google/wiki40b huggingface dataset:
Oulun lentokonekaappausyritys 1986

Oulun lentokonekaappausyritys 1986 tapahtui Oulun lentoasemalla 20. toukokuuta 1986 kun reittilennolle Oulusta Helsinkiin kello 17 iltapäivällä lähdössä ollut Finnairin reittikone yritettiin kaapata.
Kaappauksen suunnittelivat Oulunsuun sairaalan suljetulla osastolla potilaina olleet 20-vuotiaat oululaiset Kai Mikael Aalto ja Markku Järvenpää. Kaappaajien tarkoituksena oli vaatia 60 000 markkaa rahaa Aallon perustamalle äärioikeistolaiselle Suomen Kansallishumanistinen puolue -nimiselle järjestölle. Aalto oli mukana Pekka Siitoimen johtamassa äärioikeistolaisessa toiminnassa. Kaappausta varten Aalto ja Järvenpää harjoittelivat "hypnoottis-magneettisia katseita" joilla oli määrä lamauttaa ihmisten vastarinta. Heillä oli myös aseena starttipistooli, jonka tehoa kokeiltiin ennen kaappausta epäonnistuneessa ryöstöyrityksessä.
Järvenpää teki kaappausyrityksen lopulta yksin kun Aalto joutui pidätetyksi yritettyään anastaa kaappausta varten ilma-aseen eräästä urheiluvälineliikkeestä. Kaappausyritys supistui pelkäksi ilma-aluksen luvattomaksi haltuunotoksi ja se päättyi, kun kaksi lehtimiehinä esiintynyttä poliisia pidätti Järvenpään. Pidätyksen jälkeen Järvenpää ilmoitti tehneensä kaappauksen "kaikkien mielisairaaloiden suljetuille osastoille pistettyjen puolesta".
Kaappareista Järvenpää teki myöhemmin itsemurhan Mikkelin lääninvankilassa. Kai M. Aalto toimi 1990-luvulla Pekka Siitoimen Kansallisdemokraattisen puolueen KDP:n varajohtajana ja oli kunnallisvaaleissa 1992 ehdokkaana Oulussa. 2000-luvulla Aalto on toiminut Olavi Mäenpään Suomen Kansan Sinivalkoiset -ryhmän ja Vapauspuolueen Oulun aluejohtajana sekä ollut mukana helluntailaisessa herätysliikkeessä. Viimeksi Aalto on ollut Sinivalkoinen Rintama r.p:n ehdokkaana vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.
Pietari Iberialainen

Elämä

Pietari Iberialainen syntyi kuninkaallisen Khosroidien dynastiaan Iberian kuningaskuntaan. Hänet nimettiin alkuperäisesti Murvaniksi (tai vaihtoehtoisesti Nabarnugios), Iberian prinssiksi (Kartli). Hänen isänsä, kuningas Bosmarios Iberialainen, kutsui tunnetun filosofin, Lazican Mithradatesin, ottamaan osaa Murvanin koulutukseen. Vuonna 423 prinssi lähetettiin poliittisena vankina Konstantinopoliin, missä hän sai loistavan koulutuksen Rooman keisarinnan, Aelia Eudocian, Theodosius II:n vaimon, alaisuudessa.
Prinssi lähto yhdessä oppi-isänsä Mithradatesin kanssa palatsista ja karkasi tehdäkseen pyhiinvaellusmatkan Palestiinaan. Hän alkoi käyttää nimeä Pietari ja tuli munkki Jerusalemissa. Myöhemmin, vuonna 430, hän perusti oman luostarinsa Betlehemiin (myöhemmin tunnettu nimellä Betlehemin Georgialainen luostari). Vuonna 445 hänet vihittiin papiksi. Yhdessä Mithradatesin (silloin tunnettu nimellä Johannes) kanssa he matkustivat monen Lähi-idän maan läpi asettuen vihdoin Gazan läheisyydessä sijaitsevaan Majumaan.
Vuonna 452 hän palveli Majuman piispana kuuden kuukauden ajan ennen kuin useat kristityt karkotettiin paikallisen hallitsijan julistuksen vuoksi. Pietari karkasi Egyptiin, mutta palasi Palestiinaan vuosikymmenen jälkeen. Hän sai useita seuraajia ja oppilaita. Keskiaikaisten lähteiden mukaan hän oli useiden kuuluisien uskonnollisten kirjoitusten tekijä. Mitkään niistä eivät kuitenkaan selvinneet Pietari-nimen alla.
Pietari kuoli Yavneh-Yamissa, Iamnian muinaisessa satamassa, vuonna 491. Hänet haudattiin luostarissaan Gazan lähistöllä.
Monet itämaiset kirkot ajattelevat hänen hairahtuneen Khalkedonialaisesta doktriinista.
Tommy Dreamer

Tommy Dreamer (oik. Thomas Laughlin, s. 14. helmikuuta 1971 Yonkers, New York) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan parhaiten painiajoistaan Extreme Championship Wrestlingissa ja World Wrestling Entertainmentissa ja etenkin WWE:n ECW brändin painiajoista. Tällä hetkellä hän työskentelee Total Nonstop Action Wrestling promootiossa.
Dreamer omistaa myös oman paini promootionsa, nimeltä House Of Hardcore
Jake Hughes

Jake Hughes (s. 30. toukokuuta 1994 Birmingham) on brittiläinen moottoriurheilija.

Ura

Hughes aloitti uransa Karting-luokissa sijoittuen vuonna 2012 Kartmasters British Grand Prix - Formula KGP -luokan kolmanneksi. Samana vuonna hän aloitti kilpauransa ajaen kaksi kilpailua Formula Renault BARC -sarjassa. Vuonna 2013 Hughes kilpaili BRDC Formula 4 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden saavuttaen neljä voittoa, neljä paalupaikkaa ja kymmenen palkintosijaa. Vuonna 2014 Hughes ajoi Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Samana vuonna hän kilpaili muutamia kilpailuja Eurocup Formula Renault ja Formula Renault Alps -sarjoissa. Vuonna 2015 Hughes kilpaili täyden kauden Eurocup -sarjassa suomalaisen Koiranen GP -tallin kuljettajana. Hän saavutti kauden aikana yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2016 Hughes kilpaili GP3-sarjassa DAMS-tallissa.
Toisen sukupolven pelikonsolit

Pelikonsoleiden toinen sukupolvi tapahtui vuosien 1976–1982 välillä.
Sukupolvelle on tyypillistä mikroprosessorilla suoritettava pelilogiikka (ohjelmallinen). Ohjelmoitavien pelimoduulien käyttö yleistyi alkaen Fairchild Channel F-konsolin julkaisusta eivätkä pelit enää olleet rajoittuneita konsoliin sisäänrakennettuihin toimintoihin kuten edellisen sukupolven Magnavox Odysseyssa.
Kalajuttuja

Juoni

Veljekset Kalle ja Jussi menevät lainaamaan kirvestä vaariltansa. Vaari on tunnettu höpisijä ja tarinaniskijä. Pojat haluavat vain nopeasti kirveen ja takaisin töihinsä. Vaari teroittaa lainaamansa kirveen ja pojat ovat jo lähdössä, mutta sitten Kalle erehtyy kyselemään liikoja. Tästä vaari innostuu kertomaan juttuja vanhoista hyvistä ajoista vähän liiaksikin asti. Vaari kertoo tarinoitaan polveillen heinätöistä kyläreissujen ja suo-ojien kautta viinanpolttoon ja pojat alkavat pikkuhiljaa kiinnostua vanhan vaarin jorinoista. Lopulta tarina saa käänteen kun Jussi sattuu löytämään vaarin vanhan piipun kaapin nurkalta. Siitä lähtien pojat kuuntelevat korvat höröllään tarinaa vaarin nuoruudesta.
Sakari Piha

Runo Sakari Piha (8. joulukuuta 1919 Punkalaidun – 31. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli Oulun yliopiston professori, vararehtori ja biokemian uranuurtaja.
Pihan vanhemmat olivat Anton Waldemar Piha (ent. Wahlman) ja Helma Gustava Hellman. Piha tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1939 ja valmistui Helsingin yliopistosta farmaseutiksi 1945, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1950 ja filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi tohtoriksi 1957, väitöskirjan aiheenaan Studies on blood regeneration during progressive reticulosytosis due to repeated bleedings. Piha toimi biokemian tutkimuslaitoksen tutkimusapulaisena 1947-1948, Helsingin yliopiston kasvifysiologian laboratorion tutkimusapulaisena 1948, fysiologian laitoksen biokemistinä, assistenttina ja apulaisopettajana 1948-1964 ja biokemian sekä myöhemmin neurokemian dosenttina 1959-1988. Hän oli mukana A. I. Virtasen tutkimuksessa ja 1962–1964 tutkijana Columbian yliopistossa Yhdysvalloissa. Turun yliopiston vs. biokemian professori Piha oli 1964–1966 ja siirtyi sitten saman alan professoriksi Oulun yliopistoon, jossa hän oli virassa, kunnes jäi eläkkeelle 1985. Oulun yliopiston vararehtori hän oli 1968–1971 ja Oulun yliopiston julkaisusarjan Acta Universitatis Ouluensis päätoimittaja 1971–1985. Piha perusti Oulun yliopiston biokemian koulutuksen ja laitoksen, josta valmistui ensimmäinen tohtori 1971. Hän edisti myös biofysiikan opetuksen aloittamista Oulussa. Neurokemian tutkimus oli hänen erityisen kiinnostuksensa kohde. Hän oli Suomen aivotutkimusseuran perustajajäsen ja Suomalaisen tiedeakatemian kutsuttu jäsen vuodesta 1973.
Taiteilija Marjatta Tapiola maalasi Pihasta muotokuvan Oulun yliopiston kokoelmiin 1981.
Pihan sotilasarvo oli reservin yliluutnantti (1976), hänen puolisonsa vuodesta 1950 oli Aini Elina Siintola (k. 1988). Turun ja Vaasan kauppakorkeakoulujen liiketaloustieteen sekä taloussosiologian professori Kalevi Piha oli Sakari Pihan identtinen kaksoisveli. Myös metsähallituksen pääjohtaja Antero Piha sekä säveltäjät Martti Piha ja Helmeri Piha olivat hänen veljiään.
Pentti Repo

Pentti Repo (23. lokakuuta 1930 Sakkola – 27. lokakuuta 1997 Vilppula) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hän voitti lajissaan ennätykselliset seitsemän Suomen mestaruutta, mitä saavutusta on miehistä pystynyt sivuamaan vain Pentti Kahma.
Repo osallistui kaksiin olympialaisiin ja kaksiin EM-kisoihin. Rooman olympialaisissa 1960 ja Tukholman EM-kisoissa 1958 hän sijoittui yhdeksänneksi. Tokion olympialaisissa 1964 ja Belgradin EM-kisoissa 1962 hän ei päässyt jatkoon karsinnasta.
Maaotteluissa Repo kilpaili 38 kertaa ja toimi 1960-luvun alussa Suomen maajoukkueen kapteenina. Pohjoismaitten mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 1965 ja pronssia vuonna 1963.
Seuratasolla Repo edusti Anjalan Liittoa, Hyvinkään Tahkoa, Kolhon Urheilijoita, jonka perustajajäsen hän oli, ja Vilppulan Veikkoja. Hän voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden vuosina 1959–1960 ja 1962–1966. SM-mitalin hän saavutti kymmenenä peräkkäisenä vuotena. Kiekonheiton Suomen ennätystä hän paransi seitsemän kertaa. Hänen paras tuloksensa oli vuonna 1964 heitetty 59,44 m, jolla hän vielä vuoden 2006 lopulla sijoittui Suomen kaikkien aikojen tilastossa 30:nneksi.
Ammatiltaan Pentti Repo oli pankinjohtaja.
Josef Labor

Josef Labor (29. kesäkuuta 1842 – 26. huhtikuuta 1924) oli myöhäisromantiikan itävaltalainen säveltäjä, urkuri ja pianisti. 
Labor syntyi nykyisen Hořovicen (Tšekin tasavalta) alueella vuonna 1842. Lapsuusiän sairaus jätti hänet pysyvästi sokeaksi 3-vuotiaana. Hän opiskeli musiikkia Simon Sechterin ja Eduard Pickhertin johdolla. 
Labor nousi hoviurkuriksi (Kaiserlich und Königlich Hoforganist) vuonna 1904 ja opetti mm. Alma Mahleria, Paul Wittgensteinia ja Arnold Schönbergiä. Labor sävelsi Wittgensteinille pianokappaleita vasemmalle kädelle tämän menetettyä oikeansa ensimmäisessä maailmansodassa. Wittgenstein nousi myöhemmin maailmanmaineeseen, ja hänelle sävelsi mm. Maurice Ravel. 
Vaikka Labor oli aikanaan hyvin arvostettu, hänen kamarimusiikkinsa on nykyisin melko huonosti tunnettua.
Mooren paradoksi

Mooren paradoksi on pragmatiikkaan ja logiikkaan liittyvä paradoksi. Nimeä "Mooren paradoksi" käytti ensimmäisenä tiettävästi filosofi Ludwig Wittgenstein. Esimerkiksi väite ”Sataa, mutta en pidä totena että sataa.” (= ”Sataa, mutta ei sada.”). Väite voi olla totta, mutta sanoja ei voi itse pitää totena sitä mitä sanoo. Filosofi G. E. Moore totesi, että henkilö, joka ajattelee näin, on älyllisessä umpikujassa. Mooren paradoksia tarkastellaan muun muassa Jaakko Hintikan teoksessa Knowledge and Belief (1962).
Wittgensteinin mukaan henkilö, joka toimii Mooren paradoksin mukaisesti, syyllistyy oman väitteensä ns. epistemologiseen häpäisyyn.
Radio Anima Amoris

Radio Anima Amoris on pietarilainen radioasema, joka aloitti toimintansa 24. kesäkuuta 1999. Aseman nimi oli tuolloin radioasema Pilot. 10. kesäkuuta 2002 radioasemasta tuli Radio Anima Amoris.
Koelähetykset suoritettiin taajuudella 93,45 MHz. 15. toukokuuta 2000 radioasema siirtyi taajuudelle 88,3 MHz. 24. kesäkuuta 1999 ja 31. maaliskuuta 2002 välillä se toimi 88,3 MHz, 89,3 MHz , 93,45 MHz, 100,0 MHz, 103,1 MHz, 103,4 MHz , 105,6 MHz sekä 107,4 MHz taajuuksilla. Marraskuussa 2002 asema siirtyi taajuudelle 105,6 MHz sekä 26. kesäkuuta 2003 taajuudelle 89,3 MHz. Marraskuussa 2003 asema palasi taajuudelle 105,6 MHz. 19. toukokuuta 2004 kokeiltiin taajuutta 95,2 MHz. Samalla kokeiltiin kaapeliradion järjestyksessään viidettä taajuutta.
9. toukokuuta Radio Anima julkaisi Sogpasuha 1.75-ohjelman radiokuuntelutulosten keräämisen helpottamiseksi.
26. maaliskuuta 2007 aloitettiin jatkuva lähettäminen kaapeliverkossa. Paikallisesti asema on kuultavissa maksutta SkyNet-, Dominanta-, RosKom-, PulNet- ja NetForce-verkoissa.
Radioasema avasi kolmannen studionsa 26. joulukuuta 2003. 1. helmikuuta 2004 aloitti radioasema tekstiviestien välityksen. 7. helmikuuta 2004 järjesti Radio Anima Amoris tapaamisen Planetaariossa kuulijoiden kanssa.

Muuta

Radioasema toimii Kupsilassa.
Kanavanippu D

Kanavanippu D on Digitan DVB-T2-verkko mobiili-tv:n sekä HDTV:n kaupalliseen käyttöön. 1. joulukuuta 2006 avatun kanavanipun peittoalue kattoi aluksi pääkaupunkiseudun sekä Tampereen, Turun ja Oulun kaupungit lähiseutuineen, eli noin 40% koko Suomen väestöstä. Sittemmin sen peittoalue on kasvanut ollen 85% väestöstä(2/2014).
Nokia aikoinaan ajoi DVB-H:ta mobiililaitteiden standardiksi. Vähäisen laitemäärän ja käytön vuoksi tekniikasta kuitenkin vähitellen luovuttiin, Suomessa yhtenä viimeisistä. Syyskuussa 2011 valtioneuvosto antoi Digitalle luvan luopua DVB-H-lähetyksistä. Kanavanippu on kuitenkin tarkoitus pitää mobiilikäytössä DVB-T2-tekniikalla. Digita sulki DVB-H-mobiili-tv-verkon kokonaan 5.3.2012.  Digita käynnisti uudelleen Kanavanippu D:n 2.4.2012.
Seututie 648

Reitti

Saarijärvi - Kannonjärvi - Kannonkoski - Luomala
Tony Adams

Ura pelaajana

Koko pelaajauransa ajan, 22 vuotta, Adams pelasi lontoolaisseura Arsenalissa. Hän liittyi Arsenaliin vuonna 1980 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 17-vuotiaana Sunderlandia vastaan. Pian Adams vakiinnutti paikkansa joukkueen keskuspuolustajana, ja vuoden 1988 alussa, 21-vuotiaana, hänestä tehtiin seuran nuorin kapteeni. Adams kantoi kapteenin nauhaa käsivarressaan 14 vuoden ajan. Vuonna 1987 Adams voitti seuransa riveissä Liigacupin ja vuonna 1989 sekä 1991 1. divisioonan mestaruuden. Vuonna 1993 Adamsin johtama Arsenal voitti sekä Liigacupin että FA Cupin. 1994 juhlittiin Cup-voittajien Cupin voittoa. 1996 Arsenalin valmentajaksi tuli ranskalainen Arsène Wenger. Seura juhlikin 1998 ja 2002 Valioliigan ja FA Cupin tuplavoittoa. Adamsin viimeiseksi otteluksi jäikin 2002 FA Cupin finaali Chelseaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 669 ottelua Arsenalin paidassa ja on David O'Learyn jälkeen seuran historian toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja.
Englannin maajoukkueessa Adams esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1987 Espanjaa vastaan. Hän pelasi joukkueessa myös 1988 EM-kisoissa. 1990 MM-kisojen ryhmästä hän monien yllätykseksi jäi pois, eikä päässyt loukkaantumisen takia myöskään 1992 EM-kisoihin. Kaikkiaan Adams pelasi 66 maaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Adams tunnettiin myös railakkaasta alkoholinkäytöstään, ja juorulehdet uutisoivat usein hänen osallisuudestaan tappeluihin yökerhoissa. Vuonna 1990 hän sai kolmen kuukauden vankeustuomion rattijuopumuksesta. 1990-luvun loppupuolella hän myönsi alkoholiongelmansa. Myöhemmin Adams perusti Sporting Chance Clinic -nimisen alkoholisteille tarkoitetun vieroituslaitoksen, jossa on sittemmin vieraillut muitakin alkoholismista toipuvia jalkapalloilijoita.

Ura valmentajana

Uransa jälkeen Adams opiskeli liikuntatieteitä ja vuonna 2003 aloitti Wycomben valmentajana, mutta erosi tehtävästään seuraavana vuonna. Sittemmin hän on toiminut Alankomaissa Feyenoord Rotterdamin ja FC Utrechtin valmennusryhmässä.
Kesäkuussa 2006 Adams siirtyi Harry Redknappin apulaisvalmentajaksi Portsmouth FC:n organisaatioon. Hän oli luotsaamassa Pompeyn yhdessä Redknappin kanssa historialliselle yhdeksännelle sijalle Englannin Valioliigassa kaudella 2007/08. Sama kausi päättyi jättipottiin myös FA Cupissa Pompeyn kaadettua finaalissa Cardiff Cityn.
Lokakuussa 2008 Adams nousi Portsmouthin päävalmentajaksi, kun Redknapp siirtyi Tottenhamiin.  Helmikuussa 2009 Adams erotettiin Porsmouthin managerin paikalta, kun Portsmouth oli erotushetkellä vain pisteen pudotusviivan yläpuolella, sijalla 16. 
Toukokuussa 2010 Adams palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kolmivuotisen sopimuksen azerbaidžanilaisen Qəbələn kanssa.  Debyyttikaudellaan Adams luotsasi seuran maan pääsarjassa seitsemänneksi. Hän erosi tehtävistään marraskuussa 2011 perhesyiden vuoksi.
Huhtikuussa 2017 Adamsista tuli yllättäen Espanjan liigassa putoamiskamppailuun vajonneen Granadan päävalmentaja.
Kimmo Pikkarainen

Yksityiselämä

Pikkarainen on ollut naimisissa malli Dana Mäkisen kanssa. Pari jätti erohakemukset Helsingin käräjäoikeuteen toukokuussa 2012. Hänellä on myös poika, Oliver Pikkarainen.
Hullun Hevosen muistomerkki

Hullun Hevosen muistomerkki (engl. Crazy Horse Memorial) on Lakota-päällikkö Hullun Hevosen kunniaksi Custerin ja Hill Cityn väliselle alueelle Thunderhead Mountain-vuoren seinämään Etelä-Dakotaan louhittava monumentti. Valmistuessaan tämä jättiläismäinen muotokuva tulee olemaan maailmanhistorian suurin veistos, kaiken kaikkiaan 195 metriä pitkä ja 172 metriä korkea. Se tulee siis olemaan korkeampi kuin Tampereen Näsinneula. Vertailun vuoksi mainittakoon että 20 kilometrin päähän Crazy Horsen muistomerkistä veistetyillä, Mount Rushmoren seinämästä pilkistävillä Yhdysvaltain presidenttien muotokuvilla on korkeutta 18 metriä, kun taas yksistään tämän jättiläisveistoksen kasvoilla on 30 metriä korkeutta.

Synty

Vuonna 1939 intiaanipäälliköt päättivät luoda muistomerkin oglala siouxien päällikölle Hullulle Hevoselle, joka oli vuoden 1876 Little Bighornin taistelun suurin intiaanisankari. Vuonna 1948 kuvanveistäjä Korczak Ziolkowski esitti useille Lakota-johtajille pyynnön, saada veistää Hullun Hevosen kuvan, joka päätettiin louhia vuoren seinään.

Työn edistyminen

Valtavaa muistomerkkiä on louhittu tähän mennessä jo yli 60 vuotta, mutta silti työtä on vielä valtavasti jäljellä. Taideteoksen massiivisesta mittakaavasta kertoo jotain se, että suuresta veistoksesta ovat valmistuneet tähän mennessä vasta kasvot, jotka vihittiin vuonna 1998. Valmiin veistoksen on tarkoitus esittää Hullua Hevosta ratsastamassa. Päällikön hiukset hulmuavat taakse ja vasen käsi osoittaa suoraan eteen. Veistostyömaan lähistöllä on nähtävillä valmista muotokuvaa esittävä pienoismalli. 
Työtä on nykyaikana helpottanut laserskanneri, jolla siirretään pienoismalleista mittoja patsastyömaalle. Pienoismallien mittakaavat ovat välillä 1:34 ja 1:300. Korczak käytti aloittaessaan taiteellista silmäänsä, mittanauhaa sekä vanhaa teodoliittia, joiden avulla hän siirsi mitat, jotta irrotettava ylimääräinen kivi lähtisi oikeasta paikasta kasvoista pois. Vuoden 1998 jälkeen ryhdyttiin käyttämään laserskannausta. Reiät porataan panostusta varten tiheään, jotta saadaan kallio irtoamaan haluttuun suuntaan, niin ettei patsaaseen jäävä kivi vahingoitu. Työssä pitää ottaa huomioon, että irtoavat palat ovat sopivan kokoisia ja että ne irtoavat oikeaan suuntaan pois kuljettamista varten.
Grootegast

Asutuskeskukset

Doezum, Enumatil, Faan, Grootegast, Kornhorn, Lutjegast, Niekerk, Oldekerk, Opende, Sebaldeburen.
Michel Leclère

Michel Leclère (s. 18. maaliskuuta 1946) on entinen ranskalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausina 1975–1976. Hän oli parhaimmillaan kymmenes Espanjan GP:ssä 1976. MM-pisteitä Leclére ei saavuttanut.
Leclère voitti Ranskan F3-mestaruuden vuonna 1972 Alphine-tallissa. Hän kilpaili F2-luokassa vuosina 1973–1974 ja uudestaan 1977–1978. Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1972 ja 1977–1979 Ligierillä, mutta karsiutui joka kerta. Nykyään hän ajaa näytösajoja historiallisilla F1-autoilla ympäri Eurooppaa.
Sea Wolf (ohjus)

Historia

Järjestelmän kehittäminen aloitettiin 1964 aiemman Sea Cat järjestelmän korvaamiseksi. Sen tehtävänä oli suojata pienempiä laivaston pinta-aluksia vihollisen meritorjuntaohjuksilta ja lentokoneilta. Sopimus järjestelmän toimittamisesta solmittiin 1967 ja testit jatkuivat vuosien 1970–1977 ajan. Testauksessa käytettiin tarkoitusta varten muunnettua Leander-luokan fregattia HMS Penelopea vuodesta 1976 lähtien. Sea Wolf on ollut Royal Navyn käytössä vuodesta 1979 alkaen ja oli käytössä myös Falklandin sodassa 1982. Sea Wolf -ohjukset on käytössä brittiläisillä Type 22 - ja 23 -fregateilla. Viimeisimpien versioiden arvioidaan olevan palveluksessa vuoteen 2020 saakka.
Sea Wolfin räjähdysainelataus on 13,4 kg ja ohjus ammutaan aluksesta pystysuoraan ylöspäin. Ohjuksen lentonopeus on 3 machia, lakikorkeus 3 000 metriä, maksimikantaman ollessa 10 km.
Laura Quilter

Laura Quilter (s. 1. lokakuuta 1968 Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, asianajaja ja professori. Quilter valmistui Kalifornian yliopistosta vuonna 2003, ja on sen jälkeen perehtynyt tieteiskirjallisuuteen. Vuonna 1994 Quilter perusti oman verkkosivuston, Feministinen SF, fantasia ja Utopian.
José Alves Correia da Silva

José Alves Correia da Silva (15. tammikuuta 1872 – 4. joulukuuta 1957) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Porton hiippakuntaan 5. elokuuta 1894 ja nimitettiin Leirian hiippakunnan johtoon 15. toukokuuta 1920. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Barbosa Leão, jota avustivat Manuel Luís Coelho da Silva ja António Antunes. Alves Correia da Silva asetettiin virkaansa 5. elokuuta. Hän toimi Leirian piispana, kunnes kuoli 85 vuoden iässä.
Juhani Vuori

Juhani Tapio Vuori (s. 23. toukokuuta 1940) on suomalainen yleisurheilija päälajinaan 110 metrin aitajuoksu. Hän edusti koko uransa Kärkölän Kisa-Veikkoja.
Juhani Vuori oli kansallista kärkeä 110 metrin aitajuoksussa neljällä vuosikymmenellä. Hän selviytyi Kalevan kisojen finaaliin viekä 37-vuotiaana vuonna 1977. Vuoren päälaji uran alussa 1950-luvulla oli korkeushyppy. Siinä hän sai ensimmäiset maaotteluedustuksensa. Korkeushyppy vaihtui kuitenkin varsin pian aitajuoksuun. Lisäksi hän kilpaili 10-ottelussa ja hyppäsi myös kolmiloikkaa 15,03.
Vuoren paras vuosi oli 1963, jolloin hän sivusi Bengt Sjöstedtin legendaarista SE-aikaa 14,4. Samana vuonna hän saavutti myös Suomen mestaruuden. Hän oli saavuttanut jo vuonna 1960 pronssia sekä vuonna 1962 hopeaa. Lisäksi hän aitoi hopealle Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Göteborgissa. Seuraavana vuonna Vuori loukkasi akillesjänteensä, mutta kuntoutti itsensä ja jatkoi uraansa. Kaikkiaan hään oli urallaan mukana 12 maaottelussa.
Siviiliuransa Vuori teki huonekaluteollisuuden palveluksessa. Vuori oli Tauno Korhosen palveluksessa kaksi vuotta ja perusti sen jälkeen oman yrityksen. Hän oli työurallaan yhdeksän vuotta Kaliforniassa Yhdysvalloissa, mutta palasi vuonna 1993 Suomeen.
Juhani Vuoren tyttärenpoika on jalkapalloilija Joel Pohjanpalo.
Sahelinkultavarpunen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 13 cm, siipien kärkiväli 18,5–20 cm ja paino 11–16 g. Varpusta selvästi pienempi laji, jonka koiraalla on keltainen pää ja vartalo sekä kastanjanruskea selkä. Naaras ja nuori lintu ovat vaaleanruskeita. Kaikissa puvuissa erottuu siivellä 2 vaaleaa siipijuovaa. Laji on suosittu häkkilintu.

Esiintyminen

Esiintyy meko kapealla vyöhykkeellä Afrikassa Saharan eteläpuolella Sahelin alueella Atlantin rannikolta Punaisellemerelle ja Arabian niemimaan lounaisosassa. Vaelluslintu, joka siirtyilee joskus pitkiäkin matkoja ravinnon perässä. Pesinnän ulkopuolella laji liikkuu 10–100 yksilön parvissa. Parvet yöpyvät tiheissä pensaikoissa, puissa ja sokeriruokoviljelmillä. Yöpymisparvet ovat suurimmillaan kuivana kautena, jolloin Nigerissä arvioitiin yli miljoonan yksilön yöpyneen noin 800 hehtaarin alueella. Lajin elinalueen koko on noin 250 000 neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Tasankojen ja laaksojen kuivat pensaikot ja metsänreunat. Välttää vuoristoa ja ihmisasutusta.

Lisääntyminen

Pesintä ajoittuu sadekausien ja siementen kypsymisen mukaan. Pesii paikoin suurina tuhansien parien yhdyskuntina akasioissa. Tiheimmin asutulla alueella Nigerissä laskettiin noin 57 000 pesää neliökilometrillä. Senegalissa yhdyskuntien väliseksi etäisyydeksi laskettiin keskimäärin 85 km. Pesien väli puussa on muutamia metrejä eikä parin reviiri ole sen suurempi. Ne etsivät ruokansa yhteisiltä ruokailualueilta. Laji on yksiavioinen. Suurikokoinen pesä on keskimäärin 2,5 m korkealla piikkisessä pensaassa tai puussa. Se on pyöreä ja kudottu useiden oksien varaan sadoista piikkisistä oksanpätkistä ja vuorattu höyhenillä, kuiduilla tai siemenhahtuvilla. Kulkuaukko on pesän yläosassa. Koiras tekee pääosan rakennustöistä. Naaras munii 3–5, tavallisimmin 4, munaa. Muna painaa 1,7 g. Haudonta-aika on 10–12 päivää, molemmat puolisot hautovat, vain naaras öisin. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti ja molemmat emot ruokkivat niitä. Pesimättömiä tai pesinnässään epäonnistuneita naaraita voi osallistua ruokkimiseen. Poikaset ovat lentokykyisiä 2 viikon ikäisinä.

Ravinto

Pääravintona ovat siemenet, poikasille tarjotaan myös hyönteisiä.