Tanskan kuninkaalliset ilmavoimat

Kalusto

Tanskan ilmavoimilla on 48 kappaletta F-16-hävittäjiä. Vuonna 2002 Tanska alkoi rahoittaa F-35 koneen kehitystä aikoen ostaa jopa 48 Joint Strike Fighter konetta. Tanskan ilmavoimat on yksi Baltian ilmavalvontaan osallistuvista Nato-maiden ilmavoimista. 
Tanska on luovuttanut EH101-kopterinsa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimille kesäkuussa 2007 sen tarvitessa uusia kalustoja ilmeisesti korvaamaan Irakin ja Afganistanin sodan tappiota. 
Vuonna 2004 kolme Lockheed C-130 Hercules korvattiin uudemmilla Hercules-koneilla. Aie ostaa Boeingin C-17 Globemaster III -koneita on solmittu vuonna 2006. 
Tanskan kalustoa on 2002 vuoden lopulta ollut myös Kirgisiassa Afganistanin tukioperaationa.

Historia

Heinäkuussa vuonna 1910 Tanskan Sota- ja meriministeriö maksaa 2000 kruunua kapteeni T. Grutin samana vuonna perustamalle Aeronautisk Selbsskabille muutamien lentokoneenohjaajien kouluttamiseksi maa- ja merivoimille. Koulutukseen käytettiin Bergin ja Stormin seuraavana vuonna kehittämää yksipaikkaista ja T. Grutin omistamaa B&S -konetta ja Robert Svendsenin itse valmistamaa Henri Fahrman -konetta. Grut lahjoitti koneensa  kesällä 1912 sotaministeriölle ja Svendsenin kone oli luovutettu merivoimille jo 12. maaliskuuta, jolloin se sai lempinimen Glunten.

Merivoimien lento-osasto Marinens Flyvevæsen

Tanskan ilma-aseen historia alkaa epävirallisesti 14. joulukuuta 1911, jolloin ensimmäinen laivaston upseeri aloitti lentokoulutuksensa. Merivoimien ilmavoimien virallinen perustamispäivä on 1. helmikuuta 1913, kun Ulrich Birch nimettiin merivoimien lentokouluttajaksi koneenaan Maurice Fahrman -lentokone nimeltään Örnen. Lentotoiminta kuului aluksi sukellusvene- ja lentoveneosaston alaisuuteen. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen merivoimat osti Ranskasta Donnet-Leveque -lentoveneet Maagenin ja Ternenin, jotka aseistettiin yhdellä 8 millimetrin konekiväärillä ja neljällä yhdeksän kilon pommilla. Itsenäiseksi aselajiksi merivoimien ilmavoimat muuttui 15. syyskuuta 1923.

Maavoimien lentojoukot Hærens Flyvertropper

2. kesäkuuta 1912 annetussa Sotaministeriön kirjelmässä määrättiin perustettavaksi maavoimien lentokoulu. Yliluutnantti Ussing sai syyskuussa 1913 ensimmäisen virallisen lentolupakirjan. Lentokoulutuksessa siirryttiin jo varhain Fahrman-koneisiin. Maa- ja merivoimilla oli syyskuussa 1914 yhteensä seitsemän lentokonetta. Ensimmäisen maailmansodan aikana yritettiin Fahrman ja tanskalaisvalmisteisia N&W -koneita aseistaa tuloksetta. Sotaminiseriö teki 1919 lukuisten onnettomuuksien seurauksena selvityksen, joka johti lentokieltoon lukuun ottamatta muutamia koulukoneita. Vuonna 1922 annettiin laki maavoimien lentojoukoista ja sen toiminta alkoi 1. helmikuuta

Toinen maailmansota

Tanskan miehitys vuonna 1940 johti kaiken kansallisen sotilaallisen lentotoiminnan lakkaamiseen Tanskassa kevääseen 1945 asti. Luftwaffella oli merkittäviä tukikohtia Tanskan alueella.

Sodan jälkeen ja Natoon liittyminen

Toisen maailmansodan jälkeen Tanska sai 41 Supermarine Spitfirea, joita operoivat Hærens Flyvertropper eli maavoimat ja Marinens Flyvevæsen eli merivoimat. Maavoimien ja merivoimien ilma-aselajit yhdistyivät 1. lokakuuta 1950 ilmavoimiksi. Spitfire oli käytössä vuoteen 1956. Tilanne on ollut samankaltainen kuin Suomessa, jossa operoitiin Bf 109:llä 1950-luvun puoliväliin ja sen jälkeen aseistamattomilla Valmet Vihureilla.
1960- ja 1970-luvulla Tanska oli Naton heikoimpia lenkkejä muun muassa varustelun suhteen. Yhdysvallat luovutti sille Lockheed F-104 Starfightereita, North American F-100 Super Sabreja (D-muunnos) ja muita konetyyppejä. F-104-hankinnoissa liikkui rahakin, koska kuningashuoneen lahjuksistakin on ollut puhetta. Tammikuussa 1980 Tanska otti käyttöön General Dynamics F-16 Fighting Falcon kaluston.