google/wiki40b huggingface dataset:
Elvis Is Back!

Sisältö

Elvis Is Back! on Elviksen ensimmäinen albumi sen jälkeen, kun hänet kotiutettiin Yhdysvaltain armeijasta. Ensimmäisenä äänityspäivänä paikalla olivat "Eversti" Tom Parker, hänen apulaisensa Tom Diskin ja levy-yhtiö RCA:n edustajat. Nämä halusivat nähdä olisiko Elviksellä vielä tallella "se jokin" kahden univormussa vietetyn vuoden jälkeen. Levytyskokoonpanossa olivat tutut muusikot: kitaristi Scotty Moore, pianisti Floyd Cramer, rumpali D. J. Fontana ja taustalaulukvartetti The Jordanaires. Muut mukana olleet olivat levyttäneet vain kerran aikaisemmin Elviksen kanssa. Yksi uusi mies sessioissa oli kitaristi Charlie Hodge, jonka kanssa Presley oli ystävystynyt asepalvelusaikanaan. Hodge tulisi olemaan Presleyn vakituinen soittokumppani, Memphis Mafian jäsen sekä luottomies Elviksen aloittaessa tauon jälkeen konserttiesiintymiset uudelleen vuosikymmenen lopussa. Kovien paineiden alla äänityssessiot olivat menestykselliset, albumi koko vuosikymmenen kohokohta ja yksi Presleyn omista suosikeista töidensä joukossa. Musiikillisesti hän siirtyi kauemmas 1950-luvun rock and roll -soundistaan ja yhdisteli tällä albumilla doo-wopia, gospelia ja bluesia. Mukana oli jopa jazzahtavia sävyjä, kun hänen versionsa "Fever"-kappaleesta seurasi uskollisesti Peggy Leen versiota vuodelta 1958. Äänityssessioiden myötä Presley siirtyi lähemmäksi popmusiikkia, joka leimasi hänen myöhempää tuotantoaan. Elvis Is Back! on myös hänen toisen albuminsa ohella sellainen, jossa äänitysessiot toteutettiin varta vasten albumikokonaisuuden aikaansaamiseksi.

Uudelleenjulkaisut

Alkuperäistä 12 raitaa sisältävää albumia vastaava CD-levy julkaistiin ensi kerran vuonna 1988.
18. toukokuuta 1999 julkaistu CD sisältää kuusi bonusraitaa, jotka on äänitetty samoissa kahdessa sessiossa kuin itse albumikin ja julkaistu kolmena singlenä. Nuo singlet, Stuck on You, Are You Lonesome Tonight?  ja It's Now or Never olivat kaikki Billboardin singlelistan kärjessä. Myös B-puolet pärjäsivät Top 40 -listalla. "It's Now or Never" oli muunnos vuoden 1898 napolilaisesta laulusta "'O Sole Mio" ja "Are You Lonesome Tonight?" on balladi vuodelta 1926. Se on ainoa yksittäinen laulu, jonka "Eversti" on pyytänyt Elvistä levyttämään. 
Vuonna 2008 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassaan Original Album Classics 5xCD (RCA 88697295572CD4). Sisältää bonuskappaleet "Stuck on You", "Fame and Fortune", "Are You Lonesome Tonight?", "I Gotta Know", "A Mess of Blues" ja "It's Now or Never".
18. tammikuuta 2011 Legacy Records julkaisi version, jossa yhdellä levyllä on kokonaisuudessaan vuoden 1999 uudelleenjulkaisu sekä single Surrender. Bonuslevy sisältää kokonaisuudessaan albumin Something for Everybody, Surrenderin B-puolen "I Feel So Bad" sekä singlet (Marie's the Name of) His Latest Flame ja Good Luck Charm B-puolineen.
Muita uudelleenjulkaisuja ovat Steve Hoffmanin remasteroima Digital Compact Cassette (DCC) Gold CD, joka on valmistettu alkuperäisistä nauhoista vuonna 1997 sekä laajennettu laitos keräilijöille suunnatulla Follow That Dream -levymerkillä 1. huhtikuuta 2005.
Jeesus-lapsi

Jeesus-lapsi on tunnettu myös nimillä jumalallinen lapsi, pyhä lapsi ja Santo Niño. Nämä nimet kuvaavat Jeesusta hänen syntymästään 12-vuotiaaksi.
Raamatussa Jeesuksen lapsuudesta kerrotaan ainoastaan Matteuksen ja Luukkaan evankeliumeissa.  Niissäkin kerrotaan lähes yksinomaan hänen syntymäänsä ja kaikkein varhaisimpaan lapsuuteensa liittyvistä tapahtumista; ainoa hänen myöhemmän lapsuutensa ja nuoruutensa aikainen tapahtuma, josta Raamatussa kerrotaan, on hänen käyntinsä Jerusalemin temppelissä 12-vuotiaana, jolloin kaikki, jotka häntä kuulivat, ihmettelivät hänen ymmärrystänsä ja vastauksiansa.

Taide

Noin kolmannella ja neljännellä vuosisadalla Jeesusta ja hänen elämäänsä alettiin käyttää aiheena taiteessa. Suosituimpia tyylejä olivat maalaukset ja veistokset. Useimmiten Jeesus-aiheiset taideteokset kertovat hänen syntymästään, jossa mukana on yleensä myös Maria ja Joosef. Muita suosittuja kohtauksia Jeesuksen lapsuudesta ovat esimerkiksi hänen ympärileikkauksensa, temppeliintuontinsa ja pako Egyptiin. Taideteokset hänen myöhäisemmiltä teinivuosiltaan ovat harvinaisia, mutta niitä on olemassa.

Apokryfiset tekstit

Jossain apokryfisissä teksteissä Jeesuksen lapsuudesta kerrotaan legendanomaisia tarinoita, joita ei Raamatussa ole. Tällaisista teoksista tunnetuimpia ovat Tuomaan lapsuusevankeliumi ja Pseudo-Matteuksen evankeliumi  Näiden tarinoiden tarkoitus oli osoittaa, että Jeesuksella oli jo todella nuoresta lapsesta asti yliluonnollisia kykyjä. Yksi kuuluisa tarina kertoo, että nuori Jeesus muovasi savesta varpusia sapattina, ja kun häntä kehotettiin tekemään se uudestaan, niin linnut lähtivät lentoon.
Stefan Elliott

Ura

Elliott pelasi juniorikiekkoa Vancouver North West Giantsissa, josta siirtyi korkeimmalle junioritasolle WHL-joukkue Saskatoon Bladesiin. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Bladesissa 2007–2008 Elliott oli joukkueen sisäisen pörssin ykkönen sekä 31 syöttöpisteellään että 40 tekemällään tehopisteellä.
Seuraavalla kaudella 2008-2009 Elliott paransi tehden 15 maalia ja 55 tehopistettä. vuoden 2009 varaustilaisuudessa Elliott varattiin toisella kierroksella 49. pelaajana Colorado Avalancheen.
21. maaliskuuta 2011 Elliott siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Coloradoon. 16. huhtikuuta 2011 Elliott siirtyi Avalanchen AHL-farmiseura Lake Erie Monstersiin pelaamaan pudotuspelejä. Ensimmäisellä kokonaisella ammattilaiskaudella 2011–2012 Elliott sai ensimmäisen kutsunsa NHL:n puolelle 25. marraskuuta 2011. Seuraavana päivänä hän teki NHL-debyytissään myös ensimmäisen maalinsa iskiessään voittomaalin ohi maalivahti Devan Dubnykin ottelussa Edmonton Oilersia vastaan.
Neljännellä ammattilaiskaudellaan Elliott tuli asetetuksi waivers -listalle 29. syyskuuta 2014 ennen kuin hänet siirrettiin Monstersiin. Elliott laitettiin pelaamaan ensimmäiseen puolustuspariin vastaamaan joukkueen puolustajien pisteiden tekemisestä. Hän teki seurahistorian parhaan tuloksen iskettyään 19 maalia ja yhteensä 40 tehopistettä. Elliott valittiin Monstersista pelaamaan AHL:n tähdistöotteluun, jonka lisäksi hän pelasi NHL:n puolella viisi pisteetöntä ottelua.
Elliottin jäätyä jatkuvasti ilman vakituista roolia NHL:ssä, Avalanche kauppasi hänen pelaajaoikeutensa Arizona Coyotesiin vaihdossa Brandon Gormleyhyn 9. syyskuuta 2015. 18. syyskuuta Elliott ja Coyotes solmivat vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen.
Toccata

Toccata (ital. kosketettu) on taidemusiikin kosketinsoitinsävellys, joka vaatii esittäjältä teknistä taituruutta. Sanaa käytetään joskus myös useammalle soittimelle sävelletystä teoksesta, esimerkiksi Claudio Monteverdin oopperan Orfeo alkusoitto on nimetty toccataksi.
Toccata kehittyi Pohjois-Italiassa myöhäisrenessanssin aikana. 
Toccata-nimisiin kappaleisiin lukeutuvat mm. J.S. Bachin Toccata ja fuuga d-molli BWV565, Sergei ProkofjevinToccata op. 11 ja Charles-Marie Widorin Toccata, finaali Urkusinfoniasta nro 5 op. 42 nro 1 sekä Maurice Ravelin toccata sarjasta Le tombeau de Couperin.
Anssi Tikanmäki

Anssi Matti Tikanmäki (s. 18. maaliskuuta 1955 Haapajärvi) on suomalainen säveltäjä ja muusikko.

Ura

Tikanmäki opiskeli 1974–1980 Sibelius-Akatemiassa, josta valmistui musiikinopettajaksi. 1980-luvun alusta hän on toiminut vapaana säveltäjänä ja muusikkona.
Anssi Tikanmäki on säveltänyt ja julkaissut kymmenen albumia, joista tunnetuimpia ovat orkesterisarja Maisemakuvia Suomesta (1981), Vanhat valokuvat (1984), Pizza á la Anssi Tikanmäki (1994) sekä Tuntematon maa (2006).
Freelance-muusikkona Tikanmäki on esiintynyt 1970-luvun lopulta lähtien muun muassa Ikaros -yhtyeessä, Hectorin kanssa sekä toiminut 1980-luvulla kosketinsoittajana, tausta- ja soololaulajana, sovittajana ja keskeisenä tuottajana Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeessä. Myöhemmin Tikanmäki on sovittanut musiikkia myös Apulanta-yhtyeelle, Yö-yhtyeelle, Anna Erikssonille sekä Negative-yhtyeelle.
1990-luvulta lähtien Anssi Tikanmäki on tehnyt musiikkia myös teatteriin. Tikanmäki on laatinut musiikkia ja äänitehosteita esimerkiksi Kalle Holmbergin ohjaamiin näytelmiin Tie Tampereelle (1996), Tuntematon sotilas (1997) ja Pitkän päivän matka yöhön (1998). Hämeenlinnan Kaupunginteatterin "Täällä Pohjantähden alla" -musikaaliin Tikanmäki teki musiikin vuonna 2002.
Vuonna 1982 Tikanmäki sävelsi musiikin Mika Kaurismäen elokuvaan Arvottomat. Arvottomia seurasi Klaani (1984) ja muita Mika Kaurismäen ohjaamia elokuvia. Tikanmäki on säveltänyt musiikkia kotimaisten alkuperäistuotantojen ohella myös useisiin vanhoihin mykkäelokuviin kuten Sergei Eisensteinin 1925 ohjaamaan Panssarilaiva Potemkiniin. Hänen toistaiseksi mittavin elokuvasävellystyönsä on musiikki Aki Kaurismäen ohjaamaan mykkäelokuvaan Juha (1999).
Vuodesta 1986 Tikanmäki on johtanut mykkäelokuvien säestämiseen erikoistunutta Anssi Tikanmäki Film Orchestraa. Film Orchestra on esiintynyt Suomen lisäksi lukuisia kertoja myös muualla Euroopassa sekä Japanissa.
Vuonna 2002 Tikanmäki perusti Anssi Tikanmäki Orchestran (ATO), joka soittaa säveltäjän instrumentaalimusiikkia. Yhtyeeseen kuuluvat myös hänen poikansa Eljas ja Eemil.
2012 Anssi Tikanmäen Orkesteri ja Children of Bodom -yhtyeen kitaristi Roope Latvala yhdessä julkaisivat albumin Anthems, joka sisältää tunnettuja kansallishymnejä uusina, hevimetalliversioina.
Vuonna 2013 englantilainen laulaja-lauluntekijä Donovan kutsui ATO:n säestysyhtyeeksi kiertueelleen.
Clementi (Singapore)

Clementi (kiin. 金文泰, tamiliksi கிளிமெண்டி) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Läntisellä suuralueella Keski-Singaporessa. Celemnti rajautuu idässä Jurong Eastiin, pohjoisessa Bukit Batokiin ja Bukit Timahiin, lännessä Queenstowniin ja etelässä Singaporensalmeen. Clementissä on paljon pieniä kauppoja ja kaupustelijoita. Singaporen kansallinen yliopisto sijaitsee Clementissä. Alue on nimetty Sir Cecil Clementi Smithin mukaan, joka hallinnoi aluetta 1800-luvun lopulla. Ennen nykyaikaa, Clementi oli lähinnä suomaata.
Clementin asukasluku oli vuoden 2010 väestölaskennassa 91 874 ja vuoden 2015 ennusteessa 91 630. Alueen pinta-ala on 9,49 km².
Ohimopoimu

Etummainen, ylempi ohimopoimu (anterior superior temporal gyrus) sijaitsee (ihmisen) aivojen ohimolohkossa.
Se aktivoituu mm. kun henkilön saadessa oivalluksen (ongelmanratkaisun yhteydessä).
Birmingham City WFC

Birmingham City Women FC, entiseltä nimeltään Birmingham City Ladies FC, on englantilainen naisten jalkapalloseura, joka oli perustamassa maan pääsarjana toimivaa FA WSL:ää vuonna 2011 ja sijoittui kahtena ensimmäisenä kautena toiseksi. Birmingham on myös voittanut naisten FA Cupin 2012. Joukkue pelaa ottelunsa Damson Parkilla, Solihullissa.
Seuran entisiä pelaajia ovat muun muassa Rachel Yankey, Laura Bassett, Alex Scott, Siobhan Chamberlain, Jade Moore, Jo Potter, Dunia Susi, Izzy Christiansen, Karen Carney ja Ellen White.
Filmfare Awards 2017

Filmfare Awards 2017 oli 20. tammikuuta 2018 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2017 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli järjestyksessään 63. Filmfare Awards -tilaisuus.
Staffaasi

Staffaasi tarkoittaa maisema- tai arkkitehtuurimaalauksissa olevia henkilöitä tai eläinhahmoja. Staffaasia sanotaan myös täytefiguuriksi.
Staffaaseja pidetään juuri täytekuvina, eivätkä ne ole niinkään maalauksen päähahmoja. Staffaaseja sijoitetaan maalaukseen joko perspektiivin korostamiseksi tai mittakaavan havainnollistamiseksi tai elävöittämikseksi.
Toisinaan, esimerkiksi 1600-luvun hollantilaisessa maalaustaiteessa staffaaseja malasivat niihin erikoistuneet taiteilijat, jotka olivat eri henkilöitä kuin varsinaisen maalauksen tehneet.
Yassin Salhi

Seurajoukkueura

Salhi aloitti jalkapalloilun Raja Casablancan riveissä ja nousi joukkueen edustukseen kaudella 2009–2010. Jo seuraavalla kaudella hän teki läpimurtonsa joukkueessaan, joka voitti Marokon pääsarjan Botolan. Salhi teki kauden aikana seitsemän maalia 28 ottelussa.

Maajoukkueura

Salhi pelasi ensimmäisen kerran Marokon paidassa 25. toukokuuta 2012 harjoitusottelussa Senegalia vastaan. Salhi edusti myöhemmin Marokon paikallista maajoukkuetta vuoden 2012 Arabian mestaruuskisoissa. Kisojen päätteeksi Marokko voitti Arabian mestaruuden ja Salhi kisojen maalikuninkuuden. Sen sijaan avausmaalinsa Marokon maajoukkueessa hän teki 15. elokuuta 2012 Guineaa vastaan.
Georg Forster

Johann Georg Adam Forster (27. marraskuuta 1754 Nassenhuben lähellä Danzigia (nykyinen Gdańsk) – 10. tammikuuta 1794 Pariisi) oli saksalainen luonnontieteilijä, matkakirjailija  ja vallankumouksellinen. Forster syntyi Puolassa lähellä Danzigia skotlantilaisen pastorin perheeseen, ja vuonna 1766 perhe muutti Englantiin, missä nuori Georg alkoi ansaita kääntämällä tiedekirjoja englanniksi. Forster pääsi jo nuorena isänsä seurassa useille tutkimusmatkoille, joista eksoottisin oli James Cookin toinen matka Tyynellemerelle. Forsterin matkakertomus, Matkustus maailman ympäri vaikutti suuresti eurooppalaisten käsitykseen Polynesian kansoista. Hän julkaisi teoksen ensin englanniksi ja käänsi sen sitten itse saksaksi. Tämän matkakuvauksen seurauksena Forster kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi jo 23-vuotiaana. 
Eurooppaan palattuaan Forster keskittyi akateemiseen uraan, ja opetti Kasselin ja Vilnan yliopistoissa. Vuonna 1788 hänestä tuli Mainzin yliopiston pääkirjastonhoitaja. Forster kuului valistusajan saksalaisen sivistyneistön kärkinimiin, ja oli vilkkaassa kirjeenvaihdossa useiden maanmiestensä kanssa. Kun ranskalaiset valtasivat Mainzin, Forster liittyi jakobiineihin, ja oli sitten perustamassa ensimmäistä saksalaista tasavaltaa eli Mainzin tasavaltaa vuonna 1792. Forsterista tuli Mainzin lähettiläs Pariisissa. Sotaonni kääntyi, Mainz joutui preussilaisten käsiin, Forster julistettiin maanpetturiksi eikä voinut palata Saksaan, vaan kuoli Pariisissa 1794.
Pietro Nenni

Pietro Sandro Nenni (9. helmikuuta 1891 Faenza – 1. tammikuuta 1980 Rooma) oli italialainen toimittaja ja vasemmistopoliitikko. Hän oli Italian sosialistisen puolueen (Partito Socialista Italiano, PSI) pitkäaikainen puoluesihteeri ja yksi puolueensa johtavista hahmoista varsinkin toisen maailmansodan jälkeisenä aikana.

Elämä

Nenni oli lähtöisin maanviljelijäperheestä ja toimi nuoruudessaan lehtimiehenä. Vuonna 1911 hänet pidätettiin Italian ja Turkin välisen sodan vastaisen lakon järjestämisestä ja hän tutustui vankilassa Benito Mussoliniin. Myöhemmin hänestä tuli kuitenkin Mussolinin ja fasismin tiukka vastustaja. Nenni liittyi PSI:hin vuonna 1921 ja tuli puolueen äänenkannattajan Avantin! päätoimittajaksi. Hänet pidätettiin vuonna 1925 sosialistijohtaja Giacomo Matteottin murhaa käsitelleen kirjasen julkaisemisesta ja seuraavana vuonna hän pakeni Ranskaan. Nenni asui pitkään maanpaossa ja osallistui antifasistiseen toimintaan. Espanjan sisällissodan aikana hän oli vapaaehtoisiin kansainvälisiin prikaateihin kuuluneen Garibaldi-prikaatin poliittinen komissaari ja yksi sen perustajista. Gestapo pidätti hänet Vichyn Ranskassa vuonna 1940 ja hänet siirrettiin 1943 Italiaan, jossa häntä pidettiin vankina Ponzan saarella. Italian vallanvaihdoksen jälkeen hänet vapautettiin marsalkka Pietro Badoglion määräyksellä elokuussa 1943.
Nennistä tuli vuonna 1945 Ferruccio Parrin hallituksen varapääministeri ja seuraavana vuonna hän jatkoi samassa tehtävässä kristillisdemokraatti Alcide De Gasperin johtamassa koalitiohallituksessa. Myöhemmin vuonna 1946 hänestä tuli Italian ulkoministeri. PSI kuitenkin hajosi kahtia tammikuussa 1947 ja Nennin johtaman vasemmistosiiven haltuun jäänyt puolue ryhtyi kommunistisen puolueen (PCI) liittolaiseksi. PCI ja PSI olivat sen jälkeen yli vuosikymmenen ajan oppositiossa kristillisdemokraattien johtaessa hallitusta. Nenni joutui erimielisyyksiin kommunistien kanssa Unkarin kansannousun kukistamisen jälkeen vuonna 1956 ja puolueiden yhteistyö päättyi. Hänen johdollaan sosialistit ryhtyivät yhteistyöhön kristillisdemokraattien kanssa ja palasivat vuonna 1963 Italian hallitukseen. Nenni toimi jälleen varapääministerinä kolmessa peräkkäisessä hallituksessa sekä ulkoministerinä vuosina 1968–1969. Hän jätti PSI:n puoluesihteerin toimen keskustan ja vasemmiston yhteistyön katkettua tilapäisesti vuonna 1969.
Nenni nimitettiin vuonna 1970 elinikäiseksi senaattoriksi ja vuonna 1979 hänet valittiin senaatin puhemieheksi.
Jarkko Mikkola

Jarkko Henrik Mikkola (s. 6. heinäkuuta 1964 Lempäälä) on lahtelainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.
Kiialan kartano

Kiialan kartano (ruots. Kiala gård) sijaitsee noin 3 kilometriä Porvoon keskustasta pohjoiseen. Kartanoon kuuluu nykyään 400 hehtaaria peltoa ja se on ollut 1920-luvulta saakka vuorineuvos Göran J. Ehrnroothin perheen hallussa. Kartano oli myös taiteilija Albert Edelfeltin syntymäkoti.
Kiialan kartanon historia ulottuu keskiajalle ja se oli Stålarm-suvun kantatilana 1300-luvulta 1600-luvulle. Kartanon vuodelta 1796 peräisin olevan kaksikerroksisen puisen päärakennuksen rakennutti kenraali Carl Johan Adlercreutz. Alun perin rokokootyylinen päärakennus muutettiin 1830-luvulla empiretyyliseksi ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin 1880-luvulta. Carl Axel Lewin perusti 1880-luvulla kartanoon viinatehtaan, jonka rakennukset toimivat nykyisin juhla- ja kokoustiloina. Kartanoon johtaa Porvoon suunnalta pitkä puukujanne.
Kiialan kartano oli 2000-luvun alussa Suomen suurin sokerijuurikkaan viljelijä ja siellä kasvatetaan myös heinää hevosia varten.
Flanderin ympäriajo 2010

Flanderin ympäriajo 2010 oli järjestyksessään 94. maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Se käytiin 261,5 kilometrin reitillä Brüggestä Niniveen 4. huhtikuuta 2010.
Fabian Cancellara voitti kilpailun yli minuutin erolla Tom Booneniin. Cancellara karkasi Boonenilta noin 15 kilometriä ennen maalia Muur-Kappelmuurin kuuluisan nousun loppuvaiheessa. Kaksikko oli irtautunut pääjoukosta Molenbergin nousussa 45 kilometriä ennen maalia. Philippe Gilbert sijoittui kolmanneksi kukistettuaan loppukirissä Björn Leukemansin.
Etelänhopeatäplä

Koko ja ulkonäkö

Etelänhopeatäplän siipien kärkiväli on noin 48–62 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Koiraan siipien yläpinnan pohjaväri on kirkkaan kellanruskea, missä on suuritäpläisiä mustia kirjauksia. Takasiiven alapinnan tyvi on vaalean oliivinvihreä, jossa on ruskeita juovia. Valkoinen katkonainen poikkijuova erottaa sen ulommasta osasta, jonka pohjaväri on violetinruskea. Naaraan siipien yläpinnan pohjaväri on vaaleampi kuin koirailla.

Levinneisyys

Etelänhopeatäplän levinneisyys ulottuu Itä-Euroopasta (Baltian maat, Puola, Unkari) Aasiaan Länsi-Kiinaan ja Assamiin. Suomessa lajia tavataan harvinaisena vaeltajana etelärannikon läheisyydessä. Joitakin havaintoja on kauempaa sisämaasta, pohjoisin Leppävirralta. Laji on saattanut talvehtia Suomessa joinakin vuosina. Suomea lähin pysyvä kanta on Virossa, ja vaellusta Suomeen on tapahtunut vuosina, jolloin lajia on ollut runsaasti Suomenlahden eteläpuolella. Etelänhopeatäplän menestymistä Suomessa rajoittaa todennäköisesti talvien kylmyyden sijaan niiden sateisuus.

Elinympäristö

Etelänhopeatäplän elinympäristöä ovat esimerkiksi metsänaukeat, metsänreunat ja puutarhat.

Lentoaika ja elintavat

Etelänhopeatäplän lentoaika on yleensä heinä–elokuussa. Suomessa vaeltavia yksilöitä on tavattu yleensä heinäkuun lopulla ja elokuun alkupuolella. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat orvokit (Viola).
Etapit 1–11 Italian ympäriajossa 2011

Italian ympäriajon 2011 etappien 1–11 tulokset:

10. toukokuuta 2011, Quarto dei Mille – Livorno, 216 km

Etapilla ei ajettu kilpaa, vaan kunnioitettiin edellispäivänä kuolleen Wouter Weylandtin muistoa. Jokainen joukkue ajoi vuorollaan kymmenen kilometriä pääjoukon kärjessä. Maaliviivan ylittivät ensimmäisenä Weylandtin tallin Team Leopard-Trekin pyöräilijät sekä Weylandtin hyvä ystävä, Garmin-Cervélo-joukkueen Tyler Farrar. Etapin jälkeen Leopard-Trek ilmoitti vetäytyvänsä kilpailusta.
Gian-Franco Kasper

Gian-Franco Kasper (s. 24. tammikuuta 1944 St. Moritz, Sveitsi) on sveitsiläinen hiihdon järjestövaikuttaja. Hän on ollut Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) puheenjohtaja vuodesta 1998 ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuodesta 1998. Hän on myös WADAn jäsen.
Kasper on opiskellut Zürichin yliopistossa psykologiaa, filosofiaa ja journalismia.
Kasper on herättänyt julkisuudessa huomiota lausunnoillaan, kuten kiistänyt ilmastonmuutoksen ja suositellut kilpailujen järjestämistä diktatuureissa, koska se on helppoa.
Xiaomi Redmi Note 7

Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 7 -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 48 Megapikseliä ja toinen on 5 Megapikseliä. Etukamera on puolestaan 13 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 120fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Himmeävilla

Ulkonäkö ja koko

Himmeävilla on löyhästi mätästävä ja rönsytön. Sen varsi on 40–50 cm pitkä ja 1–1,5 mm paksu. Varren tyvitupet ovat harmahtavanruskeita. Varrella on kaksi väljähköä ja lavatonta, 3–4 cm leveää tuppea. Lehdet ovat puolet varren pituudesta, 0,5–1 mm leveitä ja kolmesärmäisiä tai liereitä. Kukinto on yksittäinen, varren kärjessä oleva tähkä. Läpikuultamattomat tähkäsuomut ovat noin viisi millimetriä pitkiä, puikeita, lyhytsuippuisia ja kärjestä tummanvihreänharmaita. Himmeävilla kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kukinnan jälkeen kukinnon kehäsukaset pitenevät paljon tähkää pidemmiksi kellanharmahtaviksi tai valkoisiksi karvoiksi. Karvojen pituus lopulta 1,5–2 cm ja ne muodostavat pumpulimaisen ja tasaiseksi leikatun näköisen tupsun.

Levinneisyys

Himmeävillaa tavataan laajalla yhtenäisellä alueella Norjan, Ruotsin ja Suomen keski- ja pohjoisosista läpi Pohjois- ja Itä-Venäjän, ja edelleen Alaskaan, Kanadaan ja Yhdysvaltojen pohjoisosiin. Aasiassa levinneisyysalue ulottuu Siperian läpi eteläänpäin Mongoliaan ja Pohjois-Kiinaan saakka. Runsaimmin lajia tavataan Fennoskandiassa. Suomessa himmeävillaa tavataan paikoitellen Lapissa ja Kainuussa. Lajia on aikaisemmin kasvanut myös pohjoisessa Keski-Suomessa, Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa.

Elinympäristö

Himmeävilla viihtyy ravinteisilla lettorämeillä ja -korvissa. Sitä tavataan myös soiden reunamilla ohutturpeisilla, lähteisillä paikoilla, rannoilla ja joskus ojissakin. Laji on kalkinsuosija. Suomessa himmeävilla on harvinaistunut soiden ojitusten ja metsien uudistamis- ja hoitotoimien takia.