John Vikström

Ura

Vikström jatkoi edeltäjiensä Martti Simojoen ja Mikko Juvan linjaa kirkon uudistajana, joskin toimintatyyliltään hän oli radikaaliin Juvaan verrattuna pidättyväisempi. Vikströmin arkkipiispakautta luonnehti kirkon painopisteen siirtyminen opista yhteiskunnalliseen keskusteluun ja kansainväliseen sekä ekumeeniseen yhteistyöhön. Näiden kummankin suhteen Vikströmin henkilökohtainen panos on ollut merkittävä. Vikströmin kirjallinen tuotanto on laaja, ulottuen teologisista tutkimuksista saarnoihin, esseisiin ja hartauskirjoihin. Puheissa ja kirjoituksissa keskeisinä teemoina ovat olleet ihmisyys ja toivo, köyhien puolelle asettuminen sekä yhteiskuntaeettinen keskustelu. Erityisesti eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän on pyrkinyt luomaan dialogia eettisistä arvoista yritysmaailman edustajien kanssa. 
Merkittävimpiä yksittäisiä tapahtumia Vikströmin arkkipiispakaudella olivat naispappeuden hyväksyminen 1986, uusi raamatunkäännös 1992, sekä anglikaanisen kirkon ja luterilaisten kirkkojen välinen Porvoon julistus (1996), jossa allekirjoittaneet kirkot toteavat yksimielisyytensä kristillisestä opista. Käytännössä ne tunnustavat toistensa jäsenet ja papit oikeutetuiksi toimimaan kaikissa allekirjoittajakirkoissa.
Homoseksuaalisuuteen Vikström otti vahvasti kantaa marraskuussa 2010 siunaamalla homoseksuaalit YLE Radio 1:n Ajankohtaisen Ykkösen lähetyksessä sanoilla: ”Jumala siunatkoon sinua. Jumala siunatkoon kaipuutasi rakkauteen, toisen ihmisen läheisyyteen ja lämpöön.” Vikström osoitti sanansa erityisesti nuorelle homoseksuaalille: ”Sinäkin olet Jumalan luoma sellaisena kuin olet. 1970-luvulle asti seksuaalista suuntaustasi pidettiin rikollisuuteen johtavana taipumuksena, 80-luvulle asti sitä pidettiin sairautena. Nyt ymmärrämme paremmin mistä on kyse, myös kirkossa. Minäkin. Sinä et ole rikollinen, et sairas, et synnillinen. Sinä kuulut siunauksen piiriin, et kirouksen.” Puheessaan Vikström sanoi, että niin yhteiskunnan, kirkon kuin hänenkin käsityksensä homoseksuaalisuudesta on muuttunut vuosikymmenten myötä.
Vikström on ensimmäinen itsenäisen Suomen arkkipiispa jonka äidinkieli on ruotsi

Huomionosoitukset

Arkkipiispa John Vikströmille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi vuonna 1986. Suomen ortodoksinen kirkko on myöntänyt Vikströmille Pyhän Karitsan ritarikunnan I luokan komentajamerkin vuonna 1991. Tämän lisäksi hänelle myönnetty lukuisia kotimaisia ja ulkomaisia sekä valtiollisia että kirkollisia kunniamerkkejä.
Vikström sai Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Pyhän Henrikin ristin vuonna 2007, kun kunniamerkki myönnettiin ensi kertaa. 
Vaasan yliopisto nimitti Vikströmin humanististen tieteiden kunniatohtoriksi vuonna 2006.
Tapaseura valitsi Vikströmin Vuoden käyttäytyjäksi vuonna 2001.
John Viksträm sai Jörn Donnerin kanssa kirjoittamastaan kirjasta Elämme – siis kuolemme / Att leva är att dö vuoden kristillinen kirja -palkinnon vuonna 2002.

Suku

John Vikströmin veli Erik Vikström toimi Porvoon hiippakunnan piispana vuodesta 1983 vuoteen 2006 ja poika Björn Vikström valittiin Porvoon piispaksi vuodesta 2009 alkaen.

Harrastukset

John Vikström on ollut innokas jalkapallon harrastaja. Vikströmin arkkipiispa-aikana hänen joukkueensa Piispan Pojat pelasi muun muassa kirkolliskokouksen joukkuetta vastaan kahdesti vuodessa; vuonna 1994 hän otteli Vladimir Putinin johtamaa venäläisdelegaatiota vastaan.