google/wiki40b huggingface dataset:
Nestor Mahno

Elämä

Mahno oli 1889 Ukrainassa Guljai-Poljen kylässä syntynyt maatyöläisen poika. 18-vuotiaana hän liittyi anarkistiryhmään ja sekaantui terrorismiin. Vuonna 1910 Mahno pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin hänen nuoren ikänsä vuoksi vankeusrangaistukseksi. Mahno vapautettiin vuonna 1917, jolloin hän palasi Ukrainaan ja alkoi toimia vallankumousjohtajana. Hänet äänestettiin 1917 paikallisen talonpoikaisneuvoston johtoon.
Keskusvaltojen miehitettyä Ukrainan 1918 Lenin valitsi Mahnon johtamaan vallankumousarmeijaa tällä alueella. Seuraavien vuosien aikana Mahno taisteli Itävalta-Unkaria, Saksaa ja valkoisia vastaan. Sisällissodan aikana Mahno oli tärkeässä roolissa Denikinin 1919 ja hänen seuraajansa Wrangelin pääasiassa Krimiltä johtaman Etelä-Venäjän armeijan lyömisessä vuonna 1920.
Mahno loi Etelä-Ukrainaan yli seitsemän miljoonan ihmisen asuinalueen kattaneen anarkistisen talonpoikaisjärjestön eli niin sanotun vapaan territorion, jossa sovellettiin anarkistisen kommunismin periaatteita. Mahnon päätös luoda anarkistinen yhteisö Ukrainaan aiheutti kuitenkin sen, että puna-armeija kääntyi häntä vastaan. Bolševikit kieltäytyivät tekemästä yhteistyötä Mahnon anarkistijoukkojen kanssa ja lähettivät kaksi Tšekan agenttia yrittämään hänen murhaamistaan kesäkuussa 1920. Samana vuonna puna-armeijan komissaari Lev Trotski aloitti terrorin ja määräsi tuhansia Mahnoa tukevia talonpoikia teloitettavaksi. Mahno pakeni elokuussa 1921 ulkomaille, ensin Romaniaan ja sitten Puolaan, ennen kuin päätyi Ranskaan, jossa hän kuoli vuonna 1934.

Kulttuuri

Suomalainen teatteriohjaaja Esa Kirkkopelto on kirjoittanut Mahnon tarinasta Ylioppilasteatterille draaman Mahnovitsina, jota on esitetty muun muassa kajaanilaisessa kulttuurihankkeessa Generaattorissa ohjaaja Eino Saaren johdolla.
Hörtsänän arboretum

Hörtsänän arboretum on Oriveden Onnistaipaleella sijaitseva alun perin koeviljelyyn tarkoitettu suojeltu puutarha . Puutarhan on perustanut Hugo Hörtsänä vuonna 1909. Helsingin yliopisto on tehnyt alueelle hoitosuunnitelman, ja kannatusyhdistyksen keräämällä vapaaehtoisella pääsymaksulla voi tukea alueen kunnostusta. Puutarha on avoinna kesäisin.
Marianne Jean-Baptiste

Marianne Raigipcien Jean-Baptiste (s. 26. huhtikuuta  1967 Lontoo, Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä karibialaiset (antigualais-saintlucialaiset) sukujuuret. Hänen läpimurtoroolinsa vuonna 1996 oli kansainvälisessä menestyselokuvassa Salaisuuksia ja valheita, jonka ansiosta hän oli ensimmäinen musta brittiläinen naisnäyttelijä, joka on ollut ehdolla Oscarin saajaksi, ja samasta roolista hän sai myös Golden Globe -ehdokkuuden. Jean-Baptiste on myös säveltänyt ja sanoittanut sekä levyttänyt albumin bluesia.
Hän näytteli vuodesta 2002 alkaen yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Ilman johtolankaa FBI-agentti Vivian Johnsonia, jolla on vakava sydänsairaus ja pieni poika. Ilman johtolankaa lopetettiin 2009. Jean-Baptiste näytteli brittiläisen rikossarjan Broadchurch toisella kaudella vuonna 2015.
Baptiste on naimisissa brittiläisen balettitanssijan Evan Williamsin kanssa, jonka kanssa hänellä on tytär.
Domodossola

Liikenne

Domodossola on ollut liikenteen solmukohta 1800-luvun alusta alkaen, kun Simploninsolatie avattiin. Rautatieyhteys Novaraan (1888) ja Sveitsin Brigiin Simplonin tunnelin kautta (1906) tekivät Domodossolasta merkittävän rautatieaseman. Domodossolasta on myös kapearaiteinen Centovallin laakson kautta kulkeva rata Sveitsin Locarnoon .
Tarkkaavaisuus

Tarkkaavaisuus on huomion keskittämistä johonkin kohteeseen (esimerkiksi kirjan lukemiseen tai heikon äänen kuulemiseen).

Tarkkaavaisuuden eri muotoja

Tarkkaavaisuus voi olla joko tiedostamatonta tai tietoista. Jaetusta tarkkaavaisuudesta puhutaan silloin, kun tarkkaavaisuus on jaettu moneen eri toimintaan. Tarkkaavaisuuden jakaminen voi olla vaikeaa, jos suorittaa jotain monimutkaista tai uutta asiaa. Esimerkiksi matkapuhelimeen puhuminen vaikeuttaa ajotaitojen oppimista. Käsite valikoiva tarkkaavaisuus tarkoittaa taas sitä, että yksilö valitsee ärsykkeitä tarkempaan käsittelyyn muiden samanaikaisten ärsykkeiden kustannuksella.

Aivojen toimintana

Tarkkaavaisuuden tiedetään aktivoivan useita eri aivoalueita sen kohteesta riippuen. Erityisesti toiminnanohjaukseen tarvittava etuaivolohko on aktiivisena tarkkaavaisuuden aikana. Myös tarkkaavaisuuden kohteesta riippuen aktivaatiota voi olla muun muassa kuulo-, näkö- tai motorisella aivokuoren alueella. Tarkkaavaisuuden eri vaiheiden tiedetään myös aktivoivan erilaisia muita alueita, kuten tarkkaavaisuuden kohdentaminen ylempää temporaalista aivopoimua, aivojuoviota, ja päälakilohkon alaliuskaa (lat. lobulus parietalis inferior), tarkkaavaisuuden ylläpito aivorungon aivoverkostoa ja näkökukkulaa, sekä tarkkaavaisuuden siirtäminen dorsolateraalista prefrontaalikorteksia.

Muuta

Tarkkaavaisuus on kognitiivisessa psykologiassa tärkeä tutkimuskohde. Tarkkaavaisuutta tutkiessa apuvälineinä käytetään mm. toiminnallista (fMRI) ja diffuusiopainotteista (DTI) magneettikuvantamista, aivosähkökäyrää (EEG) ja aivomagneettikäyrää (MEG) sekä transkraniaalista magneettistimulaatiota (TMS). Edellä mainitut tutkimusmenetelmät antavat tarkan kuvan siitä, mitkä aivoalueet osallistuvat tarkkaavaisuuden toimintaan, samoin siitä, missä järjestyksessä nämä alueet aktivoituvat ja mitkä alueet ovat yhteydessä toisiinsa. Tietoa saadaan myös siitä, mitä aivoissa tapahtuu silloin, kun emme tietoisesti tee mitään.
Grigori Baklanov

Grigori Jakovlevitš Baklanov (ven. Григо́рий Я́ковлевич Бакла́нов, oikealta sukunimeltään Fridman, Фри́дман; 11. syyskuuta 1923 Voronež – 23. joulukuuta 2009 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Grigori Baklanov joutui vuonna 1941 rivimiehenä toiseen maailmansotaan, opiskeli tykistökoulussa ja osallistui taisteluihin Ukrainassa, Moldovassa, Romaniassa, Unkarissa ja Itävallassa. Vuonna 1942 hän liittyi NKP:n jäseneksi. Sodan jälkeen Baklanov opiskeli Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa, josta hän valmistui vuonna 1951. Kirjailijan ensimmäiset kertomukset edustavat kriittistä maaseudun kuvausta.
Baklanov tuli tunnetuksi toista maailmansotaa totuudenmukaisesti tavallisen sotilaan näkökulmasta kuvaavilla proosateoksillaan Devjat dnei (”Yhdeksän päivää”, 1958), ”Ei tuumaakaan” (Pjad zemli, 1959), Mjortvyje sramu ne imejut (”Kuolleet eivät tunne häpeää”, 1961), ”Mitä maksaa naula rohkeutta” (Potšom funt liha, 1962) ja ”Heinäkuu -41” (Ijul 41 goda, 1964). Jälkimmäisessä romaanissa Baklanov nimesi sodan alkuvaiheen tappioiden syyksi puna-armeijan johdon tuhoamisen Stalinin vainoissa. Erillisenä kirjana ilmestynyt ”Heinäkuu -41” joutui ensin kielletyksi, mutta myöhemmin se julistettiin yhdeksi merkittävimmistä toista maailmansotaa käsittelevistä teoksista.
Kirjailijan myöhemmät teokset käsittelevät sodan kokeneen sukupolven kohtaloita. Toisen maailmansodan kuvaukseen hän palasi vuonna 1979 pienoisromaanissa ”Synnyinmaan puolesta” (Naveki – devjatnadtsatiletnije, oik. ”Ikuisesti yhdeksäntoistavuotiaat”), joka sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon. Vuosina 1986–1993 Baklanov työskenteli Znamja-kirjallisuuslehden toimittajana.
Huhtiainen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,5 metriä mpy.
Von Fieandtin hallitus

Von Fieandtin hallitus oli Suomen tasavallan 42. hallitus. Hallitus oli luonteeltaan virkamieshallitus, mutta ministereissä oli myös poliitikkoja.
Sukselaisen hallituksen kaaduttua SDP:n tekemään välikysymykseen lokakuussa 1957 uuden hallituksen muodostamista yritti aluksi SDP:n puheenjohtaja Väinö Tanner. Edellinen pääministeri V. J. Sukselainen yritti tämän jälkeen uudelleen neljän tai kuuden puolueen hallituksen kokoamista. Presidentti Urho Kekkonen suositteli SKDL:n ottamista mukaan hallitukseen, mihin muut puolueet eivät kuitenkaan suostuneet. Ennätyksellisen pitkän 42 vuorokauden hallituspulan jälkeen astui virkaan Suomen Pankin pääjohtajan Rainer von Fieandtin muodostama "asiantuntijahallitus". von Fieandt pyysi tämän jälkeen vapautusta Suomen Pankin pääjohtajan paikalta ja hänen tilalleen tuli pankin johtokunnan jäsen Klaus Waris. Eduskunnan puhemiehen K.-A. Fagerholmin mukaan von Fieandt oli läpikotaisin pankkimies, jolle politiikka oli täysin vieras alue. Hallituksen ulkoministeriksi tuli jo eläkkeelle siirtynyt ammattidiplomaatti Paavo Hynninen, joka oli toiminut suurlähettiläänä 1920-luvulta alkaen mm. Riiassa, Tallinnassa ja Kööpenhaminassa.
Tammikuussa 1958 valtio joutui rahapulan vuoksi keskeyttämään kaikki maksunsa vuorokauden ajaksi. Pääministeri von Fieandt ja Suomen Pankin uusi pääjohtaja Klaus Waris joutuivat riitaan hallituksen ottaessa kolmelta liikepankilta yhteensä neljän miljardin markan lainan, jotta valtio selviytyisi välttämättömistä menoistaan, peräti 13 prosentin korolla. Lähestyvät vaalit heijastuivat jo eduskunnan työhön, kun se hyväksyi tammikuun lopussa joukon hallituksen esittämiä säästäväisyyslakeja, jotka vasemmisto kuitenkin äänesti yli vaalien. Hallitus epäonnistui yrityksessään sopia etujärjestöjen kanssa palkka- ja hintasulusta. 
Hallitus toimi 29. marraskuuta 1957 – 26. huhtikuuta 1958 149 päivää. Se kaatui opposition esittämään välikysymykseen toistaiseksi viimeisimpänä Suomessa. Runsaan kahden kuukauden kuluttua järjestettävien eduskuntavaalien vuoksi ei edes yritetty uuden poliittisen hallituksen muodostamista, vaan päädyttiin Kansaneläkelaitoksen johtokunnan jäsenen Reino Kuuskosken johtamaan toimitusministeristöön.
Kanadan Grand Prix 2013

Vapaat harjoitukset

Caterhamin kolmoskuljettaja Alexander Rossi ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Charles Picin tilalla.
Lauantain kolmannet vapaat harjoitukset ajettiin märällä radalla. Harjoitusten alku viivästyi puolella tunnilla kaidekorjausten vuoksi, koska aiemmin ennen harjoitusten alkua oheisluokkien Ferrari Challenge -luokan auto oli ulosajossaan vaurioittanut kaiteita.

Aika-ajot

Sateisen aika-ajon paalupaikalle ajoi Red Bullin Sebastian Vettel. Aika-ajojen suurin yllätys oli kolmanteen lähtöruutuun yltänyt Suomen Valtteri Bottas. Epäonnistujiin lukeutui Ferrarin Felipe Massa, joka ajoi ulos aika-ajojen toisessa osiossa.

Kilpailu

Kilpailun voittoon ajoi paalulta lähtenyt Sebastian Vettel, ennen Ferrarin Fernando Alonsoa ja Mercedeksen Lewis Hamiltonia. Lotuksen Kimi Räikkönen oli kilpailun yhdeksäs. Valtteri Bottas, joka lähti kolmannesta ruudusta joutui antautumaan monelle kuljettajalle ja putosi lopulta kilpailun 14:ksi. McLaren jäi ensimmäistä kertaa ilman pisteitä sitten 2009 Abu Dhabin GP:n.
Kilpailun jälkeen sattui vakava tilanne, kun yksi ratavirkailijoista Mark Robinson jäi kisan jälkeen radalla liikkuneen nostotraktorin renkaan alle. Traktori oli ollut siirtämässä pois radan varteen kisan loppupuolella jäänyttä Esteban Gutiérrezin Sauber-autoa. Hän kuoli sunnuntai-illan aikana saamiinsa vammoihin. Kyseinen kuolemantapaus oli ensimmäinen F1-kisaviikonloppua kohdannut kuolema sitten vuoden 2001 Australian GP:n, jolloin myös ratavirkailija menehtyi saatuaan osuman rata-aitojen ulkopuolelle sinkoutuneesta renkaasta.
Carrhaen taistelu

Legioonan vangitseminen ja katoaminen

Pliniuksen mukaan taisteluun osallistunut ja vangiksi joutunut roomalaislegioona karkasi ja katosi. Parthialaisten tietojen mukaan he joutuivat parthialaisten vangiksi. Nämä lähettivät vangitun legioonan sotavankeina Pohjois-Afganistaniin. Matkalla he karkasivat ja perustivat Gobin autiomaan lähelle Kiinaan Lijiangin kaupungin, jonka nimi kiinaksi merkitsee Roomaa. Ajan kiinalaislähteet kuvailevat kaupungin asukkaita pitkiksi, vaaleahiuksisiksi ja sinisilmäisiksi.
Tim Farron

Timothy James Farron (s. 27. toukokuuta 1970 Preston) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Liberaalidemokraattien puoluejohtajana heinäkuusta 2015 heinäkuuhun 2017. Farron valittiin Liberaalidemokraattien johtoon Nick Cleggin jälkeen puolueen kärsittyä vaalitappion vuoden 2015 parlamenttivaaleissa. Häntä seurasi tehtävässä Vince Cable.
Farron on istunut parlamentissa vuodesta 2005 lähtien. Virallisesti hän ilmoitti ehdokkuudestaan Liberaalidemokraattien johtoon toukokuussa 2015 ja myöhemmin heinäkuussa pidetyssä puoluekokouksessa Farron päihitti Norman Lambin saaden 56,5 prosenttia äänistä.
Puheenjohtajakautensa jälkeen Farron sai tehtävässä häntä seuranneelta Cablelta kritiikkiä näkemyksistään seksuaalivähemmistöjen oikeuksista. Farron on myös viitannut omiensa ja puolueen näkemysten asiasta olleen liian suuressa ristiriidassa keskenään.
Pertsa ja Väärä Osoite

Pertsa ja Väärä Osoite on suomalainen yhtye, joka julkaisi yhden albumin.
Dps

Dps on bakteereissa esiintyvä proteiiniperhe. Dps on lyhenne englannista: DNA-binding protein from starved cells eli DNA:han sitoutuva nälkiintyneiden solujen proteiini. Nimensä mukaisesti osa Dps-proteiineista sitoutuu DNA:han. Dps-proteiinit suojaavat bakteeria stressitilanteissa muodostamalla DNA:n ympärille suojaavan rakenteen ja/tai sitomalla itseensä rautaa.

Raudan sidonta

Vapaa rauta muodostaa solussa haitallisia reaktiivisia happiyhdisteitä reagoidessaan vetyperoksidin kanssa. Esimerkiksi hydroksyyliradikaali syntyy niin kutsutussa Fenton-reaktiossa:
Fe²⁺ + H₂O₂ → Fe³⁺ + OH· + OH⁻
Hapellisessa ympäristössä elävä solu ei voi välttyä vetyperoksidilta. Myös rauta on miltei kaikille eliöille välttämätön alkuaine, sillä se on tärkeä osa muun muassa hengitysketjua. Nämä kaksi, vetyperoksidi ja rauta yhdessä kuitenkin muodostavat solulle uhan. Niinpä vetyperoksidista pyritään pääsemään eroon ja rautaa varastoidaan muun muassa ferritiineihin ja Dps-proteiineihin.

Rakenne

Dps-proteiinit koostuvat 12 samanlaisesta alayksiköstä. Kukin alayksikkö muodostuu neljästä α-kierteestä. Keskellä on ontto ydin, johon rauta (rautaa sitovissa perheenjäsenissä) varastoituu. Rauta siirtyy ytimeen proteiinin pinnalla sijaitsevien aukkojen kautta. Matkalla ytimeen kahdenarvoinen rauta (Fe²⁺) hapettuu kolmenarvoiseksi (Fe³⁺).
Dps-proteiinien rakenne muistuttaa lähes kaikissa eliöissä esiintyvien ferritiinien rakennetta. Ferritiinit varastoivat rautaa, jota niihin mahtuu enemmän, sillä ferritiinit koostuvat 24 alayksiköstä. Ferritiinien rautaa sitova aktiivinen keskus poikkeaa kuitenkin Dps-proteiinien aktiivisesta keskuksesta.

Esiintyminen

Dps-proteiineja esiintyy laajalti bakteereissa. Niitä on löydetty mm. maitohappobakteereista sekä arkkibakteereista. Erityisen tärkeitä Dps-proteiinit ovat niille streptokokeille, joilla ei ole ferritiinejä eikä tärkeitä vetyperoksidia hajottavia entsyymejä.

Nimeäminen

Osa Dps-proteiineista kantaa Dps-nimeä, kuten E. coli Dps (EcDps). Osalla perheenjäsenistä nimi voi olla harhaanjohtava kuten helikobakteerilla, jonka Dps-proteiinista käytetään nimeä neutrofiilejä aktivoiva proteiini NapA. Streptococcus mutans -bakteerin Dps-proteiinin nimi puolestaan on Dpr (Dps-like peroxide resistance protein, Dps:n kaltainen peroksidiresistanssiproteiini). Nimet juontuvat ajalta, jolloin Dps-proteiinien tutkimus oli nuorta, eikä Dps-perhettä ollut vielä nimetty.

Biologinen merkitys

Sitomalla rautaa Dps-proteiinit auttavat solua sietämään vetyperoksidia. Esimerkiksi valkosolut tai toiset bakteerit saattavat yrittää tuhota bakteereja vetyperoksidin avulla, jolloin korkeasta vetyperoksidinsietokyvystä on etua.
Pyöräväylä

Pyöräväylät ovat pyöräliikenteelle tarkoitettuja teitä tai tien osia. Suomessa tyypillisiä pyöräväyliä ovat yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä sekä pyörätie ja jalkakäytävä rinnakkain. Muita pyöräväyliä ovat erilliset pyörätiet sekä pyöräkaistat. Joillakin pyöräteillä saa ajaa myös mopolla, edellyttäen että pyörätiestä kertovan liikennemerkin alla on "sallittu mopoille" -lisäkilpi.
Pyöräkaista on polkupyörä- ja mopoliikenteelle tarkoitettu, tiemerkinnöin osoitettua ajoradan pituussuuntainen osa.
Ansarijauhiainen

Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuinen ansarijauhiainen on siivellinen ja väriltään vaaleankeltainen hyönteinen. Aluksi jauhiaiset ovat lähes värittömiä, myöhemmin tummahkoja tai mustia. Aikuiset ovat 1–2 mm pitkiä ja niillä on neljä siipeä. Ansarijauhiainen muistuttaa harvinaisempaa, rakenteeltaan hennompaa ja väriltään kellertävää etelänjauhiaista (Bemisia tabaci).

Lisääntyminen

Naaras kykenee lisääntymään jo 24 tunnin kuluttua kuoriutumisestaan. Se munii lehtien alapinnalle, munat sijaitsevat yleensä keskisuonen ympärillä tai sivusuonten kohdilla tiiviinä rypäinä. Munat ovat aluksi vaaleankeltaisia ja muuttuvat harmaiksi ennen kuoriutumista. Toukat ovat muodoltaan soikeita ja litteitä sekä väriltään vaaleita tai värittömiä. Ne asustavat lehtien alapinnoilla.

Kasvivauriot

Aikuiset ja toukat imevät kasvin nesteitä ja erittävät tahmeaa ulostetta lehdille. Nesteiden imeminen ei vioita kasvia kovin pahasti, vaikka aiheuttaakin nuorten osien epämuodostuneisuutta. Tahmea uloste sen sijaan on erittäin hyvä kasvualusta haitallisille sienille ja homeille. Jauhiaiset lisääntyvät nopeasti ja valtaavat pian kaikki muutkin kasvit. Niistä on vaikea päästä eroon, ja sen vuoksi ne on hävitettävä heti, kun ne ilmestyvät. Suurennuslasilla kannattaa kasveja tarkkailla usein, jolloin tartunnan saamisen jälkeen kasvien pelastaminen on vielä mahdollista. Jos tuhot ovat jo edenneet pitkälle, on kasvi heitettävä menemään.

Torjunta

Ansarijauhiaista torjutaan petopunkkien avulla tai kasvinsuojeluaineilla. Ansarijauhiaisen biologisessa torjunnassa voidaan käyttää muun muassa jauhiaiskiilukaisia (Encarsia formosa). Aikuisia ansarijauhiaisia voi pyydystää myös kasvien yläpuolelle kiininitettävillä keltaisilla tarralapuilla.
Anu Laitila

Anu Susanna Laitila (s. 16. maaliskuuta 1978) on Keravan Kaupungin vapaa-ajan ja hyvinvoinnin toimialajohtaja. Aiemmin hän työskenteli Suomen Viro-instituutin johtajana 2015-2018, Lukukeskuksen toiminnanjohtajana 2008-2014 ja Nuoren Voiman Liiton toiminnanjohtajana 2005–2008.
Anu Laitila on kotoisin Haapavedeltä ja kirjoittanut ylioppilaaksi Kuortaneen urheilulukiosta 1997. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta ja valmistui filosofian maisteriksi 2004. Vuosina 2011–2012 hän suoritti European Diploma in Cultural Project Management -tutkinnon.
Anu Laitila on kääntänyt Viron kirjallisuutta ja toimittanut mm. virolaisen runouden antologian Kivikuu (2002). Hänen käännöksiään ovat muiden muassa Hasso Krullin eeppinen runoelma Meter ja Demeter (2009) sekä Jaan Unduskin näytelmä Goodbye Vienna (2007).
Anu Laitila oli suomalais-virolaisen ystävyysseuran Tuglas-seuran johtokunnan jäsen 2006–2011 ja puheenjohtaja 2011–2013. Hän on ollut Suomen Viron-instituutin hallituksen jäsen vuodesta 2008 ja varapuheenjohtaja vuodesta 2010. 
Syksyn 2010 seurakuntavaaleissa Anu Laitila oli Helsingin ääniharavia. Hän on Oulunkylän seurakuntaneuvoston ja Helsingin seurakuntayhtymän yhteisen kirkkovaltuuston jäsen. Hän on naimisissa toimittaja, SDP:n kansanedustaja Timo Harakan kanssa.
Benjam Pöntinen

Benjam ”Benga” Pöntinen (s. 1953 Lapua) on suomalainen luontovalokuvaaja ja tietokirjailija. Luontokuvaajana Pöntinen on erikoistunut erityisesti liito-oraviin, lepakoihin ja lintuihin. Vuosina 1988–2011 hän on julkaissut 21 valokuvakirjaa, osallistunut kahden luontoaiheisen elokuvan tekemiseen ja ollut mukana vuosina 1979–2012 yli kahdessakymmenessä valokuvanäyttelyssä Suomessa ja muualla. Pöntinen asuu Lapualla ja on töissään kuvannut paljon eteläpohjalaista luontoa ja maisemaa.
Pöntiselle myönnettiin vuonna 2013 Suomen valokuvajärjestöjen keskusliiton Finnfoto-palkinto.
Unelma onnesta

Juoni

Itä-Turkin maalaiskylään kiirineet huhut maanmiesten menestyksestä vauraassa Sveitsissä saavat Haydarin ja hänen vaimonsa Meryemin suunnittelemaan lähtöä. He myyvät karjansa ja maansa, jättävät seitsemästä lapsestaan kuusi isovanhempien hoiviin ja lähtevät matkaan yhden poikansa kanssa, jolle he kaavailevat hankkivansa hyvän koulutuksen Sveitsissä. Kolmikko piiloutuu laivaan, joka vie heidät Italiaan. Como-järvellä he antavat viimeiset rahansa miehille, jotka lupaavat salakuljettaa heidät rajan yli Sveitsiin. Miehet kuitenkin hylkäävät asiakkaansa alppisolassa lumimyrskyn yllättäessä.
Christine Guldbrandsen

Christine Guldbrandsen (s. 1985 Bergen, Norja) on laulaja, joka on kansainvälisesti tunnetuin vuoden 2006 Euroviisuista, missä hän edusti Norjaa kappaleella Alvedansen ja sijoittui neljänneksitoista. Christine on menestynyt pohjoismaissa levyjensä Surfing In The Air ja Moments ansiosta. Kahdella ensimmäisellä levyllään Guldbrandsen lauloi englannin kielellä, mutta tuoreimmalla levyllään hän laulaa norjaksi.
Karhuhalli

Teknisiä tietoja

Karhuhallin korkeus on 18 m, pituus 166,5 m ja leveys 87 m. Pelikentän koko on 100×64 metriä. Kenttää kiertävän Spurtan-pinnoitteisen 3-rataisen juoksuradan pituus on 400 metriä, ja takasuoralla on 5-ratainen juoksusuora, jonka pituus on 134 metriä. Hallin itäpäädyssä sijaitsevat yleisurheilun kenttälajien suoritus- tai harjoituspaikat. Hallin yhteydessä on myös voimailutilat, kahvio sekä konferenssitilat.

Historia

Karhuhallin nimi valittiin yleisökilpailulla, ja se otettiin käyttöön Porin Päivänä syyskuussa 1992. Ajatus maapohjaisesta jalkapallohallista esitettiin Porissa jo vuonna 1955, mutta varsinaisesti hallin suunnittelu käynnistyi vasta 1980-luvun lopussa. Alun perin tarkoitus oli rakentaa vain jalkapalloilijoiden käyttöön tarkoitettu halli, mutta loppuvaiheessa suunnitelmia muutettiin ja halliin tuli myös juoksuradat. Karhuhalli rakennettiin 1990-luvun alun syvimpänä lamakautena. Kaupunginjohtaja Martti Sinisalmen mukaan rakentamispäätös tehtiin keväällä 1991 aivan viime tingassa, sillä viikkoa myöhemmin pidetyssä kaupunginvaltuuston kokouksessa sitä ei enää olisi uusien taloustietojen valossa tehty.
Karhuhallin 400 metrin pituinen juoksurata oli valmistuessaan Pohjoismaiden ensimmäinen. Alkuperäinen hiekkatekonurmi vaihdettiin kumigranulaattipinnoitteeseen vuonna 2008. Valaistus uusittiin vuonna 2017, jolloin vanhat monimetallivalaisimet vaihdettiin LED-valaistukseen. Hallin ulkokatto uusittiin vuonna 2018.
Karhuhallissa on pelattu yksi jalkapallon Veikkausliigan ottelu huhtikuussa 1996 FC Jazzin ja Jaron välillä. Ottelua oli seuraamassa 1 300 katsojaa, mikä on Karhuhallin yleisöennätys urheilutapahtumissa. Helmikuussa 1997 FC Jazz kohtasi Karhuhallissa harjoitusottelussa ruotsalaisen AIK Tukholman. FC Jazzin lisäksi hallissa ovat sarjaotteluita pelanneet FC PoPa ja NiceFutis. Karhuhalli on toiminut jalkapallon TUL Cupin lopputurnauksen isäntänä vuonna 1993. Pesäpallon naisten halli-SM on Karhuhallissa pelattu useampia kertoja. Vuonna 2016 Eero Haapala hyppäsi Karhuhallissa pituushypyn sisäratojen Suomen ennätyksen 811, joka oli myös hallikauden kansainvälinen kärkitulos. 
Urheilutapahtumien lisäksi Karhuhalli toimii erilaisten messujen ja konserttien pitopaikkana. Siellä ovat esiintyneet muun muassa Eppu Normaali, Yö ja Hector. Karhuhallissa järjestetään vuosittain Porin Rakennusmessut ja myös Satakunnan Messut järjestää hallissa säännöllisesti erilaisia messutapahtumia.
Osmo Hämeenniemi

Osmo Veli Hämeenniemi, kirjailijanimeltään Aarno Routa, (29. syyskuuta 1919 Miehikkälä – 22. marraskuuta 1958 Valkeakoski) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Hämeenniemi valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin opettajaseminaarista vuonna 1949.