google/wiki40b huggingface dataset:
Erottaja

Erottaja (ruots. Skillnaden) on Mannerheimintien eteläpäässä Helsingin keskustassa sijaitseva pieni aukio. Mannerheimintien lisäksi samalta aukiolta johtavat myös Eteläesplanadi itään Kauppatorille, lyhyt Erottajankatu etelään sekä Bulevardi länteen Hietalahden suuntaan. Mannerheimintien ja Eteläesplanadin risteys on välimatkapiste, josta etäisyydet Helsingin ja muiden paikkakuntien välilä lasketaan.
Nimensä Erottaja on saanut siitä, että 1800-luvulla Erottaja-tori ja Erottajankatu erottivat varsinaisen kaupungin sen länsipuolella olleesta niin sanotusta Uudenmaan esikaupungista eli nykyisistä Kampin ja Punavuoren kaupunginosista. Nykyäänkin Kampin ja Kaartinkaupungin raja kulkee Erottajankatua pitkin. Se on samalla myös kahden erisuuntaisen ruutukaava-alueen rajana.
Erottajalla, Esplanadin puiston länsipäässä, sijaitsee Svenska teatern (Ruotsalainen teatteri). Sen eteen pystytettiin syyskuussa 2019 Eva Langen veistos Usko toivo rakkaus.
Aukiolla oli useiden vuosikymmenien ajan muutamien Helsingin sisäisten bussilinjojen päätepysäkki. Sieltä ovat lähteneet bussit Lauttasaareen, Seurasaareen ja Kannelmäkeen. Vuonna 2018 sieltä poistettiin viimeisetkin päätepysäkit, minkä jälkeen aukio kunnostettiin jalankulkuaukioksi. Samalla poistettiin aukion reunalla sijainnut nakkikioski.  Sen ohi Mannerheimintietä pitkin kulkevat edelleen raitiolinjat 1 (Eira–Bulevardi–Töölö–Sörnäinen–Käpylä),  3 (Olympiaterminaali–Eira–ErottajaBulevardi–Kallio–Töölö), 6 (Arabia–Hietalahti) ja 10 (Kirurgi–Pikku Huopalahti) sekä bussi­linja 24 (Merikatu–Seurasaari).
Jatkosodan aikana 8. marraskuuta 1942 yksi neuvostoliittolainen pommikone yllätti Helsingin ilmatorjunnan ja pudotti kaksi pommia Erottajalle. Räjähdyksissä sai surmansa 50 ja haavoittui 114 elokuvateatterista poistumassa ollutta ihmistä.

Erottaja kulttuurissa

Erottaja on kallein tontti Monopoly-lautapelin suomenkielisessä painoksessa. Erottaja on myös kirjailija Karo Hämäläisen vuonna 2011 ilmestyneen finanssitrillerin nimi. Romaanin keskeiset tapahtumat sijoittuvat Rake-talossa toimivaan fiktiiviseen Erottaja Investment Partners -nimiseen varainhoitoyhtiöön.
Viljo Ahokas

Viljo Jaakko Ahokas (13. toukokuuta 1901 Tampere – 5. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen juristi ja diplomaatti.
Viljo Ahokas astui ulkoasiainministeriön palvelukseen vuonna 1925 ja jatkettuaan myöhemmin opintojaan valmistui lakitieteen lisensiaatiksi vuonna 1949. Hän työskenteli konsulina ja lähettiläänä eri puolilla maailmaa, viimeksi Prahassa vuosina 1957–1962 sekä Tokiossa ja Manilassa 1962–1968.
Urallaan Ahokas eteni lähetystösihteeriksi (arvonimi) 1928, lähetystöneuvokseksi 1938, erikoislähettilääksi ja täysivaltaiseksi ministeriksi 1953 ja erikoissuurlähettilääksi 1959.
Börje Kuhlbäck

Börje Waldemar Kuhlbäck (18. tammikuuta 1924 Helsinki – 13. syyskuuta 2012) oli suomalainen lääkäri ja professorin arvonimen saanut munuaissairauksien hoidon kehittäjä. 
Kuhlbäckin  vanhemmat olivat toimitusjohtaja Vilhelm Waldemar Kuhlbäck ja Elin Emilia Forsberg ja puoliso vuodesta 1951 vapaaherratar Carola Maria Aminoff, ent. Wrede af Elimä. Kuhlbäck tuli ylioppilaaksi 1941 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1955, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1957 ja erikoistui sisätauteihin 1961. Hän toimi uransa alkuvaiheessa lääkärinä useissa eri sairaaloissa, mutta myös kouluissa ja yrityksissä ja piti yksityisvastaanottoa. Kuhlbäck kehitti munuaissairauksien hoitoa 1960-luvun alusta alkaen ja muun muassa teki Suomen ensimmäisiä munuaisen siirtoleikkauksia kirurgi Björn Lindströmin kanssa. Dialyysihoitoa hän oli siirtämässä kaikkiin Suomen keskussairaaloihin. Kuhlbäck oli aktiivinen alansa yhdistyksissä ja järjestöissä ja sai toiminnastaan useita tunnustuksia, kuten Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteellisen palkinnon 1986. Hänen itsensä kunniaksi perustettiin Suomen Nefrologiyhdistyksen toimesta Börje Kuhlbäck -palkinto ja toteutettiin Munuaissäätiön mitali. Kuhlbäckille myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2000.
Louhikokit

Lajit ja anatomia

Louhikokkien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 7–12 lajia kahdessa suvussa. Ne ovat melko pienikokoisia ja kasvavat 4–11 cm pitkiksi. Ruumiinmuodoltaan luohikokoit ovat pitkulaisia ja ne ovat suomuttomia. Lajien pää on suurikokoinen, suu sijaitsee kuonon päässä, sieraimia on kaksi kummallakin pään sivulla ja silmät ovat hyvin suuret. Kaloilla on kaksi selkäevää, joista ensimmäinen koostuu kolmesta ruodusta ja takimmainen on pitkä, myös rinta-, vatsa- ja peräevät ovat pitkät. Väriltään louhikokkilajit ovat usein punertavia.

Levinneisyys

Luohikokkeja tavataan laikuttaisesti Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyyneltämereltä Japanista Havaijille. Ne elävät lämpimissä vesissä mannerjalustojen reuna-alueilla tyypillisesti 300–550 metrin syvyydessä, nuoret kalat lähempänä pintaa. Louhikokkien elintavoista tiedetään hyvin vähän.
Imru’l-Qais

Imru’l-Qais (useita kirjoitustapoja) (k. noin 540) oli esi-islamilainen arabiankielinen runoilija ja arabiankielisen runouden perustajia. Hän on tunnetuin kokoelmaan Mu’allaqat sisältyvistä runoilijoista.
Rise of Flight: The First Great Air War

Lentokoneet

Peliin on saatavilla useita lennettäviä koneita ladattavana lisäsisältönä (DLC).
Eräät koneet kuten Felixstowe F.2 lentovene tukevat usean aseman (ampuma-asemat, pilotti) käyttöä.
Suomi-koulu

Suomi-koulu on  kielikoulu, jossa annetaan ulkosuomalaisille opetusta suomen kielessä ja kulttuurissa. Opetusta annetaan pääasiassa lapsille ja nuorille, joiden vanhemmista yleensä toinen tai molemmat ovat alkuperältään suomalaisia. Suomi-kouluja toimii 36 maassa, ja niissä opiskelee noin 3600 lasta ja nuorta. Lisäksi kouluissa on aikuisopiskelija- ja tenavaryhmiä. Keskimääräinen Suomi-koulun koko on n. 30 oppilasta, mutta on myös yli 100 oppilaan kouluja. Ensimmäiset Suomi-koulut perustettiin Kanadaan 1960-luvulla. Tämän jälkeen toiminta on levinnyt lähes kaikille mantereille. Lontoon lauantaikoulu oli ensimmäinen eurooppalainen Suomi-koulu. Se perustettiin vuonna 1972.

Koulujen ylläpito

Suomi-kouluja ylläpitävät tavallisesti koulujen vanhempainyhdistykset. Koulujen toimintaa tuetaan lisäksi Suomi-Seura ry:n tekemillä lahjoituksilla. Vuodesta 1976 lähtien Suomen valtio on tukenut Suomi-koulujen toimintaa harkinnanvaraisella avustuksella, joka on tarkoitettu 3–18-vuotiaiden oppilaiden opetukseen.

Opetus

Opetuksessa keskitytään suomen kielen ja kulttuurin opetukseen. Joskus opetukseen kuuluu myös Suomen maantietoa ja historiaa. Suomi-koulujen oppilaat asuvat perheineen ulkomailla. Suomi on useimmille toinen tai kolmas kieli. Opetusta suomen kielessä annetaan yleensä 2 tuntia viikossa. Tenavien kanssa leikitään, lauletaan ja loruillaan suomeksi, isompien oppilaiden kanssa luetaan, kirjoitetaan ja perehdytään kulttuuriin oppikirjojen avulla. 
Suomi-koulut tukevat kotiperuskoulun suorittajia. Joissakin Suomi-kouluissa on kansainvälisissä kouluissa IB-tutkintoa suorittavia oppilasryhmiä. Oppilas saa lukuvuoden päättyessä todistuksen suomen kielen taidosta. Joissakin maissa on mahdollista sisällyttää  arvosana suomen kielen taidosta myös paikallisen koulun todistukseen.

Suomi-koulut ja ulkosuomalaiset

Suomi-koulut on ulkosuomalaisten kohtaamispaikka, jossa on tilaisuus tavata maanmiehiä ja pitää yllä perinteitä. Suomi-koulut rohkaisevat ja motivoivat suomen kielen käyttöön ja auttavat lasten monikielisyyskasvatuksessa.
Kapitolias

Maantiede

Kapitolias sijaitsi Peraiassa tai Koile-Syyriassa Gadaran ja Adra(h)an (nyk. Daraa) välillä. Itinerarium Antoninissa se on sijoitettu Gadaran ja Damaskoksen väliselle tielle noin 16 roomalaista mailia Gadarasta, saman verran Adraasta ja 38 mailia Neuesta. Kaupunki esiintyy myös Tabula Peutingerianassa. Kapitoliaan alue rajautui pohjoisessa Abilan alueeseen, luoteessa Gadaran alueeseen ja etelässä Pellan alueeseen.

Historia

Kapitoliaan kaupunki, tai roomalaisittain Capitolias, perustettiin roomalaisella kaudella, ja näin se oli myöhempi tulokas Dekapoliin kaupunkien joukossa. Kaupungin tarkkaa perustamisvuotta tai perustajaa ei tunneta. Perustaminen ajoitetaan kuitenkin noin vuoteen 97/98 jaa. eli joko Nervan tai Trajanuksen aikaan. Kaupungin paikalla oletetaan kuitenkin olleen asutus jo aiemmin, jolloin kysymys olisi uudelleenperustamisesta. Alue kuului aiemmin Abilan kaupungin alaisuuteen. Uusi kaupunki nimettiin Juppiter Capitolinuksen mukaan. Toisaalta nimeä on arveltu myös roomalaiseksi muunnelmaksi paikan vanhemmasta seemiläisestä nimestä. Kaupunki esiintyy juutalaisissa lähteissä nimellä Beit Reisha.
Monet Kapitoliaan asukkaat palvelivat alun perin Rooman armeijassa. Toisaalta kaupungissa oli paljon hellenisoitunutta eli kreikkalaistunutta seemiläistä väestöä. Kaupunki löi omaa rahaa perustamisestaan keisari Macrinuksen aikaan saakka. Kapitoliaan suurinta kukoistuskautta oli 100-luvun jälkimmäinen puoli.
Myöhäisellä roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella Kapitolias oli osa Palaestina Secundaa. Tuolloin kaupungissa oli piispanistuin, ja sen piispat mainitaan kirkolliskokouksissa 300–500-luvuilla. Varhaisella arabikaudella ja mahdollisesti jo aiemmin Beit Ras tunnettiin viinistään. Kaupungin merkitys väheni 800-luvulta lähtien, vaikkakaan sitä ei hylätty täysin.
Arkeologiset tutkimukset alueella alkoivat 1960-luvulla ja laajemmin 1980-luvulla.

Rakennukset ja löydökset

Kapitolias oli ympäröity muureilla, joiden sisäpuolelle jäi noin 125 hehtaarin kokoinen alue. Muurien reitti voidaan jäljittää lähes kauttaaltaan. Muihin löydöksiin lukeutuvat muun muassa pylväin reunustetun kadun, roomalaisen teatterin sekä roomalainen sotilashautausmaan jäänteet. Kaupungin tärkein temppeli oli omistettu sen nimikkojumalalle Juppiter Capitolinukselle. Kristillisellä ajalla kaupungissa oli useita kirkkoja, joista yksi on löydetty.
TNT-ekvivalentti

Kilotonni

Kilotonnia (lyhenne kt) käytetään usein kuvaamaan ydinaseiden räjähdysvoimaa. Kilotonnin voima on tuhannen trotyylitonnin räjähtäessä syntyvä energia. On sovittu, että trotyylin räjähdysvoima on 4,184 MJ/kg, joten yksi kilotonni tarkoittaa 4,184 terajoulea (4,184·10¹² joulea).
Hiroshimaan pudotetun atomipommin räjähdysvoima vastasi noin 13 kilotonnia (eli 13 miljoonaa kilogrammaa TNT:tä).

Kilotonni massan yksikkönä

Kilotonnia (lyhenne kt) käytetään myös massan yksikkönä. Kilotonni on tuhat tonnia – yksi gigagramma (10⁹ g). Kilotonnista käytetään myös ilmaisua "tuhatta tonnia", joka lyhennetään "ttn".

Megatonni

Megatonnia (tunnus Mt) käytetään kuvaamaan suurimpien ydinaseiden räjähdysvoimaa. Muita vastaavan luokan tapahtumia on geologiset ilmiöt ja taivaan kappaleiden törmäykset. Yksi megatonni on sellaisen räjähdyksen voimakkuus, jonka saisi aikaan miljoona tonnia trotyyliä eli trinitrotolueenia (TNT). Se vastaa noin 4,184·10¹⁵ joulea eli 4,184 petajoulea.
Megatonnin suuruinen räjähdys saavutetaan vetypommin räjähdyksessä. Hiroshiman pommin voima oli vain 0,015 megatonnia, ja suurimman räjäytetyn vetypommin voima noin 57 megatonnia.
Megatonniluokkaa energiaa vapautuu tulivuorenpurkauksissa, maanjäristyksessä ja kymmenien metrien läpimittaisen meteoriitin törmätessä maahan. Kilometrin läpimittaisen meteoriitin törmäysräjähdys tuottaa 10 miljoonan megatonnin räjähdyksen.

Megatonni massan yksikkönä

Megatonnia (lyhenne Mt tai Mtn) käytetään myös massan yksikkönä. Megatonni on miljoona tonnia – yksi teragramma (10¹² g).

Gigatonni

Gigatonnia (Gt) käytetään kuvaamaan hyvin suuria räjähdyksiä kuten asteroidin törmäystä Maahan. Gigatonni vastaa räjähdystä, jonka aiheuttaisi gigatonnin määrä TNT:tä. TNT-gigatonni on 4,184 × 10¹⁸ joulea energiaa.
Suurin ihmisen rakentama vetypommi, Tsar-Bomba, räjäytettiin 30. lokakuuta 1961 ja sen voimakkuus oli 57 megatonnia eli 0,057 gigatonnia.

Gigatonni massan yksikkönä

Gigatonnia (lyhenne Gt) käytetään myös massan yksikkönä. Gigatonni on miljardi tonnia – yksi petagramma (10¹⁵ g).
GCK Lions Eishockey

Nimen historia

Seura on perustettu 1932. GCZ (entinen nimi) pelasi vuosina 1945 ja 1946-1957 sekä 1963-1968 NLA:ssa (Sveitsin korkein jääkiekkoliiga). Sillä välin seura pealsi NLB:ssä. Vuonna 1965-66 tuli Grasshopperseista Sveitsin mestareita, joka on tähän mennessä seuran suurin saavutus.
1967 seura putosi jälleen NLB sarjaan ja 1971 jopa 1. liigaan. 1993 asti on GCK Lions pysynyt NLB:ssä. 2001 seura sai nykyisen nimensä GCK Lions (Grasshoppers Club Küsnacht Lions)ja kuuluu erittäin menestyksekkääseen ZLE-pyramidiin (Zürcher Eishockey Pyramide: ZSC Lions / GCK Lions ja on NLA seuran ZSC Lionsin farmijoukkue. GCK Lionsin pääseura, ZSC Lions on tehnyt yhteistyösopimuksen NHL joukkueen Toronto Maple Leafsin kanssa marraskuussa 2011, koskien pelaajien leiritystä, tarkkailua ja nuorten lahjakkuuksien kehittämistä.

Valmentajat

Matti Alatalo on GCK Lionsin päävalmentaja kaudella 2011-12 sekä hänellä on sopimus 2012-13 asti. Varavalmentajana toimii Richi Novak. Kaudella 2011-12 GCK Lions oli runkosarjan viides ja kohtaa playoffseissa NLB:n runkosarjan voittajan HC Lausannen.
Patrick Bateman

Patrick Bateman on fiktiivinen hahmo, joka on Bret Easton Ellisin romaanin Amerikan Psyko sekä siitä tehdyn elokuvan Amerikan psyko protagonisti ja kertoja. Hän on varakas, materialistinen investointipankkiiri, joka elää kaksoiselämää sarjamurhaajana. Bateman on esiintynyt ohimennen myös muissa Ellisin romaaneissa.
Chamberlin

Chamberlin on sähkömekaaninen kosketinsoitin, joka on Mellotronin edeltäjä. Sen suunnitteli ja patentoi wisconsinilainen keksijä Harry Chamberlin vuosina 1948–1956, jolloin myös ensimmäinen malli ilmestyi. Vaikka suurin osa Champerlin-malleista on kosketinsoitinpohjaisia, niin niistä on valmistettu useita erilaisia malleja, mukaan lukien rumpukoneita kuten esimerkiksi ensimmäinen, vuonna 1948 ilmestynyt malli Champerlin 100 Rhythmate.Ensimmäinen kosketinsoitinpohjainen malli oli Champerlin 200, joka ilmestyi vuonna 1951 ja jota valmistettiin vuoteen 1959 mennessä noin 100 kappaletta. Vuonna 1962 ilmestynyt malli 600/660 Music Master on hyvin samanlainen kuin seuraavana vuonna ilmestynyt Mellotron MK I.
Yksisarvisen salaisuus

Juoni

Tintti kiertelee Brysselin torilla, jossa Dupont ja Dupond jahtaavat erästä taskuvarasta. Tintti ostaa vanhan purjelaivan pienoismallin. Mutta sitten pienoismallikeräilijä Ivan Ivanovitš Sakarin sekä salaperäinen mies nimeltä Barnaby yrittävät taivutella häntä myymään laivan. Tintin asunnolla hänen koiransa Milou saa laivan putoamaan ja sen päämasto irtoaa. Korjatessaan pienoismallia, Tintti esittelee sen kapteeni Haddockille, joka kertoo sen olevan pienoismalli Yksisarvisesta, laivasta, jonka kapteeni oli hänen esi-isänsä Sir François de Hadoque. Mutta sitten pienoismalli varastetaan ja paljastuu, että Sakarinilla on identtinen kopio Yksisarvisen pienoismallista. Palattuaan asunnolleen Tintti löytää vanhan pergamentin, joka oli ollut pienoismallin maston sisällä. Pergamentissa on loru: ”Kolme on veljeä yhtä, Yksisarvista kolme keskipäivän auringossa käypi, sillä valosta valo tulevi ja loistavi kotkan risti.”
Tintti kertoo lorusta Haddockille, joka kertoo silloin esi-isänsä tarinan. Sir François de Hadoquen laivaan hyökkäsi joukko merirosvoja kapteeninaan Rakham Punainen. Merirosvojen oma alus oli uppoamaisillaan, joten hän valtasi Yksisarvisen itselleen ja toi mukanaan espanjalaisesta laivasta ryöstämiään jalokiviä. Sir François onnistui pakenemaan ja kohtasi vielä kerran kaksintaistelussa Rakham Punaisen, jonka hän onnistui tappamaan. Hän sytytti laivassa olevat räjähteet ja souti eräälle saarelle, jossa hän oli kaksi vuotta. Hän oli testamentannut kolmelle pojalleen kolme Yksisarvisen peinoismallia. Tintti tajuaa, että muidenkin pienoismallien mastoihin oli piilotettu pergamentit ja yhdessä ne johdattaisivat Rakham Punaisen aarteen jäljille.
Barnaby ilmestyy yöllä Tintin ovelle, mutta tuntemattomat miehet ampuvat häntä. Lisäksi Sakarinin pienoismalli varastetaan ja Tintti joutuu kaapatuksi. Kaappaajat ovat Lintusen veljekset, jotka omistavat Moulinsartin linnan jossa on Yksisarvisen kolmas pienoismalli. Tintti pakenee ja Haddock saapuu paikalle Dupontin ja Dupondin kanssa, jotka pidättävät Lintusen veljekset. Mutta pergamentit eivät ole heillä, vaan kleptomaanisella taskuvaras Aristeides Sellistisellä. Laittamalla pergamentit toistensa päälle Tintti ja Haddock löytävät koordinaatit Yksisarvisen uppoamispaikalle.
Kruunuasunnot

Historia

Vuosina 1999–2001 Kruunuasuntojen omistukseen siirtyi puolustusvoimilta 5 350 asuntoa. Kiinteistösijoitusyhtiö Kapiteeli myi vuonna 2004 tytäryhtiön Kruunuasunnot Oy koko osakekannan Solidiumille. Kaupan kokonaisarvo oli noin 115 miljoonaa euroa. Kun Solidium jakautui vuonna 2009, Kruunuasunnot Oy siirtyi Governia Oy:n 100-prosenttiseen omistukseen.
Suomen valtio pääomitti Kruunuasunnot Oy:n tytäryhtiönä tuolloin ollutta A-Kruunu Oy:tä vuonna 2013 osana ensimmäistä lisätalousarviota 30 miljoonalla eurolla tarkoituksena rakennuttaa kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja omaan omistukseen Helsingin seudulla.

Muuta

Puolustushallinnon asuntokannan osalta yhtiön yhteistyökumppani kiinteistönhoidossa on Puolustushallinnon rakennuslaitos.
Kruunuasunnoilla oli pääosin Arava-omistukseen keskittynyt tytäryhtiö A-Kruunu Oy, aikaisemmalta nimeltään Aravakruunu Oy. A-Kruunu Oy perustettiin joulukuussa 2001 Kruunuasunnot Oy:n tytäryhtiöksi. A-Kruunu Oy siirrettiin valtion suoraan omistukseen v. 2014.
Työpaikkaohjaaja

Työpaikkaohjaaja on työnantajan nimeämä henkilö, joka ohjaa ammatillista perustutkintoa suorittavien opiskelijoiden työssäoppimista työpaikalla. Hän on ammattinsa kokenut taitaja, joka toimii yhteistyössä työssäoppimista ohjaavan opettajan kanssa. Työpaikkaohjaaja tutustuttaa opiskelijan työhötehtäviin ja työpaikkaan sekä ohjaa, opastaa ja valvoo työtehtävien suorittamista. Hänen vastuullaan on huolehtia myös työturvallisuudesta.

Työpaikkaohjaaja työssäoppijan mentorina

Opiskelijalle tärkein henkilö ja mentori työpaikalla on työpaikkaohjaaja. Työpaikkaohjaajan on ymmärrettävä opiskelijoiden erilaiset valmiudet suoriutua erilaisista työtehtävistä. Opiskelija ei ole ammattilainen ja hän tarvitsee tukea ja ohjausta työtehtävissään. Työpaikkaohjaaja osallistuu opiskelijan arviointiin ja ammattiosaamisennäyttöjen järjestämiseen .
Tuomas Parkkinen

Ura

Parkkisen teokset liikkuvat usein karkean ja klassisen kauneuden rajapinnalla. Niitä on kantaesitetty Turun Linnateatterissa ja Turun kaupunginteatterissa, ja Parkkinen on myös ohjannut useat niistä. Oman tuotantonsa ohella Parkkinen on ohjannut esimerkiksi teokset Laulavat sadepisarat (2009), A Little Night Music (2011), Next to Normal (2012), Jekyll & Hyde (2013) ja Rakastunut Shakespeare (2019). 
Paitsi Turussa, hän on ohjannut usein myös Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen teatterissa, Tampereen oopperassa, Suomen kansallisoopperassa, Oulun kaupunginteatterissa ja Ilmajoen musiikkijuhlilla.
Parkkinen kirjoitti libreton musikaaliin Tom of Finland, joka kantaesitettiin Turun kaupunginteatterissa tammikuussa 2017. Hän kirjoitti ja ohjasi myös sisällissotaoopperan Veljeni vartija (2018) Tampereelle. Parkkinen on ohjannut muun muassa oopperat Taipaleenjoki (2010–2012), Taikahuilu (2011) Don Pasquale (2013), Figaron häät (2014), Pohjalaisia (2017), Mannerheim (2017–2019) ja Candide (2018).
Kesäkuussa 2020 Ilmajoen musiikkijuhlilla kantaesitetään Parkkisen kirjoittama ooppera Hiljaiset perivät maan – ooppera lapuanliikkeestä. Parkkinen myös ohjaa teoksen.
Yashiro (1944)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja se  aloitti kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 29. elokuuta 1947 Kiinalle, joka poisti sen alusluettelosta 1963.
Sten Nilsinpoika Bielke nuorempi

Sten Nilsinpoika Bielke nuorempi (Sten Nilsson Bielke; 1624–1684) oli ruotsalainen virkamies. Hän oli amiraali ja valtaneuvos vuodesta 1657, valtiovarainhoitaja vuodesta 1672, Etelä-Suomen laamanni vuodesta 1673. Bielke vastusti valtakunnankansleria ja holhoojahallituksen ranskalaismielistä johtajaa Magnus Gabriel De la Gardieta sekä tämän ajamaa Ruotsin ja Ranskan liittolaisuutta, joka kuitenkin solmittiin 1672.
Rihmakrotit

Lajit ja anatomia

Rihmakrottien heimon kuuluu 2 sukua ja 5 lajia. Lajeja ovat muun muassa atlantinrihmakrotti (Caulophryne polynema) ja rihmakrotti (C. jordani). Heimon lajeilla esiintyy hyvin selkeää sukupuolidimorfiaa. Naaras voi saavuttaa 15–18 cm pituuden, suurin laji on Caulophryne pelagica, kun koiras kasvaa korkeintaan 1,2—1,6 cm pitkäksi. Naaras on ruumiinrakenteeltaan lyhyehkö ja pyöreähkö. Ensimmäinen selkäevän ruoto on ipdentynyt saalistuselimeksi, mutta siinä ei ole valoa tuottavaa elintä. Selkä- ja peräevän ruodot ovat hyvin pitkät ja rihmamaiset. Vatsaevät puuttuvat ja rintaevät ovat viuhkamaiset. Poikasilla ja vapaina elävillä koirailla on vatsaevät. Aikuinen koiras on pieni ja elää naaraiden loisena ja jakaa verenkierron naaraan kanssa. Rihmakrottilajit ovat väriltään tumman ruskeita tai mustia.

Levinneisyys

Rihmakrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Lajit kiinnisaaminen on harvinaista ja usein lajien tarkan levinneisyysalueen selvittäminen on hankalaa. Rihmakrottilajit elävät 500–3 000 metrin syvyydessä.
Riku Toivo

Ura

Toivo aloitti jääkiekkoilun Haapajärven Kiiloissa, mutta hän on varsinaisesti Raahe-Kiekon kasvatti. Toivo edusti juniorina sittemmin myös Oulun Kärppiä sekä Laser HT:ta, josta hän palasi takaisin Kärppiin B-juniori-ikäisenä kaudeksi 2006–2007. Toivo voitti A-nuorten Suomenmestaruuden keväällä 2010. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2009–2010, jolloin Toivo pelasi yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa marraskuussa 2009.
Toukokuussa 2010 Toivo teki yksivuotisen sopimuksen Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Laserin kanssa. Hän pelasi debytoi kaudella 2010–2011 myös SM-liigassa. Toivo debytoi Oulun Kärppien SM-liigajoukkueessa 9. lokakuuta 2010 Turun Palloseuraa vastaan. Hän sai jääaikaa 9.26 minuuttia. Yhteensä Toivo pelasi viisi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2011–2012 Toivo teki yksivuotisen sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa. Hän kuitenkin loukkasi olkapäänsä jo toisessa harjoitusottelussa ja oli sivussa koko vuoden 2011 lopulle. Toivo pelasi runkosarjan aikana lopulta vain kuusitoista ottelua. Kevään 2011 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 4+1=5 Hokin paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Ville Komulaisen kanssa. Maaliskuussa 2012 Toivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Hokin kanssa. 
Kaudella 2012–2013 Toivo jakoi tehoilla 11+16=27 Hokin sisäisen pistepörssin toisen sijan Teemu Virtalan kanssa. Hän edusti kauden aikana myös Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Toivo pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun lainalla Kärpissä. Kaudella 2013–2014 hän jakoi Hokin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Teddy Da Costan kanssa. Toukokuussa 2014 Toivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän voitti Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2015–2016 Toivo siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL:ään kazakstanilaisjoukkue Saryarka Karagandan riveihin. Hän pelasi kautensa kuitenkin kokonaan Kazakstanin mestaruussarjan Aristan Temirtaussa.