Pääsiäisen laskeminen

Pääsiäisen laskeminen tarkoittaa pääsiäisen ajankohdan määrittämistä kristillisessä kalenterissa. Varhaiskristilliseltä ajalta periytyvän perussäännön mukaan pääsiäissunnuntai on kevätpäiväntasausta seuraavan täydenkuun jälkeisenä sunnuntaina. Käytännössä ajankohdan määrittämiseen kuitenkin käytetään kauan sitten vahvistettuja laskusääntöjä, joiden vuoksi pääsiäinen ei joka vuosi ole samaan aikaan kaikissa maissa ja kaikissa kirkkokunnissa.

Juutalaisen pääsiäisen ajankohta

Juutalaista pääsiäistä vietetään nisán-kuun 15. päivästä alkaen. Vuorokausi vaihtuu auringon laskiessa. Karitsa teurastetaan 14. päivänä. Nisan on juutalaisen kuukalenterin ensimmäinen kuukausi ja sijoittuu kevätpäiväntasauksen tienoille. Koska 12 kuukuukautta on vain 354 päivää, vuodessa on vaihtelevasti joko 12 tai 13 kuukautta sen mukaan, kuinka monta kuukautta kevätpäiväntasausten väliin mahtuu. Aivan vanhastaan 13. kuukauden lisääminen riippui ohran kypsymisestä. Mikäli ohra ei ollut kypsää, lisättiin vuoteen 13. kuukausi (Adar II). Juhlalla on siten yhteys sadonkorjuun aikaan. Myöhemmin kuukausien lisääminen tehtiin taulukon avulla 19 vuoden jaksoissa (Metonin jakso). Kuukausi alkaa uudestakuusta. Kuukalenterin laskutavasta johtuu, että juutalainen pääsiäinen on aina keväällä täydenkuun aikaan.

Pääsiäisen ajankohta Suomessa ja Ruotsissa

Helmikuuhun 1753 asti Ruotsissa ja Suomessa noudatettiin pääosin vanhaa juliaanista kalenteria, minkä jälkeen käytössä on ollut gregoriaaninen kalenteri. Poikkeus oli vuosisadan alussa: vuonna 1700 karkauspäivä jätettiin gregoriaanisen malliin mukaan kokonaan väliin ja vuonna 1712 puolestaan pidettiin ylimääräinen karkauspäivä. Tämän takia 1.3.1700–30.2.1712 peräti itse ajanlasku poikkesi Ruotsi-Suomessa yhdellä päivällä juliaanisesta ja kymmenellä päivällä gregoriaanisesta kalenterista.
Pääsiäistä vietettiin Ruotsi-Suomessa 1700-luvun alkupuolelle asti pääosin juliaanisen kalenterin mukaan, vuosina 1705, 1709 ja 1711 kuitenkin viikkoa aikaisemmin kuin muissa juliaanista kalenteria noudattavissa maissa. Pääsiäisen ajankohdassa otettiin varaslähtö gregoriaaniseen kalenteriin vuosina 1740–1752. Tänä aikana pääsiäisen ajankohta määräytyi parannetun kalenterin mukaan, vaikka muutoin vielä käytettiinkin juliaanista kalenteria. Niinpä pääsiäispäivä oli joinakin vuosina poikkeuksellisen varhain, vuonna 1742 jo 14. maaliskuuta. Parannetun järjestelmän mukaisesti vuonna 1744 pääsiäistä vietettiin viikkoa aikaisemmin kuin katolisissa maissa.
Vuodesta 1753 alkaen Ruotsissa ja Suomessa käytettiin gregoriaanista kalenteria, mutta pääsiäinen laskettiin edelleen parannetun järjestelmän mukaan. Tätä jatkettiin vielä pitkään sen jälkeen kun parannetusta järjestelmästä oli jo luovuttu muissa protestanttisissa maissa, joten vuosina 1802, 1805 ja 1818 Ruotsissa ja Suomessa pääsiäinen oli viikon jäljessä muuta Länsi-Eurooppaa ja Suomessa vielä vuosina 1825, 1829 ja 1845. Useimmiten poikkeava päivämäärä täsmäsi idän kirkkojen kanssa, mutta vuosien 1818 ja 1845 pääsiäispäivät olivat ainoita laatuaan maailmassa.
Harvinaisin pääsiäissunnuntain päivämäärä on varhaisin mahdollinen eli 22. maaliskuuta. Tämä on koettu Suomessa viimeksi vuonna 1761 ja koetaan seuraavan kerran vuonna 2285. Vuonna 1818, jolloin muualla Länsi-Euroopassa pääsiäinen oli 22. maaliskuuta, Suomessa ja Ruotsissa parannetun järjestelmän mukaisesti vietetty pääsiäinen osui vasta 29:nneksi maaliskuuta.
Lähelle varhaisinta päivämäärää yllettiin viimeksi vuonna 2008, jolloin pääsiäissunnuntai oli 23. maaliskuuta. Myöhäisin pääsiäisen ajankohta 25. huhtikuuta on ollut viimeksi vuonna 1943 ja seuraavan kerran vuonna 2038.

Esimerkkejä

Sovellettaessa Butcherin menetelmää vuodelle 2009 saadaan
a = 14,
b = 20,
c = 9,
d = 5,
e = 0,
f = 1,
g = 6,
h = 20,
i = 2,
k = 1,
l = 1,
m = 0,
n = 4 ja
p = 11
eli pääsiäissunnuntai on huhtikuun 12. päivä (n=4 ja p+1=12).
Sovellettaessa Gaussin menetelmää vuodelle 2010 saadaan a=15, b=2 ja c=1, joiden avulla saadaan d=9 ja e=4. Niinpä pääsiäissunnuntai on 4. huhtikuuta (9+4–9).