HMS Derwent (L83)

Palvelus

HMS Derwent purjehti huhtikuussa hyväsyntätestien päätyttyä Scapa Flowhun viimeisteltäväksi ja varustettavaksi. Toukokuussa alus aloitti koulutuksensa Kotilaivaston mukana ja se määrättiin Välimeren laivaston 5. Hävittäjälaivueeseen.
Alus liittyi 1. kesäkuuta Clydessä saattueeseen WS19P Atlantin ylityksen suojaksi taistelulaiva HMS Nelsonin ja hävittäjä HMS Blackmoren kanssa. Suojaus erkani 15. kesäkuuta Freetowniin saavuttuaan saattueesta. Alus jatkoi 19. kesäkuuta saattueen mukana matkaa Kapkaupunkiin. Suojausosastoa täydensivät taistelulaiva HMS Rodney ja hävittäjät HMS Penn, HMS Pathfinder ja HMS Quentin. Suojaus erkani 1. heinäkuuta määränpäähän saavuttuaan saattueesta.
HMS Derwent aloitti vielä saapumispäivänään kotimatkansa. Alus liittyi elokuun alussa Clydestä Gibraltarille matkanneeseen saattueeseen WS21S, joka oli osa operaatio Pedestalia. Alus muodosti risteilijöiden HMS Nigerian, HMS Kenyan, HMS Manchesterin ja HMS Cairon sekä hävittäjien HMS Ashantin, HMS Intrepidin, HMS Icaruksen, HMS Foresightin, HMS Furyn, HMS Pathfinderin, HMS Pennin, HMS Bramhamin, HMS Bicesterin, HMS Ledburyn' ja HMS Wiltonin kanssa Force X:n, joka suojaisi saattuetta myös Sisilian kapeikosta Valettan satamaan.
Alus erkani 13. elokuuta saattueesta yhdessä HMS Bicesterin ja HMS Wiltonin kanssa suojatakseen edellisenä päivänä torpedo-osumasta vaurioituneen risteilijä HMS Nigerian takaisin Gibraltarille, jonne osasto saapui 15. elokuuta. Alus siirrettiin Etelä-Atlantille ja Intian valtamerelle.
Alus lähti Freetownin ja Simonstownin kautta eteläiselle Atlantille, jossa se liittyi 13. syyskuuta saattueeseen WS22 Hyväntoivonniemeltä Kapakaupunkiin. Alus erkani 18. syyskuuta saattueesta yhdessä Kreikan laivaston Pindoksen kanssa. Alukset matkasivat Durbanin kautta Kilindiniin, jossa alukset palvelivat loppuvuoden suojaten Intian valtameren saattueita.

1943

HMS Derwent lähti tammikuussa 1943 Punaiselle merelle suojatakseen Australian 9. divisioonaa takaisin kotiin kuljettanutta saattuetta (operaatio Pamphlet). Alus suojasi saattuetta Punaisenmeren ja Adenin lahdella HMS Pakenhamin, HMS Isiksen, HMS Heron ja Kreikan laivaston Vasilissa Olgan kanssa, kunnes valtamerisuojue saavuttua matkasi Aleksandriaan liittyäkseen Välimeren laivastoon.
Alus liittyi maaliskuussa Aleksandriassa Välimeren laivaston 22. Hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi saattueita, partioi sekä tuki maavoimien operaatioita. Alus joutui 19. maaliskuuta voimakkaan ilmahyökkäyksen maaliksi ollessaan Tripolin satamassa. Alukseen osui torpedo sen ollessa poistumassa satamasta, jolloin se kärsi pahoja vaurioita. Aluksen keskiosastot muun muassa kattilahuone täyttyivät vedellä ja se menetti liikuntakykynsä. Aluksella sai surmansa kuusi miehistönjäsentä.
Alukselle tehtiin huhtikuusta toukokuuhun tilapäiskorjauksia matalikolla, minkä jälkeen HMS Allegiance hinasi kesäkuussa aluksen kotimaahan osana Gibraltarilta lähtenyttä saattuetta MKS18. Alus ankkuroitiin Devonportiin odottamaan telakalle pääsyä.
Alus siirrettiin 11. elokuuta telakalle korjattavaksi. Aluksen korjauksia viivytti vuoden lopulla Normandian maihinnousussa saatujen vaurioiden korjaaminen ja seuraavana vuonna töitä tehtiin ainoastaan työvoimaresurssien mukaan.

1945

HMS Derwentin korjaustyöt päätettiin keskeyttää tammikuussa 1945 ja alus siirrettiin reserviin. Alus odotti Devonportissa heinäkuuhun saakka aseistuksen ja sotamateriaalin poistoa. Alus sijoitettiin elokuussa lopulta reserviin.
Alus makasi ankkuroituna Devonportissa, kunnes syyskuussa 1946 aluksen voimanlähde lähetettiin RNECille Manadoniin käytettäväksi meri-insinöörien kouluttamiseen. Alus myytiin 8. marraskuuta BISCOlle, joka siirsi aluksen romuttamisen T W Wardille Penryniin. Alus saapui 21. helmikuuta 1947 hinattuna romuttamolle.