New Brunswick

Maantiede

New Brunswick sijaitsee Kanadan itärannikolla. Sitä rajoittavat pohjoisessa Quebecin Gaspén niemimaa ja Chaleurinlahti sekä idässä Saint Lawrencen lahti ja Northumberlandinsalmi. Etelässä kapea Chignectonkannas yhdistää sen Nova Scotian provinssiin, jonka Fundynlahti suurimmaksi osaksi erottaa mantereesta. Lännessä rajanaapurina on Yhdysvaltain Mainen osavaltio.
Provinssin kokonaispinta-ala on noin 70 000 neliökilometriä. Noin 80 prosenttia maa-alasta on metsää, loput 20 prosenttia on peltoa ja kaupunkialuetta. Maasto on pääosin alavaa jääkauden kuluttamaa ja loiventamaa mäkimaata, joka  muodostaa Appalakkien pohjoisosan.

Historia

New Brunswickin alkuperäiskansoihin kuuluvat mi'kmaq (micmac), maliseet ja passamaquoddy. Väestö on suurimmaksi osaksi englanninkielistä, mutta provinssissa asuu myös huomattava (35 %) ranskankielinen vähemmistö. New Brunswick on maan ainoa virallisesti kaksikielinen provinssi.
New Brunswickin siirtomaa perustettiin 1784, kun kaukaista Nova Scotian Halifaxin hallintoa karsastaneet Yhdysvalloista vastasaapuneet siirtolaiset anoivat brittihallitukselta lupaa erillisen provinssin perustamiseen Chignectonkannaksen länsipuolisesta ja Fundynlahden pohjoispuolisesta alueesta. New Brunswick nimettiin kunnianosoituksena brittiläiselle monarkille, kuningas Yrjö III:lle, joka polveutui Hannoverin suvusta (House of Brunswick). Pääkaupunki Fredericton nimettiin Yrjö III:n toisen pojan, prinssi Frederik Augustuksen mukaan.
New Brunswick oli yksi neljästä provinssista, jotka muodostivat Kanadan liittovaltion vuonna 1867.

Hallinto

Iso-Britannian kuningashuonetta ja provinssin ylintä päätäntävaltaa edustaa varakuvernööri. Lainsäädännöllinen elin on New Brunswickin yksikamarinen parlamentti, jonka 55 edustajaa valitaan vaaleilla viiden vuoden välein. Parlamenttia johtaa pääministeri.
Hallinnollisesti New Brunswick jakautuu 105 kuntaan. Kuntia on neljää eri tyyppiä: kaupungit (cities), maalaiskunnat (rural communities), kaupunkikunnat (towns) ja kylät (villages). Historiallisesti New Brunswick jaettiin piirikuntiin (counties) jotka jakautuivat edelleen kuntiin (parishes), mutta tästä jaosta luovuttiin vuonna 1966.

Talous

New Brunswickin talous perustuu moderniin palvelutalouteen, jota hallitsevat rahoitus-, vakuutus- ja muut palvelut. Se tunnetaan kuitenkin parhaiten metsä- ja kaivosteollisuudesta, sekamaataloudesta ja kalastuksesta. Perunat tuottavat arvokkaimman sadon, hummereiden ja simpukoiden ollessa tärkeimpiä kalasaaliita. Suurimpia työllistäjiä ovat Irving-ryhmän yritykset, useat monikansalliset metsäteollisuuden yritykset, New Brunswickin hallitus sekä McCain-ryhmän yritykset.

Väestö

Akadialaiset ovat vuoden 1755 suuresta karkotuksesta selvinneiden perillisiä. Tuolloin tuhansia ranskalaisia ajettiin maanpakoon Pohjois-Amerikassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa heidän kieltäydyttyä vannomasta uskollisuutta Ison-Britannian Yrjö II:lle seitsenvuotisen sodan aikana. Louisianaan ja muualle Yhdysvaltain eteläosiin päätyneitä akadialaisia kutsutaan usein cajuneiksi.
Suurin osa New Brunswickin englanninkielisestä väestöstä on Amerikan vallankumousta paenneiden brittilojalistien perillisiä. Saint Johnissa ja Miramichin laaksossa on myös paljon irlantilaisia sukujuuria omaavia asukkaita. Skottien perillisiä on ripoteltu ympäri provinssia, mutta heitä asuu erityisesti Miramichissä ja Campbelltonissa. New Denmarkissa asuu joitain tanskalaisia.
New Brunswickin alkuperäiskansoihin kuuluvat muun muassa mi'kmag ja maliseet.
New Brunswickissa on laaja verkosto englannin- ja ranskankielisiä kouluja esikoulusta lukioon. Lisäksi provinssissa on yhteensä seitsemän yliopistoa, joista yksi täysin ranskankielinen.