A. M. Frost

A. M. Frost on kahden suomalaisen kirjailijan Anne (s. 1957) ja Matti (s. 1954) Hakkaraisen kirjailijanimi. Aiemmilta ammateiltaan savonlinnalaiset Frostit olivat markkinointisuunnittelija ja isännöitsijä. Aiempi, harrastuspohjainen taiteellinen tuotanto eli maalaaminen ja kovien materiaalien työstö saivat seuraajan jännityskirjallisuudesta.
Frostit kirjoittavat sota-ajasta toimintajännärin näkökulmasta. A. M. Frostin esikoisromaani on trilleri Näkymätön kuolema, joka ilmestyi 10. lokakuuta 2018 Bazar Kustannus Oy:n julkaisemana. Kirja aloitti uuden, suomalaisesta majuri Peder Jangista vuosina 1939–1945 kertovan sarjan.

Frostit harrastavat raviurheilua ja omistavat osuuden Exuberance-nimisestä ravurista.

Jang-sarja

Näkymätön kuolema on ensimmäinen kirja sarjasta, joka kuljettaa lukijan sotavuosien läpi. Toinen Jang-seikkailu, Likaista peliä, ilmestyi elokuussa 2019. Näkymätön kuolema kertoo talvisodan syksystä jouluun saakka. Likaisen pelin ajankohta on talvisodan kevätpuoli ja sodan päättyminen. Kolmas tarina ajoittuu välirauhaan. Kirjat ovat itsenäisiä tarinoita, eivätkä siksi vaadi järjestyksessä lukemista.

Majuri Peder Jang

1900-luvun alussa Venäjän keisarikunta halusi saada poliittista ja sotilaallista tiedusteluaineistoa maansa läheisyydestä Keski-Aasiasta ja Kiinasta. Tiedusteluretki naamioitiin tieteelliseksi tutkimusretkeksi, mutta sinne sijoitettiin mukaan venäläinen upseeri Carl Gustaf Emil Mannerheim. Hän oli jo ansiokkaasti taistellut Venäjän armeijassa, ja hänellä oli suomalainen passi, minkä vuoksi hän saattoi liikkua ilman epäilyksiä. Retki tehtiin vuosina 1906–1908. Matkan pituus oli 14 000 km. Pedanttina ihmisenä ja pitääkseen yllä peiterooliaan Mannerheim ei tyytynyt pelkkään sotilaalliseen tiedusteluaineistoon. Hän keräsi myös paljon kansatieteellistä aineistoa tuntemattomilta seuduilta.
Noin vuosi Mannerheimin retkikunnan saavuttua Kiinaan eräälle korkea-arvoiseen sukuun kuuluvalle nuorelle naiselle syntyi lapsi. Kun vauva avasi silmänsä, nähtiin, että ne olivat siniset. Nämä poikkeukselliset silmät olivat merkki suurista kyvyistä ja jännittävästä elämästä. Mutta myös siitä, että isä oli joku retkikuntaan kuuluvista. Kerta ei ollut ensimmäinen, samanlaista oli nähty lähetyssaarnaajien vierailtua kylässä. Historialla oli näköjään tapana toistaa itseään, ja vauvan tulevaisuuteen kohdistui uhkia. Pelastaakseen vauvan Mannerheim otti hänet mukaansa Suomeen, jossa hänet sijoitettiin sijaisperheeseen. Vauva sai äitinsä sukunimen, mutta isää ei tiennyt kukaan, sillä Mannerheim ei kertonut, kuka retkikunnan jäsen se oli. Juurien puute vaivasi Jangia, joka parikymppisenä palasi Kiinaan. Mutta idässä suut pysyivät yhtä kiinni kuin Suomessakin, ja kiihkeä nuorukainen ajautui etsimään rauhaa oopiumin poltosta. Ehkä hän olisi sille tielle jäänytkin, elleivät buddhalaiset soturimunkit olisi pelastaneet puoliveristä poikaa hoteisiinsa. Itämaisella filosofialla he saivat pikkuhiljaa nuorukaisen rauhoittumaan. Jang palasi Suomeen vuonna 1933. Hän ei ollut löytänyt vastausta alkuperäiseen kysymykseensä, mutta oli saanut vastauksia kysymyksiin, joita ei ollut edes esittänyt. Talvisodan syttyessä majuriksi ylennyt Jang oli valmis taistelemaan kotimaansa puolesta.