google/wiki40b huggingface dataset:
Euroliiga-kausi 2006–2007

Runkosarja

Joukkueet jaettiin kolmeen kahdeksan joukkueen lohkoon, joiden viisi parasta pääsivät jatkoon. Jokainen joukkue pelasi kahdesti yhtä joukkuetta vastaan. Pelattiin 24. lokakuuta 2006 - 1. helmikuuta 2007.

Top 16

Joukkueet jaettiin neljään neljän joukkueen lohkoon. Taas joukkueet pelasivat kahdesti toisiaan vastaan. Lohkojen kaksi parasta pääsivät jatkoon. Pelattiin 14. helmikuuta - 22. maaliskuuta 2007.

Puolivälierät

Lohkojen ensimmäiset pelaavat toisen lohkon toisiksi sijoittuneita päin. Pelit pelattiin paras kolmesta-menetelmällä. Pelattiin 3. huhtikuuta - 12. huhtikuuta.

Final Four

Pelit pelattiin kerrasta poikki-periaatteella. Semifinaalien voittajat etenivät loppuotteluun ja häviäjät pronssipeliin. Pelit pelattiin Ateenassa 4. toukokuuta - 6. toukokuuta.
Novolakin piiri

Novolakin piiri (ven. Новолакский район, Novolakski raion; lakiksi ЦӀуссалакрал район, Tsussalakral raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Se on perustettu vuonna 1944, jolloin seudulta karkotettujen tšetšeenien tilalle siirrettiin lakeja Dagestanin vuoristoseudulta. Piirin pinta-ala on 218 neliökilometriä. Asukkaita on 27 400 henkeä (vuonna 2010).
Novolakin piiri sijaitsee Dagestanin luoteisosassa vuoriston reuna-alueella. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Hasavjurtin piiriin, kaakossa Kazbekin piiriin sekä lounaassa ja lännessä Tšetšeniaan.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Ahar, Banaijurt, Gamijah, Dutši, Jamansu, Novokuli, Novolakskoje, Novomehelta, Novotšurtah, Šušija, Tšapajevo ja Tuhtšar. Hallinnollinen keskus on Novolakskojen kylä, josta on 99 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 15. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista on 46,0 % lakeja, 28,8 % tšetšeenejä ja 23,8 % avaareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, maissin, auringonkukan ja perunan viljelyyn. Lisäksi on leipomoita, myllyjä ja rakennustarvikkeiden tuotantoa. Piirin kautta kulkee Donin Rostovin ja Bakun välinen valtatie.
Piirissä toimii kaksi lastentarhaa ja 19 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat 15 kerhotaloa ja 9 kirjastoa.
Paikallislehtenä ilmestyy lakin- ja venäjänkielinen Zamanalul tšu (”Ajan ääni”).
HMS B.7

Palvelus

HMS B.7 siirrettiin kesällä 1912 Gibraltarille sisaralusten HMS B.6:n ja HMS B.8:n kanssa. Italian liityttyä ympärysvaltoihin piti Ranskan ja Britannian lähettää aluksia Italian tueksi Adrianmerelle sijoitettua Itävalta-Unkarin laivastoa vastaan. Britannia päätti lähettää osastoon Välimerellä olevat B-luokan sukellusveneet ja HMS B.7, HMS B.8 ja HMS B.9 saapuivat Venetsiaan 11. lokakuuta 1915. Osasto viipyi Venetsiassa lokakuuhun 1916, jolloin H-luokan sukellusveneet saapuivat alueelle.
Alus lähti sisaralustensa mukana 30. lokakuuta kohti Maltaa, jossa ne poistettiin palveluksesta odottamaan päätöstä kohtalostaan. Vuonna 1917 alukset muutettiin partioveneiksi aseistamalla ne 12 naulan tykillä ja rakentamalla ohjauskansi. Muutostöiden jälkeen ne palasivat valvomaan Otrantonsalmen sulkua.
Alus myytiin 31. lokakuuta 1919 romutettavaksi.
Jääkiekon SM-liiga

Historia

Liiga perustettiin 24. toukokuuta 1975 Tampereella korvaamaan SM-sarja, jota oli pelattu vuodesta 1928 alkaen. Käänteentekevässä organisaatiouudistuksessa pääsarja erotettiin muusta sarjakiekkoilusta, josta jäi huolehtimaan Suomen Jääkiekkoliitto. Liitto huolehtii myös jääkiekon perustyöstä sekä valmennus- ja kasvatustyöstä sekä Suomen maajoukkueista.
Liigauudistus merkitsi mestaruuden ratkaisemista pudotuspeleillä. Aluksi SM-liigassa oli 10 seuraa. Sarja laajeni 12-joukkueiseksi kaudella 1988–1989. Vuonna 2000 SM-liigaa laajennettiin yhdellä joukkueella, jonka jälkeen sarja suljettiin siten, etteivät joukkueet voineet pudota liigasta tai vastaavasti nousta sinne alemmasta sarjasta. Kaudeksi 2005–2006 sarjaan nostettiin Mestis-voittaja KalPa, joka täytti liigapaikkaan vaaditut kriteerit. Liigakarsinnat palautettiin kaudeksi 2008–2009. Edellytyksenä nousulle karsinnat selvittäneen Mestis-joukkueen olisi kuitenkin pitänyt ostaa hävinneen liigajoukkueen osake liigan määrittelemällä hinnalla. Muussa tapauksessa hävinnyt liigajoukkue olisi jatkanut pelaamista liigassa. Kaudesta 2013–2014 lähtien liigakarsinnat korvaa lisenssijärjestelmä, jossa Mestiksen voittaja voi anoa pääsarjalisenssiä. Mikäli se myönnetään, seura nousee liigaan yhden kauden siirtymäajan jälkeen.

Kauden rakenne

Kaudella 2019–2020 SM-liiga on jaettu viiteen lohkoon, joissa kussakin on kolme joukkuetta. Lohkot on jaettu sijainnin perusteella siten, että lohkojen sisällä välimatkat ovat mahdollisimman lyhyet. Ainoana poikkeuksena tästä on Kärpät, joka pelaa samassa lohkossa eteläsuomalaisten HIFK:n ja HPK:n kanssa.
Kaikki joukkueet kohtaavat toisensa kahdesti kotona ja kahdesti vieraissa, tai kolmesti lohkotoverien kohdalla, eli jokainen joukkue pelaa neljä ottelua jokaista muuta vastaan, paitsi kuusi ottelua kahta lohkotoveriaan vastaan. Näin kukin joukkue pelaa runkosarjassa yhteensä 60 ottelua.
Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin, minkä lisäksi runkosarjassa sijoille 7–10 sijoittuneet neljä joukkuetta pelaavat pudotuspelikarsinnat kolmen pelin sarjana, niin että pudotuspeleihin tulee yhteensä kahdeksan joukkuetta. Pudotuspelit ja finaali pelataan seitsemän pelin sarjoina. Välierien häviäjät ottelevat pronssista yksiosaisessa pronssiottelussa.

Hallinto

Päivitetty: 15.6.2019
Aunuksenkannas

Aunuksenkannas (ven. Оло́нецкий перешеек, Olonetski perešejek) on Fennoskandian niemimaan kaakkoisosassa sijaitseva Äänisen ja Laatokan suurjärvien välinen maa-alue, kannas. Se sijaitsee nykyisin kokonaan Venäjällä, suurimmaksi osaksi Karjalan tasavallassa, eteläisimmältä osaltaan Leningradin alueella. Kannas rajoittuu etelässä Syvärijokeen ja pohjoisessa linjaan Jänisjoki (Läskelänjoki) - Jänisjärvi - Suistamonjoki - Loimolanjärvi - Heinäoja - Salonjärvi - Annankoski - Karatsalmi - Suojärvi - Suojoki.
Talvisodan 1940 päättäneeseen Moskovan rauhaan saakka Aunuksenkannaksen läntisin osa oli Suomea ja se muodosti suurimman osan Raja-Karjalasta. Suur-Suomi-aatteessa unelmoitiin kolmen kannaksen rajasta eli Suomen itärajan kulkua Karjalankannasta, Aunuksenkannasta ja Vienankannasta (Äänisenkannas) myötäillen.
Mazda 818

Mazda 818 Savanna

Mazda 818 Savanna sijoittui viiden auton vertailussa 1974 kolmanneksi. Porrasperäisen mallin oviaukot ovat melko pienet. Istuinten verhoiltu on hiostavaa muovia ja sisätilat ovat melko ahtaat.
Mazdan suuntavakavuus on melko huono, mutta simpukkaohjaus toimii hyvin. Myös vaihteisto toimii hyvin. Jarrut ovat rauhattomat ja raskaskäyttöiset.
1272 cm³ rivimoottorin teho on 51 kW (DIN, 69 hv) ja suurin vääntömomentti 92 Nm. Tekniikan Maailma 18/1974 mittasi Mazda 818 Savannan kiihtyvyydeksi 0-100 km/t 18,1 sekuntia. Huippunopeus 144 km/t.

Farmarimalli

TM-lehden 17/1975 yhdeksän farmariauton vertailussa Mazda 818 STW jäi viimeiseksi. Mazdan ongelmana ovat erityisesti korin huono kuormankantokyky, pompottava jousitus, raskaskäyttöiset jarrut, ajo-ominaisuudet (huono suuntavakavuus) sekä ahtaat sisätilat. Hyvänä puolena on kiihtyvyys, ison 1,6-litran moottorin (59 kW DIN) ansiosta 818 kiihtyi vertailun parhaiten, 0–100 km/t 15,4 sekunnissa.
Herman Haapaniemi

Varhaiset vuodet

Keski-Pohjanmaalla syntynyt Haapaniemi työskenteli nuoruudessaan muun muassa renkinä, tukkitöissä ja sahoilla, kunnes muutti Helsinkiin vuonna 1916. Järjestötoiminnan hän aloitti kotiseudullaan Pietarsaaressa, jossa Haapaniemi oli mukana paikallisessa työväenyhdistyksessä, liittyen 1914 myös sosialidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1917 Haapaniemi liittyi helmikuun vallankumouksen jälkeen perustettuun Helsingin miliisiin, jossa hän toimi myös vuoden 1918 sisällissodan ajan. Sodan päätyttyä Haapaniemi oli muiden punaisten tavoin vankileirillä. Vapautumisensa jälkeen Haapaniemi oli 1920-luvun alussa mukana Suomen sosialistisen työväenpuolueen toiminnassa ja liittyi myöhemmin laittomaan Suomen Kommunistiseen Puolueeseen vuonna 1929. Hän toimi erilaisissa puoluetehtävissä, joutuen myös pidätetyksi 1931.

Espanjan sisällissota ja Suomen sotavuodet

1930-luvun puolivälissä Haapaniemi matkusti Neuvostoliittoon, jossa hän kävi upseerikurssin. Vuosina 1936–1938 Haapaniemi osallistui Espanjan sisällissotaan kansainvälisten prikaatien luutnanttina. Hän toimi poliittisena komissaarina käyttäen peitenimeä Yrjö Broms. Haapaniemi palasi Suomeen joulukuussa 1938, jonka jälkeen hänet vangittiin seuraavan vuoden lokakuussa sisäministeri Urho Kekkosen toimeenpanemissa kommunistipidätyksissä. Haapaniemi vapautettiin talvisodan päätyttyä, mutta vangittiin uudelleen välirauhan aikana elokuussa 1940. Hän oli turvasäilössä koko jatkosodan ajan. Ennen pidätystään Haapaniemi ehti toukokuussa 1940 olla mukana perustamassa Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuraa. Sodan päätyttyä hän toimi punaisen Valpon ylivartijana, tehtävänään pitää silmällä sotasyyllisiä ja talteen otettuja äärioikeistolaisia. Haapaniemestä kertoo myös eversti Yrjö Vasama vuonna 1958 ilmestyneessä muistelmateoksessaan Valpon vankina.
Myöhemmin Haapaniemi toimi pitkään eri tehtävissä Suomi–Neuvostoliitto-Seuran järjestötyöntekijänä.

Muuta

Nivelreumaa sairastanut Haapaniemi oli vuonna 1946 yksi Suomen Reumaliiton edeltäjän Reumayhdistyksen perustamista valmistelleen toimikunnan jäsenistä.
Trine 3: The Artifacts of Power

Vastaanotto

Pelaaja-lehti antoi pelille arvosanan 6/10 arvostelussaan.
Nokkakala

Koko ja ulkonäkö

Nokkakala on väriltään hopeanhohtoinen. Kylkiviiva on kyljen alaosassa. Evät ovat ruumiin takaosassa, minkä takia kala jotenkin muistuttaa haukea, vaikkei ole sille sukua. Nokkakala on tavallisesti 50–70 senttimetriä pitkä ja painaa noin kilon. Nokkakalan luut ovat vihreät. Suurin Suomessa tavattu yksilö pyydystettiin rysällä Paraisilla toukokuussa 2009 ja se painoi 1,07 kilogrammaa.

Levinneisyys

Nokkakala elää Itä-Atlantissa Kap Verdeltä Norjaan, sekä Välimeressä, Mustassameressä ja Itämeressä lukuun ottamatta Perämeren vähäsuolaista takaosaa. Osa Itämeren kaloista vaeltaa edestakaisin Pohjanmeren ja Itämeren välillä. Suomessa kalaa tavataan lähinnä kesäaikaan, mutta sen yleisyys on vaihdellut paljon vuosikymmenten kuluessa. Runsaasti sitä esiintyi 1940-luvulla ja 1970–1980-lukujen vaihteessa. Vaihtelut liittyvät todennäköisesti Itämeren suolapitoisuuden muutoksiin.

Elintavat ja lisääntyminen

Nokkakala liikkuu parvissa pinnan lähellä ja syö kalaa, Itämeressä etupäässä silakkaa, kilohailia, tuulenkaloja ja kolmipiikkejä.
Nokkakala kutee touko-heinäkuussa matalassa rantavedessä. Mätimunat kelluvat tai takertuvat esimerkiksi ajelehtiviin vesikasveihin. Kutevia nokkakaloja on tavattu Virossa muttei Suomessa; lisääntymistä Suomessakin kuitenkin pidetään mahdollisena.

Kalastus ja käyttö

Itämeren eteläisemmissä osissa nokkakalaa pyydetään ravinnoksi. Kala on rasvainen, ja arvostettu erityisesti savustettuna.
Englanti ja Wales

Englanti ja Wales ovat Yhdistyneen kuningaskunnan osia, jotka Englannin kuningaskunnan perillisinä jakavat saman lakijärjestelmän, joten ne muodostavat tässä mielessä yhteisen oikeudellisen kokonaisuuden. Tämä kokonaisuus muistuttaa jossakin määrin osavaltiota, joskaan Yhdistynyt kuningaskunta ei varsinaisesti ole liittovaltio. Lakien osalta Englanti ja Wales on vuonna 1707 unionisopimuksella Ison-Britannian kuningaskuntaa perustettaessa lakkautetun Englannin kuningaskunnan seuraaja.
Yhdistyneen kuningaskunnan muilla osilla, kuten Skotlannilla ja Pohjois-Irlannilla, on oma lakijärjestelmänsä.
Wales ja Englanti yhdistyivät saman monarkin alle Rhuddlan-asetuksen myötä vuonna 1284. Tuolloin Walesin lakijärjestelmä muokattiin yhteensopivaksi Englannin kanssa (niin sanottu Laws in Wales Acts 1535–1542). Lainsäädännössä viittaus Englantiin ei kuitenkaan käsittänyt Walesia. Myöhemmin tämä muutettiin (niin sanottu Wales and Berwick Act 1746) siten, että kaikki viittaukset Englantiin käsittävät myös Walesin ja Berwick-upon-Tweedin alueet. Vuonna 1967 tämäkin muutettiin ja nykyiset lait käyttävät sanamuotoa ”Englanti ja Wales” yhtenä kokonaisuutena.
Englannin ja Walesin yhtenäisyys tulee esille myös siinä, että mailla on esimerkiksi yhteinen krikettimaajoukkue, mutta Skotlannilla on urheilussa yleensä oma joukkueensa. Englannilla ja Walesilla on kuitenkin omat jalkapallo- ja rugby union -maajoukkueensa.
Niketamidi

Entinen ja nykyinen lääkekäyttö

Theo Morell, Adolf Hitlerin henkilökohtainen lääkäri injektoi häntä lääkkeellä Hitlerin ollessa barbituraattien vaikutuksen alaisena.
Skrätsäys

Skrätsäys (engl. scratching) on DJ:den ja turntablistien käyttämä levylautastekniikka. Soivaa vinyylilevyä edestakaisin rytmikkäästi pyörittämällä pyritään aikaansaamaan mielenkiintoista ja omintakeista ääntä ja musiikkia. Erityisen suosittua skrätsäys on hip hopin parissa, jossa sen juuretkin ovat, mutta sitä on käytetty myös muunlaisessa musiikissa (muun muassa Herbie Hancock).
Skrätsäyksen katsotaan saaneen alkunsa 1970-luvulla. Merkittäviä varhaisia vaikuttajia olivat muun muassa DJ:t Grand Wizard Theodore, Grandmaster Flash ja Kool Herc.
Bruno Gollnisch

Holokaustin kieltämissyyte

Gollnisch tuomittiin 18. tammikuuta 2007 holokaustin kieltämisestä 5 000 euron sakkoihin ja kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, sekä joutui maksamaan 55 000 euroa korvauksia. Hän kommentoi holokaustia lehdistötilaisuudessa lokakuussa 2004. 
Euroopan parlamentin sivujen mukaan Gollnisch sanoi lehdistötilaisuudessa seuraavasti:
»Kukaan vakavasti otettava historiantutkija ei yhdy täysin Nürnbergin oikeudenkäynnin päätöksiin. Mielestäni keskitysleirien draamasta on voitava puhua vapaasti. Historiantutkijoilla on oikeus käydä keskustelua kuolleiden määrästä ja tavasta, jolla ihmiset ovat kuolleet.
Kukaan vakavasti otettava historiantutkija ei enää yhdy täysin Nürnbergin oikeudenkäynnin päätöksiin. Tämä ei tarkoita sitä, että puolustelisin kansallissosialistien toisen maailmansodan aikana tekemiä kiistattomia rikoksia, enkä ole itse tuntenut eivätkä ystävänikään ole koskaan tunteneet pienintäkään sympatiaa kansallissosialistien hallintoa kohtaan. Historiantutkijat voivat keskustella siitä, kuinka paljon kuolleita oli todellisuudessa.
En aseta kyseenalaiseksi keskitysleirien olemassaoloa. Ihmisiä pakkosiirrettiin rodun perusteella ja varmasti satojatuhansia tai miljoonia ihmisiä tuhottiin. Nyt, kun tapahtumista on kulunut 50 vuotta, historioitsijat voivat keskustella kuolleiden todellisesta lukumäärästä. En kiistä ihmisten tappamiseen käytettyjen kaasukammioiden olemassaoloa, mutta asiasta on voitava keskustella vapaasti.
Kaasukammioiden olemassaolosta voivat keskustella historiantutkijat.»
Vuoremivuono

Vuoremivuono (ven. Губа Ворьема, Guba Vorjema) on pienehkö ja matala lahti Vuoremijoen suulla Barentsinmeren rannikolla Venäjän ja Norjan rajalla. Lahden länsirannalla Norjassa sijaitsee Grense Jakobselvin kylä. Lahden itäpuoli sijaitsee Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Venäjän Murmanskin alueella. Ennen vuoden 1944 alueluovutuksia tämä itäpuoli kuului Suomelle osana Petsamon kuntaa, ja lahden rannalla sijaitsi Vuoremin kylä, josta käytettiin myös nimeä Stolbova. Lahden perukkaan laskeva Vuoremijoki on Norjan ja Venäjän rajajoki ja oli aikanaan Suomen ja Norjan raja.
Øksendalstunnelen

Øksendalstunnelen on Sunndalin kunnassa, Møren ja Romsdalin läänissä, Norjassa sijaitseva maantietunneli. Se sijaitsee Fylkesvei 62:lla. 5 966 metriä pitkä tunneli avattiin vuonna 2000.
Hear hear

Hear hear (suom. kuulkaa, kuulkaa) on fraasi, joka on saanut alkunsa muodosta hear him (kuulkaa häntä), jota käytettiin usein toistaen. Tätä käskyä käytettiin kiinnittämään huomio puhujaan ja siitä kehittyi myöhemmin puhujan sanoman hyväksymisen ele. Erityisen yleisesti sanonta on käytössä Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneessa.
Kirsi Lindroos

Kirsi Marianne Lindroos (vuoteen 1998 Lindroos-Himberg, s. 9. elokuuta 1958 Lohjan maalaiskunta) on suomalainen opetushallinnon virkamies (opetusneuvos/johtaja/pääjohtaja) ja poliitikko. Lindroos on aiemmin edustanut Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta, mutta vuoden 2011 alusta lähtien hän on ollut puolueisiin sitoutumaton. 
Lindroosin isä oli ammatiltaan hitsaaja ja äiti kotiavustaja. Lindroos valmistui kasvatustieteiden maisteriksi vuonna 1983, toimi 1980-luvulla peruskoulun rehtorina Lohjalla ja loi 1990-luvulla nousujohteisen uran Suomen Kuntaliitossa. Hän oli johtajana opetusministeriössä 2000–2003 ja opetushallituksen pääjohtajana 2003–2007. Vuoden 2008 alussa Lindroos palasi opetusministeriöön kansainvälisyys- ja kehitysjohtajaksi. Hän siirtyi 1. syyskuuta 2009 Suomen pysyvään OECD- ja UNESCO-edustustoon Pariisiin vastaamaan koulutusasioista ynnä muusta. Tällä hetkellä Kirsi Lindroos toimii suuren EU Twinning -hankkeen RTA:na (Resident Twinning Adviser) Kosovossa. Support Implementation of Kosovo Education Strategic Plan 2011–2016 -hanke päättyy vuoden 2017 alussa, johon saakka Lindroos on virkavapaalla opetus- ja kulttuuriministeriön johtajan tehtävistä. 
Lindroos valittiin ensi kerran Lohjan kunnanvaltuustoon SDP:n edustajana vuoden 1988 vaaleissa. Myöhemmin hän oli Tammisaaren ja Raaseporin valtuustossa ja kaupunginhallituksessa. Lindroos oli myös SDP:n ehdokkaana europarlamenttivaaleissa 2009, mutta sai 1 505 ääntä eikä tullut valituksi.
Kansalaisen Karttapaikka

Kansalaisen Karttapaikka on Maanmittauslaitoksen kuluttajille suuntaama, verkossa toimiva maksuton karttapalvelu. Karttapaikalla voi katsella Maanmittauslaitoksen kartta-aineistoja, ilmakuvia sekä kiinteistöjen sijaintitietoja.
Karttapaikassa voi hakea karttoja koko Suomesta muun muassa paikannimillä ja koordinaateilla. Tarkemmissa mittakaavoissa kartoille saa näkyviin myös kiinteistöjaotuksen (kiinteistörajat ja kiinteistötunnukset). Karttatasoja voi katsella päällekkäin ja tasojen läpinäkyvyyttä säätämällä luoda mieleisensä karttanäkymän.
Karttapaikassa voi luoda karttaan oman merkinnän ja jakaa sen linkkinä esimerkiksi sähköpostitse tai sosiaalisessa mediassa.
Palvelussa voi kohdistaa haun useassa koordinaattijärjestelmässä sekä muuntaa koordinaatteja näiden välillä. Tuetut koordinaattijärjestelmät ovat KKJ1–5, YKJ, ETRS-TM35FIN, ETRS-TM34, ETRS-TM36, ETRS-GK19–31, ja EUREF-FIN (2D).
Palvelu on kaikille avoin ja maksuton, eikä sen käyttö vaadi rekisteröitymistä. Palvelusta voi myös ostaa painettuja karttoja sekä räätälöityjä karttatulosteita.
Rauno Ruotsalainen

Rauno ”Ranu” Ruotsalainen (s. 4. helmikuuta 1938) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maajoukkuetason jalka- ja jääpalloilija. Hän sai urheiluoppinsa Lappeenrannan Urheilu-Miehissä ja Veiterässä.

Jalkapallo

Ruotsalainen nostettiin 15-vuotiaana vuonna 1953 Veiterän miesten joukkueeseen. Hän edusti myös Lappeenrannan Palloa, Mikkelin Pallo-Kissoja ja Imatran Pallo-Salamia pääasiassa Suomi- ja maakuntasarjassa eli Suomen toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla.
Kaudella 1962 Ruotsalainen pelasi MiPKin riveissä mestaruussarjassa ja teki 15 maalia joukkueen sijoittuessa neljänneksi. Hän debytoi myös jalkapallomaajoukkueessa ottelussa Ruotsia vastaan. Kaudeksi 1963 Ruotsalainen palasi maakuntasarjassa pelanneeseen LaPaan, mutta säilytti paikkansa maajoukkueessa ja oli voittamassa Pohjoismaiden-mestaruutta. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan A- ja kaksi B-maaottelua. Kaudella 1964 Ruotsalainen ylsi LaPan kanssa historiallisesti Suomen cupin loppuotteluun, jossa mestaruussarjan Reipas oli kuitenkin vahvempi maalein 1–0. Nousun maakuntasarjasta Suomi-sarjaan hän saavutti LaPassa vuosina 1957, 1960 ja 1964 ja PaSassa vuonna 1966.
Päätettyään pelaajauransa 40-vuotiaana LaPassa kaudella 1978 Ruotsalainen siirtyi valmennustehtäviin. Hän suoritti Jalkapallovalmentajakoulun (JVK-tutkinto) vuonna 1982 ja on valmentanut useita eteläkarjalais- ja kymenlaaksolaisjoukkueita, joista monet sarjanousuun. Korkeimmillaan hän valmensi Myllykosken Palloa I-divisioonassa kausina 1985–1986.

Jääpallo

Jääpalloa Ruotsalainen pelasi Veiterässä. Hän voitti nuorten Suomen-mestaruuden vuonna 1957. Jääpallomaajoukkueessa hän pelasi seitsemän A- ja kolme B-maaottelua.
Windsor (Berkshire)

Ilmasto

Windsorissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 10 °C ja keskimääräinen sademäärä 660 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 18 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on joulukuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 39 millimetriä.
HMS Altair (T108)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1977.
Lahnalampi (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kivijärven alueeseen (35.661) se kuuluu.
Gornozavodskin piiri

Gornozavodskin piiri (ven. Горнозаво́дский райо́н, Gornozavodski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1965 perustetun piirin pinta-ala on 7 057 neliökilometriä. Asukkaita on 27 500 henkeä (vuonna 2009).
Gornozavodskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Etelässä se rajoittuu Lysvan, lännessä Tšusovoin, Gremjatšinskin ja Kizelin piireihin sekä idässä Sverdlovskin alueeseen. Pinta-alasta yli 85 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kromiitti, kvartsiitti, marmori, tulenkestävä savi, lasihiekka, rautamalmi, kulta ja uvaroviitti. Piirin alueella sijaitsee osa Basegin luonnonpuistosta.
Piiriin kuuluu Gornozavodskin kaupunki sekä kuusi maalaiskuntaa: Biser, Kusje-Aleksandrovski, Medvedka, Pašija, Sarany ja Tjoplaja Gora. Hallinnollinen keskus on Gornozavodsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 19.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 88,4 % venäläisiä, 4,9 % tataareja ja 1,7 % ukrainalaisia.
Piirin kautta kulkee Permin ja Sverdlovin alueen välinen maantie sekä Permin ja Nižni Tagilin välinen rautatie. Talous perustuu puunhankintaan ja kaivosteollisuuteen.
Piirissä toimii ammattikoulu, lasten ja nuorten luomistyön keskus, lasten musiikki- ja taidekoulut, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Novosti (”Uutiset”). 
Seudulla on kivi-, pronssi- ja rautakautisia arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat entisten metallitehtaiden rakennukset.
Uuden-Kaledonian laguunit

Uuden-Kaledonian laguunit ovat koralliriutan rajaamia laguuneja Uuden-Kaledonian saarten ympärillä.
Laguuneita rajaava valliriutta on 1 500 kilometriä pitkä. Se on maailman toiseksi suurin koralliriutta. Kaikkia alueella eläviä lajeja ei ole vielä kartoitettu, ja uusia lajeja löytyy säännöllisesti. Kalalajeja on tunnistettu yli tuhat, nilviäisiä 5 500, äyriäisiä 5 000 ja sienieläimiä 600 lajia. Suurikokoisimpiin lajeihin kuuluvat dugongi ja liemikilpikonna.
Riutta ja laguunit lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2008.
Maailmanperintöluetteloon  on rajattu laguuneita ja riuttaa kuudelta alueelta, joista neljä sijaitsee Uuden-Kaledonian pääsaaren Grande Terren ympärillä ja kaksi sen läheisyydessä  Beautemps-Beaupren ja Ouvean ympärillä sekä Entrecasteuxin riutoilla.