Triumph Acclaim

Historia

Mallin suunnitteluprosessi käynnistyi vuoden 1978 aikana, British Leylandin käynnistettyä japanilaisen Hondan kanssa neuvottelut uuden pienen perhe-saloonin kehittämiseksi. Yhteistyö tuli BL:lle todelliseen tarpeeseen, sillä yhtiön uutuusmalli Austin Maestro saataisiin tuotantoon vasta vuonna 1983. BL:n silloinen johtaja Michael Edwardes allekirjoitti yhtiöiden välisen sopimuksen joulukuussa 1979. Hondan Ballade-malliin perustuva uusi, Triumph Acclaim-nimen saanut malli, saatiin tuotantoon 18 kuukautta myöhemmin. Markkinoilla malli korvasi 1970-luvun ajan tuotannossa olleen Triumph Dolomiten. BL piti Acclaim-mallin virallisen julkistustilaisuuden vuoden 1981 lokakuun alussa. Dolomiten ja TR7 / TR8 -mallien valmistuksen loppuminen merkitsi sitä, että vuoden 1981 jälkeen Acclaim oli markkinoilla ainoa "Triumph"-nimeä kantanut auto.
Suomessa tuntemattomaksi jäänyt Acclaim oli monessa suhteessa merkittävä automalli. Se oli ensimmäinen alun perin japanilainen auto, jonka valmistus tapahtui EEC:n (nykyisin EU) alueella. Näin se toimi tavallaan tienraivaajana muiden aasialaismerkkien eurooppalaisvalmistukselle. Acclaimin avulla BL pystyi osoittamaan, että yhtiö kykenee edelleen (tai uudelleen) valmistamaan laadultaan kelvollisia  autoja. BL:n valmistamista autoista Acclaim oli kaikkein vähävikaisin ja siihen kohdistettiin kaikkein vähiten takuukorjausvaatimuksia. Toisin kuin aiemmat Triumph-mallit, Acclaim valmistettiin konsernin Pressed Steel Fisher -divisioonan tehtaalla Oxfordin Cowleyssa, jossa se korvasi heinäkuussa 1981 lopetetun Austin Maxin tuotannon. Acclaim pohjusti tietä myös muille Honda-perustaisille malleille, joita BL ja sen seuraajat Austin Rover Group ja Rover Group valmistivat Rover-merkin alla 1980- ja 90-luvuilla.

Yleistä

Mallin näkyvin ulkoinen eroavaisuus Hondaan verrattuna on maskin keskelle sijoitettu Triumph-emblemmi. Japanilaisessa mallissa teksti "Honda" oli sijoitettu maskin oikeaan laitaan. Muihin muutoksiin kuuluivat mm. tupla-Keihin -kaasuttimet (Ballade on varustettu yhdellä kaasuttimella) ja taustapeilien siirto etulokasuojien päältä oviin. Etu- ja takapään MacPherson-erillisripustus oli viritetty vastaamaan brittiostajien mieltymystä ja rungoltaan suurempikokoiset etuistuimet oli lainattu Morris Ital -mallista. Mallissa oli edessä levy- ja takana rumpujarrut.
Acclaimin voimanlähteenä toimi sama, sylinterikannen yläpuolisella nokka-akselilla (OHC) varustettu 1335 cm³:n moottori, kuin Hondan Civic-mallissa ja sisutus on istuimia lukuun ottamatta lähes identtinen emomallin kanssa. Mallin varustetasot ovat HL, HLS ja huippuversio CD, joka tarjosi mm. sähkötoimiset ikkunannostimet eteen ja taakse, ajovalojen pesimet ja valinnaisvarusteena ilmastointilaitteen. Malli ei valmistushistoriansa aikana kokenut mainittavia muutoksia. Kevyttä viilausta saivat osakseen mm. ovenkahvat, ohjauspyörä, ovien lukkonupit ja raitisilmasuuttimet.
Acclaimista tehtiin tarjolle myös erikoismalli Avon, jonka varustukseen kuuluivat mm. nahkaverhoillut istuimet, kojetaulun ja ovien sisäpaneeleiden yläosan puuviilut sekä kaksivärimaalaus. Valinnaisvarusteena malliin oli tarjolla mm. turboahdin.
Vuosina 1982 ja 1983 Acclaim kuului Britannian kymmenen myydyimmän auton joukkoon, ensimmäisenä Triumph-mallina sitten vuoden 1965, jolloin myyntitilastoja alettiin listaamaan.

Tien pää

Acclaimin valmistus lopetettiin kesällä 1984 ja samalla merkki "Triumph" poistui kartalta. Mallia valmistaneesta yhtiöstä tuli  nimeltään Austin Rover Group ja sen tuotelinjaan kuuluivat enää Austin-, Rover-, Land Rover- ja MG -automerkit.
Kaikkiaan tehtaan linjalta rullasi 133 625 Acclaim-yksilöä, joistta valtaosa myytiin Britannian kotimarkkinoilla. Mallin korvasi Rover 200 (SD3).