Seinäjoki

Seinäjoen esihistoria

Seinäjoen alue on muun Etelä-Pohjanmaan maakunnan tavoin entistä meren pohjaa. Nykyisen Itämeren paikalla aikoinaan ollut Litorinameri peitti maakunnan aluetta alleen vielä 2000 eaa. Seinäjoen alue sijaitsi tuolloin juuri meren muodostaman lahdekkeen rannikolla.
Samalta ajalta on löydetty todisteita kivikautisesta asutuksesta alueelta. Kivikautisia esinelöytöjä oli vuoteen 1970 mennessä tehty lähes 50 kappaletta. Löydöt ovat olleet pääasiassa ns. pohjalaista kirvestyyppiä edustavia kirveitä, talttoja ja reikäkiviä, joita on valmistettu sädekiviliuskeesta. Asutusta on tuolloin ollut löytöjen perusteella mm. nykyisten Törnävän, Hallilan ja Kivistön alueilla sekä Katilankylässä ja Niemistönmaalla.

Ruukin aika

Seinäjoen myöhempään keskeiseen asemaan vaikutti suuresti Abraham Wasastjernan perustama Östermyran ruukki. Vuodesta 1778 Falander, kuten hänet tuohon aikaan tunnettiin, ryhtyi harjoittamaan Vaasasta käsin innokasta laivojen rakentamista ja välitystä. Tähän tarvittiin paljon puutavaraa, jota riitti Seinäjoen ja lähialueen metsissä. Falander aloittikin Kyrönjoen pää- ja sivuhaarojen perkaustyön ja ensimmäiset tukit uitettiin Kolkkiin ja Svartöhön keväällä 1782. Östermyran ruukki perustettiin vuonna 1798 ja Seinäjoen seutu tempautui kyliä myöten mukaan Falanderin sahaustoimintaan.

Suomen sodan aika

Suomen sota ei jättänyt Seinäjokea koskemattomaksi, vaikka paikkakunta hyötykin jonkin verran tuolloin syrjäisestä asemastaan. Hyökkäyksen tapahtuessa helmikuun 1808 lopussa Vaasan läänin maaherra käski pitäjien asukkaiden kokoontua päättämään nostoväen asettamisesta. Seinäjoella päätettiin ilmeisesti muun maakunnan tapaan sopivaksi, että mies lähtisi talosta sotaan. Seinäjoen seudulla mieliala sotaa kohtaan oli levoton, ja poiketen sodan johdosta kansa olisi ollut valmis käymään vihollista vastaan isonvihan ajan tapaan. Molempien osapuolten sotaväen vaatimukset rasittivat kansaa myös Seinäjoella, mikä vaikutti edesauttavasti seinäjokelaisten osallistumiseen Kauhajoen kapinaan. Ilmajokelaisten rinnalla varsin keskeistä osaa kapinassa näytteli seinäjokelainen Tuomas Uppa, joka oli jo ennen kapinaa lietsomassa vastarintaa.
Kapinan jälkeen ja sodan käännyttyä venäläisten voitoksi tapahtui kansan mielialassa ratkaiseva käänne. Kapinan ilmajokelaista johtohenkilöä Salomon Hannellesta suorastaan vihattiin, ja venäläisystävälliset mielipiteet saivat ymmärrystä. Syksyllä 1808 vaadittu uskollisuudenvala tuli Seinäjoella vannotuksi varsin yleisesti. Venäläisten sotapäällikkö Friedrich Wilhelm von Buxhoevden määräsikin 6. syyskuuta 1808 vastaavasti suoritettavaksi vahingonkorvaukset sodasta kärsineille. Vaatimukset oli tutkittava käräjillä, mikä herätti tyydytystä kansassa. Seinäjoen korvaussumma oli 648 riksiä, 8 killinkiä ja 4 runstykkiä. Korvaus käsitti suurelta osin hevosia ja ajoneuvoja. Kokonaisuudessaan Seinäjoki selvisi Suomen sodasta suhteellisen vähillä vahingoilla.

Rautatien rakentaminen ja Seinäjoen kaupungistuminen

1850-luvulla aloitettiin toimet Seinäjoen erottamiseksi Nurmon kappelista. Syyksi mainittiin etenkin sairaille ja vanhuksille pitkä ja hankala kirkkomatka. Myös Ilmajoki halusi liittää Seinäjoen takaisin entiseen emäseurakuntaan. Nurmolaisten kovasta vastuksesta huolimatta senaatti hyväksyi seinäjokelaisten anomuksen perustaa oma kappeliseurakunta vuonna 1863. Itsenäisen kunnallishallinnon Seinäjoki sai 1868. Vuonna 1900 Seinäjoesta tuli itsenäinen kirkkoherrakunta.
1850-luvulla tehtiin ensimmäiset suunnitelmat rautateiden rakentamiseksi ja nämä suunnitelmat ulottuivat Pohjanmaalle saakka. Pohjanmaan radan lähtökohtana pidettiin Tamperetta ja vuonna 1862 ensimmäisen rautatien valmistuessa Helsingistä Hämeenlinnaan, tutkittiin silmävaraisesti ratasuunta Tampereen länsipuolelta Peräseinäjoelle asti. Helsingin valtiopäivillä (1863–1864) pohjalaiset edusmiehet toivat ensimmäisen kerran esille maakunnan liikennetarpeet, vaatien rautatien ulottamista maakuntaan. Asiaa käsiteltiin useilla valtiopäivillä ja vuoden 1877–1878 valtiopäivillä oltiin varsin yksimielisiä Pohjanmaan yhdistämisestä rataverkkoon.
Vuonna 1883 vihittiin käyttöön Tampere–Vaasa-rautatie, joka kulkee Seinäjoen kautta. Tämä ja 1885 liikenteelle avattu Kokkolan rata sekä 1913 valmistunut Kristiinankaupungin rata nosti Seinäjoen tärkeäksi rautateiden risteysasemaksi. 1970-luvun alussa avautui oikorata Tampereelta Seinäjoelle, jonka myötä liikenneyhteydet Seinäjoelta parantuivat entisestään. Vuonna 1968 kuitenkin lakkautettiin henkilöliikenne Kristiinankaupungin radalla. Seinäjoen vanha rautatieasema purettiin 1960-luvun loppupuolella ja vuonna 1969 valmistui Heikki Castrénin suunnittelema uusi keskusliikenneasema, joka oli valmistuttuaan Suomen toiseksi suurin rautatieasemarakennus Helsingin rautatieaseman jälkeen.
Seinäjoen asema-alueesta muodostettiin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1920. Kun sijainti pääradan ja toisen rautatien risteyksessä oli huomattavasti kasvattanut Seinäjoen kirkonkylää ja paikkakunnalle oli valmistunut muun muassa Törnävän sairaala 1920-luvulla, alettiin tutkia mahdollisuutta muuttaa kirkonkylä kauppalaksi. Vaihtoehtona oli esillä myös koko Seinäjoen kunnan muuttaminen kauppalaksi, mutta vuonna 1931 Seinäjoen kirkonkylä jaettiin Seinäjoen kauppalaksi ja Seinäjoen maalaiskunnaksi. Tämä jako jäi lyhytaikaiseksi, sillä jo vuoden 1959 alussa Seinäjoen maalaiskunta liitettiin Seinäjoen kauppalaan. Kaupunki Seinäjoesta tuli vuonna 1960.
Viime sotien jälkeen Seinäjoelle asutettiin Jaakkiman ja Lumivaaran siirtoväkeä.

Nimen alkuperä

1500-luvulla Seinäjoen alueelle muodostunutta kylää kutsuttiin usein Koskenalustan kyläksi, sillä se sijaitsi Seinäjoessa olevan Korpikosken alapuolella. Nimi poistui käytöstä 1600-luvun alkuun mennessä, ja kylän nimeksi tuli Seinäjoki, joka lienee joen nimenä kylää vanhempi.
Seinäjoki-nimen alkuperästä on monta teoriaa. Erään tulkinnan mukaan Seinäjoki on ollut muinoin nautinta-alueiden raja. On myös pohdittu sitä mahdollisuutta, että Kangasalta kotoisin olleet uudisasukkaat tai eränkävijät olisivat tuoneet nimen mukanaan. Tuomo Tuomen tutkimus ja kansanperinne antaa Seinäjoki-nimen alkuperäksi sen rantojen poikkeuksellisen jyrkkäreunaisuuden.

Maantiede

Seinäjoen naapuri­kunnat ovat pohjoisessa Kauhava, koillisessa Lapua, idässä Kuortane ja Alavus, etelässä Virrat ja Kihniö, lännessä Ilmajoki ja Kurikka ja luoteessa Isokyrö.

Arkkitehtuuri

Seinäjoen keskustan etelälaidalla kaupunkikuvaa hallitsee alun perin Alvar Aallon suunnittelema rakennusryhmä eli Aaltokeskus, joka muodostuu Lakeuden Ristin kirkosta, kaupungintalosta, kaksiosaisesta pääkirjastosta ja kaupunginteatterista.

Vesistöt

Seinäjoen kaupungin alueella on kaikkiaan 27 järveä, joista suurimmat ovat Hirvijärven tekojärvi, Kalajärvi ja Kyrkösjärven tekojärvi.

Luonto

Seinäjoen Natura-kohteita ovat vanhat kuusivaltaiset metsät Pelman metsä ja Nättypii, sekä suoalueet Peränevanholma, Pirjatanneva, Paukaneva ja Haukilamminneva.

Talous

Seinäjoen vähittäiskaupan volyymi on 703 miljoonaa euroa vuodessa ja moottoriajoneuvojen kaupassa Seinäjoki on Suomen suurimpia. Seinäjoelle on suunnitteilla yksi Suomen suurimmista kauppakeskuksista, Ideapark Seinäjoki. Vuonna 2012 Seinäjoen kaupunki ja Ikea solmivat vuoden 2015 lopussa rauenneen aiesopimuksen Ikea-tavaratalon toteuttamisesta. Ylistaron alueella sijaitsee Suomen suurin navetta, jossa on tilaa 600 lehmälle.
Taloustutkimuksen loppuvuodesta 2018 julkaiseman tutkimuksen mukaan Seinäjoella on yritysten johtohahmojen keskuudessa paras imago 36 suurimman suomalaisen kaupungin ja kunnan joukosta. Tutkimuksessa oli kysytty alueella toimivien yritysten toimitusjohtajien ja talousjohtajien mielipidettä kunnan asioista.

Kieli ja etnisyys

Seinäjoki on yksi Suomen yksikielisimpiä kaupunkeja. Seinäjoen väestöstä 97,4 prosenttia puhui äidinkielenään suomea. Ruotsinkielisten osuus Seinäjoen väestöstä on vain 0,2 prosenttia. Vieraskielisten osuus väestöstä on 2,4 prosenttia ja Seinäjoella asuvia ulkomaiden kansalaisia on 1,7 prosenttia. 
Vuoden 2017 lopussa Seinäjoella asui ulkomaalaistaustaisia henkilöitä 1563 henkeä. Määrä on kasvanut vuodesta 2000 keskimäärin n. 70 henkilön vuosivauhdilla, kun vuonna 2001 Seinäjoella ulkomaalaistaustaisia henkilöitä oli 381 henkeä. Ulkomaalaistaustaisen lukumäärä on vähäisin yli 40 000 asukkaan kaupunkien joukossa.

Uskonto

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntiin kuului Seinäjoella vuoden 2018 lopussa 51 658 jäsentä, mikä on 81,6 % koko Seinäjoen asukasluvusta, kun koko maan keskiarvo oli 69,7 %. Seinäjoen lukema on yli 50 000 asukkaan kaupunkien joukossa Suomen korkein.
Seinäjoen alueella toimii Seinäjoen seurakunta, johon kuuluvat Seinäjoen alueseurakunta sekä Nurmon, Peräseinäjoen ja Ylistaron kappeliseurakunnat. Kappeliseurakunnat toimivat ennen kuntaliitoksia itsenäisinä seurakuntinaan. Peräseinäjoen seurakunta liittyi Seinäjoen seurakuntaan vuoden 2005 ja Ylistaron ja Nurmon seurakunnat vuoden 2009 alussa.
Evankelis-luterilaisen kirkon sisällä Seinäjoella toimii aktiivisesti useita eri herätysliikkeitä. Evankelisuutta alueella edustavat Evankelinen lähetysyhdistys ja Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys. Herännäisyyttä edustaa Herättäjä-Yhdistys. Lisäksi alueella toimii Kansanlähetys sekä lestadiolaisuutta edustava Rauhanyhdistys. Lisäksi Lähetyshiippakunnan Luukkaan luterilainen seurakunta toimii Seinäjoella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Seinäjoki kuuluu Vaasan ortodoksisen seurakunnan toiminta-alueeseen. Katolilaisuuden alla Seinäjoki kuuluu Pyhän Ristin katolisen seurakunnan toiminta-alueeseen.
Helluntaiherätyksen piirissä Seinäjoella toimii aktiivisesti Seinäjoen helluntaiseurakunta. Seinäjoen helluntaiseurakuntaan kuului vuoden 2015 lopussa n. 1400 jäsentä. Lisäksi Ylistarossa ja Peräseinäjoella toimivat omat helluntaiseurakuntansa.
Vuonna 2014 Seinäjoella perustettiin helluntaiseurakunnasta irtautunut Houm kirkko, jonka piirissä on n. 200 aktiivista kävijää. Tämän lisäksi Seinäjoella toimii Seinäjoen Vapaaseurakunta.

Taide

Seinäjoen alueen kuvataiteen keskuksena toimii ammattikoulun kellarikerroksen Taidehalli. Kaupunkiin on pitkään ollut suunnitteilla taidemuseo esimerkiksi Itikanmäen vanhaan kivinavettaan. Alueen kuvataiteilijoiden yhdyssiteenä toimii Seinäjoen taiteilijaseura. Kuvataiteen perusopetusta lapsille ja nuorille antaa Taidekoulu Oiva.

Viihde

Seinäjoella on nykyisin monenlaisia kulttuuritapahtumia, ja varsinkin musiikkitarjonta on laajaa ympäri vuoden. Esimerkiksi Rytmikorjaamo on suosittu klubi, jossa vierailee suomalaisia ja kansainvälisiä artisteja melkein joka viikonloppu. Seinäjoella on myös useita muita baareja ja klubeja joissa on hyvin aktiivista musiikkitoimintaa. Seinäjoen kaupunginorkesteri muodostuu jousi- ja puhallinkvinteteistä, joten ohjelmisto painottuu kamarimusiikkiin. Orkesteri konsertoi musiikkikäyttöön rakennetussa Seinäjoki-salissa ja tekee yhteistyötä Vaasan kaupunginorkesterin kanssa.
Seinäjoen kaupunginteatteri tarjoaa esityksiä kolmella näyttämöllä. Vuonna 2015 se valittiin Vuoden teatteriksi Suomessa. Seinäjoki isännöi vuosittaista Harrastajateatterikesää vuodesta 1973 lähtien. Vuonna 2016 tapahtuma siirtyi järjestettäväksi Jyväskylässä.
Seinäjoen keskustassa on kolmisalinen Bio Marilyn, ja Ylistarossa toimiva elokuvateatteri Matin-Tupa järjestää syksyisin Filmiä ja valoa -elokuvafestivaalia. Seinäjoen elokuvakerho Raina ry järjestää näytöksiä yhteistyössä Kansallisen audiovisuaalisen instituutin kanssa.

Maantiet

Seinäjoen kautta kulkevat yleiset tiet eri ilmansuuntiin:
  Laihia, Ylistaro, Alavus Jyväskylä (luoteeseen / itään)
  Tampere, Parkano, Jalasjärvi, Lapua, Uusikaarlepyy (etelään / koilliseen)
  Ilmajoki, Kaskinen (lounaaseen)
  Peräseinäjoki, Virrat (kaakkoon)
Peräseinäjoelta: 
  Jalasjärvi, Alavus (länteen / itään) 
  Seinäjoki, Virrat (luoteeseen / etelään)
Ylistarosta: 
  Lapua, Alajärvi, Kyyjärvi (itään)
  Isokyrö, Laihia, Seinäjoki (länteen / etelään)
  Ylihärmä (pohjoiseen)
Tilanne: 31.12.2009

Rautatiet

Rautatieasema, linja-autoasema ja taksiasema toimivat Seinäjoella yhdistettynä matkakeskuksena.
Seinäjoelle pääsee junalla lännestä Vaasan suunnasta, etelästä Tampereen suunnasta, idästä Haapamäen ja Jyväskylän suunnasta sekä pohjoisesta Oulun ja Kokkolan suunnasta. Seinäjoen rautatieasemalla Tampere–Oulu-pääradasta erkanevat rataosat Seinäjoki–Haapamäki, Seinäjoki–Kaskinen ja Seinäjoki–Vaasa.

Lentoliikenne

Seinäjoen lentoasema sijaitsee Ilmajoella ja sitä on ylläpitänyt vuodesta 2016 Seinäjoen lentoasema Oy (aikaisemmin Rengonharju-säätiö). Lentoasema rakennettiin 1976 ja reittiliikenne alkoi 1982. Kenttä toimi seinäjokelaisen Finncomm Airlinesin kotikenttänä, joka operoi sieltä Helsinkiin viidesti päivässä. Myöhemmin lentoja siirtyi hoitamaan Ruotsalainen Direktflyg, joka hoiti lentoja jonkin aikaa, kunnes ilmoitti yhdessä Seinäjoen kaupungin kanssa, että lennot eivät ole taloudellisesti kannattavia, jonka vuoksi ne lopetetaan. Säännölliset reittilennot Seinäjoen lentoasemalle loppuivat 28.3.2013.