Hollolan Pyhäniemen lentokenttä

Hollolan Pyhäniemen lentokenttä oli talvisodan aikainen, Hollolan Pyhäniemessä Vesijärven jäällä sijainnut lentokenttä.
Hollolan Kutajoella sijaitseva Pyhäniemi sijaitsee Pyhäniemen kartanon pohjoispuolella yhdessä Vesijärven lahdista. Talvisodan lopussa Pyhäniemen keskiosasta sen kärkeen ulottuvalle rannalle ja niemen itäpuolelle lahden vastakkaiselle rannalle sijoitettiin hävittäjiä puolikaaren muotoiselle alueelle. Kenttä ei toimintansa aikana joutunut pommitusten kohteeksi, ja suomalaiset varoivat paljastamasta paikkaa, lähtemällä torjuntalennolle hieman pommikoneiden jäljessä. Lentokentän henkilökunta tukeutui Pyhäniemen kartanoon huollossaan ja majoituksessaan. Tuolloin jääkentän toimintaan osallistui ulkomaalaisia vapaaehtoisia niin lentäjinä kuin lentomekaanikkoinakin.

Kentälle sijoitetut ilmavoimien yksiköt

Lentorykmentti 2:een kuuluvien laivueiden hävittäjiä oli tilapäisesti sijoitettuna Pyhäniemeen lähinnä siksi, että neuvostoliittolaisten pommitukset ulottuivat pitkälle Etelä-Suomeen ja myös Länsi-Suomeen sekä siksi, että lähempänä rintamaa olevat kentät joutuivat neuvostoliittolaisten hyökkäysten kohteiksi. Suomen ilmavoimien yksiköistä kenttää käyttivät osa Lentolaivue 26:n ja Lentolaivue 28:n hävittäjistä. Niistä edellinen oli talvisodan lopulla varustettu Fiat G.50 -hävittäjillä ja jälkimmäinen Morane-Saulnier M.S. 406 -hävittäjillä. 1. maaliskuuta 1940 siirrettiin Hollolaan Utin Haukkaniemestä osa Lentolaivue 26:n Fiat G.50 -hävittäjistä neuvostoliittolaisten hävittäjien hyökkäysten vuoksi. 2. maaliskuuta 1940 kersantti L. Aaltosen ohjaamalla Fiat G.50 FA-4:llä pudotettiin Lahdessa yksi neuvostoliittolainen I-153-hävittäjä. 7. maaliskuuta 1940 siirrettiin seitsemän Morane-Saulnier M.S. 406-hävittäjää Pyhäniemelle Säkylän lentokentältä ja saman verran Uttiin Viipurinlahden torjuntataisteluihin.
Kapteeni E. Heinilän komentama Lentolaivue 22 sai viisi Brewster B-239 -hävittäjää 19. helmikuuta 1940 Hollolan Pyhäniemeen Vesijärven jäälle. Laivueen 1. lentueen päälliköksi nimitettiin 23. helmikuuta 1940 luutnantti A. Bremer. Brewster-koneilla ehdittiin suorittaa kuitenkin vain yksi sotalento talvisodan loppuun, 13. maaliskuuta 1940, mennessä.

Viipurinlahden ratkaisutaistelut

Neuvostoliiton Viipurinlahdella maaliskuun alussa aloittaman hyökkäyksen aiheuttaman tilanteen kiristymisen myötä siirrettiin kahden päivän aikana myös Länsi-Suomesta Säkylästä 7. maaliskuuta alkaen kahden päivän aikana Hollolan jääkentälle Lentolaivue 28:n kapteeni S-E Sirénin johtama ensimmäinen lentue, jossa oli seitsemän Morane Saulnier -hävittäjää. Samaa tarkoitusta varten siirrettiin myös samanvahvuinen kapteeni E. Jutilan johtama kolmas lentue Utin Haukkaniemeen.
Sirénin johdolla 9. maaliskuuta lentueen seitsemästä Morane Saulnierista kuusi sekä Lentolaivue 26:n kaksi Fiatia hyökkäsivät Viipurinlahdella Vilaniemeen eteneviä kuorma-autoja vastaan. Niistä kuusi syttyi palamaan. Lisäksi yksi Morane ja yksi Fiat joutuivat ilmataisteluun kolmea I-153 -hävittäjää vastaan, joista pudotettiin kaksi. Hyökkäyksiä kuljetuksia vastaan jatkettiin. Samana päivänä yksi Morane Saulnier sai ilmatorjunnasta osuman, ohjaaja haavoittui ja kone tuhoutui pakkolaskussa Vilalahden pohjukassa. Suomalaiset joukot pelastivat ohjaajan. Seuraavana päivänä neuvostoliittolaisten hävittäjien ja ajoittaisen lumisateen vuoksi lentotoiminta vaikeutui ja estyi miltei kokonaan.

Moskovan rauha

Tarkoituksena oli tuoda kentälle lisää Brewstereitä, mutta talvisota päättyi 13. maaliskuuta 1940 ennen kuin Lentolaivue 22:lle tarkoitetut Brewsterit ja Hurricanet ehtivät palvelukseen.
Talvisodan jälkeen Lentorykmentti 2:n Lentolaivue 22:n hallussa olevat Brewster-koneet siirrettiin Lentolaivue 24:lle, joka luovutti tilalle Fokker D.XXI -koneensa.