google/wiki40b huggingface dataset:
Henrika Tandefelt

Henrika Tandefelt (s. 1972 Helsinki) on Svenska litteratursällskapet i Finlandin tutkija. Tandefelt sai vuoden 2009 Tieto-Finlandia-palkinnon kirjallaan Porvoo 1809: juhlamenoja ja tanssiaisia. 
Tandefelt sai myös 2009 Ruotsin akatemian myöntämän Axel Hirsch -palkinnon. Palkinto myönnetään merkittävälle historiateokselle tai elämäkerralle. Palkittu teos, "Konsten att härska – Gustaf III inför sina undersåtar", ilmestyi 2008 Svenska litteratursällskapet i Finlandin kustantamana ja perustuu Tandefeltin Helsingin yliopistossa keväällä 2007 hyväksyttyyn väitöskirjaan "Gustaf III inför sina undersåtar: Konsten att härska och politikens kulturhistoria".
Tandefelt kirjoitti ylioppilaaksi 1991. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1997 ja tohtoriksi 2007.
Lavola (Kivennapa)

Lavola oli kylä Kivennavalla. Se oli rykelmä taloja tien varressa Pitkäjärven ja Joutselänjärven välissä, Kivennavan pitäjän eteläosassa. Terijoen asemalle oli matkaa 12 kilometriä, Kivennavan kirkolle saman verran. Joutselkä oli parin kilometrin päässä Joutselänjärven ja Mutasuon takana. Talvisodan syttyessä Lavolassa oli kahdeksan taloa. 
Ennen Suomen itsenäistymistä Pitkäjärven ja sen lähellä sijaitsevan Kaukjärven rannat olivat täynnä venäläisiä huviloita, joiden asukkaille lavolalaiset myivät kaikkia maan antimia. Melkein joka talosta isännät toimivat ajureina. Talvella ajettiin rahtia Lintulan sahoilta Terijoelle, kesällä kyydittiin huvila-asukkaita.
Pyhä Miltiades

Pyhä Miltiades (k. 314) oli afrikkalaissyntyinen katolisen kirkon paavi ja toimi paavina 2. heinäkuuta 311 – 10. tammikuuta 314. Kirkkoisä Augustinus mainitsi hänet usein kirjoituksissaan.
Richard Todd

Richard Andrew Palethorpe Todd (11. kesäkuuta 1919 – 3. joulukuuta 2009) oli brittiläinen näyttelijä.
Todd syntyi Dublinissa Irlannissa. Hän aloitti uransa teatterissa ja taisteli toisessa maailmansodassa. Hän on tehnyt pitkän työrupeaman valkokankaalla ja esiintynyt muun muassa Kaksissa jäähyväisissä (1956).
Todd oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1950, jolloin hän myös voitti Golden Globen. Hän kuului Berliinin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1963.
Todd oli kahdesti naimisissa. Hänen suvussaan on esiintynyt itsemurhaa, ja se oli kohtalona sekä näyttelijän äidillä että kahdella tämän neljästä lapsesta. Richard Todd on nimetty Disney-legendaksi.
Kenia (Commonwealth realm)

Commonwealth realmista tasavallaksi

Kun monarkia Keniassa lakkautetiin, tuli Kenian pääministeristä Jomo Kenyattasta maansa ensimmäinen presidentti.
Keltamalawinahven

Koko ja ulkonäkö

Keltamalawinahven kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Aikuinen koiras on yleisväriltään keltainen, ja sen kyljissä vuorottelevat tummemmat ja vaaleammat pystyraidat. Selkäevä jatkuu matalana ja pitkänä lähes koko kalan mitan, ja se on hennon vaalean sinertävä. Naaras ja poikaset ovat sinisävyisiä, naaras voimakkaammin pystyraitainen.

Lisääntyminen

Useiden muiden malawinjärvenahventen tapaan keltamalawinahvennaaras hautoo mätiään suussa.

Vesiolot ja ravinto

Keltamalawinahvenet elävät kovassa emäksisessä vedessä: pH noin 8, dH 10-20. Sopiva lämpötila on 24–26 °C. Keltamalawinahven syö luonnossa levää kivien pinnalta, mutta saalistaa myös vapaana leijuvaa planktonia.
American Type Founders

American Type Founders (ATF) oli yhdysvaltalainen kirjasinvalimo. Se syntyi vuonna 1892, kun 23 yritystä yhdistyi yhdeksi yhtiöksi, kaikkien kuitenkin jatkaessa edelleen toimintansa aiemmissa toimitiloissaan uuden yhteisen nimen alla. Vuonna 1903 yrityksen pääkonttori perustettiin Jersey Cityyn. American Type Foundersin kirjaintyyppien kehitystä johti vuosikymmenten ajan Morris Fuller Benton, joka suunnitteli itse suuren määrän kirjaintyyppejä, joista monet ovat edelleen käytössä. ATF:n toiminta lakkasi 1990-luvun alkuvuosina, ja yrityksen alkuperäiset matriisit ja laitteisto huutokaupattiin vuonna 1993. Osa American Type Foundersin jäämistöstä on sijoitettu Smithsonian- instituutin museoihin Washingtonissa, ja laaja kirjaintyyppien kokoelma on Columbia Universityn omistuksessa.
Ristijärvi (Virrat, Monoskylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,3 metriä mpy.
Mtskheta

Nähtävyydet

Mtskhetassa on lukuisia nähtävyyksiä. 1000-luvulla rakennettu Svetitskhovelin katedraali hallitsee kaupunkikuvaa. Paikalle on perimätiedon mukaan haudattu Kristuksen kaapu, ja sinne rakennettiin maan ensimmäinen kirkko 300-luvulla. Kuningas Vakhtang I korvasi aiemman puukirkon kivisellä 500-luvulla, ja sen jäännökset ovat edelleen jäljellä. Nykyisestä kirkosta tuli itäisen Georgian kuninkaiden hautauspaikka, ja Timur Lenkin joukot vahingoittivat sitä 1300-luvun lopulla. Kupoli restauroitiin 1400-luvulla. Kirkkoa ympäröi 1700-luvun aikana rakennettu muuri.
Svetitskhovelin lisäksi Georgian arkkitehtuurin tärkeimpiin monumentteihin kuuluu 500-luvun lopulla rakennettu Džvarin luostari, joka kohoaa korkealla kukkulalla kaupungin yläpuolella. Monille georgialaisille kirkko on maan pyhin paikka. Perimätiedon mukaan Pyhä Nino asetti paikalle ristin käännytettyään maan kristinuskoon. Paikalta on vaikuttava näkymä kaupunkiin ja Aragvin laaksoon.
Kaupungissa on muitakin kirkkoja. Samtavron kirkko sijaitsee Aghmašenebeli-kadun varrella. Se toimii nykyisin nunnaluostarina, mutta se oli aiemmin Mtskhetan herrojen residenssi ja perimätiedon mukaan sinne on haudattu kuningas Mirian III ja hänen puolisonsa Nana. Suuri kirkko on rakennettu 1130-luvulla, mutta paikalla on myös pienempi 300-luvun kirkko. Joen rannalla sijaitsee vuorostaan Samtavroa pienempi Antiokin kirkko, joka on ruusutarhan ympäröimä. Mtskhetassa on myös kaupunginmuseo. Siellä esitellään esimerkiksi alueelta löydettyä arkeologista aineistoa, kuten koruja.
Kaupungin lähistöllä sijaitsee raunioitunut Bebris tsikhen linnoitus. Se rakennettiin suojelemaan Mtskhetaa pohjoisesta tulevilta hyökkäyksiltä. Armazin akropoliin rauniot ja Tsitsamurin linnoitus sijaitsevat muutaman kilometrin päässä kaupungista. Mtskhetan kaupungin historialliset monumentit on otettu vuonna 1994 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Tiira (lentokone)

Tiira on  suomalainen kotitekoinen lentokone.
Yksipaikkaisen Tiira-lentokoneen suunnitteli ja rakensi sanginjokelainen Raimo Päätalo (s. 1947). Se valmistui vuonna 1973 ja Päätalo käytti sitä vuoteen 1977 asti lentäen noin 70 tuntia. Kone on suunniteltu ilman mitään muuta koulutusta kuin lennokkien rakentamisesta saatu. Ohjaamiseenkaan ei ollut saatu mitään koulutusta. Raaka-aineet olivat maatalon tavaroista löydettyjä, muun muassa siipisaloissa käytettiin huonekaluputkea ja koneen verhoiluun kasvihuonemuovikalvoa. Voimalaite oli Volkswagenin 50-hevosvoimainen moottori. Lentämisharrastus olisi voinut jatkua pidempään, mutta vuonna 1977 Tiira havaittiin Oulun lennonjohdon tutkassa. Nykyisin kone on Keski-Suomen ilmailumuseossa. 
Päätalo rakensi toisen Tiira 2 -koneen vuonna 1983 ja sillä lentäminen toi neljän kuukauden ehdollisen vankeustuomion. Myöhemmin Päätalo on rakentanut myös kolmannen Tiira 3 -lentokoneen.
Vuonna 2010 ”oululaismies” tuomittiin päiväsakkoihin syyskuussa 2009 tapahtuneesta luvattomasta lennosta: ”kahdesta ilmailurikkomuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta.”
30. elokuuta 2014 lennonjohto havaitsi omatekoisen pienkoneen tutkassa noin 60 kilometrin etäisyydellä Oulun lentokentästä ja ilmoitti poliisille asiasta. Lentäjää epäillään ilmailurikkomuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta. Poliisilla on ollut tietoa miehen aiemmasta vastaavanlaisesta toiminnasta.
Emo (musiikki)

Varhaisvaiheet

Emo-musiikki on kehittynyt hardcore punkin pohjalta, ja sen katsotaan yleisesti syntyneen 1980-luvulla sellaisten washingtonilaisten punkyhtyeiden kuin Rites Of Spring ja Embrace myötä. Nämä yhtyeet erosivat useimmista tuon ajan muista hardcore-yhtyeistä kokeellisemmalla tyylillään ja sanoituksillaan, jotka käsittelivät henkilökohtaisia aiheita kuitenkin säilyttäen punkmusiikkiin yleensä yhdistetyn energian ja vimman.
Emo-termin alkuperä on epävarma, mutta Rites of Springin jäsenet ovat kertoneet, että yhtyeen ihailijat käyttivät sitä kuvaamaan yhtyeen musiikkia. Termistä käytetään myös muunnelmaa "emo-core", kirjaimellisesti "emotive hardcore". Versio "emotional hardcore" yhdistetään virheellisesti suoraan sanaan emo.
Varhaisen emo-musiikin vaikutus kuului myöhemmin esimerkiksi Moss Iconin ja Heroinin musiikissa. 1990-luvun puolella oli jo tyypillistä, että termi "emo" yhdistettiin useisiin toisistaan suurestikin eroaviin yhtyeisiin. 1990-luvun puolessavälissä yleistynyt niin sanottu toisen aallon emo esimerkiksi käsittää indie rock-vaikutteisia yhtyeitä, kuten Sunny Day Real Estate, Jawbreaker, Texas Is The Reason ja The Get Up Kids. Tämä niin sanottu toisen aallon emo ei kuitenkaan mitenkään liity emoon. Screamo on emon alalaji, ja on yleisesti nopeampaa, kaoottisempaa ja rajumpaa.
Screamoyhtyeitä ovat esimerkiksi Orchid, Pg.99, Funeral Diner, Saetia, Neil Perry, Jerome's Dream ja Raein.

2000-luvulla

2000-luvulla emo-termin käyttö kasvoi räjähdysmäisesti, ja voidaankin puhua suoranaisesta emo-trendistä. Samalla emo-termin määritelmä on hämärtynyt vielä entisestäänkin, ja sitä käytettiin valtamediassa usein yhtyeistä, jotka edustivat enemmänkin poppia kuin emon alkuperäistä määritelmää. Uudelle emo-musiikin tyylisuunnalle muodostui alakulttuuri.
2000-luvun emoyhteitä ovat esimerkiksi Yage, Life At These Speeds ja Lumber Lung.

2010-luvulla

Pop-vaikutteisen emo-musiikin suosio alkoi hiipua 2000-luvun lopulla, mutta vuosikymmenen vaihtuessa alkoi "emo revival" -tyylisuunta, joka otti vaikutteita math rockista, indie rockista ja toisen aallon emo-musiikista. Tätä tyylisuuntaa edustaa mm. Algernon Cadwallader, The Front Bottoms, Tiger's Jaw, The Hotelier tai Tiny Moving Parts.
Kanō-koulukunta

Kanō-koulukunta (jap. 狩野派, Kanō-ha) oli yksi merkittävimmistä japanilaisen maalaustaiteen koulukunnista. Se sai alkunsa Muromachi-kaudella. Koulukunnan perustivat Kanō Masanobu (1434–1530) ja hänen poikansa Kanō Motonobu (1476–1559).
 
Kanō-koulukunnalle ovat tyypillisiä värikkäät suuret paperityöt ja yksiväriset silkkimaalaukset. Paperitöitä käytettiin sermeissä ja liukuovissa. Niiden aiheina olivat maisemat, linnut ja muut luonnonaiheet, ja niiden tausta peitettiin usein lehtikullalla. Upeimpia esimerkkejä Kanō-liukuovista on Kioton Nijō-linnassa. Silkkimaalauksissa näkyy selviä vaikutteita kiinalaisista tussipiirroksista.
Obninskin ydinvoimalaitos

Obninskin ydinvoimalaitos (ven. О́бнинская АЭС, Obniskaja AES) on Länsi-Venäjän Kalugan alueella, Okajoen Protva-sivuhaaran lähistöllä, Obninskin kaupungin eteläosassa sijaitseva, vuonna 2002 suljettu maailman ensimmäinen ydinvoimalaitos. Laitos sijaitsee noin 100 kilometriä Moskovasta lounaaseen. 
Obninskin ydinvoimalaitoksessa käytettiin teholtaan 5 MW:n kevytvesijäähdytteistä grafiittireaktoria (LWGR). Voimalan rakennustyöt aloitettiin tammikuussa 1951 ja reaktorilla saavutettiin ydinreaktiota ylläpitävä kriittinen massa ensimmäisen kerran 6. toukokuuta 1954. Voimalaitos liitettiin sähköverkkoon 27. kesäkuuta 1954. Laitos suljettiin pysyvästi 29. huhtikuuta 2002.  Voimalaitoksen entisissä tiloissa toimii nykyään esimerkiksi ydinvoimatekniikan museo. Obninskin ydinvoimalaitoksen omistaa Venäjän valtion Rosatom ja sen toiminnan loppuunsaattamisesta vastaa Rosatomin tytäryritys, osakeyhtiö Rosenergoatom.
Keväällä 2014 tulee kuluneeksi 60 vuotta siitä, kun tämä maailman ensimmäinen tuotannollinen ydinvoimala saavutti kriittisyyden. Obninskin voimalaitokselle suunniteltu reaktoriratkaisu toimi pohjana useiden myöhempien ydinvoimaloiden suunnittelulle. Rakennettiin Siperian ja Belojarskin ydinvoimalaitokset, ja kehitettiin suurempi, 1000 MW:n RBMK-reaktorimalli.
Loja Saarinen

Minna Carolina Louise ”Loja” Saarinen (o.s. Gesellius, 15. maaliskuuta 1879 Helsinki – 4. huhtikuuta 1968 Bloomfield Hills, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen kuvanveistäjä ja tekstiilitaiteilija. Elämäntyönsä Loja Saarinen teki Yhdysvalloissa Michiganissa Cranbrookin akatemiassa, jonka kampusalueen pääsuunnittelijoita ja Taideakatemian ensimmäinen johtaja hänen miehensä arkkitehti Eliel Saarinen oli.

Henkilötiedot

Loja Gesellius oli liikemies Herman Otto Geselliuksen (1839–1902) ja Emilie Augusta o.s. Struckmannin (1849–1903) tytär ja Eliel Saarisen yhtiökumppanin arkkitehti Herman Geselliuksen sisar. Pari avioitui vuonna 1904 ja sai kaksi lasta, Eva-Liisan (myöhemmin tunnettu nimellä Pipsan Saarinen Swanson; 1905–1979) ja Eeron (1910–1961). Molemmat lapset loivat uran Yhdysvalloissa vanhempiensa jalanjäljissä, tytär sisustussuunittelijana ja poika arkkitehtinä.

Koulutus ja ura

Taiteellisesti lahjakas Saarinen opiskeli kuvanveistoa Helsingin Taideteollisuuskeskuskoulussa lukuvuoden 1898–1899 ja piirustusta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1899–1902. Hän opiskeli kuvanveistoa myös Pariisissa kesällä 1901 ja oli sen jälkeen kuvanveistäjä Viktor Malmbergin oppilaana Helsingissä.
1900-luvun kahdella ensimmäisellä vuosikymmenellä Loja Saarinen sekä toteutti miehensä rakennushankkeisiin liittyviä veistoksia ja arkkitehtuuripienoismalleja (tunnetuin on Eliel Saarisen Munkkiniemi–Haaga-suunnitelman pienoismalli, 1912–1915) että suunnitteli jo valmistuneisiin kohteisiin (muun muassa Hvitträskiin Kirkkonummelle) sisustuksen yksityiskohtia kuten valaisimia. 1910-luvulla hän kiinnostui tekstiilitaiteesta, erityisesti batiikki- ja kuultokudostekniikoista, ja debytoi tekstiilitaiteilijana yhteisnäyttelyssä tyttärensä Pipsanin kanssa Strindbergin taidesalongissa Helsingissä vuonna 1921.
Eliel Saarisen voitettua toisen palkinnon Chicago Tribune -lehden toimitalokilpailussa Saariset muuttivat Michiganiin Yhdysvaltoihin vuonna 1923 ja asettuivat kaksi vuotta myöhemmin Cranbrookiin, jonka kampusalueen pääsuunnittelijaksi Eliel Saarinen oli palkattu. Cranbrookissa Loja perusti nimeään kantavan studion (Studio Loja Saarinen, toiminnassa 1928–1942), joka erikoistui tuottamaan käsinkudottuja käyttö- ja sisustustekstiilejä kampuksen eri rakennuksiin. Vuodesta 1932 vuoteen 1942 hän oli myös Cranbrookin Taideakatemian tekstiiliosaston johtaja.
Hvitträskissä järjestettiin vuonna 2014 näyttely ”Loja Saarinen – Taidetta ja elämää Hvitträskissä ja Cranbrookissa”.
Ivanava

Unescon maailmanperintökohde Struven ketju Ivanavassa

Kolme kansainvälisen Struven ketjun 34 suojellusta kolmiomittauspisteistä sijaitsee Brestin alueen Ivanavan piirissä. Näistä yhdellä, metsässä noin seitsemän kilometriä Ivanavan kaupungin keskustan pohjoispuolella sijaitsevalla Štšekotskin mittauspisteellä (ven.  Щекотск,  Štšekotsk), on muistopatsas tämän Jäämereltä Mustallemerelle ulottuvan kulttuurihistoriallisen saavutuksen merkiksi (koordinaatit: 52°12′28″N, 25°33′23″E ).

Liikenneyhteydet

Lähin suurempi kaupunki on Pinsk, joka sijaitsee maanteitse 40 kilometriä Ivanavan itäpuolella. Valko-Venäjän eteläosien poikki kulkeva M10 valtatie (Brest– Kobryn– Ivanava- Pinsk– Homel (Gomel)) on tärkein valtatieyhteys; valtatie kulkee kaupunkikeskustan pohjoispuolitse. Kantatie P144 muodostaa reitin etelään piirin eteläosiin ja Ukrainaan (raja-asemalle 25 km keskustasta). Ivanavan piirissä on myös neljä länsi-itäsuuntaisen Brest–Homel-radan seisaketta tai asemaa. Näistä Janau-Paleski (ven.  Янов-Полесский,  Janov-Polesski) sijaitsee vain pari kilometriä Ivanavan keskustasta eteläkaakkoon. 
Vesiteistä tärkein on kunniostettavana oleva Dnepr–Bug-kanava, joka kulkee piirin eteläosien läpi ja tarjoaa proomuyhteyden niin itään kuin länteenkin.
FIM (yritys)

Historiaa

FIM-konsernin historia ulottuu vuoteen 1987, jolloin se välitti arvopapereita nimellä Finanssimeklarit Oy. Yhtiössä tapahtui omistusmuutoksia, minkä jälkeen nimi muutettiin vuonna 1993 FIM Pankkiiriliike Oy:ksi. Vuonna 2003 nimi muutettiin FIM Group Oy:ksi, josta sittemmin vuonna 2005 tuli julkinen osakeyhtiö FIM Group Oyj. FIM Group Oyj listautui Helsingin pörssiin huhtikuussa 2006.
Vuonna 2007 islantilainen Glitnir-pankki osti FIM Groupin osake-enemmistön ja lunasti myöhemmin loput osakkeet. FIMin osakkeiden listaus pörssissä päättyi 17.8.2007. Yritys jatkoi toimintaansa Glitnirin tytäryhtiönä nimellä Glitnir Oyj. Glitnirin emoyhtiö Glitnir Banki h.f. ajautui vaikeuksiin syksyllä 2008 talouskriisin johdosta. Lokakuussa Glitnir Oyj:n johto osti yhtiön osakekannan ja muutti yhtiön nimen FIM Oyj:ksi.
S-Pankki osti enemmistön FIM-konsernista elokuussa 2013. Ensivaiheessa S-Pankki osti 51 prosentin enemmistön. FIM Pankin talletukset ja luotot siirtyivät S-Pankille 2014 ja FIM Pankki luopui pankkitoimiluvastaan helmikuussa 2015. Loput osakkeista S-Pankki osti kesäkuussa 2016.
Vuosina 2017–2018 FIM kasvatti toimintaansa yrityskaupoilla. Joulukuussa 2017 FIM osti AM Omaisuudenhoidon liiketoiminnot ja kesäkuussa 2018 Varainhallinta Tresorin liiketoiminnot. Helmikuussa 2018 yhtiö perusti Family Officen, joka tarjoaa omaisuuden suunnittelua, varallisuudenhoitoa ja täysiä pankkipalveluita perheille.

Faktoja

Seppo Sairanen oli FIMin perustaja sekä suurin omistaja. 
FIM julkaisi FIM-nimistä asiakaslehteä vuosina 2004–2015. Lehti käsitteli sijoittamista ja säästämistä. Vuoden 2015 FIM lanseerasi talouteen ja lifestyleen kesittyvän digitaalisen FIM Lounge -julkaisun. FIM Lounge palkittiin vuonna 2016 media-alan Pearl Awards -kilpailussa pronssimitalilla.
Wilhelm Batz

Wilhelm "Willi" Batz (21. toukokuuta 1916 Bamberg – 11. syyskuuta 1988) oli saksalainen lentäjä. Bambergissa 1916 syntynyt Batz liittyi Saksan ilmavoimiin vuonna 1935. Jagdgeschwader 52:ssa taistellut Batz lensi Messerschmitt Me 109 Bf-taistelukonetta ja keräsi 223 ilmavoittoa. Sodan jälkeen everstiluutnantin arvoinen Batz oli 1960-luvulla Nord Noratlas-kuljetuskonein varustetun Lufttransportgeschwader 63:n komentajana uudelleen perustetuissa Saksan ilmavoimissa.
Läroverket för gossar och flickor

Läroverket för gossar och flickor ("Oppikoulu pojille ja tytöille") oli Helsingissä 1883–1977 toiminut yksityinen ruotsinkielinen oppikoulu. Se oli Suomen ensimmäinen virallinen yhteiskoulu. Koulun perustivat professori Fritiof Gustafsson, assessori Uno Kurtén ja anatomian professorin apulainen Georg Asp. Ensimmäisenä rehtorina toimi vuoteen 1900 pastori K. T. Broberg, jonka mukaan koulua ruvettiin kutsumaan nimellä "Brobergska samskolan" eli "Broban". Virallinen nimi oli vuoteen 1912 Helsingfors läroverk för gossar och flickor (kirjoitettiin myös muodossa "lärovärk") ja siitä eteenpäin Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors. Koulu toimi 1895 alkaen Gustaf Nyströmin suunnittelemassa omassa koulutalossa osoitteessa Korkeavuorenkatu 23. Molemmille sukupuolille annetun yhteisopetuksen vuoksi koulua pidettiin alkuaikoinaan pahennusta herättävänä ja valtionapua anottaessa senaatin kirkollisasiain toimituskunnan päällikkö Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen totesi pitävänsä oppilaitoksen kasvatusperiaatteita ”lievästi sanoen epäilyttävinä”.
Läroverket för gossar och flickor yhdistettiin syksyllä 1973 yksityisen Laguska skolanin kanssa ja seuraavana vuonna uuden koulun nimeksi tuli Minerva skolan, johon yhdistettiin 1975 myös Tölö svenska samskolan. Koko koulu kunnallistettiin Helsingin kaupungille peruskouluun siirryttäessä syksyllä 1977, minkä jälkeen toiminta jatkui vain Töölössä. Entisessä Korkeavuorenkadun koulurakennuksessa on toiminut vuodesta 1978 Taideteollisuusmuseo (nyk. Designmuseo).
Muun muassa kirjailija Tove Jansson kävi koulunsa Läroverket för gossar och flickorissa.
Geoffrey Scott

Geoffrey Scott (s. 22. helmikuuta 1942 Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa saippuasarjasta Dynastia, jossa hän esitti Mark Jenningsia vuosina 1982–1984. Scott on näytellyt myös esimerkiksi sarjoissa Yön vampyyrit (1970), General Hospital (1989) ja Guiding Light (1994). Vuonna 2003 hän esitti presidenttiä elokuvassa Hulk.
Sanssin koulu

Sanssin koulu on Kauhajoella sijaitseva peruskoulu, jossa oli vuosiluokat 1–6. Sanssin koulu sijaitsee Kauhajoen ydinkeskustassa, ja sinne kuljetettiin oppilaita myös sivukylien kouluista, joissa järjestetiin opetusta vain luokille 1–4. Sanssin koulun toiminta siirtyi kokonaisuudessaan Kauhajoen uuden koulukeskuksen tiloihin 1. elokuuta 2010 alkaen.
Eduskunta kokoontui Sanssin koulun tiloissa ollessaan Helsingistä evakossa talvisodan aikana 5. joulukuuta 1939 – 12. helmikuuta 1940, ja koulussa onkin tapauksen muistona Eduskuntasalimuseo. Koulussa ehdittiin pitää 34 täysistuntoa. Museo peruskorjattiin vuonna 2006. Eduskuntasalimuseo on Eduskuntatalon ja Sibelius-akatemian (R-talon konserttisali 2015-2017) lisäksi ainoa jäljellä oleva eduskunnan historiallinen kokoontumistila. Tilasta aiottiin tehdä koulun kirjasto. Aiemmin se oli toiminut liikuntasalina.
Tarinallistaminen

Sisältö

Kirjassa esitellään tarinalähtöisen palvelumuotoilun periaatteet ja annetaan ohjeita palveluiden tarinallistamiseen. Kirjan yritysesimerkkeinä on muun muassa Vincit, Zen Robotics ja Hullu Poro ja siihen on haastateltu muun muassa sisältöstrategi Kristina Halvorsonia, Lapin yliopiston professori Satu Miettistä, Oskar Korkmania ja Petra Tarjannetta, joka toimi myös kirjan mentorina.
Sylowin lauseet

Ryhmäteoriassa Sylowin lauseet ovat osittainen käänteistulos Lagrangen lauseelle. Ne takaavat, että äärellinen ryhmä  sisältää tiettyjä p-ryhmiä ja kuvailevat niiden ominaisuuksia. Lauseet on nimetty kehittäjänsä, norjalaisen matemaatikon Ludwig Sylowin mukaan.
Sylowin lauseilla on lukuisia sovelluksia äärellisten ryhmien teoriassa, esimerkiksi tarkasteltaessa ryhmän ratkeavuutta tai yksinkertaisuutta. Hallin lauseet yleistävät Sylowin lauseita ratkeaville ryhmille.

Seurauksia

Sylowin ensimmäinen lause sisältää erikoistapauksenaan Cauchyn lauseen, jonka mukaan jos alkuluku  jakaa äärellisen ryhmän kertaluvun, niin tällä ryhmällä on kertalukua  oleva aliryhmä.
Koska funktio  on ryhmäisomorfia kaikilla , niin toisen lauseen suorana seurauksena ryhmän  Sylowin p-aliryhmät ovat keskenään isomorfisia. Lisäksi äärellisellä ryhmällä on täsmälleen yksi Sylowin p-aliryhmä jos ja vain jos ryhmällä on normaali Sylowin p-aliryhmä.
Sylowin kolmatta lausetta voidaan käyttää monenlaisissa äärellisten ryhmien rakennetta tutkivissa tarkasteluissa, kunhan tiedetään jotain ryhmän kertaluvusta.

Esimerkki sovelluksesta

Olkoon  äärellinen ryhmä, jonka kertaluku on kahden erisuuren alkuluvun  ja  tulo. Tällöin ryhmä  ei ole yksinkertainen.
Voidaan olettaa, että . Olkoon  on ryhmän  Sylowin p-aliryhmien lukumäärä. Kolmannen Sylowin lauseen nojalla luku  jakaa alkuluvun  Jos  niin edelleen  eli alkuluku  jakaa tasan luvun  Tämä on ristiriita oletuksen  kanssa, joten täytää päteä  Täten ryhmän  ainoa Sylowin p-aliryhmä on normaali. Täten ryhmä  ei ole yksinkertainen.