google/wiki40b huggingface dataset:
Jussi Jänis

Jussi Janis on Lewis Trondheimin luoma sarjakuvahahmo. Jussi Jäniksen ihmeelliset seikkailut -sarjan päälinjassa seurataan nimihahmon ja hänen ystäviensä elämää. Pääjatkumon lisäksi sarjaan kuuluu muihin ympäristöihin sijoitettuja albumeja, jotka voivat olla esimerkiksi western-parodioita tai etsiväseikkailuja. Näiden albumien hahmoista vain Jussilla on aina sama nimi. Albumien tunnusmerkillinen piirre on usein absurdin humoristinen vuoropuhelu. Sarjakuva on suunnattu aikuisille.
Hermann von Rosenberg

Hermann Karl Benjamin von Rosenberg (7. huhtikuuta 1817 Darmstadt - 15. marraskuuta 1888 Haag) oli saksalainen luonnontieteilijä.
Rosenberg värvättiin Alankomaiden Itä-Intiaan sotilaalliseksi kartoittajaksi, jonka tehtävänä oli suorittaa topografisia tutkimuksia. Hän vietti 30 vuotta työskennellen nykyisessä Indonesiassa. Vuosina 1840–1856 hän palveli Sumatralla ja sen naapurisaarilla. Myöhemmin hän siirtyi siviilihallinnon palvelukseen ja työskenteli kartoittajana ja tutkijana Molukeilla ja Uuden-Guinean länsiosissa. Hän palasi Eurooppaan 1871.
Rosenberg oli kiinnostunut linnuista ja alkoi 1860-luvulla kerätä näytteitä, jotka hän toimitti Hermann Schlegelille Leidenin yliopiston luonnonhistorialliseen museoon tutkittavaksi ja luokiteltavaksi. Rosenberg nimesi joitakin lintujen alalajeja, muun muassa australianviikunansyöjän (Sphecotheres vieilloti) alalajin cucullatus.
Rosenberg julkaisi joitakin kirjoja ja artikkeleita työstään Itä-Intiassa. Näissä hän kuvailee alueen maantiedettä, eläimistöä, kansanperinteitä ja kieliä. Hänen kuuluisin kirjansa on Der Malayische Archipel. Land und Leute in Schilderungen, gesammelt während eines dreissigjährigen Aufenthaltes in den Kolonien (Leipzig. Verlag von Gustav Weigel, 1878). Teoksen kuvitus on painettu puukaiverruksista, jotka oli tehty Rosenbergin alkuperäismaalausten perusteella.
Telekarelia

Telekarelia Oy oli Pohjois-Karjalassa toimiva puhelinyhtiö. Sen toiminnan sulauttamisesta Elisaan päätettiin elokuussa 2013.
Telekarelia Oy:n huomattava markkinavoima -alue (HMV-alue) käsitti Enon, Kontiolahden, Kiihtelysvaaran, Pyhäselän (ei Reijolaa) ja Outokummun kunta-alueet. Yhtiö tarjosi sekä matkapuhelin-, että laajakaistaliittymiä (ISDN, ADSL). Outokummussa yhtiö tarjosi myös kaapeli-tv-palveluita.

Yhtiöhistoria

Telekarelian nykyinen toiminta-alue sai ensimmäisen toimilupansa puhelinverkolle vuonna 1899. Tällä saatiin lupa rakentaa linja Kaltimosta Joensuuhun. Luvan saaja oli Kaltimon Puuhiomo Oy. Toiminta tehostui vuonna 1905, jolloin perustettiin Kontiolahden kirkonkylään Telefooni osakeyhtiö.
Tämän jälkeen alueelle perustettiin alueellisia puhelinyhtiöitä seuraavasti: Hammaslahden Telefooni Oy (1907), Heinävaaran Telefooni Oy (1910), Enon Telefooni Oy (1910), Jakokosken Telefooni Oy (1911) ja Uimaharjun Telefooni Oy (1914).
Varsinaisen Telekarelian kantayhtiönä pidetään Pielisjoen Puhelin Oy:tä. Se syntyi vuoden 1955 lopussa, kun Enon Puhelin Oy, Uimaharjun Puhelin Oy, Jakokosken Puhelin Oy ja Kontiolahden Puhelin Oy sulautuivat yhteen. Vuonna 1957 perustettiin Pielisjoen Puhelin Oy:n aloitteesta verkkoryhmätoimikunta, johon tulivat myös mukaan Hammaslahden ja Viinijärven puhelinyhtiöt sekä myöhemmin Kiihtelysvaaran Puhelin Oy.
Myöhemmin yhteistyön tuloksena Hammaslahden Puhelin Oy ja Kiihtelysvaaran Puhelin Oy liittyivät Pielisjoen Puhelin Oy:hyn. Samalla Pielisjoen Puhelin Oy nimi muutettiin Joensuun Seudun Puhelin Oy:ksi. Joensuun Seudun Puhelin Oy aloitti toimintansa vuoden 1960 alusta. Yhtiön nimi muuttui vuonna 1994 Puhelin Oy Telekareliaksi.
Brörup-interstadiaali

Brörup

Kaudesta käytetään myös nimityksiä happi-isotooppivaihe 5c, Peräpohjolan ja Fanan interstadiaali.Ollaan sitä mieltä, että tällä kaudella Skandien jäätikkö suli lähes kokonaan tai kutistui huomattavasti. Luultavasti oli vain muutamia pienehköjä jäätiköitä Kölivuoristossa. Itse Brörupissa kuusi ja mänty yleistyivät kauden keskivaiheille mennessä huomattavasti. Kauden alussa koettiin Rhamnus-huippu.
Erään arvion mukaan jäätikkö ulottui läntisimpään Ruotsiin ja Norjan tuntureille alueilla, joiden korkeus oli noin 1000 m. Erään arvion mukaan Kölivuoriston jäätikkö oli hajonnut kolmeen osaan, joista pohjoisin ulottui Trondheimin ja Mo i Ranan välimaastosta hieman Tromssan pohjoispuolelle. Maailmassa merenpinta oli noin 20 m alempana kuin nyt Brörup- ja Odderade-vaiheiden aikana.
Jää ulottui ehkä Osloon asti tai melko lähelle sitä. Jää oli vetäytynyt Herning-stadiaalista noin 200 km. Jäätä saattoi olla Suomen käsivarren Lapissa. Novaja Zemlja ja Sevarnaja Zemlja olivat saman jääkuvun alla, ja Huippuvuorten ja Frans Joosefin maan yllä oli suuret erilliset jäätiköt. Lämpimimmillään Brörup-kauden vuoden keskilämpötila oli 3-4 °C nykyistä alempi. Alankomaissa oli heinäkuun keskilämpötila 16 astetta, tammikuun keskilämpötila -9 astetta, ja siellä kasvoi metsää. Pohjois-Saksassa kulki tuolloin mäntymetsän ja leveälehtisten puiden raja. Siellä kasvoi koivua, mäntyä, kuusta ja lehtikuusta. Brörupia edeltänyt Amersfoort oli Alankomaissa heinäkuun keskilämpötilaltaan noin 15 C.
Alussa Pohjanmaalla kasvoi avoimia koivumetsiä, seassa katajaa, ja suuri osa kasvillisuudesta oli saroja (Cyperaceae), heiniä (Poaceae) ja ruohoja. Lopulta mänty levisi Pohjanmaalle muutamaksi tuhanneksi vuodeksi, vaikka oli yhä nykyistä kylmempää. Mänty ja koivu olivat pääasialliset puut, kuusi ja leppä harvinaisia, ja nämä kasvoivat pääosin Pohjanmaan itäpuolella.
Mustajärvi (Jämsä, Hassi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,9 metriä mpy.
Hetkipalvelus

Hetkipalvelus on kristillisen kirkon vuorokauden eri hetkinä vietettävä rukous päivän pyhittämiseksi. Se koostuu pääosin psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Eukaristisen liturgian ohella hetkipalvelus muodostaa tärkeimmän osan kirkon julkisesta rukouksesta, erotuksena yksityisestä hartaudenharjoituksesta. Hetkipalveluksen tärkeimpänä osana on perinteisesti pidetty psalmien rukoilemista joko laulaen tai puhuen. Sanalla hetkipalvelus tarkoitetaan koko sitä palvelusten joukkoa ja tyyppiä, jonka päivän rukoushetket muodostavat. Sanalla voidaan myös viitata yksittäiseen rukoushetkeen.
Hetkipalvelusperinteet vaihtelevat; luostarikirkoissa noudatetaan paljon laajempaa hetkipalveluskäytäntöä kuin seurakuntakirkoissa. Lisäksi lännen ja idän kirkkojen välillä on eroja liturgisessa perinteessä. Läntisessä perinteessä rukoushetket ovat historiallisesti olleet pääsääntöisesti vigilia tai matutina, laudes, prima, tertia, seksta, nona, vesper ja kompletorio. Itäisessä perinteessä rukoushetkiä ovat ehtoopalvelus, ehtoonjälkeinen palvelus, puoliyöpalvelus, aamupalvelus, sekä neljä ns. hetkeä: ensimmäisen, kolmannen, kuudennen ja yhdeksännen tunnin hetket.

Katolisessa kirkossa

Sekä katolisessa kirkossa että ortodoksisessa kirkossa käytetään kaikkia perinteisiä rukoushetkiä. Katolisessa kirkossa tehtiin suuri liturgiauudistus Vatikaanin II kirkolliskokouksen jälkeen, jossa myös hetkipalvelusta kevennettiin.

Luterilaisessa kirkossa

Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa on käytössä läntisen perinteen rukoushetkistä laudes, ad sextam, vesper ja kompletorio. Valon rukousta (lat. lucernarium) voidaan viettää vesperin tai kompletorion edellä.

Historia

Hetkipalveluksen tausta on Vanhan Testamentin kuvaamassa pappien velvollisuudessa toimittaa ilta- ja aamu-uhreja (2.Moos. 29:38-39). Babylonin vankeuden aikana, jolloin pääsyä temppeliin ei ollut, Tooran lukeminen paikallisissa kokouksissa, synagogissa, kehittyi korvaamaan temppeliuhrit. Juutalaisten palattua pakkosiirtolaisuudesta näiden rukoushetkien vietto siirtyi temppeliin. Aamu- ja iltauhrien lisäksi vietettiin kolmannen, kuudennen ja yhdeksännen tunnin rukouspalvelusta. Uusi testamentti kuvaa, kuinka kristityt jatkoivat näiden rukoushetkien viettämistä (Kolmas hetki: Apt. 2:15; Kuudes: Apt. 10:9; 10: 3, 13). Vaikka apostolit eivät enää osallistuneet veriseen temppeliuhriin, jonka täyttymys nähtiin "leivän murtamisessa" (eukaristiassa), he jatkoivat päivän rukoushetkiin osallistumista (Apt. 3:1). Hetkipalveluksen alkuhistoria on kuitenkin hyvin vaikea kysymys, eikä suoraa yhteyttä juutalaisen ja varhaiskristillisen käytännön välillä voida vetää.
Birgit Lunelund

Birgit Elisabeth Lunelund-Grönroos (27. marraskuuta 1906 Helsinki – 2. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Birgit Lunelundin vanhemmat olivat professori Harald Vilhelm Lunelund ja Dagny Elisabeth Dorothea Berg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian maisteriksi 1932.
Suomi–Mongolia-seura

Suomi–Mongolia-seura on suomalainen ystävyysseura, jonka tarkoituksena on edistää Suomen ja Mongolian välisiä suhteita. Yhdistyksellä on noin 200 jäsentä. Seuran puheenjohtaja on Ronny Rönnqvist.
Seuran perustava kokous pidettiin 30. syyskuuta 1969 ja se merkittiin yhdistysrekisteriin tammikuussa 1970. Perustajina olivat Seppo Kivinen, Lauri Rossi, Jeja-Pekka Roos, Pentti Aalto, Osmo Jussila ja Matti Klinge.
Seuran jäsenlehti ilmestyy kahdesti vuodessa.
Cruelty and the Beast

Audionäytteitä saatavilla

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla
Tianwa Yang

Tianwa Yang (s. 8. huhtikuuta 1987) on Pekingistä lähtöisin oleva kiinalainen viulisti. Hän aloitti lastentarhassa sähköpianolla musisoimisen ja siirtyi viuluun nelivuotiaana. Hän voitti sittemmin erinäisiä viulukilpailuita ja levytti jo 13-vuotiaana Niccolò Paganinin 24 kapriisia. Hän on levyttänyt myös Pablo de Sarasaten, Felix Mendelssohnin, Wolfgang Rihmin ja Eugène Ysaÿen teoksia. Yangin käyttämä instrumentti on Guarneri del Gesu -viulu vuodelta 1730.
Yang voitti ECHO Klassikin parhaan instrumentalistin tunnustuksen vuonna 2015.
Linnasenvuori

Linnavuori

Linnasenvuori sijaitsee Jämsän kirkosta 12,2 kilometriä koilliseen Juokslahden Juoksjärven pohjoispuolella. Metsämaastossa erottuu ympäristöstään selvästi luontaisesti jyrkkärinteinen vuori, jonka lounaisrinteessä on jyrkänne. Vuori on eri suunnista vaikeapääsyinen, mutta puolustettavuutta ei ole vahvistettu rakenteilla, joita vielä erottaisi maastosta. Itse asiassa mitään muutakaan ihmisen toimintaa ei vuoren laelta erotu lukuun ottamatta metallinilmaisimella löydettyjä haulikon hylsyjä ja rautanauloja. Naulat voivat olla peräisin kolmiomittaustornista. Paikalliset ovat polttaneet paikalla nuotiota.

Tutkimukset

Linnavuoresta teki ilmoituksen Terho Itkonen vuonna 1990. Hän oli huomannut kohteen jo 1957 ollessaan Jämsässä keräämässä paikannimiä. Samana vuonna 1990 Jussi-Pekka Taavitsainen kävi tutkimassa ja kaivamassa kohdetta löytämättä mitään.
Kati Rekai

Kati Rekai CM (20. lokakuuta 1921 – 1. helmikuuta 2010 Toronto, Kanada) oli kirjailija. Hän syntyi Budapestissa, mutta jätti Unkarin vuonna 1948. Hän saapui Torontoon, Kanadaan, Pariisin kautta vuonna 1950. 
Rekai tunnetaan lapsille suunnatuista matkakirjoista, joita on käännetty useille kielille. Matkakohteita tarkastellaan neljän eläinhahmon – Mickeyn, Taggyn, Puppon ja Cican – silmin.  
Rekaista tehtiin vuonna 1993 Kanadan ritarikunnan jäsen.
Rata-äänite

Taustatietoa

Albumilta julkaistiin 7" vinyylisingle "Kolmatta linjaa", jonka b-puolella on Hullukoiran tuottama "Sattuu ja tapahtuu" (mukana Ville). Levy oli parhaimmillaan virallisen singlelistan kahdeksas. Maaliskuussa 2008 Rata-äänitteestä sekä duon Vittuun koko sakki! -debyyttialbumista julkaistiin tupla-CD Rata jatkuu seuraavana vuonna.
Arete

Aretē (m.kreik. ἀρετή, "hyve") oli keskeinen käsite antiikin kreikkalaisessa kulttuurissa ja filosofiassa. Kreikkalainen kasvatus (paideia) korosti hyveellisyyden merkitystä. Arkaaisen kauden kreikkalaisessa aristokraattisessa kulttuurissa hyveellisyys merkitsi luonteen hyvyyttä ja erinomaisuutta. Varhaisessa muodossaan käsite oli sidottu päämäärän tai tarkoituksen täyttämiseen. Näin sen merkitys vaihtui kohteen mukaan. Ihmisen hyveellisyys merkitsi eri asiaa kuin hevosen hyve. Ihmisen kohdalla hyveellisyys liittyi ihmisen täysien kykyjen mukaan elämiseen. Hevosen kohdalla sanaa saatettiin käyttää esimerkiksi hevosten juoksunopeudesta.
Areten henkilöitymänä oli jumalatar Arete, joka oli sovun jumalattaren Harmonian sisar. Arete oli myös muun muassa Aristippoksen tyttären Arete Kyreneläisen sekä kuningas Alkinooksen vaimon nimi.

Homeros

Homeroksen Iliaassa ja Odysseiassa hyve (arete) liitetään lähinnä sankareihin (heeroksiin) ja ylhäisöön puhuttaessa heidän rohkeudestaan ja fyysisestä voimasta. Homeroksen runoudesta välittyvät arvot ja ihanteet, jotka vallitsivat kreikkalaisessa aristokraattisessa kulttuurissa 700-800 eaa. Aristokraattisessa kulttuurissa korostettiin miehuullisuutta, kunnian tavoittelua, taistelussa menestymisen ja kilpailullisuuden merkitystä. Hyveellinen aristokraatti kykeni menestymään sotaretkillä, urheilukilpailussa ja muissa kilpailuissa säätykumppaneita vastaan. Hyveellisen aristokraatin tuli kyetä nousemaan kilpailussa tavallisen kansan yläpuolelle.
Kreikkalaisten filosofien hyvekäsitys sai merkittävästi vaikutteita Homeroksen runouden kilpailullisesta maailmankuvasta. Aristokraattiseen hyvekäsitykseen, joka korosti kilpailullisuutta oli kuitenkin vaikeaa yhdistää yhteisöllisiä arvoja kuten muiden ihmisten huomioon ottamista. Kyseisestä syystä näitä arvoja kohtaan esitettiin myös ankaraa kritiikkiä.
Vaikka Homeroksen runoissa korostetaan miehisiä hyveitä, kilpailullisia ja sotilaallisia arvoja, runoissa tarkastellaan myös naisten asemaa. Homeroksen mukaan esimerkiksi Odysseuksen vaimon, Penelopen hyve (arete) liittyy hänen yhteistyökykyynsä. Agamemnon ylistää häntä tästä kyvystä.

Platon

Platon (427- 347 eaa.) kritisoi moraaliseen sävyyn Homeroksen runojen maailmankuvaa, jossa kuvattiin kreikkalaisten jumalten häikäilemätöntä kilpailua. Valtio-teoksessa esitetyn näkemyksen mukaan kaikki runoissa esitetyt näkemykset eivät kasvattaneet ihmisiä hyveellisyyteen. Platonin dialogeissa Sokrates esiintyy hyveellisyyden opettajana. Platonin mukaan hyveitä olivat muun muassa kohtuullisuus, oikeudenmukaisuus (dikaiosyne), itsehillintä (sofrosyne) ja järkevyys. Filosofi tarkastelee hyveellisyyttä erityisesti dialogissa Menon. Siinä esitetään muun muassa kysymys siitä, voiko hyvettä opettaa.

Aristoteles

Aristoteleen (382- 322 eaa.) filosofiassa hyve (arete) nousee keskiöön. Filosofi käsittelee hyveellisyyttä teoksessaan Nikomakhoksen etiikka. Kyseisessä teoksessa esitetään näkemys hyveellisyydestä kultaisena keskitienä kahden paheen välissä.
Pekka Helin (arkkitehti)

Pekka Juhani Helin (s. 1. toukokuuta 1947 Tampere) on suomalainen arkkitehti.
Helinin tuoreimpia töitä ovat liikekeskus Sello Espoossa, Itämerentorni Ruoholahdessa Helsingissä ja Nokian pääkonttori, joka sai Vuoden teräspalkinnon 1997. Myös eduskuntatalon lisärakennus Pikkuparlamentti on hänen töitään, samoin Finnforestin pääkonttori Tapiolassa Espoossa. Helin on toiminut myös kauppakeskus Redin arkkitehtina.
Keskiputouksen voimalaitos

Voimalan historiaa

Tampereen kaupunki perusti kunnallisen sähkölaitoksen vuonna 1888 – ensimmäisenä Suomessa ja ensimmäisten joukossa koko maailmassa. Aluksi sähkölaitos käytti sähköntuotantoon höyrykonetta. Vuonna 1891 se alkoi hyödyntää vesivoimaa, kun se sai tilat Tampereen Myllyn siipirakennuksesta Tammerkosken keskiputouksen itäpuolelta. Myöhemmin mylly purettiin, ja vuonna 1910 sen tilalle nousi Lambert Pettersonin suunnittelema voimalarakennus. 1930-luvun alussa paikalle tehtiin nykyinen voimalaitos, joka valmistuessaan moninkertaisti Tampereen sähköntuotannon.

Rakennuksen status

Keskiputouksen voimalaitos liittyy kiinteästi Tammerkosken teollisuusmaisemaan, jonka Museovirasto on luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Kaupungin asemakaavassa rakennus on suojeltu. Suojelumääräyksen mukaan kyseessä on ”rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas sekä kaupunkikuvan säilymisen kannalta tärkeä rakennus”. Voimalaa ei saa purkaa, ja siihen tehtävät korjaus- ja muutostyöt täytyy suorittaa niin, ettei niillä turmella rakennuksen, rakenteiden, julkisivujen tai kiinteän sisustuksen rakennustaiteellisia, rakennusteknisiä eikä kulttuurihistoriallisia arvoja.
Iso-Ahvenainen (Sysmä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähi-alueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,2 metriä mpy.
Löyttyjärvi (Kangasala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Suinulan ja Lihasulan välissä niiden pohjoispuolisella metsäalueella aivan valtatien 9 itäpuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat suomaata. Järvelle ei tule teitä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,4 metriä mpy. Siihen on johdettu suolta viisi kuivatusojaa. Suo-ojista on yksi laskuoja, joka lähtee järven itäpäästä. Se virtaa aluksi kaivettuna ojana Tampere-Haapamäki-rautatien alitse ja virtaa etelässä Huhtalan läpi. Se laskee Huhtalassa Vesijärven Suolahteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen karttanimi oli ”Löytajärvi”. Järven laskuojan alajuoksun ympäristössä ei silloin ollut peltomaata, vaan erään torpan niittyjä.
Vuoden 1954 peruskartassa ei Löyttyjärvelle oltu merkitty laskuojaa. Sen suotkin olivat vielä ojittamattomia. Tilanne oli näin vielä vuoden 1961 kartassa, mutta seuraavassa vuoden 1975 kartassa sille oli merkitty laskuoja ja siihen oli johdettu kaksi ojaa Löytynsuolta. Nyt näkyi kartalla myös valtatie 9.
Esete Sutinen

Esete Sutinen  on suomalainen tanssitaiteilija, joka on esiintynyt lukuisisten eri koreografien teoksissa. Hän on valmistunut tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005.
Esete Sutinen tunnetaan taitavana tanssijana ja vahvana tulkitsijana. Hän on työskennellyt mm. Alpo Aaltokosken, Sonya Lindforsin, Virva Talosen, Marjo Kuuselan, Ervi Sirénin, Tommi Kitin ja Petri Kekonin koreografioissa. Hänelle myönnettiin kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2016–2018.
Nimineuvos

Nimineuvos (ven. титулярный советник) oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut yhdeksännen luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen alikapteenin arvoa. 
Nikolai Gogolin teosten Päällysviitta ja Hullun päiväkirja päähenkilöt olivat nimineuvoksia.
Ville Vilén

Ville Vilén (s. 1963 Savonlinna) on toiminut Yleisradion Luovien sisältöjen johtajana vuodesta 2011. Vastuualueeseen kuuluu Ylen suomenkielisten lasten, nuorten, draaman, kulttuurin, viihteen, oppimisen sekä asian sisällöt. Lisäksi vastuuseen kuuluu Radion sinfoniaorkesteri ja Ylen toiminta Musiikkitalossa.
Aiemmin Vilén on toiminut Yle Vision ohjelmistoalueen johtajana (2006-2010) sekä Radio Suomen, YleX:n ja YleQ:n ohjelmajohtajana (vuosina 2003-2006). Lisäksi Vilén on työskennellyt Radiomafian musiikkipäällikkönä ja toimittajana. 
Vilén on kotoisin Savonlinnasta ja koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Eentitoisho

Eentitoisho on maasaiden rituaali, siinä heimosta riippuen 5–10 vuoden ikäisille tytöille opetetaan kaikki naisten tehtävät kuten kodinhoito, naimisiin menoa varten. Naiset rakentavat majat, hoitavat lapset, lypsävät lehmät, keräävät polttopuut, noutavat veden ja tekevät ruoan, joten opetettavaa on paljon.
H. G. Wellsin bibliografia

H. G. Wells oli tuottelias kirjoittaja sekä fiktiivisen kirjallisuuden että tietokirjallisuuden parissa. Hänen kirjailijanuransa kesti yli 60 vuotta, ja häntä pidetään ensimmäisten tieteisromaaniensa ansiosta yhtenä tieteiskirjallisuuden isistä (muiden ollessa Jules Verne ja Hugo Gernsback).
Haukijärvi (Orivesi, Korvenkylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylängöllä kolmen korkean men välissä. Järven luoteispuolella sijaitsee 230 metriä korkea Vieruvuori, kaakkoispuolella 210 metriä korkea Haukivuori ja lounaassa sijaitsee 240 metriä korkea Vilhevuori. Etenkin Haukivuoren rinteet laskevat järveen jyrkimpinä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven itärantoja seuraa Korvenkylästä tuleva metsäautotie, joka haarautuu pohjoispäässä kahteen suuntaan.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,2 metriä mpy. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Laskuoja lähtee sen etelärannasta ja se laskee Kaakkojärven kautta Väärä-Kalkkuun. Vesireitti jatkaa Myllyveteen, joka laskee Haapaojaa myöten Koljonselän Säkkiin.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa kulki järven länsipuolelta kärrypolku Haukijärvellä sijatsevaan taloon.
International Harvester A-sarja

Uusi design

Uuden mallisarjan ohjaamoa oli laskettu rungolla alaspäin. Tämä vastavuoroisesti vähensi ohjaamon jalkatilaa keskimmäiseltä matkustajalta, koska vaihteiston vaatiman tilan vuoksi lattiaan oli muotoiltava kohouma. Veistokselliset keulan muodot ja voimakkaasti kaareva panoraama-tuulilasi sekä uuden korin myötä hylätyt astinlaudat loivat korille aikakautensa tyypillisen ilmeen. IH oli saanut korimallinsa taas ajan tasalle, pääosin vuonna 1953 yhtiön palkkalistoille tulleen Ted Ornasin muotoilemana. 
Konepeitto oli nyt saranoitu takareunastaan, aiemman sivulle käännettävän tai vaihtoehtoisesti kokonaan pois nostettavan sijaan. Pysäköintivalot oli muotoiltu ajovalojen yläpuolelle. Kuten jo aiempiin R- ja S -sarjoihin, myös uuden A-sarjan mallivalikoimaan kuului Travelall station wagon. Versioina oli tarjolla kokonaispainoluokkiin 4200 – 33 000 lbs (1900 – 20,4 t) sijoittuvat A-100 – A-180 -mallit. Ensimmäisenä mallivuotena, juhlavuoden kunniaksi, asiakkaiden oli mahdollista tilata myös erikoisvarusteltu ja kulta-valkoisella kaksivärimaalauksella viimeistelty Golden Jubilee Custom -pickup. Juhlamallin lava oli eräs markkinoiden ensimmäisistä "oikeista" täysleveistä lavoista, joissa lokasuojat oli muotoiltu kyljen sisäpuolelle. Esimerkiksi vuoden 1955 Chevrolet Cameo Carrier -mallin sileä kylki oli aikaansaatu lasikuitupeitteellä, itse lava oli perinteistä kapeaa mallia.
A-sarjan voimalinjavalikoima oli muutoin sama kuin edeltäneen S-sarjan, mutta uutena optiomoottorina A-100 – A-130 -alasarjoihin oli tarjolla voimakas Black Diamond 264. International mainosti voimanlähdettään "kuusisylinterisenä moottorina V8:n tehoilla", koska sen teholukema oli sama kuin Chevrolet 265 V8 -moottorilla.

A- ja AC-series conventional

Täysin uudet muodot saanut A-sarjan light- ja medium-duty -nokkamallin ohjaamo (conventional cab) korvasi S-sarjan vuoden 1957 keskivaiheilla. Samanaikaisesti töpökeulainen short-conventional -AC-sarja, jonka moottori oli osittain ohjaamotilan "koirankopissa", korvasi SC-sarjan COE- eli pystyhyttimallit. Vuonna 1958 AC-ohjaamo sai jatketun keulan, jota käytettiin suurilla Cummins-moottoreilla varustettujen heavy-duty AC-D -sarjan mallien yhteydessä.

ACO-sarja, Sightliner

Sightliner-sarja, eli ACO-195 – ACOF-200 -sarja, oli korkealla ja äärimmäisen lyhyellä kippiohjaamolla varustettu mallisto. Lähijakeluun tarkoitetun ohjaamon tunnuspiirteenä olivat kuljettajan jalkoihin ja ovien alareunoihin sijoitetut ikkunat, joilla pyrittiin parantamaan näkyvyyttä ulos. Sightliner-malliston voimansiirtoon oli Roadranger-manuaalivaihteiston sijaan mahdollista valita Internationalin uusi Select-O-Matic -automaatti tai viisiportainen synkronoitu vaihteisto nappitoimisella, sähköohjatulla nestekytkimellä.