google/wiki40b huggingface dataset:
Haavoittunut enkeli

Synty ja versiot

Hugo Simberg oli työstänyt aihetta pitkään, ensimmäiset Haavoittunut enkeli -aiheeseen liittyvät luonnokset taiteilija teki jo palattuaan Italian matkaltaan 1898.  Luonnoksista ja teoksen suunnittelua otetuista valokuvista näkee, että taiteilija mietti monenlaisia toteutustapoja aiheelle. Joissain luonnoksissa haavoittunutta enkeliä kuljetettiin kottikärryillä ja joissain enkeliä kantoivat pienet pirut. Enkelihahmo ja maalauksen maisema Töölönlahdella Helsingin Eläintarhan puistoalueella pysyivät kuitenkin samana. 
Simberg maalasi Haavoittuneen enkelin toivuttuaan vaikeasta sairaudesta, ja pienen enkelitytön on ajateltu kuvaavan taiteilijan omia tunteita sairauden ajalta. Työ on maalattu myös suuremmassa koossa Tampereen tuomiokirkkoon, jonne taiteilija toteutti suuret seinämaalaukset eli freskot vuosina 1905–1906. Tuomiokirkon fresko poikkeaa alkuperäisestä taustansa osalta: vesinäkymä on laajempi ja siellä erottuu kaksi savuavaa tehtaanpiippua, joita alkuperäisessä ei ole.
Hugo Simberg ei halunnut selittää tätäkään työtään, vaan toivoi sen herättävän ihmisessä minkä tahansa tunteen. Tärkeintä hänelle oli, että katsojassa heräsi tunne. Haavoittunut enkeli -maalaustakaan hän ei itse nimennyt vaan pani sille näyttelyluetteloon nimen kohdalle vain viivan.

Vastaanotto

Haavoittunut enkeli otettiin innolla vastaan kun se esitettiin ensimmäisen kerran Ateneumin syysnäyttelyssä. Simberg sai teoksesta valtionpalkinnon. Hugo Simberg kirjoitti siskolleen Blenda Simbergille 4.10.1903 muilta taiteilijoilta saamastaan palautteesta: ”Tahdon nyt kertoa sinulle, että minua ei reputettukaan tänä vuonna, vaikka jury on ollut kauhean ankara. Näyttää melkein siltä kuin olisin saavuttanut jonkinlaisen ’grand succés’n’ niin toveripiirissä kuin jurynkin keskuudessa. Gallén on niin innostunut, että minun on vaikea ottaa häntä vakavasti. Hänen ensimmäiset sanansa olivat mitä suurinta minun töitteni imartelua ja ihmeellistä kyllä hän on suunniltaan ihastunut suureen tauluun. Hän sanoi, että se tekee sellaisen vaikutelman kuin olisin seisonut suuren metsän keskellä pienessä tuvassa, jonka nurkkiin asti puut kasvavat, ja maalannut muusta maailmasta välittämättä. Hänestä siinä on sellaista rauhaa ja sopusointua, jota ei ole missään muussa näyttelyn työssä. – Jopa Edelfelt sanoi minulle miellyttäviä asioita.” 
Haavoittunut enkeli voitti Ateneumin taidemuseon Suomessa vuonna 2006 järjestämän Maamme taulu -äänestyksen.
Ranskalainen ohjaaja Jean Michel Roux on käsitellyt maalausta Haavoittunut enkeli ja suomalaisuutta elokuvassaan Pohjolan enkeli

Aiheen käyttöä muualla

Lontoolainen kustantaja Gerald Duckworth & Co Ltd herätti keskustelua vuosituhannen vaihteessa käyttämällä Haavoittunutta enkeliä julkaisemansa teoksen Diary of a Man in Despair kansikuvitukseen, jossa Simbergin maalaus on käännetty peilikuvaksi ja paarinkantajien hihoihin on lisätty hakaristitunnukset. Kustantajalle lähetettiin jopa vetoomuksia kirjan vetämiseksi pois markkinoilta – ilman seurausta.
Suomalainen Nightwish-yhtye käytti maalauksen aihetta vuonna 2007 ”Amaranth”-kappaleen musiikkivideossa, jonka ohjasi Antti Jokinen.
The Wild Rover

The Wild Rover ("Villi kulkuri", joskus myös No Nay Never kertosäkeen mukaan) on suosittu irlantilainen kansanlaulu, jonka alkuperästä ja iästä ei ole varmaa tietoa.
Laulu kertoo tarinan nuoresta miehestä, joka on kierrellyt maita vuosien ajan ja palaa kotikaupunkiinsa kantamajataloonsa. Majatalon emäntä ei suostu tarjoamaan tälle juotavaa ennen kuin laulun päähenkilö näyttää matkoillaan keräämänsä kullan. Mies laulaa kulkuripäiviensä olevan ohi ja aikovansa asettua aloilleen.

Historia

Ensimmäiset kirjatut versiot laulusta ovat 1500-luvun lopulta, mutta laulun tarkasta iästä ei ole tietoa. Joka tapauksessa laulu on kirjaamisajankohtaansa vanhempi.
The Wild Rover kuuluu irlantilaispubien esiintyjien vakio-ohjelmistoon, ja sitä pidetään yleensä juomalauluna. Kappaleen 1900-luvulla saama suosio herätti kiivaan keskustelun laulun varsinaisesta alkuperästä.
Vihtori Simonen

Vihtori Simonen (3. marraskuuta 1882 Iitti – 18. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija joka käytti myös nimimerkkejä Vihtori Auer ja Valkoinen Neekeri.
Vihtori Simonen oli muun muassa Mikkelin Sanomien ja Kouvolan Sanomien päätoimittajana. Hänen lapsiaan olivat toimittaja Salama Hirvonen ja toimittaja Seppo Simonen.
Imperial Dreams

Juoni

Entinen jengiläinen Bambi (Boyega) palaa vankilasta kotiseudulleen Wattsin naapurustoon South Los Angelesiin, jossa hän yrittää pysyä kaidalla tiellä ja pitää huolta pojastaan.
Fathia Nkrumah

Ennen avioliittoa

Fathia Rizk syntyi ja kasvoi Zeitounissa Kairossa koptilaisessa perheessä. Hän oli varhain kuolleen virkamiesisän kolmas tytär ja hänen äitinsä joutuikin kasvattamaan hänet pääosin yksin.
Suoritettuaan toisen asteen tutkintonsa, Fathia työskenteli opettajana Notre Dame des Apôtres:issa. Koska opettaminen ei kiinnostanut häntä, hän meni pankkiin töihin. Tässä vaiheessa Kwame Nkrumah pyysi häntä vaimokseen. Fathian äiti oli haluton näkemään jo toisen lapsistaan naivan ulkomaalaisen ja lähtevän maasta, kuten Fathian veli oli lähtenyt Egyptistä englantilaisen vaimonsa kanssa. Fathia selitti että Nkrumah oli anti-kolonialistinen sankari, kuten Gamal Abdel Nasser, mutta hänen äitinsä kieltäytyi puhumasta hänelle ja siunaamasta heidän liittoaan. Nkrumah avioitui Fathian kanssa samana iltana kun tämä saapui Ghanaan: uudenvuodenaattona 1957–1958.

Lähtö Ghanasta

Fathia Nkrumah oli nuori vaimo ja kolmen hyvin nuoren lapsen äiti kun hänen miehensä kukistettiin Ghanan ensimmäisessä onnistuneessa sotilasvallankaappauksessa 24. helmikuuta 1966. Hänen täytyi lähteä lapsineen Kairoon, Egyptiin miehensä jouduttua maanpakoon.

Kuolema

Fathia kuoli 31. toukokuuta 2007 Badrawyn sairaalassa Kairossa sairausjakson jälkeen.
Hänen muistomessunsa pidettiin ortodoksisessa katedraalissa Kairossa koptikirkon paavi Shenouda III:n johtamana perjantaina 1. kesäkuuta 2007 ja hänet haudattiin miehensä viereen Ghanaan Ghanan presidentti John Kufuorin toiveesta.
Hopla

Hopla on belgialainen 3D-animaatiosarja, jota on valmistettu vuodesta 1999 lähtien. Ohjelmassa opetetaan asioita ja esineitä musiikin avulla. Sarjan päähenkilöinä ovat Hopla-jänis, Onki-sika, Nina-karhu sekä Lola-kissa. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV Juniori. Hopla sarja lopetettiin vuonna 2008, koska katsojamäärät laskivat liikaa, eikä Hopla enää tuottanut rahaa.
Steve Payne

Juniorivuodet

Payne pelasi ennen ammattilaisuraansa kaksi kautta juniorisarja OMJHL:n joukkueessa Ottawa 67's, vuodet 1976–1978. Kausista ensimmäisellä hän oli osaltaan auttamassa joukkuettaan pääsemään Memorial Cup -turnaukseen. Minnesota North Stars varasi hänet NHL:ään numerolla 19 NHL:n varaustilaisuuden 1978 toisella kierroksella.

Ammattilaisura

Hyökkäyksellisesti lahjakas Payne aloitti ammattilaisuransa heti varausvuonnaan. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 11. lokakuuta 1978, jolloin North Stars kohtasi runkosarjassa Montréal Canadiensin. Payne pelasi suurimman osan tulokaskaudestaan 1978–1979 NHL:ssä, mutta myös muutaman ottelun Central Hockey Leaguen Oklahoma City Starsissa. Kauden 1979–1980 hän pelasi kokonaan NHL:ssä ja jakoi joukkueensa maalipörssin kärkisijan yhdessä silloisen ketjukaverinsa Al MacAdamin kanssa tehtyään 42 maalia 80:ssä runkosarjaottelussa. Ketjun kolmas pelaaja oli keskushyökkääjä Bobby Smith. Payne oli North Starsin sisäisen maalipörssin kärjessä myös kaudella 1980–1981, jolla hän teki 30 maalia 76:ssa runkosarjaottelussa, ja kaudella 1984–1985, jolla hän teki 29 maalia 76:ssa runkosarjaottelussa.
Vuonna 1981 Payne oli tärkeä osa North Starsin Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä joukkuetta. Hän teki tuona pudotuspelikeväänä 29 tehopistettä, 17 maalia ja 12 syöttöpistettä, 19:ssä ottelussa, enemmän pisteitä ja maaleja kuin joukkueensa muut pelaajat. Hän jakoi pudotuspelien maalipörssin kärkisijan Stanley Cupin voittaneen New York Islandersin Mike Bossyn kanssa ja oli pudotuspelien toiseksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Bossyn jälkeen yhdessä Islandersin Bryan Trottierin kanssa. Payne pelasi NHL:n pudotuspeleissä kaikkiaan kuudella kaudella.
1980-luvun puolivälissä Paynen uraa alkoivat haitata loukkaantumiset. Kaudella 1985–1986 hän pystyi pelaamaan vain 22:ssa runkosarjaottelussa 80:stä ja kaudella 1986–1987 48:ssa ottelussa 80:stä. Paynen ura päättyi lopulta kauteen 1987–1988, jolloin hän oli 29-vuotias. Hän sai 14. marraskuuta 1987 pelatussa ottelussa Washington Capitalsia vastaan niskavamman, joka lopulta sai hänet lopettamaan pelaajauransa myöhemmin samana vuonna. Hän pelasi viimeisen ottelunsa 5. joulukuuta 1987, jolloin North Stars kohtasi Calgary Flamesin. Hän pelasi viimeisellä kaudellaan yhdeksän ottelua NHL:ssä ja viisi ottelua IHL:n Kalamazoo Wingsissä.
Payne pelasi kymmenen kautta kestäneellä NHL-urallaan 613 runkosarjaottelua, joissa hän teki 466 tehopistettä, 228 maalia ja 238 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluja hän pelasi 71, joissa hän teki 70 tehopistettä, 35 maalia ja yhtä monta syöttöpistettä. Payne pelasi kahtena vuonna NHL:n tähdistöottelussa, vuosina 1980 ja 1985.

Maajoukkue

Payne edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta yksissä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1979, jolloin Kanada sijoittui turnauksessa neljänneksi. Payne teki turnauksessa kaksi tehopistettä seitsemässä ottelussa, molemmat maaleja.
Freka Ålander

Fredrik (Freka) Gabriel Ålander (16. heinäkuuta 1883 Helsinki – 11. huhtikuuta 1937) oli suomalainen kuvittaja, mainospiirtäjä ja taidemaalari.
Ålanderin isä oli vaatturimestari Frederik Ålander. Perhe muutti 1880-luvulla kantakaupungista Oulunkylään. Ålanderien Veräjämäki 11:ssä sijainnut kotitalo tuhoutui tulipalossa lokakuussa 1908 ja Frederik Ålander rakensi 1910 paikalle uuden talon, jossa hän asui tyttärensä kanssa, ja 1908 toisen talon Jokiniementie 18:aan, jonne hänen poikansa Freka Ålander asettui asumaan. Virolainen kirjailija Friedebert Tuglas asui Freka Ålanderin luona maanpakolaisvuosinaan piileskellessään ohranaa.
Ålander opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1902–1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1902, 1903, 1904 ja 1905. 
Ålanderin poikia olivat graafinen suunnittelija Olavi Ålander (s. 1911) ja professori Kyösti Ålander.
Krugerrandi

Krugerrandi (afrikaansiksi Krugerrand) on eteläafrikkalainen kultaraha. Rahan nimi on yhdistelmä 1800-luvulla eläneen buurijohtaja Paul Krugerin sukunimestä ja Etelä-Afrikan valuutan randin nimestä. Rahaa alettiin lyödä 1967 Etelä-Afrikan kultamarkkinoiden auttamiseksi.
Krugerrandi on suosittu sijoituskullan muoto: vuonna 1980 se kattoi 90 prosenttia maailman kultakolikkomarkkinoista.
Laipanmaa

Laipanmaa on metsäalue Pirkanmaalla Pälkäneen ja Kangasalan alueilla. Metsäalue jää Längelmäveden, Pälkäneveden ja Kukkian väliselle alueelle. Laipanmaan pinta-ala on noin 15 000 hehtaaria eli 150 neliökilometriä, ja se on suurimmaksi osaksi talousmetsää. Suurin metsänomistaja on UPM Kymmene.
Laipanmaan merkitys virkistyskäytössä on lisääntymässä, ja sinne on rakennettu ulkoilureittejä. Opastettuja polkuja on noin 30 kilometriä. Alueen keskellä sijaitseva Rajalan kämppä on kunnostettu virkistys- ja museokäyttöön. Laipanmaan reunalla sijaitsee Sappeen matkailukeskus.

Luontokohteita

Laipanmaalla on runsaasti järviä, jonne alueen retkeilyreitistö ulottuu (osa järvistä on merkitty retkikohteeksi).

Jouttesselän alue

Pikkulammi • Vuorilammi

Sappeenjärvenojan valuma-alue

Sammasjärvi • Iso Kiimasjärvi • Vähä Kiimasjärvi • Vähätjärvet • Iso Arajärvi • Vähä Arajärvi • Iso Saarijärvi • Leppäjärvi • Vähä Saarijärvi • Sammakkojärvi • Vasajärvi • Koiransuoli • Verkkojärvi (retkikohde) • Suojärvi • Ruokojärvi (retkikohde) • Vähä Hirvijärvi  (retkikohde) • Iso Hirvijärvi  (retkikohde) • Särkijärvi (retkikohde) • Syväjärvi • Masolammi • Musta-Sorsamo • Ahvenainen • Pikku-Kaila • Haisjärvi • Pikku-Sorsamo • Iso-Sorsamo • Kailajärvi

Keljonjärven valuma-alue

Ojajärvi • Pikku Kaakkojärvi • Iso Kaakkojärvi • Iso Saksijärvi • Lakeenjärvi • Ahvenaisjärvi • Vähä Saksjärvi • Taivasjärvi • Hämeenjärvi • Valkeajärvi • Hanhiluppo • Elamonjärvi (retkikohde) • Hallijärvi • Vähä-Laippa (retkikohde) • Iso-Laippa (retkikohde) • Haukijärvi

Längelmäveden lähialue

Haukijärvi • Pentojärvi • Harijärvi • Vähäjärvi • Kalliojärvi • Tervajärvi

Kukkian alue

Heinäjärvi • Vahlajärvi • Pihtilampi (retkikohde)
Godfrey Ho

Godfrey Ho (Chi Kueng Ho (何志強), s. 1948), joskus myös God Ho, on entinen hongkongilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ho tunnetaan parhaiten Ninja-elokuvistaan, jotka ovat sarja 80-luvulla kuvattuja Z-luokan martial arts -elokuvia joissa käytetään Copypaste-tekniikkaa. Näistä elokuvista on ajan myötä tullut kulttiteoksia. Ho saattoi kuvata materiaalin yhteen elokuvaan ja editoida sekä pilkkoa kohtaukset eri järjestykseen, minkä jälkeen hän lisäsi materiaalia toisista elokuvistaan ja lopuksi dubbasi kaiken uusiksi saaden näin (lähes) valmiin uuden elokuvan. Tämä mahdollisti hänen luoda neljä tai viisi elokuvaa yhden budjetilla. Tämän vuoksi onkin vaikeaa arvioida kuinka monta valmista elokuvaa hän itse asiassa kuvasi. Häneltä on luultavasti valmistunut luultavasti yli 90 elokuvaa ja noin 40:nen nimissä on sana "ninja".
Monia Hon elokuvia pidetään vertauksena huonolle elokuvalle. Niitä pidetään joskus myös hullunkurisimpina elokuvina ikinä, sisältäen muun muassa rullaluistelevia ninjona, juoneen mitenkään liittymättömiä raiskauskohtauksia ja samoja toistuvia äänitehosteita. Ho on myös varteenotettava hänen tyylistään käyttää toisten luomaa musiikkia (kuten muun muassa Star Trek II: Khanin vihan, Tähtien sodan, Wendy Carlosin, Miami Vicen, Iczer Onen, Pink Floydin, Tangerine Dreamin ja Steve Hillagen musiikkia) omissa elokuvissaan.

Tausta

Luotettavaa taustatietoa Godfrey Hosta on vaikea saada, johtuen hänen salaperäisyydestään ja suhteellisen joutilaasta nykytuotannosta. Hän on ohjannut vain yhden elokuvan vuosien 1995 ja 2005 välillä kun taas yli 60 elokuvaa 1980–1990 välillä. Ongelmaa ei myöskään auta hänen salanimensä, hän on luonut yli 20 eri nimeä elokuvauransa aikana. Kiinnostavasti Internet Movie Databasen mukaan Godfrey Ho ja hänen muut salanimensä eivät ole hänen oikea syntymänimensä vaan Chi Kueng Ho (何志強).
Hänen salanimiinsä kuuluu muun muassa Godfrey Hall, Zhi Jiang He, Benny Ho, Chi-Mou Ho, Chun-Sing Ho, Charles Lee, Stanley Chan, George King, Ho Jeung Keung, Fong Ho, God-Ho Yeung ja monet muut. On väitelty olisiko Thomas Tang (kuollut tulipalossa 1980-luvun lopulla) ollut oikea henkilö vai yksi Godfrey Hon salanimiä.
Nykyisin Godfrey Ho opettaa digitaalielokuvien valmistusta Hong Kongin elokuva-akatemiassa.
Matkun koulu

Matkun koulu on lakkautettu Forssan kaupungin Matkussa toiminut alakoulu. Siinä oli kolme perusopetusryhmää ja esikouluryhmä, 0-2, 3-4 ja 5-6. Painopistealueena olivat yleissivistävät aineet. Koulu perustettiin 1900-luvun alussa. Viimeinen koulurakennus valmistui 1960-luvulla. Kun Koijärven koulu valmistui, oppilaat siirtyivät sinne joulukuussa 2014.
M/S Sea Trader

Käyttöhistoria

11. marraskuuta 1976 alus laskettiin vesille ja seuraavana vuonna se luovutettiin neuvostoliittolaisen Latvian Shipping Companyn omistukseen. Aluksen kotisatamaksi tuli Riika. Vuonna 1998 alus siirtyi Mekanikis Gerasimovs Shipping Co. Ltd:n haltuun ja Maltan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Valletta, jonka jälkeen alus aikarahdattiin norjalaisen Color Linen liikenteeseen, välille Oslo–Kiel. Color Line nimesi aluksen Color Traderiksi. Vielä saman vuoden aikana laivan nimi vaihtui jälleen; uusi nimi oli Mehanikis Gerasimovs. Vuonna 1999 laiva aikarahdattiin Cargo Connect Transport & Logistic Ltd:n liikenteeseen, linjalle Hampuri–Hull, nimellä Cctl Hull. Kotisatamaksi tuli Hampuri.
Lokakuussa 1999 alus sai Sea Trader -nimensä. Helmikuussa 2002 TransRussiaExpress vuokrasi laivan, reitille Kiel–Kaliningrad–Pietari. Seuraavana vuonna Sea Trader siirtyi liikennöimään Liepājan ja Karlshamnin välille. Vuonna 2004 alus aloitti liikennöinnin Välimeren ja Pohjois-Euroopan välillä.
16. heinäkuuta 2004 Sea Trader alkoi palaa, ollessaan Antwerpenin satamassa. Syyskuussa 2004 belgialainen Van Heyghen osti aluksen ja romutti sen.
Operaatio Upshot-Knothole

Operaatio Upshot-Knothole oli Yhdysvaltojen suorittama ydinkokeitten sarja, jossa suoritettiin yksitoista ydinaseen koeräjäytystä Nevadan koealueella. Se seurasi operaatio Ivyä ja sen jälkeen toteutettiin operaatio Castle.
Yli 21 000 sotilasta osallistui maavoimien Desert Rock V -harjoitukseen koesarjaan kuuluvan ydinkoe Grablen yhteydessä. Tässä testissä ammuttiin U-235-ydinkranaatti Atomic Annie nimisestä järeästä tykistä. Kranaatti ammuttiin 280 mm (11 tuuman) tykistä ja se lensi noin 10 km ennen räjähtämistään. Kranaatin ydinkärki oli "putkimallin" fissioon perustuva atomipommi, kuten Hiroshimaan pudotettu Little Boy Mark 1. Ydinräjähdyksen voimakkuus oli noin 15 kilotonnia.
Grable oli toinen kaikkiaan neljästä koskaan räjäytetystä Little Boy -tyyppisestä ydinaseesta. Ensimmäinen oli Little Boy itse ja kaksi muuta myöhemmän W33-ydinkärjen koeräjäytyksiä. Grablen ydinkranaatti tuotteistettiin W9-ydinkärjen nimellä ja sitä valmistettiin 80 kappaletta yhdessä 20:n niitä ampumaan pystyvän suuren tykin kanssa.
Muut operaatio Upshot-Knotholen ydinkokeet olivat lähinnä aseiden kehitykseen liittyviä. Mukana oli mm. ainoat uraanihydridipommin räjäytykset Ruth ja Ray. Ne olivat molemmat suutareita, koska räjähdysteho jäi vain 200 tonniin TNT:tä. Lopuissa kokeissa testattiin pääasiassa uusia vetypommien rakenneosia; näitä käyttäviä ydinaseita testattiin myöhemmin Operaatio Castlen massiivisissa vetypommien testiräjäytyksissä.
Rimpilammi (Hämeenlinna)

Maantiede

Rimpilampi on pieni suolampi, joka on 120 metriä pitkä ja 50 leveä. Se sijaitsee aivan Myllyharjusta itään jakuvan harjujakson pohjoispuolella harjun juurella. Lammen läpi virtaa Iso Tähilammista Suojärveen kulkeva osin luonnonuomaansa seuraava suo-oja. Lampi on todennäköisesti jäänne harjujen välissä olleesta lammesta, joka on kasvamassa umpeen. Samanlainen historia on otaksuttavissa toisellekin 200 metrin päässä olevalle pienemmälle lammelle.
Karttaslampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,5 metriä mpy.
Sergei Sokolov

Sergei Leonidovitš Sokolov (ven. Сергей Леонидович Соколов, 1. heinäkuuta 1911 Jevpatorija – 31. elokuuta 2012 Moskova) oli Neuvostoliiton marsalkka. Hänet nimitettiin vuonna 1978.
Sokolov toimi vuosina 1965–1984 Leningradin sotilaspiirin komentajana ja vuosina 1984–1987 Neuvostoliiton puolustusministerinä. Hän joutui eroamaan Mathias Rustin tapauksen jälkeen. Hänelle myönnettiin 28. huhtikuuta 1980 Neuvostoliiton sankarin arvo.
Sokolov nimitettiin heinäkuussa 2001 Krimin kunniakansalaiseksi.
Kândal

Kândal tai Kandal (khmeriksi កណ្ដាល) on yksi Kambodžan 24 maakunnasta. Se sijaitsee maan eteläosassa ympäröiden pääkaupunki Phnom Penhiä. Maakunnan pinta-ala on 3 568 neliökilometriä ja sen väkiluku oli vuoden 2008 väestönlaskennassa yhteensä 1 265 085. Maakunta jakaantuu yhteentoista piirikuntaan. Sen pääkaupunki on noin 50 000 asukkaan Ta Khmau (2010), joka sijaitsee noin 10 kilometriä Phnom Penhistä etelään.
Tony Sirico

Tausta

Sirico varttui East Flatbushin ja Bensonhurstin naapurustoissa Brooklynissa. Ennen näyttelijänuraansa hän sekaantui rikoksiin ja tuli tuomituksi vankilaan kahdesti. Vankilasta toisen kerran vapauduttuaan hän sai ystävänsä Richard Castellanon avulla ensimmäisen näyttelijänroolinsa vuoden 1974 elokuvassa Nitistäjä.
Inkvisitio (yhtye)

Inkvisitio on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1988 Oulussa. Yhtye on julkaissut kolme albumia.
Inkvisitio syntyi Juliet Jonesin Sydämen Eero Hyypän ja yhtyeen ulkojäsenen Seppo Kansanojan yhteiseksi sivuprojektiksi. Yhtye esitti sellaisia kappaleita, jotka olivat liian vakavia Juliet Jonesin Sydämen ohjelmistoon. Inkvisition esikoisalbumi Paratiisi julkaistiin vuonna 1989, mutta se jouduttiin vetämään pois myynnistä Jehovan todistajien Vartiotorni-lehdestä varastetun kansikuvan takia. Vuonna 1990 julkaistun Helvetti-EP:n kappale "Arvi Lind" nousi pieneksi hitiksi. Kappaleen kohde uutisankkuri Arvi Lind lähettikin yhtyeelle kiitoskortin. 
Inkvisitio vietti hiljaiseloa vuodesta 1998 aina vuoteen 2017 asti, jolloin yhtye julkaisi uuden albumin Toivo. Yhtye esiintyy levyllä klassisella kokoonpanollaan Parkinsonin tautia sairastavaa Eero Hyyppää lukuun ottamatta. Laulajana toimii Seppo Kansanoja.
Tietokonetaide

Tietokonetaiteessa eli digitaalitaiteessa on joko tekemisen apuvälineenä tai sen esittämisessä tietokoneella, siihen liittyvillä lisälaitteilla, ohjelmilla tai näiden kokonaisuuksilla eli järjestelmillä keskeinen osa. Suurin osa tietokonetaiteesta kytkeytyy perinteisempiin taiteenaloihin kuten animaatioon, typografiaan, kuvataiteisiin ja musiikkiin, mutta tietokoneilla on luotu myös vuorovaikutuksellista eli interaktiivista ja ohjelmien avulla syntyvää taidetta.
Tietokoneistuminen on aiheuttanut digitaalitaiteen ja monien perinteisten taiteiden tekemisen välisen rajan hämärtymisen. Tietokoneesta on tullut yksi väline muiden joukkoon.
Mainonta ja graafinen suunnittelu ovat käyttäneet tietokoneen avulla valmistettavia ja muokattavia kuvia hyväkseen varsinkin siitä asti, kun kuvalliset käyttöliittymät yleistyivät ja näyttötekniikka parani 1990-luvulla. Graafiset ohjelmat mahdollistavat nykyisin erilaisten maalausten ja piirustusten tekemisen piirustuslaudan avulla.

Historia

Tietokonetaiteen edeltäjiin kuuluu muun muassa Andy Warhol. Warhol teki Debbie Harryn maalauksen Commodore Amigalla yleisön edessä kesällä 1985. Videokameralla digitoitu kuva tuotiin tietokoneen näytölle, jossa Warhol ProPaint-ohjelmalla muokkasi kuvaa.
Valkoviiksiapali

Levinneisyys

Valkoviiksiapalia tavataan Angolassa, Burundissa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Keniassa, Nigeriassa, Ruandassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stephens cur

Ulkonäkö

Stephens cur muistuttaa sekä ulkonäöltään että käytökseltään enemmän ajokoiria kuin moni muu cur-rotu. Sen karvapeite on lyhyt ja sileä. Se on yleensä lähes kokomusta, eikä valkoisten merkkien osuus saa olla enempää kuin 1/3 koko värityksestä. Sallittu säkäkorkeus on 40,5-58,5 cm ja paino 16-25 kg. Molemmissa mitoissa maksimin ylittäminen on rangaistavampi virhe kuin minimin alittaminen.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on älykäs, kestävä, nopea ja lempeä. Se on helppo kouluttaa ja on perhettään kohtaan omistautunut, mutta käyttäytyy varautuneesti vieraita kohtaan.

Alkuperä

Kaakkoiskentuckyläinen Hugh Stephens perheineen jalosti rodun alun perin, mistä myös sen nimi johtuu. He kasvattivat yli sadan vuoden ajan koiria jotka tunnettiin nimellä little darkies eli "pikkutummat". Toisen maailmansodan jälkeen viisi eri cur-linjaa jaoteltiin omiksi roduikseen, joista yksi nimettiin mountain curiksi. Vuonna 1970 Hugh Stephens jätti Mountain Cur Club -järjestön varapuheenjohtajan paikan, koska stephens-linja oli eriytynyt riittävästi toisesta mountain cur -linjasta nimeltä mcconnell, jotta sen voisi rekisteröidä omaan erilliseen rekisteriin. Se on erityisen hyvä pesukarhun ja oravan metsästyksessä, mutta sitä voidaan käyttää myös villisikojen, karhun ja puuman ajuemetsästykseen. Ajokoiran tapaan se seuraa myös kylmää verijälkeä, toisin kuin moni muu cur.