google/wiki40b huggingface dataset:
Laurent Gaudé

Laurent Gaudé (6. heinäkuuta 1972 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näytelmä- ja romaanikirjailija. Hän voitti arvostetun Goncourt-palkinnon vuonna 2004. Palkinto myönnettiin teoksesta Le soleil des Scorta

Ura

Hän aloitti uransa näytelmäkirjailijana vuosituhannen vaihteessa. Hänen näytelmiään on esitetty Ranskan lisäksi lisäksi myös muun muassa Saksassa. Jo hänen toinen romaaninsa La mort du roi Tsongor voitti Prix Goncourt des lycéens 2002 ja Prix des Libraires 2003. Hänen seuraava romaaninsa Le soleil des Scorta voitti Goncourt-palkinnon ja Prix Jean Giono.

Yksityiselämä

Laurent Gaudé asuu Pariisissa yhdessä italialaisen puolisonsa kanssa. Hänellä on kaksi lasta.
Alaanit

Alaanit olivat Kaukasuksen ja Donin välillä elänyt paimentolaiskansa, joka oli luultavasti sukua sarmaateille. Alaanit olivat taitavia ratsumiehiä, ja monet heistä palvelivat Rooman auxilia-joukoissa osana ratsuväkeä. Alaanien ratsuväki oli raskaasti panssaroitu.
Alaanit hyökkäsivät Roomaan vuonna 134, mutta Arrianos löi heidät järjestämällä kaksi legioonaansa tiheään kahdeksaan rivistöön. Takana olevat rivistöt ja jousimiehet hukuttivat alaanit keihäs- ja nuolisateeseen, etummaisten rivistöjen pitäessä tiukasti linjansa.
Hunnit voittivat alaanit 375. Osa alaaneista  liittyi hunneihin, mutta suurin osa pakeni länteen ja sulautui vandaaleihin tai sveeveihin.
Pieni osa alaaneista jäi Kaukasukselle, ja heitä pidetään nykyisten osseettien esi-isinä.
Junior Firpo

Seurajoukkueura

1. elokuuta 2017 harjoiteltuaan koko harjoituskauden Real Betisin edustusjoukkueen kanssa Junior teki uuden vuoteen 2021 asti ulottuvan sopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa 12. helmikuuta 2018 vieraskentällä Deportivo de La Coruñaa vastaan ja tätä myötä hänestä tuli ensimmäinen dominikaanilaissyntyinen pelaaja, joka on pelannut maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.
Junior teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan 17. maaliskuuta 2018 kotiottelussa Espanyolia vastaan. 19. elokuuta 2018 Junior nostettiin pysyvästi edustusjoukkueen riveihin ja samalla hän solmi seuran kanssa uuden jatkosopimuksen vuoteen 2023 asti. Sopimukseen sisältyy 50 miljoonan euron purkupykälä.
Campfire Stories

Juoni

Teddy ja Joe ovat ajamassa juhliin, kun tienvarresta löytyy tyttö, jonka päälle he melkein ajavat. Samassa rytäkässä pojilta puhkeaa rengas ja päättävät lähteä etsimään metsästä apua, josta näkivät valoa. Metsästä he löytävät oudon metsänvartija Billin. Hinausautoa odotellessa Bill päättää kertoa nuorille kunnon kauhutarinoita.
Ensimmäisessä tarinassa kerrottaan mielisairaalasta karanneesta miehestä, joka on nykyään outo talonmies. Talonmies joutuu usein oppilaiden pilkan kohteeksi ja kerran hänet hakataan, ja siinä nujakassa talonmies vahingoittaa oppilasta ja vie tämän laukun mukanaan. Oppilas päättää kostaa tälle, mutta onko se hyvä ajatus...?
Toisessa tarinassa kolme nuorta tappaa intiaanin ja polttelevat hänen piippujaan luullen sitä ruohoksi. Lopulta nuorten luuleman "ruohon" salaisuudet alkavat paljastua pelottavina harhoina ja lopulta todellisena.
Kolmannessa tarinassa kaksi nuorta tyttöä päättää kostaa perverteille poikaystävilleen tempuistaan, mutta kesken juhlimisen ja alkaa talossa tapahtua murhia...
Inkeroinen (Kouvola)

Historia

Inkeroinen kuului ennen teollisuustaajaman syntyä Sippolan pitäjän Mämmälän kylään. Nimi Inkeroinen tuli käyttöön kylään syntyneen puuhiomon ja paperitehtaan mukaan, jotka perustettiin sen nimisen maakirjatalon maille vuonna 1872. Taajama kuului Sippolaan Anjalankosken kauppalan perustamiseen saakka vuonna 1975 ja Anjalankoskeen vuoden 2009 Kouvolaan liittämiseen saakka. Sillä on myös epävirallinen ruotsinkielinen nimi Ingerois.

Liikenneyhteydet

Kotkan radan Inkeroisten rautatieasemalta on henkilöjunayhteys Kouvolaan ja Kotkaan. Inkeroisten linja-autoasemalta pääsee Anjalan ja Porvoon kautta Helsinkiin.

Teollisuus

Inkeroisissa on Stora Enson Anjalankosken tehtaat.

Palvelut

Inkeroisissa on tori, neljä kauppaa, Alko, kirjasto, partureita, uimahalli ja jäähalli, jossa kylän jääkiekkoseura Aakoo pelaa. Taajamassa sijaitsevat lisäksi mm. kaksi pizzeriaa. Inkeroisten vastaanottokeskus toimi Hotelli Kantrin entisissä tiloissa Inkeroisten keskustassa 2016-2018. Toimintaa ylläpiti Hoivapalvelu Metsätähti Oy. 
Inkeroisissa sijaitsee myös Kymenlaakson Opisto, joka on visuaalisiin aloihin erikoistunut kansanopisto sekä entisen Anjalankosken kaupungin alueella toimiva kansalaisopisto.
Dominican presidentti

Dominican presidentti on Dominican valtionpäämies.  Presidentti valitaan viisivuotiselle toimikaudelle, parlamentti äänestää pääministerin ja oppositiojohtajan asettamista ehdokkaista. Sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.
Pekka Meriläinen

Pekka Meriläinen (11. tammikuuta 1886 Nurmes – 9. huhtikuuta 1926 Ruokolahti) oli suomalainen kivityömies ja sosialidemokraattien piirisihteeri sekä kansanedustaja.
Meriläisen vanhemmat olivat talollinen Juho Meriläinen ja Anna Immonen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten kivityömiehenä Ylivieskassa ja Kokkolassa. Meriläinen toimi myöhemmin sosialidemokraattien puhujana ja Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä kuolemaansa saakka.
Meriläinen oli kansanedustajana 1924–1926 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa helmikuussa 1926 ja hänen seuraajakseen tuli SDP:n Otto Elfving. Meriläinen oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa.
Meriläinen oli naimisissa vuodesta 1926 Helga Eliina Saarisen kanssa.
Wavre

Historia

Historiallisesti Wavre muistetaan Wavren taistelusta, joka oli samaan aikaan Waterloon taistelun kanssa ja taistelu kuului keskisimpiin Napoleonin sadan päivän hallinnon ajan taisteluihin. 1800-luvulla kaupunkiin tuli runsaasti teollisuutta. Kaupunki kärsi pahoin toisessa maailmansodassa. Vuonna 1995 kaupungista tuli silloin muodostetun Vallonian Brabantin provinssin pääkaupunki.
Waldemar Walli

Anshelm Waldemar Walli, sukunimi vuoteen 1906 Wallin (7. kesäkuuta 1847 Pori – 23. tammikuuta 1925 Tampere) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.
Wallin vanhemmat olivat kauppias, merimieshuoneen johtaja William Anshelm Wallin ja Anna Dorotea Wilhelmina Winter. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1847 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1869. Walli vihittiin papiksi 1870.
Walli toimi aluksi kappalaisena Pomarkussa ja Uudessakaupungissa. Hän oli Uudenkaarlepyyn kirkkoherrana 1879–1885 sekä Oulussa kirkkoherrana 1885–1905. Sen jälkeen kun Kuopion hiippakunnan piispanistuin siirretiin Ouluun vuonna 1900 Walli toimi myös Oulun hiippakunnan tuomiorovastina 1900–1905. Viimeksi Walli oli Tampereen kirkkoherrana vuodesta 1905 alkaen. Hän oli myös Porvoon tuomiokapitulin asessorina ja osallistui edustajana säätyvaltiopäiville. Walli oli ainoa Suomen kirkon pappi, joka joutui kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin maasta karkoittamaksi neljän kuukauden ajaksi vuonna 1903.
Waldemar Walli oli naimisissa 1870–1920 Selma Katarina Bergrothin (k. 1920) kanssa.
Syö juo mies nainen

Juoni

Makuaistinsa menettänyt vanha mestarikokki Zhu elää Taipeissa isossa talossaan yhdessä kolmen naimattoman tyttärensä kanssa. Yksi heistä on kristityksi kääntynyt kemian opettaja, toinen lentoyhtiön päällikkö, ja kolmas vasta opiskelija. Heidän yhteinen elämänsä keskittyy sunnuntaisiin illallisrituaaleihin. Elokuvan teemoja ovat perheen sisäiset suhteet ja pyrkimykset ylittää sukupolvien kuilu ruoanlaiton ja ruokapöytäkeskustelujen avulla.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Suopeat arvostelut ympäri maailmaa saanut elokuva tuotti muun muassa kuusi ehdokkuutta Film Independent Spirit Awards -gaalassa 1995 sekä parhaan vieraskielisen elokuvan ehdokkuuden sekä Oscareissa, Golden Globessa että brittiläisessä  Baftassa. Asia-Pacific-filmijuhlilla se palkittiin parhaana elokuvana ja leikkauksestaan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Carl von Linde

Carl Paul Gottfried von Linde (s. 11. kesäkuuta 1842, Berndorf, Oberfranken – k. 16. marraskuuta 1934, München) oli saksalainen insinööri, joka kehitti nykyaikaisen jäähdytystekniikan.
Von Linde syntyi Berndorfissa ja opiskeli Zürichissä Rudolf Clausiuksen johdolla. Hän valmistui 1864 ja työskenteli puuvillankehräämössä Berliinissä ja Kraussin veturitehtaalla Münchenissä. Kun uusi Königlich Bayerische Technische Hochschule München (nykyinen Technische Universität München) perustettiin, von Linde ryhtyi 1868 koneensuunnittelun apulaisprofessoriksi.
Vuonna 1876 hän kehitti jäähdytyskoneen ja perusti yhtiön Lindes Eismaschinen AG (nyt Linde AG). Von Linde ei ollut jäähdytyskoneen ensimmäinen keksijä, mutta hänen jäähdytyskoneensa oli paljon tehokkaampi kuin Jacob Perkinsin vuonna 1834 kehittämä. Vuoteen 1908 Linden yhtiö oli myynyt 2600 konetta, joista yli puolet panimoille. Hän kehitti myös kotitalousversion.
Von Linde oli uranuurtaja myös matalan lämpötilan fysiikassa. Vuonna 1890 hän palasi yliopistoon ja 1895 perusti tehtaan, jossa nesteytettiin ilmaa Joulen–Kelvinin prosessilla (myös Linden prosessi). Kuuden vuoden kuluttua hän kehitti menetelmän, joilla voitiin erottaa happi nesteytetystä ilmasta teollisessa laajuudessa.
Puskás-palkinto

Puskás-palkinto (FIFA Puskás Award) on kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan jakama palkinto, joka myönnetään vuoden hienoimman maalin tekijälle.
Palkinto on nimetty Ferenc Puskásin mukaan. Se jaetaan Fifan vuoden pelaaja -gaalan yhteydessä. Palkinnon perusteena on edellinen sarjakausi eli heinäkuusta heinäkuuhun. Sen saajasta äänestävät käyttäjät Fifan sivustolla.
Oulun krenatööripataljoona

Oulun krenatööripataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan  komentaja oli everstiluutnantti Valdemar Appelgren (haavoittui), v.t. komentaja jääkärikapteeni Yrjö Rehnbäck

Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Lähettiupseerina ja komppanianpäällikkönä jääkärivänrikki Alexander Hasselström, joukkueenjohtajana jääkärivääpeli Frans Jokelainen.
Elsa Bonsdorff

Elsa Rosina Bonsdorff (10. marraskuuta 1883 Turku – 4. elokuuta 1973 Helsinki) oli Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja. Hän oli 1918–1950 Högvallan seminaarin johtaja.
Bonsdorff valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä ensi kerran vuoden 1936 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 1939 vaaleissa. Bonsdorff oli Porvoon maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen ja Osuuskassojen keskus oy:n hallintoneuvoston jäsen.
Bonsdorffin vanhemmat olivat pataljoonanlääkäri Erik Johan Emil Bonsdorff ja Hedvig Emilia Rotkirch. Hänen veljensä Gunnar Emil Bonsdorff toimi Nokia Oy:n toimitusjohtajana yrityksen fuusion aikana 1918–1919.
Paavo Korpi

Elämäkerta

Talvisodan sytyttyä Paavo Korpi hakeutui vapaaehtoisena asepalvelukseen. Hänellä oli aluksi tavoitteena päästä sotapoliisiksi. Esimiehet kuitenkin huomasivat Korven poikkeukselliset taidot konepistooliampujana ja hänet siirrettiin Jääkäripataljoona 2:en toiseen komppaniaan, jossa hän toimi ensin komppanianpäällikön lähettinä. Jatkosodan alussa hän sai johtoonsa komppanian komentoryhmän toimien taistelulähetti-aliupseerina. Erittäin taitavana ja rohkeana kp-ampujana hän kunnostautui niin, että 13. marraskuuta 1941 hänet nimitettiin ensimmäisenä keskipohjalaissoturina Mannerheim-ristin ritariksi num. 34. Pian Korven nimittämisen jälkeen suomalaiset joukot valtasivat Poventsan kaupungin, ja väsyneet joukot asettuivat hetkeksi lepoon. Myös Korpi komentoryhmineen teki näin löytäen majapaikan Stalinin kanavan varrella olevasta mökistä. 8. joulukuuta 1941 aamuyöllä venäläiset räjäyttivät Stalinin kanavan patojen sulkulaitteet, jolloin vesi tulvi Poventsaan. Tulva vei mennessään sotilaita, autoja, taloja ja siirteli jopa panssarivaunuja. Myös mökki johon Paavo Korpi tovereineen oli majoittunut, oli hetkessä veden ympäröimä. Miesten lähdettyä etsimään tietä tulvasta poispäin, vesi vei Paavo Korven ja osan hänen tovereistaan. He todennäköisesti hukkuivat jäätävään tulvaveteen. Ruumiita ei löydetty.
Paavo Korpi on siunattu kentälle jääneenä Sievin sankarihautaan.

Komentoesikunnan päällikön esittely

”Ehdotetaan Kar.A:n komentajan kenraali E. Heinrichsin esityksestä, että komentoryhmön joht. alikersantti Paavo Armas Korvelle myönnettäisiin Mannerheimin R 2…”
Vapaudenristin ritarikunnan hallitus on 4.11.1.941 laatinut suosituskirjelmän ylipäällikölle.
Esityslistan alkuperäinen päivämäärä .10.1941 on korjattu nimityspäivämääräksi 13.11.1941.

Viralliset nimitysperustelut

”Ylipäällikkö on pvm:llä 13.11.1941 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi alikersantti Paavo Armas Korven…”
Depolarisaatio

Jännitteen purkautuminen eli depolarisaatio on hermosolun tapahtuma, jossa lepotilassa olevan hermosolun lepojännite pienenee sekunnin tuhannesosan ajaksi aina yhdessä kohdassa kerrallaan. Depolarisaation etenemistä pitkin hermosolua kutsutaan toimintajännitteeksi. Myös lihassolut voivat saada aikaan jännitteen purkautumisen ja toimintajännitteen. Kaikkien solujen ulkokalvot ovat polarisoituneet eli niiden ulkopuoli on positiivisesti varautunut ja sisäpuoli negatiivisesti varautunut. Polarisaation eli varausten jakautumisen aiheuttavat ionipitoisuuksien erot kalvon eri puolilla. Yhdet tärkeimmistä polarisaation ylläpitäjistä ovat natrium-kaliumpumput. Jännitteen purkautumisessa hermosolun kalvon normaali polarisoituminen muuttuu, koska positiivisesti varautuneita natriumioneja pääsee virtaamaan soluun tasoittamaan varaus-eroa.
Mårten Boström

Yleisurheilu

Yleisurheilussa Boströmillä on neljä aikuisten SM-mitalia. Hän juoksi maratonin alle 23-vuotiaiden Suomen ennätyksen vuonna 2003 ajalla 2.25.36 ja vuonna 2004 ajalla 2.22.51, sekä 10 kilometrin Suomen ennätyksen samassa ikäluokassa vuonna 2004 ajalla 30.05. Toukokuussa 2008 hän juoksi Ottawan maratonilla toistaiseksi parhaan maratonaikansa 2.18.51.

Suunnistus

Boströmillä on suunnistuksessa seitsemän aikuisten SM-mitalia sekä yksi maailmanmestaruus että EM-mitali.

Urheilun ulkopuolella

Mårten Boström on geoinformatiikan maisteri, joka toimii tutkijana ja tekee väitöskirjaa Helsingin yliopistossa. Hänellä on yliopistotutkinto myös Northern Arizona Universitystä.
Mårten Boströmin isoveli Mikael Boström on suunnistuksessa voittanut nuorten maailmanmestaruuden ja veljen vaimo Kirsi Boström aikuisten maailmanmestaruuden.
Thom Thesleff

Thom William Thesleff (9. lokakuuta 1895 Viipuri – 27. joulukuuta 1961 Vaasa) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria

Thesleffin vanhemmat olivat Viipurin kaupunginlääkäri Teodor Thesleff ja äiti Alice Helena Emilia Hackman. Hänen äidin puoleinen isoisänsä oli Hackmanin pääjohtaja, kauppaneuvos Wilhelm Hackman ja isän puolelta hän kuului Saksasta tulleeseen Thesleffin sukuun. Suomen kenraalikuvernöörinä toiminut Alexander Amatus Thesleff oli Thom Thesleffin isoisän isä. Thesleffin puoliso vuodesta 1929 oli Kjerstin Sofia Fringren. Ylioppilaaksi hän tuli Viipurin ruotsinkielisestä lyseosta 1914. Thesleff osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa sekä myöhemmin talvisotaan. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1921 ja työskenteli sen jälkeen Viipurissa Otto-Iivari Meurmanin ja Oiva Kallion toimistoissa. Vuodesta 1925 lähtien hän toimi muun muassa Oulussa lääninrakennuskonttorissa sekä eri valtion laitosten palveluksessa Helsingissä. Vuoden 1938 jälkeen Thesleff aloitti opettajana Vaasa teollisuuskoulussa, jossa hän työskenteli eläkeikäänsä saakka.
Thesleffin tunnetuin työ on Viipurissa Sorvalin hautausmaalla sijainnut Hackmanin suvun hautakappeli, jonka sisustuksen puukaiverrukset teki kuvanveistäjä Lauri Välke. Lisäksi hän suunnitteli muun muassa työläisasuntoja syntymäkaupunkiinsa.
JCDecaux

JCDecaux Suomessa

Suomessa yhtiö toimii nimellä JCDecaux Finland Oy, ja se on Suomen suurin ulkomainosyhtiö. Yritys tunnettiin aikaisemmin nimellä Maximedia, kunnes JCDecaux Group osti sen vuonna 2001. Maximedian juuret liittyvät vuonna 1946 perustettuun Oy Ulkomainos Ab -yhtiöön.
JCDecaux on näkyvästi esillä kaupunkikuvassa monissa paikoissa, varsinkin bussipysäkkimainontaan liittyen (niin sanotut Abribus-pysäkit). Esimerkiksi pääkaupunkiseudulla yritys omistaa suurimman osan bussipysäkkikatoksista, jotka on varustettu valaistulla mainospaikalla. Kaupallista bussipysäkkimainontaa ja sen valtaamaa osuutta kaupunkikuvasta on myös vastustettu. Mainosyhtiö on levittänyt mainontaansa myös pääkaupunkiseudun metroasemille. 
JCDecaux’n kilpailijoita Suomessa ovat muun muassa kansainvälinen Clear Channel Suomi Oy sekä Fresh Outddor Oy, Taksimainos Oy ja Masanttimedia Oy.
Nitrariaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat monivuotisia ruohoja tai pensaita, joilla on möyheät ja korvakkeelliset lehdet. Kukinto on enemmän tai vähemmän viuhkomainen ja sijaitsee varsipäätteisesti. Teriö suojaa kukkanuppua. Heteitä on 15, jotka sijaitsevat terävastaisina pareina; palhot ovat litistyneitä ja leveätyvisiä. Myös mesirauhaset sijaitsevat terävastaisesti. Yhdislehtinen sikiäin koostuu kahdesta neljään tai kuudesta emilehdestä, ja siinä on pitkä vartalo, jota pitkin luottipinnat ovat. Hedelmä on selkäluomainen kota tai yksisiemeninen luumarja. Siemenkuoressa on usein limautuva ulkokerros.

Levinneisyys

Heimo kasvaa tavallisesti vaihtelevissa määrin kuivilla alueilla Pohjois-Afrikasta Itä-Aasiaan. Lajeja on myös Lounais-Australiassa ja Itä-Meksikossa. Lajit ovat usein suolamaiden kasveja.

Luokittelu

Nitrariaceae käsittää kolme sukua, joissa on yhteensä 16 lajia. 
Suvussa Nitraria on kuusi Euroopassa, Aasiassa, Saharassa ja Australiassa kasvavaa lajia. Eräät niistä ovat okaisia. Varren kussakin nivelessä on usein kaksi tai kolme mehevää lehteä, jotka voivat olla joskus hammaslaitaisia tai liuskaisia. Korvakkeet ovat nahkeita. Sikiäimen päässä on lyhyt vartalo. Hedelmä on luumarja, ja siemenessä on niukka endospermi.
Harmikeilla (Peganum) on varren nivelissä kaksi likeistä lehteä, joiden lapa on syväjakoinen. Korvakkeet ovat lehtimäisiä ja jakoisia. Kukat sijaitsevat lehtivastaisesti. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Hedelmä on selkäluomainen kota tai marja. Harmikkien kotiseudut ovat Euroopassa, Aasiassa ja Itä-Meksikossa, missä niitä on kuusi lajia. 
Tetradiclis tenella on sukunsa ainoa laji ja kasvaa Välimeren alueen itäosista Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Se on yksivuotinen ruoho, jonka lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat möyheitä ja pienikorvakkeisia. Kukat ovat 3-4-lukuisia, ja hetiö on verhovastainen. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu neljästä emilehdestä, jotka ovat jakautuneet kolmeen osaan. Pohjaistukassa on 24 siemenaihetta. Vartalo on gynobaasinen eli kiinnittyy sikiäimen tyveen. Hedelmä on selkäluomainen rakokota.
Aikaisemmin Nitrariaceae-heimoa on pidetty mehikorvakasvien (Zygophyllaceae) sukulaisena, mutta yhtäläisyydet niiden kanssa johtuvat mitä ilmeisimmin samanlaisiin kasvuolosuhteisiin sopeutumisesta.
Mike Keane

Peliura

Keane aloitti peliuransa Winnipeg Monarchs -joukkueessa Manitoba Junior Hockey Leaguessa. Vuonna 1984 hän siirtyi WHL:n Moose Jaw Warriorsiin, joka pelasi WHL:ssa. Keanea ei koskaan varattu NHL:ään, joten hän teki sopimuksen vapaana pelaajana Montreal Canadiensin kanssa 25. syyskuuta 1985 ja aloitti NHL-uransa 1988. Keane voitti Stanley Cupin neljännellä kaudellaan 1993 Montrealin riveissä. Hän pelasi Montrealissa yhteensä kahdeksan kautta ja oli joukkueen kapteeni huhtikuusta 1995 joulukuuhun 1995.
Kauden 1995–96 alla Keane nimettiin Montrealin vakituiseksi kapteeniksi. Kesken kauden Keane kuitenkin joutui siirron kohteeksi yhdessä Patrick Royn kanssa. Heidät kaupattiin Colorado Avalancheen vaihdossa Jocelyn Thibaultiin, Andrei Kovalenkoon ja Martin Ručínskýyn. Keane voitti uransa toisen Stanley Cupin vaiherikkaan kautensa päätteeksi, kun Colorado voitti finaaleissa suoraan neljässä ottelussa Florida Panthersin. Keane pelasi vielä toisen kauden Coloradon riveissä, kunnes hänestä tuli vapaa pelaaja kesällä 1997. Hän teki sopimuksen New York Rangersin kanssa, jossa hän pelasi 70 ottelua, kunnes hänet kaupattiin jälleen Dallas Starsiin. Keane pelasi Dallasissa vuoteen 2001, voittaen uransa viimeisimmän Stanley Cupin kaudella 1998–99. Keane aloitti kauden 2001–02 St. Louis Bluesissa ja päätti kautensa jälleen Coloradossa.
Kaudeksi 2003–04 Keane siirtyi Vancouver Canucksiin. Kauden 2005–06 alussa Keane teki sopimuksen kotikaupunkinsa joukkueen Manitoba Moosen kanssa, jossa hän pelaa edelleen toimien joukkueen kapteenina. Hänet nimettiin myös AHL:n All-Star Team Canadan kapteeniksi 2007.
Harakka (saari)

Harakka (ruots. Stora Räntan) on saari Helsingin Kaivopuiston edustalla. Saari on noin 500 metriä pitkä, kahdeksan hehtaarin kokoinen ja sadan metrin päässä Kaivopuiston rannasta. Saaren välittömässä läheisyydessä ovat Uunisaaret ja Särkkä. Harakkaan pääsee yhteysveneellä Kaivopuiston rannasta.
Saaren nimenä on ollut asiakirjoissa ja kartoissa Räntan eli Stora Räntan (1736), yhteisnimenä viereisten saarien kanssa Små Räntor (1750), Haraka eller Båkhollmen (1775; saaressa oli kummeli eli pieni majakka 1700-luvun puolivälissä), Räntan (1808), Stora Räntan (1837) ja Harakka (1842), minkä jälkeen ovat vakiintuneet nykyiset nimet. Harakka mainitaan eräässä meriselityksessä myös tästä saaresta 3–4 kilometriä etelään sijaitsevan pienen luodon nimenä. Harakka-nimen aiheena lienee ollut se, että jokin paikka saarella on muistuttanut harakkaa. 
Harakka on entinen Puolustusvoimien saari, joka avattiin yleisölle vuonna 1989. Puolustusvoimilla oli ollut saarella kemian koelaboratorio Oiva Kallion suunnittelemassa, vuonna 1928 valmistuneessa rakennuksessa. Lisäksi saarella on venäläisten vuonna 1908 rakentama kasarmi, joka nykyisin toimii Helsingin kaupungin luontokeskuksena, sekä muita 1800-luvulla rakennettuja puurakennuksia. Harakan saarella toimii lisäksi taiteilijoiden Harakka-yhdistys. Saarella on Alien-elokuvan hirviön suunnitelleen sveitsiläisen taiteilijan H.R. Gigerin veistos Sabotage.

Luonto

Saarelle järjestetään opastettuja retkiä, sillä rantaniittyjen, kallioketojen ja pienten soiden muodostamat biotoopit toimivat monipuolisena elinympäristönä linnuille ja mahdollistavat monipuolisen kasviston. Linnut ovat myös melko pelottomia, joten niitä pääsee tarkkailemaan ja valokuvaamaan läheltä.
Linnuista Harakan tyyppilajeina voidaan pitää lokkeja, joita esiintyy saarella viittä lajia: harmaa-, kala-, meri-, nauru- ja selkälokki. Saarella pesii haahka ja valkoposkihanhi, mutta saarella saattaa nähdä myös iso- ja tukkakoskelon, meriharakan, rantasipin, tukkasotkan, lapin- ja kalatiiran. Pikkulinnuista mainittakoon kivitasku, pajulintu ja västäräkki.
Harakka on myös hyvä muutonseurantapaikka toukokuiseen arktikaan, jolloin parhaimpina päivinä saarelta on nähty kymmeniätuhansia sepel- ja valkoposkihanhia sekä useita satoja muuttavia kuikkia.
Taisto Riimukallio

Taisto Riimukallio (vuoteen 2000 Kai Kalervo Aaltonen) (s. 1. huhtikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen luontaishoitaja ja henkinen konsultti. Hän on kirjoittanut kirjoja.
Riimukallio toimi aiemmin Räisälän opiston rehtorina, kunnes opisto menetti toimilupansa ja valtionapunsa ja teki konkurssin.