google/wiki40b huggingface dataset:
Kirgisian vallankaappaus 2010

Kirgisian vallankaappaus 2010 on tapahtumasarja, jonka juuret juontuvat ainakin Neuvostoliiton hajoamisen aikaisista tapahtumista. Kirgisia itsenäistyi 1991, mutta jäi osaksi IVYä. Vallan vakiintuminen on ollut sen jälkeen ongelmallista ja Venäjän tukikohdan lisäksi maahan on perustettu Yhdysvaltojen sotilastukikohta. Ensimmäinen presidentti oli tiedeakatemian johtaja Askar Akajev, jota ryhdyttiin syyttämään itsevaltaisuudesta ja korruptiosta. Akajevin presidenttikausi päättyi tulppaanivallankumoukseen 2005. Presidentiksi tuli vaaleilla yli 88 prosentin kannatuksella Kurmanbek Bakijev ja monipuoluevaalit käytiin vuonna 2007.
Maassa alkoi esiintyä lisääntyvää tyytymättömyyttä uuttakin johtoa kohtaan. Huhtikuun 7. päivänä 2010 ilmoitettiin, että maan sisäministeri Moldomusa Kongantijev olisi saanut surmansa yhteenotoissa Talasin kaupungissa, mutta nykyinen hallinto kiistää kuoleman. Presidentti Bakijev pakeni Biškekistä mahdollisesti tukialueelleen Žalal-Abadiin.  Valtaa pääkaupungissa ryhtyi pitämään Roza Otunbajevan väliaikaishallitus. Otunbajeva on sosiaalidemokraatti ja ilmoittaa pyrkivänsä demokraattiseen hallintoon. Maassa tukikohtiaan pitävät Venäjä ja Yhdysvallat ovat tapahtumista virallisesti syrjässä, mutta Venäjä on tunnustanut väliaikaishallituksen. Myös Yhdysvallat on ilmoittanut diplomaattinsa välityksellä tukevansa Otunbajevan väliaikaishallintoa. Väliaikaishallitus ilmoittaa, että valtion kassa on ryöstetty
Presidentti Bakijev on luvannut erota virastaan, jos hänen turvallisuutensa taataan, mutta Otunbajeva vaatii häntä oikeuden eteen väkivallantekojen vuoksi. Väliaikaishallinnon turvallisuuspäällikkö Kenešbek Duišebajev on luvannut taata turvallisuuden. Bakijev päätti kuitenkin paeta Kazakstaniin, jossa arvelee kykenevänsä neuvottelemaan maan tulevaisuudesta. Hänen ilmoitettiin jo eronneen virastaan, mutta siirryttyään Valko-Venäjälle, jonka presidentti Aljaksandr Lukašenka tarjoaa hänelle suojelua, hän ilmoitti olevansa edelleen maansa laillinen johtaja. Eräiden lähteiden mukaan Hän ei aio palata valtaan. Bakijevin syytesuoja on kuitenkin purettu ja hänen luovuttamistaan Kirgisiaan vaaditaan vastaamaan vallankaappauksen yhteydessä tapahtuneiden arviolta 85 ihmisen joukkosurmasta.
Venäjän presidentti Dmitri Medvedev on ilmoittanut pelkäävänsä levottomuuksien jäävän pitkäaikaisiksi ja ennakoi maan jakautumista pohjoiseen ja etelään. Eteläosan Oš on kansainvälisen huumekaupan solmukohtia.
Teksasinsavikka

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen teksasinsavikka kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja vain kasvin nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on pysty, vaihtelee väriltään keltaisesta vaaleanvihreään ja on vihreäraitainen. Lehtihangat ovat punaisia. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne ovat sinertävän ja kirkkaan vihreitä. Varren keskiosissa lehtilapa on kooltaan 2–6 cm ja se on leveyttään pitempi. Muodoltaan lehtilapa vaihtelee puikeasta vinoneliömäiseen ja on ehyt tai matalaan kolmiliuskainen sekä usein melkein tai aivan ehytlaitainen ja otakärkinen. Ylimpien lehtien lapa on suikea ja tavallisesti ehytlaitainen. Kukinto on melko lehdekäs ja muodoltaan tavallisesti tähkämäinen. Kukinnon kehälehtien selkä on siipipalteinen. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Suomessa teksasinsavikka kukkii elo-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1–1,3 mm pitkä, ympärykseltään lähes pyöreä, melko tylppäreunainen ja pinnaltaan säännöllisen pyöreähkökuoppainen.

Levinneisyys

Teksasinsavikka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta levinnyt ihmisen mukana muun muassa Eurooppaan. Skandinaviassa lajia on tavattu Tanskasta, Etelä- ja Länsi-Norjasta sekä Etelä-Ruotsista. Suomessa teksasinsavikkaa on tavattu hyvin satunnaisesti muutamin paikoin eri puolilta maata. Havainnot painottuvat eteläiseen Suomeen.

Elinympäristö

Suomessa teksasinsavikka on uustulokas, jota on tavattu erilaisilla joutomailla kuten kaatopaikoilla, tienvarsilla, myllyillä ja satamissa.

Käyttö

Muiden savikkalajien tavoin myös teksasinnsavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Mahdottomat marsilaiset

Juoni

Mahdottomat marsilaiset valloittavat tiettyjä planeettoja, heidän hallitsijansa Bogin johdolla, joka usein pakottaa heitä tekemään ilkeitä juonia. Valloituksen kohteeksi tullut maapallo sai kuitenkin Mahdottomat marsilaiset kolmikon B-Bop-a-Luna, 2-T Fru-T ja Do-Wah-Diddyn mielen muuttumaan, kun heistä tuli riippuvaisia maapallon ihmeellisiin asioihin. He löysit jotkut asiat mielenkiintoisiksi, kuten sarjakuvat, hampurilaiset, videopelit ja musiikkivideot. Kolmikko lupasikin toisilleen etteivät he enää koskaan vahingoita maapalloa, jossa he saivat myös uusia kavereita Mikestä, Ronaldista, Cedricistä ja Angelasta, jotka myös esittelivät miten hienoa on asua maapallolla.
Marsilaiskolmikko joutuivat kuitenkin keksimään suunnitelmansa muutoksen myötä mitä he kertovat hallitsijalleen Bogille kun hän saa selville kolmikon petturuuden.
Lisäksi he joutuvat useasti tekemisiin kiihkoilevan muukalaismetsästäjän, Stoat Muldoonin, kanssa. Vaikka monilla kerroilla Muldoon ja marsilaiset tekevät yhteistyötä, marsilaisten pyyhkivät yleensä lopuksi hänen muistinsa.
Liuskekaasu

Liuskekaasu on kalkki- ja liuskekiven huokosista porattavaa tavallista maakaasua. Liuskekaasua porataan vesisärötystekniikalla. Liuskekaasun hyödyntäminen on vasta aluillaan. Yhdysvalloista alkaneen liuskekaasubuumin uskotaan mullistavan koko maailman energiamarkkinat.

Liuskekaasuvarat

Liuskekaasuvarojen määrä maailmassa on vielä osittain tuntematon, mutta tunnetut varat ovat yhteensä noin 325 biljoonaa kuutiometriä . Maailman suurimmat liuskekaasuvarannot on löydetty Kiinasta. Niiden hyödyntämisen aloittamisen uskotaan lisäävän Kiinan kansainvälistä kilpailukykyä tulevaisuudessa. Euroopan liuskekaasuvarantojen (etenkin Puolassa, Ranskassa ja Norjassa) ei katsota olevan hyödynnettävissä lähitulevaisuudessa.

Hinta

Liuskekaasun hinta Yhdysvalloissa on noin neljännes maakaasun hinnasta Euroopassa. Tämä parantaa Yhdysvaltain kilpailukykyä energiaintensiivisillä tuotannonaloilla, kuten kemian-, metsä- ja metalliteollisuudessa.

Ympäristö

Liuskekaasu on fossiilinen polttoaine, siinä missä normaali maakaasukin. Kuitenkin esimerkiksi Yhdysvallat on pystynyt vähentämään ensi kertaa ilmastopäästöjä siirtymällä kivihiilestä liuskekaasuun. Liuskekaasun louhinnassa käytettävät kemikaalit saattavat kuitenkin saastuttaa pohjavesiä ja kaasukaivoista syntyy myös metaanipäästöjä . Luonnonsuojelujärjestö WWF kehottaa jättämään liuskekaasuvarannot käyttämättä EU:ssa, niiden kielteisten ympäristövaikutusten takia.
Hassanal Bolkiah

Henkilökohtainen omaisuus

Sulttaanilla on huomattava henkilökohtainen omaisuus, ja hän onkin yksi maailman rikkaimmista ihmisistä.
Vuonna 2008 Forbes arvioi hänen omaisuudekseen 20 miljardia dollaria, mikä teki hänestä maailman neljänneksi varakkaimman monarkin.

Autot

Sulttaani on kuuluisa suunnattomasta autokokoelmastaan. Vuonna 1998 brittiläinen autolehti Autocar julkaisi kuvia sulttaanin autokokoelmasta, joka sisältää uniikkeja versioita Ferrareista ja Bentleyeistä farmareihin.
Hän on usein maininnut omistaneensa 1 000–5 000 autoa. Kuitenkin määrä, joita hän on käyttänyt työssään, sekä määrä, joita hän tai hänen perheensä on oikeasti käyttänyt, vaihtelee suuresti. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan sulttaanin henkilökohtaisessa kokoelmassa on 500 Rolls-Royceä - suurin kokoelma maailmassa. Hänen perheensä teki 1990-luvulla lähes puolet kaikista Rolls-Roycen tilauksista ostaen muokattuja autoja diplomaateille ja yksilöllisiä autoja omaan kokoelmaansa. Hän omistaa myös viimeisen valmistetun Rolls-Royce Phantom VI:n.
Hänen kokoelmistaan löytyy Lamborghini Diablo Jota, Porsche 959, Jaguar XJR-15 ja kuusi Dauer 962:ta. Hän on lisäksi ainoa, joka omistaa jokaisen myydyn mallin Ferrari FXX:stä, alkuperäisen "red show" -mallin Bentley Continental R:stä, kaksi täysin toimivaa versiota Ferrari Mythosta, molemmat Ferrari 456 GT Sedanit, maailman ainoan Mercedes-Benz CLK-GTR, jossa ratti on oikealla puolella, seitsemän McLaren F1:stä mukaan lukien molemmat mustat LM -mallit ja kolme Cizetaa.
Hänellä on erityinen kiinnostus hankkia ainutlaatuisia konseptiautoja. kuten Bentley Java ja Bentley Dominator 4x4. Autokokoelma on suurimmaksi osaksi varastoitu viiteen lentokonehalliin, joissa asiantuntijat eri autonvalmistajilta huolehtivat kokoelmasta.

Muu omaisuus

Sulttaanin palatsia, Istana Nurul Iman, on pidetty maailman suurimpana asumiskäytössä olevana linnana. Se valmistui vuonna 1984, ja hinta oli 1,4 miljardia dollaria. Linnassa on 1800 huonetta.
Henkilökohtaiseen käyttöön sulttaani omistaa kaksi Boeing 747-400 lentokonetta kullatuilla huonekaluilla, kuusi pienempää lentokonetta ja kaksi helikopteria. Tyttärelleen 18. syntymäpäiväksi hän osti Airbus-lentokoneen.
Huolimatta hänen valtavasta varallisuudestaan, hän on yrittänyt jakaa maan öljyvaroja. Maata onkin kutsuttu irvailevasti "Shellfare Stateksi" (vrt. engl. "welfare state", hyvinvointivaltio) öljy-yhtiö Shellin suuren vaikutuksen vuoksi. Bruneilaisilla on ilmainen koulutus sekä terveydenhuolto. Bruneissa ei ole ansio-, pääoma- tai yritysverotusta.
Maksim Prokopjev

Maksim Prokopjevitš Prokopjev (ven. Максим Прокопьевич Прокопьев; 29. tammikuuta 1884 – 30. kesäkuuta 1919) oli yksi ensimmäisistä udmurttilaisista runoilijoista, bolševikki ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Maksim Prokopjev syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Kukmorin piirin Nyrjan kylässä. Hän valmistui Kazanin vierasheimolaisten opettajaseminaarista ja työskenteli opettajana nykyisten Baškortostanin ja Permin aluepiirin udmurttikylissä. Vuonna 1914 hänet kutsuttiin armeijaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän liittyi bolševikkipuolueeseen. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Prokopjev toimi Osan kihlakunnan neuvostossa ja johti vuosina 1918 ja 1919 Jelabugassa järjestettyjä yleisvenäläisiä udmurttien edustajakokouksia. Heinäkuussa 1918 hänet nimitettiin kansallisuusasiain kansankomissariaatin udmurttiosaston johtajaksi. Prokopjev lähti vapaaehtoisena Koltšakin joukkojen vastaiselle rintamalle ja menehtyi taistelussa Kungurin kaupungin lähellä.
Prokopjev tunnetaan Kansainvälisen udmurtintajana. Hänen elinaikanaan ilmestyi vain yksi kotimurteella laadittu runokirja Makśimlen gožtemez (”Maksimin kirjoituksia”, 1918). Vuonna 1979 kirjailijan teokset julkaistiin udmurtin kirjakielelle muokattuna kokoelmana Kalyk šoryn (”Kansan parissa”).
Iso Hanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,3 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,1 metriä mpy.
Felix von Bothmer

Felix von Bothmer (10. joulukuuta 1852 München – 18. maaliskuuta 1937 München) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.

Elämäkerta

Kreivi Bothmer osallistui upseerikokelaana Ranskan–Saksan sotaan. Hän valmistui upseeriksi 1871, yleni everstiksi 1900, kenraalimajuriksi 1903, kenraaliluutnantiksi 1905 ja jalkaväenkenraaliksi 1910. Maailmansodan puhjettua Bothmer nimitettiin marraskuussa 1914 baijerilaisen reservidivisioonan komentajaksi, mistä hän sirtyi keväällä 1915 toisen reserviarmeijakunnan komentajaksi Galitsiaan. Hän osallistui Alexander von Linsingenin komentaman eteläisen armeijan taisteluihin, kunnes siirtyi heinäkuussa 1915 Linsingenin tilalle. Itärintaman eteläosasta vastannut eteläinen armeija muodostui osin saksalaisista ja osin itävaltalaisista joukoista. Bothmer onnistui puolustautumaan ylivoimaisia venäläisiä joukkoja vastaan ja torjumaan lopulta venäläisten kesäkuussa 1916 käynnistämän Brusilovin hyökkäyksen sekä kääntämään vuotta myöhemmän Kerenskin hyökkäyksen venäläisten perääntymiseksi.
Itärintaman sotatoimien päätyttyä eteläinen armeija hajotettiin ja Bothmer siirrettiin helmikuussa 1918 länsirintamalle uuden 19:nnen armeijan komentajaksi Lothringeniin. Saman vuoden huhtikuussa hänet ylennettiin kenraalieverstiksi. Kolme päivää ennen aselepoa marraskuussa 1918 Bothmer lähetettiin Baijeriin valmistelemaan puolustusjärjestelyitä ympärysvaltojen hyökkäyksen varalta. Joulukuussa hän vetäytyi palveluksesta.
Esaias Thorén

Theodor Esaias Thorén (9. marraskuuta 1901 Halmstad – 1981) oli ruotsalainen taidemaalari. Thorén kuului Halmstadin ryhmään. Aluksi hän suosi neoplastismia, mutta siirtyi 1933 edustamaan surrealismin lyyristä suuntaa. Sittemmin Thorénin muotokieli muuttui koristeellisemmaksi ja puoliabstraktimmaksi, mikä näkyy muun muassa hänen seinämaalauksissaan. Thorénin seinämaalauksia on muun muassa Halmstadtin kaupunginkirjastossa ja kaupunginteatterissa
Espoon Kristillinen Koulu

Espoon kristillinen koulu (EKK) on Espoon Kerassa sijaitseva koulu, jossa opiskelee noin 200 oppilasta. Espoon kristillinen koulu sai 27. maaliskuuta 2008 valtioneuvoston myöntämän pysyvän opetuksenjärjestämisluvan.

Historia

Espoon kristillinen koulu aloitti toimintansa vuonna 1999. Vuonna 2000 koulu toimi Pohjois-Tapiolassa. Vuonna 2001 koulu sai isommat tilat Haukilahden ostoskeskuksesta, vanhan pankin tiloista. Tilat kävivät pieniksi kasvavalle koululle ja koulu sai lisätilaa läheisistä rakennuksista. Vuoden 2009 lopussa Espoon kristillinen koulu muutti Espoon Matinkylään entisen säästöpankkiopiston tiloihin, jotka purettiin 2012 tulevan asuntoalueen tieltä. Tällä hetkellä Espoon kristillinen koulu toimii Kehä II pohjoispäässä Keran juna-aseman läheisyydessä, osoitteessa Karapellontie 11.

Opetus

Espoon kristillinen koulu noudattaa esi- ja perusopetuksen opetussuunnitelmia, jotka ovat valtakunnallisten opetussunnitelman perusteiden mukaisia. Tuntijako on asetuksen mukainen. Opetussuunnitelmassa huomioidaan koulun omat painotukset sekä paikallisen toimintaympäristön ja lähialueiden mahdollisuudet ja erityispiirteet.

Espoon kristillinen koulu mediassa

Espoon kristillisessä koulussa toimii yläkoululaisten ISS-tiede- ja tekniikkatiimi, joka toteutetaan kalifornialaisen Valley Christian Schoolin kumppanuushankkeena. Kansainvälisen projektissa perehdytään luonnontieteellisen tutkimuksen tekoon ja tietokoneohjelmointiin. Espoon kristillisen koulun ISS-hanke keräsi runsaasti huomiota, kun oppilaiden rakentama ensimmäinen tutkimuskapseli, sisällään sieni-itiöt ja niiden kasvattamiseen suunniteltu kasvatusalusta laukaistiin kansainväliselle ISS-avaruusasemalle 13.7.2014 Antares-raketilla. Euroopan ensimmäinen koululaisten avaruussienitutkimus tuli kouluun takaisin 7.11.2014, jälleen mediahuomion säestämänä. Ensimmäinen ISS-vuosi oli hyvin positiivinen tuloksiltaan, vaikka avaruussieni ei lähtenytkään kasvamaan. Raketin lähtö oli viivästynyt kaksi kuukautta alkuperäisestä ja todennäköisesti kasvualusta ja vesisäiliö kuivuivat sinä aikana.

ISS innoitti Space for Science - Implementing Innovations in Science Education -projektiin

ISS-tiimin positiiviset oppimistulokset ja oppilaiden sekä mentoreiden suuri innostus antoivat sysäyksen Erasmus+ KA2 -hankkeeseen. Syyskuun alussa 2014 alkanut CIMO:n rahoittama kolmivuotinen projekti on kahden yliopiston ja kolmen koulun yhteinen. Mukana olevat maat ovat Norja, Romania ja Suomi. Tavoittena on etsiä ja vakiinnuttaa uusia luonnontieteiden oppimismalleja sekä rakentaa kumppaneiden välisiä yhteistyökuvioita, jotka hyödyttävät kaikkia osapuolia. Espoon kristillisen koulun läheisin kumppani tässä EU-hankkeessa on Helsingin yliopiston Elintarvike- ja ympäristötieteiden laitos, joka antaa oppilaiden tutkimuksille tarvittavan tieteellisen tuen.
Biljana Plavšić

Biljana Plavšić (myös kyril. Биљана Плавшић; s. 7. heinäkuuta 1930 Tuzla, Bosnia ja Hertsegovina) on entinen poliitikko, joka toimi Bosnian serbitasavallan presidenttinä vuosina 1996–1998. Jugoslavia-tuomioistuin tuomitsi hänet sodanaikaisista rikoksista helmikuussa 2003 yhdentoista vuoden vankeusrangaistukseen, jota hän suoritti Örebrossa, Ruotsissa. Plavšićin katsottiin myötävaikuttaneen Bosnia ja Hertsegovinan muslimien ja kroaattien murhiin ja karkotuksiin vuosina 1991−1992 ja häntä luonnehdittiin edeltäjänsä Radovan Karadžićin "oikeaksi kädeksi" tämän presidenttikaudella. Plavšić vältti elinkautisen vankeustuomion tunnustamalla etniset puhdistukset Bosnia ja Hertsegovinassa. Oikeudenkäynti Plavšićia vastaan oli alkanut tammikuussa 2001 ja hän oli siihen saakka korkea-arvoisin Jugoslavia-tuomioistuimessa tuomittu henkilö. Hänet vapautettiin 27. lokakuuta 2009, minkä jälkeen hän matkusti välittömästi Serbiaan.
Plavšić oli Serbian demokraattisen puolueen (SDS) jäsen ja työskenteli Sarajevon yliopistolla biologina.
Radio Free Europe

Historia

National Committee for a Free Europe perustettiin vuonna 1949 New Yorkissa, ja RFE oli tämän organisaation viestintäosasto. Päämaja perustettiin vuonna 1950 Müncheniin, ja ensimmäinen lyhytaaltolähetys suunnattiin 4. heinäkuuta 1950 Tšekkoslovakiaan. Kanava oli pitkään osa CIA:n psykologisen sodankäynnin kampanjaa rautaesiripun taakse. Radio Libertyn perusti American Committee for the Liberation of the Peoples of Russia -niminen antikommunistinen organisaatio vuonna 1951. RFE ja RL fuusioitiin vuosina 1973–1976, ja nykyisin organisaation päämaja sijaitsee Václavské náměstílla Prahassa.
Radio Liberty suuntasi ohjelmansa Neuvostoliiton alueelle, ja lähetyskielinä olivat venäjän lisäksi muutkin maassa puhutut kielet. Radio Free Europe suuntasi ohjelmansa Neuvostoliiton satelliittivaltioihin Itä-Euroopassa ja vuodesta 1985 myös Baltian maihin, ja ohjelmat olivat kohdemaan kielellä. Lähetyksiä varten oli rakennettu voimakkaita lähettimiä Länsi-Eurooppaan Saksaan, Portugaliin ja Espanjaan sekä myös Taiwanille. Neuvostoliitto ja sen satelliittivaltiot suorittivat laajamittaista radiohäirintää estääkseen läntisten radioasemien kuuntelun. Radiohäirintä lopetettiin 1986.
Neuvostoliiton hajottua kanavien toiminta on supistunut ja levittäytynyt Lähi-itään ja Keski-Aasiaan sekä Venäjälle että Lounais-Aasiaan. Vuoden 2008 aikana kanava joutui supistamaan toimintaansa edelleen, tällä kertaa Yhdysvaltain dollarin heikkenemisen vuoksi, mikä leikkasi voimakkaasti sen budjettia.
Kepler-78b

Fyysiset ominaisuudet

Kepler-78b kiertää emotähteään vain 0,01 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on vain noin 8,5 tuntia. Planeetta onkin yksi lyhimmässä ajassa tähtensä kiertävistä ja lyhimmän kiertoradan omaavista planeetoista. Lisäksi läheisyys emotähteen nostanee planeetan pintalämpötilan jopa 1 966 Kelviniin tai toisten lähteiden mukaan jopa 2 250 tai 2 330 Kelviniin, mikä tekee siitä erään kuumimmista tunnetuista eksoplaneetoista. Planeetan pinta lieneekin kokonaan sulaa laavaa, eikä siellä voi olla nestemäistä vettä eikä sitä muutenkaan pidetä elämälle soveliaana paikkana.
Monument a Colom

Monument a Colom on tutkimusmatkailija Kristoffer Kolumbuksen muistomerkki Barcelonassa Espanjassa. Noin 60 metriä korkea muistomerkki sijaitsee La Ramblan satamanpuoleisessa päädyssä.
Tähtivaeltaja

Historia

Lehden ensimmäinen numero Tähtivaeltaja-nimellä oli 2/84 (numero 9) päätoimittajana Toni Jerrman. Tätä ennen lehdeltä oli ilmestynyt kahdeksan numeroa nimellä Time and Space päätoimittajanaan Tuomas Kilpi. Lehden alkuaikoina sille oli ominaista kuvia kumartelematon punk- ja rock-henkinen asenne.
Lehden tavoitteena on esitellä lukijoille uusia ja korkealaatuisia kirjailijoita, sarjakuvantekijöitä ja elokuvia. Jerrmanin mielestä lehti on onnistunut parantamaan kustantajien suomennosvalintoja ja pitämään suomalaisen sf-fandomin mieltä avoimena. Lehti esitteli suomalaiselle yleisölle Philip K. Dickin, jota myöhemmin suomennettiin erityisen paljon. Tähtivaeltaja esitteli myös animea ja mangaa yli kymmenen vuotta ennen kuin se tuli Suomessa muotiin. Kimmo Lehtonen on esitellyt lehdessä uusinta englanninkielistä tieteiskirjallisuutta Kutzpah-palstallaan. Fantasiakirjallisuuden moderneja virtauksia on esitellyt muun muassa Jukka Halme, joka lanseerasi suomeen termin uuskumma.
Tähtivaeltajassa on julkaistu paljon sarjakuvia, tekijöinä muun muassa Petri Hiltunen ja Pekka A. Manninen, Anssi Rauhala ja Kivi Larmola. Manninen on piirtänyt lehteen numerosta 4/1993 lähtien Uniaika-sarjakuvaa, jossa hän kuvittaa lukijoiden unia. 
Tähtivaeltaja on ollut mukana järjestämässä Finnconeja vuodesta 1986. Lehden avustajina ovat sen historian aikana toimineet muun muassa Minna Jerrman, Antti Oikarinen, Ari Veintie, Hannu Blommila, Jukka Laajarinne, Vesa Sisättö, Anne Leinonen, Otto Sinisalo, Ilja Rautsi, Tiina Raevaara, Juhani Hinkkanen, Aleksi Kuutio, Elli Leppä, Johanna Sinisalo ja Jussi K. Niemelä. Lehden ulkoasua ovat suunnitelleet muun muassa Jukka Murtosaari, Tommi Hänninen, Sami Saramäki ja Maija Pietikäinen.

Tähtivaeltaja- ja Tähtifantasia-palkinnot

Helsingin SF-seura jakaa vuosittain Tähtivaeltaja-palkinnon parhaasta suomeksi ilmestyneestä science fiction -kirjasta. Vuodesta 2005 valintaraati on ensin julkistanut viisi palkintoehdokasta ja myöhemmin voittajan. Palkintoa perustettaessa lehden tekijät halusivat osoittaa, että suomeksi voitaisiin julkaista paljon enemmän tieteiskirjallisuutta, jolle on ominaista korkeatasoinen ihmiskuvaus ja kirjallinen ilmaisu, yhteiskunnallinen kantaaottavuus ja ajatusten herättäminen.
Vuodesta 2007 seura on jakanut myös Tähtifantasia-palkintoa parhaalle suomeksi käännetylle fantasiakirjalle. Palkinnon ulkopuolelle jäävät suomalaiset kirjat, koska niitä varten on Suomen Tolkien-seuran jakama Kuvastaja. Tähtifantasia-palkinnon tarkoituksena on nostaa esiin syvällistä, korkeakirjallista fantasiaa.
Infrared Space Observatory

ISO (Infrared Space Observatory) oli Euroopan avaruusjärjestön tähtitieteellinen tutkimussatelliitti, joka tutki avaruuden kohteita infrapunasäteilyn aallonpituuksilla. Sitä on kustuttu monesti maailman ensimmäiseksi todelliseksi infrapunaobservatorioksi Maata kiertävällä radalla, sillä sen mittaustulosten tarkkuus oli aivan omaa luokkaansa edeltäjiinsä nähden. Hankkeeseen osallistuivat myös japanilainen ISAS sekä NASA.
ISO laukaistiin avaruuteen 17. marraskuuta 1995 Ranskan Guayanassa sijaitsevasta Kouroun avaruuskeskuksesta Ariane 4 -kantoraketilla . Sen varsinainen rutiinityövaihe päättyi huhtikuussa 1998. Satelliitti sammutettiin lopullisesti 16. toukokuuta 1998. Toimintansa aikana ISO-satelliitti ehti tutkimaan noin 30 000 taivaan infrapunakohdetta.

Historiaa

Ajatus Maata kiertävästä infrapunaobservatoriosta syntyi vuonna 1979 Euroopan avaruusjärjestössä. ISO-satelliittihanke hyväksyttiin ESA:n tieteelliseen ohjelmaan vuonna 1983. Satelliitin kehitystyö alkoi vuonna 1986 Ranskan Cannesissa Aerospatialen tehtailla.

Satelliitin rata ja mitat

Satelliitti laukaistiin hyvin elliptiselle radalle, jossa sen Maata lähin piste oli 1 000 km:n korkeudessa ja etäisin piste 70 500 km:n korkeudessa. Kiertoaika maapallon ympäri oli noin 24 tuntia, joten satelliitti näytti Maasta katsoen pysyvän likimain paikoillaan. Radan inklinaatio oli viisi astetta. Hyvin elliptisen radan ansiosta satelliitti pääsi joka vuorokausi 17 tunnin ajaksi Van Allenin vyöhykkeiden ulkopuolelle, mikä mahdollisti herkkien havaintojen tekemisen. Mittalaitteita ei voitu käyttää vyöhykkeiden sisäpuolella protoni- ja elektronihiukkasten vuoksi.
Satelliitin rakenne oli sylinterimäinen, ja sen sivulla oli aurinkopaneeli energiansaantia varten. Rakennelman korkeus oli 5,3 metriä, leveys 3,6 metriä ja syvyys 2,8 metriä . Satelliitin laukaisumassa oli 2 400 kg.

Tutkimuskohteet

ISO-satelliitin tutkimuskohteita olivat taivaan infrapunasäteilyn lähteet. Tällaisia ovat tähdet ja galaksit. Lisäksi satelliitti ehti tutkimaan Aurinkokuntamme planeettoja sekä tähtien syntyalueita maailmankaikkeudessa, kuten Orionin sumua Orionin tähdistössä. ISO:n mittaustuloksista saatiin uutta tietoa tähtien syntyalueista, jotka ovat aikaisemmin olleet mittalaitteiden ulottumattomissa tähtien pölypilvien peitossa.