google/wiki40b huggingface dataset:
Mihail Anikušin

Mihail Konstantinovitš Anikušin (ven. Михаи́л Константи́нович Анику́шин, 2. lokakuuta 1917 Moskova – 18. toukokuuta 1997 Pietari) oli kuuluisa ja palkittu neuvostoliittolainen kuvanveistäjä ja akateemikko. Hän oli Neuvostoliiton Taideakatemian jäsen ja hänelle on myönnetty Sosialistisen työn sankarin arvonimi ja Leninin kunniamerkki.
Mihail Anikušinin mukaan on nimetty pikkuplaneetta 3358 Anikushin, jonka löysi neuvostoliittolainen tähtitieteilijä Nikolai Tšernyh vuonna 1978.

Töitä

Anikušinin tunnetuimpien töitten joukkoon kuuluu kolme Pietarissa olevaa teosta: Aleksandr Puškinin patsaat Taiteiden aukiolla (1957) ja Puškinskajan metroasemalla (1954) ja Leninin patsas Moskovskajan aukiolla entisen Neuvostojen talon edessä.
Turussa Aurakadun yläpäässä on Anikušinin suunnittelema Leninin patsas, joka on paljastettu 13. marraskuuta 1977. Pronssinen rintakuva on Leningradin kaupungin lahja ystävyyskaupungilleen Turulle. Kotkassa on Kuusisen saarella Anikušinin suunnittelema Ruotsinsalmen taisteluissa 1789–1790 kuolleiden merimiesten muistolle omistettu ja 25. heinäkuuta 1998 paljastettu muistomerkki.
Yhdeksän lyöjän sääntö

Yhdeksän lyöjän sääntö on pesäpallosääntöihin kaudella 1934 tehty lisäys, jonka mukaan joukkueen sisävuoro päättyy kolmen palon lisäksi myös siinä tapauksessa, että joukkue ei täyden lyöntikierroksen aikana (9 lyöjää) onnistu juoksun teossa. Sääntö tuli tarpeelliseksi, koska monet joukkueet omaksuivat taktisen ajattelun kehittyessä paloja välttelevän kopittelutaktiikan ja sisävuorot saattoivat tuloksettominakin venyä kohtuuttoman pitkiksi. Saadun juoksun jälkeen seuraava lyöjä aloitti uuden lyöntikierroksen ja seuraavan juoksun tekoon oli aikaa jälleen yhdeksän lyöjää, eli niin sanotuksi viimeiseksi lyöjäksi jäi pelaaja, joka oli lyöntivuorossa juoksun syntyessä.

Kahden juoksun sääntö

Nykyisin uuden lyöntikierroksen alkamiseen vaaditaan kaksi juoksua saman lyöntikierroksen aikana. Kuitenkin, jos sama lyöjä on lyöntivuorossa joukkueen parillisen ja sitä seuraavan parittoman juoksun aikana samalla lyöntivuorollaan, jää seuraavasta lyöjästä alkavalle uudelle kierrokselle yksi juoksu alle. Lyöjiä on myös nykyisin käytettävissä enemmän kuin yhdeksän, koska käytössä on kolme jokeripelaajaa, jotka eivät vie järjestyksessä kenenkään vuoroa, vaan voivat lyödä pelinjohdon haluamissa väleissä, kuitenkin kukin vain kerran yhden sisävuoron aikana.
Mikäli joukkueen viimeinen lyöjä lyödessään tyhjään kenttään (toisin sanoen pesillä ei ole etenijöitä), hankkii juoksun joko kunniajuoksuna tai saadessaan 3 väärää syöttöä (vapaataivaljuoksu), alkaa joukkueen lyöntikierros alusta, vaikka kyseessä olisi niin sanottu pariton juoksu.
Thomas Pacchalenius

Thomas (Tomas, Tuomas) Pacchalenius (12. huhtikuuta 1703 Vanaja – 26. tammikuuta 1784 Lohja) oli suomalainen pappi, jota epäiltiin valtiopetoksesta. 
Pacchaleniuksen vanhemmat olivat kappalainen Axel Pacchalenius ja Helena Florinus. Hänet vihittiin papiksi 1734, Vanajan kappalainen hänestä tuli 1738 ja kirkkoherra 1740. Hän oli laajassa kirjeenvaihdossa Venäjällä asuviin tuttaviinsa ja sukulaisiinsa ja vuonna 1741 syttyneen Hattujen sodan aikana läheisissä tekemisissä venäläisten kanssa, mukaan lukien vallatun Hämeenlinnan komentaja. Vuonna 1748 Pacchalenius vangittiin epäiltynä valtiopetoksesta eli vehkeilystä Suomen irrottamiseksi Ruotsista ja liittämisestä Venäjän alaiseksi tasavallaksi. Hän oli vangittuna kaksi ja puoli vuotta, mutta Turun hovioikeus vapautti hänet perusteellisten tutkimusten jälkeen. Vuosien 1755-1756 valtiopäivät myönsi hänelle 3000 hopeataalaria hyvitystä vankeudesta. Hän sai myös rovastin arvon ja hänestä tuli Lohjan kuninkaallisen pitäjän kirkkoherra 1762. 
Pacchaleniuksen puoliso vuodesta 1736 oli Regina Roos (k. 1787)
Elävänä

Elävänä on Mikko Keinosen tuottama konserttisarja, minkä keikkoja Karlik Films on julkaissut DVD-levyinä vuodesta 2009 eteenpäin. Kaikki sarjan tallenteet ovat pelkistetyissä studio-oloissa ja pienen studioyleisön edessä kuvattuja intiimejä ja spontaaneja keikkoja. Kuvaukset on tehty Heinävedellä - yhdellä kameralla, ilman uusintaottoja ja nopeita leikkauksia.
Sarjan neljä ensimmäistä DVD:tä julkaistiin 25. marraskuuta 2009. Kyseessä ovat konsertit Eero Raittiselta & Jarkka Rissaselta, Ristolta, Lounalta sekä Pirjo Bergströmiltä. Vuoden 2009 puolella kuvattiin myös Janne Laurilan ja Matti Johannes Koivun keikat, mitkä julkaistaan myöhemmin. Tuolloin mukaan ilmoittautuivat myös Samae Koskinen ja Sansa, sekä Jarkko Martikainen ja Pekka Pirttikangas, joiden DVD:t ilmestyvät 27. lokakuuta 2010.
Mikko Keinonen on Heinävedellä asuva elokuvantekijä ja kulttuuriaktiivi.
Fenofibraatti

Ominaisuudet ja käyttökohteet

Huoneenlämpötilassa fenofibraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta se liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin, asetoniin, kloroformiin, bentseeniin ja hieman myös etanoliin.
Muiden fibraattien tavoin fenofibraatti on aihiolääke, joka metaboloituu maksassa varsinaiseksi vaikuttavaksi aineenvaihduntatuotteeksi fenofibriinihapoksi. Yhdiste aktivoi lipidejä hajottavaa entsyymiä lipoproteiinilipaasia ja vähentää apolipoproteiini C-III:n tuotantoa, mikä laskee vapaiden triglyseridien määrää veressä ja LDL-kolesterolin määrää. Lisäksi fenofibraatti aktivoi peroksisomiproliferaattoriaktivoituja reseptoreja, mikä johtaa HDL-kolesterolipitoisuuden kasvuun. Fenofibraattilääkityksen on todettu vähentävän sydänkohtauksen riskiä ja vähentävän sepelvaltimotaudin leikkaushoitotoimenpiteitä aikuistyypin diabetesta sairastavilla. Myös diabetekseen usein liittyvän retinoplatian etenemistä voidaan hidastaa fenofibraatin avulla. Lääkeainetta voidaan käyttää yhdessä statiinien ja etsetimibin kanssa.

Haittavaikutukset

Fenofibraattihoidon haittavaikutuksia voivat olla vatsan ja ruuansulatuskanavan ärsytysoireet, maksaentsyymiarvojen kohoaminen, homokysteiinin pitoisuuden kasvaminen, lihaskivut ja kreatiinikinaasipitoisuuden kasvaminen, allerginen ihottuma ja sappikivet.

Valmistus

Anisoli ja p-klooribentsoyylikloridi reagoivat muodostaen 4-kloori-4′-metoksibentsofenonia. Tämä välituote demetyloidaan vetybromidin avulla 4-kloori-4′-hydroksibentsofenoniksi, josta saadaan fenofibraattia kolmella vaihtoehtoisella tavalla. Yhdiste voi reagoida emäksisissä olosuhteissa kloroformin ja asetonin kanssa fenofibriinihapoksi, joka esteröidään isopropanolin kanssa fenofibraatiksi, 4-kloori-4′-hydroksibentsofenonin ja 2-bromi-2-metyylipropaanihapon kanssa fenofibriinihapoksi, joka esteröidään kuten edellä tai 4-kloori-4′-hydroksibentsofenonin ja isopropyyli-2-bromi-2-metyylipropionaatin välisellä reaktiolla.
Pesäjärvi (Sysmä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,6 metriä mpy.
Pamir Airways

Historia

Pamir Airways perustettiin toukokuussa 1995. Yhtiöstä tuli ensimmäinen afganistanilainen yksityinen lentoyhtiö, jolla on Afganistanin siviili-ilmailujärjestön myöntämä toimilupa. Pamir Airwaysin nimi johdettiin Pamir-vuoriston nimestä ja se tarkoitti "maailman kattoa" vapaasti suomennettuna. Pamir Airways aloitti liikennöinnin yhdellä Boeing 707-320 -tyyppisellä koneella ja kahdella Antonov An-12 -tyyppisellä koneella.
Pamir Airways loi afganistanilaislle pyhiinvaeltajille tärkeän yhteyden Saudi-Arabiaan. Yhtiö kuljetti 15 000 pyhiinvaeltajaa vuonna 2005. Vuonna 2008 yhtiö siirtyi afganistanilaisen liikemiesryhmän haltuun. Toukokuussa 2010 lentoyhtiön Antonov An-24-kone tuhoutui maahansyöskysyssä kotimaanlennolla Qunduzista Kabuliin. Kaikki koneessa olleet 43 ihmistä kuolivat.
Yhtiön omistuksia järjesteltiin vuonna 2008, jolloin Pamir Airways sai Kabul Bankilta 98 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisen lainan. Myöhemmin paljastui, että lainalle ei ollut riittäviä vakuuksia ja takauksia. Onnettomuuden jälkeen yhtiön koneet määrättiin pysymään maassa, koska laivaston kunto osoittautui huonoksi. Tämän seurauksena Pamir Airwaysilta vietiin toimilupa, ja yhtiö lopetti toimintansa virallisesti 19. maaliskuuta 2011.
Pyhän Jaakobin kirkko (Tukholma)

Historia

Pyän Jaakobin kirkon historia alkaa jo 1300-luvulta, jolloin Tukholman Solnassa sijaitsi pyhälle Jakobille omistettu kappeli. 1400-luvun alussa on viitteitä Tukholman Norrmalmilla sijainneesta pyhän Jaakobin kivikirkosta, joka kuitenkin purettiin 1500-luvun alussa, koska kuningas Kustaa Vaasa tarvitsi kiviä puolustusrakennelmien rakentamiseen. Vuonna 1580 kuningas Juhana III määräsi uuden kirkon rakennettavaksi alkuperäisen  paikalle ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 1588. Rakennustyöt etenivät hitaasti ja kirkko vihittiin käyttöön vasta 26. marraskuuta 1643 kuningatar Kristiinan läsnä ollessa. Rakennuksen suunnitteli alun perin arkkitehti Willem Boy, joka johti rakennustöitä 1580–1593. Työn saattoi loppuun 1634–1643 muurarimestari Hans Ferster, jonka johdolla alkuaan ristinmuotoinen kirkko muutettiin pitkäkirkoksi. Myöhäisbarokkityyliset kattorakennelmat lisättiin 1723–1735 alkuperäisten tuhouduttua tulipalossa. Arkkitehdit Göran Josuæ Adelcrantz ja Carl Hårleman suunnittelivat silloin nykyiset tornit. Kirkkoa on muutettu ja restauroitu 1810–1816, 1893–1894, 1936–1937 ja 1965–1968. Viimeisen restauroinnin yhteydessä se sai kirkkaat punavalkoiset värinsä.
Junovuori

Junovuori oli Tampereen keskustassa Näsilinnankadun ja Kauppakadun kulmatontilla vielä 1800-luvun lopussa sijainnut jyrkkä kallio, joka oli noin 10 metriä korkea. Alun perin se tunnettiin Valkeakallion tai Valkiakallion nimellä. Kalliolla oli ehkä poltettu merkkitulia tai helavalkeita.
Kalliolle tehtiin 1800-luvun alkupuolella portaat, ja siitä muodostui kaupunkilaisten eräänlainen ajanviettopaikka. Porvaristo alkoi kutsua kalliota Junovuoreksi. Nimi saatiin roomalaisesta mytologiasta, jossa Juno oli ylijumala Juppiterin puoliso.
Kallio tasoitettiin 1900-luvun alussa, kun tontille rakennettiin arkkitehtiryhmä Gesellius–Lindgren–Saarisen suunnittelema Säästöpankintalo (Kauppakatu 14). Junovuoren kohdalle tuli pankin piharakennus. 1990-luvulla pihan alle tehtiin autohalli.
Otto Toivonen

Otto Toivonen (27. maaliskuuta 1884 Urjala – 16. helmikuuta 1977 Helsinki) oli luennoitsija ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Toivosen vanhemmat olivat suutari David Toivonen ja Ida Johanna Kivijärvi. Toivonen oli paimenena vuodesta 1890 lähtien ja myöhemmin hän toimi suutarina kotikunnassaan Urjalassa vuoteen 1910 saakka. Vuodesta 1910 Toivonen toimi Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton ja puolueen luennoitsijana Hämeenlinnassa.
Toivonen oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1917, 1922–1929, 1933–1945 ja 1951–1954 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Toivonen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 vaaleissa. Toivonen oli lisäksi Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen.
Otto Toivonen oli myös Sotasyyllisyysoikeuden jäsen ja yhdessä kahden muun sosiaalidemokraatin ja Maalaisliiton Lauri Riikosen kanssa äänesti loppuun asti kaikkien syytettyjen vapauttamisen puolesta. Tästä kommunistien lehdet, kärjessä Vapaa Sana ja Työkansan Sanomat, herjasivat häntä raskaasti.
Toivonen oli naimisissa Martta Matilda Vihervän kanssa vuodesta 1917.
Jousimies

Jousimiehen Teepannu

Jousimiehen τ, ζ, σ, φ, λ, ε, δ, η ja γ² muodostavat tunnetun "epävirallisen tähtikuvion" eli asterismin, Teepannun. Tähdet δ Sgr (Kaus Media), ε Sgr (Kaus Australis), ζ Sgr (Ascella), ja φ Sgr muodostavat teepannun säiliön, kansi on λ Sgr (Kaus Borealis):n kohdalla ja γ² (Alnasl) on kaatonokan kärki sekä σ Sgr (Nunki) ja τ Sgr  muodostavat kahvan.

Muuta Jousimiehen tähdistä

α Sgr (Rukbat) ei ole suinkaan Jousimiehen kirkkain tähti, sillä se on magnitudiltaan melko himmeä: 3,96.

Jousimiehen tähdistön kohteita

Tähdistön alueella sijaitsevat Messierin kohteet M8 (Laguunisumu), M17 (Omegasumu), M18, M20 (Trifidsumu), M21, M22, M23, M24 (Jousimiehen tähtipilvi), M25, M28, M54, M55, M69, M70 ja M75. Linnunradan keskuksen suunnassa sijaitsee radiosäteilijä Sagittarius A jonka sisässä on tiiviimpi Sagittarius A* (lue: Sagittarius A tähti), musta aukko, jonka ympärillä on kuuma kaasukiekko.
Naissound

NaisSound -kuoro on syksyllä 2012 perustettu, korsolainen naiskuoro. Kuorossa laulaa tällä hetkellä noin 40 laulajaa. Kuoron päätavoitteena
on tuottaa monipuolisesti viihdyttävää, soinniltaan yhtenäistä ja raikasta kuoromusiikkia, niin uuden kuin myös perinteisemmänkin naiskuoro- ja viihdemusiikin saralta.
Kuoro on konsertoinut mm. Camilla Nylundin, Waltteri Torikan, Ursula Hynnisen, Lauri Mikkolan ja Matti Eskon kanssa. Kuoron johtajana toimi vuoden 2017 syksyyn kuoron
perustajajäsen Riikka Salminen, jolloin puikkohin astui kapellimestari Kaapo Ijas. Ijas siirtyi muihin tehtäviin kevään 2019 jälkeen ja Kristina Bogataj otti ohjat käsiinsä.
Toxic Avenger

Juoni

Elokuva sijoittuu fiktiiviseen Tromavillen kaupunkiin New Yorkin lähellä New Jerseyn osavaltiossa. Melvin on kaupungin kuntosalin moppipoika, jota ylimieliset kuntoilijat kiusaavat. Melvinille tehdään lopulta ilkeä pila, jonka vuoksi hän vahingossa hyppää ikkunasta ydinjätetynnyriin. 
Myrkky muuttaa Melvin antisankariksi, Toxic Avengeriksi, joka alkaa taistella rikollisuutta vastaan. Hän alkaa käyttää yli-inhimillisiä voimiaan sekä rikollisten rankaisemiseen että kiusaajille kostaakseen.

Julkaisu Yhdysvalloissa

Yhdysvaltain sensuuriviranomainen MPAA asetti elokuvan tuottaneelle Tromelle rajut leikkausvaateet, jotta elokuva pääsisi teatterilevitykseen ikärajalla R (Yhdysvalloissa sallittu alle 17-vuotiaille vain aikuisen seurassa). Studio hyväksyi pitkät leikkaukset elokuvaan, leikkasi elokuvan vaaditusti saadakseen ikärajan R ja lähetti teatterikierrokselle silti leikkaamattoman version elokuvasta. Leikatun version pituuden piti olla noin 75 minuuttia. Yhtiön johtajan Lloyd Kaufmanin mukaan he tekivät näin, koska pitivät MPAA:n toimintaa isoja studioita räikeästi suosivana ja kaksoisstandardeja vaalivana organisaationa.
Pyeongchang

Olympialaisten isännyyspyrkimykset

Pyeongchang valittiin vuoden 2018 talviolympialaisten isännäksi 6. heinäkuuta 2011. Valinta ratkesi ensimmäisellä äänestyskierroksella, jolla ennakkosuosikkina pidetty Pyeongchang sai 63 ääntä, München 25 ja Annecy seitsemän ääntä.
Pyeongchang oli hakenut myös kaksia edellisiä talviolympialaisia. Sitä veikattiin vahvasti 2010 talviolympialaisten isäntäkaupungiksi. Se sai ensimmäisellä kierroksella 51 ääntä Vancouverin saadessa 40 ja Salzburgin 16 ääntä. Pyeongchang kuitenkin hävisi toisella kierroksella niukasti Vancouverille äänin 53–56. Vuoden 2014 talviolympialaisten ehdokasmäärä rajattiin 22. kesäkuuta 2006 kolmeen; Pyeongchang kilpaili isännyydestä yhdessä Itävallan Salzburgin ja Venäjän Sotšin kanssa. Pyeongchang hävisi isännyystaistelun Sotšille.

Maantiede

Suurin osa Pyeongchangin alueesta on vuoristoista. Alueen normaali korkeus merenpinnasta on noin 750 metriä. Jotkut alueet ovat korkeudeltaan yli 1 000 metriä merenpinnan yläpuolella.

Hallinnollinen jako

Pyeongchang on Etelä-Korean piirikunta eli kunta. Kunta jakautuu Pyeongchangin taajamaan (eup) sekä seitsemään kuntaosaan (myeon), jotka ovat Bangnim, Bongpyeong, Daegwallyeong, Daehwa, Jinbu, Mitan ja Yongpyeong.

Ilmasto

Kesällä ilmasto on mannermainen ja kostea. Talvella suuret Siperiasta lähtöisin olevat ilmamassat kulkevat alueen yli tuoden mukanaan erittäin kylmää ilmaa. Tämän takia talvet ovat kylmiä ja pitkiä. Alueella on myös talvella runsaasti lunta.
Koillistuulet tuovat alueella paljon sateita varsinkin kesäisin. Talvella tuulet aiheuttavat ankaria lumisateita.
Lämpimimmät kuukaudet ovat heinä- ja elokuu. Tammi- ja helmikuu ovat vuoden kylmimmät.

Matkailu

Pyeongchang on suosittu patikointialue. Alueella sijaitsee kaksi suurta lomakeskusta, joissa vuoden 2018 talviolympialaisten kilpailuja tullaan pitämään. Alpensian alueella sijaitsee muun muassa kuusi laskettelurinnettä sekä alue lumilautailulle. Alpensia on auki ympäri vuoden ja siellä järjestetään suurin osa talviolympialaisten tapahtumista. Toinen lomakeskus on Yongpyong, se on Etelä-Korean suurin laskettelukeskus. Siellä on yhteensä 31 laskettelurinnettä. Yongpyongissa tullaan myös olympialajeista järjestämään alppihiihdon kilpailuja. 
Pyeongchangiin on rakennettu KTX linja, joka mahdollistaa matkustamisen 1,5 tunnissa suoraan maan pääkaupungista Soulista.
Pyhän Trofimuksen kirkko

Pyhän Trofimuksen kirkko (St. Trophime, ransk. Église Saint-Trophime) on Etelä-Ranskan Arles'ssa sijaitseva kirkko. Sen rakentaminen on aloitettu 700-luvulla. Kirkko on romaanisen arkkitehtuurin huomattava edustaja.
Kirkon rakenteessa toistuu roomalaisajan basilikan muoto. Julkisivua ei ole korostettu torneilla, kuten reininmaalaisissa romaanisissa kirkoissa. St. Trophimen torni on valmistunut vasta 1100-luvulla. Rakennus edustaakin romaanisen tyylin varhaisvaihetta.
Keisari Fredrik Barbarossa kruunattiin keisariksi St. Trophimen katedraalissa kesällä 1178 ja keisari Kaarle IV kesällä 1365.
Vuodesta 1981 lähtien kirkko on ollut Unescon maailmanperintökohde yhdessä Arles'n muiden roomalaisaikaisten ja romaanisten rakennusten kanssa.
Biwa (järvi)

Käyttö

Useat pienet joet johtavat Biwa-järveen ympäröiviltä vuorilta. Järvi toimii vesisäiliönä Kioton ja Ōtsun kaupungille ja on tärkeä vedenlähde alueen tekstiiliteollisuudelle. Noin 14 miljoonaa henkilöä saa juomavetensä järvestä. Biwa-järvi on myös tärkeä elinalue yli tuhannelle eläin- ja kasvilajille.
Erityisesti Biwa-järven lounaispuolella on monta suosittua rantaa, esimerkiksi Shiga-ranta ja Omi Maiko.
Australiansuula

Koko ja ulkonäkö

Australiansuulan ruumiinpituus on 84–95 senttimetriä ja paino noin 2,3 kilogrammaa. Siipiväli on noin 1,7 metriä. Autraliansuulan höyhenpeite on pääosin valkoinen, mutta siivenkärjet ja sisemmät pyrstösulat ovat mustat. Pää on ruskeankeltainen. Vaaleata, sinertävänharmaata nokkaa ympäröi tyven kohdalla musta reunus. Jalat ovat harmaat.
Nuorten yksilöiden pää ja selkäpuoli ovat pääosin ruskeat, mutta niissä on myös hajanaisia valkoisia pilkkuja. Australiansuula muistuttaa hyvin paljon lähisukuista kapinsuulaa, mutta australiansuulan pää on oranssimpi ja huudot kovaäänisempiä kuin kapinsuulalla. Lisäksi sen kurkkupussin pituus on vain kolmannes kapinsuulan vastaavasta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Australiansuula pesii Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Australiassa lajin pesimäyhdyskuntia on vain Victorian ja Tasmanian osavaltioissa. Uuden-Seelannin rannikolla pesivien australiansuulien yhdyskunnat sijaitsevat enimmäkseen Pohjoissaarella. Pieni yhdyskunta pesii myös Norfolkinsaarella. Pesinnän jälkeen suulat levittäytyvät ympäri Tasmaninmerta sekä Australian rannikkoa ja vaeltavat Kauriin kääntöpiirille saakka. Harhailevia lintuja on havaittu myös Ranskan eteläisten ja antarktisten alueiden territoriossa, Etelä-Afrikassa, Namibiassa ja Brasiliassa. Aikuisten australiansuulien lukumääräksi arvioidaan noin 110 000 yksilöä.

Elintavat

Australiansuulat kalastavat lähinnä rannikolla ja liikkuvat vain harvoin kaukana maa-alueista. Niiden ravinto koostuu lähinnä sardiineista, sardelleista ja makrilleista. Ne syövät myös kalmareita, nokkakaloja ja makrillihaukia. Kalastaessaan suulat lentävät noin 10–20 metrin korkeudessa merenpinnasta ja paimentavat kalat tiiviimpään parveen. Sitten ne taittavat siipensä taakse ja syöksyvät veteen nappaamaan kalan. Australiansuula pysyy vedessä vain noin kymmenen sekuntia, mutta ehtii yleensä nielemään saaliin ennen pinnalle nousua.
Australiansuulat pesivät loka–toukokuussa pienissä mutta tiheissä yhdyskunnissa. Suulaparin pariside on yleensä elinikäinen. Kumppanin löytymisen jälkeen koiras alkaa kerätä pesään merilevää sillä välin kun naaras vartioi parin pesäpaikkaa. Hautovien suulien ulosteet tekevät pesästä ajan mittaan lujemman. Eri suulien pesät ovat vain juuri ja juuri nokkimisetäisyyden päässä toisistaan. Naaras munii kerralla vain yhden sinertävänvalkean munan, mutta mikäli muna rikkoutuu tai vierii pesästä ulos, naaras voi munia sen tilalle toisen. Sekä koiras että naaras hautovat. Haudonta-aika kestää 42–44 vuorokautta. Poikanen on kuoriutuessaan höyhenetön ja sokea. Molemmat vanhemmat osallistuvat ruokintaan. Vuorotellen toinen vanhemmista vartioi pesässä toisen hakiessa ruokaa poikaselle. Poikanen viipyy pesässä noin 100 vuorokautta. Se saavuttaa sukukypsyyden 6–7 vuoden ikäisenä ja voi elää arviolta 25–38-vuotiaaksi.
Capcom

Kritiikki

Capcom on pitänyt lukuisia vanhoja pelisarjojaan hengissä, joidenkin mielestä jopa väkisin. Varsinkin Mega Man -pelit ovat kärsineet tästä, mutta jo aiemmin Street Fighter 2 ehdittiin leimata Capcomin rahastusvälineeksi sen lukuisten päivitystä muistuttavien uusioversioiden takia.
Tuoreempia kritiikin aiheita edustaa Capcomin toimintatapa liittyen maksulliseen lisäsisältöön. Esimerkiksi pelissä Street Fighter X Tekken on useita pelihahmoja jotka löytyvät jo pelilevyn sisältä valmiina, mutta ne eivät ole käytettävissä ennen maksua.
Muu kritiikki liittyy pelien julkaisemiseen tai perumiseen. Mega Man -pelisarjan faniyhteisöt katsoivat tuomitsevasti pelin Mega Man Legends 3 kehitystyön perumisen yllättäen. Toinen esimerkki on Ace Attorney -pelisarjaan kuuluvan pelin Gyakuten Kenji 2:n julkaisematta jättäminen Japanin ulkopuolella.

Elokuvia ja pelejä

Capcom on ollut mukana myös elokuva-alalla, vaikka yhtiöllä ei ole varsinaista televisio- tai elokuvahaaraa. 1990-luvun taitteessa Capcom kehitti lukuisia Disney-hahmoihin pohjautuvia pelejä Nintendon ja Segan konsoleille. Capcomin pelien pohjalta tehdyistä elokuvista länsimaissa tunnetuimmat ovat Street Fighter (Columbia-Tristar (1994) sekä Resident Evil -elokuvasarja. Suurinta mainetta Capcom-elokuvat ovat ansainneet Japanissa, jossa laaja ja suosittu OVA-formaatti (Original Video Adapation) on ollut joillekin yhtiöille suoranainen kultakaivos. Erityisesti Street Fighter ja Mega Man -sarjojen pohjalta on tehty anime-elokuvia ja -sarjoja. Uusin Capcom-elokuva on Gyakuten Saiban, joka perustuu Phoenix Wright: Ace Attorney -peliin.
Kolumbiankerttuli

Levinneisyys

Kolumbiankerttulia tavataan pienellä alueella Sierra Nevada de Santa Martan vuoristossa Kolumbian pohjoisosissa. Laji on edelleen suhteellisen yleinen, mutta se on vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö

Kolumbiankerttuli elää kosteissa vuoristometsissä, metsänreunoilla ja kahviplantaaseilla 450–2 200 metrin korkeudella mernepinnasta.
Balloon Fight

Pelaaminen

Pelissä ohjataan hahmoa, joka lentää kahdella ilmapallolla. Ideana on pudottaa kaikki kentässä lentävät viholliset, jolloin pääsee seuraavalle tasolle. Jos vihollinen osuu pelaajaan, pelaaja menettää toisen ilmapalloistaan. Jos vihollinen osuu toisen kerran, pelaaja putoaa ja syntyy uudelleen. Jos pelaaja menettää kaikki elämänsä, peli päättyy. Peli sisältää myös kaksinpelitilan.
Mikkosten maailma

Ohjelman sisältö

Ohjelmassa seurattiin Mikkosten perheen arkipäivää sekä kuultiin heidän mielipiteitään ja kannanottojaan ajan ilmiöihin. Mikkoset muun muassa lukivat sanomalehtiä tuoreeltaan ja ottivat kantaa päivän polttaviin aiheisiin. Lisäksi ohjelmassa nähtiin perheen poikien toimittamat lyhyet ”Poikien uutiset”, joissa kerrottiin perheen tapahtumista viikon varrelta.
Huíla

Huila on Angolan maakunta, joka sijaitsee maan lounaisosassa. Sen pinta-ala on 78 700 km² ja siellä asui vuonna 2014 2 497 422 asukasta. Maakunnan pääkaupunki on Lubango ja kuvernöörinä toimii Ramos da Cruz.
Splatter

Splatter (englantia, suomeksi suoraan käännettynä ’pärskyä, roiskahtaa’) on elokuvagenre, jonka ominaispiirre on liioiteltu väkivalta kuten verisuihkut ja tursuavat sisäelimet. Toisin kuin lähisukulaisessaan goressa, splatterissa väkivaltaa käytetään yleensä mustan huumorin tai groteskin, farssimaisen slapstickin aikaansaamiseksi.
Splatter-piirteitä sisältävät elokuvat ovat tavallisesti kauhuelokuvia tai komedioita.