google/wiki40b huggingface dataset:
Tasasivuinen kolmio

Tasasivuinen kolmio on geometriassa kolmio, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä. Tasasivuinen kolmio on yksinkertaisin säännöllinen monikulmio, mikä vuoksi sillä on lukuisia erikoisominaisuuksia ja käyttötapoja. Se on myös tasakylkinen kolmio.

Muistikolmio

Tasasivuisen kolmion korkeusjana on samalla kulmanpuolittaja, joka jakaa huippukulman puoliksi. Korkeusjanan avulla saadaan kulmat 30° ja 60° esille, ja Pythagoraan lauseen avulla voidaan päätellä mitat 1, 2 ja

Kolmion sisälle ja ulos piirretyt ympyrät

Kolmion kulmanpuolittajat leikkaavat toisensa pisteessä, joka on samalla kolmion sisälle piirretyn ympyrän keskipiste. Koska tasasivuisessa kolmiossa kulmanpuolittajalla on myös sivunpuolittajan ominaisuudet, on ympyrän keskipiste myös sen painopiste. Ympyrän säde on edellä mainittu  
Kolmion keskinormaalit leikkaavat toisensa pisteessä, joka on samalla kolmion ulkopuolelle piirretyn ympyrän keskipiste. Tasasivuisessa kolmiossa tämä on samalla sekä kolmion sisälle että sen ulkopuolelle piirretyn ympyrän keskipiste. Ulkopuolisen ympyrän säde on edellä mainittu

Yhdenmuotoisuus

Tasasivuisilla kolmioilla on aina 60° kulmat, vaikka ne olisivat eri kokoisia. Tämän vuoksi ne ovat keskenään yhdenmuotoisia.

Laskukaavoja ja tunnettuja teoreemoja

Pinta-ala  
Sivun pituus voidaan sanoa pinta-alan avulla 
Tasasivuisen kolmion korkeus saadaan kertomalla sen sivun pituus luvulla , joka on noin 0,866.  Sen pinta-ala on yhtä suuri kuin sen sivun neliö kerrottuna luvulla , joka on noin 0,433.

Vivianin lause

Vivianin lauseen mukaan tasasivuisen kolmion sivujen etäisyydet kolmion sisällä olevasta pisteestä ovat yhteenlaskettuna sama kuin kolmion korkeus.

Geometrinen konstruointi

Jos paperilta osoitetaan piste, voidaan sen ympäri piirtää ympyrä millä säteellä hyvänsä. Viivaimella vedetään ympyrälle keskipisteen kautta halkaisija. Nyt voidaan piirtää halkaisijalle keskinormaali halkaisijan päätepisteistä piirettyjen kaarien avulla. Tälle keskinormaalille, joka on jana keskipisteestä ympyrän kaarelle, voidaan myös piirtää keskinormaali vastaavalla tavalla. Tästä keskinormaalista ympyrä erottaa janan, joka on tasasivuisen kolmion yksi sivu. Sivun vastainen kärki löytyy halkaisijan keskinormaalilta ympyrän kehältä keskipisteen toiselta puolelta.
Gaspard de la nuit

Gaspard de la nuit: Trois poèmes pour piano d’après Aloysius Bertrand eli Yön Gaspard: kolme runoelmaa pianolle Aloysius Bertrandin mukaan on Maurice Ravelin säveltämä triptyykki eli kolmiosainen pianosävellys, joka valmistui vuonna 1908. Teos perustuu Aloysius Bertrandin samannimiseen runokokoelmaan. Sävellyksen synkkyys ja äärimmäinen vaikeus ovat tehneet siitä tekijänsä sävellystuotannon tunnuskuvan. Teos kestää noin 25 minuuttia. Sen kantaesitti Ricardo Viñes 9. tammikuuta 1909.

Ondine

Ondine muistuttaa hetkittäin Ravelin toista pianosävellystä Jeux d’eau. Se loihtii esille värähtelevän vedellisen ilmapiirin, joka kutsuu ihmistä vierailulle veden valtakuntaan. Tarinassa lumoava seireeni kuuluu undiinien valtakunnan väestöön. Se on puoliksi enkeli ja puoliksi demoni ja on syntynyt saksalaisessa tarinaperinteessä, ja Grimmin veljekset kehittivät sitä edelleen.

Le Gibet

Le Gibet’ssä eli Hirsipuussa itsepintainen kelloaihe toistuu läpi kappaleen. Säveltäjä on merkinnyt esitysohjeeksi: kiirehtimättä tai hidastamatta aina loppuun saakka. Tämä hypnoottiseksi todettu kohtaus kylpee kelmeässä kuunvalossa.

Scarbo

Scarbo on rytmiltään ja tempoltaan nopea ja triptyykin kappaleista vaikein.
»Kun Ondine osoittaa ennen kaikkea Ravelin melodiset kyvyt ja Le gibet harmoniset mahdollisuudet, niin Scarbossa säveltäjä osoittaa rytmiset taitonsa. Tämä häikäisevä pianokappale ei vaadi niinkään ilmaisua vaan nykyaikaista pianonsoittotekniikkaa ja aikansa taiturimahdollisuuksia.» 
()
Ee Mungu Nguvu Yetu

Ee Mungu Nguvu Yetu, englanniksi Oh God of All Creation ("Koko luomakunnan Luoja"), on Kenian kansallislaulu.
Gunnar Ericsson

Gunnar Ericsson, Eriksson i Näs (27. heinäkuuta 1906 Vimmerby, Småland, Ruotsi – 27. toukokuuta 1974 Vimmerby) oli ruotsalainen keskustapuolueen poliitikko, joka tunnetaan myös poliittisista satiireista.
Ericsson oli Ruotsin keskustapuolueen nuorisojärjestön palveluksessa 1936–1942 ja kansanedustaja toisessa kamarissa 1946–1956. Hän kannatti hyvin voimakkaasti pohjoismaista yhteistyötä. Ericsson oli tiiviisti yhteydessä suomalaisiin puoluetovereihin ja opetteli suomea. Urho Kekkonen kuului hänen ystäväpiiriinsä. Hän vaikutti Hanasaaren kulttuurikeskuksen perustamiseen. Kansanedustajavuosinaan hän oli muun muassa Ruotsin Keskustapuolueen edustajana eläkekomiteassa 1951–1955. Ericsson oli maanviljelijä koko työuransa ajan vuoteen 1965.
1950-1970-luvulla Ericsson julkaisi vuosittain satiirikokoelmia, jotka kuvitti Ewert Karlsson (EWK). Satiireissa hän sovitti ajankohtaisia Ruotsin tapahtumia viikinkiajan Sveanmaahan. Hän käytti yleensä salanimeä Gunnar på Lid-arrende.
Gunnar Ericsson oli Astrid Lindgrenin veli. Ruotsin arvostetuimpiin nykykirjailijoihin kuuluva Karin Alvtegen on hänen tyttärentyttärensä.
Circuit de Montjuïc

Historia

Circuit de Montjuïc on saanut alkunsa Circuit Baix Penedes’stä (jo vuonna 1908) ja Stiges Terramar Circuitista (1923), jotka ajettiin Barcelonan lähellä. Vuonna 1932 kilpailun lähtö oli Montjuïc Parkissa, josta tuli seuraavana vuonna oma kilparatansa, Circuit de Montjuïc.
Vuonna 1969 Espanjan Grand Prix ajettiin radalla, ja se vuorotteli GP:n pitopaikkana Jaraman kanssa. Espanjan Grand Prix 1975 oli muutenkin poikkeuksellinen, sillä kuljettajat olivat sanoneet, etteivät tunteneet itseään radalla turvalliseksi. Emerson Fittipaldi kieltäytyi osallistumasta kilpailuun. Kierroksella 26 Rolf Stommelenin takasiipi irtosi, ja hän syöksyi katsomoon. Onnettomuudessa kuoli viisi katsojaa. Kilpailu lopetettiin puolessa välissä ja pisteet puolitettiin. 
Onnettomuuden jälkeen Montjuïcissa ei enää ajettu Espanjan Grand Prix’ta.
Hurrikaani Irene

Kehitys

Kuuropilvien ryväs alkoi järjestäytyä trooppiselle myrskylle tyypilliseen muotoon, ja myrsky nimettiin Ireneksi 28. elokuuta, kun se oli Pienten Antillien itäpuolella. Se liikkui Puerto Ricon yli ja jatkoi kohti Bahamaa 22. elokuuta aamulla. Sen kovimmat keskituulet olivat 34 m/s ja ilmanpaine keskuksessa 987 hPa. Seuraavana aamuna (23.8.) Irene voimistui 2. luokan hurrikaaniksi, kun sen tuulet puhalsivat lähes 45 m/s. Irenen sade- ja pilvijärjestelmän halkaisija oli yli 650 km. Satelliittikuvista ei vieläkään voinut erottaa pilvetöntä myrskyn silmää.
Irene voimistui 3. luokan hurrikaaniksi 24. elokuuta aamulla juuri ennen kuin se iski Bahamalle. Tällöin sen silmä erottui satelliittikuvista hyvin. Korkein keskituuli oli 51 m/s. Hurrikaanikeskus varoitti voimakkaasta myrskyvuoksesta: merenpinta voisi nousta yli kolme metriä yli normaalitason. Se ehti laantua takaisin 1. luokan hurrikaaniksi ennen kuin se rantautui Pohjois-Carolinaan aikaisin lauantaiaamuna 27. elokuuta. 28. elokuuta myrsky rantautui uudelleen New Jerseyyn.

Yhdysvallat

Yhdysvaltain itärannikolta ainakin 2,3 miljoonaa ihmistä määrättiin evakkoon. Arvioitiin, että myrsky vaikuttaa 65 miljoonan ihmisen elämään itärannikolla.

Yhdysvallat

Aineellisten tuhojen summaksi arvioitiin seitsemän miljardia dollaria eli 4,8 miljardia euroa. Myrsky kaatoi puita teille, rautateille ja sähkölinjoille. Miljoonia ihmisiä oli ilman sähköä.
Irenen vuoksi Yhdysvalloissa peruttiin yli 9 000 lentoa. Myös itärannikon junaliikenne pysäytettiin. Finnair peruutti kaikki lentonsa New Yorkista Helsinkiin ja Helsingistä New Yorkiin. New Yorkin metro suljettiin, ja se avattiin aikaisintaan maanantaina. Tuhot New Yorkissa jäivät pelättyä pienemmiksi.
Floridassa havaittiin tuulten aiheuttamia lähes nelimetrisiä aaltoja. Kovan aallokon takia ainakin kahdeksan ihmistä loukkaantui - yksi heistä vakavasti - Boynton Inletissä. Irenen takia menehtyi kaksi lainelautailijaa, lukionopettaja ja turisti.

Kanada

Kanadaan saapuessaan Irene oli jo muuttunut tavalliseksi keskileveysasteiden matalapaineeksi. Silti se katkoi puita ja aiheutti sähkökatkoja ja lentoja peruttiin.
Lirim Zendeli

Lirim Zendeli (s. 18. lokakuuta 1999 Bochum) on saksalainen autourheilija ja albanialaista syntyperää. 
Zendeli aloitti kilpauransa vuonna 2016 ADAC Formula 4 -sarjassa, josta hän saavutti yhden palkintosijan sijoittuen loppupisteissä 13:ksi. Vuonna 2017 Zendeli jatkoi ADAC F4 -sarjassa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2018 Zendeli jatkoi kolmannen kauden sarjassa ja onnistui voittamaan sarjan mestaruuden. Vuonna 2019 Zendeli siirtyi FIA Formula 3 Championship -sarjaan ja keräsi kauden aikana kuusi pistettä.
Baoulén kieli

Baoulén kieli kuuluu länsiafrikkalaisiin gurilaisiin kieliin. Baouléa puhutaan Norsunluurannikon keskiosissa, ja se elää varsinkin Buaken kaupungissa, jossa sitä puhutaan jopa enemmän äidinkielenä kuin ranskaa. Baouléa ei opeteta koulussa, joten kielen säilyminen riippuu vanhemmista.
Piazzale Loreto

Piazzale Loreto on Milanon kaupungin keskusaukio. Se sijaitsee hallinnollisella vyöhykkeellä Zona 2, kaupungin keskustan koillisosassa Milanon päärautatieaseman läheisyydessä. Piazzale Loretolle johtaa kahdeksan eri suunnista tulevaa katua, muun muassa yksi kaupungin pääkaduista ja sen tärkein ostoskatu Corso Buenos Aires.
Loreton aukio ja sitä ympäröivä samanniminen alue ovat saaneet nimensä Loreton kaupunkiin liittyvän pyhimyskultin mukaan. Aukion keskellä sijaitsee nykyään puisto sekä metroasema.

Toisen maailmansodan tapahtumat

29. huhtikuuta 1945 Piazzale Loreto oli näyttämönä yhdelle Italian historian tunnetuimmista tapahtumista, kun Italian vastarintaliikkeeseen kuuluneiden partisaanien päivää aikaisemmin ampuman diktaattori Mussolinin, hänen rakastajattarensa Clara Petaccin sekä muutaman muun merkittävän fasistin ruumiit asetettiin näytteille aukiolla sijainneelle huoltoasemalle. Lisäksi Piazzale Loretolla teloitettiin samana päivänä tunnettu fasistijohtaja Achille Starace. Myös hänen ruumiinsa asetettiin jaloistaan roikkumaan Esso-aseman katoksen reunalta.
Huoltoasema oli sama, jossa natsi-Saksan armeija oli vuotta aikaisemmin teloittanut 15 milanolaista siviiliä. Heidät ammuttiin kostoksi partisaanien tekemistä iskuista. Sodan jälkeen aukiolla tehtiin mittavia liikennejärjestelyjä, eikä huoltoaseman paikka ole enää nähtävillä.
António de Saldanha da Gama

António de Saldanha da Gama (1778–1839) Porto Santan kreivi, oli Portugalin täysivaltainen edustaja Wienin kongressissa vuonna 1815. Kongressissa Saldanha da Gama allekirjoitti useita sopimuksia ja asiakirjoja sijaishallitsija Juhana VI:n puolesta mukaan lukien julistuksen orjakaupan poistamisesta 8. helmikuuta 1815.
Saldanha oli Brasilian keisarikunnan siirtomaan Maranhãon viimeinen kuvernööri , jossa hän palveli   vuosina 1804–1806,   ja Portugalin Angolan kuvernöörinä  vuosina 1807–1810.
Saldanhasta tuli 26. lokakuuta 1823 Porto Santon 2. ja viimeinen kreivi.
August von Pelzeln

August von Pelzeln (10. toukokuuta 1825 Praha – 2. syyskuuta 1891 Oberdöbling) oli itävaltalainen lintutieteilijä.
Pelzeln työskenteli Wienin keisarillisessa museossa 40 vuoden ajan ja oli vastuussa museon nisäkäs- ja lintukokoelmista. Hän työskenteli Johann Nattererin Brasiliasta vuonna 1822 keräämien lintujen parissa ja kuvaili 343 tieteelle uutta lintulajia, muun muassa kalliovilistäjän (Xenicus gilviventris). Hän joutui lopettamaan työnsä museossa sairastuttuaan vakavasti.
30. huhtikuuta 1857 Pelzeln lähti maailmanympäripurjehdukselle Triestestä fregatti Novaralla ja palasi matkalta 30. elokuuta 1859. Matkasta hän laati teoksen Reise der österreichischen Fregatte Novara um die Erde in den Jahren 1857, 1858, 1859 unter den Befehlen des Commodore B. von Wüllerstorf-Urbair (1864–1875).
Pelzeln kirjoitti teokset Ornithologie Brasileiras (1871) ja Beiträge zur Ornithologie Südafrikas (1882).
Otto Finsch nimesi pohnpeinkottaraisen (Aplonis pelzelni) hänen kunniakseen. Sen lisäksi hänen kunniakseen on nimetty madagaskarinuikku (Tachybaptus pelzelnii), ruskoelenia (Elaenia pelzelni), rusorintatypäkkö (Pseudotriccus pelzelni), vaaleapuumuura (Thamnophilus pelzelni), harmaavatsamuura (Myrmeciza pelzelni), kaitanokkakutoja (Ploceus pelzelni) ja punavatsakerttuli (Granatellus pelzelni).
Mihail Prohorov

Henkilöhistoria

Prohorovilla on loppututkinto Moskovan finanssi-instituutista. Vuonna 1992 Mihail Prohorov ja Vladimir Potanin saivat haltuunsa kahden suuren neuvostoajan pankin yritysasiakkaat. Tarkoitusta varten perustettiin Interros (Интеррос). Konsernilla oli toimintaa metalleissa, teknisessä rakentamisessa, maataloudessa ja medioissa. Vuoden 2007 alussa Mihail Prohorov ja Vladimir Potanin ilmoittivat yhteistyönsä päättymisestä. Prohorov oli määrä saada omistukseensa Polyus Gold -konserni, joka on Venäjän suurin kullan tuottaja.

Liikemiesura

Prohorov on omistanut yhdessä Vladimir Potaninin kanssa osuudet Norilski nikel -konsernista ja Polyus Gold -kaivosyhtiöstä. Prokhorov kuitenkin myi Norilskin osakkeensa ennen vuonna 2008 alkanutta taantumaa, mikä osoittautui hyväksi ajoitukseksi. Prokhorovin sijoitusyhtiö Renaissance Partners on pääosakkaana Uudenkaupungin soijajalostomossa. 
Prokhorov toimi vuosina 2008–2014 Venäjän ampumahiihtoliiton puheenjohtajana. 
Vuonna 2010 hän osti NBA-joukkue Brooklyn Netsin. Vuonna 2017 hän myi 49 prosentin osuuden Netsistä Joseph Tsaille. Kauppaan kuului myös optio Tsaille, jotta hän voi ostaa itselleen enemmistön Netsistä neljän vuoden sisällä. 
RSPP:n työmarkkinakomitean puheenjohtajana Prohorov ehdotti talouslehti Kommersantin loppuvuodesta 2010 julkaisemassa dokumentissa Venäjän työlakien radikaalia liberalisointia ja työajan nostoa 60 tuntiin viikossa tai 12 tuntiin päivässä.
Prohorov valittiin kesäkuussa vuonna 2011 Pravoje delo -puolueen johtoon. Prohorov lähti puolueesta syyskuussa poliittisten kiistojen takia. Prohorov ilmoitti 12. joulukuuta 2011 lähtevänsä ehdokkaaksi vuoden 2012 Venäjän presidentinvaaleihin. Ehdokkuuden taustavoimiksi arveltiin julkisuudessa – esimerkiksi talouslehti Vedomostissa – Kremliä, joka siten haluaa heikentää ja hillitä protestihenkeä. Eri tiedotusvälineiden lähteet ovat esittäneet samansuuntaisia näkemyksiä.

Doping-kohu

Joulukuussa 2017 julkaistiin tietoja, että Moskovan antidopinglaboratorion entinen johtaja Grigori Rodtšenkov oli kertonut valaehtoisessa todistuksessa, että Prohorov maksoi miljoonia Venäjän ruplia ampumahiihtäjä Irina Starikille, jotta tämä ei paljastaisi Venäjän valtiojohtoista dopingohjelmaa.
Noel Kelehan

Noel Kelehan (26. joulukuuta 1935 – 6. helmikuuta 2012 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen muusikko, Irlannin yleisradionyhtiön RTÉ:n konserttiorkesterin entinen kapellimestari ja RTÉ:n musiikkijohtaja. Hän jäi eläkkeelle kapellimestarin tehtävästä 1998.

Elämäkerta

Kelehan oli paitsi pätevä jazzpianisti, myös tunnettu Irlannin eurovisiokilpailukappaleiden kapellimestari vuosina 1966–1998. Hän johti voittokappaleen viisi kertaa, 1980, 1987, 1992, 1993 ja 1996. Kaikkiaan Kelehan johti 29 Eurovision kilpailukappaletta, joista 24 oli Irlannin. Sattumalta kävi niin, että Kelehanin jäätyä eläkkeelle orkesterin käyttö lopetettiin kilpailussa vuonna 1999.
Kelehan kuoli pitkään sairastettuaan.
Gilbert ja Sullivan

Gilbert ja Sullivan oli englantilainen 1800-luvulla koomisia operetteja kirjoittanut taiteilijapari. W. S. Gilbert (1836–1911) kirjoitti oopperoihin libretot ja Arthur Sullivan (1842–1900) sävelsi ne.
Gilbertin ja Sullivanin ensimmäinen yhteinen teos oli nimeltään Thespis vuonna 1871. Se ei ollut kovin menestyksekäs, mutta vuonna 1875 valmistunut Trial by Jury esitettiin 300 kertaa.  Seuraavaksi syntyi vuonna  1877 The Sorcerer ja vuonna 1878 menestysteos H.M.S. Pinafore. Sitä esitettiin 600 kertaa ja se vakiinnutti Gilbert & Sullivanin maineen aikansa parhaiden musiikkiteatterin tekijöiden joukossa. Heidän operettinsa olivat osa kehitystä kohti seuraavan vuosisadan musikaalia, niissä kevyet koomiset laulut vuorottelivat puheen kanssa (varsinaisissa oopperoissa suositun resitatiivin sijaan). Seuraavia menestysteoksia olivat The Pirates of Penzance (1880) ja Patience (1881). Vuonna 1882 valmistui Iolanthe.
Suurimpana menestysteoksena pidetään operettia Mikado (1885). Riitaisan työparin viimeinen yhteistyö The Grand Duke esitettiin ensimmäisen kerran  vuonna 1896.
Patsy Reddy

Nuoruus ja opiskelu

Patricia Reddy syntyi Matamatassa 1954. Hän kasvoi Te Akaussa ja Minginuissa, joissa hänen vanhempansa työskentelivät opettajina. Koulunsa Reddy kävi Hamiltonissa, johon perhe oli muuttanut hänen ollessa kuusivuotias.
Reddy opiskeli oikeustiedettä Wellingtonin Victoria-yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi 1976 ja maisteriksi 1979. Tämän jälkeen Reddy toimi yliopistossa opettajana.

Ura

Reddy aloitti 1982 lakitoimisto Watts and Pattersonilla, ja hänestä tuli seuraavana vuonna yrityksen ensimmäinen naispuolinen osakas. Hän siirtyi 1987 Brierley Investmentsin palvelukseen. Brierleyllä Reddy työskenteli 11 vuoden ajan ja oli mukana useissa yrityssulautuksissa ja -ostoissa. Hän osallistui muun muassa Air New Zealandin yksityistämiseen ja emissioon sekä Skycity Entertainment Groupin perustamiseen ja emissioon. Hän edusti Brierleytä kummankin yrityksen hallituksessa ja toimi Skycityn varapuheenjohtajana vuoteen 2008.
Reddy on toiminut useiden yritysten ja hallinto-organisaatioiden hallitus- ja konsulttitehtävissä. Air New Zealandin ja Skycityn lisäksi hän on ollut Telecom New Zealandin, Southern Petroleumin ja Uuden-Seelannin postin ulkopuolisena hallitusjäsenenä. Reddy on toiminut myös Uuden-Seelannin elokuvakomission ja Education Payrollin puheenjohtajana sekä liikenneviraston varapuheenjohtajana.
Reddy luovutti 2016 Uuden-Seelannin hallitukselle yhdessä Michael Cullenin kanssa tekemänsä tutkimuksen maan tiedusteluorganisaatioista, GCSB:stä ja SIS:stä. GCSB:llä on ollut lupa vakoilla vain ulkomaalaisia, mutta Cullenin–Reddyn-raporti suositteli organisaatioille yhtenäistä lainsäädäntöä.
Maaliskuussa 2016 tiedotettiin Elisabeth II, Uuden-Seelannin kuningattaren, nimittäneen Pääministeri John Keyn ehdotuksesta Reddyn Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi väistyvän Jerry Mateparen tilalle. Reddy vannoi virallisesti virkavalan syyskuun 28. päivänä 2016, jolloin hänestä tuli Uuden-Seelannin kahdeskymmenesensimmäinen kenraalikuvernööri. Hän on kolmas naispuolinen kenraalikuvernööri Uudessa-Seelannissa.

Yksityiselämä

Reddy on naimisissa juristi David Gascoignen kanssa. He asuvat Wellingtonissa, mutta heillä on asunto myös Wairarapassa.
Suomen piispainkronikka

Suomen piispainkronikka (käytetään myös nimeä Suomen piispain kronikka, alun perin Catalogus et ordinaria successio Episcoporum Finlandesium) on piispa Paavali Juustenin 1550–1570-luvulla laatima latinankielinen teos, joka sisältää Suomen siihenastisten piispojen lyhyet elämäkerrat. Teos jäi aikanaan julkaisematta, mutta historiantutkija Henrik Gabriel Porthan julkaisi sen 1700-luvulla nimellä Chronicon episcoporum finlandensium.
Paavali Juusten opiskeli Saksan Wittenbergissä uskonpuhdistuksen syntyaikoina. Erityisesti hän opiskeli Philipp Melanchthonin johtamana. Melanchthon painotti, että uskonpuhdistus merkitsi alkuperäiseen kristillisyyteen palaamista. Tämän vuoksi Juusten korosti teoksessaan yhteyttä keskiaikaan ja sen piispoihin. Teos on muodoltaankin samanlainen kuin vanhat hiippakuntahistoriat. Päälähteenä oli 1400-luvulla laadittu niin sanottu Palmsköldin katkelma, joka sisältää kahdeksantoista piispan elämäkerrat. Lisäksi Juusten käytti Turun tuomiokirkon arkistoa, johon hänellä oli mahdollisuus perehtyä ollessaan vuosina 1548–1554 tuomiokapitulin kirjurina.
Piispainkronikka ei ole luotettava keskiajan historian lähde, vaikkakin sen tiedot levisivät seuraavien vuosisatojen historiankirjoitukseen. Lähdekriittistä tutkimusmenetelmää käyttänyt Porthan havaitsi kronikan virheitä ja laati niistä väitöskirjansa 1780-luvulla. Kronikan epäluotettavuus johtuu kirjoittajan halusta korostaa piispojen saavutuksia.
Conrad Aiken

Conrad Aiken (1889 Savannah, Georgia, Yhdysvallat – 1973 Cape Cod, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Aikenin kirjailijapiiriin kuuluivat T. S. Eliot ja toimittaja Walter Lippmann. Hänen esikoiskokoelmansa oli Earth Triumphant, and Other Tales in Verse (1914). Sen on luonnehdittu osoittavan hyvää rytmikorvaa ja psykologista itse-erittelyä. Hänen esikuviaan olivat Edgar Allan Poe, ranskalaiset symbolistit ja Eliot, mutta myös Sigmund Freud ja William James antoivat hänelle vaikutteita. Aiken on itse määritellyt runonsa tajunnanvirraksi. Myös musiikilla oli merkittävä osuus Aikenin luomistyössä. Runojen lisäksi hän kirjoitti novelleja, romaaneja, esseekokoelmia sekä muistelmateoksen Ushant.
Aikenin muita teoksia ovat esimerkiksi A letter from Li Po and other Poems (1955) ja A Morning song of lord Zero (1963)
Aiken oli naimisissa kolme kertaa. Englantilaiset kirjailijat Joan Aiken ja Jane Aiken Hodge ovat hänen tyttäriään.
Beşiktaş JK (koripallo)

Historia

Beşiktaş-yleisseura perustettiin vuonna 1903 ja sen koripallojaosto vuonna 1933. Seuran miesten edustusjoukkue voitti ensimmäisen Turkin-mestaruutensa vuonna 1975. Turkin cupin joukkue voitti vuonna 1987. Vuonna 1997 seura putosi korkeimmalta tasolta oltuaan 13:s. Taustalla olivat osin taloudelliset vaikeudet. Beşiktaş nousi kuitenkin pian takaisin korkeimmalle sarjatasolle ja 2010-luvulla seura voitti muun muassa toisen kerran Turkin mestaruuden.
Nikkelikarbonyyli

Ominaisuudet ja reaktiot

Nikkelikarbonyylissä nikkelin hapetusluku on 0. Huoneenlämpötilassa se on väritöntä tai vaaleankeltaista nestettä. Yhdisteellä on korkea höyrynpaine, minkä vuoksi se haihtuu herkästi. Nikkelikarbonyyli ei liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja useisiin muihin orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste reagoi helposti ilman hapen kanssa muodostaen nikkelioksidia ja happojen kanssa se muodostaa nikkelisuoloja ja hiilimonoksidia.
Nikkelikarbonyylille tapahtuu useita hapetus- ja pelkistysreaktioita sekä ligandienvaihtoreaktioita. Hapettaminen johtaa Ni²⁺-yhdisteisiin ja pelkistäminen alkalimetalleilla johtaa useita nikkeliatomeja sisältäviin anioneihin, joissa nikkelillä on hapetusluku -II. Nikkelikarbonyylistä tunnetaan lukuisia johdannaisia, joissa yksi tai useampi karbonyyliryhmä on korvattu jollain toisella ligandilla. Tyypillisiä ligandeja ovat fosfiiniligandit, tai typpeä, arseenia tai antimonia sisältävät ligandit. Myös alkyyliligandeilla korvautuminen on mahdollista.

Myrkyllisyys

Nikkelikarbonyyli on erittäin myrkyllistä ja sitä on jopa kutsuttu myrkyllisimmäksi organometalliyhdisteeksi. Altistuminen yhdisteelle ärsyttää hengitysteitä ja aiheuttaa päänsärkyä, huonovointisuutta ja tajuttomuuden. Pitkäaikainen altistuminen voi johtaa keskushermoston ja elinten vaurioitumiseen ja jopa kuolemaan.
Jacques Ibert

Jacques François Antoine Ibert (15. elokuuta 1890 – 5. helmikuuta 1962) oli ranskalainen klassisen musiikin säveltäjä.
Ibert oli paljasjalkainen pariisilainen. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa opettajanaan mm. Paul Vidal ja voitti Rooman palkinnon (Prix de Rome) vuonna 1919 kantaatillaan Le poète et la fée. Vuodesta 1937 hän oli Ranskan akatemian johtaja Roomassa ja johti vuosina 1955-57 Pariisin Opéra-Comique'ia. Hän kuoli Pariisissa.
Ibertin musiikkia pidetään yleensä melko kevyenä, jopa vitsikkäänä. Melodiat ovat houkuttelevia ja värikkäästi orkestroituja. Vaikka Ibert ei kuulunut Les Six-säveltäjäryhmään, hänen musiikissaan on paljon samoja piirteitä. Parhaiten tunnettu on ehkä orkesteriteos Divertissement (1930), muita huomattavia sävellyksiä ovat mm. Escales (1924) orkesterille, sinfoninen runo La Ballade de la geôle de Reading (perustuu Oscar Wilden runoon), huilu- ja saksofonikonsertot sekä sarja Histoires pianolle. Lisäksi hän sävelsi oopperoita, baletteja, teatteri- ja elokuvamusiikkia, musiikkia radioon sekä vokaali- ja soitinteoksia.