google/wiki40b huggingface dataset:
Daniel Orädd

Daniel Orädd (15. kesäkuuta 1894 Helsinki – 8. toukokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen pappi, järjestöjohtaja ja kristillinen kirjailija.

Henkilöhistoria

Daniel Oräddin vanhemmat olivat varastonhoitaja Emil Orädd ja Eufemia Charlotta Swahn ja puoliso vuodesta 1924 Anna (Nanna) Ragnhild Elisabeth Orädd. Daniel Orädd tuli ylioppilaaksi 1916 ja vihittiin papiksi 1922. Hän teki useita matkoja Eurooppaan ja Argentiinaan. Orädd toimi Suomen merimieslähetyksen matkasihteerinä 1922–1924 sekä 1932–1934, pappina Antwerpenissä 1924–1932, Maksamaan kirkkoherrana 1932–1934, sotilaspastorina 1939–1940, laivastopastorina 1940–1943, Suomen merimieslähetyksen johtajana 1944–1953 ja sen lehtien ja kustannusliikkeen johtajana 1944–1947 sekä Merimiehen ystävä -lehden toimitussihteerinä 1944–1946, rannikkopuolustuksen Hangon osaston pappina 1953–59, Hangon komministerinä 1954–1960 ja uskonnonopettajana Hangon kouluissa 1953–1960. Rovastin arvonimen Orädd sai vuonna 1946.
Höyhtönen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,7 metriä mpy.
Muurahaismies

Hahmon fiktiivinen historia

Vuosien ajan Muurahaismiehenä on toiminut useita henkilöitä, joista suurin osa on tekemisessä Kostajien kanssa.
Bình Phước

Bình Phước on maakunta Vietnamin eteläosassa Đông Nam Bộin alueella, Kambodžan vastaisella rajaseudulla. Sen pääkaupunki on nimeltään Đồng Xoài. Maakunnan pinta-ala on 6 883 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 875 000 asukasta.
Torsten Bohlin

Torsten Bernhard Bohlin (1889–1950) oli ruotsalainen teologi. Hän toimi 1925–1929 systemaattisen teologian professorina Åbo akademissa. Uppsalan yliopistossa hän oli professorina 1929–1934 ja Härnösandin piispa 1934–1950.
Montenegron lippu

Montenegron lippu on Montenegron virallinen lippu. Se otettiin käyttöön 12. heinäkuuta 2004 Montenegron parlamentin päätöksellä, jolloin samalla luovuttiin edellisestä kolmiraitaisesta lipusta. Montenegron lipussa on punaisella pohjalla kultainen Montenegron vaakuna ja lipun reunat ovat myös kultaiset.
Montenegron vaakuna on peräisin Montenegron kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin hallintokaudelta ja se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1993. Tosin kuninkaan kyrilliset nimikirjaimet HI (NI) jätettiin pois. Vaakunakilven keskellä on vanha venetsialainen symboli, Pyhän Markuksen leijona, joka muistuttaa Venetsian vallasta. Osia nykyisestä Montenegrosta, muun muassa Peraston kaupunki kuului Venetsialle vuoteen 1797 asti.

Aikaisemmat liput

Ennen nykyistä lippua käytössä oli kolmesta vaakaraidasta muodostuva lippu, jonka leveyden suhde pituuteen oli 1:3. Lipun raidat olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, vaaleansininen ja punainen. Tämä lippu oli käytössä vuosina 1993–2004.
Vuosina 1945–1992 Montenegro kuului sosialistisena tasavaltana Jugoslaviaan. Tuolloin käytössä oli samanlainen lippu kuin Serbialla. Lippu muodostui kolmesta vaakaraidasta, jotka olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, tummansininen ja punainen. Lipun keskellä oli punainen tähti ja lipun leveyden suhde pituuteen oli 2:3. Vuosina 1919-1944 Montenegrolla ei ollut virallista lippua.

Vuosina 1878–1918 Montenegro oli itsenäinen valtio. Vuodesta 1910 lähtien Montenegro oli kuningaskunta ja 1910–1918 käytössä oli lippu, joka muodostui kolmesta vaakakentästä, jotka olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, tummansininen ja punainen. Lipun keskellä oli samantyyppinen kaksoiskotkasymboli, joka löytyy nykyisestäkin lipusta. Erona oli se että symbolin keskellä oleva vaakunakilvessä oli ensimmäisen kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin kyrilliset nimikirjaimet HI (NI) ja leijonahahmo sijaitsi kotkasymbolin alapuolella.
Ennen varsinaista itsenäisyyttä Montenegrossa käytettiin enimmäkseen kultareunaista ja punapohjaista lippua, jonka keskellä oli kultainen Pyhän Yrjänän risti.
Jussi Heikelä

Ura

Heikelä jätti lukion kesken ja alkoi työskennellä assistenttina elokuvatuotannoissa. Hänen ensimmäinen tv-työnsä oli TV2:lla vuonna 1995 esitetyssä Rapmanissa, jonka pääosassa esiintyi Kai Lehtinen. Vuosina 2000–2001 hän toimi Jyrki-ohjelman juontajana, vuosina 2001–2003 hän kirjoitti freelance-toimittajana Ilta-Sanomiin, Aamulehteen ja  Katso-lehteen. Uransa radiossa hän aloitti kesällä 2002 Kiss FM:llä juontamalla listaohjelmaa. 
Vuonna 2004 hän käsikirjoitti, ohjasi ja tuotti Yle TV1:lle 16-osaisen sarjan Talousvalmentaja ja oli järjestämässä Vanhalla Ylioppilastalolla videopelaamisen Suomenmestaruuskisoja. Hän aloitti myös työskentelyn Radio Cityssä, jossa hän juonsi aamushow’ta Aki Linnanahteen kanssa. Heidät palkittiin Vuoden radiojuontajina vuonna 2006. 
Radio Cityn loputtua Heikelä ja Linnanahde siirtyivät Nelonen Median rock-musiikkiin painottuvalle radiokanavalle Radio Rockille vuonna 2007. Radio Rockin Heikelä-Linnanahde Korporaatio voitti parhaan radio-ohjelman tittelin vuonna 2009. Vuonna 2010 Korporaatio-ohjelma sai Julkisen sanan neuvostolta huomautuksen tekemästään haastattelusta. Vuonna 2013 JSN antoi Heikelä Korporaatiolle kaksi huomautusta. Toinen liittyi siihen, ettei Gigantin avajaisista kertovassa ohjelmassa voinut erottaa mainoksia ja ohjelmaa, toinen Teuvo Hakkaraiseen. Heikelä jätti Radio Rockin vuonna 2015 perustaessaan digitaalisen muistolehdon Will Remember You. Hän toimi palvelun luovana johtajana ja sen taustalla olevan Solace-yrityksen hallituksen puheenjohtajana.
Vuodesta 2016 lähtien Heikelä on tehnyt puhujakeikkoja MySpeaker-yrityksen kautta, seuraavana vuonna hän sai oman ohjelmaan Yle Puhe -kanavalle.
Heikelä kertoi Seuralle vuonna 2018, että hänen vuonna 2017 alkaneen Sääntö-Suomi -ohjelmansa ansiosta eduskunta muutti anniskelulakia, otti käsittelyyn ongelmat vakuutusyhtiöiden lääkärilausunnoissa ja VR muutti lastenvaunuja koskevia käytäntöjään. 
Keväällä 2018 Solace Media ja sen Will Remember You -palvelu lopetettiin. Palvelu ei ollut tavoittanut tarpeeksi kävijöitä tai asiakkaita ja yritykselle jäi maksettavaksi 300 000 euron tuotekehityslaina. Yrittämistä Heikelä jatkoi loppuvuonna 2018 televisiossa Heikelä Syndrooma - talk show -ohjelman kautta. Ohjelman tuottajana ja yhtenä vakiovieraana toimi Riku Rantala. Ohjelman vieraat esitteli rap-artisti MC Solonen. Heikelä aloitti Ylellä podcastin Bassoradiosta tutun Miika Särmäkarin kanssa.

Yksityiselämä

Heikelä asuu avoliitossa radio- ja tv-juontaja Jenni Alexandrovan kanssa. Heidän uusperheessään on kolme lasta. Vapaa-ajallaan Heikelä katsoo jalkapalloa.
Chen Yi

Chen Yi (Wade-Giles: Tšen I; 26. elokuuta 1901 Lezhi, Sichuan – 6. tammikuuta 1972 Peking) oli kiinalainen kommunistien armeijoissa 1930–1940-luvun sodissa palvellut merkittävä sotilaskomentaja. Myöhemmin hän toimi 1958–1972 Kiinan kansantasavallan ulkoministerinä. Zhou Enlai tosin tosiasiassa johti Kiinan ulkopolitiikkaa ja ulkoministeriötä.
Chen Yin isä oli vähävarainen virkamies. Chen kävi ammattikoulua Chengdussa. Vuosina 1919–1921 hän opiskeli ja työskenteli Ranskassa osana Kiinan valtion tukemaa vaihto-ohjelmaa. Hän työskenteli tuolloin muun muassa Michelinin tehtailla. Hän liittyi 1921 kiinalaisten opiskelijoiden sosialistiseen järjestöön, jonka 102 jäsentä karkotettiin pian Ranskasta. Näiden joukossa olivat Chen ja Zhou Enlai. Palattuaan Kiinaan Chen liittyi vuonna 1923 Kiinan kommunistiseen puolueeseen. Hän liittyi kuitenkin myös Kuomintangiin, opiskeli 1925–1926 Whampoan sotilasakatemiassa Kantonissa ja osallistui pohjoisen sotaretkeen sekä vuoden 1927 epäonnistuneeseen Nanchangin kansannousuun. Vuonna 1928 hän liittyi poliittisena komissaarina Zhu Den ja Mao Zedongin johtamaan kommunistien neljänteen puna-armeijaan, joka toimi Jiangxissa.
Useimmista muista merkittävistä kiinalaisista kommunistijohtajista poiketen Chen ei osallistunut vuosien 1934–1935 pitkään marssiin, vaan jäi Etelä-Kiinaan pitämään kommunistien sissitoimintaa elossa. Kiinan–Japanin sodan puhjettua 1937 Chenin joukot yhdistettiin uuteen neljänteen armeijaan, joka oli kommunistien merkittävä sotavoima Keski-Kiinassa ja taisteli koko sodan aja Jangtsen alajuoksulla. Chenistä tuli 1941 uuden neljännen armeijan vt. komentaja ja myöhemmin virallinen komentaja. Hän siirtyi vuonna 1944 kommunistien päämajaan Yan’aniin, jossa hänet valittiin seuraavana vuonna puolueen keskuskomiteaan. Kiinan sisällissodan ratkaisuvaiheessa Chen komensi joukkoja, jotka valtasivat Kiinan tärkeät rannikkokaupungit Zhejiangin ja Shandongin välillä, mukaan lukien Shanghain ja Nanjingin.
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen Chenistä tuli 1949 Shanghain pormestari ja merkittävä poliittinen vaikuttaja. Hänet ylennettiin 1955 yhdeksi Kansan vapautusarmeijan kymmenestä marsalkasta ja nimitettiin seuraavana vuonna Kiinan kommunistisen puolueen politbyroon jäseneksi. Hän oli myös vuodesta 1954 valtioneuvoston varapuheenjohtaja ja kansallisen puolustusneuvoston varapuhemies. Vuonna 1958 hänestä tuli ulkoministeri Zhou Enlain seuraajana. Chenin ulkoministerikauden merkittävin tapahtuma oli Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko. Chen joutui voimakkaiden hyökkäysten kohteeksi kulttuurivallankumouksen vuosina. Vuoden 1969 puoluekokouksessa hänet pudotettiin politbyroosta, mutta hän säilytti jäsenyytensä keskuskomiteassa ja useimmat muut virkansa.
Kultainen sääntö

Kultainen sääntö on arjessa toteutettava periaate, jossa kehotetaan ihmistä tekemään vastavuoroisesti toisille samaa kuin mitä haluaisi itselleenkin tehtävän, tai olemaan tekemättä sellaista mitä ei haluaisi itselleenkään tehtävän. Idea kultaisesta säännöstä on muokattu eri uskontojen pohjalta, ja se on löydettävissä lähes kaikista uskonnoista ja monista ajatussuunnista, ja sitä on tarkasteltu uskonnon lisäksi myös tieteen ja humanismin näkökulmasta. Useimmissa uskonnoissa sääntö mainitaan vain ohimennen, mutta kungfutselaisuudessa ja juutalais-kristillisyydessä siitä on tullut pysyvä ja näkyvä pohdiskelun teema.
”Kultaiseksi” sääntöä alettiin kutsua 1500-luvun Euroopassa.

Arvostelua

Kultainen sääntö on hyvin pelkistetty moraalinen periaate, ja sitä on siksi pidetty riittämättömänä sovellettavaksi elämän kysymyksissä. Sitä on arvosteltu naiiviksi ja idealistiseksi säännöksi, joka ei sovellu kilpailuntäyteiseen maailmaan. Kultaista sääntöä tiukasti noudattava voi myös päätyä seuraamaan miellyttämisen halussaan toista ajattelemattomasti ja kritiikittömästi.
Kultaista sääntöä on arvosteltu siitä, että se olettaa ihmisten olevan samanlaisia ja haluavan samaa kuin muutkin. Kirjailija George Bernard Shaw onkin sanonut: ”Älä tee toisille kuten haluaisit heidän tekevän sinulle. Heillä voi olla erilainen maku.”
Kultaisen säännön voidaan nähdä myös vihjaavan, että mitä haluamme itsellemme on myös hyvä meille ja sitä kautta hyvä myös toisille. Kultainen sääntö asettaa matalan tason moraalille tehdessään tavallisista haluista ja toiveista sen mittarin. Sääntö ei määrittele sitä, mitä ylipäätään tulisi haluta, vaan edellyttää vain moraalisten arvioiden johdonmukaisuutta.
Kirjaimellisesti otettuna kultaisessa säännössä on porsaanreikiä: sadomasokisti voi haluta päinvastaista kuin useimmat ihmiset, ja oikeuden tuomari voisi haluta säännön pohjalta antaa mahdollisimman lievän tuomion.
Kultaista sääntöä on myös arvosteltu siitä, että se käsitetään uskonnolliseksi säännöksi, vaikka moraali kuuluu myös uskonnon ulkopuoliseen ajatteluun.

Soveltamisen rajoitukset

Koska kultainen sääntö on pelkistetty ja yleisluontoinen, sen alkuperäisen tarkoituksen mukainen käyttö edellyttää ihmisten erilaisuuden huomioimista ja henkistä kypsyyttä. Sitä ei myöskään voi soveltaa rangaistuksissa.
Dustin Penner

Ura

Penner, jota ei koskaan varattu NHL:ään, pääsi pelaamaan Mighty Ducks of Anaheimissa 19 runkosarjan ottelua kaudella 2005–2006. Pelit sujuivat hyvin ja tehopisteitä kertyi tulokkaalle seitsemän. Pudotuspeleissä hän oli yksi Ducksin tehokkaimpia hyökkääjiä, mutta joukkue putosi jatkosta konferenssifinaalissa. Kausi 2006–2007 oli Pennerin läpimurtokausi. Hän oli Ducksin toiseksi paras maalintekijä 29 osumallaan. Hän pelasi kaikki runkosarjan 82 ottelua. Kauden päätteksi Penner pääsi juhlimaan Stanley Cup -mestaruutta. 
Penner siirtyi Edmonton Oilersiin viiden vuoden sopimuksella elokuussa 2007. Hän pelasi seurassa kolmen täyden kauden ajan ja suurimman osan neljännestä. Hän oli kausina 2007–2008 ja 2009–2010 Oilersin paras maalintekijä. 
Helmikuussa 2011, kesken kauden 2010–2011, Penner siirtyi NHL:n siirtotakarajapäivänä Los Angeles Kingsiin. Oilers sai vaihdossa puolustaja Colten Teubertin ja kaksi varausvuoroa. Los Angelesissa Penner voitti toisen Stanley Cupinsa vuonna 2012. Kaudeksi 2013–2014 Penner siirtyi Anaheim Ducksiin.
Jacoby Shaddix

Jacoby Dakota Shaddix (s. 28. heinäkuuta 1976 Mariposa, Kalifornia, Yhdysvallat) on Papa Roach -yhtyeen johtaja ja laulaja. Hän on käyttänyt salanimiä Jonny Vodka sekä Coby Dick, joista jälkimmäistä hän käytti Infest-levyn aikaan. Shaddixin muita yhtyeitä ovat The Alternative Metal/Post-Hardcore ja Fight the Sky. Shaddixilla on kolme poikaa (Mikale Cielo, s. 24.3. 2002, Jagger 13.9.2004 ja Brixton 17.9.2013) vaimonsa Kellyn kanssa.
Shaddix juonsi MTV:n Scarred-ohjelmaa.
Grekobuddhalaisuus

Grekobuddhalaisuus oli kulttuurinen synkretismi eli sulautuma hellenistisen ja buddhalaisen kulttuurin välillä. Se kehittyi 800 vuoden ajanjakson (n. 400-luvulta eaa. 400-luvulle jaa.) aikana Keski-Aasiassa alueella, joka vastaa nykyajan Afganistania ja Pakistania. Grekobuddhalaisuus vaikutti etenkin buddhalaiseen taiteeseen. Se levisi silkkitien mukana Kaukoitään, Kiinaan ja Koreaan ja Japaniin saakka.

Historia

Hellenistisen Kreikan ja buddhalaisuuden yhteydet alkoivat Aleksanteri Suuren Lähi-idän ja Keski-Aasian valloitusretkestä 334 eaa. Aleksanteri ulotti valtakuntansa Indus-joelle luoden siten kontaktin Intiaan, buddhalaisuuden syntypaikkaan. Aleksanteri perusti useita kaupunkeja Oxusin ja Baktrian alueille ja kreikkalaisia siirtokuntia Khyberin solan, Gandharan ja Punjabin seuduille. Alueet muodostavat kulkuväylän Himalajan ja Kush-vuoriston välillä.
Aleksanteria seurasi kreikkalais-intialaiset kulttuurivaihdon lähteinä seleukidien kuningaskunta ja edelleen kreikkalais-baktrialainen kuningaskunta (kolmennalta toisella vuosisadalle eaa.) ja Intialaiskreikkalainen kuningaskunta (toiselta ensimmäiselle vuosisadalle eaa.) ja lopulta Kushan keisarikunta (ensimmäiseltä kolmannelle vuosisadalle jaa). Grekobuddhalainen kulttuurivaihto tyrehtyi lopulta 300-luvulla jaa. hunnien invaasioon ja myöhemmin islamin laajenemiseen.

Taiteelliset vaikutteet

Gandharan taiteessa aihesisältö oli vahvasti buddhalaisista, kun taas ulkoasu oli pääosin länsiaasialaista tai hellenististä.
Tapa kuvata Buddhaa ihmishahmoisena pidetään sitä useimmiten grekobuddhalaisena piirteenä. Ennen kreikkalaisia vaikutteita jumalaksi korottautunutta Buddhaa sopi kuvata vain symbolien, kuten jalanjäljen tai rukouspyörän kautta. Monet tyylilliset elementit tyypillisissä Buddhan kuvauksissa osoittavat kreikkalaisesta vaikutuksesta.

Grekobuddhalainen pantheoni

Monet buddhalaiset jumaluushahmot saattavat olla kreikkalaisten jumalten inspiroimia. Esimerkiksi leijonantaljainen Herakles saattaa olla Buddhan suojelijan, Vajrapanin esikuva. Etenkin mahayana-buddhalaisuudessa näkyvät tämänkaltaiset vaikutteet, kuten japanilaisessa tuulenjumalassa Fujinissa, jota lienee inspiroinut Kreikan Boreas tai äitijumala Haritissa, johon on mahdollisesti vaikuttanut Tykhe.
Kde domov můj

Kde domov můj? ( kuuntele ääntämys, suomeksi 'Missä on kotini?') on Tšekin kansallislaulu. Se on ollut käytössä Tšekin itsenäistymisestä alkaen eli vuodesta 1993. Tšekkoslovakian aikaan (vuoden 1992 loppuun) laulu muodosti ensimmäisen osan maan kansallislaulusta, ja nykyinen Slovakian kansallislaulu toisen osan.
Laulun kirjoittivat säveltäjä František Škroup ja dramaatikko Josef Kajetán Tyl komediaan Fidlovačka aneb žádný hněv a žádná rvačka. Se esitettiin ensimmäisen kerran Prahassa Stavovské divadlossa (Säätyteatterissa) 21. joulukuuta 1834. Alkuperäisessä laulussa on kaksi säkeistöä, mutta vain ensimmäinen niistä on virallistettu kansallislauluksi.
Jari Rantanen

Jari ”Jallu” Rantanen (s. 31. joulukuuta 1961 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Rantasen pelipaikka oli hyökkääjä. Hän teki yhteensä 63 maalia pelaamissaan 209:ssä SM-sarjan ja Veikkausliigan ottelussa. Maajoukkueessa Rantanen pelasi 36 ottelussa, joissa hän teki neljä maalia, ja on pelannut myös ulkomaisissa joukkueissa.
Rantanen erottui kentiltä suuren kokonsa ja räväkän pelityylinsä vuoksi jo nuorena ja loukkaantui 1990-luvun lopulle jatkuneen uransa aikana lähinnä pelityylinsä vuoksi useita kertoja.
Rantanen on ensimmäinen suomalainen jalkapalloilun eurocupin voittanut pelaaja. Hän oli silloin, vuonna 1987, UEFA-cupin voittaneen IFK Göteborgin pelaaja ja teki sille viisi maalia.
Peliuransa jälkeen hän toimi FinnPa:n ja sen jälkeen AC Vantaan valmentajana Ykkösessä ja Kakkosessa. Sen lisäksi hän on toiminut juniorivalmentajana Palm Beach Soccer Academyssä. Kaudella 2013 Rantanen valmentaa Käpylän Pallon B-junioreiden SM-sarjajoukkuetta ja vuonna 2014 hän valmentaa Kakkosessa pelaavaa Ekenäs IF:ää. EIF eteni Rantasen johdolla Kakkosen nousukarsintoihin ja juhli lopulta kauden 2014 päätteeksi nousua Ykköseen. Kauden jälkeen hän siirtyi Hongan B-junioirien valmentajaksi. Rantanen teki 22.11.2016 KTP:n kanssa 1+1-vuotisen päävalmentajasopimuksen.
Hän on suorittanut 2010 Vierumäellä urheilumanagerin kurssin Rantanen työskentelee muun muassa vedonlyöntisivuston jalkapalloasiantuntijana ja kirjoittaa kolumneja Veikkaaja-lehteen.
Rantanen asuu Espoossa, ja hänellä on viisi lasta kolmesta liitosta.
Morten Lauridsen

Morten Lauridsen (s. 27. helmikuuta 1943) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan hänen kuoromusiikistaan, jota hän on säveltänyt sekä maallista että hengellistä. 
Lauridsen syntyi Colfaxissa, Washingtonin osavaltiossa tanskalaistaustaiseen sukuun. Hän kasvoi Portlandissa Oregonissa ja opiskeli Whitman Collegessa sekä Etelä-Kalifornian yliopistossa. 
Lauridsen on voittanut urallaan useita palkintoja. Hänen tunnetuimpiin kuoroteoksiinsa lukeutuu Lux Aeterna (1997).
Pasi Laurén

Pasi Jari Laurén (s. 14. joulukuuta 1968 Oulu) on suomalainen judoka. Hänen paras sijoituksensa kansainvälisissä arvokilpailuissa on seitsemäs sija EM-kilpailuiden alle 65-kiloisten sarjassa vuonna 1995. Hän edusti Suomea myös vuoden 1996 olympialaisissa. Hän saavutti yhden voiton ja tappion sijoittuen jaetulle 21. sijalle. Maailmancupin Baselin osakilpailussa hän sijoittui kolmanneksi alle 60 kg:n sarjassa vuonna 1993 ja toiseksi alle 65-kiloisissa 1995. Opiskelijoiden MM-kilpailuissa hän saavutti alle 65 kg:n sarjassa pronssia vuonna 1994.
Laurén edusti Oulun Judoseuraa ja Oulun Judokerhoa. Hän voitti Suomen-mestaruuden alle 60 kg:n sarjassa vuosina 1990, 1992 ja 1994 sekä 65-kiloisissa 1991 ja 1993. Hän saavutti alle 60 kg:n painoluokassa lisäksi SM-hopeaa 1987 sekä pronssia 1988 ja 1989.
Koulutukseltaan Laurén on lääketieteen lisensiaatti. Aktiiviurheilu-uransa jälkeen hän on esiintynyt tangotaiteilijana.
Tosa-luokka

Suunnitelma

Y. Hiragan suunnitelma A-127 oli suurennettu Nagato-luokka, johon oli lisätty katettu etukansi. Aluksella oli suunniteltu otettavaksi käyttöön 610 millimetrin torpedoputket ja Yhdysvaltain laivaston New Mexico -luokassa käyttöönottama turbosähköinen propulsiojärjestelmä, jonka piti mahdollistaa 70 000 hevosvoimalla 25,5 solmun huippunopeus. Aluksella piti olla 2 500 merimailin toimintasäde täydellä nopeudella ja 7 800 merimailin toimintasäde 14 solmun taloudellisella nopeudella. Propulsiojärjestelmästä kuitenkin luovuttiin ja sen testaamiseksi tilattiin vuonna 1921 Yhdysvalloista tankkeri Kamoi. Alusten suojan piti estää 12 000–20 000 metrin päästä ammutun 16 tuuman kranaatin läpäisy.
Elektrolyyttineste

Elektrolyyttinestettä käytetään elektrolyyttikondensaattoreissa eristekerroksen muodostamiseen. Kun kondensaattoriin kytketään tasajännite, positiivisen eletrodin eli anodin pintaan muodostuu eristävä oksidikerros. Elektrolyyttineste on edelleen sähköisesti yhteydessä kondensaattorin katodiin, jolloin anodin ja katodin välillä ei ole periaatteessa muuta kuin hyvin ohut ja suurta jännitettä kestävä oksidikerros, jolloin kondensaattorin kapasitanssi on suuri. Tarvittaessa kapasitanssia voidaan valmistusvaiheessa suurentaa karhentamalla anodin pintaa, jolloin myös syntyvän oksidikerroksen pinta-ala kasvaa. Elektrolyyttikondensaattoreista käytetään lyhennettä "elko". Esim. mehu on elektrolyyttinestettä.
Digimon Tamers

Juoni

Tarinan päähenkilö on poika nimeltä Takato Matsuki, joka haaveilee omasta digimonista. Eräänä päivänä Takato löytää digimon-korttiensa joukosta muista poikkeavan kortin. Hän vetää kortinlukulaitteensa läpi, jonka seurauksena laite muuttuu digiviceksi. Samana päivänä koulussa Takato piirtää unelmiensa digimonin, Guilmonin, muistivihkoonsa. Takaton ollessa lähdossä huoneestaan digivice alkaa itsekseen skannaamaan piirrosta ja muistivihon muita sivuja, minkä jälkeen digiviceen ilmestyy muna, josta myöhemmin kuoriutuu hänen piirtämänsä Guilmon. Takatosta tulee digimon-kesyttäjä ja muiden myöhemmin tapaamiensa digimonkesyttäjien avulla taistelee pahoja digimoneja vastaan ensin meidän maailmassamme ja myöhemmin Digimaailmassa.
Kemin rautatieasema

Ratapihat

Kemin rautatieasemalla on laajahko ratapiha, joka jakaantuu henkilöliikenteen raiteisiin sekä tavararatapihaan. Ratapiha on kokonaan uusittu ja sähköistetty vuosina 2001–2004.
Rautatieasemalta johtaa myös sivurata Ajoksen satamaan. Tällä sivuradalla ovat lisäksi Veitsiluodon, Rivin ja Ajoksen ratapihat. Aseman pohjoispuolella johtaa myös sivurata Metsä-Botnian tehtaalle.
Ratapihalla sattui onnettomuus maaliskuussa 2006, kun Dv12-veturi törmäsi puutavaravaunuun.
Rantostenjärvi

Maantietoa

Järvi sijaitsee Poikmetsän kylän peltoaukealla. Sen pinta-ala on 4,7 ha ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat nykyään suojametsää. Sillä on yksi luotomainen saari. Järven lähiympäristössä on viisi maatilaa, joiden viljelmät kiertävät järven ympäri. Rantaan on myös rakennettu myös kolme vapaa-ajan asuntoa ja kaksi kiinteistöä. Niille johtaa tie kylätieltä, joka yhdistää yhdystiet 2951 ja 13867.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Pätilänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Karinjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,9 metriä mpy. Pakkaselanjärvestä, jonka vedenpinta on 60 senttimetriä ylempänä, laskee puoli kilometriä pitkä oja. Järven laskuoja on Myllyoja, jolla on alajuoksulla monia eri nimiä. Vedet laskevat lopuksi Pätilänjoen kautta Mommilanjärveen.