google/wiki40b huggingface dataset:
Silkkikerttunen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 13,5 cm, siipien kärkiväli 15–19 cm ja paino 10–16 g. Koiras on selkeästi naarasta kookkaampi ja on keskimäärin noin 3 g painavampi. Höyhenpuvultaan ja kooltaan muistuttaa rytikerttusta mutta siivet ovat lyhyemmät ja pyrstö pitempi ja pyöreäkärkinen sekä nokka hieman hennompi. Pyrstö sojottaa usein pystyssä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on maastossa mahdoton erottaa vanhasta. Koiraan laulu on hyvin voimakasta.
Vanhin eurooppalainen rengastettu silkkikerttunen on ollut 7 vuotta 7 kuukautta vanha espanjalainen lintu.
Vanhoilla silkkikerttusilla on täydellinen sulkasato kesällä pesinnän jälkeen.

Esiintyminen

Silkkikerttunen esiintyy Etelä-Euroopassa Ranskasta Välimerenmaihin, Luoteis-Afrikassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa Kazakstaniin, Turkmeniaan ja Afganistaniin. Laji on laajentanut elinaluettaan ja pesii jo paikoin Englannissa. Esiintymisalueen länsiosissa se on paikkalintu, itäiset linnut muuttavat talvehtimaan Luoteis-Intiaan ja Pakistaniin. Euroopassa elää 1,2–3,3 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Vesistöön rajautuvat pensaikot, ruovikot ja kaislikot.

Lisääntyminen

Koiraalla saattaa olla 2 naarasta. Ruohonkorsista ja lehdistä rakennettu pesä on matalalla pensaassa tai kasvillisuuden varassa, joskus risukasassa tms. Vain naaras rakentaa pesää. Naaras munii tavallisesti 4 tai 5 munaa, joita se hautoo noin 16 päivää (13–17 päivää). Naaras myös ruokkii poikasia enimmäkseen yksin. Poikaset lähtevät pesästä 14–16 päivän ikäisinä ja molemmat emot huolehtivat niistä vielä pari viikkoa, naaraan hoitaessa ruokinnan. Sukukypsä 1-vuotiaana.

Ravinto

Silkkikerttunen syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, joita se etsii enimmäkseen maasta ja kasvillisuudesta.
Itä-Aure

Itä-Aure on kylä entisessä Kurun kunnassa, joka on nykyään osa Ylöjärven kuntaa. Kylässä on Oiva Kallion suunnittelema Aurejärven kirkko, kyläkauppa ja entisiä kouluja.
Rača (Bratislava)

Rača (saks. Ratzersdorf, unk. Récse) on  Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2005 noin 20 000 asukasta. Se sijaitsee perinteisellä viininviljelyalueella Pienten Karpaattien juurella niiden itäpuolella, Nove meston alueen pohjoispuolella ja  kuuluu Bratislava III -piiriin. Račassa on suuri rautatievarikko ja rahtiterminaali. Sen suurimpia nähtävyyksiä ovat goottilaistyylinen roomalaiskatolinen kirkko 1300-luvulta sekä evankelinen kirkko 1800-luvulta.
Herman Alaskalainen

Pyhittäjä Herman Alaskalainen (1756 Serpuhov - noin 13. joulukuuta 1837 Alaska) oli  Valamon luostarista tuolloin Venäjän keisarikuntaan kuuluneeseen Alaskaan lähetetty ortodoksinen munkki ja lähetystyöntekijä, joka puolusti alkuasukkaiden oikeuksia venäläisen siirtomaahallinnon harjoittamia sortotoimia vastaan, toteuttaen samantyyppisiä ajatuksia jotka myöhemmin on liitetty ns. vapautuksen teologiaan.
Herman oli munkkina Valamon luostarissa, mutta hänen luostarikilvoituksensa siellä päättyi 1793, kun luostarista lähetettiin kuuden munkin ja neljän noviisin joukko tekemään lähetystyötä tuolloin Venäjälle kuuluneelle Kodiakin saarelle nykyisen Alaskan etelärannikolle.
Suomessa Pyhittäjä Hermanin muistopäivä on hänen kanonisointipäivänsä 9. elokuuta. Herman kanonisoitiin Amerikassa vuonna 1970, ja ortodoksit pitävät häntä Amerikan suojeluspyhimyksenä.
Divertikuloosi

Divertikuloosi on suolen umpipussitauti. Umpipussit eli divertikkelit syntyvät paksusuolen heikentyneiden kohtien pullistuessa paineen vaikutuksesta. Jos ne tulehtuvat, sitä kutsutaan divertikuliitiksi. Runsaskuituinen ravinto ehkäisee divertikuloosia. Kuitujen kanssa kannattaa juoda myös runsaasti nestettä.
Kuitusuositus on Suomessa 25–35 g kuitua päivässä. Finravinto 2002 -tutkimuksen mukaan miehet syövät ravintokuitua keskimäärin 21,8 g/vrk ja naiset 18,5 g/vrk. Suomessa arvioidaan yli 70-vuotiaista divertikuloosia sairastaa noin 50 % ja yli 80-vuotiaista 75 %. Divertikuloosi yleistyy merkittävästi yli 40-vuotiailla.
30 grammaa kuituja saa, kun syö esimerkiksi 7 dl kasviksia tai 2 dl kypsennettyjä kasviksia, 2 palaa kokojyväleipää ja 2,5 dl linssejä tai papuja. Erityisesti täysjyväviljan ja kasvisten veteen liukenematon kuitu auttaa suolen toimintaa.
Langres (juusto)

Langres on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava juusto.
Langres-juustoa valmistetaan nimensä mukaisesti Langresin ylänköalueella Ranskan Champagnessa. Juustoa on valmistettu tiettävästi 1700-luvulta lähtien, ja ensimmäinen maininta siitä historiallisissa lähteissä on vuoden 1874 teoksessa La laiterie, art de traiter le beurre, de fabriquer les beurres et les principaux fromages français et étrangers. Juuston valmistus yleistyi 1800-luvulla, mutta taantui ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Juustoa alkoivat valmistaa muutamat tuottajat jälleen vasta 1950-luvulla, ja vuonna 1991 juustonvalmistajat saivat kampanjoinnin jälkeen juustolleen ranskalaisen d’origine contrôlée -merkinnän. Vuonna 2009 juusto sai myös Euroopan unionin suojatun alkuperänimityksen.
Langres-juuston valmistamiseen käytetään täysmaitoa montbéliarde-, brune- ja simmental-rotuisista lehmistä. Juustomassa valmistetaan hitaasti, ja juuston kuori saa oranssin värin annatosta. Juuston kypsymisen aikana juustoa pestään suolavedellä. Valmis juustotahko on muodoltaan liereä, noin 11 cm leveä, 4 cm korkea, ja se painaa 284 grammaa. Juustoa ei käännellä sen valmistamisen aikana, jolloin juuston päälle muodostuu omalaatuinen uponnut kuppi, jota kutsutaan nimellä fontaine.
Langresin makua on kuvailtu kermaiseksi, ja siinä on hasselpähkinän vivahteita. Rakenteeltaan juusto on keskipehmeää. Juustoa voidaan tarjoilla sellaisenaan pinot noir -viinin tai esimerkiksi samppanjan kera. Juustoa voidaan käyttää myös muiden ruokalajien, kuten fondue champenoisen, valmistamiseen.
C-4

C-4 (composition 4) on lähinnä sotilaskäyttöön suunniteltu muoviräjähde (PBX). C-4 koostuu räjähteestä, sidosaineesta, pehmenninaineesta ja merkintäkemikaalista (engl taggant). C-4:ssä räjähteenä toimii RDX eli heksogeeni, jota siinä on noin 91% sen massasta.
C-4:n aiheuttamat tuhot aiheutuvat lähinnä korkeasta lämpötilasta sekä äkillisesti laajentuvasta kaasusta. C-4 on räjähdysvoimaltaan 1,34 kertaa tehokkaampaa kuin TNT.
Koska C-4 on ns. nopea räjähdysaine (räjähdysnopeus yli 8 000 m/s), saadaan siitä suurin hyöty sotilaskäytössä, kun ei voida arvioida rikottavaa massaa tai sen määrää. Normaalissa louhintaräjäytyksessä pystytään arvioimaan rikottavan materiaalin määrä ja laatu, jolloin oikean räjähdysaineen ja -määrän arviointi on suhteellisen helppoa.
C-4:n luotettavaan räjäyttämiseen tarvitaan sekä kuumuutta että painetta; ilman aloitepanosta, kuten nallia, se on suhteellisen vaaratonta. Aine ei räjähdä, vaikka sitä leikattaisiin, iskettäisiin tai poltettaisiin. Edes yksittäinen osuma luodista ei johda räjähdykseen.
Pyhän Laurin kappeli

Palkinnot

Kappeli on palkittu vuoden 2010 betonirakenteena.
Kappelille on myönnetty Vantaan kaupungin Kehäkukka-palkinto laadusta, ja Vuoden valaistuskohde -palkinto. Syyskuun 2011 lopussa Pyhän Laurin kappeli sai The European Copper in Architechture -palkinnon kuparin onnistuneesta käytöstä. Kuten Pyhän Laurin kirkon katossa, myös Pyhän Laurin kappelin katossa on käytetty kuparia. Kappelin sisällä on taiteilija Pertti Kukkosen patinoimia kuparilevyjä sekä salin lasiseinässä kupariverkkoa.
Naantalin pikatie

Liikenne

Naantalin Luolalan liittymästä Turkuun päin kulkeva keskivuorokausiliikennemäärä oli vuonna 2007 noin 14 000 ajoneuvoa ja liikenne-ennuste vuodelle 2020 on noin 18 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Suurin osa Naantalin sataman liikenteestä kulkee tietä pitkin.
Vuonna 2007 valmistunut Luolalan ja Vanton eritasoliittymä, rakennettiin liikenteet sujuvuuden, sataman liikennejärjestelyjen ja turvallisuuden parantamiseksi. Naantalintiellä oli vuosien 1998–2002 aikana noin 30 liikenneonnettomuutta.

Historia

Naantalin pikatien suunnittelu aloitettiin 1950-luvun alussa. Tietä perusteltiin Satakunnantien liikenneruuhkilla ja Naantalin uusilla teollisuuslaitoksilla, jotka tarvitsivat sujuvaa liikennettä Helsinkiin.
Tie linjattiin kulkemaan Koulukadun alikulun kautta kaakelitehtaan ohi Pitkämäkeen. Tässä kohdassa tie haarautuisi kahtia: vasemmalle Naantaliin ja oikealle Raisioon. Tien Turun pään alkuosa saatiin valmiiksi vuonna 1962, ja oikealle menevästä linjauksesta tuli Turun ja Raision välinen moottoritie.
Naantalin pikatien rakentamisesta kiisteltiin vuosikymmeniä. Se valmistui lopulta lähes 40 vuotta suunnitelmien luomisen jälkeen, vuonna 1989. Nykyään se on Naantalin ja Turun välisen henkilöautoliikenteen pääväylä.
Hassane Alla

Maajoukkueura

Alla on edustanut Marokkoa hajanaisesti vuodesta 2004 lähtien. Hän kuului Marokon joukkueeseen vuoden 2004 Afrikan kisoissa, jossa maa saavutti hopeaa.
Kalle Tolonen

Kalle Joeli (K. J.) Tolonen (8. lokakuuta 1899 Kajaani – 20. toukokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja TVH:n ylijohtaja. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän toimi ensin 1939–1961 TVH:n yli-insinöörinä ja tieosaston johtajana ja vuodesta 1961 ylijohtajana.
Hiidenjoki

Pintatiedot

Joen uoma alkaa Vettenjakamoon Puujoen luusuasta ja päättyy Hiidenjokisuulle Vanajanvedelle Miemaalanselälle. Joen pituus on 15,3 kilometriä ja joen vesiala 177 ha. Tästä voidaan määrittää joelle keskileveys, joka on laskennallisesti 115 metriä.

Syvyyssuhteet

Hiidenjoen syvyydet on luodattu vuonna 2006 ja joella havaittiin olevan neljä syvännettä, joissa joki oli 8–11 metriä syvä . Puujoen luusuassa Vettenjakamon eteläpuolella on heti syvänne, seuraava sijaitsee Holmukreeninlahdessa, kolmas on Turengin alapuolella Kalpalinnan kohdalla ja viimeinen on Hiidenjoen suussa. Muualla on yli puolet joen pituusjuoksusta yli 6 metriä syvää, mutta koska vain joen keskikohta on näin syvää, muodostuu yli 6 metriä syvästä alueesta vain 21 ha. Holmukreeninlahden yli 6 metrisen syvänteen pinta-ala on 1,43 ha ja sen tilavuudeksi on laskettu noin 47 800 m³.

Vesistösuhteet

Hiidenjoki sisältyy Vanajan reitin valuma-alueen (vesistöaluetunnus 35.8) Hiidenjoen alueeseen (35.81) ja se laskee Vanajaveden Miemaalanselkään. Alueeseen kuuluu osa Puujokeakin, mutta Hiidenjoki alkaa Vettenjakamosta, mihin Puujoki laskee ja joka on Kernaalanjärven alajuoksulle työntyvän lahden jatke. Puujoen lisäksi Hiidenjoki saa vettä Kernaalanjärveen laskevista jokien valuma-alueista. Niitä ovat Räikälänjoki, joka laskee lännestäpäin, Tuulensuunjoki eli Hyvikkälänjoki, joka lasee järveen luoteesta, ja Tervajoki, joka laskee järveen lounaasta.
Gerda Lind

Gerda Gustava Lind (14. kesäkuuta 1880 Asikkala  – 10. tammikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja. 
Gerda Lindin vanhemmat olivat majuri Knut Anders Lind ja Ebba Fredrika Gustava Sevén. Lind opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja laulua Berliinissä 1901–1906. Hän oli oopperalaulajana Freiburgin kaupunginteatterissa 1907–1908 ja Trierin kaupunginteatterissa 1910–1913. Berliinissä hänen opettajiaan olivat Leporello Müller ja Maria Dietrich, Freiburgissa hän esiintyi ensimmäisen kerran Das Nachtlager in Granada -teoksen Gabrielen roolissa. Suomalaisessa oopperassa Lind esiintyi 1913–1927, joskin vieraili myös oopperassa Essenissä ja toimi laulunopettajana  Helsingissä. Lindin repertuaariin kuului kaikkiaan noin 45 roolia, muun muassa osia kaikissa Mozartin oopperoissa.
Korkeusvertausjärjestelmä

korkeusvertausjärjestelmä on yksiulotteinen, korkeussijainnin ilmaisemiseen käytettävä vertausjärjestelmä.
Korkeusvertausjärjestelmässä käytetään geopotentiaalilukuja ja/tai painovoimaan liittyviä korkeuksia (normaalikorkeus, ortometrinen korkeus tai dynaaminen korkeus). Esimerkki korkeusvertausjärjestelmästä on Euroopan korkeusvertausjärjestelmä (EVRS).
Moshulu

Moshulu on vuonna 1904 rakennettu purjelaiva, joka oli Eriksonien purjelaivaston suurin nelimastoparkki. Aluksen nimi oli aluksi Kurt. Erikson osti teräsparkki Moshulun vuonna 1935 ja käytti sitä vehnän kuljetukseen Australiasta. Alus oli vuosina 1961-1970 Suomen valtion omistuksessa. Se on nähtävissä Philadelphiassa.
Minicraft

Pelaaminen

Pelaaja syntyy satunnaisgeneroituneeseen avoimeen 2D-maailmaan, jossa on metsiä, kallioita, aavikkoja, rantoja, jokia ja meriä. Peli on Minecraftin kaltainen, mutta siinä on muutamia eroavaisuuksia ja vähemmän ominaisuuksia. 
Pelin alussa tärkeintä on rakentaa työkaluja, hakata puita ja kiveä ja löytää portaat maan alle luoliin. Ensimmäisestä maanalaisesta kerroksesta löytyy rautaa, toisesta kultaa ja alimmasta timanttia, joissa vaanii zombeja ja limoja. Pelissä tarkoituksena on päihittää loppuvastustaja Air Wizard. Pelin ulkoasun on sanottu muistuttavan The Legend of Zeldaa.
Sabrina Online

Juoni lyhyesti

Sarjakuva alkaa messuilta, joilla on Sabrina – sarjakuvan päähenkilö. Sieltä nettiyhteyden saatuaan hän kokeilee IRC – chattia huonolla menestyksellä. Samaan aikaan Amy saa tietää olevansa raskaana poikaystävälleen Thomakselle. Silloin Sabrina tapaa netissä Carlin, jonka kanssa hän ystävystyy heti. Amyn raskauden johdosta Thomas muuttaa heidän luokse asumaan. Sabrina valmistuu taidekoulusta ja saa ensimmäisen työpaikkansa. Amy vie Thomaksen tapaamaan vanhempiaan.
Sabrina saa potkut (johtuen 40 dollarin laatikosta) ja hän tapaa netissä tulevan poikaystävänsä, R.C.:n. Sabrina saa kuitenkin työtä Zig Zagin johtamalta aikuisviihdestudiolta graafikon töitä. Myöhemmin Sabrina ja R.C. tapasivat toisensa tekniikkamessuilla ja Amy synnytti poikansa, Timothyn. Amy ja Thomas menivät naimisiin.
Zig Zag otti Sabrinan mukaansa liikematkalle, jossa hän tutustuu paremmin Sabrinaan. Matkan jälkeen Sabrina ja R.C. tapaavat toisensa jälleen kerran, jonka jälkeen he menevät Sabrinan kotiin. Myöhemmin Sabrina ja R.C. menevät Zig Zagin järjestämiin juhliin (joissa selviää, että Sabrina on Neitsyt (tähtimerkki), syntynyt 15. syyskuuta). Ryöstöyrityksen jälkeen Sabrina tutustuu Zig Zagiin ja studioon vielä paremmin. Myöhemmin Sabrina ja R.C. alkoivat tutustua toisiinsa vielä enemmän.
Seuraavaksi Sabrina vei pikkusiskonsa ja Timothyn ZZ Studiolle, josta Zig Zag oli tehnyt lapsiturvallisen. Vielä myöhemmin Sabrinan vanhemmat kutsuivat hänet ja R.C.:n illalliselle. Jälkeenpäin Sabrinan auto hajosi kesken matkaa, jolloin hän joutui pyytämään apua Zig Zagilta, joka auttoi häntä saamaan uuden auton. Jälkeenpäin Sabrina vei isänsä ja poikaystävänsä Zig Zagin studioille. Sen jälkeen Sabrinan tietokone lopetti toimintansa ja hänen on lähetettävä osa siitä Saksaan. Zig Zag houkuttelee Sabrinan pitämään hänen kanssaan tyttöjen illan, jolloin Sabrina ymmärtää, että Zig Zag on hänelle tärkeä ja myös päinvastoin.
Asiat mutkistuvat, kun Sabrinan äiti haluaa tavata Zig Zagin ja kutsuu hänet illalliselle. Sabrina yllättyy, kun Zig Zag saapuu asiallisen näköisenä vanhempien asunnolle. Uuden Transformer - elokuvan tultua elokuvateatteriin, Sabrina oli katsomassa sitä.
Bollebygdin kunta

Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Bollebygdin maalaiskunta yhdistämällä aiemmat Bollebygdin ja Töllsjön maalaiskunnat. Maalaiskunta muutettiin vuonna 1971 Bollebygdin kunnaksi ilman rajamuutoksia. Vuonna 1974 Bollebygd liitettiin Boråsin kuntaan. Vuonna 1995 se erotettiin Boråsista jälleen omaksi kunnakseen.
Ketoraunikki

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen ketoraunikki kasvaa 5–15 cm korkeaksi. Kasvi on sinertävänvihreä, hento, alhaalta asti runsashaarainen sekä kalju tai alaosasta hyvin hienokarvainen. Varren haarakohdissa kasvavat kapeat lehdet ovat tasasoukkia. Kukinto on runsaskukkainen harsu viuhko. Kukkaperät ovat ainakin kaksi kertaa verhiön pituisia. Pyöreät, pienet, kellomaiset kukat ovat hennon vaaleanpunaiset ja tummasuonisia. Verhiö on viisiliuskainen, valkojuovainen ja vaihtelee muodoltaan suppilomaisesta kellomaiseen. Terälehdet ovat kynnellisiä, 6–8 mm pitkiä, punertavia ja tummasuonisia. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Ketoraunikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Hedelmä on neliliuskaisesti aukeava kota.

Levinneisyys

Ketoraunikin levinneisyysalue kattaa koko Manner-Euroopan Espanjaa, Italiaa, Etelä-Kreikkaa sekä Fennoskandian ja Venäjän pohjoisosia lukuun ottamatta. Britteinsaarilta ja Islannista laji puuttuu. Aasiassa lajin levinneisyysalue jatkuu Lounais-Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Erillinen esiintymisalue sillä on Venäjän Kaukoidässä. Ketoraunikki on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Suomessa ketoraunikki on muinaistulokas, jonka vakiintunut esiintymisalueen pohjoisraja kulkee karkeasti linjalla Tampere–Hämeenlinna–Asikkala–Imatra. Lajin taantuminen lienee alkanut Suomessa jo 1900-luvun alussa. Satunnaisena tulokaslajia on tavattu useissa Pohjanlahden satamakaupungeissa Oulua ja Torniota myöten. Kaiken kaikkiaan Suomesta tiedetään yli 50 lajin löytöpaikkaa.

Elinympäristö

Ketoraunikkia tavataan kulttuuriympäristössä monenlaisilla avoimilla paikoilla: kedoilla, pientareilla, poluilla, tienvierillä, sorakuopissa, pihoilla ja ratapenkereillä. Puutarhakarkulaisena lajia tavataan satunnaisesti myös kaatopaikoilla. Ketoraunikki on heikko kilpailija, joten se vaatii aukkoista tai jopa kasvitonta kasvupaikkaa. Suomessa lajin voimmakkaan taantumisen syitä on monia: lannoitteiden ja torjunta-aineiden käyttö, perinteisen karjatalouden loppumisesta seurannut umpeenkasvu, teiden ja pihojen asfaltoiminen, nurmikoiden perustaminen ja muu rakentaminen.

Käyttö

Ketoraunikkia kasvatetaan koristekasvina. Se on leikkokukkana käytetyn morsiusharson (Gypsophila paniculata) sukulainen.
Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders

Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM) on yhdysvaltalainen mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmä. Siitä on valmistunut viides versio DSM-5, jonka muutokset hyväksyttiin marraskuussa 2012. Viides versio julkaistiin toukokuussa 2013.
Edellinen suuri muutos DSM:ään tehtiin vuonna 1994, ja vuosituhannen vaihteessa tehtiin joitakin pienempiä muutoksia.

DSM-IV

DSM-IV:ssä kukin mielenterveyden häiriö käsitteellistetään henkilöllä esiintyväksi, kliinisesti merkitseväksi psykologiseksi tai käyttäytymisessä ilmeneväksi oireyhtymäksi tai malliksi, johon liittyy kärsimystä (esimerkiksi tuskallinen oire) tai haittaa (eli toimintakyvyn heikkeneminen vähintään yhdellä merkittävällä alueella) tai merkitseväsi kohonnut kuoleman, kärsimyksen, haitan tai vakavan vapaudenmenetyksen riski. Tämä oireyhtymä tai malli ei saa olla pelkästään odotettu ja kulttuurisesti hyväksytty reaktio tiettyyn tapahtumaan, esimerkiksi läheisen henkilön kuolemaan. Mallia tai oireyhtymää on sen alkuperäisestä syystä riippumatta pidettävä nykyisellään ilmauksena henkilöllä esiintyvästä psykologisesta, biologisesta tai käyttäytymiseen liittyvästä toimintaongelmasta. Mielenterveyden häiriöitä eivät ole (esimerkiksi poliittisesti, uskonnollisesti tai seksuaalisesti) poikkeava käyttäytyminen tai ensisijaisesti yksilön ja yhteiskunnan välinen ristiriita, ellei tämä poikkeava käyttäytyminen ole edellä kuvatun kaltaisen, henkilöllä esiintyvän toimintaongelman oire (DSM-IV-TR 2000, s xxxi).

DSM-5

APA:n diagnostisen luokituksen uusin versio, DSM-5, hyväksyttiin joulukuussa 2012 ja otettiin käyttöön toukokuussa 2013. DSM-5 on saanut vaikutteita Evidence Based Practice -käsitteestä (tutkimusperusteiset käytännöt). DSM-5-diagnoosit saavat tukea mm. kokeellisen lääketutkimuksen tuloksista. Paljon keskustelua on herättänyt mm. Aspergerin oireyhtymä -diagnoosin poistuminen uudesta luokittelujärjestelmästä. APA:n diagnostistisen luokittelua on kritisoinut mm. Ian Hacking, jonka mukaan ”…mielisairauksien luokittelu ole lainkaan samanlaista kuin eläinten, vihannesten tai mineraalien luokittelu. Sen jälkeen mielisairauksien luokitteluun on käytetty useita järjestelmiä, mutta minusta ne kaikki tuntuvat perustuvan botaniseen malliin, ja se on ollut niiden kohtalokas vika”.
Ounaskosken rautatie- ja maantiesilta

Ounaskosken rautatiesilta on Kemijoen Ounaskosken Rovaniemen keskustassa ylittävä teräsristikkorakenteinen kaksikantinen rautatie- ja maantiesilta. Ylempää sillan kantta käyttää rautatieliikenne, alempaa kantta käyttää kaupungin, Ounasvaaran ja lähiseutujen välinen autoliikenne. Autokannen sivuilla kulkevat kävely- ja pyörätiet.
Alkumatkalleen suuria ja kalliita siltoja vaatinut rautatie Kemijärvelle vihittiin käyttöönsä heinäkuussa 1934. Sillat ehtivät olla käytössä runsaat kymmenen vuotta. Lapin sodan aikana, 10. lokakuuta 1944 kello 20.00, saksalaiset räjäyttivät Ounaskosken sillan, ja silta tuhoutui täysin. Sodan jälkeen Kemijoki ylitettiin erilaisten tilapäisratkaisujen avulla aina vuoteen 1951 saakka, jolloin Ounaskosken kaksikantinen maantie- ja rautatiesilta otettiin uudelleen käyttöön. Kemijoki oli ylitetty esimerkiksi jääteitä myöten, lautoilla, losseilla, veneillä ja laivoilla. Tilapäisratkaisuna oli myös Ounaskosken pukkisilta sekä Lainaan kantavampi puusilta, jota käytti kauas Pohjois-Lappiin vienyt valtatie. Jäätietä käytti talvisin myös Kemijärven rautatie.
Ounaskosken rautatiesilta on yksi Rovaniemen nähtävyyksistä. Usein matkailijat käyvät ottamassa sieltä käsin kuvia Kemijoesta sekä kaupungin jokivarsinäkymistä. Vuonna 2007 joulukuussa Ounaskosken rautatiesillan ylitti vanha perinteinen höyryjuna, joka kuljetti turisteja Rovaniemeltä Kemijärvelle ja takaisin.
Virallisissa kartoissa ja asemakaavassa sillalla itsellään tai sillan ylittävällä tiellä ei kuitenkaan ole nimeä. Toukokuussa 2016 kaupunginvaltuutettu Antti Liikkanen teki aloitteen sillan nimeämisestä Ounaskosken sillaksi myös virallisesti.