google/wiki40b huggingface dataset:
Marvel Television

Tausta

Marvel lisensoi muutaman hahmon televisiosarjaksi animaatiosarjojen menestyessä paremmin näyteltyjen sarjojen. The Incredible Hulk (1978–82) oli Marvelin ainut menestynyt näytelty televisiosarja, ja se kesti viiden tuotantokauden verran. Viimeinen sarja, Blade, lopetettiin yhden Spike-kanavalla esitetyn tuotantokauden jälkeen.
Marvelin ensimmäiset televisiosarjalinsenssit Hämähäkkimiehelle olivat The Electric Companyn Spidey Super Stories -lyhyttarinat (1974–1977), CBS:n televisiosarja The Amazing Spider-Man (1977–1979), sekä Toein tokusatsu-tyylinen televisiosarja Spider-Man (1978–1979). The Incredible Hulk esitettiin CBS:llä vuodesta 1977 alkaen. The Amazing Spider-Man sai kohtuulliset katsojaluvut, mutta vuonna 1979 CBS lopetti sarjan, koska he eivät halunneet olla "sarjavakuvaverkko", ja heillä oli jo kolme sarjakuviin perustuvaa televisiosarjaa, päättäen jatkaa ainoastaan The Incredible Hulkia, koska sillä oli parhaat katsojaluvut.
Vuonna 1978, Tohtori Oudosta tehtiin televisioelokuva Tri Strange ja pahan voima toimimaan pilottijaksona. Kapteeni Amerikasta tehtiin myös kaksi elokuvan pituista pilottijaksoa vuonna 1979, Captain America ja Captain America II: Death Too Soon, mutta yhtäkään näistä ei toteutettu sarjaksi.
The Incredible Hulkin päätyttyä vuonna 1982, Marvel ei toteuttanut uusia näyteltyjä televisiosarjoja, ennen kuin Hulkin paluu ilmestyi vuonna 1988, alun erin suunniteltuna backdoor-pilotiksi Thorille. Lisäksi The Trial of the Incredible Hulk toimi backdoor-pilottina Daredevilille, ja Hulkin kuolema sai ensiesityksensä vuonna 1990.
Kolme suoraa pilottijaksoa toteutettiin 1990-luvulla, Power Pack, Generation X ja Nick Fury: Agent of S.H.I.E.L.D., mutta yhtäkään näistä ei toteutettu sarjaksi. Marvel pärjäsi paremmin syndikoimalla oikeutensa 1990-luvun lopulla, ja 2000-luvun alussa televisiosarjoihin Night Man ja Mutant X, joista ensimmäinen kesti kahden ja toinen kolmen tuotantokauden verran. 20th Century Fox nosti jälkimmäsestä oikeusjutun, koska heillä oli oikeudet Ryhmä-X:ään. Blade: The Series toteutettiin jatkoksi Blade-elokuvasarjalle vuonna 2006 ja se kesti vain yhden tuotantokauden verran.
Ville Mäkipelto

Ville Joonas Mäkipelto (s. 13. toukokuuta 1988 Pietarsaari) on suomalainen tubettaja ja teologian tohtori. Mäkipelto tuottaa YouTube-kanavalleen tietovideoita, joissa hän käsittelee ihmismieltä ja maailmankaikkeutta erilaisista näkökulmista. Videoiden teemat liittyvät muun muassa psykologiaan, uskontoihin, historiaan, salaliittoteorioihin ja erilaisiin kulttuureihin. Elokuussa 2019 Mäkipellon kanavalla oli yli 55 000 tilaajaa ja yli 8 miljoonaa näyttökertaa.
Mäkipelto on väitellyt teologian tohtoriksi Helsingin yliopiston teologisesta tiedekunnasta Vanhan testamentin eksegetiikan alalta. Hänen väitöskirjansa käsitteli varhaisissa käsikirjoituksissa havaittavia muutoksia, joita muinaiset juutalaiset kirjurit tekivät Vanhan testamentin sisältämiin teksteihin ja erityisesti Joosuan kirjaan. Hän on julkaissut eksegetiikan alalta useita tieteellisiä artikkeleita ja pitänyt esitelmiä kansainvälisissä konferensseissa. Mäkipelto on Suomen Akatemian "Pyhät tekstit ja traditiot muutoksessa" (2014–2019) huippuyksikön jäsen.
Kuopion Kelta-Mustat

Kelta-Mustat on kuopiolainen urheiluseura.
KeMu on pelannut pesäpallon SM-sarjassa kausina 1952 ja 1960. Suomensarjan itälohkon seura on voittanut 1950, 1951, 1954, 1959 ja 1998. Pohjois-Savon maakuntasarjan seuran kakkosjoukkue voitti 1952. Uusimuotoisessa maakuntasarjassa KeMu on onnistunut voittamaan keskilohkon vuonna 1990.
Naisten Suomen mestaruuden Kelta-Mustat voitti vuonna 1955.
Kelta-Mustien yhdistäessä voimansa 1999 Siilinjärven Pesiksen kanssa, syntyi Puijon Pesis.
Iosif Lanhbard

Iosif Lanhbard eli Iosif Langbard (valkoven. Іосіф Рыгоравіч Лангбард, Iosif Ryhoravitš Lanhbard, ven. Ио́сиф Григо́рьевич (Ги́ршевич) Ла́нгбард, Iosif Grigorjevitš (Girševitš) Langbard; 18. tammikuuta (J: 6. tammikuuta) 1882 Bielsk Podlaski, Hrodnan kuvernementti, Venäjän keisarikunta, nykyisin osa Puolaa – 3. tammikuuta 1951 Leningrad) oli valkovenäläinen arkkitehti ja Leningradin taideakatemian professori. Hänet tunnetaan erityisesti 1930-luvulta peräisin olevien monumentaalisisten, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitsevien rakennusten suunnittelijana. Monet näistä rakennuksista säästyi vakavalta tuholta toisessa maailmansodassa, vaikka suuri osa kaupunkia vaurioitui tuolloin perinpohjaisesti.
Paula Marshall

Paula Marshall (s. 12. kesäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Rockvillessä, Marylandissa syntynyt Marshall opiskeli Robert E. Peary High Schoolissa. Hän meni 12. lokakuuta 2003 naimisiin näyttelijä Danny Nuccin kanssa ja tuli ensimmäistä kertaa äidiksi maaliskuussa 2005, 40-vuotiaana.
Laajalle yleisölle Marshall alkoi tulla tunnetuksi 1990-luvun alussa vierailevasta roolistaan sarjassa The Wonder Years. Toisena päänäyttelijänä hän oli vuosina 2008–10 esitetyssä tilannekomediassa Sinkkuisä Gary.
Muita televisiosarjoja, joissa hän on esiintynyt, ovat muiden muassa Seinfeld ja Sports Night. Hänen uransa ei rajoitu televisioon, vaan käsittää myös elokuvia, kuten Villin tusinan (2003).
Oxfordin evoluutioväittely

Oxfordin evoluutioväittely oli Oxfordin yliopiston luonnonhistoriallisessa museossa lauantaina 30. kesäkuuta vuonna 1860 käyty kuuluisa evoluutioteoriaa koskeva väittely. Väittely puhkesi kesken British Association for the Advancement of Science -järjestön kokouksen. Väittelyyn ottivat osaa muiden muassa Thomas Huxley, piispa Samuel Wilberforce, Benjamin Brodie, Joseph Dalton Hooker ja Robert FitzRoy. Keskeisimmät väittelijät olivat evoluutioteoriaa puolustanut Huxley ja luomisopin kannalla ollut Wilberforce. Väittely tunnetaankin myös nimillä Huxleyn–Wilberforcen väittely tai Wilberforcen–Huxleyn väittely. Charles Darwin ei ottanut osaa väittelyyn, vaikka hänen ajatuksensa olivatkin sen alkusyy.
Koko väittely muistetaan parhaiten Huxleyn ja Wilberforcen käymästä kahdenkeskisestä sanaharkasta. Wilberforce aloitti puheenvuorollaan: ”Katsooko herra Huxley olevansa enemmän isoisän vai isoäidin puolelta sukua apinalle?” Tarinan mukaan Huxley kuiskasi vierellään istuvalle: ”Herra on johdattanut hänet käsiini”, ja vastasi Wilberforcelle, että hän on ”mieluummin sukua apinalle, kuin sivistyneelle miehelle, joka käyttää kulttuurilliset ja kaunopuheiset lahjansa valheen palvelemiseen”.
Väittelyssä käydyistä puheenvuoroista ei ole olemassa sanatarkkaa tietoa, joten Huxleyn ja Wilberforcen todellisia puheenvuoroja ei voida tietää.
Achille Fortier

Achille Fortier (23. lokakuuta 1864 St-Clet – 19. elokuuta 1939 Viauville) oli kanadalainen säveltäjä ja pedagogi. Hänen opettajiaan olivat Montrealissa Guillaume Couture ja Dominique Ducharme. Hän pääsi vuonna 1885 Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiinsa lukeutui Ernest Guiraud. Fortier palasi Montrealiin vuonna 1890 ja ryhtyi itse opettamaan erinäisissä laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jean-Noël Charbonneau, Gabriel Cusson ja Édouard LeBel. 
Fortier toimi 1890-luvun alussa Notre-Damen kirkon kuoromestarina Montrealissa. Hänen omia teoksiaan esitettiin vuonna 1893 Guillaume Couturen johtamassa konsertissa. Vuodesta 1900 alkaen Fortier työskenteli hallitukselle kielenkääntäjänä, joka omisti jäljelle jääneen aikansa sävellystyölleen. Sävellyksiin kuuluvat muiden muassa messu neljälle miesäänelle, uruille ja orkesterille, Valssi orkesterille sekä kaksi Méditation-nimistä kappaletta. Fortier sävelsi myös lukuisia lauluja.
Katu Montrealissa nimettiin vuonna 1985 Fortierin mukaan. Hänen mukaansa nimetty yhtye perustettiin vuonna 1988. Kokoonpano koostui sopraano Liette Turnerista, sellisti Alain Aubutista ja pianisti Réjean Coallierista. Vuonna 1989 Turner ja Coallier tekivät baritoni Erik Olandin kanssa CD-levyn The Romanticism in Canada, johon kuuluu kymmenen Fortierin laulua.
Pat Nixon

Avioliitto

Richard ja Pat Nixon menivät naimisiin 21. kesäkuuta 1940. Nixonit saivat kaksi lasta: Trician (s. 1946) ja Julien (s. 1948).
Vuonna 1946 Nixon valittiin kongressiin, 1950 senaattiin ja 1952 varapresidentiksi.
Nixonit muuttivat Valkoiseen taloon vuonna 1969. Vaimo oli usein miehensä seurana valtiovierailulla. Hän oli läsnä mm. Richardin historiallisella Kiinan-matkalla vuonna 1972. 
Richard Nixonin erottua presidentinvirasta vuonna 1974 Watergate-skandaalin seurauksena pariskunta muutti takaisin Kaliforniaan. Tämän jälkeen Pat Nixonin vuodet julkisuuden henkilönä olivat ohi; hän esiintyi enää harvoin julkisuudessa, kieltäytyi antamasta haastatteluja eikä koskaan palannut Valkoiselle talolle.
Pat Nixonille kehittyi myöhempinä vuosina useita vakavia terveysongelmia, kuten aivohalvauksia ja emfyseemaa sekä keuhkosyöpä, johon hän lopulta kuoli. Hänet ja hänen vuonna 1994 kuollut miehensä haudattiin entisen presidentin synnyinsijoille Yorba Lindaan.
BMW 7-sarja (E32)

BMW 7-sarja (E32) 1986–1994

BMW E32:n valmistus alkoi kesäkuussa 1986. Se oli ensimmäinen BMW-malli, jossa oli merkille tunnusomaiseksi muodostuneet L-muotoiset takavalot. E32 oli myös valmistajan historiassa ensimmäinen malli, joka oli saatavana pidennettynä L-versiona.
Mallivaihtoehtoina olivat aluksi kuusisylinteriset 730i ja 735i, joista ensimmäisen moottori oli 3,0-litrainen ja jälkimmäisen 3,4-litrainen. Syksyllä 1987 valikoimaa täydensi 750i, jossa oli 5,0-litrainen V12-moottori.
Vuonna 1991 E32 sai ensimmäisenä sarjavalmisteisena autona maailmassa xenon-ajovalot (vain lähivaloissa).

Keväällä 1992 malli koki uudistuksia. 735i korvattiin 740i-mallilla, jossa oli 4,0-litrainen V8-moottori. Sen rinnalle tuli myös uusi 730i pienemmällä 3,0-litraisella V8:lla. Vanha 730i kuusisylinterisellä rivimoottorilla säilyi kuitenkin edelleen mallistossa. V8- ja V12-malleissa oli leveämpi etusäleikkö kuin kuusisylinterisissä, mutta halutessaan niihin sai myös valittua normaalin kapeamman säleikön.
John Phillips (astronautti)

Tieteellinen ura

1982 Phillips lähti laivastosta ja aloitti jatko-opinnot UCLAssa. Siellä hän tutki NASAn Pioneer Venus -aluksen dataa. Kun hän väitteli, hän sai J. Robert Oppenheimer Postdoctoral Fellowshipin Los Alamos National Laboratoryyn ja otti pysyvän viran sieltä 1989. Hän tutki aurinkoa ja avaruussäätä. Vuosina 1993–96 hän oli Solar Wind Plasma Experiment -instrumentin päätutkija (ESA:n Ulysses-aluksen laite). Hän on tehnyt 156 tieteellistä artikkelia.

Palkintoja

Opinnoistaan Phillips sai National Merit Scholar -palkinnon, hän valmistui toiseksi parhaana (902 oppilaasta) U.S. Naval Academystä. Hän on saanut kaksi NASAn Group Achievement Awards -palkintoa ESAn Ulysses-missiosta ja työstään Los  Alamos National Laboratoryssä hän sai Distinguished Performance Award -palkinnon 1996. Hän on saanut NASA Space Flight Medal -mitalin ja useita mitaleita sotilasuransa aikana.

Perhe

Hänen vaimonsa on Laura Jean Doell, jonka syntypaikka on Scotia, New York. Heillä on kaksi lasta. 
Harrastuksia Phillipsillä on hiihto, kanootilla soutaminen, retkeily ja kuntoilu.

Astronautti

NASAan hänet valittiin astronautiksi huhtikuussa 1996. Hän aloitti koulutuksensa Johnson Space Centerissä elokuussa 1996.
Hän lensi STS-100-sukkulalennolla 19. huhtikuuta – 1. toukokuuta 2001 ja viipyi avaruudessa 12 päivää. Tämä miehistö asensi Canadarm-2-nosturin avaruusasemaan. 
15. huhtikuuta 2005 klo 00:55 (UTC) hän lensi Sojuz-kantoraketilla ja -avaruusaluksella ISS-avaruusasemalle (ISS Expedition-11). Hän viipyi asemalla kuusi kuukautta. Phillipsin asema oli Flight Engineer tai NASA Science Officer eli lentotehtävä oli teknis-tieteellinen. Mukana lennolla olivat myös Venäjän Sergei Krikaljov ja ESA:n Roberto Vittorio.
Phillips osallistuu myös 16. maaliskuuta 2009 laukaistulle ISS-avaruusasemalle suuntautuneelle STS-119 avaruussukkulalennolle tehtäväspesialistina.
Osiris Shoes

Osiris Shoes on kenkäyhtiö jonka perustivat vuonna 1996 Tony Chen, Tony Magnusson, Brian Reid, Doug Weston ja Laura Kim. Yhtiö tunnetaan rullalautailijoille suunnitelluista kengistään.
Narvan raatihuone

Historia

Suuri osa tuolloin Ruotsin valtakuntaan kuuluneesta Narvasta tuhoutui tulipalossa vuonna 1659, minkä jälkeen kaupungissa aloitettiin lukuisia kokonaan uusia rakennushankkeita. Tuolloinen valtakunnankansleri Axel Oxenstierna suunnitteli Narvasta valtakunnan toista pääkaupunkia ja niinpä vapaiden rakennuspaikkojen lisäksi tarjolla oli avokätistä rahoitusta. Narvan raatihuoneen suunnitteli nykyisestä Saksasta saapunut Georg Teuffel. Rakentaminen alkoi vuonna 1665, ja raatihuone valmistui vuonna 1671. 
Aikanaan raatihuone oli vain yksi Narvan monista barokkityylisistä mahtirakennuksista. Narvan Raatihuoneentorin ympärille kohosivat myös pörssihuone ja apteekki sekä ruotsalaisten porvarien rakennuksia. Vain raatihuone säilyi Narvan pommituksista toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta sekin kärsi huomattavia vahinkoja. 
Raatihuonetta entisöitiin 1960-luvun alussa ja neuvostoaikana sen nimeksi annettiin Narvan Pioneerien palatsi. Raatihuone on ollut 1990-luvun loppupuolelta lähtien tyhjillään, mutta suunnitelmissa on ollut palauttaa rakennus entiseen käyttötarkoitukseensa ja avata se turisteille.

Rakennus

Raatihuoneessa on kaksi kerrosta ja ullakko. Rakennuksen katolta nuosee torni.
Petter Wilhelm Aurén

Petter Wilhelm Aurén (Pekka Ville Eronen) (4. syyskuuta 1826 Nilsiä – 24. toukokuuta 1896 Oulu) oli suomalainen maanmittari ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä P.W.A. ja r-m-n.
Aurénin vanhemmat olivat talollinen Pekka Pekanpoika Eronen ja Margareta Jöhr. Perhe muutti 1830-luvulla Kärsämäelle, jossa Pekka Eronen toimi lampuotina. Aurén oli kruununrakennusmestari Sundqvistin opissa, kunnes lähti opiskelemaan Helsinkiin. Insinööriluutnantti Appelbergin suosituksesta hän pääsi rakennusmestarioppilaaksi Tie- ja vesirakennusten ylihallitukseen ja työskenteli Saimaan kanavan rakennustyömaalla. Työn ohessa teknillisessä koulussa opiskeltuaan hän siirtyi 1840 varamaanmittari Erik Gustaf Judénin apulaiseksi Jaakkimaan. Ylioppilastutkinnon suorittamisesta Aurén vapautettiin erikoisluvalla ja toukokuussa 1851 hän suoritti maanmittarintutkinnon.
Rovaniemelle Aurén määrättiin komissiomaanmittari Adof Törnuddin apulaiseksi 1853, tekemään maantieteellisiä mittauksia Lapissa. Vanhemmaksi komissionmaanmittariksi hänet nimitettin 1866. Aurén osallistui Rovaniemellä kunnalliseen ja hengelliseen elämään, toimien muun muassa Rovaniemen ensimmäisen pitäjänkokouksen puheenjohtajana. Hän puhui kansakoulujen puolesta ja kirjoitti ahkerasti Oulun Wiikko-Sanomiin.
Aurén, joka määrättiin 1870 kartoittamaan Ivalojoen kulta-alueet, oli itsekin kiinnostunut kullanhuuhdonnasta ja teki valtauksia Kittilän Porkonen-Pahtavaarassa ja Ivalon Appisjoella, mutta ne eivät menestyneet. Ivalojoen Kultalan ensimmäinen virkamiesasukas hänestä silti tuli ja hän esitteli kartoituksensa tuloksia kuvernööri George von Alfthanille syksyllä 1870.
Aurén muutti Ouluun 1874 ja hoiti sieltä pitäen maanmittarin tehtäviään Lapissa, eläkkeelle hän jäi 1894. Kirjallisten teoksen ohella Aurénin laatimiksi tiedetään muun muassa kartat Karta öfver Finska Lappmarken 1860 ja Karta öfver Ivalojoki elfdal. Guldvaskerierna vid Ivalojoki åren 1870-1874.
Aurénin puoliso vuodesta 1855 oli Albertina Fredrica Hackzell (s. 1828).
Elisabeth Alander

Amanda Elisabeth (Betty) Alander (22. huhtikuuta 1859 Helsinki − 16. kesäkuuta 1940 Helsinki) on Hanna Rothmanin ohella toinen Suomen lastentarha-aatteen ja -toiminnan uranuurtaja.
Alanderin vanhemmat olivat tehtailija Johan Wilhelm Alander ja Amanda Maria Thunberg. Alander opiskeli Berliinissä Pestalozzi-Fröbel-Hausin lastentarhaseminaarissa vuosina 1891−1892. Myöhemmin hän perehtyi laajasti kasvatus- ja lastensuojelutoimintaan Saksassa, Tanskassa ja Ruotsissa. 
Alander perusti Hanna Rothmanin kanssa Sörnäisten kansanlastentarhan vuonna 1890 sekä sen yhteyteen lastenkodin 1899 ja koululaisten päiväkodin 1901. Myöhemmin tarhan tomintaan kuului lisäksi kesäsiirtola ja pyhäkoulu. Alander oli näistä laitoksista muodostetun Ebeneserkodin johtaja 1908–1925. Rothman ja Alander aloittivat vuonna 1892 Suomen ensimmäisen lastentarhaseminaarin, joka oli aluksi ruotsinkielinen, mutta laajeni vuonna 1905 kaksivuotiseksi suomen- ja ruotsinkieliseksi kansanlastentarhanopettajaseminaariksi. 
Alander puolusti saksalaisen kasvatuspedagogin Henriette Schrader-Breymannin näkemysten pohjalta kehittynyttä lastentarhatyötä. Alanderin mukaan lastentarhan tehtävä oli kotikasvatuksen tukeminen eikä hän kannattanut ajatusta, että kaikkien lasten tulisi käydä lastentarhaa. Lastentarhakasvatusta ei hänen mukaansa tullut rakentaa koulun vaan kodin lähtökohdista.
Lords of the Flatbush

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa teknisesti, tunnelmaltaan ja musiikiltaan tökerönä ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Svekokarelidit

Karelidit

Karelidit ovat muinainen vuorijono, joka kulki Itä-Suomesta Länsi-Lappiin. Se muodosti nykyisen Itä-Suomen vaara-alueen ja Lapin tunturialueet halkoen Keski-Suomea. Karelidien synty on ajoitettavissa noin kaksi miljardia vuotta taaksepäin, kun paksut hiekkakivikerrostumat kivettyivät ja sen jälkeen poimuttuivat mannerlaattojen törmätessä. Tässä tapahtumassa syntyi kvartsiittinen selänne, joka on uhmannut ympäristöään paremmin jääkausien kulutusta ja rapautumista. Käsivarren Lapin tunturit kuuluvat kuitenkin uudempaan Skandien vuoristoon ja ovat tämän takia myös muita Suomen tuntureita korkeampia. Kolmas vuoristo on Svekofennidit, joka kulki Etelä-Suomen poikki Ruotsiin.
Karelidien arvioidaan ulottuneen noin neljän kilometrin korkeuteen, eli arvioidaan olleen samankorkuisia kuin nykyiset Alpit. Kuitenkin vuosimiljardien aikana eroosio on kuluttanut vuoret niin, että jäljellä on enää peneplaani, puolitasanko.

Svekofennidit

Svekofennidit oli nykyisten Alppien kaltainen poimuvuoristo Suomessa noin 1800–1700 miljoonaa vuotta sitten. Maanjäristykset olivat tuolloin yleisiä. Vuosimiljoonien kuluessa tuo vuoristo on kulunut pois, ja siitä on muistona enää sen syvät juuriosat. Muinaisista tulivuorista kertovat eräät tulivuorten tuhkasta ja sulasta laavasta syntyneet kivilajit kuten tuffiitit ja erilaiset amfiboliitit.
Opel Mokka

Opel Mokka on Opelin vuodesta 2012 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli.
Theodore Hall

Theodore Alvin Hall (alk. Holtzberg, 20. lokakuuta 1925 – 1. marraskuuta 1999) oli yhdysvaltalainen ydinfyysikko ja myöhemmin biokemisti Cambridgen yliopistossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Työskennellessään Los Alamos National Laboratoryssä 1940-luvun puolivälissä hän luovutti ydinasetta käsitteleviä tietoja Neuvostoliitolle. Hänen kutsumanimensä oli Neuvostoliiton vakoiluelimissä Mlad, joka on slaavilainen nuorta merkitsevä juurimorfi.
New York Cityssä syntynyt Hall hyppäsi koulussa kolmen luokka-asteen yli ja pääsi 16-vuotiaana opiskelemaan Harvardin yliopistoon, josta hän valmistui 18-vuotiaana. Tammikuussa 1944 hänet värvättiin Los Alamosiin, missä ydinaseen kehitys oli käynnissä Robert Oppenheimerin johdolla. Saman vuoden aikana Hall kertomansa mukaan alkoi huolestua mahdollisesta Yhdysvaltain ydinasemonopolista siinä tilanteessa, että maa muuttuisi diktatuuriksi. Hän pääsi yhteyksiin Neuvostoliiton asiamiesten kanssa loppuvuonna 1944 ja luovutti näille tietoja mm. plutoniumpommista. Neuvostoliitto sai myöhemmin Yhdysvaltain ydinaseeseen liittyviä tietoja myös ainakin Klaus Fuchsilta ja David Greenglassilta sekä kahdelta muulta lähteeltä, joita ei ole tunnistettu.
Yhdysvallat tiesi tiettävästi jo vuonna 1950 Hallin vakoilusta. On epäselvää, miksi Hall ei joutunut pidätetyksi missään vaiheessa ennen Yhdysvalloista poistumistaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan asettumistaan vuonna 1962. Hallin rooli Neuvostoliiton ydinaseisiin liittyvässä vakoilussa tuli julki vasta 1990-luvulla, jolloin Venona-projektiin liittyvät asiakirjat tulivat julkisiksi. Hall ei tiettävästi koskaan katunut vakoiluaan.
Hall kuoli Cambridgessä 74-vuotiaana vuonna 1999. Hän oli avioitunut Joan Krakoverin kanssa vuonna 1947 ja saanut tämän kanssa kolme tytärtä.
Urhea Musta

Urhea Musta (engl. Black Beauty) on brittiläis-yhdysvaltalainen vuonna 1994 valmistunut lastenelokuva, joka perustuu Anna Sewellin kirjaan Uljas Musta. Elokuvan on ohjannut Caroline Thompson. Se kertoo hevosesta, joka joudutaan myymään isännän mentyä vararikkoon. Siitä alkaa hevosen kurja elämä entistä kehnompien omistajien hoidossa.
Sysäyksenvahvistin

Sysäyksenvahvistin on rynnäkkökiväärissä tai jossakin muussa aseessa käytettävä vahvistin. Sysäyksenvahvistinta käytetään silloin kun ammutaan paukkupatruunoilla. Vahvistin hajottaa luodin ja estää palokaasun liian nopean pakenemisen. Paine aseen piipussa pysyy riittävän korkeana riittävän ajan, jotta itselataava ehtii latautua. Paukkupatruunoilla simuloidaan kovapanosammuntaa.
Joissakin tapauksissa voidaan myös käyttää paukkupatruunapiippua.
Johnny Åkerholm

Johnny Åkerholm (s. 16. heinäkuuta 1948 Vaasa) on suomalainen pankinjohtaja ja Suomen Pankissa sekä valtiovarainministeriössä pitkään vaikuttanut virkamies.

Ura

Åkerholm on koulutukseltaan valtiotieteen lisensiaatti ja kauppatieteiden kandidaatti. Hän toimi huhtikuusta 2005 alkaen Pohjoismaiden investointipankin toimitusjohtajana, kunnes jäi eläkkeelle keväällä 2012. Hän seurasi tehtävässä islantilaista Jón Sigurðssonia. Ennen Pohjoismaiden investointipankkia hän työskenteli vuosina 1975–1978 OECD:n palveluksessa Pariisissa, vuosina 1982–1995 Suomen Pankissa, muun muassa 1983–1993 keskuspankkipolitiikan osaston osastopäällikkönä ja 1993–1995 kansantalousosaston osastopäällikkönä, vuonna 1995 valtionvarainministeriön kansantalousosaston ylijohtajana, vuosina 1995–2003 valtiovarainministeriön kansantalousasioista vastaavana alivaltiosihteerinä ja vuosina 2003–2004 Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin pääsihteerinä Lontoossa.
Åkerholm on toiminut myös muun muassa Tilastokeskuksen johtokunnan puheenjohtajana ja Euroopan unionin talous- ja rahoituskomitean puheenjohtajana. Åkerholm kuuluu Vaasan yliopiston hallitukseen.
Åkerholm oli vuonna 2000 ehdolla Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi. Sekä eduskunnan pankkivaltuusto että Lipposen II hallitus esittivät häntä ja Mauri Pekkarista eläkkeelle jäämässä olleen Esko Ollilan ja edesmenneen Matti Korhosen tilalle, mutta presidentti Tarja Halonen nimitti lopulta heidän sijastaan vain yhden ehdokkaan, Sinikka Salon.

Näkemyksiä

Vuonna 2017 Åkerholm kannatti, että Suomessa otettaisiin käyttöön negatiivinen tulovero.

Kritiikki

Entinen veroministeri Arja Alho ja entinen Vasemmistoliiton puheenjohtaja Suvi-Anne Siimes ovat syyttäneet Åkerholmia uusliberalististen talouspoliittisten linjausten ajamisesta. Alhon mukaan ”valtiovarainministeriön virkamieskvartetti” Raimo Sailas, Johnny Åkerholm, Erkki Virtanen ja Martti Hetemäki ”ujuttivat markkinaohjautuvaa uusliberalismia julkisen ohjauksen sijaan suomalaiseen yhteiskuntapolitiikkaan”, kun valtiovarainministeri vaihtui Iiro Viinasesta Sauli Niinistöön.