Kinda Kinks

Taustaa

Vuonna 1964 The Kinks oli saavuttanut ensimmäiset suuret hittinsä, ”You Really Got Me” ja ”All Day and All of the Night”. Kun yhtyeen viides single ”Tired of Waiting for You” nousi Britannian listaykköseksi, Kinks aloitti Australian-kiertueen, jonka aikana se soitti myös Hongkongissa ja Singaporessa.

Äänitys

Yhtyeen kitaristi-laulaja sekä pääasiallinen lauluntekijä Ray Davies on kertonut, että hänellä on albumista ja sen tekemisestä huonot muistot. Levy-yhtiö Pye Records patisti Kinksin studioon juuri päättyneen Australian-kiertueen jälkeen helmikuussa 1965. Yhtye meni studioon suoraan lentoasemalta. Suurin osa albumin materiaalista nauhoitettiin 15.–17. helmikuuta 1965. Kappale ”Tired of Waiting for You” oli äänitetty jo elokuun lopulla 1964 ja kappaleet ”Don’t Ever Change”, ”Come on Now” ja ”Something Better Beginning” joulukuussa 1964. Kaikki kappaleet nauhoitettiin Pye Studiosissa Lontoossa, lukuun ottamatta kappaleeseen ”Tired of Waiting for You” tehtyä kitaran ylimääräistä päällekkäisäänitystä. Se nauhoitettiin 29. joulukuuta 1964 IBS Studiosissa, Lontoossa.
Ray Davies on sittemmin arvostellut tuottaja Shel Talmyn työskentelyä. Daviesin mielestä Kinda Kinksin kappaleet olivat parempia kuin esikoisalbumilla Kinks, mutta levyä ei tehty oikealla tavalla. Koko projekti oli hänen mukaansa aivan liian kiireinen. Lisäksi lauluosuuksien tuplaukset ovat Daviesin mielestä ”kauhistuttavia”.
»Koko albumi kärsi piittaamattomuudesta musiikkiamme kohtaan. Joidenkin virheiden kuuleminen sai varpaani kiertymään, ja saa tekemään niin lopun elämääni. Todennäköisesti albumi on kuitenkin parempi kuin annoin sille tunnustusta, ja se on kestänyt ajan hammasta.» 
(Ray Davies, The Kinksin laulaja-kitaristi.)

Musiikki

Kinda Kinks -albumilla Kinks alkoi pikkuhiljaa siirtyä pois alkuperäisistä rhythm and blues -juuristaan. Mukana on lisäksi beatmusiikkia, melankolista folkia ja Motown-vaikutteitakin. Albumi on esikoislevyä pehmeämpi, ja esimerkiksi Dave Daviesin riffipainotteinen kitaransoitto on vähemmän esillä. Ray Davies kirjoitti omat kappaleensa yksiössä Muswell Hillissä, jonne hän oli juuri muuttanut vaimonsa Rasa Daviesin kanssa.
Ray Daviesia oli käsketty kirjoittamaan albumin materiaali itse, mutta lopulliselle levylle päätyi kaksi coveria. Tämä oli silti selkeä muutos, sillä yhtyeen esikoisalbumilla Kinks lainakappaleita oli ollut kaikkiaan yhdeksän.

Kappalemateriaali

Ray ja Dave Davies ovat kirjoittaneet kappaleen ”Got My Feet on the Ground” yhdessä. Dave Daviesin laulaman kappaleen sanoitusta on sanottu pöyhkeileväksi. Se kertoo Daven elämäntyylistä, jossa hänellä itsevarmana henkilönä ei ollut ongelmia löytää seksiä, huumeita ja juhlia.
Ray Davies oli kirjoittanut kappaleen ”Nothin’ in the World Can Stop Me Worryin’ ’Bout That Girl” jo useita vuosia aiemmin. Sitä on pidetty varhaisena merkkinä Daviesin aikuisemmasta laulunkirjoittamisesta. Kappaletta on verrattu Davey Grahamin ja Bert Janschin folk-materiaaliin. Vuonna 1998 Wes Anderson valitsi sen elokuvansa Rushmore – akatemian älypää soundtrackille.
”Tired of Waiting for You” äänitettiin alun perin esikoisalbumia varten, mutta tuottaja Shel Talmy halusi julkaista sen erillisenä singlenä. Dave Daviesin soittama kahden soinnun kitarariffi on samantyyppinen kuin yhtyeen kahdella edellisellä singlellä ”You Really Got Me” ja ”All Day and All of the Night”. Kappale on kuitenkin tempoltaan hitaampi ja se eroaa kahdesta edeltäjästään myös melankolisella tunnelmallaan. Yhtyeen rumpalin Mick Avoryn sijaan kappaleessa soittaa studiomuusikko Bobby Graham. ”Tired of Waiting for You” nousi Britanniassa listaykköseksi ja Yhdysvalloissa kuudenneksi, mikä on siellä yhtyeen paras sijoitus.
Albumin B-puolen aloittaa alkujaan Martha & the Vandellasin levyttämä ”Dancing in the Street”. Se valittiin albumille yksinkertaisesti siksi, että Ray Davies oli kyseisen yhtyeen fani.
”Don’t Ever Change” esittelee Ray Daviesin romanttisen puolen. Se oli kirjoitettu The Honeycombs -yhtyeelle, jonka oli tarkoitus levyttää se Joe Meekin kanssa.
Dave Davies laulaa kappaleen ”Come on Now”. Ray Davies kirjoitti sen marraskuussa 1964 kiertueella Skotlannissa sen jälkeen, kun oli kuullut tyttöystävänsä olevan raskaana. Rayn mukaan kappale on osoitettu suoraan kirjoittajalleen; ”Come on, ole mies”. Musiikillisesti kappale on suoraviivainen rock. Se oli julkaistu jo ennen itse albumia, ”Tired of Waiting for You” -singlen B-puolena.
”So Long” on folkia ja countrya yhdistelevä, Johnny Cash -tyylinen kappale. Daviesin sanoituksia on analysoitu samanaikaisesti optimistisiksi, katkeriksi ja lähes anteeksipyytäviksi. Jokainen kertosäe on sen sijaan hyvin uhmakas: So long, so long, I’m better by myself... don’t need nobody else. Vaikka kappaletta ei pidetä musiikillisesti The Kinksin merkittävimpänä, on siinä kuitenkin nähty ensimmäisiä merkkejä Ray Daviesin myöhemmistä, tunnustuksellisista lauluista.
”You Shouldn’t Be Sad” edustaa beatmusiikkia, jonka soinnut vaihtelevat duurin ja mollin välillä. Ray Davies on antanut kappaleelle kritiikkiä. Kun hän lauloi päälaulua, ja Dave Davies, Pete Quaife ja Rasa Davies taustoja, Ray kuvitteli sen kuulostavan Martha & the Vandellasin ja Earl Van Dyken yhdistelmältä. Lopputulosta kuunnellessaan hän pettymyksekseen huomasi, että ”kuulostimmekin vain itseltämme”.
Kappaleessa ”Something Better Beginning” on vaikutteita Phil Spectorin tuottamista kappaleista. Se kertoo pohjoislontoolaisella tanssilattialla syntyneestä romanssista. ”Something Better Beginning” oli ehdolla jopa singleksi, mutta yhtyeen managerit lopulta hylkäsivät ajatuksen. Sen sijaan kappaleen julkaisi singlenä The Honeycombs -yhtye.

Julkaisu ja vastaanotto

Kinda Kinksin Britannian-versio ilmestyi 5. maaliskuuta 1965. Pye Records julkaisi sen ainoastaan monoäänenlaadulla. Albumi nousi Record Retailer -listan sijalle kolme, ja se pysyi listalla kaikkiaan viisitoista viikkoa. Melody Makerin listalla Kinda Kinks ylsi niin ikään sijalle kolme ja New Musical Expressin listalla sijalle kaksi. Länsi-Saksassa albumin paras sijoitus oli kahdestoista.
Yhdysvalloissa Reprise Records julkaisi Kinda Kinksin vasta 11. elokuuta 1965. Se ilmestyi niin mono- kuin stereoversiona, tosin stereoversion ääni oli todellisuudessa simuloitu. Albumi nousi yhdeksän viikon aikana Billboard 200 -listan sijalle 60. Cash Boxin listalla sijoitus oli 54:s ja Record Worldin vastaavalla 37:s. Yhdysvaltain-versio erosi Britannian-painoksesta myös kansikuvan ja sisällön osalta. Siltä puuttuivat kappaleet ”Naggin’ Woman”, ”Tired of Waiting for You” ja ”Come on Now”, jotka ensin mainittua lukuun ottamatta olivat ilmestyneet siellä jo maaliskuussa julkaistulla albumilla Kinks-Size.
Albumi ilmestyi alun perin vinyylilevynä. Sittemmin siitä julkaistiin myös C-kasettipainos. Ensimmäinen CD-versio ilmestyi vuonna 1986.

Arvostelut

Allmusic: