Tahattomien seurausten laki

Historia

Ajatus tahattomista seurauksista tai onnettomuuksista juontaa juurensa ainakin John Lockeen, joka keskusteli tahattomista seurauksista kirjeessään Sir John Somersin, parlamentin jäsenen - kanssa. Se koski korkoja sääntelevän lainsäädännön tahattomia vaikutuksia. Ideasta keskusteli myös Adam Smith, Skotlantilaisen Valistuksen yhteydessä ja seurausetiikassa (tuloksista päätellen). Kuitenkin sosiologi Robert K. Merton popularisoi tämän käsitteen 1900-luvulla.
Mertonin vuonna 1936 julkaistussa artikkelissa ”Tarkoituksellisen toiminnan ennalta odottamattomat seuraukset” hän yritti soveltaa systemaattista analyysia tavoitehakuisen toiminnan tahattomiin seurauksiin, joilla pyritään muuttamaan yhteiskuntaa. Hän korosti, että hänen termi ”tavoitteellinen toiminta... [ainoastaan] koskee ’suorittamisen’ eroa ’käyttäytymisestä’. Se on toimintaa, johon liittyy motiivit ja näin ollen valitsemista eri vaihtoehdoista”. Merton totesi myös, että ”mikään yleispätevä lausunto ei voi kategorisesti vahvistaa tai kieltää, että kaikki käytännön lopputulokset olisivat taattuja.”
Sittemmin tahattomien seurausten laki on tullut käyttöön sanontana tai idiomaattisena varoituksena, että sekaantumisella monimutkaiseen järjestelmään on taipumus luoda odottamattomia ja usein ei-toivottuja tuloksia. Kuin Murphyn laki, se on yleisesti käytetty ironinen tai humoristinen varoitus vastaan ylimielistä uskomusta, että ihmiset voivat täysin hallita ympärillään olevaa maailmaa.

Odottamattomia etuja

Keskiaikaisen politiikan tapa perustaa suuria metsästysalueita aatelistolle on säilyttänyt viheralueita, usein puistoissa, koko Englannissa ja muualla Euroopassa. Myös ”ei-kenenkään maat” kylmän sodan aikana, paikoissa, kuten rajalla Itä-ja Länsi-Euroopassa, ja Korean demilitarisoitu vyöhyke, on johtanut laajoihin luonnonoloisiin elinympäristöihin.
Alusten uppoaminen matalissa vesissä sodan aikana on luonut monia keinotekoisia koralliriuttoja, jotka voivat olla tieteellisesti arvokkaita ja niistä on tullut vetonauloja vapaa-ajan sukeltajille.
Lääketieteessä useimmilla lääkkeillä on tahattomia seurauksia (’sivuvaikutuksia’), jotka liittyvät niiden käyttöön. Kuitenkin jotkut ovat hyödyllisiä. Esimerkiksi kipulääke aspiriini on myös antikoagulantti, joka voi auttaa estämään sydänkohtauksia ja vähentää vahinkojen vakavuutta aivoverenkiertohäiriössä. Hyödyllisten sivuvaikutusten olemassaoloa johtaa myös off-label-käyttöön – reseptilääkkeiden tai huumeiden käyttöä valmisteyhteenvedon vastaisesti. Tunnetusti Viagra-lääke oli kehitetty alentamaan verenpainetta, mutta sen tärkein nykyinen käyttö on havaittu sivuvaikutuksena kliinisissä tutkimuksissa.

Kieroutuneita tuloksia

Vuonna 2003 Barbra Streisand tuloksetta haastoi oikeuteen Kenneth Adelmanin ja Pictopia.com:in niiden julkaisemista kuvista verkossa hänen kodistansa. Ennen kuin syyte oli jätetty, vain 6 henkilöä oli ladannut tiedoston, kaksi heistä Streisandin asianajajia. Oikeusjuttu kiinnitti huomiota kuvaan, jolloin 420 000 ihmistä vieraili sivustolla. Streisandin ilmiö on nimetty tämän tapauksen jälkeen kuvaamaan yritystä sensuroida tai poistaa tietty pala tietoa, joka sen sijaan kiinnittää huomiota siihen, että materiaali on tukahdutettu, jolloin materiaali tulee laajalti tietoon, raportoiduksi ja jaetuksi.
Matkustajan puolella olevat turvatyynyt autoissa oli tarkoitettu turvallisuusominaisuudeksi, mutta johti lasten kuolematapausten kasvuun 1990-luvun puolivälissä, kun pienet lapset osuivat purkautumassa oleviin turvatyynyihin törmäyksien aikana. Oletettava ratkaisu tähän ongelmaan – lapsen siirtäminen takana oleviin istuimiin – johti nousuun niiden lapsien määrässä, jotka oli unohdettu vartioimattomiin ajoneuvoihin, ja joista osa on kuollut äärimmäisissä lämpötiloissa.
Riskikorvaus ilmenee sen jälkeen, kun on otettu käyttöön turvatoimia, joiden tarkoituksena on vähentää loukkaantumisen tai kuoleman (esim. pyöräilykypärät, turvavyöt jne.) määrää. Ihmiset saattavat tuntea tilanteen turvallisemmaksi kuin se todella on ja ottaa ylimääräisiä riskejä, joita he eivät olisi ottaneet ilman turvallisuutta parantavia toimenpiteitä. Tämä voi johtaa siihen, että muutosta tai jopa kasvua sairastavuudessa tai kuolleisuudessa voi tapahtua niiden laskemisen sijaan kuten alun perin tarkoitettiin.
Britannian hallitus oli huolissaan myrkyllisten kobrien määrästä Delhissä ja päätti tarjota palkkion jokaisesta kuolleesta kobrasta. Tämä oli onnistunut strategia, koska suuri määrä käärmeitä tapettiin palkkion takia, mutta lopulta yritteliäät ihmiset alkoivat kasvattaa kobria tulonlähteeksi. Kun hallitus sai tietää tästä, he romuttivat palkinto-ohjelman, jonka takia kobrien kasvattajat päästivät arvottomiksi muuttuneet käärmeet vapaaksi. Seurauksena kobrien populaatio vain kasvoi. Ilmeinen ratkaisu ongelmaan teki tilanteesta vielä pahemman.
Theobald Mathew’n raittiuskampanja 1800-luvun Irlannissa (jossa tuhannet ihmiset vannoivat, etteivät koskaan juo alkoholia uudelleen) johti dietyylieetterin kulutukseen. Päihde on paljon vaarallisempi, koska se on helposti syttyvä ja sitä hakivat henkilöt, jotka halusivat olla päihtyneitä olematta rikkomatta lupaustansa.
Ajateltiin, että lisäämällä etelään päin olevia kasvihuoneita brittiläisissä taloissa voisi vähentää energian kulutusta saamalla lisää eristystä ja lämpöä Auringosta. Kuitenkin, ihmiset yleensä käyttivät kasvihuoneita kuten oleskelutiloja ja asensivat lämmityksen, jonka lopputuloksena yleinen energian kulutus kasvoi.
Ranskan hallitus tarjosi vuosina 1980 ja 1981 palkintoja kadonneille verkoille, joita löytyy pitkin Normandian rannikkoa. Tämän seurauksena ihmiset tärvelivät verkkoja saadakseen palkkion.
1940-luvun alussa ja jatkuen edelleen 1960-luvulle, Kanadan liittovaltion hallitus antoi 2,25 dollaria per päivä psykiatrista potilasta kohti Quebecin katoliselle kirkolle heidän hoitokustannustensa kattamiseksi, ja vain 0,75 dollaria päivässä orpoa kohti. Kieroutunut tulos on, että orpolapsia diagnosoitiin henkisesti sairaiksi, jotta kirkko voisi saada suuremman määrän rahaa. Psykiatrinen väärindiagnosointi kosketti jopa 20 000 ihmistä. Lapset tunnetaan Duplessis-orpoina.
Pidättyvyyttä korostavan sukupuolikasvatuksen on todettu lisäävän teiniraskauksien määrää pikemminkin kuin vähentävän niitä, kun verrataan joko kattavaa seksuaalivalistusta tai olematonta seksuaalikasvatusta.