google/wiki40b huggingface dataset:
Pēteris Skudra

Ura pelaajana

Skudra alkoi pelaamaan jääkiekkoa Latvian SNT:ssä. Aluksi hän edusti kotikaupunkiaan Riikaa Neuvostoliiton Vtoraja Ligassa, kunnes pääsi Venäjän silloiselle ylimmälle sarjatasolle IVY:n mestaruussarjaan kahdeksi kaudeksi Pārdaugava Rīgan joukkueeseen. Skudraa ei koskaan varattu NHL:ään, ja hän siirtyi kaudeksi 1994–1995 Pohjois-Amerikkaan pelaamaan alempiin sarjoihin. Skudran pelattua kolme vuotta CHL:ssä, ECHL:ssä, AHL:ssä ja IHL:ssä Pittsburgh Penguins teki sopimuksen hänen kanssaan syyskuussa 1997.
Skudra siirtyi pääsi kauden 1997–1998 lopulla tuuraamaan loukkaantunutta Tom Barrassoa 17 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi 1998–1999 Skudrasta tuli joukkueen kakkosmaalivahti. Nuori Jean-Sebastien Aubin kuitenkin syrjäytti Skudran 1999–2000, eikä Penguins uusinut hänen sopimustaan. Vapaana agenttina Skudra siirtyi Boston Bruinsiin.
Kausi 2000–2001 oli huono Skudralle. Bostonissa hän ehti olla kolme päivää, kunnes Bruins laittoi hänet vapaiden pelaajien listalle, josta hänet poimi Buffalo Sabres. Skudra ei pelannut kuin yhden pelin Buffalossa, sillä joukkue teki sopimuksen Martin Bironin kanssa ja tarpeettomaksi jäänyt Skudra laitettiin jälleen vapaiden pelaajien listalle. Bruins hankki hänet vielä saman kauden aikana takaisin kokoonpanoonsa, jossa Skudra pelasi lopulta heikoin tuloksin 26 ottelua Byron Dafoen ja Robbie Tallasin jälkeen kolmantena maalivahtina.
2001–2002 kauden Skudra aloitti vailla sopimusta minkään joukkueen kanssa. Hän kävi hakemassa pelipaikkaa New York Rangersin harjoitusleiriltä, mutta sen vei 18-vuotias Dan Blackburn. Lopulta Skudra kuitenkin teki kahden vuoden sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa, jonka varamaalivahdin Martin Brochun otteet eivät olleet riittävät. Skudra pelasi sopimuksensa loppuun Vancouverissa käyden välillä farmijoukkueessa AHL-liigassa. Yhteensä kahdessa kaudessa hän pääsi pelaamaan 46 ottelussa.
Skudra lähti hakemaan Vancouverin jälkeen uusia tuulia uralleen Venäjän pääsarjasta Venäjän jääkiekon superliigasta. Hän teki kaudeksi 2003–2004 sopimuksen Ak Bars Kazanin kanssa, josta hänet kaupattiin jo samalla kaudella Himik Voskresenskiin. Voskresenskissa Skudra pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina kaksi kautta, minkä jälkeen hän siirtyi kolmen vuoden sopimuksella TsSKA Moskovaan. Sopimuksen viimeisellä kaudella 2006–2007 hänet myytiin Metallurg Novokuznetskiin. Kauden päätteeksi Skudra ilmoitti lopettavansa uransa.
Skudra on Arturs Irben ohella vasta toinen latvialainen maalivahti, joka on kyennyt valloittamaan pelipaikan NHL-liigasta.

Ura valmentajana

Skudra aloitti valmentajan uransa kaudesta 2011-2012 jolloin hän toimi KHL-joukkue Severstal Tserepovitsin maalivahtivalmentajana. Seuraavaksi kaudeksi Skudra sai paikan Sibir Novosibirskin apulaisvalmentajana. Kauden 2013-2014 Skudra toimi Torpedo Nizhni Novgorodin päävalmentajana.
Reinin–Mainin–Tonavan kanava

Reinin–Mainin–Tonavan kanava eli Mainin–Tonavan kanava (saks. Main-Donau-Kanal tai Rhein-Main-Donau-Kanal) on Saksassa sijaitseva vuonna 1992 valmistunut kanavareitti, joka ulottuu Mainzin kaupungista Itävallan rajalle saakka. Se yhdistää Reinin ja Tonavan joet. Kanavareitti on noin 677 kilometriä pitkä, josta Bambergista Kehlheimiin ulottuva Main–Tonava-kanavaosuus on noin 171 kilometriä.

Merkitys

Kanava mahdollistaa kulkemisen vesiteitse Pohjanmereltä aina Mustallemerelle. Euroopan itä-länsisuunnassa kulkevan vesireitin tuloväylät sijaitsevat Rotterdamissa, Alankomaissa ja Constanțassa, Romaniassa.
Guillermo Jones

Ura

"El Felino" aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 välisarjassa. Vuosina 1993-1996 hän voitti kaikki ottelunsa. Vuoden 1998 helmikuussa hän ottelu kevyen keskisarjan MM-tittelistä ranskalaista Laurent Boudouania vastaan. Ottelu päättyi tuomaripisteillä ratkaisemattomaan. Uusintaottelussa toukokuussa hän hävisi tuomaripisteillä. Marraskuussa 2002 Jones otteli WBO:n kevyen raskassarjan MM-tittelistä brittiläistä Johnny "The Entertainer" Nelsonia vastaan. Ottelu päättyi tasan tuomariäänien perusteella. Vuonna 2008 Jones otteli saksalaista Firat Arslania vastaan WBA-liiton MM-tittelistä. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä 10. erässä.
Aasinsilta

Aasinsilta (lat. pons asinorum) on a) kirjallinen siirtymätekniikka, jossa tekstiin lisätään irrallinen tai kömpelö viittaus siihen, mitä aiotaan käsitellä seuraavaksi, b) vaikea tai ongelmallinen tehtävä sekä c) tehtävän suorittamisen tai muistamisen apukeino. Ilmauksen merkitys vaihtelee kielestä toiseen: suomessa (ja myös suomenruotsissa) merkitykset ovat lähellä toisiaan, ja niissä aasinsilta tarkoittaa useimmiten kirjallista siirtymätekniikkaa ja joskus myös muistamisen apukeinoa.

Aasinsilta kirjallisuudessa

Kirjallisuudessa aasinsiltaa pidetään yleensä tyylirikkona ja kirjoittajia kehotetaan välttämään sitä. Eräs aasinsillan tyyppi on aikominen: kirjoittaja siirtyy aiheesta toiseen ilmoittaen yhtäkkiä, mitä käsittelee seuraavaksi — yhteys aikaisempaan jää epäselväksi. Toisaalta aasinsillaksi voidaan kirjoittaa käsittelyn loppuun töksähtävä yhteenvetolause.
Aasinsillan käsitettä hyödynnetään tehokeinona silloin, kun puhuja tai kirjoittaja itse mainitsee turvautuvansa aasinsiltaan. Humoristisesti tekniikkaa käytettiin usein TV-sarjassa Monty Pythonin lentävä sirkus.

Esimerkki kirjallisesta aasinsillasta ja sellaisen osoittamisesta

"Se varusmiesajasta. Nyt oltiin matkalla kertausharjoituksiin."   Nämä kaksi virkettä päättävät kirjan luvun, jonka nimi on Muistelma varusmiesajalta. Esimerkin aasinsilta on kaksiosainen. Edeltävä kertomus päätetään yhteenvetolauseeseen: Se varusmiesajasta. ja seuraavaksi ilmoitetaan, mitä on tulossa: Nyt oltiin matkalla kertausharjoituksiin.
Seuraavassa kirjoittaja kertoo itse käyttäneensä aasinsiltaa: "Tällä – pitkällä – aasinsillalla on hyvä tehdä tunnustus: Sähköpaimen on ollut väärässä."

Muita merkityksiä

Pons asinorum tarkoittaa myös erästä Eukleideen geometrista todistusta. Todistus on haastava, ja sen ymmärtäminen oli kompastuskivi monelle lukijalle. Tästä johdetaan myös seuraava merkitys. Monessa kielessä tämä on ilmauksen ensisjainen merkitys.
Aasinsillaksi voidaan varsinkin saksan kielessä (Eselsbrücke) nimittää myös opettelu- ja muistamistekniikoita ("nyrkki- eli peukalosääntöjä"), joiden avulla asioita palautetaan mieleen.
Marie-Hélène Aubert

Marie-Hélène Aubert (s. 16. marraskuuta 1955 Nantes) on ranskalainen vihreä poliitikko. Hän  kuului vuosina 2004–2009 Euroopan parlamenttiin, jossa hän oli Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen.
Atlantin väylä

Atlantin väylä (norj. Atlanterhavsveien, uusnorjaksi Atlanterhavsvegen) on noin 8,3 kilometrin mittainen osuus Åndalsnesin ja Kristiansundin välistä läänintie 64:ää Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Tie on rakennettu saari- ja luotoketjulle ja se kulkee yli kahdeksan sillan ja pitkin pengerrettyjä osuuksia. Atlantin väylä avattiin liikenteelle 7. heinäkuuta 1989. Se suosittu matkailutie.
Tien pisin silta on Storseisundetin silta, betoninen ulokepalkkisilta, joka kokonaispituus on 260 metriä ja alituskorkeus 23 metriä.
USS Honolulu (SSN-718)

Palveluskäyttö

USS Honolulu siirrettiin syyskuussa 1986 Havaijille, jossa se liittyi Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon.
Alus poistettiin käytöstä 2. marraskuuta 2007 ja se poistettiin samana päivänä alusluettelosta.
Joss Christensen

Ura

Christensen saavutti olympiakultaa slopestylestä vuoden 2014 talviolympialaisista Sotšista. Vuoden 2015 X Gameseista Aspenista Christensen saavutti hopeaa niin ikään slopestylestä.
Freestylehiihdon maailmancupissa Christensen debytoi maaliskuussa 2011 La Plagnen lumikourukilpailussa. Hän saavutti avausvoittonsa helmikuussa 2015 Park Cityn slopestylekilpailusta. Hän sijoittui slopestylen maailmancupin pisteissä toiseksi kaudella 2014–2015.
Enttu

Maantiede

Lammen pituus on 90 metriä ja leveys 30 metriä. Sillä ei ole laskujokea vaan sen vedet suotuvat viereiseen suohon ja jatkavat siitä edelleen Lähdeojaa myöten Jänhijokeen.
Enttu sijaitsee Huhtaan kylän poikki kulkevan harjun päässä, missä on suppamaisia painanteita. Sähkölinja ylittää lammen.

Virkistys

Enttu tunnetaan parhaiten Entun tanssilavan takia.
Laakso (Arda)

Laakso (engl. Dale) on ihmisten kaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa.

Historia

Laakson kaupunki perustettiin noin 2600-luvulla Kolmannella Ajalla. Se rakennettiin kääpiövaltakunta Ereborin lähelle. Sekä Erebor että Laakso hyötyivät toisistaan kovasti, sillä kääpiöiden takomia kalleuksia vastaan laaksolaiset antoivat näille viljaa ja muita elintarvikkeita. Vuonna 2770 Kolmatta Aikaa kun lohikäärme Smaug valtasi Ereborin, hän tuhosi samalla myös Laakson kaupungin ja surmasi sen kuninkaan, Girionin. Girionin suku kuitenkin säilyi, sillä hänen vaimonsa ja poikansa selvisivät kaupungin tuhosta ja pakenivat järvikaupunki Esgarothiin.
Vuonna 2941 Kolmatta Aikaa Girionin perijä, Bard Jousimies, surmasi Esgarothiin hyökänneen Smaugin Mustalla nuolella. Girionilla sanottiin olleen smaragdikaulakoru, joka löytyi Smaugin aarteen joukosta. Bard antoi tämän kaulakorun haltiakuningas Thranduilille kiitoksena tämän avusta. Viiden armeijan taistelun jälkeen Bardille lahjoitettiin neljästoistaosa Ereborin kullasta ja hopeasta. Niillä hän jälleenrakennutti sekä Esgarothin että Laakson kaupungin, johon muuttaneita Esgaorthin asukkaita alettiin kutsua "bardilaisiksi".
Laakson kaupunki tuhoutui kuitenkin uudestaan Sormuksen sodassa kun Mordorin ja itäläisten joukot hyökkäsivät. Kaupungin asukkaat pakenivat turvaan Ereboriin. Taisteluissa Laakson kuningas Brand, Bardin pojanpoika, sekä Ereborin kuningas Dáin Rautajalka saivat surmansa. Mutta Sauronin tuhon jälkeen Laakson kaupunki rakennettiin uudestaan.

Kieli

Laakson kieli (engl. Dalish) on käännetty muinaisnorjaksi. Smaugin nimi on oikeasti Laakson kielellä Trâgu.
Kolmannen Ajan kääpiöt kutsuvat aina itseään muiden kansojen keskuudessa laaksolaiskielisillä nimillä, eivätkä koskaan kerro näille oikeita khuzdulinkielisiä nimiään.
Lineaarialgebra

Lineaarialgebra on matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä. Vektoriavaruudet ovat nykyisin matematiikan keskeisimpiä käsitteitä. Lineaarialgebraa tarvitaan sekä abstraktissa algebrassa että funktionaalianalyysissä.

Käsitteitä

Vektoriavaruuden alkiojoukko  on lineaarisesti riippumaton, jos propositio  toteutuu vain kun kaikki kertoimet  ovat nollia. Jos alkiot eivät ole lineaarisesti riippumattomia, ne ovat lineaarisesti riippuvia.
Alkiojoukko  on vektoriavaruuden  kanta, jos se on lineaarisesti riippumaton ja jokainen :n alkio  voidaan esittää kantavektoreiden lineaariyhdisteenä: , missä kertoimet  kuuluvat annettuun kuntaan. Lineaarinen riippumattomuus takaa sen, että kertoimet  ovat yksikäsitteiset. Kanta on siis vektoriavaruuden minimaalinen virittäjäjoukko. 
Eräs kannan sovellutus seuraa välittömästi lineaarioperaattorin  tarkastelemisesta. Operaattorin nolla-avaruus eli ydin on :n vektorialiavaruus ja kuva-avaruus puolestaan :n vektorialiavaruus. Jos avaruuksille  tunnetaan kannat, voidaan niistä muodostaa (mahdollisesti suppeammat) kannat, jotka ilmaisevat kyseiset aliavaruudet. 
Numeerisessa laskennassa käsitellään lähes aina reaalilukuvektoreita, ja nämä ovat tavallisesti tapoja ilmaista yksikäsitteisesti vektoriavaruuden alkioita jonkin kannan suhteen. Huomaa, että itse avaruuksien alkiot voivat olla jotain aivan muuta kuin reaalilukuvektoreita!

Historiaa

Modernin lineaarialgebran synty sijoittuu vuoteen 1843, jolloin irlantilainen matemaatikko William Rowan Hamilton löysi kvaterniot. Vuonna 1844 Hermann Grassmann julkaisi kirjansa Die lineare Ausdehnungslehre.
Pohjalaisia (vuoden 1936 elokuva)

Arviot

Elokuvan aikalaisarviot olivat yleisesti ottaen myönteisiä. Kaipaisen esikoisroolisuoritus huomataan kiittäen. Mutta kriittisiä äänenpainojakin esiintyi: elokuva on nähty filmattuna teatterina, kun se olisi vaatinut rohkeutta irrottautua näyttämöllä nähdystä. Äänen heikkoon laatuun kiinnitettiin huomiota jo ensi-illan aikoihin, ja samasta häiritsevästä seikasta huomautetaan myöhemmässäkin arviossa, jossa mainitaan myös näyttelijätyön maneerimaisuus heikentäväksi tekijäksi.
Perttu Hämäläinen

Perttu Hämäläinen on Aalto-yliopiston professori. Hämäläinen aloitti Perustieteiden korkeakoulun mediatekniikan laitoksen ja Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun median laitoksen yhteisenä apulaisprofessorina 29. maaliskuuta 2012 kun Suomen ensimmäinen tietokonepeliprofessuuri perustettiin. Hämäläinen on väitellyt tekniikan tohtoriksi ja taiteen maisteriksi.
Anis Boussaïdi

Ura

Boussaïdi aloitti jalkapalloilun kotimaassaan Tunisiassa AS Kasserinen junioreissa, josta hän myöhemmin siirtyi pääkaupunkiseudulle Stade Tunisienin junioreihin.
Vuonna 2001 Boussaïdi nostettiin joukkueen edustukseen, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan ennen siirtymistään Ukrainan Metalurh Donetsk -joukkueeseen. Boussaïdi pelasi joukkueessa kolmen kauden ajan käyden viimeisellä kaudellaan pelaamassa lainalla Belgiassa KV Mechelen -joukkueessa. Sittemmin itävaltalainen Red Bull Salzburg hankki Boussaïdin joukkueeseensa vapaalla siirrolla ja teki kolmivuotisen sopimuksen. Avauskaudellaan Boussaïdi pelasi 28 ottelua Itävallan Bundesliigassa ja juhli kauden päätteeksi Itävallan mestaruutta. Seuraavalla kaudella 2009-2010 hän joutui joukkueen valmentajan epäsuosioon ja siirtyi Salzburgin kakkosjoukkueeseen, joka pelasi Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Heinäkuussa 2010 Boussaïdi allekirjoitti vuoden sopimuksen kreikkalaisen PAOKin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa PAOK'n paidassa 28. heinäkuuta 2010 Mestarien liigan karsintaottelussa Ajaxia vastaan. Kreikan pääsarjassa Boussaïdi pelasi ensi kerran kauden avausottelussa 29. elokuuta 2010 Panserraikosia vastaan. Hän pelasi puolen vuoden aikana yhteensä kaksitoista sarjaottelua ja neljä ottelua Eurooppa-liigassa.
Tammikuussa 2011 Boussaïdi siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan FK Rostoviin.  Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Rostovin paidassa 14. maaliskuuta 2011 Venäjän valioliigan avauskierroksella Spartak Moskovaa vastaan. Boussaïdi pelasi kauden aikana yhteensä kolmetoista ottelua. Rostov sijoittui kauden päätteeksi sarjassa kymmenenneksi.
Joulukuussa 2011 Boussaïdi allekirjoitti kahden ja puolen vuoden sopimuksen ukrainalaisen Tavrija Simferopolin kanssa.

Maajoukkueura

Boussaidi edusti maataan vuoden 2004 Olympiakisoissa Ateenassa. Maajoukkueessa hän on pelannut 57 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Kereopa Te Rau

Elämäkerta

Kereopa kuului Ngāti Rangiwewehin maoriheimoon ja hän oli yksi Te Ua Haumēnen, Pai Māriren perustajan opetuslapsista. Niin sanotun Waikaton sodan aikana hän taisteli Maorien kuningasliikkeen kannattajien puolella brittien siirtomaahallintoa ja näitä kannattaneita maoreja vastaan. Hänen vaimonsa ja kaksi tytärtään kuolivat todennäköisesti siirtomaahallinnon joukkojen hyökkäyksessä 21. helmikuuta 1864. Seuraavana päivänä myös hänen siskonsa kuoli yhteenotoissa.
Sittemmin Kereopa oli toisen Pai Māriren kannattaja Pātara Raukataurin mukana levittämässä uskoa Pohjoissaaren itärannikolla. 6. huhtikuuta 1864 hän oli mukana väijyttämässä brittien sotilasjoukkoa, joista maorit surmasivat seitsemän. Kereopa leikkasi irti joukkoa johtaneen Thomas Lloydin pään, jota hän sittemmin kuljetti silminnäkijöiden mukaan mukanaan lähetysretkillään. Te Ua Haumēne oli aiemmin ohjeistanut saarnaamaan rauhallisesti ja jättämään siirtolaiset rauhaan. Mahdollisesti aiempien kokemustensa takia Kereopa ei kuitenkaan tätä ohjetta noudattanut.
Carl Völkner oli saksalaissyntyinen lähetyssaarnaaja, joka toimi Ōpōtikissa. Vuoden 1865 alusta Pai Māriren kannattajien keskuudessa lähti liikkeelle huhu, jonka mukaan Völkner oli siirtomaahallinnon vakooja. Liikkeen kannattajat vangitsivat Völknerin ja hänen mukanaan olleen toisen lähetyssaarnaajan Thomas Gracen. 2. maaliskuuta Grace tapettiin keihäin ja Völkner hirtettiin puuhun. Tämän jälkeen Völknerin pää irrotettiin ja Kereopa nieli tämän silmät kuvaillen ensin toista silmää "parlamentiksi" ja toista "kuningattareksi ja englantilaiseksi laiksi". Myöhemmin hän toisti saman tempun kolmen surmatun Ngāti Manawa -heimon soturien silmillä saaden lempinimen Kaiwhatu eli silmien syöjä.
Toukokuussa 1865 Ngāti Manawa- ja Ngāti Rangitihi -heimojen joukot estivät häntä siirtymästä Waikatoon saarnaamaan kuningasliikettä kannattaneille heimoille. Hän palasi Ōpōtikiin, mutta joutui pakenemaan Tūhoe-heimon alueelle siirtomaahallinnon joukkojen saapuessa alueelle. Hänen perässään tulivat siirtomaajoukot ja heitä tukeneet maorit, jotka hävittivät aluetta. Paikalliset maorit kyllästyivätkin Kereopan läsnäoloon ja päättivät luovuttaa tämän siirtomaahallinnolle syyskuussa 1871. Kereopa tuomittiin kuolemaan korkeimman oikeuden tuomiolla Napierissä joulukuussa 1871. Hänet hirtettiin 5. tammikuuta seuraavana vuonna.
Kereopan teloituksen jälkeen oikeudenkäyntiä on syytetty erilaisista epäoikeudenmukaisuuksista. Kereopaa vastaan todistaneille luvattiin syytesuoja, mutta ei ole selvää tiesikö oikeus tästä järjestelystä. Kereopa ei puolestaan saanut ketään puolustamaan itseään, koska siirtomaahallinto kieltäytyi auttamasta mahdollisia todistajia matkustamaan Napieriin. Kereopa armahdettiin kuolemansa jälkeen osana Uuden-Seelannin ja Ngāti Rangiwewehin sopimusta vuonna 2014.
Äbädä

Äbädä (tataariksi Әбәдә, azeriksi Əbədə, turk. Ebede) on harmiton metsän henki tataarien mytologiassa. Se näyttää vanhalta naiselta. Äbädä on edustettuna myös siperialaisten mytologioissa.
Äbädä on demoni tai henki. Hän on turkkilainen metsän olento, luonteeltaan samanlainen kuin Iyes. Hän suojelee metsän lintuja, puita ja eläimiä. Hän näyttäytyy sini-ihoisen ihmisen muodossa, jolla on kaksi suurta sarvea, vihreät hiukset ja pitkä vihreä parta koko kasvojen yli sekä nuija tai piiska joka edustaa hänen määräysvaltaansa metsässä. Hän voi muutta muotoaan moniin eri muotoihin. Ihmisenä hän näyttää talonpojalta, jolla on hehkuvat silmät ja hänen kenkänsä ovat väärinpäin. Jos joskus joutuu kohtaamaan Äbädän, on hänet välittömästi taltutettava kääntämällä kaikki omat vaatteensa nurinpäin ja väärinpäin, ja sekä laittamalla kengät vääriin jalkoihin.
Lipin Bor

Lipin Bor (ven. Ли́пин Бор) on kylä ja Vaškin piirin hallinnollinen keskus Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valkeajärven koillisrannalla 180 kilometriä Vologdasta luoteeseen. Asukkaita on 3 800 henkeä (vuonna 2002).
Kylässä toimii puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, musiikkikoulu, kaksi kirjastoa ja kulttuuritalo.
Kieretti

Historia

Kieretin pomorilaiskylä on syntynyt 1400–1500-luvun vaihteessa. Osittain Solovetskin luostarille kuuluneessa volostissa harjoitettiin suolankeittoa, kalastusta ja helmenpyyntiä sekä louhittiin ikkunalasina käytettyä muskoviittikiillettä. Pekka Vesaisen johtama sissijoukko hävitti Kieretin vuonna 1589, ja seuraavana vuonna ruotsalaiset polttivat sen uudestaan. Kylässä oli jo 1500-luvulla kirkko, joka tulipalojen jälkeen korvattiin aina uudella. Myöhemmin lähes kaikki seurakuntalaiset olivat vanhauskoisia. 1700-luvun alussa perustettiin Kieretin tulliasema, joka lakkautettiin vasta vuonna 1926. 1800-luvulla kierettiläisten pääelinkeino oli sillin ja lohen kalastus sekä hylkeenpyynti. Kieretinlahden Srednisaarelle perustettiin vuonna 1881 tai toisten tietojen mukaan 1890 sahalaitos, jota myöhemmin laajennettiin ja uudistettiin.
1800–1900-lukujen vaihteessa Kieretti oli Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan keskus. Se rajoittui pohjoisessa Koudan, lännessä Kiestingin ja etelässä Vitsataipaleen ja Ponkaman kuntiin sekä idässä Vienanmereen. Kieretin kylän ja sahan lisäksi kuntaan kuului viisi kylää: Mustajoki, Nilmijärvi, Puulonki, Parfejevo eli Tyrhy ja Novaja eli Uusikylä. Kieretin kylässä oli koulu, lääkintäasema, kyytiasema, 117 taloa ja 509 asukasta. Vuonna 1907 kunnassa oli 1 089 asukasta, joista 548 oli karjalaisia.
1920-luvulla perustettiin Louhen piirin kuulunut Kieretin kyläneuvosto, johon kuului myös karjalaisten asuttama Sonostrovin kylä. Vuonna 1926 Kieretissä oli 1 029 asukasta, joista 57 oli karjalaisia. Vuonna 1933 Kieretin kylässä oli 708 ja sahalla 1 100 asukasta. Samana vuonna perustettiin kalastuskolhoosi Krasnyi rybak. Kylässä oli kahdeksanvuotinen koulu, kerhotalo, kirjasto, sairaala, leipomo ja kauppa.
Kieretin saha sai vuonna 1956 kaupunkimaisen taajaman statuksen. Sen yhteyteen kuuluvat myös Kieretin, Krivoje Ozeron ja Sonostrovin kylät sekä Postelnojen ja Sonostrovin asutukset. Saha suljettiin 1960-luvun lopussa puuraaka-aineen ehtymisen takia. Samaan aikaan myös kalastus muuttui kannattamattomaksi. Viranomaiset päättivät lakkauttaa paikkakunnan, ja sen asukkaat siirrettiin alueen muihin asutuskeskuksiin.
Kieretti oli myös Kieretin kylän länsipuolella Louhen ja Tšuupan välissä sijainneen Muurmannin radan rautatieaseman nimi, mutta asema ei ole enää käytössä.

Kulttuuri

Kieretistä oli kotoisin Karjalan valistajiin kuuluva Varlaam Kierettiläinen. Hänet haudattiin kylän kirkon alttarin alle, josta pyhäinjäännökset kaivettiin esiin vuonna 1722. Tarinan mukaan Varlaam oli 1500-luvulla toimineen Kieretin seurakuntaluostarin perustaja.
Kylän toinen merkkihenkilö on venäläisten kansansatujen taitaja Matvei Korgujev, joka osasi myös karjalaisia satuja ja kertovia runoja. Elias Lönnrot vieraili Kieretissä seitsemännellä runonkeruumatkallaan vuonna 1837 ja kymmenennellä matkallaan 1842.

Nykypäivä

Nykyään Kieretissä on lähinnä kesäasutusta. Lähistöllä harjoitetaan kaivosteollisuutta. Kylän eteläpuolella toimii kalanviljelylaitos. Kieretin kylässä on tsasouna ja Srednisaarella Pietarin yliopiston merentutkimusasema. Kylässä toimii paikallisen matkailuyrityksen vierasmaja.
Mineralogia

Mineralogia on geologiaan kuuluva tieteenala, joka tutkii mineraalien kiderakennetta sekä kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia. Tämän lisäksi mineralogian piiriin kuuluvat mineraalien alkuperän ja muodostumisen tutkiminen sekä niiden luokittelu. Mineralogia tutkii myös mineraalien esiintymistä ja maantieteellistä jakautumista sekä niiden hyödyntämistä.

Mineralogian historiaa

Mineralogian isänä pidetään Georgius Agricolaa (1494–1555), joka syntyi Saksissa nimellä Georg Bauer, mutta muutti opintojensa myötä nimensä latinankieliseen muotoon (saks. Georg Bauer → lat. Georgius Agricola). Hänen tärkein julkaisunsa on mineraalien louhimista ja käsittelyä käsittelevä merkkiteos De re metallica.
Vuonna 1556 julkaistu De re metallica libri xii. on yksityiskohtainen ja systemaattinen tutkielma kaivostoiminnasta ja metallurgiasta ja se oli kuvitettu havainnollisin puupiirroksin jotka käsittelivät kaikkia tuolloin tiedettyjä ja tunnettuja malmien ja metallien louhinta ja jalostus tapoja. Kirja onkin aikansa ensimmäinen täydellinen opas kaivostoimintaan.
Spithridates

Spithridates (muinaiskreikaksi Σπιθριδάτης, kuoli 334 eaa) oli Lyydian ja Joonian satraappi Dareios III:n aikana. Hän oli yksi persialaisista sotapäälliköistä Granikosjoen taistelussa. Historioitsija Arrianoksen mukaan Spithridates yritti taistelun aikana iskeä Aleksanteri Suurta miekallaan. Kleitos Musta ehti kuitenkin väliin ja löi Spithridateen käsivarren irti. Diodoros Sisilialainen sekoittaa hänet Dareioksen vävyn Mithridateen kanssa ja kutsuu häntä nimellä Spithrobates.