google/wiki40b huggingface dataset:
Matti Repo

Matti Tauno Antero Repo (s. 7. maaliskuuta 1959 Mikkeli) on Tampereen hiippakunnan seitsemäs piispa 1. kesäkuuta 2008 alkaen. Hänet valittiin virkaansa 26. maaliskuuta 2008. Koulutukseltaan Repo on teologian tohtori. Viimeksi ennen piispaksi tuloaan hän työskenteli Kirkkohallituksen ulkoasiain osaston teologisten asiain sihteerinä vuodesta 2002 lähtien.
Repo vihittiin papiksi vuonna 1985, ja hän toimi Tampereen Messukylän seurakunnan pastorina vuosina 1985–2002. Hän valmistui teologian lisensiaatiksi 1992, ja hänen tohtorinväitöksensä Uskon lahja vai rakkauden päämäärä? Johann Arndtin käsitys vanhurskauttamisesta ja uniosta tarkastettiin Helsingin yliopistossa vuonna 1997.
Repo on asunut vuodesta 2008 Tampereen piispantalossa. Hänen perheeseensä kuuluu vaimo ja neljä lasta.
Alan Quine

Ura

Quine varattiin Kingston Frontenacsiin ensimmäisellä kierroksella toisena pelaajana vuoden 2009 CHL:n varaustilaisuudessa. Quine pelasi OHL:ssä 252 ottelua Kingston Frontenacsin, Peterborough Petesin ja Belleville Bullsin joukkueissa. Näissä hän teki 90 maalia ja 128 syöttöpistettä eli yhteensä 218 tehopistettä sekä sai tilastoihinsa 218 rangaistusminuuttia. Kauden 2010–2011 jälkeen Detroit Red Wings varasi Quinen kolmannella kierroksella vuoden 2011 NHL:n varaustilaisuudessa. Hän ei kuitenkaan tehnyt Red Wingsin kanssa sopimusta. Kauden 2012–2013 jälkeen Quine varattiin uudelleen, tällä kertaa New York Islandersiin kuudennella kierroksella.
28. syyskuuta 2013 New York Islanders kiinnitti Quinen kolmivuotiseen tulokassopimukseen. Quine siirtyi kaudeksi 2013–2014 AHL:ään Islandersin farmiseura Bridgeport Sound Tigersiin.
Allergia-, iho- ja astmaliitto

Allergia-, iho- ja astmaliitto ry on vuonna 1969 perustettu valtakunnallinen suomalainen terveysjärjestö, jonka tavoitteena on allergiaa ja astmaa sairastavien terveyden edistäminen.
Järjestö ajaa allergisten, astmaatikkojen ja eri tavoin herkistyneiden etua osallistumalla yhteiskunnalliseen keskusteluun ja pyrkimällä vaikuttamaan päätöksentekoon. Lisäksi se julkaisee maksuttomia oppaita, järjestää koulutusta ja kuntoutusta sekä antaa allergianeuvontaa.
Liittoon kuuluu paikallisyhdistyksiä kautta maan. Jäsenille on tarjolla maksutonta allergianeuvontaa ja mahdollisuus osallistua yhdistysten tapahtumiin sekä vertaistoimintaan. Järjestö julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää lehteä Allergia, Iho & Astma, jonka jutut julkaistaan myös lehden verkkosivuilla.
Allergiatunnus on tärkeä osa Allergia-, iho- ja astmaliitto ry:n edunvalvontaa, ja sen tarkoituksena on varmistaa markkinoille allergianäkökulman sisältäviä tuotteita ja palveluita, jotka soveltuvat herkkäihoisille sekä allergiaa ja astmaa sairastaville. Allergiatunnus on puolueettomasti tutkituille ja turvallisiksi todetuille tuotteille myönnetty luotettavuuden osoitus. Tunnus kertoo tuotteesta, joka täyttää tarkat tuotekohtaiset vaatimuskriteerit eikä sisällä hajusteita tai muita yleisesti ärsyttäviä tai herkistäviä aineita.

Historia

Yhdistys on merkitty yhdistysrekisteriin 25. huhtikuuta 1969 nimellä Allergialiitto-Allergiförbundet ry. Sen suojelijana toimi silloisen presidentti Urho Kekkosen puoliso Sylvi Kekkonen. Ensimmäisessä hallituksessa istui muiden muassa allergioihin perehtynyt lääkäri ja professori Zaida Eriksson-Lihr, joka oli myös lokakuussa 1969 perustetun Allergia-lehden ensimmäinen päätoimittaja. Jo tuolloin perinteeksi muodostui, että lehden päätoimittajana toimii Iho- ja allergiasairaalan ylilääkäri. Nimi muutettiin muotoon Allergia- ja Astmaliitoksi vuonna 1994, jolloin lehdenkin nimi muuttui ja nimeksi tuli Allergia & Astma. Vuonna 2017 Iholiiton toiminta yhdistettiin osaksi Allergia- ja astmaliiton toimintaa. Tällöin yhdistyksen nimeksi tuli Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry, ja lehti sai nimen Allergia, Iho & Astma.
Reuss-Greizin ruhtinaskunta

Maantiede

Thüringenissa sijainnut ruhtinaskunta oli pinta-alaltaan 317 neliökilometriä, ja vuonna 1910 sen asukasluku oli 72 000 asukasta. Reuß-Geran linjan sammumisen jälkeen ruhtinaskunta oli vallassa myös Gerassa yhdessä Reuss-Geran ruhtinaskunnan kanssa. Pääkaupunki oli Greiz.
Ruhtinaskunnalla oli yhteistä rajaa Saksi-Meiningen, Saksi-Altenburgin, Saksi-Weimarin ja Saksin kuningaskunnan kanssa.

Historia

Reußin hallitsijasuvun nuorempi linja, Reußin zu Greizin kreivit (saks. Reuß zu Greiz), korotettiin vuonna 1778 ruhtinaiksi Heinrich XI:ä alkaen. Siitä lähtien he kantoivat arvonimeä Reußin ruhtinas, vanhempi linja (Aeltere Linie, lyhenne Ae.L.) tai ruhtinas Reuß zu Greiz.
Ruhtinaskunta liittyi Saksan liittoon vuonna 1815. Heinrich XXII erottui vihamielisyydellään Preussia kohtaan, jota hän vastusti Preussin–Itävallan sodassa vuonna 1866, kun Preussin joukot valloittivat maan. Seuraavana vuonna maa liittyi Pohjois-Saksan liittoon ja sen jälkeen Saksan keisarikuntaan vuonna 1871, mutta Heinrich XXII pysyi kuolemaansa asti vuoteen 1902 asti Otto von Bismarckin leppymättömänä vihollisena. 
Kun hänen poikansa Heinrich XXIV todettiin kykenemättömäksi hallitsemaan, ruhtinaskunnan sijaishallitsijuuden varmisti nuorempi linja. Saksan keisarikunnan luhistumisen jälkeen ruhtinaskunnasta tuli tasavalta ennen kuin se yhdistettiin Reuss-Geran ruhtinaskuntaan lyhytaikaiseksi Reußin kansanvaltioksi (Volksstaat Reuß), joka yhdistettiin Thüringeniin vuonna 1920.
Markku Niskala

Markku Tapani Niskala (5. joulukuuta 1945 Tampere – 21. helmikuuta 2018 Helsinki) oli Kansainvälisen Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun pääsihteeri. Hän hoiti tehtävää vuodet 2003–2008. Niskala on vuosina 1988–1992 pääsihteerinä olleen Pär Stenbäckin ohella toinen virkaan valittu suomalainen.  
Tampereelta kotoisin oleva Niskala meni mukaan Suomen Punaisen Ristin toimintaan vuonna 1970. Työskenneltyään muun muassa Helsingin ja Uudenmaan piirin toiminnanjohtajana, hän siirtyi vuonna 1978 järjestötoiminnan asiantuntijaksi Sambiaan ja oli 1980-luvun alussa vastaavissa tehtävissä myös Tansaniassa sekä Zimbabwessa. Vuosina 1984–1987 hän toimi Kansainvälisen Punaisen Ristin Euroopan osaston johtajana ja 1988–2003 Suomen Punaisen Ristin pääsihteerinä. Vuodesta 1992 lähtien Niskala oli myös Kansainvälisen Punaisen Ristin varainhankintakomitean puheenjohtaja.
Eläkkeelle jäätyään Niskala toimi vuodet 2010–2011 Kehitysyhteistyön palvelukeskus KEPA:n puheenjohtajana. Hän on myös ollut Genevessä päämajaansa pitävän Maailman talousfoorumin jäsen.
Markku-liitto valitsi vuonna 2004 Niskalan kahdeksanneksi vuoden Markuksi.
Coretta Scott King

Coretta Scott King (27. huhtikuuta 1927 Heiberger, Alabama – 30. tammikuuta 2006 Rosarito Beach, Meksiko) oli yhdysvaltalainen kansalaisoikeusliikkeen johtohahmoja ja salamurhatun kansalaisoikeusaktivistin Martin Luther Kingin puoliso. Scott King toimi aktiivisesti puolisonsa rinnalla 50- ja 60-luvuilla. Tämän murhan jälkeen hän toimi aktiivisena muun muassa apartheidia vastustaneessa kansanliikeessä. Hän myös vastusti kuolemanrangaistusta ja Irakin sotaa.
Papillon (elokuva)

Vastaanotto

Papillon on yksi Suomen kaikkien aikojen eniten teatterikatsojia saanut ulkomainen elokuva. Vuoteen 1981 mennessä sen oli teattereissa nähnyt lähes 641 000 suomalaista.
Video-oppaassa vuodelta 1995 Bello Romano piti Papillonia pituudessaan ja synkkyydessään hieman puuduttavana, mutta päättäväisyydessään kiinnostavana tutkielmana ihmistahdosta.
Kasper Salonen

Kasper Salonen (s. 1987) on suomalainen spoken word -runoilija, kääntäjä ja toimittaja. Kaksikielisen Salosen esikoiskokoelma Correlations sisältää englanninkielisiä runoja nuoruuden vuosilta 2005-2009 Vantaan Rekolassa. Salonen on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan englantilainen filologia, ja on tullut tutuksi myös YLEn englanninkielisten uutisten lukijana sekä runouskollektiivi Helsinki Poetry Connectionin varapuheenjohtajana.
HMS Glamorgan

Palvelus

HMS Glamorgan oli modernisoitavana 1977-1979, jolloin aluksen B-torni korvattiin neljällä Exocet-ohjuksen laukaisualustalla. Alus oli 2. huhtikuuta 1982 harjoituksissa Gibraltarin lähistöllä, jolloin se määrättiin liittymään muuhun laivastoon. Alus oli etelään matkattaessa amiraali Woodwardin lippulaivana, kunnes amiraali siirsi komentopaikkansa 15. huhtikuuta lentotukialus HMS Hermekselle.
Alus tulitti 1. toukokuuta HMS Arrowin ja HMS Alacrityn kanssa Argentiinan Port Stanleyyn sijoitettuja maajoukkoja. Alukset joutuivat kolmen IAI Dagger koneen maaliksi, jolloin kaksi HMS Glamorganin lähistölle pudonnutta pommia aiheutti alukselle lieviä vaurioita. Alus tuki 14. toukokuuta Pebblen saarelle hyökänneitä erikoisjoukkoja ja toukokuun kaksi viimeistä viikkoa alus tulitti Falklandin itärannikon kohteita.
Kesäkuun alussa laivasto-osasto sai täydennyksiä, jolloin HMS Glamorgan siirrettiin suojaamaan huoltoaluetta reilun 300 kilometriä rannikosta. Alus kutsuttiin 11. kesäkuuta takaisin tukemaan merijalkaväen taistelua Kahden sisaren vuorella. Alukseen osui 12. kesäkuuta maalta laukaistu Exocet-ohjus, joka repäisi alukseen kolme  kertaa viisi metrisen reiän hangaarikanteen ja kaksi kertaa yksi metrisen reiän seuraavaan kanteen. Aluksella syttyi tulipalo ja ohjuksen runko räjäytti hangaarissaan olleen tankatun ja aseistetun helikopterin. Aluksella sai surmansa kolmetoista ja lisäksi runsaasti miehistönjäseniä haavoittui. Tulipalo saatiin kuitenkin sammutettua reilun kahden tunnin työn jälkeen.
Aluksella tehtiin seuraavana päivänä tilapäiskorjauksia ja Argentiinan alueella olleiden joukkojen antauduttua 14. kesäkuuta alus siirrettiin lähemmäs rantaa, missä korjausta jatkettiin. Alus lähti 21. kesäkuuta kotimatkalle ja se saapui 10. heinäkuuta Portsmouthiin oltuaan 104 vuorokautta merellä.
Alus palasi korjausten jälkeen palvelukseen vasta 1983. Vuotta myöhemmin alus tuki Libanonin rannikolla brittiläisiä rauhanturvajoukkoja.

Chilen laivasto

Alus poistettiin palveluksesta 1986 ja se myytiin Chilelle. Alus nimettiin Almirante Latorreksi. Aluksen Sea Cat ohjukset korvattiin 1996 Barak ilmatorjuntaohjuksilla. Se poistettiin palveluksesta 1998. Alus upposi 11. huhtikuuta 2005, kun sitä oltiin hinaamassa romutettavaksi.
Eduskuntavaalit 2011

Vaalikamppailu

Keskelle eduskuntavaalikeskustelua tuli kuin salama kirkkaalta taivaalta myöhään illalla 6. huhtikuuta 2011 uutistoimisto Reutersin välittämä sähke, jonka mukaan Portugalin hallitus oli päättänyt hakea taloudellista hätäapua Euroopan unionilta. Suurimpien puolueiden puheenjohtajien Mari Kiviniemen (kesk.), Jyrki Kataisen (kok.), Jutta Urpilaisen (sd.) ja Timo Soinin (ps.) kaksituntinen vaalikeskustelu MTV3:n studiossa Helsingin Pasilassa oli päättynyt hetkeä aiemmin. Eduskuntavaalit, joiden ennakkoäänestys oli juuri alkanut, muuttuivat osittain kansanäänestykseksi Portugalin tukemisesta ja muut teemat jäivät täysin sivuun.
Suomen kansallinen yksimielisyys oli ollut koetuksella jo keväällä 2010 eduskunnan myöntäessä lainaa talouskriisiin ajautuneelle Kreikalle. Oppositiopuolueet SDP, vasemmistoliitto, perussuomalaiset ja kristillisdemokraatit olivat vastustaneet Kreikan lainoittamista ja myös takuiden myöntämistä Irlannin lainoille syksyllä 2010. Portugalin hätäapuanomus syvensi Suomen poliittisen kentän kahtiajakoa entisestään, kun hallituspuolueet ilmoittivat antavansa tukea, vaikka muodollinen päätös asiasta tehtäisiin vasta vaalien jälkeen. Erityisen tiukasti tukien myöntämistä vastusti perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini.
Talven 2010–2011 aikana tehdyissä mielipidekyselyissä perussuomalaisille mitattiin 17–18 prosentin kannatusta. Kasvu oli ollut huima, sillä vuotta aiemmin puolueen kannatus oli ollut seitsemän prosentin luokkaa. Helmikuussa 2011 perussuomalaisten kannatus ohitti jo SDP:n ja keskustan suosion. Muissa puolueissa kyselyjen tuloksiin suhtauduttiin epäillen, koska äänestäjien ei uskottu antavan tukeaan perussuomalaisten tuntemattomille ehdokkaille. Pari viikkoa ennen vaalipäivää perussuomalaisten kannatuksen nousu näyttikin olevan taittumassa, mutta Portugalin hätäapuanomus muutti tilanteen vielä kerran. Timo Soini herätti esiintymisellään huomiota ulkomaita myöten, ja monet kansainväliset uutistoimistot lähettivät kirjeenvaihtajiaan Helsinkiin seuraamaan vaaleja. Vaalivalvojaiset järjestettiin juuri käyttöön otetussa Musiikkitalossa Helsingissä.

Valitut kansanedustajat

Uusia kansanedustajia valittiin 65.

Kampanjointi ja keskustelut

Suurimpien puolueiden pääministeriehdokkaina olivat puolueiden puheenjohtajat: keskustan pääministeriehdokas oli Mari Kiviniemi, kokoomuksen Jyrki Katainen ja SDP:n Jutta Urpilainen. Katainen toivoi tiedotusvälineiden päästävän perussuomalaisten puheenjohtajan Timo Soinin tentteihin, koska kannatuslukujen perusteella oli tullut mahdolliseksi, että Soinista tulisi pääministeri.
YLE ja MTV3 kutsuivat helmikuussa 2011 Soinin pääministeritenttiin. Maaliskuussa Timo Soini ilmoitti olevansa kiinnostunut etenkin työ- ja elinkeinoministerin salkusta, mutta olevansa valmis myös pääministeriksi, jos vaalitulos sen sallii.

Hallitus

Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi tuli Kokoomus, minkä perusteella Katainen sai hallitustunnustelijan tehtävän. Hän joutui kuitenkin käymään useita neuvottelukierroksia, ennen kuin Kataisen hallitus saatiin muodostettua.
Kereulidi

Kemia

Kereulidi on syklinen dodekapeptidi ja depsipeptidi. Siinä toistuu kolme kertaa 4:n perättäisen aminohapon sarja. Sarjassa D-alaniinissa on esterisidoksella kiinni L-valiini, jossa on amidisidoksella L-valiini, jossa on esterisidoksella D-leusiini.
Kereulidi kestää pH-arvoja 2–11 ja korkeita lämpötiloja. Se ei hajoa merkittävästi ollessaan esimerkiksi 126 °C:ssa 90 min ajan. Ruuansulatuksen entsyymit eivät hajota sitä.

Oireet

Kereulidimyrkytykset ovat terveille ihmisille harvoin tappavia. B. cereus -bakteerien aiheuttamiin ruokamyrkytyksiin voi liittyä myös niiden tuottamat ei-hemolyyttinen enterotoksiini, hemolysiini BL ja sytotoksiini K. Nämä aiheuttavat ripulia.
Kereulidin aiheuttamat ruokamyrkytysoireet alkavat noin 0.5–6 tunnissa ja jatkuvat 6–24 tuntia. Ensin ilmenee pahoinvointia ja sitten muutamassa tunnissa voimakasta oksentelua. Voimakasta ripulia voi ilmetä muiden edellä mainittujen myrkkyjen takia.
Vakavissa tapauksissa oireet ovat jatkuneet joskus usean päivän. Tällöin on ilmennyt muun muassa hyvin nopeaa maksan toiminnan pettämistä, rabdomyolyysiä, asidoosia, akuuttia munuaisten vajaatoimintaa tai aivoturvotusta.

Mekanismi

Voimakas oksentelu on yleisin myrkytysoire. Se johtuu kereulidin kyvystä aktivoida hermosolujen 5-HT₃-reseptoreita.
Kereulidi on lisäksi ionofori. Se kuljettaa yhdenarvoisia kationeja, eritoten kaliumioneita, solukalvojen ja soluelinten kalvojen läpi muun muassa mitokondrioissa. Tämä estää ionipitoisuuserojen muodostumista biologisten kalvojen eri puolin. Mitokondrioissa tämä estää niiden toimintaa, muun muassa niiden elintärkeää ATP:n tuottoa. Ionoforinen vaikutus tappaa soluja ja johtaa kereulidin hengenvaarallisiin vaikutuksiin.

Myrkytyksen ehkäisy

Kereulidia tuottavat Bacillus cereus -bakteerit tuottavat kestäviä itiöitä. Bakteereita tai itiöitä on lähes kaikkialla maaperässä, kasveissa ja eliöiden suolistoissa, joten niitä on lähes kaikissa ruuissa. Kereulidimyrkytykset ovat liittyneet alhaisissa lämpötiloissa valmistettuihin ruokiin tai valmiisiin ruokiin, jotka on jäähdytetty liian hitaasti tai säilytetty liian lämpimässä. Myrkytyksiä on ilmennyt esimerkiksi huonosti käsiteltyä tai säilytettyä pastaa]], maitoa, perunaa, riisiä, mausteita ja kastikkeita syötäessä. Jo muodostunut kereulidi ei poistu ruuista esimerkiksi kuumentamalla, vaikka tämä tappaa sitä tuottavia bakteereita.
Ruuan alle 6 °C säilytys estää hyvin B. cereus -bakteerien kasvua, muttei tapa niitä. Yleistäen kereulidin tuottoa ilmenee noin 12–37 °C:ssa ja se on runsainta 12–22 °C:ssa, mutta tämä riippuu B. cereus -lajista. Bakteeri-itiöt voivat olla erityisen ongelmallisia, sillä ne eivät välttämättä tuhoudu edes pastöroinnin tai gammasäteilytyksen aikana. Monet B. cereus -kannat ovat myös hyvin antibioottiresistenttejä.
Jukka O. Miettinen

Jukka Olavi Miettinen (s. 12. maaliskuuta 1950 Helsinki) on suomalainen tanssitaiteen tutkija ja monipuolinen vaikuttaja. Hän väitteli vuonna 2008 tanssitaiteen tohtoriksi Teatterikorkeakoulussa tutkimuksellaan Dance Images in Temples of Mainland Southeast Asia.
Miettinen on ollut vuonna 1997 aloitetun Aasia Helsingissä -festivaalin taiteellinen johtaja ja Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja 1992–1998. Hän on opettanut taide- ja teatteriaineita Bangkokissa Mahidolin yliopistossa sekä lukuisissa suomalaiskorkeakouluissa. Hänen kirjoittamansa, vuonna 1987 julkaistu Aasian teatterihistorian oppikirja Jumalia, sankareita, demoneja kuuluu yhä usein yliopistojen tutkintovaatimuksiin.
Miettinen dokumentoi Kaakkois-Aasian tanssiteatteria Unescon projektissa vuonna 1982. Matkan pohjalta syntyi kirja Silmät auki Aasiassa. Hän on hoitanut myös kuvataide- ja tanssikriitikon tehtäviä on Helsingin Sanomissa.
Tohtori Facilier

Tohtori Facilier alias Shadow Man on Prinsessa ja sammakko-elokuvassa esiintyvä fiktiivinen hahmo. Tri Facilier on noitatohtori, joka on erikoistunut voodoo-voimiin ja hänellä on mustat vaatteet ja musta silinteri, jossa on punainen raita ja pääkallo ja luut, kuten merirosvolipussa. Tri Facilier kantaa myös kädessään mustaa sauvaa, jossa on violetti kristallipallo kärjessä. Tri Facilier suunnittelee New Orleansin valtausta "tuonpuoleisten ystäviensä avustamana" ja hän pitää äitinsä kutistettua päätä mukanaan. Elokuvassa Facilier kadehti Eli La Bouffin varallisuutta ja teki suunnitelman käyttää Charlottea ja Prinssi Naveenia hyödykseen La Bouffin syrjayttämiseksi. Facilier liittoutui Naveemin apulaisen Lawrencen kanssa ja voimillaan muutti prinssin sammakoksi. Myöhemmin Facilier tekee sopimuksen voodoo-demonien kanssa ja saa itselleen talismaanin, jonka avulla hän voi voimillaan hallita New Orleansia ja myöhemmin hän tappaa La Bouffin pistämällä tätä esittävää nukkea sydämeen. Naveen pääsi myöhemmin karkuun Facilierin harmiksi. Kun Tiana-niminen tarjoilijatar muuttuu myös sammakoksi, Tri Facilier muuttaa tämän takaisin ihmiseksi ja yrittää manipuloida hänet puolelleen. Facilier myös haavoittaa kuolettavasti Ray-nimistä tulikärpästä, joka oli auttanut Naveenia ja Tianaa. Tianan kieltäydyttyä avustamasta Facilieria, tämä muuttaa Tianan takaisin sammakoksi. Tiana nappaa kielellään talismaanin ja tuhoaa sen, jolloin voodoo-demonit raahaavat Facilierin henkimaailmaan maksuksi velastaan ja Facilierin kauhistuneet kasvot ilmestyvät hautakiveen, jossa lukee hänen nimensä.
Tri Facilier esiintyi Olipa kerran sarjan seitsemännellä kaudella. Descendants-romaanissa paljastuu, että Tri Facilier on herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille. Tri Facilier perusti saarelle Dragon Hall-nimisen koulun toimien koulun rehtorina. Tri Facilier pitää myös pientä kauppaa, jossa hänen tyttärensä Freddie työskentelee. Tri Facilier esiintyi toisen tyttärensä Celian kanssa Descendants 3-elokuvassa.
Yrjö Karanko

Yrjö Pietari Karanko (1883–1957) oli suomalainen hengellisen musiikin säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluivat esimerkiksi "Eksyneen laulu", "Sydämellä Jeesuksen" ja "Musta poika Afrikan".
Montrésor

Montrésor [mɔ̃.tʁe.zɔʁ] on Ranskan kunta Centre-Val de Loiren hallintoalueella Indre-et-Loiren departementissa. Noin 50 kilometriä kaakkoon Toursin kaupungista sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 101. Kunta kuuluu departementissaan Lochesin kantoniin Lochesin arrondissementissa.
Luoteen suuntaan virtaavan Indrois-joen pohjoisrannalla sijaitseva Montrésor kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Kylää hallitsee linna, Château de Montrésor, joka on yleisölle avoinna 1800-luvun puolenvälin asussaan täysin kalustettuna.
Vesipyssy

Vesipyssy on veden ruiskuttamiseen suunniteltu lelu. Yksinkertainen pyssy sisältää vesisäiliön ja suuttimen, josta vesi ruiskuaa liipaisinta painamalla. Yksinkertaisimmissa vesipyssyissä liipaisin tai kahva on yhdistetty pumppusylinteriin, joka puristaa vesisuihkun ulos suuttimen kautta. Suuremmissa vesipyssyissä liipaisimella ohjataan venttiiliä, joka päästää paineistettua vettä ulos suuttimesta. Vesipyssyillä leikitään yleensä vesisotaa, jossa tavoitteena on vastustajan kasteleminen.
Alkujaan vesipyssyt olivat pieniä käsiaseita, joiden haittana on kertaliipaisulla ruiskuavan veden pieni määrä. Lisätehon saamiseksi aseisiin on sittemmin kehitetty erilaisia mutkikkaampia koneistoja. Vesipyssyn modernimmat muunnelmat kuten SuperSoaker saattavat hyödyntää veden ruiskuttamisessa paineilmaa, hydraulista painetta tai paristoilla toimivaa sähköistä pumppua. Tällöin myös vesisäiliö voi olla suurempi, ja aseen täyttöväli harvenee.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa vesipyssyt on lain mukaan valmistettava läpinäkyvästä muovista. Tällä pyritään ehkäisemään vesipyssyjen sekaantuminen oikeisiin tuliaseisiin. On tapauksia, joissa oikeaksi aseeksi luultu vesipyssy on johtanut verenvuodatukseen. Ruotsissa nousi 1990-luvun lopussa keskustelua myös siitä, että vesipyssy voi olla käyttäjälleen vaarallinen, jos sillä ampuu voimalinjoihin. Keskustelussa esitettiin jopa vesipyssyjen kieltämistä.
Aleksandr Samokutjajev

Aleksandr Mihailovitš Samokutjajev (ven. Александр Михайлович Самокутяев, s. 13. maaliskuuta 1970 Penza, Venäjän neuvostotasavalta) on venäläinen kosmonautti. Hän pääsi astronauttijoukkoihin kesällä 2003. Samokutjajev osallistui ensimmäisellä avaruuslennollaan kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 27:n ja Retkikunta 28:n miehistöihin. Hän palasi Maahan 16. syyskuuta 2011 lennolla Sojuz TMA-21.
Pyy

Koko ja ulkonäkö

Pyy on pieni kyyhkyn kokoinen metsäkanalintu. Se on noin 34–39 cm pitkä ja painaa noin 250–450 grammaa. Selkäpuolelta pyy on harmaankirjava, rinnasta rusehtava. Pyrstön kärki on ruskea. Kukolla on musta ja kanalla vaaleankirjava leukalappu. Päälaella on toisinaan selvästi näkyvä töyhtö.
Lentoon lähtiessä pyyn siivistä kuuluu selvä tunnusomainen hurina. Pyyn ääni on melko voimakaskin vihellys tii tii tittititi, joka vaihtelee alueittain. Puhutaankin pyiden murteista. Varsinkin koiraspyyt viheltelevät keväällä ja syksyllä ilmoittaakseen reviiristään.
Vanhin suomalainen rengastettu pyy on ollut 6 vuotta 5 kuukautta vanha. Euroopan vanhin on ollut ruotsalainen 7 vuoden 3 kuukauden ikäinen yksilö.

Levinneisyys

Pyyn esiintymisalue ulottuu Euroopan havumetsäisiltä alueilta kauas Venäjän taigalle.
Suomessa pyitä tapaa lähes koko maasta, lukuun ottamatta pohjoisinta Tunturi-Lappia. Runsaimmin niitä on kuitenkin Oulun eteläpuolella. Pyy viihtyy hyvin vesistöjen läheisyydessä. Kannat ovatkin runsaimmat Järvi-Suomessa. Ahvenanmaalle pyy istutettiin 1920-luvulla, jota ennen siellä ei niitä tavattu, sillä pyy on metsien asukas, joka kammoaa laajojen vesistöjen ylityksiä. Ahvenanmaan kanta on pysynyt elinvoimaisena. Suomessa pesii arvioiden mukaan 400 000–500 000 paria.

Elinympäristö

Pyyn elinympäristöä ovat tiheäkasvuiset sekametsät, missä kasvaa kuusta ja lehtipuita. Suosittuja ovat puronnotkot ja rantaviidat. Varttuneet tiheät taimikot kelpaavat myös hyvin pyylle. Tiheässä nuoressa metsässä pyyn on helpompi selviytyä kanahaukalta. Lepät ovat pyylle tärkeä ravintolähde.

Lisääntyminen

Pyyn pesä on maassa suojaisessa paikassa, esimerkiksi risukossa tai kannon kupeessa. Pyyn muninta alkaa toukokuussa ja se munii 9–10 munaa. Naaras hautoo noin 3 viikkoa. Poikaset ovat pesälähtöisiä ja pysyttelevät naaraan tuntumassa elämänsä ensi päivät. Ne oppivat välttävästi lentämään jo noin viikon ikäisinä. Ihmisen sattuessa säikäyttämään pyypoikueen sinkoavat poikaset kaikki eri suuntiin vimmatusti räpistellen, samaan aikaan kun emo teeskentelee siipirikkoa ja pyrkii houkuttelemaan vihollista poispäin.

Ravinto

Pyyn ravintoa ovat kesäaikaan ruohokasvit, marjat, siemenet ynnä muut. Talvella pyy käyttää ravintonaan lepän ja koivun urpuja ja silmuja.

Pyy riistalintuna

Pyy kuuluu Suomessa metsästettävien lajien joukkoon, joskaan se ei ole pienen kokonsa vuoksi usein tavoiteltu saalis. Pyyn liha on kuitenkin vaaleaa ja erittäin maukasta, joten väheksymistä voidaan pitää perusteettomana. Pyyn latinankielinen nimi tarkoittaakin suomeksi "hyvää paistia". Pyyn harvoja pyyntitapoja on "pillitys", jossa korkeaäänisellä pillillä  matkitaan pyyn ääntelyä ja yritetään saada muutoin piilotteleva pyy esille ja ampumaetäisyydelle. Pyypilli on perinteisesti valmistettu metson käsisulasta; metalliset pillit ovat myös yleisiä.