Yrjö Nahi

Yrjö Ilmari Nikolai Nahi (27. marraskuuta 1895 Loimaa – 25. marraskuuta 1965) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä. Hän kului myös niin sanottuihin kalterijääkäreihin.

Perhetaustat

Nahin vanhemmat olivat kirjakauppias Frans Fredrik Nahi ja Hulda Wilhelmiina Grönholm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Mary Elisabet Valtamon kanssa.

Koulutus

Nahi kävi kolme luokkaa Forssan yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Turun suomalaisessa lyseossa vuonna 1929. Hän suoritti hyökkäysvaunukurssin Hämeenlinnassa vuonna 1922 ja kävi Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928 ja majurikurssin vuonna 1931 sekä suoritti konekivääri- ja kranaatinheitinkurssin vuonna 1935.

Jääkärikausi

Nahi työskenteli autonkuljettajana, kun hän sai tiedon jääkäriliikkeestä maanviljelijä Pieltä syksyllä vuonna 1915. Asiasta innostuneena päätti hän värväytyä Saksaan jääkäripataljoona 27:ään. Matkaan hän lähti ns. Lapuan reittiä, jonka varrella hän joutui vangituksi Seinäjoella 28. helmikuuta 1916. Mukanaan hänellä oli neljä neljä muuta miestä, jotka hänen oli määrä saattaa Jääkäripataljoona 27:n alokasryhmään Saksaan. 
Seinäjoelta heidät siirrettiin edelleen Helsinkiin Katajanokan tutkintavankilaan. Häntä syytettiin jääkärivärväyksestä. Tätä vankeutta kesti 7 viikkoa, jonka ajan Yrjö Nahi kuvailee elämänsä raskaimmaksi. Katajanokalta matka jatkui Venäjälle Pietariin Spalernajan vankilaan. Koppikaverikseen Yrjö Nahi sai Vilho Mäen, mutta ei aikaakaan, kun Nahi huomasi olevansa sellissään yksin, sillä poliittisesti arveluttavien vankien ei ollut suotavaa olla samoissa selleissä. Hänen naapureinaan Spalernajassa olivat seinänaapurina G. Salonius ja yläkerran naapurina yliloikkari Niskanen, "petturi ja maankavaltaja" (näitä sanoja käyttää S-W. Pekkola kirjassaan Kalterijääkärit). Sellikavereina Nahilla vieraili pikkurikollisista murhamiehiin. 
Venäjän vallankumous oli vapauttava Spalernajan vangit 12. maaliskuuta 1917. Vankilasta vapauduttuaan Yrjö Nahi yritti uudemman kerran lähtöä Saksaan jääkärioppiin. Tällä kertaa hän käytti ns. Nurmeksen etappia. Matka eteni Hyrynsalmelle "Hallan Ukon" luokse, josta hän sai matkakaverikseen Aarne Sihvon, joka johdatti hänet jääkäripataljoona 27:ään Lockstedtin leirille, missä hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 13. toukokuuta 1917. Täydennysjoukosta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917.

Sisällissodan jälkeinen aika

Nahi palveli sisällissodan jälkeen komppanianpäällikkönä Porin rykmentistä muodostetussa Tammisaaren vartiopataljoonan 2. komppaniassa, josta hänet siirrettiin hänen anomuksestaan 6. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Rykmentissä hän toimi nuorempana upseerina 3. konekiväärikomppaniassa. Komppaniassa hän toimi myös komppanianpäällikkönä 27. tammikuuta - 8. marraskuuta 1920 välisen ajan. Toisen konekiväärikomppanian päälliköksi hänet nimitettiin 15. huhtikuuta 1921 ja toisen pataljoonan komentajaksi 8. lokakuuta 1931. Seuraavaksi hänet nimitettiin 29. joulukuuta 1930 aliupseerikoulun johtajaksi. Aliupseerikoulusta hänet siirrettiin 5. joulukuuta 1937 yleisesikuntaupseeriksi Turun pohjoisen sotilaspiirin esikuntaan.

Talvi- ja jatkosota

Nahi osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 15:ssä ja osallistui taisteluihin Summassa, Näykkijärvellä ja Viipurissa. Välirauhan aikana hän toimi edelleen samassa tehtävässä, kunnes hänet siirrettiin Sisä-Suomen suojeluskuntapiirin päälliköksi ja myöhemmin komentajaksi. 
Jatkosodan puhjettua Nahi komennettiin Jalkaväkirykmentti 50:n komentajaksi ja hän osallistui sen komentajana taisteluihin Laatokan Karjalassa. Ilmeisesti Yrjö Nahilla oli huonot välit  IV armeijakunnan komentajaan Paavo Talvelaan, kun hänet siirrettiin päällikön paikalta jo ensimmäisenä sotavuonna VI Armeijakunnan Henkilötäydennyskeskuksen päälliköksi. Paavo Talvelan elämäkerrasta saa käsityksen, että siirron takana olisi jääkärieversti Kaarlo Heiskanen, minkä Talvela sanojensa mukaan siunasi. Nahia seurasi rykmentin komentajana majuri Martti Aho. Henkilötäydennyskeskuksesta hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 3:een. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin vuonna 1942 komentajaksi Sisä-Suomen suojeluskuntapiiriin ja hän hoiti samalla myös Keski-Pohjanmaan sotilasläänin komentajan tehtäviä, kunnes erosi sotien jälkeen vakinaisesta palveluksesta ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Turun Hirvensalossa. Hänet haudattiin Turkuun.