google/wiki40b huggingface dataset:
Hietalahdentori

Hietalahdentori (ruots. Sandvikstorget) on tori Helsingin Hietalahdessa.
Tori- ja hallikaupan hiipuessa kaupunki keksi piristykseksi kirpputorikaupan, josta tuli hyvin suosittu. Tori sai 1990-luvulla julkisuutta ulkomaalaisten turistien harjoittamasta alkoholin ja tupakan salakaupasta, joka vaikeutti osaltaan myös hallin toimintaa ja jonka ansiosta tori sai lempinimen Punainen Tori.
Torin laidalla sijaitsee arkkitehti Selim A. Lindqvistin 1903 piirtämä Hietalahden kauppahalli. Hietalahden kauppahallista tuli heti keskeinen kauppapaikka ja vilkas myynti jatkui aina 1970-luvulle saakka. Vuosituhannen vaihteessa halli muuttui luomuhalliksi vuoteen 2003. Sen jälkeen halli jatkoi antiikkihallina, kunnes elokuussa 2012 hallissa aloitettiin kunnostustyöt. Alkuvuodesta 2013 Hietalahden kauppahalli avautui jälleen ruokahallina. 2016-2017 pidentyneiden aukioloaikojen myötä hallissa toimii lukuisia  ravintoloita, kahviloita ja elintarvikeliikkeitä. Kesällä ravintolat avaavat terasseja torin puolelle.
Torin vieressä sijaitsi aiemmin Sinebrychoffin panimo. Panimotoiminta loppui laitoksen siirryttyä Keravalle 1990-luvun alussa.
Torin itälaidalla on suuri 1870-luvulta peräisin oleva uusrenessanssityylinen rakennus, joka alun perin oli Teknillisen korkeakoulun päärakennus, ja jossa nykyisin toimii Metropolia Ammattikorkeakoulu. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Frans Sjöström.
Torin nimestä kaupungin rekisteri kertoo seuraavaa: 1820 Sandviks Torget, paikannimestä Sandviken. Suomenkielisenä nimenä kartassa 1866 Sanwiikintori ja 1890-luvulla Hietalahdentori. Myös nimi Santalahden tori käytössä 1880-luvulla. 1909 viralliseksi vahvistettiin Hietalahdentori-Sandvikstorget.

Yhteydet ja aukioloajat

Torikauppaa harjoitetaan arkisin klo 6.30–18, lauantaisin klo 6.30–16. Torilla toimii myös suosittu Hietsun kirpputori. Keskustasta on torille kävelymatkaa vajaa kilometri. Hietalahdentorille pääsee myös raitiovaunuilla numero 6 ja 6T.
Walt Disney Concert Hall

Walt Disney Concert Hall on musiikkitalo Los Angelesissa. Rakennus vihittiin käyttöön 2003. Talon suunnitteli arkkitehti  Frank Gehry. Rakennuksessa esiintyy Los Angeles Philharmonic Orchestra, jota johti 1992–2009 Esa-Pekka Salonen ja vuodesta 2009 venezuelalainen Gustavo Dudamel. 
Walt Disney Concert Hall on esiintynyt usein myös populaarikulttuurissa. Sen edustalla mm. kuvattiin yksi tosi-tv-sarjan The Contender jaksoista ja sen sisällä Num3roiden 3. kauden jakson One Hour päätöskohtaus, jossa FBI suorittaa panttivanginvaihdon kidnappaajan kanssa.
Sigurd Wikström

Sigurd Viktor Wikström (12. tammikuuta 1907 Karjalohja – 10. maaliskuuta 1994) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja liikenneneuvos.
Wikström aloitti liikennöinnin vuonna 1931 Helsinki–Porkkala-linjalla ja laajensi liikennöintiä muutamassa vuodessa myös Obbnäsiin ja Lohjalle. Vuonna 1935 hän perusti Oy Lohjan Liikenne Ab:n. Wikström laajensi yritystä ostamalla muun muassa vuonna 1960 Sulo I. Lahtinen Oy:n ja vuonna 1970 Juho Heinon yrityksen niin että Lohjan Liikenteen toiminta-alueeksi tuli Lohja, Tammisaari, Hanko, Sammatti, Salo ja Siuntio. Vuonna 1970 Wikström osti puolet linja-autoliike Oy Elin Lindberg Ab:stä ja hän perusti myös LL Tourist Service matkatoimiston. Linja-autoliikenteen ohella Wikström harjoitti hinausautopalvelua. Lohjan Liikenteen palveluksessa oli vuonna 1971 yli 130 henkilöä. Wikström sai liikenneneuvoksen arvon vuonna 1972. Hän myi Lohjan Liikenteen vuonna 1978 siirtyen eläkkeelle. Vuonna 1995 Lohjan liikenne Oy, sen emoyhtiö Siuntion Linja Oy sekä tytäryhtiö Kuljetus Huhtala Oy myytiin Pohjolan Liikenne Oy:lle.
Sigurd Wikström oli naimisissa vuodesta 1967 Liisa Marjatta Pulkkilan (1922–1997) kanssa. Vuonna 1988 he tekivät Paulon Säätiölle lahjoituksen jolla perustettiin säätiön yhteyteen vuonna 1990 Sigurd ja Liisa Wikströmin rahasto.
Sykloseriini

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa sykloseriini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja hieman alkoholeihin. Sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien soluseinän synteesiin tarvittavien alaniinirasemaasin ja D-alaniini—D-alaniiniligaasin toimintaa. Sykloseriinin vaikutuskirjo on melko laaja, mutta erityisesti se vaikuttaa Mycobacterium-suvun lajeihin. Sykloseriiniä annostellaan tablettina ja sitä käytetään pääasiassa muille antibiooteille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoidossa.
Sykloseriiniä tuottaa aktinobakteereihin kuuluva Streptomyces orchideous.

Haittavaikutukset

Sykloseriinin haittavaikutukset kohdistuvat erityisesti keskushermostoon. Se voi aiheuttaa pääkipua, sekavuutta, uneliaisuutta, kouristuskohtauksia ja huimausta. Myös mielialan muutoksia, kognitiivisten toimintojen heikentymistä ja jopa akuutteja psykoottisia kohtauksia on raportoitu ilmenneen sykloseriinin haittavaikutuksina.
Hurrikaani Gonzalo

Vaikutus Euroopassa

Gonzalon jäänteet saapuivat Britteihin tuulenpuuskina, joiden nopeus oli kovimmillaan 110 km/h. Myrskyt kaatoivat puita, minkä vuoksi yksi ihminen kuoli ja neljä vietiin sairaalaan. Teille ja junaradoille kaatuneet puut viivästyttivät liikennettä. Heathrow'n lentokentällä lennot viivästyivät noin 10 000 matkustajalta.
Emirates

Historia

Lentoyhtiö perustettiin Dubain hallituksen päätöksellä toukokuussa 1985. 25. lokakuuta 1985 se aloitti lentonsa lentämällä Mumbaihin, Delhiin ja Karachiin. Se vuokrasi Airbus A300- ja Boeing 737-300 -lentokoneet PIA:lta, Pakistanin kansainväliseltä lentoyhtiöltä. Ensimmäiset Euroopan kohteet lisättiin kohdelistalle vuonna 1987 ja Lähi-idässä palvelut aloitettiin kesäkuussa 1990.
Vuosina 2004–2005 Emirates jakoi Dubain hallitukselle 368 miljoonaa dirhamia. Dubain hallitus on Emiratesin ainoa omistaja, mutta ei rahoita sitä millään tavalla.
Vuonna 2010 Emirates kuljetti 27,45 miljoonaa matkustajaa, 4,7 miljoonaa matkustajaa enemmän kuin edellisenä vuonna. Maaliskuussa 2010 sillä oli 36 652 työntekijää.
Resistance and Liberation

Pelaaminen

RnL:ssä koitetaan vallata alueita kuten taloja ja juoksuhautoja vihollisjoukkueilta sekä räjäyttää tuhoutuvia kohteita kuten vihollisen ilmatorjuntatykkejä sekä tankkeja ja samalla estää vihollisen vastaava toiminta. Alueiden kaappaus siirtää oman joukkueen pelaajien uudelleensyntymispaikkaa (spawn) eteenpäin kartalla samalla kun vihollisen siirtyy taaksepäin, joten taistelulinja etenee dynaamisesti pelissä. 
Pelissä ei ole nk. hudia eli kuvaruudulla ei näy pelaajan tarkkaa ammusmäärää, tietoja staminasta tai osumista. Pelaaja ei saa näyttöönsä viestejä siitä, osuiko hänen luotinsa viholliseen kuolettavasti vaan se on itse pääteltävä joko äänen perusteella tai nähtävä vihollisen ruumis. Pelissä ei myöskään ole ns. crosshairia eli ruudun keskellä olevaa tähtäintä vaan pelaajan pitää käyttää kiväärin omaa tähtäintä, johon on kaksi zoomaustasoa. Pelaajan asetta voi liikutella vapaasti kuvaruudulla hieman ennen kuin itse pelaajahahmo kääntyy, tätä ominaisuutta kutsutaan free-aimiksi. Pelaajalla on käytettävissä pieni kartta pelattavasta kentästä, jossa näkyy vallattavat tai tuhottavat kohteet, sekä mikä joukkue hallitsee niitä sillä hetkellä. Myös ryhmänjohtajan sijainti näkyy kartalla tai pelattaessa ryhmänjohtajan roolia näkee hän 3 alaisen sotilaan sijainnin kentässä. Juokseminen, kiipeäminen tai pelaaja kohti suunnattu ammunta vähentää käytettävissä olevaa kestokykyä eli staminaa, jonka määrän voi päätellä pelaajan hengityksen ja sydämen tykytyksen voimakkuudesta. Pelin sisäinen äänikeskustelu tapahtuu 3-ulotteisesti eli pelaaja voi puhua muille pelaajille kuten oikeassa elämässä ja he kuulevat puheen suunnan, etäisyyden ja voimakkuuden aidosti.
Beloretskin piiri

Beloretskin piiri (ven. Белорецкий район, Beloretski raion, baškiiriksi Белорет районы, Beloret raiony) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 11 501 km² ja asukasluku noin 34 400.
Piirin hallintokeskus on Beloretskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa. Piirin suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset ja baškiirit.
Hotelli- ja ravintolamuseo

Pysyvä näyttely

Elokuussa 2012 avattu Palveluksessanne!-näyttely on moniaistinen ja toiminnallinen näyttely. Siellä voi tutustua suomalaiseen ruoka- ja juomakulttuuriin ja sen kehitykseen, tehdä matkan majoittumisen ja matkailun historiaan, tutustua alan työntekijöiden arkeen, asettua asiakkaan rooliin ja viihtyä musiikin, laulun ja tanssin parissa. Näyttely nostaa esille hotelli- ja ravintola-alan ammattilaisia ja heidän työtään.

Muut näyttelyt

Pysyvän näyttelyn lisäksi Hotelli- ja ravintolamuseossa on vaihtuvia pienempiä teemanäyttelyjä sekä verkkonäyttelyjä.

Kokoelmat

Hotelli- ja ravintolamuseon kokoelmat muodostuvat esineistä, valokuvista, arkistosta sekä käsikirjastosta. Aineistoa on 1700-luvulta nykypäivään asti. Museon kokoelmissa on kymmeniätuhansia ruoka- ja juomalistoja, eli menyykortteja, cocktail- ja viinilistoja sekä à la carte -listoja. Vanhimmat menyykortit ovat 1860-luvulta. Osa museon aineistosta on selattavissa Finna-palvelun kautta.
Eino Sirén

Eino Armas Sirén (25. joulukuuta 1909 Helsinki – 4. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja osastopäällikkö joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana 1960-luvulla.
Sirénin vanhemmat olivat kirvesmies Arndt Sirén ja Sandra Laaksonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1931 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1941 sekä sai varatuomarin arvon 1945. Sirén ehti olla myös puusepän opissa kahden vuoden ajan. Hän toimi Helsingin maalaiskunnan taksoitussihteerinä 1942–1945, Kulutusosuuskuntien keskusliiton työehtoasiain hoitajana 1945–1952 ja viimeksi OTK:n lakiasiainosaston päällikkönä 1953–1973. Sirén sai kunnallisneuvoksen arvon 1963.
Sirén oli kansanedustajana 1962–1970 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän toimi Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan puheenjohtajana ja oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän oli Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen puheenjohtajana sekä Vantaan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana. Sirén kuului sosialidemokraattisen puolueen puoluetoimikuntaan ja hänellä oli myös lukuisia muita luottamustoimia.
Thyssen (suku)

Thyssen-suku on huomattava saksalainen teollisuussuku polveutuen Friedrich Thyssenistä, joka toimi terästeollisuuden alalla mukaan lukien hissit, liukuportaat, teollisuusryppäät, pankit ja taidekokoelmat. Thyssen AG, ThyssenKrupp ja ThyssenKrupp Marine Systems ovat Thyssen-yrityksiä. Alun perin saksalainen suku on jakautunut useisiin maihin. Friedrich Thyssenin pojat Joseph Thyssen ja August Thyssen olivat teollisuusjohtajia.
Aldehydit

Aldehydit muodostavat orgaanisen yhdisteryhmän, jonka funktionaalinen ryhmä eli toiminnallinen ryhmä on terminaalinen karbonyyliryhmä -CHO, jota voidaan kutsua myös aldehydiryhmäksi.

Nimeäminen

Aldehydit nimetään IUPAC:n sääntöjen mukaan vaihtamalla alkaanin -aani-pääte -aali-päätteeksi, esimerkiksi etaani-etanaali. Jos yhdisteessä on kaksi aldehydiryhmää, saa yhdiste päätteen -diaali. Alifaattiset eli avoketjuiset aldehydit nimetään pisimmän hiiliketjun mukaan. Useimmiten kuitenkin aldehydeistä käytetään niiden triviaalinimiä; esimerkiksi metanaali on formaldehydi ja etanaali asetaldehydi.

Valmistus

Aldehydejä valmistetaan primäärisiä alkoholeja hapettamalla:
Hapettumisen jatkuessa syntyy vastaava karboksyylihappo:
Ihmisen nauttima alkoholi (etanoli) muodostaa elimistössä hitaasti aldehydejä, jotka aiheuttavat runsaan alkoholin käytön seurauksena epämiellyttävän tuoksun uloshengitysilmaan useita tunteja myöhemmin.

Reaktiot

Koska aldehydien sisältämä karbonyyliryhmä on poolinen (elektronegatiivisempi happi (O) vetää sidoselektroneja puoleensa, jolloin happi saa osittaisen negatiivisen varauksen ja hiili positiivisen), siihen liittyy herkästi atomeja ja ioneja.
Aldehydit hapettuvat herkästi vastaavaksi karboksyylihapoksi.
Hydrauksessa aldehydit pelkistyvät vastaavaksi primääriseksi alkoholiksi:

Aldehydien hydraatit

Vesikin voi vesiliuoksessa liittyä aldehydin karbonyyliryhmään, mutta tällöin on kyseessä tasapainoreaktio. Tässä reaktiossa syntyvässä aldehydin hydraatissa on samaan hiiliatomiin sitoutuneena kaksi hydroksyyliryhmää (OH), esimerkiksi asetaldehydin hydraatissa: CH₃ ·CH(OH)₂. Tällaisesta hydraatista vesi lohkeaa myös esimerkiksi tislattaessa.  Koska vesi irtoaa hydraatista helposti ja liuos sisältää aina myös vapaata aldehydiä, nämä hydraatit reagoivat aldehydien tavoin, minkä vuoksi niitä ei niissä esiintyvistä hydroksyyliryhmistä huolimatta pidetä alkoholeina.
Jos kuitenkin aldehydin α-hiileen liittyvät vetyatomit on korvattu jollakin voimakkaasti elektroneja vetävällä substituutilla, aldehydin hydraatti on kestävä. Sellainen on esimerkiksi kloraalihydraatti CCl₃ · CH(OH)₂. Siitä vesi ei lohkea spontaanisti, mutta se voidaan irrottaa ja aldehydi, kloraali, vapauttaa esimerkiksi väkevän rikkihapon avulla.
Matias Turkkila

Yksityiselämä

Turkkila on naimisissa toimittaja Sanna Ukkolan kanssa, ja hänellä on kaksi lasta.
Seaborgium

Nimeämisriita

Seaborgium löydettiin Lawrence Berkeley National Laboratoryssa (LBNL) vuonna 1974 ja samaan aikaan Dubnan JINR:ssa (ОИЯИ).
Alkuaineiden 104–109 nimeäminen aiheutti kiivaita riitoja 1960-luvulta lähtien. Berkeleyn yhdysvaltalainen ryhmä halusi alkuaineen 106 nimeksi 'seaborgium', mikä oli kyseenalaista, koska Glenn T. Seaborg oli vielä elossa ja nimeäminen oli IUPAC:in sääntöjen vastaista. Vuonna 1994 IUPAC ehdotti alkuaineille nimiä, joissa 106 olisi nimetty "rutherfordiumiksi" Ernest Rutherfordin mukaan. American Chemical Society (ACS) vaati yhdysvaltalaiselle tutkijaryhmälle oikeutta nimetä löytämänsä alkuaine. Seaborg vastusti ehdotusta.
IUPAC päätti jakaa kunnian alkuaineen löytämisestä myös Neuvostoliiton Dubnan JINR:lle, mutta dubnalaiset eivät ehdottaneet 106:lle nimeä. Koska yhdysvaltalaiset oppikirjat käyttivät jo 104:sta nimeä rutherfordium, päätti 39. IUPACin yleiskokous Genevessä vuonna 1997 antaa alkuaineelle nimen 'seaborgium'.
Haukka-aratti

Koko ja ulkonäkö

Haukka-aratti kasvaa noin 35 cm pitkäksi. Sen selkä, pyrstö ja siivet lukuun ottamatta siivenkärkiä ovat vihreitä. Siivenkärjet ovat mustat ja pää on ruskea. Niskassa sekä vatsassa on punaisia ja sinisiä höyheniä, joita kohottamalla se tekee itsestään haukkaa muistuttavan.

Esiintyminen

Haukka-arattia tavataan Etelä-Amerikassa Amazonasista pohjoiseen ja osassa Kolumbiaa sekä Perun koillisosissa. Haukka-aratti on harvinaistunut metsien häviämisen takia.

Elinympäristö

Haukka-aratit asuvat sekametsissä ja savanneilla.

Lisääntyminen

Haukka-aratit pesivät puussa vanhassa tikankolossa, mutta muuta sen pesimäbiologiasta ei juuri tiedetä.

Ravinto

Haukka-aratit syövät erilaisten palmujen ja muiden kasvien hedelmiä, siemeniä ja pähkinöitä.
Projektio (lineaarialgebra)

Projektio on eräs lineaarinen transformaatio.
Cammy

Arvostelu ja vastaanotto

Cammy oli listattu vuonna 2008 sijalle kolme IGN-sivuston laatiman 25 parasta Street Fighter -hahmoa.
GameDaily sivusto listasi Cammyn sijalle seitsemän laatimassaan kautta-aikain 20 parasta Street Fighter hahmoa.
Claudia Procula

Claudia Procula oli legendojen ja perimätiedon mukaan Pontius Pilatuksen vaimo. Hänet mainitaan ilman nimeä Matteuksen evankeliumissa, jossa hän pyytää miestään säästämään Jeesuksen hengen. Claudia Proculan mainitaan nähneen Jeesuksesta unia.
Apokryfinen Nikodeemuksen evankeliumi kertoo tapahtumista eritellymmin. Kirkkoisä Origenes esitti, että Claudia Proculasta olisi tullut kristitty ja uni olisi ollut Jumalan lähettämä. Kilpailevat lähteet väittävät unen tulleen Saatanalta, joka yritti estää Jeesuksen ristiinnaulitsemisen.
Claudia Procula on ortodoksisen kirkon ja Etiopian ortodoksisen kirkon pyhimys. Ortodoksinen kirkko viettää Claudia Proculan muistopäivää 27. syyskuuta ja Etiopian ortodoksinen kirkko viettää Cladia Proculan ja Pontius Pilatuksen yhteistä muistopäivää 25. kesäkuuta.

Fiktiohahmona

Joissakin keskiaikaisissa taideteoksissa Claudia Procula esiintyy yhdessä miehensä kanssa. Hän yleensä seisoo miehensä takana, joskus kuiskaten hänen korvaansa.
Vuonna 1611 ilmestyi englantilaisen runoilijan Aemilia Lanyerin runo Salve Deus Rex Judaeorum. Claudia Procula on runon päähenkilö, joka kertoo tarinan Aatamista ja Eevasta ja väittää Pontius Pilatuksen tehneen syntiä kun ei kuunnellut vaimoaan. Pontius Pilatuksen synti olisi päinvastainen kuin Aatamin: Aatami kuunteli vaimoaan eikä estänyt pahuutta tapahtumasta. Näin Claudia Procula oiisi eräänlainen naisemansipaation esitaistelija.
Charlotte Brontë kirjoitti vuonna 1846 runon Pilatuksen vaimon uni. Sen jälkeen Claudia Procula on esiintynyt kirjallisuudessa muun muassa kahdessa Antoinette Mayn romaanissa, jotka ilmestyivät 2006 ja 2008. Niissä hän kertoo, että Pilatuksen puoliso olisi Rooman ylhäisöä ja keisari Augustuksen sukulainen.
Suomalaisessa kirjallisuudessa Claudia Procula esiintyy Asko Sahlbergin romaanissa Pilatus (2016). Romaanissa hänet kuvataan paljon lukevaksi, vakavamieliseksi, jumalia ja Jumalaa pohdiskelevaksi naiseksi. Kun Pilatus ja Claudia asuvat Caesareassa, nuori Jeshua (Jeesus) -niminen puuseppä valmistaa hänelle vaatekaapin. Claudia ja Jeshua tutustuvat ja Claudia pohtii Jeshuan opetuksia. Vanhemmalla iällä hän palaa Palestiinaan liittyäkseen kristittyihin.
Claudia Proculan hahmo esiintyy useissa elokuvissa. Vuonna 1927 valmistuneessa Cecil B. DeMillen elokuvassa Kuningasten kuningas häntä esitti Majel Coleman. Vuonna 1935 ensi-iltaan tuli Julien Duvivierin elokuva Golgatha, jossa häntä näytteli Edwige Feullière. Hänet mainitaan ohimennen vuonna 1953 ensi-illan saaneessa elokuvassa Näin hänen kuolevan, jossa käsiään pesevä Pilatus tokaisee: "vaimollanikin oli tästä asiasta mielipiteensä." Hän esiintyy lyhyesti myös komediassa Brianin elämä.
Elokuvassa The Passion of the Christ (2004) hän esiintyy nimellä Claudia Procles ja häntä esittää Claudia Gerini. Elokuvassa hän yrittää turhaan saada miehensä säästämään Jeesuksen hengen. Hän tarjoaa lohtuaan ristiinnaulitsemisen jälkeen Jeesuksen äidille ja Maria Magdalenalle.
Pine

Pine (Program for Internet News and Email) on Washingtonin yliopistolla kehitetty ilmainen sähköposti- ja uutistenlukuohjelma. Ohjelman ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1989 ja sen kehitystyö loppui vuonna 2008.
Pinestä on olemassa sekä Unix-, MS-DOS (PC-Pine) että Windows-versio. Unix-version käyttöliittymä pohjautuu komentoriviin ja Pine käyttää vakioeditorinaan Picoa. Monista muista Unix-ohjelmista Pine poikkesi siten että se oli suunniteltu aloittelevaa käyttäjää varten ja helppokäyttöiseksi. Käytettävissä olevat toiminnot ovat koko ajan näkyvissä valikoissa ja ne valitaan tyypillisesti yhtä kirjainta painamalla. Myös Pico perustuu samaan filosofiaan. Molemmista ohjelmista tuli suosittuja niiden opiskelijoiden keskuudessa jotka eivät halunneet opetella emacsia tai vitä.
Pine kehitettiin alun perin Elm-sähköpostiohjelman pohjalta. Ohjelman alkuperäisessä julkistuksessa vuodelta 1992 ilmoitettiin ohjelman nimen vihjattiin tulevan sanoista Pine Is No-longer Elm.
Pinen korvaajaksi kehitettiin avoimen lähdekoodin sähköpostiohjelma Alpine.  Uusi versio julkaistiin, koska Washingtonin yliopisto kielsi modifoitujen Pine -ohjelmien jakamisen, Pinen lisenssi on ISC-lisenssin kaltainen, mutta yliopiston tulkinta erosi ISC:n tulkinnasta. Avoimen lähdekoodin sähköpostiohjelman Cone on toiminnaltaan ja ulkoasultaan Pinen klooni. Sen mukana tulee myös Leaf-editori. Pico-editorista on myös avoimen lähdekoodin klooni nimeltä Nano.
Manjū

Manjū (jap. 饅頭, まんじゅう) on suosittu perinteinen japanilainen makeinen. Manjūja on erilaisia, mutta useimmissa on vehnä- ja riisijauhosta tehty kuori ja täytteenä keitetyistä adsukipavuista ja sokerista tehtyä punapaputahnaa. Paputahnojakin on erilaisia, esimerkiksi koshian, tsubuan ja tsubushian.

Historia

Manjū kehittyi mochista, survomalla valmistetusta riisikakusta, jota on syöty Kiinassa pitkään. Manjū oli kiinaksi mantou (馒头), mutta Japaniin saavuttuaan se tuli tunnetuksi nimellä manjū. Vuonna 1341 japanilainen lähettiläs toi mantoun mukanaan palatessaan Kiinasta ja alkoi myydä sitä Nara-manjūna, josta japanilaisen manjūn sanotaan olevan lähtöisin. Japanilaiset ovat syöneet manjūja jo lähes 700 vuotta, ja niitä myydään yleisesti japanilaisissa makeiskaupoissa. 
Halvahko hinta lienee yksi syy manjūn suosion.
Robbie Gould

Pelaajaura

Ennen ammattilaisuraansa Gould pelasi Pennsylvanian osavaltionyliopiston joukkueessa. Lokakuussa 2005 hän teki varaamattomana pelaajana ammattilaissopimuksen Chicago Bearsin kanssa ja korvasi joukkueen potkaisijana Doug Brienin. Aiemmin vuonna 2005 Gouldilla oli ollut sopimukset New England Patriotsin ja Baltimore Ravensin kanssa, mutta hän ei saanut pelipaikkaa kummastakaan joukkueesta.
Gould on ollut Chicago Bearsin paras pisteidentekijä jokaisella kaudella tulokaskaudestaan 2005 alkaen. Kaudella 2005 hän teki pisteitä 82, 2006 kaudella 143,2007  kaudella 126 ja 2008 kaudella 119. Kaudella 2006 hän teki toiseksi eniten pisteitä kaikista NFL-pelaajista San Diego Chargersin keskushyökkääjän LaDainian Tomlinsonin (186 pistettä) jälkeen. Gould teki runkosarjakaudella 2006 32 kolmen pisteen potkumaalia (jakoi NFL-tilaston kärkisijan St. Louis Ramsin Jeff Wilkinsin kanssa) ja 47 touchdownin jälkeistä lisäpistettä. Kaudella 2007 hän teki 31 kolmen pisteen potkumaalia (jakoi NFL-tilaston toisen sijan kahden muun pelaajan kanssa) ja 33 lisäpistettä.
Helmikuussa 2007 Gould pelasi Super Bowlissa, jossa Chicago Bears kohtasi Indianapolis Coltsin. Bears hävisi ottelun 17–29. Gould teki Bearsin pisteistä viisi, kun hän teki yhden kolmen pisteen potkumaalin ja kaksi touchdownin jälkeistä lisäpistettä.   
Vuonna 2008 Gould teki Bearsin kanssa jatkosopimuksen, joka on voimassa kauteen 2013. Jatkosopimuksen teon jälkeen hänestä tuli NFL:n parhaiten palkattu potkaisija. Kauden 2015 jälkeen Connor Barth syrjäytti Gouldin potkaisijan paikalta. Gould siirtyi vuoden sopimuksella New York Giantsiin. Maaliskuussa 2017 Gould teki kaksivuotisen sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa.
Perhoskämmekät

Kuvaus

Perhoskämmeköitä esiintyy luonnossa Himalajan etelärinteiltä Polillon ja Palawanin saarille Filippiineillä sekä Pohjois-Australiaan. Niiden elinympäristöstä ja ekologiasta tiedetään yhä verrattain vähän, sillä kenttätutkimusta ei ole juuri tehty viime vuosikymmeninä.
Useimmat perhoskämmekät kasvavat päällyskasveina latvuskerroksen alapuolella puiden varsilla ja toisinaan kivillä, jossa ne eivät juuri saa suoraa auringonvaloa. Niitä esiintyy niin trooppisissa alankosademetsissä kuin kuivan ja viileän kauden monsuunimetsissä.
Perhoskämmekät kasvattavat yksittäisen varren, jonka kärjestä kasvaa vastakkaisia, soikeita ja meheviä lehtiä sitä mukaa, kun alimmat lehdet lakastuvat. Kukkavarsi ilmestyy lehtihangasta; kukat ovat useimmilla lajeilla suurehkoja ja värikkäitä. Yhden kukinnon kuihduttua samasta kukkavarresta voi kasvaa uusia kukintoja tai toisinaan keikejä, pieniä varsitaimia. Etenkin risteymät saattavat kukkia yhtäjaksoisesti jopa vuoden ajan. Eräät perhoskämmekät, kuten P. violacea, muuttavat kukkansa pölytyksen jälkeen vihreiksi ja meheviksi, jolloin ne pystyvät yhteyttämään.

Kasvatus

Huonekasveina suosituimpia perhoskämmeköitä ovat risteymät, jotka on saatu pääosin lajeista P. amabilis, P. schilleriana ja P. stuartiana. Risteymät viihtyvät huoneoloissa huomattavasti paremmin kuin luonnonlajit. Perhoskämmekät viihtyvät valoisalla itä- tai länsi-ikkunalla, jossa ne ovat suojassa paahtavalta auringolta. Lämpötilan on oltava yli 18 astetta ympäri vuoden. Ilmankosteus on pidettävä mahdollisimman suurena, joskaan risteymät eivät yhtä helposti kärsi kuivasta ilmasta.
Perhoskämmeköiden juuret ovat yhteyttäviä, joten ruukuksi sopii parhaiten läpinäkyvä muoviruukku. Kasvualustaksi sopii männynkaarnan palaset. Kasvualusta tulee pitää tasaisen kosteana, mutta kasvi ei kestä jatkuvaa märkyyttä eikä kasvualusta saa myöskään täysin kuivua. Talvella riittää kastelu kerran viikossa mahdollisimman puhtaalla vedellä, kesällä kastelu kahdesti viikossa voi olla tarpeen.