Liberland

Historia

Liberlandin alue kuului Serbiaan, mutta Jugoslavian sisällissotien jälkeen se siirtyi Kroatialle vuonna 1990. Kroatia ei halunnut Liberlandia itselleen, sillä hyväksymällä sen alueekseen Kroatia olisi samalla tunnustanut uudet, nykyistä pienemmät rajat. Mikään muukaan valtio ei kuitenkaan vaatinut aluetta itselleen, joten se on juridisesti terra nullius. EU-vastainen tšekkipoliitikko ja liberalismiaktiivi Vít Jedlička huomasi tämän vuonna 2015 ja perusti kahden kaverinsa kanssa mikrovaltion alueelle. Se julistautui itsenäiseksi 13. huhtikuuta 2015 nimellä Liberland. Ennen Liberlandin itsenäistymistä alue tunnettiin nimellä Gornja Sigana. Liberlandin ensimmäiseksi presidentiksi valittiin perustajana toiminut Vít Jedlička. Kroatia on kieltänyt pääsyn Liberlandiin.

Maantiede

Liberland sijaitsee Kroatian ja Serbian välisellä rajalla Tonavan varrella. Kooltaan seitsemän neliökilometrin kokoinen Liberland on pääosin suota ja metsää. Liberland elää luonnontilassa, sillä sinne ei pääse ihmisiä. Maassa on huonokuntoista tiestöä ja yksi hylätty metsästysmökki.

Hallinto

Liberlandin lakijärjestelmä pyrkii presidentti Jedličkan mukaan yhdistelemään parhaita puolia Yhdysvaltojen, Sveitsin, Ranskan ja Ison-Britannian hallinnosta. Liberlandin hallinto pyrkii ohjailemaan kansalaisiaan mahdollisimman vähän. Maan hallitukseen kaavailtiin aluksi 10–20 jäsentä. Liberlandin valtiovarainministerinä toimii Jan Purkabek ja ulkoministerinä Thomas Walls. Liberlandin presidenttinä on toiminut sen perustamisesta lähtien tšekkipoliitikko Vít Jedlička. Liberlandissa on tarkoitus toimia poliisi, mutta ei armeijaa. Siellä saa kantaa asetta vapaasti.
»Amerikkalaiset vankilat ovat täynnä ihmisiä, jotka ovat syyllistyneet rikokseen, joka ei todellisuudessa vahingoita ketään. Jos rikos ei vahingoita ketään, sen ei pitäisi olla rikos.» 
(Presidentti Vít Jedlička)
Taloudellinen valvonta Liberlandissa on vähäistä, eikä siellä ole pakollisia veroja. Liberlandin palvelut on tarkoitus rahoittaa yksityisten toimijoiden kautta tai joukkorahoituskampanjoiden avulla. Maa käyttää valuuttanaan virtuaalivaluutta Bitcoinia, jotta se ei tarvitsisi keskuspankkia. Kaikessa Liberlandin valtion julkisessa taloudellisessa toiminnassa on tarkoitus käyttää Bitcoinia.

Kansallissymbolit

Liberlandin lipussa on keltaisella pohjalla musta vaakaviiva ja sen päällä Liberlandin vaakuna. Lipun keltainen kuvastaa kapitalismia sekä vapaakauppaa, musta vallankumousta. Liberlandin motto on ”Žít a nechat žít”, joka tarkoittaa ”Elä ja anna toisten elää”. Maan kansallishymni on ”Victory March to Glory Land” ja kansallisjuoma on 14-prosenttinen aleolut.

Kansainväliset suhteet

Liberlandin presidentti Jedlička pyysi Liberlandin julistauduttua itsenäiseksi sen rajanaapureita Serbiaa ja Kroatiaa tunnustamaan Liberlandin itsenäisyyden. Yksikään Yhdistyneisiin kansakuntiin kuuluva valtio ei kuitenkaan ole tunnustanut Liberlandia itsenäiseksi. Toinen tunnustamaton mikrovaltio Enclava on tunnustanut Liberlandin itsenäisyyden. Kroatian rajavartiosto pidättää kaikki Liberlandiin pyrkivät ja sakottaa heitä.

Kansalaisuus

Liberland alkoi heti itsenäiseksi julistautumisensa jälkeen vastaanottaa kansallisuushakemuksia internetsivujensa kautta. Liberlandin kansalaisuuden voi saada kuka tahansa, joka ei kuulu ääriliikkeisiin, ole ääriuskonnollinen tai ole tuomittu vakavista rikoksista. Liberlandin kansalaiseksi pääseminen vaatii taustaehtojen täyttämistä ja 10 000 dollarin lahjoittamista valtion kassaan tai vastaavaan summan edestä työskentelemistä. Liberland on kerännyt joukkorahoituksella varoja kansalaistensa passien painamiseksi. Presidentti Jedličkan mukaan Liberlandin kansalaisiksi voidaan hyväksyä 30 000–40 000 ihmistä, joskaan he eivät voi kaikki asua Liberlandissa. Ensimmäisillä sadalle kansalaiselle myönnettiin kunniakansalaisuus. 
Kansalaisuushakemuksia tuli ensimmäisen viikon aikana noin 220 000. Vajaassa kahdessa viikossa kansalaisuushakemuksia tuli lähes 300 000 ja niistä 20 hyväksyttiin. Elokuussa 2015 kansalaisuushakemuksia oli tullut lähes 400 000, mutta niistä vain 45 000 oli vakavasti otettavia. Kansalaisuushakemuksia tuli alkuun erityisesti Yhdysvaltain ja Sveitsin kansalaisilta. Syyskuussa 2015 kansalaisuushakemuksia oli tullut 380 000, joista lähes 10 000 oli tullut Syyrian pakolaisilta. Tuolloin 618 hakemusta oli hyväksytty.