google/wiki40b huggingface dataset:
Yhteys-liike

Yhteys-liikkeen ohjelma ja tavoitteet

Yhteys-liike katsoo edustavansa aidosti kristillistä tapaa suhtautua seksuaali- ja sukupuolivähemmistöryhmiin. Se vastustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistön syrjintää yhteiskunnassa ja kirkoissa ja pyrkii osaltaan edistämään asiallista ja eri osapuolia kunnioittavaa keskustelua ja vuorovaikutusta asian tiimoilta. Yhteys-liikkeen tavoitteena on että homo- ja lesboparien kodit siunataan pyydettäessä, myös kirkoissa työskentelevät homot ja lesbot voivat halutessaan rekisteröidä parisuhteensa pelkäämättä seurauksia ja että kirkoissa ryhdytään toimiin, jotta homo- ja lesboparit halutessaan voivat saada rekisteröidylle parisuhteelleen kirkollisen siunauksen.

Yhteys-liikkeen ohjelman vaikutukset kirkoissa ja yhteiskunnassa

2000-vuosikymmenen loppupuolella Suomen evankelisluterilaisessa kirkossa on yhä enenevässä määrin kehitetty toimintaa Yhteys-liikkeen viitoittamaan suuntaan. Kirkko on järjestänyt kaksi seminaaria aiheesta Kirkko ja homoseksuaalisuus. Lisäksi Pappisliitto palkitsi vuonna 2007 vuoden papin arvonimellä pastori Leena Huovisen, joka tunnetaan aiemmasta toiminnastaan korkeakoulupastorina, urheilupastorina ja siitä, että siunasi rekisteröidyn naisparin pyydettäessä. Piispoista yhä suurempi osa suhtautuu myönteisesti homoseksuaalisten parisuhteiden siunaamiseen.
Korkeiden kirkollisten tahojen pyrkimykset lähentyä seksuaalivähemmistöjä ovat kuitenkin herättäneet myös kritiikkiä sekä kirkon sisällä että sen ulkopuolella. Kirkossa on laaja konservatiivinen siipi, joka pitää homoseksuaalisuuden toteuttamista Raamatun ja kristillisen perinteen vastaisena. Samaa kantaa edustavat yksiselitteisemmin niin katolinen kirkko, ortodoksinen kirkko kuin lukuisat ns. vapaat suunnat sekä monen muun maan luterilaiset kirkot. Suomen evankelisluterilaisen kirkon linjan liberalisoituminen onkin aiheuttanut ongelmia kirkkojen välisille suhteille.
Wheatstonen silta

Wheatstonen silta on sähkötekniikassa menetelmä vastuksen resistanssin määrittämiseksi. Menetelmän keksi Samuel Hunter Christien vuonna 1833. Menetelmän parannetun version teki myöhemmin tunnetuksi Charles Wheatstone vuonna 1843.

Rakenne

Wheatstonen siltakytkennässä on tutkittava komponentti, sekä kolme muuta vastusta joiden resistanssit tunnetaan, galvanometri ja virtalähde. Yksi tunnetuista resistansseista voidaan säätää siten, että galvanometri näyttää nollaa.

Tuntemattoman vastuksen määritys

Kuvassa  on tuntematon resistanssi, joka halutaan määrittää. Resistanssit ,  ja  ovat tunnettuja sekä lisäksi resistanssia  voidaan säätää. Tämän arvoa säädetään, kunnes kuvan pisteiden D ja B välillä ei ole enää jännite-eroa ja näin niiden välillä ei kulje virtaa. 
Kun pisteiden B ja D välillä ei kulje virtaa, niin Kirchhoffin lain mukaisesti voidaan päätellä, että sama virta  kulkee sekä vastuksen  että vastuksen  kautta. Samoin virta  kulkee sekä vastuksen  että vastuksen  kautta.
Koska tiedetään, että jännitelähteen positiivisen navan ja pisteen D välinen jännite-ero  on sama kuin positiivisen navan ja pisteen B jännite-ero , niin voidaan merkitä
.
Vastaavasti jännitelähteen negatiivisen navan ja pisteen D jännite-ero  on sama kuin negatiivisen navan ja pisteen B välinen jännite-ero , joten merkitään
.
Tällöin tuntemattoman vastuksen arvo on:
.
Piirin haarojen välinen nollavirta voidaan todeta käyttämällä herkkää galvanometriä.
Dohasan

Dohasan (n. 1790 - 1866) oli kiowa-intiaanien kaikkien ryhmien yhteinen ylipäällikkö. Hänet tunnettiin englanninkielisellä nimellä Little Bluff (Pieni Jyrkänne).
Dohosan ehti olla kansansa ylimpänä päällikkönä vuodesta 1833, jolloin hänen edeltäjänsä A'date syrjäytettiin epäkelpoisuuden vuoksi osagein tekemän massamurhan  jälkeen.
Dohasan oli johtotehtäviensä lisäksi kansansa pääkirjanpitäjä, joka lisäsi monet kuvat heidän kuuluisaan kiowa-kalenteriinsa.  Hieman ennen kuolemaansa hän ehti kirjoittaa Little Arkansasin sopimuksen, jossa hän suostui luovuttamaan kiowien maat Yhdysvalloille. Hänen paikkansa täytti päällikkö nimeltä Lone Wolf.
Big Red

Big Red on Wrigleyn purukumimerkki, jota pääasiallisesti myydään Yhdysvalloissa. Purukumi on maultaan vahvasti kanelinen, ja vuonna 2007 myyntihinta oli n. $ 0,30. Euroopassa hieman vastaavanlaista purukumia markkinoidaan nimellä Extra Fire, tosin makueroja purukumien välillä on. Eurooppalaisessa sisaressa makuna on vahvemmin piparjuuri kuin kaneli.
Stadler Flirt

Yhdysvallat

Stadler ja Texas Public Transportation Company (The T) ilmoittivat kesäkuussa 2015 kahdeksan diesel-Flirtin toimituksesta uudelle TEX-linjalle, joka yhdistää Dallasin ja Fort Worthin kaupungit käyttäen tavaraliikenteen ratoja. Flirtit ovat ensimmäinen toimitus läntiselle pallonpuoliskolle ja uudempaa Flirt3-tyyppiä. Rungot ja telit valmistetaan Sveitsissä, mutta kokoonpano tapahtuu Yhdysvalloissa Buy America Actin säännösten vuoksi.
Vermillionin piirikunta

Vermillionin piirikunta on piirikunta Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2000 sen väkiluku oli 16 788. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Newport. Se kuuluu Terre Hauten metropolialueeseen.

Historia

Vermillionin piirikunta perustettiin 1. helmikuuta 1824. Se sai nimensä läheisestä Vermilion River -joesta. Piirikunnan nimeen lisättiin toinen l-kirjain, jotta se erottuisi naapuripiirikunnasta, Illinoisin osavaltiossa sijaitsevasta Vermilionin piirikunnasta.

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on 673 km², josta maata on 665 km² ja vesistöjä 8 km².

Väestö

Vuonna 2000 Vermillionin piirikunnassa oli 16 788 asukasta, 6 762 taloutta ja 4 713 perhettä. Väestötiheys oli 25/km². Piirikunnan 7 405 asumisyksikön keskimääräinen tiheys oli 11/km². Asukkaista 98,39 prosenttia oli valkoihoisia, 0,26 prosenttia mustia tai afroamerikkalaisia, 0,24 prosenttia alkuperäiskansoja, 0,12 prosenttia aasialaisperäisiä, 0,02 prosenttia Tyynenmeren saarilta ja 0,16 prosenttia muita rotuja sekä 0,80 prosenttia näistä kahteen tai useampaan ryhmään kuuluvia. Lisäksi 0,64 prosenttia oli mihin hyvänsä rotuun kuuluvia espanjalais- tai latinalaissyntyisiä.
Piirikunnan 6 762 taloudesta 30,80 prosentilla oli kotona asuvia alle 18-vuotiaita lapsia. 57,30 prosenttia oli yhdessä asuvia aviopareja, 9,00 prosentilla perheenpää oli ilman aviomiestä asuva nainen ja 30,30 prosenttia oli perheettömiä. Kaikista talouksista 26,60 prosenttia oli yksin asujia ja 12,90 prosenttia yksin asuvia 65 vuotta täyttäneitä. Talouksien keskimääräinen asukasluku oli 2,44 ja perheiden 2,94.
Piirikunnan väestöstä alle 18-vuotiaita oli 23,80 prosenttia, 18–24-vuotiaita 8,10 prosenttia, 25–44-vuotiaita 27,50 prosenttia, 45–64-vuotiaita 24,90 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 15,80 prosenttia. Keski-ikä oli 39 vuotta. Jokaista 100 naista kohti oli 95,00 miestä. Jokaista sataa yli 18-vuotiasta naista kohti oli 92,00 miestä.
Piirikunnan talouksien mediaanitulo oli 34 837 dollaria ja perheiden 41 809 dollaria. Miesten mediaanitulo oli 32 279 dollaria ja naisten 22 647 dollaria. Tulot henkilöä kohden olivat 18 579 dollaria. Noin 6,30 prosenttia perheistä ja 9,50 prosenttia koko väestöstä, 10,40 prosenttia alle 18-vuotiaista ja 12,60 prosenttia yli 65-vuotiaista eli köyhyysrajan alapuolella.
Kepler-442b

Kepler-442b (KOI-4742.01) on hieman Maata isompi eksoplaneetta, joka kiertää noin 1100 valovuoden päässä olevaa
K-tyypin oranssia keskustähteään nimeltä Kepler-442. NASA julkisti tiedon planeetan löydöstä 6. tammikuuta 2015. Planeetan säde on 1,3 Maan sädettä. Maahan verrattuna sen massa on yli kaksinkertainen. Päivät planeetalla voivat kestää viikkoja tai kuukausia. Sen vuosi kestää 113 päivää. Kepler-442b saa tähdeltään valoa noin 75 prosenttia siitä määrästä, mitä maa saa auringolta. Tätä planeettaa pidetään yhtenä eniten Maata muistuttavista, vuoteen 2015 mennessä löydetyistä. Sen Earth Similarity Index on 0,83, joka on neljänneksi suurin eksoplaneetoilla.
Lyhythäntälepakko

Koko, ulkonäkö ja muut tuntomerkit

Lyhythäntälepakot ovat pieniä, 6–7 senttimetrin pituisia. Siipien kärkiväli on 28–30 senttimetriä. Aikuinen lepakko painaa 12–15 grammaa ennen ruokailua, joskin paino voi kasvaa jopa 30 prosenttia yöaikaisen aterioinnin jälkeen. Lepakon turkki on harmahtava ja sillä on pitkä, suippo kuono. Lepakon kieli on pitkä, jopa 12 millimetrin pituinen, ja sen kärjessä on karvamaisia ulokkeita, jotka helpottavat meden juomista.

Ravinto

Lyhythäntälepakot ovat kaikkiruokaisia.

Lisääntyminen

Lepakot synnyttävät yhden jälkeläisen kesällä. Syntyvät yksilöt ovat karvattomia ja painavat noin viisi grammaa. Pysyvät hampaat puhkeavat kolmen viikon iässä ja nuori lepakko on neljän viikon iässä täysin karvoitettu ja lentokykyinen. Pesästä pennut poistuvat kuuden viikon ikäisinä ja kolmen kuukauden ikäisinä ne ovat täysikasvuisia.
Veljeskunnat ja sisarkunnat Pohjois-Amerikassa

Veljeskunnat ja sisarkunnat (engl. fraternities and sororities, sosiaaliset veljeskunnat ja sisarkunnat, suomennetaan usein myös osakunniksi) ovat Yhdysvalloissa ja Kanadassa olevia opiskelijajärjestöjä. Näiden tunnukset koostuvat yleensä kreikkalaisista kirjaimista. Niinpä näitä kutsutaan nimellä Greek Letters Organization, GLO ja jäseniä nimellä ”Greeks”. Vanhin sosiaalinen veljeskunta oli Phi Beta Kappa, joka perustettiin 1775.  
Sosiaalisten veljeskuntien ja sisarkuntien lisäksi on ammatillisia ja kunniayhteisöjä. Suomessa näiden vastine on oppilasjärjestöt.
Veljes- ja sisarkuntia syytetään holtittomasta alkoholinkäytöstä ja seksuaalimoraalista. Useita nuoria kuolee vuosittain Yhdysvalloissa veljeskuntien juhlissa. Myös raiskaustapausten on todettu olevan yleisempiä veljes- ja sisarkuntien jäsenten kuin muiden opiskelijoiden piirissä. Yliopistot ja korkeakoulut kuitenkin usein katsovat veljes- ja sisarkuntien väärinkäytöksiä läpi sormien, koska järjestöjen alumnijäsenet ovat usein merkittäviä lahjoittajia ja päättäjiä entisen oppilaitoksensa asioissa.

Jäsenyys

Veljeskunnat ja sisarkunnat ovat lähinnä yläasteen, lukion ja yliopiston opiskelijoiden kerhoja. Nämä voivat olla maanlaajuisia tai paikallisia. Yhteen järjestöön kuuluvat ovat aina samaa sukupuolta. Yleensä monen veljeskunnan tai sisarkunnan jäsenyys ei ole sallittua. Jäsenyys on elinikäinen, paitsi jos rikkoo järjestökohtaisia perussääntöjä. Jäsenten velvollisuus on auttaa samaan järjestöön kuuluvia jäseniä heidän myöhemmässä elämässään, kuten liikesuhteiden luonnissa ja työpaikan saannissa.
Järjestön jäsenet värväävät uusia jäseniä muun muassa haastattelemalla ja toteamalla mahdolliset jäsenet. Tämän jälkeen sopiva henkilö kutsutaan koeajalle, joka saattaa kestää viikosta muutamaan kuukauteen. Koeaikaan voi kuulua muun muassa kuntatalon ja jäsenten huoneiden siivousta, autojen pesua ja muita ikäviä tehtäviä. Mikäli opiskelija läpäisee koejan, hänent kutsutaan liittymisrituaaliin.

Toiminta

Opiskelijajärjestöjen tehtävä on järjestää erilaisia tapahtumia, kuten urheilukilpailuja ja juhlia. Ne myös harjoittavat hyväntekeväisyyttä ja auttavat valmistuneita saamaan työpaikkoja. Veljeskunnat ja sisarkunnat omistavat kerhotiloja ja asuntoloitakin.

Arvostelua

Veljeskuntia ja sisarkuntia on arvosteltu esimerkiksi simputuksesta, alkoholin liikakäytön aiheuttamista tapaturmista ja heitteillejätöistä, elitismistä ja seksismistä. Pelkästään vuosina 2005–2013 on tilastoitu 60 nuoren kuolleen veljeskuntien initiaatioriiteissä tai muissa juhlissa.
Monissa yliopistoissa veljeskunnat ovat 1980-luvulta alkaen pyrkineet muuttamaan toimintatapojaan parantaakseen elokuvan Delta-jengi (1978) karrikoimaa ja tunnetuksi tekemää arveluttavaa imagoaan. Jotkut yliopistot ovat myös määränneet veljes- ja sisarkunnat toimimaan kampusten ulkopuolella ilman virallisia yhteyksiä yliopistoon. 2000-luvulla amerikkalaiscollegeissa yhä useammin paljastuneiden seksuaaliset hyväksikäyttötapausten on todettu tapahtuneen monesti veljes- ja sisarkuntien juhlien yhteydessä tai niiden tiloissa.
Kinokopla

Kinokopla on turkulainen elokuvakerho. Se perustettiin vuonna 1965 Turun yliopiston ylioppilaskunnan harrastekerhoksi. Vuonna 1985 Kinokopla liitettiin ylioppilaskunnan elokuvatoimikunnaksi. Kinokoplan tarkoitus on välittää audiovisuaalista kulttuuria, edistää alan tuntemusta ja audiovisuaalisen kulttuurin yhteiskunnallisen merkityksen ymmärtämistä. Toiminnan tarkoituksena on myös antaa lisäilmettä ja vaihtoehtoja yleiseen turkulaiseen kulttuuritarjontaan.
Vuonna 2015 Kinokopla täyttää 50 vuotta.

Historia

Kinokoplan perustivat vuonna 1965 Olli Tuomola ja Markku Pellinen. Kinokopla esitti elokuvia ensimmäiset vuodet Bio Bostonissa Humalistonkatu 8:ssa, kunnes näytökset siirrettiin vuoden 1974 syksyllä elokuvateatteri Casinoon. Vuodesta 1978 vuoteen 2012 elokuvia esitettiin elokuvateatteri Dominossa, kunnes Kinokopla siirtyi Logomon MOVE2-saliin. Samassa tilassa elokuvia esittävät myös Turun elokuvakerho ja Kansallinen audiovisuaalinen instituutti.
Kinokoplan toiminnassa ovat olleet mukana monet suomalaiset elokuvatoimijat, kuten Tapani Maskula, Matti Ijäs, Veijo Hietala ja Risto Hyppönen.
Ryppylimetti

Kuvaus

Ryppylimetti on pienehkö puu, joka kasvaa yleensä noin 3–6 metriä korkeaksi. Se voi joskus kasvaa 12-metriseksikin, joskus taas jäädä vain noin 2-metriseksi. Puu on usein muodoltaan pensasmainen ja haarautuu läheltä tyveä. Oksissa on pieniä piikkejä.
Lehdet ovat nahkeat, asennoltaan vuorottaiset, muodoltaan pyöreät, puikeat tai suikeat. Lehden kärki on yleensä tylppä tai pyöristynyt. Lehdet ovat yläpinnalta kiiltävän tummanvihreät, alapinnalta vaaleammat ja kummaltakin puolelta karvattomat. Ne ovat yleensä 3–15 senttimetriä pitkät ja 2,5–6 leveät. Lehtiruodeissa on suuret 1–8 senttimetriä pitkät vastapuikeat tai pitkänpyöreät siipipalteet, jotka ovat pinnaltaan ja väritykseltään hyvin samanlaiset kuin itse lehdet. Lehtimäiset siipipalteet antavat vaikutelman kaksiosaisesta lehdestä.
1–5-kukkaiset kukinnot kasvavat versojen hangoissa tai kärjissä. Kukat ovat pienehköjä ja neli- tai viisilukuisia. 1–5-millimetrinen kukkaperä on liereä. Verhiö on 2–3,5 mm halkaisijaltaan. Muodoltaan kolmiomaisia tai pitkäsuippuisia verholehtiä on yleensä neljä. Teriö on väriltään valkoinen tai hieman vaaleanpunainen. Terälehdet ovat pitkänpyöreitä tai puikeita, ja niitä on neljä tai viisi. Terälehdet ovat 0,7–1 senttimetriä pitkiä ja 0,3–0,5 leveitä. 4–8 millimetriä pitkiä heteitä on 24–30. Emin vartalo on 1,5–2,5 millimetriä pitkä, ja emin luotti on litistyneen pallomainen.
Hedelmä on muodoltaan pallomainen tai hieman munanmuotoinen. Se on kypsänä halkaisijaltaan 5-7 senttimetriä. Sen kuori on karvaton, epäsäännöllisen kyhmyinen ja väriltään kypsänä kellertävän vihreä tai keltainen. Siemenet ovat 1-1,5 senttimetriä pitkiä.

Käyttö

Kafferilimetin varsinkin murskattuna tuoksuvia lehtiä käytetään mausteena useissa aasialaisissa keittiöissä. Aromin tärkein osa on sitronellaali, joka muodostaa jopa 80 % lehden öljyistä. Muita makua antavia yhdisteitä ovat sitronelloli, neroli ja limoneeni. Lehdet käytetään yleensä tuoreena. Ne voidaan myös pakastaa, mutta kuivatut lehdet menettävät makunsa vuodessa. Eniten ryppylimetin lehtiä käytetään thaimaalaisessa keittiössä ja kambodžalaisessa keittiössä.
Kafferilimetin hedelmiä ja varsinkin niiden kuorta käytetään myös joskus mausteena. Hedelmät ovat liian happamia syötäväksi sellaisenaan. Hedelmiä on myös käytetty lääkintään.
Lehmisavu (maalaus)

Lehmisavu on Eero Järnefeltin öljymaalaus vuodelta 1891. Se esittää sääskiä karkottavan lehmisavun ympärille kerääntyneitä lehmiä suomalaisessa maalaismaisemassa.
Järnefelt maalasi jo vuonna 1887 Pariisissa ensimmäisen Lehmisavu-nimisen maalauksen, jossa oli vain kolme lehmää. Se päätyi vuonna 1917 Ivar Hörhammerin lahjoituksena Ateneumin taidemuseolle. Tunnetumman Lehmisavun Järnefelt maalasi kesällä 1891 Nilsiän Västinniemen Kauniskankaan tilalla. Mallina oli järven vastarannalla sijainnut Kauniskankaan karjapiha. Järnefelt valokuvasi järjestetyn asetelman ja teki maalauksen sisätiloissa. Talossa oli yhteensä 35 lehmää, joista maalauksessa on mukana kahdeksan. Lehmien nimet ovat tiedossa.
Järnefelt sai aiheeseen mahdollisesti innoitusta enonsa Mihail Clodt von Jürgensburgin ja tanskalaisen taiteilijan Theodor Philipsenin lukuisista lehmiä esittäneistä maalauksista. Järnefeltin Lehmisavu muodostui Suomen taiteessa laiduntavaa karjaa esittävien teosten kantatyypiksi. Juuri tämän maalauksen on arveltu vaikuttaneen siihen, että pitkälle 1900-luvulle suomalaiset maisemamaalarit ja -valokuvaajat kuvasivat karjaa yleensä samantapaisina pieninä laiduntavina ryhminä. Teoksen arvostus on yhdistetty sen kuvaamaan tunnelmaltaan rauhalliseen maalaisidylliin.
Järnefelt teki taulusta kaksi kappaletta, joista isompi on mitoiltaan 57,5 x 89 senttimetriä ja pienempi 27 x 34 senttimetriä. Molemmat kappaleet kuuluvat yksityiskokoelmiin. Vuonna 1998 Lehmisavu myytiin Hagelstamin huutokaupassa miljoonan markan hinnalla nimettömälle helsinkiläiselle keräilijälle. Järnefeltin tunnetuimpiin maalauksiin kuuluvasta Lehmisavusta on tehty runsaasti jäljitelmiä suomalaisiin koteihin.
John Adams (kapinallinen)

John Adams (1768? - 5. maaliskuuta 1829) oli viimeinen eloonjäänyt HMS Bounty -laivan kapinallisista, jotka asettuivat asumaan Pitcairnin saarille tammikuussa 1790, vuosi kapinan jälkeen. Hänen oikea nimensä oli John Adams, mutta hän käytti nimeä Alexander Smith vuoteen 1808.
HMS Bounty -laivan kapinalliset ja heidän tahitilaiset kumppaninsa polttivat aluksen saavuttuaan Pitcairnille 1790. Hylyn jäännökset on edelleen nähtävissä Bountylahden (Bounty Bay) pohjassa. Vaikka saaren asukkaat kykenivät selviytymään saarella maanviljelyn ja kalastuksen avulla, siirtokunnan hyvältä näyttäneen alun jälkeen saarella vallitsi jännittynyt ilmapiiri. Alkoholismi, murhat ja sairaudet olivat tappaneet suurimman osan kapinallisista, sekä Tahitilta saapuneista miespuolisista henkilöistä. John Adams, Matthew Quintal ja Edward Young olivat kolme viimeistä elossa olevaa kapinallista vuonna 1799, jolloin Adams ja Young surmasivat humalaisen Quintalin. Bountylta löytynyt Raamattu johdatti kuitenkin Adamsin ja Youngin katumuksen tielle.
Kun yhdysvaltalainen Topaz-laiva löysi Pitcairnin uudelleen vuonna 1808, Adamsille, viimeiselle elossa olevalle kapinalliselle, myönnettiin armahdus kapinoinnistaan. Vuonna 1825 hän meni naimisiin ja sai ainoan poikansa, Georgen.
Pitcairnin pääkaupunki, Adamstown on nimetty John Adamsin mukaan.
Čunovuohppi

Čunovuohppi on kylä Norjan Finmmarkissa Koutokeinossa. Kylässä sijaitsee Čunovuohppin tunturimaja (Čunovuohppi fjellstue).
Linnalan kauppakoulu

Linnalan kauppakoulu, vuosina 1905–1939 Viipurissa toiminut yksityinen kauppakoulu, on yksi sotia edeltävän ajan pitkäikäisimmistä yksityisistä kauppakouluista. Koulun nimenä oli aluksi Viipurin kauppakoulu; alkuaikoina koululla on saattanut olla haaraosastoja Käkisalmessa, Lappeenrannassa ja Savonlinnassa. Koulun perustaja ja pitkäaikainen johtaja Lars Ivar Öhman muutti vuoden 1909 lopussa nimensä Lauri Ivar Linnalaksi, minkä jälkeen koulun nimeksi vakiintui Linnalan kauppakoulu vuoteen 1925 mennessä. L.I. Linnala toimi myös kirjanpidon tuntiopettajana Viipurin reaalilyseossa vuosina 1909 – 1914.
Koulun toimitilat sijaitsivat aluksi Brahenkatu 16:ssa, myöhemmin Maununkatu 11:ssä.  Ilmoituksista voi päätellä, että koulussa järjestettiin parista kuukaudesta puoleen vuoteen kestäviä kursseja sekä päivä- että iltaopetuksena.
Neft Daşları

Neft Daşları (ven. Нефтяные Камни, Neftjanyje Kamni, ”Maaöljykivet”) on Kaspianmeressä Azerbaidžanissa sijaitseva maailman ensimmäinen öljynporauslautta. Sen suunnittelu alkoi vuonna 1947 ja öljynporaus vuonna 1949. Kyseessä oli neuvostoliittolaisten kunnianhimoinen idea, jonka avulla saataisiin Kaspianmeren vedenalaiset öljyvarat käyttöön. Öljyntuotannolla oli jo pitkät perinteet läheisellä Azerbaidžanin maaperällä Bakun alueella. Neft Daşları valmistui vuonna 1952 42 kilometrin päähän rannikosta Apšeronin niemimaan edustalle, 110 km:n päähän Bakusta. Se on yhä toiminnassa ja se on maailman suurin öljynporausalusta.
Neft Daşları on ainutlaatuinen öljynporausalusta, sillä se on itse asiassa toimiva 5 000 asukkaan kaupunki (kaupunkimainen taajama), joka on rakennettu täyttömaasta rakennetuille saarille. Suurin osa asukkaista on vuorotyötä tekeviä työntekijöitä. Vuoroviikoin ollaan töissä lautalla ja maissa vapaalla. Kaupunkiin rakennettiin asuntojen ja asuntoloiden lisäksi muun muassa sähkövoimalaitos, sairaala, kauppoja, kulttuurikeskus, koulu ja puisto. Keinotekoisia saaria yhdistää yli 200 km pilareiden varaan rakennettuja teitä.
Nykyään Neft Daşların rakennelmat ovat huonossa kunnossa ja osa siitä on vajonnut veden pinnan alapuolelle. Silti Neft Daşları on yhä merkittävin Azerbaidžanin öljyntuotantoalue.
Haapalampi (Jyväskylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Bitexco Financial Tower

Bitexco Financial Tower on pilvenpiirtäjä Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa. Rakentaminen alkoi vuonna 2007 ja päättyi vuonna 2010. Rakennus on yksi kaupungin korkeimmista, 265,5 metriä. Sen kokonaispinta-ala on 100 000 neliömetriä ja siinä on 71 kerrosta, joista kolme maan alla.
Universiadit

Universiadit ovat kansainvälinen opiskelijoiden monilajinen urheilutapahtuma, joka järjestetään Kansainvälisen opiskelijaurheiluliiton FISUn (Fédération Internationale du Sport Universitaire) alaisuudessa. Universiadit järjestetään aina parittomina vuosina, ja olympialaisten tapaan kesä- ja talvilajien kisat järjestetään toisistaan erillään.
Bell-Lancaster-menetelmä

Bell-Lancasterin menetelmä on brittiläinen opetusmenetelmä, jota sovellettiin 1800-luvulla. Suomessa menetelmää sovellettiin muun muassa Kuopioon Snellmanin aloitteesta perustetussa Kuopion kaupungin työväen tyttökoulussa. Näitä kouluja sanottiin Suomessa lankasterikouluiksi. Menetelmän keskeinen piirre on, että vanhemmat oppilaat opettavat nuorempia. Järjestelmän kehitti englantilainen pedagogi Joseph Lancaster, ja siihen kuuluu, että vanhemmat oppilaat saivat opin aikuisilta opettajilta, ja he välittivät saamansa opin nuoremmille.
Olosuhteiden pakosta, määrärahojen niukkuuden vuoksi, samantapainen menetelmä oli suomalaisissa kouluissa ollut käytössä aiemmin, muun muassa kiertokouluissa.
Menetelmän periaatteet ovat nähtävissä jo aiemmin, 1700-luvun lopulla, Englannissa toimineen Robert Raikesin ja Intiassa toimineen Andrew Bellin opetusmetodeissa.
Suomen ensimmäinen Bell-Lancaster-koulu perustettiin Turkuun 1822 John Jacob von Julinin aloitteesta, ensimmäisenä opettajana Pietarissa menetelmään tutustunut maisteri Gabriel Wallenius. Oppilaina oli vain poikia, ja aluksi koulu oli vain suomenkielinen. Vuonna 1925 se muuttui kaksikieliseksi ja yksityiskoulusta valtion ylläpitämäksi ja tuomiokapitulin valvomaksi. Kouluja perustettiin myös muun muassa Vaasaan (1827), Fiskarsiin (1833) ja Helsinkiin. Bell-Lancaster-kouluja muutettiin myöhemmin 1860- ja 1870-luvuilla kansakouluiksi.