google/wiki40b huggingface dataset:
Vincenzo Vannutelli

Vincenzo tai Vicenzo Vannutelli (5. joulukuuta 1836 – 9. heinäkuuta 1930) oli italialainen kirkonmies, joka vihittiin katoliseksi papiksi 1860 ja piispaksi 1880. Hän toimi kardinaalina vuodesta 1889. Hän oli aluksi kardinaali in pectore. Tieto kardinaaliksi ylentämisestä julkistettiin 1890.
Vannutelli toimi ennen kardinaaliuttaan kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hän oli apostolisen signatuurin prefekti vuodesta 1908. Hänestä tuli kardinaalikollegion dekaani veljensä Serafino Vannutellin jälkeen 1915.
Euroopan unionin sisämarkkinat

Vuoden 1993 tavoite

Sisämarkkinoiden tavoitteet asetettiin valkoisessa kirjassa, jonka Jacques Delorsin johtama komissio julkaisi kesäkuussa 1985. Sen mukaan kaikki fyysiset, tekniset ja verotukselliset vapaan liikkuvuuden esteet yhteisössä tulisi kumota seitsemässä vuodessa. Tavoitteena oli vauhdittaa kaupan ja teollisuuden kasvua. Heinäkuussa 1987 voimaan tuli Euroopan yhtenäisasiakirja, jossa ensinnäkin laajennettiin yhteisön toimivaltaa sosiaalipolitiikassa, tutkimuksessa, ja ympäristöasioissa. Toiseksi siinä määrättiin sisämarkkinoiden perustamisesta asteittain vuoden 1992 loppuun mennessä, mikä tapahtuisi käytännössä satoja direktiivejä ja asetuksia käsittävän lainsäädäntöohjelman avulla. Kolmanneksi yhtenäisasiakirjassa päätettiin, että enemmistöäänestyksiä käytettäisiin yhä useammin ministerineuvostossa.

Tekniset esteet

Useimpien tuotteiden osalta EU-maat soveltavat kansallisten sääntöjen vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta. Jos tuote on valmistettu laillisesti ja saatettu markkinoille jossain jäsenvaltiossa, se voidaan saattaa markkinoille myös kaikissa muissa jäsenvaltioissa. Myös palvelukaupan vapauttaminen on tullut mahdolliseksi, kun vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta sovelletaan myös kansallisiin sääntöihin, jotka koskevat tiettyihin ammatteihin pääsyä tai niiden harjoittamista. Henkilöiden vapaa liikkuvuus ei ole kuitenkaan täysin toteutunut.

Veroesteet

Veroesteitä on vähennetty yhdenmukaistamalla osittain kansallisia arvonlisäveroasteita. Jäsenvaltiot ja eräät muut valtiot, kuten Sveitsi, tekivät investointituottojen verotuksesta sopimuksen, joka tuli voimaan heinäkuussa 2005.
Mikšino

Mikšino (ven. Ми́кшино, karjalaksi Miikšinä) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 22 kilometriä Lihoslavlista koilliseen.
Kylän nimi perustuu ristimänimen Mihail kansanomaiseen muotoon Mikša. Seutu on vanhaa tverinkarjalaisten asuinaluetta. Vuonna 1651 Mikšinosta mainittiin 12 karjalaisperhettä, joista kaksi oli lähtöisin Ilomantsista, yksi Tuupovaarasta, neljä Kiteeltä, yksi Pälkjärveltä, kaksi Parikkalasta ja kaksi Jaakkimasta. Vuonna 1873 kylässä oli 512 asukasta, joista vain 27 oli venäläisiä.
Mikšinossa on säilynyt vuonna 1845 rakennettu Kolminaisuuden kirkko ja vuonna 1871 rakennettu Herran temppeliin tuomisen kirkko. Lähikylissä on myös muita remontointia kaipaavia kirkkoja. Mikšinosta on linja-autoyhteys Lihoslavliin.
Lüneburg

Maantiede

Lüneburg sijaitsee keskimäärin 17 metrin korkeudella merenpinnasta, ja kaupungin korkein kohta on 86 metrin korkeudessa Steinhöhe-nimisellä kukkulalla.

Ilmasto

Lüneburgissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden ympäri on melko sateista, kesällä on lämmintä ja talvisin viileää. 12 viimeisimmän vuoden ajanjaksolla Lüneburgin vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja yli sadan vuoden mittausjaksolla vuosittainen keskimääräinen sademäärä 620 millimetriä. Kesäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 16 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 0 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 38 millimetriä.

Historia

Lüneburg perustettiin 800-luvulla, ja ensimmäiset kirjalliset maininnat kaupungista ovat vuodelta 956, jolloin siellä sijaitsi linnoitus ja luostari. Sydänkeskiajan keskivaiheilla Lüneburg tunnettiin nimellä Luniburc. 1100-luvulla kaupunki laajeni Saksin herttuan Henrik III Leijonan alaisuudessa. 1200–1600-luvuilla kaupungin merkitys kasvoi laajan suolatuotannon myötä taloudellisesti ja kulttuurisesti. Lüneburg saikin kaupunginoikeudet vuonna 1247 ja oli Braunschweig-Lüneburgin herttuoiden asuinpaikka vuoteen 1371 saakka. Lüneburg oli vahva hansakaupunki, kunnes se liitettiin Braunschweig-Lüneburgin vaaliruhtinaskuntaan vuonna 1705 ja tuli osaksi Preussia vuonna 1866. Kaupunki säilyi lähes vahingoittumattomana toisen maailmansodan ajan, ja siellä on säilynyt paljon vanhoja tiilirakennuksia.

Talous

Lüneburgin teollisuus tuottaa kemikaaleja, laitteita, ajoneuvoja, tekstiilejä ja elintarvikkeita. Kauppaa käydään myös metalleista ja kivihiilestä, suolaa louhittiin 900-luvulta vuoteen 1980 asti. Lüneburg on niin turismin kuin terveysmatkailun kohde, jossa sijaitsee suolalähteitä, mutakylpyjä ja museoita. Lüneburgin nummi vetää noin viisi miljoonaa turistien yöpymistä vuosittain. Kaupungissa sijaitsee vuonna 1946 perustettu Lüneburgin yliopisto.

Liikenne

Lüneburgista on junayhteydet Hampuriin ja Hannoveriin. Kaupungissa on 14 linja-autolinjaa.

Väestö

Vuoden 2018 arvioissa Lüneburgissa oli 75 351 asukasta. Kaupungin asukasluku on kasvussa: vuoden 2011 väestönlaskennassa asukkaita oli 69 905. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukkaista 85,6 prosenttia on syntynyt Saksassa, 6,4 % muualla Euroopassa ja 6,2 % Euroopan ulkopuolella. Noin 1,9 % synnyinmaa oli tuntematon.
Suurin osa Lüneburgin asukkaista kuuluu johonkin kristilliseen yhteisöön. Asukkaista 45,3 prosenttia kuuluu protestanttiseen kirkkoon, 10,9 % roomalaiskatoliseen kirkkoon, 0,8 % evankelisiin vapaakirkkoihin ja 0,7 % ortodoksiseen kirkkoon. Noin 2 prosenttia on osana jotakin muuta uskonnollista yhteisöä ja noin 40 prosenttia ei kuulu mihinkään uskonnolliseen yhteisöön.
Simon & Schuster

Simon & Schuster on vuonna 1924 New Yorkissa perustettu CBS Corporationiin kuuluva kustantamo. Sen perustivat Richard L. Simon ja M. Lincoln Schuster. Se on Random Housen, Penguin Groupin ja HarperCollinsin ohella yksi neljästä suurimmasta englanninkielisestä kustantamosta.
Bolero (vuoden 1984 elokuva)

Bolero on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Bo Derek, George Kennedy, Andrea Occhipinti, Ana Obregón, Olivia d'Abo, Greg Bensen, Ian Cochrane, Mirta Miller, Mickey Knox, Paul Stacey ja James Stacey. Elokuvan on ohjannut John Derek. Elokuva sai huonot arvostelut ja voitti kuusi Razzie-palkintoa: huonoimmasta elokuvasta, huonoimmasta naispääosasta, huonoimmasta ohjauksesta, huonoimmasta käsikirjoituksesta, huonoimmasta uudesta tähdestä ja huonoimmasta tunnusmusiikista.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tylsäksi pehmopornoiluksi ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Caroline Herschel

Lapsuus

Caroline Herschel syntyi 1750 Hannoverissa. Hän oli kahdeksas Anna Ilse Moritzenin ja Issak Herschelin kymmenestä lapsesta. Caroline sairasti 10-vuotiaana pilkkukuumeen, mikä vaikutti hänen pituuskasvuunsa. Hän jäi alle 130 senttimetriä pitkäksi, ja hänelle jäi sairaudesta arpia.

Muusikosta tähtitieteilijäksi

Herschelit olivat musikaalisia, ja Carolinen veli William Herschel muutti Englantiin opettamaan musiikkia ja soittamaan urkuja. Caroline muutti 22-vuotiaana veljensä perässä. Bathissä hänestä tuli menestyvä laulaja. Sisarukset tekivät menestyksekkään uran, mutta he kumpikin esiintyivät viimeisen kerran julkisesti vuonna 1782, jolloin William Herschel hyväksyi paikan Yrjö III:n hoviastronomina.
William Herschel oli kiinnostunut tähtitieteestä 30-vuotiaana, ja Caroline työskenteli hänen avustajanaan. William oli löytänyt Uranuksen vuonna 1781. Hän aloitti 1783 20 vuotta kestäneen yötaivaan tutkimuksensa. Caroline kirjoitti ylös Williamin teleskoopilla tekemät löydökset. He koostivat 2 500 uutta kaasusumua ja tähtijoukkoa käsittäneen listan.

Tunnustus

Caroline Herschel tutki taivasta myös itsenäisesti pienemmällä laitteella. Hän löysi 26. helmikuuta 1783 avoimen tähtijoukon, joka tunnetaan nimellä NGC 2360. Kaikkiaan hän löysi 14 uutta kaasusumua, muun muassa NGC 205:n. Herschel havaitsi 1. elokuuta 1786 hitaasti liikkuvan kohteen työtaivaalla. Hän ilmoitti välittömästi löydöstään, ja hänestä tuli ensimmäinen komeetan löytänyt nainen. Caroline Herschel alkoi saada tunnustusta veljensä rinnalla, ja vuonna 1787 Yrjö III palkkasi virallisesti hänet veljensä apulaiseksi. Hän oli näin ensimmäinen nainen, joka sai palkkaa tieteellisestä työstä.
Kun William Herschel meni naimisiin 1788, Caroline pystyi keskittymään enemmän tähtitieteeseen, sillä hänen ei tarvinnut enää keskittyä samalla tavalla kodinhoitamiseen. Seuraavan vuosikymmenen aikana hän löysi seitsemän komeettaa. Niistä viiden Herschelin katsotaan olleen ensimmäinen löytäjä. Hän tarkisti myös John Flamsteedin tekemän tähtiluettelon ja ilmoitti yli 550 tähden puuttumisesta.
William Herschelin kuoltua vuonna 1822 Caroline palasi Hannoveriin, jossa hän eli loppuikänsä. Hannoverissa hän viimeisteli 2 500 kaasusumun ja tähtijoukon luettelonsa. Herschelille myönnettiin vuonna 1828 Royal Astronomical Societyn kultamitali. Seuraavan kerran kyseisen tunnustustuksen sai naispuolinen tutkija vasta vuonna 1996, jolloin mitali myönnettiin Vera Rubinille. Preussin tiedeakatemia puolestaan palkitsi Herschelin kultamitalillaan vuonna 1847.
Johann Palisan 31. lokakuuta 1888 löytämä asteroidi 281 Lucretia on nimetty 97-vuotiaaksi eläneen Herschelin mukaan. Kuussa on myös C. Herschelin kraatteri.
Gabriel Anton Cronstedt

Gabriel Anton Cronstedt (8. joulukuuta 1798 Tukholma – 24. huhtikuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, valtiopäivämies ja kuvernööri.

Ura

Cronstedt valmistui Pietarin Keisarillisesta paašikoulusta vuonna 1820. Hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin palvelukseen Henkikaartin Preobraženskin rykmenttiin. Kaksi vuotta myöhemmin Cronstedt siirrettiin aliluutnanttina Helsinkiin Suomen kenraalikuvernöörinä toimineen Fabian Steinheilin nuoremmaksi adjutantiksi. Vuonna 1827 hänet korotettiin kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin vanhemmaksi adjutantiksi ja ylennettiin vuotta myöhemmin kapteeniksi.
Vuonna 1832 Cronstedt siirrettiin everstinä Pietarin jalkaväkirykmenttiin ja vuotta myöhemmin takaisin Helsinkiin Suomen kaartiin eli Henkikaartin 3. Suomen Tarkk'ampujapataljoonaan. Vuosina 1837–1840 hän toimi Mikkelin läänin virkaatekevänä kuvernöörinä ja 1840–1856 Turun ja Porin läänin maaherrana, joista kaksi ensimmäistä vuotta virkaatekevänä. Kenraalimajuriksi Cronstedt ylennettiin 1841 ja salaneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1856. Valtiopäiville Cronstedt osallistui 1863 ja 1867.

Perhe

Gabriel Anton Cronstedtin isä oli vara-amiraali Carl Olof Cronstedt. Hän avioitui vuonna 1833 vapaherratar Beata Sofia Johanna Hjärnen kanssa, joka kuoli 1850. Cronstedtin toinen puoliso oli Johanna Elisabet Nassokin vuodesta 1852 lähtien. Ensimmäisen puolisonsa kanssa hän sai kolme lasta, joista vanhin oli Krimin sodassa vuonna 1855 Sevastopolissa kaatunut vänrikki Karl Gustaf Anton Alfred Cronstedt. Cronstedtin toiseksi nuorin lapsi Elisabeth kuoli 93-vuotiaana 1948.
Paukkupatruuna

Rakenne

Sivilikäytössä yleisin ratkaisu on suustaan tähtimäisesti supistettu luodittamaton metallihylsy, jonka supistus aukeaa ammuttaessa. Näiden lisäksi on olemassa myös muovihylsyisiä malleja, joissa luotiosa halkeaa ammuttaessa.
Asevoimien, poliisin tai muun viranomaisen harjoituksissa käytetään hajoavalla puu- tai muoviluodilla varustettuja patruunoita. Ammuttaessa puu- tai muoviluotisia paukkupatruunoita rynnäkkökiväärillä tai muulla automaattiaseella aseen piipussa käytetään sysäyksenvahvistinta, joka hajottaa luodin sekä varmistaa aseen toiminnan kannalta riittävän korkean kaasunpaineen. Tämä mahdollistaa itselataavan aseen latausmekanismin toimivuuden. Sysäyksenvahvistajan sijaan voidaan käyttää paukkupatruunapiippua kuten Suomi-KP:ssa tai elokuvissa käytettävissä ampuma-aseissa.

Taktinen sotilas- ja poliisikäyttö

Paukkupatruunoita voidaan käyttää myös taistelutehtävissä harhauttamistarkoituksessa tai ihmishenkien säästämiseksi. Esimerkiksi saksalaiset erikoisjoukot vapauttivat vuonna 1977 Mogadishuun kaapatun Lufthansan lentokoneen kaikki 86 matkustajaa taktiikalla, jossa paukkupatruunoilla oli merkittävä osa: joukot asettivat operaation alussa kaksi sotilasta matkustamon osastojen väliin kilveksi tulittamaan paukkupatruunoilla kaappareita. Näin sekä terroristit että matkustajat saatiin suojautumaan vahingoittumattomina ja vapaan tulenkäytön vuoksi tehokkaammin kuin tavallisia ammuksia käyttäen. Kaikki kaapparit, kolme palestiinalaisterroristia, saivat myöhemmin operaation aikana surmansa.
Córdoba (Argentiina)

Maantiede ja ilmasto

Córdoba sijaitsee Primerojoen varrella Argentiinan pampan luoteisosassa, Córdobavuorten juurella 472 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Vuoden lämpimin kuukausi on joulukuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 29 astetta. Kylmintä on heinäkuussa, keskimääräinen alin 4,4 astetta. Sateet ajoittuvat lokakuusta huhtikuuhun ulottuvalle jaksolle, tavella (touko-syyskuu) sataa vain vähän.

Historia ja kulttuuri

Córdoba perustettiin vuonna 1573 ja nimettiin Espanjan sijaitsevan Córdoban kaupungin mukaan. Córdobassa sijaitsee muun muassa Etelä-Amerikan vanhin yliopisto, Universidad Nacional de Córdoba. Jesutiitat perustivat sen vuonna 1613.
Vuonna 1866 kaupungin läpi virtaavaan Primero-jokeen tehtiin pato, josta saatiin vesivoimaa teollisuuden tarpeisiin. Padon synnyttämä tekojärvi tarjosi viljelmille kasteluvettä ja kaupunkilaisille juomavettä. Kaupallista kasvua lisäsi rautatien vetäminen kaupunkiin vuonna 1869.
1900-luvulla Cordoban tehdastyöläiset olivat etunenässä ammattiliittojen ja valtiovallan välisissä hankauksissa. Vuonna 1955 presidentti Juan Perónin syrjäyttämiseen johtanut kaappaus alkoi, kun kenraali Eduardo Lonardi valtasi Córdoban.
Córdoban jesuiittakortteli ja -estanciat liitettiin osaksi Unescon maailmanperintöluetteloa vuonna 2000.
Tulosveto

Tulosveto on peli, jossa veikataan ottelun täsmällistä lopputulosta eli maalimäärää. Riippuen vedon välittäjästä eri lopputuloksien kertoimet saattavat olla muuttuvia tai kiinteitä.  Kertoimet voivat olla suurempia kuin pitkävedossa. Tulosveto on tosin usein varsin vaikeaa, eikä pelimuotoa suositella pelattavaksi ilman jonkinasteista järjestelmää.
Tulosvetoa tarjoaa esimerkiksi pelilistoillaan Suomessa Veikkaus, jolla pelimuodon kertoimet liikkuvat pelivaihdon mukaisesti. Pelimuoto on lähes jokaisen vedonlyöntifirman valikoimissa, ja ulkomaisilla vedonlyöntisivustoilla on usein käytössä kiinteät kertoimet.
Petos (artisti)

Ura

Petos innostui hiphopista 1980-luvun lopussa kuullessaan Public Enemyä radiosta. Hän aloitti räppäämisen vuonna 1990 nimellä Master-A, ja oli myös mukana 1990-luvun alun hip hop -kokoonpanossa TOA (The Obstinate Age) nimellä J Dustin A. TOA:n muut jäsenet ovat sittemmin vaikuttaneet Liisanpuistossa.
Petoksen sanoitukset käsittelevät usein päihteiden käyttöä ja rikoksia. Sanoituksiensa perusteella hänen arkkivihollisenaan voidaan pitää poliiseja ja FPS Security -vartiontiliikettä. Petoksen tyyli on tarkoituksellisen koruton, joka sopii myös sanoitusten henkeen. Petos tekee myös horrorcore-tyylistä musiikkia taiteilijanimellä Papa Rassi.
Erétrian arkeologinen museo

Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Eretriasta sekä muun muassa Amárynthoksesta, Lefkantísta, Magoúlasta ja Xirópolista. Museoesineisiin kuuluu esineitä varhaiselta helladiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Merkittävimpiin löytöihin kuuluvat muun muassa Lefkantísta löydetty varhaisin tunnettu kentauria esittävä veistos (n. 1050–900 eaa.) sekä Apollon Dafneforoksen temppelin länsipään päätykolmiokoristelusta peräisin oleva Theseusta ja Antiopea esittävä veistos. Veistosten lisäksi kokoelmiin kuuluu muun muassa suuri määrä eretrialaista ja attikalaista keramiikkaa.
Mihail Skobelev

Mihail Dmitrijevitš Skobelev (29. syyskuuta (J: 17. syyskuuta) 1843 Pietari – 7. heinäkuuta (J: 25. kesäkuuta) 1882 Moskova) oli venäläinen kenraali, jolla oli merkittävä rooli Turkestanin valloituksessa 1870- ja 1880-luvuilla sekä Turkin sodassa 1877–1878.
Skobelev osallistui Grodnon husaarirykmentin kornettina Puolan kapinan kukistamiseen 1863–1864 ja hänet kutsuttiin 1866 yleisesikuntakatemiaan. Hänet lähetettiin vuonna 1868 Taškentiin ja hän osallistui sotaretkiin Turkestanissa 1869 ja Kaukauksella 1870–1871. Kenraali Konstantin von Kaufmannin johtamalla sotaretkellä Hivan kaanikuntaa vastaan vuonna 1873 Skobelev johti pataljoonankomentajana venäläisten etujoukkoa. Kaufmannin kukistaessa vuonna 1875 Kokandin kaanikunnassa noussutta kapinaa Skobelev toimi ratsuväen komentajana ja valtasi tammikuussa 1876 tärkeän Andižanin kaupungin, mikä mahdollisti koko kaanikunnan miehityksen. Kun Kokand liitettiin helmikuussa 1876 osaksi Venäjän valtakuntaa nimellä Ferganan provinssi, kenraalimajuriksi ylennetty Skobelev nimitettiin sen ensimmäiseksi sotilaskuvernööriksi.
Sodan puhjettua Ottomaanien valtakuntaa vastaan vuonna 1877 Skobelev siirrettiin Eurooppaan, ja hän saavutti useita strategisesti merkittäviä voittoja turkkilaisista. Hänen joukkonsa valtasivat Lovetšin 3. syyskuuta, kunnostautuivat Plevnan edustalla käydyissä taisteluissa sekä 9. tammikuuta 1878 käydyssä ratkaisevassa taistelussa Šipkan solasta, ja valtasivat sodan lopussa Adrianopolin sekä San Stefanon. Sodan jälkeen Skobelev ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin neljännen armeijan komentajaksi.
Skobelev palasi Turkestaniin vuonna 1880 ja johti sotaretkeä Persiaan kuuluneen Khorasanin alueen tekke-turkmeeneja vastaan. Hän valtasi tammikuussa 1881 Geok-Tepen ja surmautti lähiseudun miespuolisen väestön. Hänet ylennettiin tämän jälkeen jalkaväenkenraaliksi. Skobelev oli etenemässä kohti Ašgabatia, kun hänet kutsuttiin Minskiin armeijakunnan komentajaksi. Vuoden 1882 alussa hän kiersi Moskovassa ja Pariisissa pitämässä jyrkän pansalavistisia poliittisia puheita, joissa ilmoitti germaanisten ja slaavilaisten kansojen välisen sodan olevan väistämätön. Tämä oli vastoin Venäjän hallituksen tuolloista ulkopolitiikkaa, johon kuului liitto Saksan ja Itävallan kanssa, joten Skobelev kutsuttiin nopeasti takaisin Pietariin. Hän kuoli sydänkohtaukseen pian sen jälkeen.
Skobelev tunnettiin miestensä keskuudessa ”valkoisena kenraalina”, sillä hänellä oli tapana käyttää taistelun keskellä valkoista univormua ja ratsastaa valkoisella hevosella.
Fanny Hult

Fanny Magdalena Hult (o.s. Nylander; 3. helmikuuta 1861 Kuopio – 30. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja kotitaloustoiminnan uranuurtaja.
Hultin vanhemmat olivat piirilääkäri Anders Edvin Nylander ja Rosalie Kellgren. Hän kävi tyttökoulun ja jatko-opiston. Hult oli naimisissa 1885–1899 filosofian tohtori Ragnar Hultin kanssa.
Hult toimi Martta-yhdistyksen sihteerinä 1899–1904 ja puheenjohtajana 1904–1924. Hän oli Suomen ruotsalaisen Marttaliiton puheenjohtajana 1925–1930 ja toimi Husmodern-lehden päätoimittajana 1903–1922.
Ceskyterrieri

Historia

Rodun luoja oli kynologi ja geneetikko Frantisek Horak (1909–1996) Tšekin tasavallasta. Hän sai vuonna 1932 idean luoda uuden rodun, joka olisi paremmin sopiva metsästyskäyttöön. Ensimmäinen ceskyterrieri, Adam Lovu Zdar, syntyi  
25. joulukuuta 1949 skotlanninterrierinarttu–sealyhaminterrieriuros-yhdistelmästä. Cesky on suosittu niin kotimaassaan että ulkomailla. Vuonna 1956 rotu esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle. FCI rekisteröi rodun vuonna 1963. 
Ensimmäinen ceskyterrieri tuli Ruotsista Suomeen vuonna 1976, se oli narttu nimeltä Gamgi. Ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1979. Ensimmäinen suomalainen rotukerho perustettiin vuonna 1987 yhdessä dandiedinmontinterrieriharrastajien kanssa. Yhteistyö ei kuitenkaan toiminut, ja kerho lopetti toimintansa kahden vuoden jälkeen. Samana vuonna, joulukuussa 1989, perustettiin uusi ceskyterrierikerho, Cesky-kerho ry. Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.

Luonne

Luonteeltaan ceskyterrieri on lapsiystävällinen ja helppo koulutettava. Se on myös tottelevainen, uskollinen, hyväntahtoinen, oppivainen ja kiltti koirarotu. Pienuudestaan ja rauhallisuudestaan huolimatta se on loistava leikkikaveri. Vaikka ceskyterrieri ei ole luonteeltaan aggressiivinen, se on silti hieman varautunut vieraita kohtaan.

Ulkonäkö

Ceskyterrieri on matalaraajainen, pitkäkarvainen, hyvärakenteinen, lihaksikas ja suorakaiteen muotoinen terrieri, jolla on keskikokoiset ja riippuvat korvat. Ceskyterrierin kaunis turkki on helppohoitoinen, karvapeite kunnostetaan saksilla tarvittaessa, mutta kuono-osan tai raajojen alaosasta, rinnan alta tai vatsasta karvoja ei tarvitse leikata.
Karimaan puutarha

Karimaan puutarha on Kokemäellä sijaitseva puutarha ja arboretum. Nykyisin sen omistaa SASKY koulutuskuntayhtymään kuuluva Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto ja puutarha on osa opiston puutarha-alan opetusta.

Historia

Karimaan puutarhan perusti vuonna 1916 Kokemäeltä kotoisin ollut puutarhuri Verner Viitasaari, joka raivasi Paistilan kylästä ostamansa 1,5 hehtaarin laajuisen kallioisen joutomaan kukoistavaksi puutarhaksi. Hän aloitti toiminnan puutarhassaan myymällä kasvattamiaan vihanneksia ja marjoja. Niistä saamillaan tuloilla Viitasaari osti lisää maata ja laajensi vähitellen puutarhansa 5,5 hehtaarin kokoiseksi. Hän keräsi arboretumiinsa vuosien saatossa satoja eri koristekasvien lajikkeita, joita Viitasaari lähetti Suomeen myös Pohjois-Amerikasta siellä viettämänsä vuoden aikana.
Karimaan puutarhassa on myös näyttelytila, joka esittelee muun muassa Viitasaaren käyttämiä työkaluja sekä valokuvia ja alan kirjallisuutta. Verner Viitasaaren jälkeen omistajina ovat olleet Jalmari Ylä-Anttila, Terttu ja Paavo Tuominen sekä vuodesta 2000 lähtien Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto. Vuonna 2006 puutarhaa kunnostettiin matkailukäyttöä varten. Nykyään puutarha on avoinna yleisölle touko-syyskuun välisen ajan.
Vuonna 1967 kuolleen Viitasaaren tuhkauurna on sijoitettu puutarhaan suuren graniittisen kivipaaden alle, jossa on kuvanveistäjä Kauko Räikkeen tekemä reliefi.
Cameron Marshall

Cameron Marshall (s. 7. heinäkuuta 1986 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Ensimmäisen esiintymisensä aikuisviihde-elokuvassa hän teki elokuvassa Little Big League 3: Bottom of the Ninth; tämän jälkeen hän solmi sopimuksen Channel 1 Releasingin kanssa. Sittemmin hän on tehnyt kaikki esiintymisensä sen elokuvissa.
Vuonna 2008 Marshall oli seksuaalisessa kanssakäymisessä naisen kanssa biseksuaalisessa pornoelokuvassa Shifting Gears: A Bisexual Transmission. Kiistaa herätti "straight-for-pay" -nimityksen ("hetero maksusta"; väännetty ilmauksesta gay-for-pay) ottaminen käyttöön hänestä ja Blake Rileystä elokuvan heteropornografisissa kohdissa.
Marshall sai vuonna 2009 parhaan tulokkaan Grabby-palkinnon ja kolme GayVN Award -ehdokkuutta.