google/wiki40b huggingface dataset:
George Habash

George Habash (arab. جورج حبش‎; 2. elokuuta 1926 Lydda, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 26. tammikuuta 2008 Amman, Jordania) oli Palestiinan vapautuksen kansanrintaman (PFLP) perustaja ja johtaja. Hänet tunnettiin myös nimellä al-Hakim, الحكيم, "tohtori."
Habash syntyi Lodissa kreikkalais-ortodoksiseen  kristittyyn kauppiasperheeseen. Hän lähti opiskelemaan lääketiedettä. Israelin armeija valtasi kaupungin heinäkuussa 1948 Israelin itsenäisyyssodan aikana ja Lyddan noin 10 000 asukasta marssitettiin ns. Lyddan kuolemanmarssilla kaupungista arabien puolelle.
Habash opiskeli American University of Beirutissa, jossa hän tapasi Wadie Haddadin. Valmistuttuaan luokkansa priimuksena hän työskenteli pakolaisleireillä Jordaniassa ja perusti Haddadin kanssa klinikan Ammaniin. Hänestä tuli nasserismin innoittaman Arabinationalistisen liikkeen perustajajäsen 1951. Habashia syytettiin osallisuudesta vuoden 1957 vallankaappauseritykseen ja hänet tuomittiin poissaolevana. Seuraavana vuonna hän pakeni Syyriaan (silloin osa Yhdistynyttä arabitasavaltaa), mutta hän joutui palaamaan Libanoniin 1961 Arabitasavallan hajotessa.
Kuuden päivän sodan jälkeen pettymys Nasseriin kasvoi ja Habash muutti Arabinationalistisen liikkeen radikaaliksi Palestiinan vapautuksen kansanrintamaksi. PFLP julistautui marxilais-leniniläiseksi 1969. Sillä on aina ollut ehdoton linja Israelia vastaan ja sen tavoitteena on sen hävittäminen sotilaalliseen kamppailun keinoin. PFLP sai maineen kaikkein radikaaleimpana palestiinalaisten järjestöistä. Tavoitteena oli pitää israelilaiset jatkuvan, paitsi sotilaallisen, myös psykologisen paineen alla. Se oli myös usein huonoissa väleissä maltillisempien PLO:n jäsenjärjestöjen, kuten Jasser Arafatin Fatahin kanssa.
Mm. lentokonekaappauksen Jordaniaan 1970 saivat Jordaniassa aikaan vastareaktio, joka tunnetaan nimellä "musta syyskuu", joka oli tuhota PLO:n. PFLP arvosteltiin ankarasti ja se vähensi väkivaltaa ja sanoutui 1970 irti kansainvälisestä terrorismista, mutta toisaalta Wadie Haddadin johtama PFLP-EO jatkoi kaappauksia myös ulkomailla, eikä PFLP estellyt sitä.
Mustan syyskuun jälkeen fedayeen siirtyi Libanoniin. Habashin terveys heikentyi 1972 ja hän menetti valtaa järjestöissä. Palestiinalaisten kansallisneuvosto hyväksyi 1974 päätöksen, jota PFLP piti askeleena kohti kahden valtion ratkaisun hyväksymistä ja Habash sanoutui irto PLO:sta ja liittyi Irakin tukemiin rejektionisteihin. PFLP liittyi takaisin vasta PLO:n tuomittua Anwar Sadatin rauhanhankkeen Israelin kanssa. PFLP kärsi suuria tappioita Libanonin sisällissodassa taisteluissa kristittyjä falangisteja ja Syyrian armeijaa vastaan. Myöhemmin sen välit Syyriaan kuitenkin paranivat ja Habash muutti asumaan Damaskokseen.
Oslon rauhansopimuksen myötä Habash ja PFLP sanoutuivat kokonaan irto PLO:sta ja Arafatista. Ryhmä perusti Damaskokseen keskuksen ja liittoutui ensi kertaa PLO:ta vastustavien islamistiryhmien kanssa. Habash kieltäytyi ikinä palaamasta palestiinalaisalueille, koska se olisi merkinnyt Oslon sopimuksen legimiteetin tunnustamista. Hän muutti takaisin Ammaniin 1992.
Skandinavisk Aero Industri

Skandinavisk Aero Industri A/S (SAI) oli tanskalainen lentokonetehdas, joka toimi vuodet 1937-1954. Yhtiön perustivat lentokonemekaanikko Viggo Kramme (1905–1984) ja insinööri Karl Gustav Zeuthen (1909–1989). Sen toimipaikka oli Kööpenhamina.
Yhtiön lentokoneet saivat tunnuksen "KZ" Krammen ja Zeuthenin mukaan. Ensimmäinen kone oli valmis vuonna 1937: KZ I. KZ IV rakennettiin vuonna 1944 ambulanssikoneeksi. Koneet KZ VII ja KZ VIII suunnitteli ruotsalainen insinööri Björn Andreasson. Toisen maailmansodan jälkeen yhtiön myynti laski ja yhtiön kannattavuus romahti vuonna 1950, jolloin sen toiminta hiipui. Yhtiö valmisti kaikkiaan noin 200 lentokonetta.

Museokoneita

Vuonna 2005 Dansk Veteranflysamlingilla oli jokaisesta KZ-mallista kone kokoelmissaan.
Ympäristösosiologia

Ympäristösosiologia on tieteenala, jonka mukaan ympäristökysymysten ratkaiseminen edellyttää yhteiskunnallisten riippuvuus- ja vuorovaikutussuhteiden tunnistamista.
Annikki Arni

Aino Annikki Arni, o.s. Forsström, käytti kirjailijanimimerkkinä nimeä Marja-Leena (23. syyskuuta 1898 Ristiina – 10. joulukuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, mutta myös toimittaja ja suomentaja. Hän esitti operettisävelmiä ja iskelmiä ja esiintyi 1930-luvulla kabareessa. Hänen iskelmistään tunnetuin lienee hänen Dallapé-orkesterin solistina levyttämänsä Vanha kaappikello (1938). Hän oli myös toimittaja ja pääsi haastattelemaan musiikkimaailman suuria tähtiä.
Arni oli yksi alkuperäisiä Elokuvajournalistit-yhdistyksen perustajajäseniä vuonna 1944. Yhdistyksen näkyvin tehtävä oli jakaa elokuva-alan Jussi-palkintoa. Arni sai vuonna 1978 betoni-Jussin kunnianosoituksena elämäntyöstään.
Etu-Mustijärvi

Maantietoa

Järvi sijaitsee mäkisessä metsämaastossa olevassa painaumassa. Järven pinta-ala on 5,0 ha ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja rannat ovat ojitettua suota.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Luhdanjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Luhdanjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,1 metriä mpy. Järveen laskee muutama oja tiheästi ojitetulta Mustijärvensuolta ja sen lyhyt laskuoja laskee Palojärveen.
Likolampi (Kärkölä)

Maantietoa

Lampi sijaitsee Hiidenmäen itäpuolella rinteen alla peltoalueen reunalla. Sen pinta-ala on 1,7 ha ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelpuolella sijaitsee kaksi maatilaa ja niiden vapaa-ajan asunnot on rakennettu lammen etelärantaan. Pohjoisrannalla on kartassa laavun paikka.

Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen alaosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen ei laske tulo-ojia, mutta viereinen 40 metriä korkea mäki antaa lammelle pohjavettä. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,5 metriä mpy. Pohjoisrannasta lähtevä laskuoja yhtyy koillisesta tuleviin pelto-ojiin, jotka laskevat kahden lammikon kautta Lähdeojaa myöten Teuronjokeen Myllykylän eteläpuolella. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi on piirretty nimettämänä Hevonojan kylään, mutta laskuojan varrella olevia lampia ei silloisessa kartassa näkynyt.
Vuoden 1964 peruskartassa lampi oli autio. pellot ulottuivat myös lammen pohjois ja luoteispuolelle. Koillisesta tuleva pelto-oja näkyi vielä vuoden 1988 kartassa. Vuonna 1979 kartassa itärannassa näkyimökki, mutta uusimpia mökkejä ei näy viel 1988 kartassa.
Hardricourt

Château d’Hardricourt

Hardricourtissa sijaitseva Château d’Hardricourtin linna oli Keski-Afrikan tasavallan diktaattorin Jean-Bédel Bokassan omistuksessa. Bokassan perikunta myi sen vuonna 2011.
Asin Thottumkal

Hyväntekeväisyystyö

Kuvatessaan elokuvaa Ready Sri Lankassa, Asin oli mukana leireillä, joilla autettiin sisällissodan koskettamia Sri Lankan tamileja. Hän myös johtaa vähäosaisten koulua Intiassa.

Yksityiselämä

Asin on kristitty. Hän puhuu seitsemää kieltä: äidinkielensä malajalamin lisäksi tamilia, telugua, hindiä, englantia, ranskaa ja sanskritia. Asin avioitui liikemies Rahul Sharman kanssa sekä kristillisten että hindulaisten rituaalien mukaan Delhissä 19. tammikuuta 2016.
Metla-talo

Metla-talo valmistui Metsäntutkimuslaitoksen (Metla) Joensuun toimintayksikön toimitilaksi vuonna 2004. Metla sulautui vuonna 2015 Luonnonvarakeskukseen (Luke) mutta talon nimi kuitenkin säilyi.
Talossa on toiminut vuodesta 2015 Luonnonvarakeskus, Euroopan metsäinstituutti EFI, Itä-Suomen yliopiston hallintohenkilöstöä sekä Evira.  Vuodesta 2018 kesäkuussa tiloihin muutti myös Verohallinto.
Metla-talo oli vuonna 2004 valmistuessaan ensimmäinen suuri puusta valmistettu kolmikerroksinen puurunkoinen toimistotalo Suomessa.  Joensuun yliopistokampukselle rakennetussa talossa on käytetty sekä uusia että perinteisiä puurakentamisen rakenteita. Talon rakentamista varten järjestetyn arkkitehtikilpailun voitti Arkkitehtitoimisto SARC Oy:n ehdotus, pääarkkitehtina Antti-Matti Siikala.

Modernin puurakentamisen pilottihanke

Metla-talo oli puurakentamisen pilottihanke, jonka yhtenä tavoitteena oli nostaa puu vaihtoehdoksi muiden materiaalien rinnalle myös suuremman mittakaavan toimistorakentamisessa. Talon rakentamista varten järjestettiin arkkitehtikilpailu vuonna 2002. Kilpailun voitti Arkkitehtitoimisto SARC Oy:n laatima ehdotus "Puumerkki", pääarkkitehtina toimi Antti-Matti Siikala.
Metla-talon malli on ikivanha oppilaitoksen arkkityyppi, jossa tilat kiertyvät yhteisen sisäpihan ympärille. 100 vuotta vanhoista purkuhirsistä verhottujen ulkoseinien rajaama esipiha toimii porttina rakennukseen ja sen sisäpihalle.
Kimppupilarit kannattelevat Metla-talon aulan kattoa. Aulan katseenvangitsijana on ylösalaisin käännetyn veneen muotoon suunniteltu, paanukattoinen luentosali. Työskentelytilat, toimistohuoneet ja laboratoriotilat, kiertyvät sisäpihan ja aulan ympärille.
Metla-talon rakenteissa ja sisustuksessa on käytetty miltei kaikkia 24 Suomessa kasvavaa puulajia. Rakenteissa hallitseva puulaji on kuusi, jota on kaikesta puumateriaalista noin 80 prosenttia. Rakennuksen kaikkien materiaalien massasta puuta on noin 40 prosenttia, yhteensä noin 2 000 kuutiometriä.
Myös kivellä on Metla-talossa merkittävä rooli. Ulkopiha on ladottu noppakivistä, Metla-talon aulan lattia on tehty Pohjois-Karjalan maakunnan ykköskivestä, Nunnanlahden harmaasta vuolukivestä.

Palkittu ja suosittu kohde

Metla-talosta on tullut merkittävä kansallinen ja kansainvälinen puurakentamisen referenssikohde ja vierailukohde erilaisille puurakentamisesta kiinnostuneita sidosryhmille.
Metla-talo on saanut myös useita palkintoja, kuten Senaatti-kiinteistöjen Vuoden Rakennushanke 2004 -palkinnon, Puuinformaatio ry:n Puupalkinnon 2005, Suomen sähköteknillisen liiton Vuoden valaistuskohde 2005 -palkinnon ja IESNA:n (The Illumination Engineering Society of North America) kansainvälisen valaistuspalkinnon vuonna 2006.
Metla-talo esitellään seikkaperäisesti vuonna 2009 ilmestyneessä kirjassa Metla-talo. Metla-talo on mukana taiteilija Pekka Piipon suunnittelemassa kuuden rakennusaiheisen postimerkin vihkosessa, jolla juhlistetaan valtion rakennustoiminnan 200-vuotisjuhlavuotta. Merkki julkistettiin 1. huhtikuuta 2011.
Kiljukotka

Levinneisyys

Kiljukotka on levittäytynyt pohjoisesta Euroopasta aina Aasiaan saakka, talvehtii Kaakkois-Euroopassa, Keski-idässä ja Etelä-Aasiassa. Koko Siperian taigan halki yltävän levinneisyysalueensa ja vähäisen parimääränsä (maailmanlaajuiseksi kannaksi arvioidaan noin 3 000 paria) takia kiljukotka on maailmanlaajuisesti uhanalainen. Kiljukotka on kadonnut Suomen vakituisesta pesimälajistosta, ja se luokitellaan maasta hävinneeksi lajiksi. Muutamia harhailijoita tavataan Suomessa kuitenkin vuosittain, ja satunnaispesintöjä on todettu 2000-luvulla. Ympäristöministeriön päätöksellä (n:o 1209/95) lähes kaikille Suomen pesimälintulintulajeille on määritelty ohjeellinen arvo; kiljukotkan ohjeellinen arvo on 6 728 euroa.

Elinympäristö

Lintu elää kosteikko-, metsä- ja suoalueilla, joilta se metsästää pieniä nisäkkäitä, lintuja, matelijoita, sammakoita sekä kaloja.

Lisääntyminen

Kiljukotkalla on suuri pesä puussa, johon se munii 1–2 munaa. Poikasista jää käytännöllisesti katsoen aina eloon ainoastaan vahvempi poikasten keskinäisen kilpailun takia.
Luvanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 840 hehtaaria eli 8,4 neliökilometriä. Se on 7,4 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Sillä on laaja ja yhtenäinen järvenselkä, joka ulottuu järven länsipäästä sen itäpäähän. Järven keskellä on kapeikko, jossa järven leveys on 650 metriä. Kapeikon länsipuolesta on käytössä nimi Niskanselkä. Järven länsipäässä näkyy järvelle Myhkyrin vaara, jonka laki kohoaa 65 meriä vedenpinnan yläpuolelle. Etelärannasta 400 metrin päässä sijaitsee Kypäräsaaren kohdalla Kypärävaara, joka kohoaa yli 80 metrin korkeudelle.
Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 % järven kokonaispinta-alasta. Karttaan nimetyt saaret ovat lännestä alkaen lueteltuina Jokisaari, Niskansaari, Tirro, Kypäräsaari, Selkäsaari ja Nuottisaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 39 miljoonaa kuutiometriä eli 0,039 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 24 metriä. Syvin kohta sijaitsee Niskanselällä, jossa järven pituussuuntainen syvänne sijaitsee. Syvänteen länsipäässä on 24 metriä syvää, mutta muualla syvänteessä 20–22 metriä syvää. Järven itäpuolella on yleensä 3–6 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 30 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Rantojen asutus on harvaa haja-asutusta ja sinne on rakennettu lisäksi alle 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet seututieltä 904, joka ohittaa järven kauempaa sen eteläpuolelta, tai seututieltä haarautuvalta ja järven kiertävältä yhdystieltä 19241. Järven rannoilla tai niiden läheisyydessä on vain Kypärävaaran kylä ja Tololanniemen ja Ollilanniemen kulmakunnat.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Luvanjoen valuma-alueen (59.7) Luvanjärven alueella (59.72), jonka Luvanjärven lähialueeseen (59.722) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,7 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Mikitänjärven alueelta (59.73), missä sijaitsevat lähimpänä Ilvesjärvi (148 ha) ja Jokilampi (11 ha) ja nimenä tuttu Mikitänjärvi (915 ha), ja Kokkojoen valuma-alue (59.76), jonka pääjärvi on Kokkojärvi (383 ha). Luvanjärven lähialueella ei ole muita yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea kuin Luvanjärvi.
Järven laskujoki on 700 metriä pitkä Luvankoski, joka laskee Niemelänjärveen (221 ha).
Edit Bauer

Edit Bauer (s. 30. elokuuta 1946) on slovakialainen poliitikko. Hän kuuluu lähinnä etnisen unkarilaisvähemmistön tukemaan Magyar Koalíció Pártja -puolueeseen. Euroopan parlamentin jäsenenä hän on oli vuosina 2004–2014 Kansanpuolueen ryhmässä.
Kati Aspelin

Kati Aspelin (1. kesäkuuta 1914 – 1975) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi naispääosassa musikaalielokuvassa Meidän poikamme merellä (1933) Koiviston kartanon Leilan roolissa. Elokuva on retusoitu televisiolle 1994.
Etruskin kieli

Säilyneet tekstit

Kirjoitustaito tuli etruskien keskuuteen viimeistään 700-luvulla eaa. ja se otettiin nopeasti käyttöön etruskin kielen kirjoittamiseen. Varhaisimmat säilyneet etruskinkieliset piirtokirjoitukset ovat 600-luvulla valmistetuissa keramiikka-astioissa. Tutkimuksen ongelma on, että säilyneet tekstit ovat lyhyitä ja kaavamaisia, jolloin kielen rakenne jää tuntemattomaksi. Yhtään kirjettä, arkistotekstiä tai sanakirjaa ei ole säilynyt. Vain kymmenkunta piirtokirjoitusta sisältää enemmän kuin 30–40 sanaa. Pisin teksti on uhrikalenteri Liber linteus, jota nykyään säilytetään Zagrebissa. Se sisältää yli 1300 sanaa, mutta valtaosa niistä on nimiä. Muutkin pitkät tekstit ovat usein kalentereita, mutta joukossa on myös metallitauluihin kaiverrettu muistokirjoitus ja temppelin pyhä teksti. Tärkein etruskin tekstikokoelma on saksalaisen Helmut Rixin kokoama Etruskische Texte.
Etruskista on säilynyt merkkejä nykyisessä paikannimistössä sekä muihin kieliin lainautuneina sanoina. Esimerkiksi Parman kaupungin nimi on etruskiperäinen. Etruskista on tullut latinan kautta suomeenkin joitain lainasanoja, esimerkiksi persoona, joka tarkoitti alun perin näytelmissä käytettyä naamiota, myöhemmin naamiota ylipäänsä ja lopulta henkilöä.

Aakkoset

Etruskit omaksuivat aakkostonsa Euboiasta noin 700 eaa. tulleiden kreikkalaisten siirtolaisten käyttämästä länsikreikkalaisesta aakkostosta pienin muutoksin. Etruskit kirjoittivat oikealta vasemmalle. Etruskissa ei ollut soinnillisia klusiileja (b, d, g) ja k-äänteen kirjoittaminen riippui seuraavasta äänteestä, mikä käytäntö on jonkin verran siirtynyt latinan kirjoittamiseen.
Allaolevan taulukon sarakkeet vasemmalta oikealle: Euboian kreikka, kolme etruskimuunnelmaa, latinan vastineet ja äänneasut:
Tahdonvastaisesti toteutettu hoitotoimenpide tai tutkimus (psykiatria)

Tahdonvastaisesti toteutetulla hoitotoimenpiteellä tai tutkimuksella tarkoitetaan tahdosta riippumattomassa psykiatrisessa sairaalahoidossa olevan potilaan psyykkisen tai ruumiillisen sairauden hoitamista tai tutkimista ilman potilaan suostumusta tai hänen kantaansa tuntematta.

Potilaan tahdosta riippumatta annettava lääkitys

Potilaalle tahdonvastaisesti annettavan lääkityksen (= injektiomuotoinen lääkitys lihakseen annettuna) tarve on arvioitava joka kerralla erikseen ja niistä tulee tehdä aiemmin mainitut merkinnät potilaan sairauskertomukseen.

Pakkoruokinta

Joissain psyykkisen sairauden muodoissa potilas voi aiheuttaa itselleen hengenvaaran laiminlyömällä ravitsemuksensa (esimerkiksi anoreksia). Mikäli hoitava lääkäri katsoo potilaan ruokinnan välttämättömäksi hänen tahdostaan riippumatta voidaan se toteuttaa yleensä joko ns. nenä-maha - letkulla tai suonensisäisesti annettavalla ravintoliuoksella.

Potkimista ja lyömistä estävät vaatteet

Psyykkisen sairaudentilansa vuoksi potilas saattaa olla erityisen vaarallinen ympärillään oleville henkilöille. Toisessa artikkelissa käsiteltyjen erityisten rajoitusten (hoidollinen kiinnipitäminen, eristäminen ja sitominen) sijaan voi hoitava lääkäri määrätä potilaan käyttämään pakkopaitaa, jolla estetään ettei potilas pääse lyömään.

Psykokirurgiset toimenpiteet

Psykokirurgisia toimenpiteitä, esimerkiksi lobotomiaa tai niihin verrattavia toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan täysi-ikäisen potilaan kirjallisella suostumuksella, jollei kyseessä ole potilaan henkeä uhkaavan vaaran torjuminen. Lisäksi psykokirurgisille toimenpiteille on olemassa lupamenettely.
USS Jimmy Carter

Palveluskäyttö

Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Kitsapin laivastotukikohtaan Yhdysvaltain länsirannikolle Bremertoniin Washingtonin osavaltioon, jossa se korvasi lokakuussa 2004 palveluksesta poistetun USS Parchen.
Islamic Center of America

Islamic Center of America on moskeija Dearbornissa Michiganissa, joka avattiin vuonna 2005. Sen väitetään olevan suurin moskeija Pohjois-Amerikassa. Se on shiialainen moskeija, mutta avoin kaikille muslimeille.
Fenyyliasetoni

Fenyyliasetonin valmistus ja käyttö

Fenylasetonia voidaan valmistaa monella tapaa. Esimerkiksi bentseenin ja klooriasetonin välisellä Friedel–Crafts-alkyloinnilla.
Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat fenyylietikkahapon ketonisointi 400–500 °C lämpötilassa ceriumoksidin toimiessa katalyyttinä, fenyylipropyleenioksidin zeoliittikatalysoitu toisiintuminen ja 2-fenyylipropanolin hapetus.
Yhdistettä käytetään muun muassa lääkeaineiden. kuten prenylamiinin, synteesissä.
Juha Siltanen

Juha Siltanen (s. 2. syyskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija, esseisti, suomentaja ja teatteriohjaaja.
Siltanen on kirjoittanut televisio- ja teatterinäytelmiä sekä kuunnelmia. Hän on saanut näytelmistään kotimaisia ja kansainvälisiä palkintoja, muun muassa Pro Finlandia -mitalin vuonna 2007.
Siltanen on työskennellyt usein myös musiikkiteatterin parissa. Hän on suomentanut näytelmiä englannista, ruotsista ja saksasta, esimerkiksi Harold Pinteriä, William Shakespearea, Edward Albeeta ja Eugene O'Neillia. Hänen omia töitään on käännetty ruotsiksi, englanniksi ja ranskaksi.
Siltanen on esiintynyt yhdessä ystävänsä M. A. Nummisen kanssa Radio Suomen radioshow Yömyöhässä. Siltanen myös ohjasi Nummisen kirjoittaman saksankielisen kuunnelman ”Einstein, Weinstein, Wittgenstein” suomeksi Turun kaupunginteatteriin. Siltanen on itse kääntänyt ja sovittanut tekstin.
Valtion kirjallisuustoimikunta myönsi Siltaselle kolmivuotisen taiteilija-apurahan elokuussa 2010.
Varsinais-Suomen rykmentti

Varsinais-Suomen rykmentti oli valkoisten länsiarmeijan joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli kapteeni vapaaherra M. R. Carpelan. Sodan aikana rykmenttiin ehti muodostua ainoastaan yksi pataljoona ja yksi vapaajoukko.

Rykmentistä muodostettiin sodan jälkeen Turun Vartiopataljoona
Gillet

Gillet on belgialaisen Tony Gilletin 1994 perustama autotehdas. Tehtaan ainoa tarjolla oleva malli on pieninä sarjoina valmistettu Gillet Vertigo sportscoupé, jota vauhdittaa Alfa Romeon V6-moottori.

Gillet Vertigon historia

Tony Gillet on entinen kilpa-ajaja, joka pyrkii jatkuvasti täydelliseen suoritukseen. Voitettuaan useana perättäisenä vuonna Belgian mestaruuden mäkikilpailuissa ja osallistuttuaan itserakentamallaan kilpa-autolla kahdesti Pariisi-Dakar -erämaaralliin, Gillet päätti siirtyä autoteollisuuden pariin vuonna 1982 ryhtymällä Donkervoortin maahantuojaksi. Varta vasten viritetyllä Donkervoortilla Gillet siirsi nollasta sadan kilometrin tuntivauhtiin suoritettavan kiihdytyksen ennätyksen uusille luvuille tammikuussa 1990 tuloksellaan 3,85 sekuntia. Sittemmin hän teki myös sarjatuotantoautojen maailmanennätyksen 0-60 km/h -kiihdytyksessä nimeään kantavalla Gillet Vertigolla. Ennätysaika on 3,1 sekuntia.
Vertigon ensimmäinen prototyyppi valmistui 1991. Se julkistettiin Brysselin 71. kansainvälisessä autonäyttelyssä tammikuussa 1992. Seuraavan kahden vuoden aikana prototyyppiä viimeisteltiin sarjatuotantoa varten ja sille myös hankittiin vaikeasti saatava EU-tyyppihyväksyntä. Samaan aikaan prototyyppi kiersi tärkeimmissä autonäyttelyissä, kuten Pariisin ja Geneven kansainvälisissä autonäyttelyissä vuonna 1993.
Tätä kaikkea varten oli rakennettava vielä kaksi autoa lisää. Toinen niistä oli prototyyppi, joka oli jo lopullisen myyntiin tulevan auton kaltainen. Toinen oli varsinaisen valmistussarjan auto numero 1, jolla suoritettiin tyyppihyväksyntään tarvittavat testit, kuten keulatörmäystesti sekä istuinten kiinnitysten ja turvavöiden kiinnitysten lujuustestit. Vertigo selviyi kaikista mainituista testeistä ilman huomautuksia.
Gillet Vertigon sarjatuotantoversio poikkesi ensimmäisestä prototyypistä monin tavoin. Auton kori valmistettiin hiilikuituvahvisteisesta alumiinihunajakennoista aivan kuten Formula 1 -kilpuritkin. Tällä saavutettiin sekä huomattava painonsäästö että suurempi rakenteellinen lujuus. Vertigon paljas kori painaa vain 58 kg. Korista tehtiin prototyyppiä sulavalinjaisempi hieman korkeammin sivuikkunoin ja irrotettavin etuvaloin.
Auto numero 2 varustettiin automaattivaihteistolla ja erityisellä joystick-hallintalaitteistolla. Se myytiin entiselle F1-kuljettajalle, Philippe Streiffille, joka oli vammautunut F1-onnettomuudessa.

Autourheilu

Gillet on myös aktiivinen moottoriurheilurintamalla. Auton kisaversiolle on annettu nimeksi Gillet Vertigo Streiff edellä mainitun Philippe Streiffin mukaan. Belgialaiset Bas Leinders ja Renaud Kuppens voittivat autolla Belgian GT-mestaruuden ja sijoittuivat Span 24h -kilpailussa toiselle sijalle.