Vicky (Gimena Nóbile).
Rafael saa sydänkohtauksen mutta toipuu teho-osastolla ja alkaa miettiä elämäänsä. Hän haluaa myydä vanhempiensa perustaman ravintolan ja muuttaa Argentiinasta Meksikoon kasvattamaan hevosia. Samaan aikaan hänen isänsä haluaa viedä äidin kunnolla vihille katolisessa kirkossa, mikä jäi aikoinaan tekemättä. Rafael vastustaa ajatusta, sillä äiti kärsii Alzheimerin taudista. 
Rafael pyytää myös vapautta ja omaa tilaa nuorelta tyttöystävältään Natilta. Tämä loukkaantuu ja lopettaa suhteen. Vanhemmat menevät kuin menevätkin vihille, ja Rafael avaakin uuden ravintolan ja pyytää anteeksi Natilta.
Jean Craighead George

Jean Craighead George (2. heinäkuuta 1919 Washington – 15. toukokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen nuortenkirjailija.
George kirjoitti runsaat sata nuortenkirjaa. Esikoisteoksensa Vulpes, the Red Fox George kirjoitti yhdessä silloisen miehensä John L. Georgen kanssa ja innostui siitä välittämään kirjoittamalla lukijoilleen luonnonrakkautta. Georgen tunnetuimpia teoksia on Susityttö, joka on paitsi kiitetty myös kiistelty ja saanut palkintoja, muun muassa vuonna 1973 Newbery Medalin ja 1975 Deutscher Jugendbuchpreisin.
Ludwig Senfl

Ludwig Senfl (syntynyt noin vuonna 1486, kuollut 2. joulukuuta 1542 – 10. elokuuta 1543 välisenä aikana) oli saksalais-sveitsiläinen säveltäjä. Noin vuonna 1496 Senfl ryhtyi kuoropojaksi keisari Maximilianin hovikappelin kuoroon. Hänen arvellaan  lähteneen äänennmurroksen jälkeen pappisuralle. 
Senfl opiskeli arvostetun säveltäjä Heinrich Isaacin johdolla. Myöhemmin hän sävelsi useita kappaleita.
Dixville Notch

Dixville Notch on kylä Dixvillen kaupungissa Coosin piirikunnassa New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kylässä on noin 12 asukasta. Kylä on yksi ensimmäisistä presidentinvaalituloksensa julkaisevista paikoista. Dixville Notch on perinteisesti ollut republikaanien kannatusaluetta, mutta vuoden 2008 presidentinvaaleissa demokraattiehdokas sai ensi kerran sitten vuoden 1968 enemmän ääniä, kun Barack Obama päihitti John McCainin äänin 15–6. Äänestys tapahtuu puolenyön aikaan hotellissa. Vaalihuone on avattu vuodesta 1948 alkaen keskiyöllä.

Presidentinvaalien tulokset eri aikoina

Lopullisesti vaalit voittaneen ehdokkaan nimi on tummennettu.