google/wiki40b huggingface dataset:
Pyykkipoika

Pyykkipoika on useimmiten puusta tai muovista tehty pieni esine, jota käytetään yleisesti kiinnittämään kuivatettavia vaatteita kuivaustelineeseen. Siinä on kaksi kappaletta kiinnitettynä toisiinsa jousilangalla. Pyykkipojilla kiinnitetään pyykit pyykkinarulle.

Rakenne

Nykyään monet pyykkipojat on valmistettu kahdesta muovisesta tai puisesta pihtiosasta, jotka on yhdistetty pienellä jousella. Puristamalla toisesta päästä  pyykkipoika avautuu, jota ilman jousi vetää pihtiosia vastakkain muodostaen puristuksen jonka avulla pyykkipoika pitää esineitä kiinni.
Vanhemmassa muotoilussa ei ole jousta vaan koko pyykkipoika on yhtenäinen rakenteeltaan. Pihtiosat ovat vain pienen välimatkan päässä toisistaan, jolloin ne painuvat ulospäin käytettäessä ja luovat takaisinpäin pyrkiessä puristavan vastavoiman jolla pyykki puristui kiinni. Vaikka tämä malli valmistettiin ennen puusta on se nykyisin lähes aina muovia ja valmistettu Kiinassa tai Taiwanissa.
Vaikka pyykkipojan rakenne on yksinkertainen, on siitä yritetty kehittää monia eri variaatioita. Esimerkiksi Yhdysvalloissa vuonna 1908 ja 1926 Smihsonian yhtiö siirsi tuhansia patentteja yhtiölle. Tätä aikaisemmin vuosien 1852 ja 1887 välillä yhtiö patentoi 146 erilaista pyykkipoikaa. Vuonna 2007 National Clothes Pin Company Inc. of Montpelier sulkiessa ovensa loppui pyykkipoikien valmistus Yhdysvalloissa, tehden Kiinasta maailman johtavan pyykkipoikien valmistajan.

Elokuvateollisuus

Elokuvateollisuudessa pyykkipoikia käytetään kuvauksissa. Termi englanninkielessä jousityyppiselle pyykkipojalle on  "C47", "47", "peg", "ammo" tai "bullet". Puisella pyykkipojalla voidaan kiinnittää ja poistaa valonheittimien valaistusta muuttavia levyja ja kalvoja, jotka muuten heittimen lämmetessä olisivat liian kuumia käsiteltäväksi. Koska pyykkipoika on puinen se ei johda lämpöä kovin tehokkaasti se kestää pitkiä aikoja, muovisen tai metallisen version joko sulaessa tai johtaessa lämpöä liian tehokkaasti. Lavasteita käyttävät työntekijä pitävätkin usein vaatteissaan pientä kokoelmaa pyykkipoikia. Termi "bullet" eli luoti johtuukin siitä että joillain heistä saattaa olla panosvyöllinen määrä pyykkipoikia mukanaan. Myös näyttelijät saattavat pitää pyykkipoikaa mukanaan mehupillin pulloon tippumisen estämiseksi, jos kohtauksessa tarvittava meikki estää tavallisesta kupista juomisen tauolla.
Natan Sharansky

Natan Sharansky tai Štšaranski (hepreaksi ‏נתן שרנסקי‎, ven. Натан Щаранский) (s. 20. tammikuuta 1948 Donetsk, Ukraina) on neuvostoliittolaisyntyinen israelilainen toisinajattelija, sionisti, antikommunistinen poliitikko ja kirjailija. Hän on toiminut teollisuusmministerinä, sisäministerinä, apulaispääministerinä, rakennus- ja asuntoministerinä sekä Ariel Sharonin toisessa hallituksessa Jerusalemin asioista vastaavana salkuttomana ministerinä.
Luomuviljely

Tekniikat

Luomuviljelyssä käytetään lannoitteena muun muassa kivijauheita (apatiitti, biotiitti), kompostoitua karjan lantaa, kanankakkaa sekä luu- ja verijauhoa. Kasvinsuojelua hoidetaan vuoroviljelyllä, mahdollisesti lomittaisviljelyllä, mekaanisella torjunnalla (esimerkiksi liima-ansat) ja biologisella torjunnalla. Rikkaruohoja torjutaan esimerkiksi mekaanisesti, myöhästetyllä kylvöllä, kateviljelyllä ja perinteisesti kitkemällä. Luomutuotanto täyttää myös EU:n ympäristötuen ehdot.
Luonnonmukaisessa viljelyssä käytetään monivuotista viljelykiertoa, jossa eri kasvilajit vuorottelevat. Syväjuuristen kasvien viljelyllä parannetaan maan viljavuutta ja estetään eroosiota. Viljelykasvien vuorottelulla ehkäistään kasvintuhoojien säilymistä ja lisääntymistä kasvustossa.
Luomuun siirtyvä viljelijä joutuu paitsi luopumaan keinotekoisten aineiden käytöstä, myös hoitamaan peltoa luomumenetelmällä vähintään kahden kasvukauden ajan. Vasta kolmannen vuoden sato voidaan tarkastusten jälkeen myydä luomuna.
Luomuviljelijät on rekisteröity, ja heiltä edellytetään säännöllistä ammatillista kouluttautumista. Suomessa viranomaiset, lähinnä Evira ja Ely-keskukset, valvovat luomuviljelyä. 
Luomuviljelyn ongelmana on sen teettämä työmäärä, joka on noin 30 prosenttia suurempi kuin tavallisessa viljelyssä. Siitä huolimatta satotasot jäävät pienemmiksi. Tämä pitää luomun hintaa korkeammalla kuin tehoviljellyn ruuan.

Ympäristövaikutukset

Luomutuotanto aiheuttaa tavanomaista tuotantoa vähemmän rehevöittäviä päästöjä vesistöihin. Luomutuotannon edellyttämä mekaaninen kasvintorjunta saattaa joissain oloissa aiheuttaa vesistöille suuremman ravinnekuormituksen kuin kevyemmin muokattu tehoviljelty pelto. Erityisesti, jos huomioidaan luomutuotannon pienemmät sadot, tuotosyksikköä kohden aiheutuvat rehevöittävät päästöt ovat selvästi suuremmat.
Luomu edistää luonnon monimuotoisuutta ja luomupelloilla elää n. 30% enemmän kasvi- ja eläinlajeja kuin tavanomaisilla pelloilla.  
Luomutuotannon ilmastovaikuksista on erilaisia tutkimustuloksia, osassa tutkimuksista luomun ilmastovaikutukset on todettu tavanomaista pienemmiksi, osassa tutkimuksissa suuremmiksi. Esimerkiksi erään tutkimuksen mukaan luomuviljan tuotanto aiheuttaa 2–7 % vähemmän kasvihuonekaasupäästöjä tavanomaiseen tuotantoon verrattuna.  Toisaalta toisessa tutkimuksessa luomulammas vähentää päästöjä jopa 42 % kun taas siipikarjalihan tuotanto aiheuttaa 30 % enemmän ja luomukananmunien tuotanto 15 % enemmän päästöjä tavanomaiseen verrattuna.
Eri tutkimuksia tarkastelleiden meta-analyysien mukaan luomun ja tavanomaisen tuotannon ilmastovaikutukset ovat kuitenkin keskimäärin samat yksittäisistä tutkimustuloksista huolimatta.
Philippe Pétain

Vichyn Ranskan johdossa

Keväällä 1940 Saksan armeija valloitti Ranskan. Tappion jälkeen marsalkka Pétain nimitettiin pääministeriksi laajoin valtaoikeuksin, joiden perustuslaillisuus kiistettiin myöhemmin. Hän hyväksyi 22. kesäkuuta allekirjoitetun antautumista vastanneen aseleposopimuksen. Sen mukaan Ranska joutui luovuttamaan Saksan joukoille vallan maan pohjois- ja länsiosissa, Pariisi mukaan luettuna, mutta loppuosa maasta jäi itsenäisen hallinnon alaisuuteen, jonka pääkaupungiksi tuli Vichyn pikkukaupunki.
Edustajainkokous ja senaatti (Assemblée nationale) kokoontuivat 10. heinäkuuta hätäistuntoon ja päättivät antaa kaiken vallan – perustuslaillisen, lainsäädäntä-, toimeenpano- ja tuomiovallan – marsalkka Pétainin haltuun. Tämä teki Pétainista diktaattorin. Uuden hallituksen konservatiivit päättivät käyttää tilannetta hyväkseen, ja kolmannen tasavallan uskonnottomuusperiaate korvattiin perinteisemmällä katolilaiseen kristinuskoon perustuvalla.
Pétain käytti valtaansa erottamalla tasavaltalaisia virkamiehiä sekä vangitsemalla vastustajiaan ja ulkomaisia pakolaisia. Hän järjesti Legion Française des Combattants'n, mikä tuki hänen hallintoaan.
Pétain, tai hänen kannattajansa Pierre Laval ja amiraali François Darlan, eivät vastustaneet Saksan vaatimuksia liittyä akselivaltojen puolelle. Pétain järjesti aseistetun miliisin, joka SS-eversti Joseph Darnandin alaisuudessa taisteli Ranskan vastarintaliikettä vastaan. Darnand otettiin myös hallitukseen järjestysministeriksi (Secrétaire d'Etat au Maintien de l'Ordre). Vichyn joukot Ranskan siirtomaissa määrättiin taistelemaan liittoutuneita vastaan.
Saksan ja Italian joukot valtasivat 11. marraskuuta 1942 operaatio Antonissa Vichyn Ranskan alueet sen jälkeen, kun liittoutuneiden joukot olivat nousseet maihin Pohjois-Afrikassa operaatio Torchissa. Vaikka Vichyn hallitus oli vielä virallisesti olemassa, Pétain ei ollut kuin sen keulakuva ja Saksa lakkasi pitämästä Vichyn Ranskaa  "itsenäisenä". Pétain ja muut hallituksen jäsenet pakenivat Ranskasta liittoutuneiden lähestyessä 7. syyskuuta 1944 ja siirtyivät Sigmaringeniin Etelä-Saksaan pakolaishallituksena. Pétain erosi pian johtajan paikalta. Hänen seuraajakseen nimitettiin 1. lokakuuta 1944 diplomaatti Fernand de Brinon.

Oikeudenkäynti ja kuolema

Huhtikuussa 1945 Pétain palasi Sveitsistä Ranskaan oikeudenkäyntiin, jossa häntä syytettiin yhteistoiminnasta saksalaisten kanssa, havaittiin syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Charles de Gaulle muunsi tuomion elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi 17. elokuuta 1945 hänen korkean ikänsä vuoksi. Pétain kuoli Île d'Yeun saaren vankilassa Bretagnen rannikon edustalla 1951.
XBConnect

XBConnect on alun perin Xboxia varten tehty tietokoneella toimiva ohjelma, jonka avulla verkkopelien pelaaminen on mahdollista Xboxilla ilman Xbox Liven käyttöä. Tämä onnistuu kytkemällä Xbox tietokoneeseen.

Toiminta

XBConnectin toiminta perustuu Systemlink-toimintoon, jolla kaksi Xboxia voidaan kytkeä toisiinsa moninpeliä varten. XBConnect siis käytännössä jäljittelee tätä verkon yli mahdollistaen verkkopelin sellaisillekin peleille, joissa ei oikeaa verkkopelimahdollisuutta edes ole.

Kehitys

Nykyisin ohjelmiston tuetut alustat ovat laajentuneet uudempaan Xbox 360 -konsoliin sekä Sonyn PlayStation Portable -käsikonsoliin. PSP:n kanssa käytetään Systemlink-toiminnon puuttumisen takia niin kutsuttua "Head to head" WiFi-toimintoa. Alun perin tämä toiminto on tarkoitettu mahdollistamaan useamman samalla alueella olevan PSP:n moninpeli langattoman verkon avulla.
Amando Samo

Amando Samo (s. 16. elokuuta 1948) on mikronesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Martin Joseph Neylon 10. joulukuuta 1977. Hänet nimitettiin Karoliinien–Marshallien vihkipiispaksi sekä Libertinan titulaaripiispaksi 10. toukokuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Neylon, jota avustivat Petero Mataca ja Anthony Sablan Apuron.
Samo sai 3. helmikuuta 1994 nimityksen Karoliinien koadjuuttoripiispaksi, ja 25. maaliskuuta 1995 hänestä tuli saman hiippakunnan piispa. Hänet asetettiin tähän virkaan 6. kesäkuuta.
Bandar Seri Begawan

Maantiede

Bandar Seri Begawan sijaitsee Bruneijoen varrella lähellä paikkaa jossa joki laskee Bruneinlahteen Borneon saaren pohjoisreunalla.

Ilmasto

Bandar Seri Begawanissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan trooppinen sademetsäilmasto. Vuoden ympäri on kuumaa ja sateista. Vuoden keskilämpötila on noin 28 °C ja keskimääräinen sademäärä 3 150 millimetriä. Toukokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 27 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 370 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 162 millimetriä.

Historia

Paikalla sijaitsevan paalujen varaan rakennetun Kampong Ayerin historia ulottuu kiinalaisten lähteiden mukaan 500-luvulle saakka. Paikka mainitaan myös portugalilaisissa lähteissä 1500-luvulta. Ennen toista maailmansotaa Bandar Seri Begawan oli lähinnä maatalouden kauppakeskus ja jokisatama. Japani miehitti kaupunkia toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1945, jonka jälkeen sen miehittivät Australian joukot. Sodan aikana suuri osa kaupungista tuhoutui liittoutuneiden ilmapommituksissa. Sen jälleenrakentamisen myötä sodan jälkeen siitä kehittyi Brunein taloudellinen ja hallinnollinen keskus. Kaupunki tunnettiin aluksi nimellä Brunei Town, ja nykyisen nimensä se on saanut sulttaani Omar Ali Saifuddien III:n mukaan, joka luopuessaan sulttaanin asemastaan vuonna 1967 otti arvonimen Seri Begawan Sultan. Häntä pidetään usein nykyisen Brunei Darussalamin isänä.

Liikenne

Bandar Seri Begawan sijaitsee rannikkoa pitkin Serian ja Kuala Belaitin kaupunkeihin kulkevan tien varrella. Kaupungissa sijaitseva Brunein kansainvälinen lentoasema on maan ainoa kansainvälinen lentoasema. Kaupungista on lisäksi lauttaliikennettä lähialueen satamiin.

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Kampong Ayer (Kelluva kylä) on Bandar Seri Begawanissa sijaitseva paalujen päälle Brunei-jokeen rakennettu kaupunginosa. Se on tuhansia vuosia vanha ja siellä on noin 30 000 asukasta. Kylään pääsee venetakseilla tai puusiltoja pitkin. Kelluva kylä koostuu neljästäkymmenestä yhteen liittyneestä kylästä, joista kullakin on oma päällikkönsä. Lähellä sijaitsee vuonna 1958 valmistunut Omar Ali Saifuddinin moskeija, joka on nimetty Omar Ali Saifuddien III:n mukaan. Moskeijan yhteydessä sitä miltei kokonaan ympäröivässä laguunissa on 1500-luvun kuninkaallisen proomun rekonstruktio. Istana Nurul Iman on joen varteen kukkulalle vuonna 1984 rakennettu 1 788-huoneinen palatsi, joka lukeutuu maailman suurimpiin valtionpäämiehen virka-asuntoihin.
Vata

Ulkonäkö ja koko

Yksi- tai monivuotinen vata kasvaa 15–40 cm korkeaksi. Hauras kasvi on rento tai koheneva ja usein runsashaarainen. Varsi on alaosasta kalju, yläosasta nystykarvainen. Tummanvihreät lehdet ovat leveitä, 2–8 cm pitkiä, hertta- tai tylppätyvisiä ja varren yläosassa ruodittomia ja nystykarvaisia. Kukinto on harsu, tukilehdet ovat vihreitä. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat tylppiä, kauttaaltaan nystykarvaisia ja himmeitä. Valkoiset, lähestyveen asti kaksihalkoiset terälehdet ovat verholehtiä pitempiä. Emiö on tavallisest viisivartaloinen, heteitä on 10 kappaletta. Suomessa vata kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota, joka aukeaa viidellä matalasti halkoisella liuskalla.
Vata muistuttaa suuresti toista kohokkikasvilajia, lehtotähtimöä (Stellaria nemorum).

Levinneisyys

Vataa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Irlantia, Skotlantia, Islantia sekä Fennoskansdian ja Venäjän pohjoisosia. Aasian puolella levinneisyysalue on hajanaisempi. Siellä sitä tavataan muun muassa Länsi-Siperiassa, Iranissa, Turkissa, Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Vata on levinnyt ihmisen mukana myös Yhdysvaltain koillisosiin. Suomessa vata on jokseenkin harvinainen laji. Varmimmin sitä tapaa Etelä-Suomessa, jossa se on alkuperäislaji. Tuloskaslajina vataa on tavattu myös Pohjanlahden rannikkokaupungeissa ja Kainuussa.

Elinympäristö

Vataa esiintyy lehtokorvissa, rantapensaikoissa ja sorarannoilla, toisinaan tulokkaana myös ojanvarsilla, jouto- ja viljelymailla, kaatopaikoilla ja satamissa.
Judaistiikka

Judaistiikka on tieteenala, jossa tutkitaan juutalaisuutta. Siihen kuuluu juutalaisen uskonnon ja kulttuurin tutkimus aina Raamatun ajoista nykypäivään. Judaistiikkaan läheisesti liittyvää Vanhaa testamenttia tutkitaan myös eksegetiikassa. Suomessa judaistiikkaa voi opiskella Åbo Akademissa ja Helsingin yliopistossa.
Apollo Justice: Ace Attorney

Pelaaminen

Koska peli on tehty vain ja ainoastaan Nintendo DS:lle, on pelimekaniikka saanut uusia ulottuvuuksia. Mikrofonin lisäksi kosketusnäyttöä hyödynnetään monessa kohtaa peliä. Tästä saatiin jo esimakua sarjan ensimmäisen osan viidennessä luvussa, joka oltiin tehty pelin DS -versioon. Kosketusnäyttöä hyödynnetään mm. sormenjälkien löytämisessä, rikospaikan järjestelemisessä, sekä jalanjälkiä tutkittaessa.
Muut pelaamiseen liityvät seikat ovat pysyneet lähes samana edeltäjiinsä nähden. Pelissä on kaksi pelitilaa: tutkiminen, ja oikeudenkäynti. Kun henkilöitä on jututtanut tarpeeksi, ja todistusaineistoa kerätty, siirrytään oikeudenkäyntiin. Oikeudenkäynnissä pelaajan pitää ristikuulustella todistajia, ja paljastaa heidän valheensa yleensä esittämällä oikea todistekappale oikeaan aikaan. Apollo Justice tuo mukanaan kuitenkin yhden uudistuksen ristikuulusteluun: Apollo pystyy oudon rannekkeensa avulla tutkailemaan todistajien kehon kieltä. Jos pelaajaa huomaa todistajan tekevän outoja liikkeitä lausunnon tietyissä kohdissa, hän voi näin päätellä todistajan valehtelevan.

Juoni

Pelin ensimmäinen ja viimeinen tapaus muodostavat pääjuonen pelille. Sairaalassa makaava taikuri Magnifi Gramarye lähettää kahdelle oppipojalleen, Zakille ja Valantille, kirjeet. Kirjeissä hän pyytää avustusta itsemurhassaan. Zakin ja Valantin pitäisi ampua pistoolilla Magnifia otsaan. Hän on merkinnyt kirjeisiin molemmille oppipojilleen eri kellonajat, jolloin näiden olisi tultava sairaalaan. Zak tulee ensin, mutta ampuu Magnifin sijasta pehmolelun otsaa, joka Magnifin mukaan oli oikea vastaus hänen järjestämäänsä testiin. Magnifi kirjoittaa päiväkirjaansa, että Zak tulee perimään kaikki oikeudet hänen taikatemppuihinsa. Tämän jälkeen hän antaa sivun Zakille, ja Zak lähtee paikalta. Kymmenen minuuttia myöhemmin Valant saapuu paikalle, mutta ei pysty ampumaan opettajaansa. Magnifi kertoo Valantille, että oli jo luovuttanut oikeudet Zakille, ja että Valant epäonnistui testissä. Valant lähtee pois, mutta yhtäkkiä viha täyttää hänet, ja hän lähtee takaisin Magnifin huoneelle. Silloin hän kuitenkin kuulee laukauksen Magnifin huoneesta, ja löytää tämän itsemurhan tehneenä. Valant lavastaa Zakin opettajansa murhaajaksi.
Gunnar Wasastjerna

Gunnar Evert Wasastjerna (18. marraskuuta 1900 Helsinki – 17. syyskuuta 1980 Tornio) oli suomalainen ylilääkäri, lääkintöneuvos ja muistelmakirjailija.
Wasastjernan vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti, valtiopäivämies Evert Victor Wasastjerna (1862–1941) ja Hanna Maria Grenman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1924, voimistelunopettajaksi 1927 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1930.
Wasastjerna toimi Suojärven kunnallissairaalan lääkärinä 1931–1939, Lapin lääninsairaalan alilääkärinä 1939–1945, Taivalkosken aluelääkärinä 1945–1948 ja Tornion yleisen sairaalan ylilääkärinä vuodesta 1948. Hän voitti useita Suomen ja armeijan mestaruuksia pikauinnissa.
Tina Live in Europe

Tina Live in Europe on Tina Turnerin live albumi, julkaistu vuonna 1988.
FS La Bastiase

Palvelus

Alus upposi 22. kesäkuuta 1940 koeajolla osuttuaan miinaan Hartlepoolin edustalla.
Howard Cooke

Sir Howard Felix Hanlan Cooke (13. marraskuuta 1915 – 11. heinäkuuta 2014) oli jamaikalainen poliitikko ja maansa kenraalikuvernööri (1991–2006). Häntä seurasi professori Kenneth Hall.
Cookesta tuli vuonna 1958 Länsi-Intian federaation parlamentin ja myöhemmin itsenäisen Jamaikan parlamentin jäsen.
Jyvan Kyrla

Jyvan Kyrla (myös Kyrlja, mariksi Йыван Кырла (Кырля), oikealta nimeltään Kirill Ivanovitš Ivanov, ven. Кирилл Иванович Иванов; 17. maaliskuuta 1909 nykyisen Mari Elin Sernurin piirin Kupsolan kylä – heinäkuu 1943 Ural) oli neuvostoliittolainen näyttelijä ja runoilija. Kansallisuudeltaan hän oli mari.
Jyvan Kyrla syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen. Kulakit tappoivat hänen köyhälistökomitean toimintaan osallistuneen isänsä. Äiti jäi yksin kolmen lapsen kanssa. Kyrla (Kirill) kävi paimenessa, työskenteli renkinä ja kiersi kerjuulla.
Kyrla suoritti Marisolan alkeiskoulun ja muutti Sernuriin jatkamaan kouluopintojaan. Syksyllä 1926 Marin autonomisen alueen Sernurin komsomolkomitea lähetti hänet opiskelemaan Kazanin yliopiston työläistiedekunnan marilaiseen osastoon.
Kyrla kiinnostui varhain runoudesta, musiikista, teatterista ja elokuvista ja osallistui innokkaasti opiskelijoiden harrastustoimintaan. Opettajat panivat merkille hänen lahjakkuutensa ja lähettivät hänet syksyllä 1929 opiskelemaan Valtion elokuvateknikumin näyttelijäosastolle.
Yhdessä kansallisten näyttelijätyöpajojen opiskelijoiden kanssa Kyrla sai kutsun Neuvostoliiton ensimmäisen äänielokuvan Passi elämään (Putjovka v žizn, 1931) kuvauksiin. Ohjaaja Nikolai Ekk valitsi hänet esittämään yhtä elokuvan pääosista, katulasten johtajaa Mustafaa. Opintojen ohessa kahden vuoden ajan kuvattu elokuva teki Kyrlasta koko maan elokuvayleisön tunteman näyttelijän. Hänen elämäkertaansa perustuu marinuorison elämästä kertova elokuva Pesnja o stšastje (”Laulu onnesta”, 1934).
Elokuvateknikumista valmistuttuaan näyttelijä työskenteli Vostokfilm-studiolla. Vuosina 1934–1936 hän osallistui Jevgeni Ivanov-Barkovin ohjaaman Namestnik Buddy (”Buddhan sijainen”) -elokuvan kuvauksiin Mongoliassa. Vuoden 1937 alussa Kyrla muutti Joškar-Olaan, jossa hänestä tuli Marin draamateatterin näyttelijä.
Jyvan Kyrla tunnetaan myös runoilijana. Hänen runojaan painettiin Moskovassa 1930-luvun vaihteessa ilmestyneessä Mari jal (”Marikylä”) -lehdessä. Runoilijan elinaikana ilmestyi kolme marinkielistä runokokoelmaa: Me udarne ulyna (”Olemme iskureita”, 1931; yhdessä Olyk Ipain kanssa), Revoljutsijyn jükšö dene muraltem myi jyvyrten (”Laulan ilosta vallankumouksen äänellä”, 1932) ja Šotšmo ketše (”Syntymäpäivä”, 1935). Tammikuussa 1937 Kyrla hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ehdokasjäseneksi.
Kyrla pidätettiin huhtikuussa 1937 syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen ja lähetettiin Vienanmeren–Itämeren kanavan vankileirille. Virallisen tiedon mukaan hän kuoli vankileirillä Uralilla heinäkuussa 1943.
Ivan Kyrlan maine palautettiin Stalinin kuoleman jälkeen. Vuosina 1957 ja 1969 julkaistiin hänen marinkieliset runokokoelmansa ja vuonna 1968 venäjänkielinen valikoima. Marraskuussa 2009 Joškar-Olan asema-aukiolle pystytettiin runoilijan ja näyttelijän muistomerkki.
Pyörtyminen

Pyörtyminen (lääk. synkopee) on aivojen verenkierron äkillisestä heikkenemisestä aiheutuva ohimenevä tajuttomuus. Pyörtyneen tajuttomuustila kestää yleensä muutamasta sekunnista minuuttiin. Jos tajunnan häiriötila kestää paria minuuttia kauemmin, kyse on pyörtymistä vakavammasta tajuttomuustilasta.
Pyörtymisen aiheuttama lihasten äkillinen veltostuminen voi johtaa siihen, että pyörtyvä henkilö lysähtää maahan. Vaikka pyörtyminen ei itsessään ole yleensä vaarallista, pyörtyvä henkilö saattaa kaatuessaan loukata itsensä vakavastikin esimerkiksi lyödessään päänsä johonkin.

Kasvuikäisten pyörtyily

Pyörtyily on varsin yleistä kasvuikäisillä nuorilla, ja se liittyy voimakkaaseen fyysiseen kasvuvaiheeseen. Nuori saattaa pyörtyä noustessaan nopeasti seisaalleen, seistessään pitkään paikallaan tai jännittävissä tilanteissa. Kasvuikäisten pyörtyily on tavallisesti verenpaineen äkillisestä alenemisesta johtuvaa pyörtymistä, joka on sinänsä vaaratonta. Pyörtymiseen taipuvat nuoret oppivat yleensä tunnistamaan pyörtymistä edeltävät oireet, joita ovat muun muassa silmien sumeneminen, korvien kohina, kuuloaistimuksen muutokset, haukottelu, ja pahoinvointi. Oireiden ilmetessä pyörtyminen ja sen aiheuttama kaatuminen voidaan välttää käymällä nopeasti pitkälleen ja nostamalla jalat ylös tai laittamalla pää sydämen alapuolelle.
Timo Mäkelä

Timo ”Timppa” Mäkelä (s. 31. maaliskuuta 1951 Hauho) on suomalainen sarjakuvataiteilija ja pilapiirtäjä.
Mäkelä opiskeli Taideteollisen korkeakoulun graafisella linjalla vuosina 1969–1972. Samaan aikaan opiskelivat muun muassa Tarmo Koivisto ja Mauri Kunnas. 1970-luvulla Mäkelä kuvitti levynkansia muun muassa Hectorille (Hectorock I, 1974) ja Erkki Junkkariselle. Hän kuvitti myös vasemmistolaisten nuorten Raketti-lehteä ja toimi Postin graafikkona.
Vuodesta 1979 Mäkelä on piirtänyt poliittista satiiria sarjakuvina Kansan Uutisiin ja vuodesta 1980 pilakuvia Ilta-Sanomiin. Lisäksi Helsingin Sanomissa on julkaistu hänen sarjakuvaansa Minun elämäni.
Mäkelän laajaan tuotantoon kuuluu useita sanomalehtisarjakuvia sekä sarjakuvaromaaneja ja -novelleja. Hän on piirtänyt nimimerkillä "Timppa".
Vuonna 1989 Mäkelä palkittiin Suomen sarjakuvaseuran Puupää-hatulla. Vuonna 1998 hän sai Kemin sarjakuvapäivillä Lempi Grand Prix -palkinnon koko tuotannostaan. Vuonna 2001 Mäkelä sai taiteen valtionpalkinnon. Hänelle on myönnetty myös viisivuotinen valtion taiteilija-apuraha.