google/wiki40b huggingface dataset:
Rakkauden meri

Juoni

Etsivä Frank Keller ja hänen kollegansa Sherman etsivät Helen-nimistä naista, jota he epäilevät uhrinsa seuranhakupalstoilta valitsevaksi sarjamurhaajaksi. He jättävät palstalle ilmoituksen, johon Helen vastaa. Järjestetyssä tapaamisessa yritys saada Helenin sormenjäljet juomalasista epäonnistuu, sillä hän ei koske juomaansa. Helenin mielestä Frank ei ole sellainen, joksi oli itsensä kuvaillut hakemuksessa ja lähtee pois. Frank törmää myöhemmin Heleniin kaupungilla ja kaksikko ajautuu sänkyyn. Sormenjäljet saadaan lopulta, ja niistä paljastuu Helenin vierailleen kaikkien murhattujen luona. Murhat oli kuitenkin tehnyt Helenin mustasukkainen entinen aviomies Helenin poistuttua paikalta.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Rakkauden merta eteväksi ja hyvin roolitetuksi trilleriksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Oranienburg

Historia

1100-luvulla perustettu Oranienburg mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisuudessa vuonna 1216 alkuperäisellä nimellään Bötzow. Albert Brandenburgilaisen uskotaan määränneen linnan rakentamisen Havel-joen rannalle. Tämän linnan ympärille keskittyi kauppapaikka, josta kaupunki sai alkunsa.
Vuonna 1646 vaaliruhtinas Fredrik Wilhelm avioitui hollantilaisen prinsessan Louise Henriette Orania-Nassaulaisen kanssa. Louise Henriette ihastui Bötzowiin siinä määrin, että sai koko alueen lahjaksi mieheltään. Prinsessa määräsi kaupunkiin rakennettavaksi hollantilaistyylisen uuden linnan, jota kutsui sitten Oranienburgiksi - Orania on saksaksi Oranien. Vuonna 1653 Bötzowin nimi vaihtui myös Oranienburgiksi.
Natsi-aikana Oranienburgin nimi sai ikävän kaiun. Vuonna 1933 yksi ensimmäisistä keskitysleireistä perustettiin sinne. Oranienburgin keskitysleiriä piti alkuun SA-joukot, myöhemmin se siirtyi SS:n haltuun uudella nimellä Sachsenhausenin keskitysleiri. Toisen maailmansodan jälkeen puna-armeija käytti keskitysleiriä erikoisvankileirinään. Nykyään Sachsenhausenin keskitysleiri toimii kansallisena muistomerkkinä ja museona.
Brenden Morrow

Ura

Morrow pelasi juniorina WHL-joukkue Portland Winter Hawksissa. Hän pelasi joukkueessa neljä kautta, ja toisen kauden jälkeen hänet varattiin NHL:n varaustilaisuudessa. Dallas Stars varasi Morrow'n ensimmäisellä kierroksella numerolla 25. 
Jo ensimmäisellä NHL-kaudellaan Morrow sai peliaikaa Starsin kokoonpanossa, ja pääsi pelaamaan pudotuspeleissäkin. Seuraavaan kauteen menneessä hän olikin jo vakuuttanut paikkansa joukkueessa. Pikkuhiljaa Morrow'n arvostus kasvoi, ja hänestä tehtiin Starsin kapteeni 29. syyskuuta 2006 samalla kun hän solmi 2013 asti kestävän jatkosopimuksen. 
Morrow edusti Starsia maaliskuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi kesken kauden 2012–2013 tehdyssä pelaajakaupassa Pittsburgh Penguinsiin. Penguins sai lisäksi kolmannen kierroksen varausvuoron vuonna 2013 ja Stars puolustaja Joe Morrow’n sekä viidennen kierroksen varausvuoron vuonna 2013. Syyskuussa 2013 hän teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kaudeksi 2014–2015 Morrow siirtyi Tampa Bay Lightningiin vuoden sopimuksella. Lightning pääsi Stanley Cup -finaaleihin, joissa se hävisi Chicago Blackhawksille.
Morrow ei tehnyt yhdenkään joukkueen kanssa sopimusta kaudella 2015–2016. Hän olisi halunnut saavuttaa tuhannen ottelun rajapyykin, ja odotti mikäli jokin Stanley Cupia tavoitteleva joukkue olisi ottanut hänet vahvistukseksi loppukaudeksi. Näin ei kuitenkaan käynyt, joten maaliskuussa 2016 Morrow ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Morrow on pelannut Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa useissa arvokilpailuissa. Hän on ollut voittamassa jääkiekon maailmanmestaruutta vuonna 2004, MM-hopeaa vuonna 2005, jääkiekon maailmancupia vuonna 2004 sekä olympiakultaa vuonna 2010. 
Morrow'n appiukko on Guy Carbonneau, joka pelasi Starsissa Morrow'n tulokaskaudella.
Petri Kivimäki

Petri Kivimäki (syntynyt 22. maaliskuuta 1978, Helsinki) on suomalaisen yhtyeen Hay and Stonen kitaristi. Vuodesta 2009 Kivimäki on toiminut myös Vesterinen Yhtyeineen -yhtyeen yhtenä kitaristina.
Narfi

Narfi on Lokin poika skandinaavisessa mytologiassa. Odinin poika Váli muuttuu sudeksi ja tappaa hänet, ja hänen suoliaan käytetään Baldrin murhaan syyllistyneen Lokin vangitsemiseen.
Proosa-Eddan osiossa Gylfaginning häntä kutsutaan Nariksi, ja hänet tappaa veljensä Váli. Lokasennan lopun proosatekstissä sen sijaan sanotaan, että Narfi muuttuu sudeksi ja tappaa veljensä Narin.

Teksteissä

Gylfaginningin luvussa 50 aasat muuttavat Lokin pojan Válin sudeksi, ja tämä raatelee veljensä "Narin tai Narfin", jonka suolia käytetään heidän isänsä sitomiseen.
Lokasennan proosaosuudessa kerrotaan ilmeisesti Snorri Sturlusonin sepittämä tiivistelmä samasta tarinasta. Tässä versiossa Vália ei mainita lainkaan, vaan Narfi muutetaan sudeksi ja tämä tappaa Narin. Narin suolien ja Narfin sudeksi muuttumisen välistä yhteyttä ei selitetä. Narfin nimi muutetaan joskus Váliksi, jotta tarinoista tulisi yhdenmukaisia; esimerkiksi Guðni Jónssonin vuoden 1954 versiossa ja Henry Adams Bellowsin vuoden 1923 englanninnoksessa.
Snorri myös nimeää "Narin tai Narfin" Lokin ja hänen vaimonsa Sigynin pojaksi aiemmin Gylfaginningissa, ja listaa "Narin isän" Lokin heitiksi eli toisintonimeksi Skáldskaparmálissa. Narfi mainitaan aiemmin Þjóðólfr Kviiniläisen Ynglingatalissa, jossa Heliin viitataan kenningillä "jóðís ulfs ok Narfa" ("suden ja Narfin sisar"), sekä mahdollisesti saman skaldin Haustlöngissä.
Narfia on käytetty myös ihmisten nimenä. Esimerkiksi vuonna 1304 kuolleen norjalaisen piispan ja kuninkaan neuvonantajan nimi oli Narve.

Tulkinnat

On epäselvää, ovatko Narfi ja Nari sama henkilö, ja ovatko he mitenkään yhteydessä Nóttin isään, Narfiin. Nimen on ajateltu tarkoittavan "kapeaa", mutta Rudolf Simek on ehdottanut yhteyttä Heliin ja Nóttin isään, mikä viittaisi Narfin "[olleen] alunperin kuoleman demoni". Tällöin nimi voisi olla yhteydessä muinaisnorjan sanaan nár ("ruumis"), mistä tulivat myös sanat Náströnd ja Naglfar.
Korukävyt

Tuntomerkit

Korukävyt ovat pensaita ja monivuotisia pystykasvuisia ruohoja, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ruodillisia ja ehyt- tai nyhälaitaisia. Kukinnot sijaitsevat tavallisesti terminaalisesti ja ovat tähkiä; ne voivat olla haaraisiksi röyhyiksi ryhmittyneitä. Kukinnon suojuslehdet ovat joskus värillisiä ja kookkaita, kukkien esilehdet ovat pieniä ja kapeita. Verhiö on viisiliuskainen, liuskat kapeita ja erikokoisia. Teriö on laakea, putkimainen osa liereä, pitkä, kapea ja laide viisiliuskainen; liuskat ovat vastapuikeita ja erikokoisia, nupussa kierteisesti. Heteitä on kaksi ja ne kiinnittyvät teriön nielun alapuolelle. Ponnet koostuvat kahdesta rinnakkaisesta osasta, teekasta. Joutoheteitä on kaksi nuijamaista tai rihmamaista. Sikiäimessä on kaksi siemenaihetta lokerossaan, ja vartalo on rihmamainen, kalju tai karvainen, luotti epätasaisesti kaksiliuskainen. Hedelmä on nelisiemeninen kota, jossa kiekkomaiset ja litteät siemenet ovat kovissa kannattimissa, retinakuloissa. Siemeniä peittää kosteuteen reagoiva solukarvoitus.

Levinneisyys

Korukävyt ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Aasiasta.

Luokittelu

Korukäpyjen sukuun kuuluu noin 15 lajia, joista tunnetuin on korukäpy (Eranthemum pulchellum).
Svenska teatern (Tukholma)

Svenska teatern oli teatteri Tukholmassa. Se sijaitsi kaupungin keskustassa Blasieholmenilla. Teatteri avattiin vuonna 1875, ja sen toiminta jatkui vuoteen 1925 saakka, jolloin se joutui tulipalon tuhoamaksi. Teatterissa oli 1 150 katsojapaikkaa, ja se oli aikansa suurin teatteri Ruotsissa. Teatterirakennuksen suunnittelusta oli vastannut arkkitehti Ernst Jacobsson.
Oiva Lundén

Oiva Lundén (31. tammikuuta 1895 Helsinki – 22. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen entinen punakaartilainen, joka oli aktiivisesti mukana toisen maailmansodan jälkeen perustettujen sisällissodan punaisten veteraanijärjestöjen toiminnassa. Hän toimi Vuoden 1918 Punainvaliidit -veteraanijärjestön puheenjohtajana koko sen toiminnan ajan vuosina 1948–1986 sekä Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestöstä eronneen kommunistisen Entiset Punakaartilaiset ry:n puheenjohtajana 1946–1969. Lisäksi Lundén oli jäsenenä valtioneuvoston vuonna 1945 perustamassa sotaeläkekomiteassa yhdessä muun muassa kansanedustaja Elli Nurmisen kanssa. Lundén kertoi sotakokemuksistaan myös Yleisradion tuottamissa televisiodokumenteissa Käy eespäin (1967) ja Tammisaaren vankileiri 1918 (1988).

Sisällissodan aika

Lundén syntyi Helsingissä, mutta asui pienestä asti isovanhempiensa luona Asikkalan Kurhilan kylässä. Hän liittyi naapurikylässä Iso-Äiniössä toimineeseen työväenyhdistykseen ja työskenteli myöhemmin Helsingissä räätälinä. Lundén palasi Kurhilaan joulukuussa 1916 ja lähti helmikuun lopussa 1917 kahdeksi viikoksi venäläisten linnoitustöihin Espooseen, jossa hän pyynnöstä suoritti kurhilalaisen isäntämiehen työvelvollisuuden. Linnoistustyöt kuitenkin keskeytyivät nopeasti Venäjän helmikuun vallankumouksen vuoksi ja Lundén palasi Kurhilaan, jossa hän vuoden mittaan seurasi paikallisen suojeluskuntalaisten aktivoitumista. Tammikuussa 1918 Lundén oli mukana neljän työläisnuoren ryhmässä, joka katkaisi Asikkalan suojeluskunnan puhelinlinjat, ja sisällissodan sytyttyä hän liittyi helmikuun puolivälissä perustettuun Lahden punakaartin alaisuudessa toimineeseen Kurhilan punakaartiin.
Lundén kuului Kurhilan punakaartin esikuntaan ja toimi sen takavarikointipäällikkönä. Sodan jälkeen hänen väitettiin ryöstäneen koko pitähän porvareiden talot, mutta syytöksissä ei ollut perää. Maaliskuun alussa Lundén taisteli Hämeen rintamalla Padasjoella ja haavoittui hieman myöhemmin Kuhmoisten taistelussa 10. maaliskuuta. Sodan loppuvaiheessa hänet evakuoitiin Kurhilassa toimineesta sotasairaalasta Viipuriin, jossa Lundén Viipurin taistelun jälkeen jäi valkoisten vangiksi. Hänelle langetettiin kuolemantuomio, jota ei kuitenkaan ehditty panna täytäntöön, ennen kuin kaikki kuolemantuomiot 20. toukokuuta siirrettiin valtiorikosoikeuden käsiteltäviksi. Kesäkuussa Lundén siirrettiin Tammisaaren vankileirille, jossa hän sai valtiorikosoikeudelta uuden kuolemantuomion 17. syyskuuta, ja siirrettiin sen jälkeenLahteen Hennalan vankileirille odottamaan teloitustaan. Lundén kuitenkin vältti jälleen teloituksen, kun kuolemantuomiot ehdittiin muuttamaan elinkautiseksi ennen sen täytäntöönpanoa. Hänet vapautettiin lopulta vuonna 1921 yleisen armahduksen myötä.
Agnano

Agnano on Italiassa Napolin kaupungin lähistöllä sijaitseva tulivuoren kraatteri. Se on jo antiikin ajoista lähtien ollut tunnettu kuumista lähteistään. Noin 6,5 kilometriä halkaisijaltaan oleva kraatteri on nykyään luonnonsuojelualuetta.
Agnanon kraatteri täyttyi vedellä keskiajalla, mutta syntynyt järvi kuivatettiin vuonna 1870. Sen ympäristössä sijaitsee muun muassa hotelleita, Agnanon ravirata sekä Grotta del canen luolasto.
Shang Yang

Shang Yang (noin 390 – 338 eaa.) oli kiinalainen filosofi ja valtiomies, joka organisoi Qin-valtion hallintoa menestyksekkäästi tehden osaltaan mahdolliseksi Kiinan yhdistymisen Qin-dynastian valtakaudella. Shang Yangin mukaan valtio voidaan pitää yhtenäisenä vain, jos se on riittävän vahva, ja vahvuuden takaavat suuri armeija ja täydet viljavarastot.
Shang Yang on Kiinan historian kiistellyimpiä hahmoja. Kungfutselaisten mielestä hän oli brutaali öykkäri, ja yksi pahimmista legalisteista (joita kungfutselaiset eivät arvostaneet),  liberaalien mielestä taas laillisuuden puolustaja.
Shang Yang toimi Qin-valtion herttuan Xiaon palveluksessa. Hän korvasi feodalistisen järjestelmän keskusjohdon nimittämillä kuvernööreillä. Hän loi pakollisen asepalveluksen, uudisti verotuksen ja maanomistuksen ja standardisoi paino-, tilavuus- ja pituusmitat.
Bill Deedes

William Francis ”Bill” Deedes, Paroni Deedes, KBE, PC (1. kesäkuuta 1913 – 17. elokuuta 2007) oli brittiläinen lehtimies ja Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1950–1974 ja oli vuodesta 1986 elinikäinen pääri.
Deedes kasvoi Saltwoodin linnassa Kentissä, mutta joutui jättämään koulunkäyntinsä Harrow Schoolissa kesken isänsä menetettyä omaisuutensa vuoden 1929 pörssiromahduksessa. Sukulaisen avustuksella hän pääsi vuonna 1931 töihin The Morning Post -sanomalehden toimitukseen. Vuonna 1935 hän raportoi lehdelleen Abessinian sodasta ja tutustui matkalla toimittaja-kirjailija Evelyn Waughiin. Deedes osallistui toiseen maailmansotaan King's Royal Rifle Corpsissa. Sodan lopulla hänet palkittiin Military Crossilla.
Vuonna 1950 Deedes valittiin parlamenttiin, jossa hän istui vuoteen 1974 asti. Jätettyään parlamentin hän työskenteli runsaan vuosikymmenen The Daily Telegraphin (jonka kanssa The Morning Post oli yhdistynyt 1937) päätoimittajana ja jatkoi työskentelyä lehdelle myös vuoden 1986 jälkeen, jolloin uudeksi päätoimittajaksi valittiin Max Hastings. Deedes kirjoitti vanhoilla päivilläänkin kolumneja, joista viimeinen julkaistiin The Daily Telegraphissa 3. elokuuta 2007 vain kaksi viikkoa ennen hänen kuolemaansa.
Deedes oli naimisissa Evelyn Branfortin (k. toukokuussa 2004) kanssa ja sai kaksi poikaa ja kolme tytärtä. Hän kuoli 94-vuotiaana kotonaan Kentissä lyhyen sairauden jälkeen.
Louis Althusser

Louis Pierre Althusser (16. lokakuuta 1918 – 22. lokakuuta 1990) oli ranskalainen filosofi. Hän oli strukturalistinen marxisti ja kommunisti, joka tuli tunnetuksi filosofiassa myös teoreettisena antihumanistina. Hän syntyi Ranskan Algeriassa ja muutti sitten Pariisiin opiskelemaan huippukoulu École Normale Supérieuressa.
Althusser toimi aktiivisesti Ranskan kommunistisen puolueen parissa. Kuitenkin hänen suhteensa puolueeseen oli monesti ristiriitainen, eikä hän säästänyt edes sitä kritiikiltään.

Elämä

Isänsä kuoleman jälkeen Althusserin perhe muutti Algeriasta Ranskaan. Toisen maailmansodan aikana Althusser palveli sotajoukoissa ja päätyi lopulta vankileirille, jonne hän jäi loppusodan ajaksi. Vankileirillä hän tutustui kommunistiseen toimintaan.
Vuonna 1946 Althusser tapasi Hélène Rytmanin, jonka kanssa hän avioitui ja pysyi naimisissa tämän kuolemaan asti.
Sotien jälkeen Althusser aktivoitui poliittisesti. Hän otti hyvin paljon vaikutteita Karl Marxilta seuraten tämän jalanjälkiä. Althusser kärsi pitkään niin fyysisistä kuin psyykkisistä terveysongelmista. Vuonna 1980 hän kuristi vaimonsa kuoliaaksi, ja vietti tämän jälkeen kolme vuotta psykiatrisessa sairaalassa.
Althusser kuoli sydänkohtaukseen 72-vuotiaana vuonna 1990.

Ajatukset

Antihumanistiseen tapaan Althusserin mukaan ihmisellä ei ole vapaata tahtoa. Yhteiskunnan rakenteet määräävät tapahtumia, ja ideologia valtaa ihmiset allensa. Ideologian käsite oli Althusserille keskeinen: ideologiat ovat "mielteiden järjestelmiä, joilla on tietty yhteiskunnallinen funktio". Ideologiat saavat aikaan sen, että toimija luulee haluavansa toimia niiden mukaan.
Valtiokoneistoja on kahdenlaisia: sortavia ja ideologisia. Mitään "porvareiden salaliittoa" ei Althusserin mukaan ole, vaan porvaritkin ovat ideologiansa orjia. Koneisto koostuu yhteiskunnallisista rakenteista, eikä sitä hallitse kukaan. Althusser erittelee ideologiset valtiokoneistot muun muassa uskonnolliseen, koulutukselliseen, oikeudelliseen, poliittiseen ja tiedotukselliseen.
Epistemologinen katkos (ransk. coupure épistémologique) oli eräs Althusserin keskeisiä käsitteitä, joka tarkoitti katkosta ideologian ja tieteen välillä.
Althusser sai mainetta ansiokkaana argumentoijana; toisaalta hänet tavattiin myös käyttämästä muun muassa Marxilta lainauksia, joita Marx ei tosiasiassa ollut lausunut.
Matteo Carrara

Matteo Carrara (s. 25. maaliskuuta 1979 Alzano) on italialainen maantiepyöräiijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 Colpack-Astro-joukkueessa. Kaudeksi 2003 hän siirtyi De Nardi-Colpack -talliin. Kaudella 2004 hän kipaili Lampre-joukkueessa ja seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Barloworld-Valsir-talliin, mutta palasi kaudeksi 2006 Lampreen. Kauden 2007 hän ajoi Unibet.com-tallissa ja kauden 2008 belgialaisessa Quick·Step - Innergetic -joukkueessa. Ammattilaisuransa viimeiset vuodet 2008–2012 hän edusti Vacansoleil-tallia.
Vanderlei de Lima

Välikohtaus Ateenan kesäolympialaisissa 2004

De Lima johti vuoden 2004 kesäolympialaisten maratonia Ateenassa 48 sekunnilla, kun maaliin oli matkaa kahdeksan kilometriä. Katsoja kuitenkin hyökkäsi yllättäen hänen kimppuunsa ja hän menetti rytäkässä noin 20 sekuntia. Neljä kilometriä ennen maalia Italian Stefano Baldini ja Yhdysvaltojen Mebrahtom Keflezighi ohittivat hänet, mutta de Lima ylsi kuitenkin pronssimitalille. Myöhemmin kävi ilmi, että de Liman kimppuun hyökännyt katsoja oli Cornelius Horan, joka oli aiemminkin häiriköinyt urheilutapahtumia, muun muassa juoksemalla Formula 1 -kisassa Silverstonen radalla vuonna 2003.
Brasilian yleisurheiluliitto teki tapahtumasta protestin, mutta se hylättiin. Juoksun jälkeen Kansainvälinen olympiakomitea palkitsi de Liman Pierre de Coubertin -mitalilla hyvästä urheiluhengen osoittamisesta, sillä hän juhli pronssiaan eikä ollut katkera välikohtauksesta. De Lima valittiin Brasiliassa 2004 vuoden urheilijaksi. Rantalentopalloilija Emanuel Rego tarjosi de Limalle olympiakultamitaliaan, mutta de Lima ei liikuttuneena ottanut sitä vastaan.

Olympiatulen sytyttäminen Rion kesäolympialaisissa 2016

Vanderlei de Lima sytytti olympiatulen Rion kesäolympialaisissa vuonna 2016.
Daniel G. Amen

Ura ja työ

Amen on virallistettu lääkäri neljässä osavaltiossa: Kaliforniassa, Washingtonissa, Virginiassa ja New Yorkissa. Hän on APA:n "Distinguished Fellow" ja hänet on palkittu vuonna 1987 Marie H. Eldredgen palkinnolla parhaasta tutkimustyöstä. Hän on The Amen Clinics, Inc. -yrityksen toimitusjohtaja ja johtava lääkäri Newport Beachillä Kaliforniassa, Fairfieldissa Kaliforniassa, Tacomassa Washingtonissa ja Restonissa Virginiassa.
Amen on psykiatrian ja ihmisen toiminnan kliininen apulaisprofessori Kalifornian yliopistossa. Hän suoritti alemman korkeakoulututkintonsa Southern California Collegessa (nykyisin Vanguard University of Southern California) ja lääketieteen tutkintonsa Oral Roberts Universityn lääketieteellisessä.
Amen on kirjoittanut 39 tieteellistä artikkelia, 27 kirjaa (The Amen Solution, Change Your Brain, Change Your Life, Magnificent Mind At Any Age). Yhdessä The United Paramount Networkin ja Leeza Gibbonsin kanssa hän tuotti ohjelman nimeltä The Truth About Drinking, jonka tarkoituksena oli opettaa teini-ikäisiä alkoholista. Ohjelma sai Emmyn parhaana opettavaisena ohjelmana. Vuonna 1999 Random House julkaisi Amenin kirjan Change Your Brain, Change Your Life, joka ylsi New York Timesin bestseller-listalle ja joka on käännetty 24 eri kielelle. Hän on kirjoittanut myös kirjat Healing ADD, Healing The Hardware of the Soul, Making A Good Brain Great ja oli yksi Healing Anxiety and Depression and Preventing Alzheimer's -teoksen kirjoittajista.

Kritiikki

Tiedemiehet ja lääketieteellistä koulutusta saaneet ovat kritisoineet hänen menetelmiensä kelpoisuutta.
Stanfordin yliopiston muistiklinikkaa johtava neurologi Michael Greicius sanoi: "SPECT kuvat eivät ole kyllin sensitiivisiä tai spesifistisiä, jotta ne olisivat käyttökelpoisia Alzheimerin taudin diagnoosiin ... PBS:n lähettämä Amenin ohjelma antaa tieteellisen kelpoisuuden leiman työlle, jolla ei ole tieteellistä kelpoisuutta."
Virtaama

Virtaama eli tilavuusvirta on virtauskanavan (putken, uoman, vesistöalueen tms.) poikkileikkauksen läpi kulkevan nestemäärän tilavuus aikayksikössä. SI-järjestelmässä virtaaman yksikkönä on m³/s.

Mittaustapoja

Eräs tapa määrittää virtaama on laskea virtaukseen jotakin merkkiainetta ja mitata sen pitoisuuksia laskukohdan alapuolella. Pienemmissä joissa tai puroissa voidaan käyttää myös mittapatoja. Mittapadossa on aukko, jonka muoto vaihtelee. Virtaama saadaan mittaamalla vedenkorkeus tässä aukossa. Virtaaman mittaus saadaan usein palautettua yksinkertaisemmin mitattavaan vedenkorkeuteen. Vedenkorkeus voidaan mitata joko kiinteällä mitalla, limnigrafilla (järvissä) tai mareografilla (merissä).
Virtaamissa esiintyy esimerkiksi vuodenajoista ja sääoloista johtuvia vaihteluita. Siksi luotettavan virtaaman mittauksien tuloksissa on ilmoitettava mittausväli. Se on vuodenaikojen säännöllisyydestä johtuen yleensä kalenterivuosi. Virtaamat voidaan mitata esimerkiksi vuorokausittain, jolloin eri vuorokausiuen virtaamien keskiarvoa kutsutaan keskivirtaamaksi (lyhennetään MQ). Kertomalla keskivirtaama vuorokausilla saadan vuoden kokonaisvirtaus eli ohi virranneen veden kokonaismäärä.

Merivirrat

Merivirroille käytetään myös yksikköä sverdrup (= 10⁶ m³/s), joka ei kuulu SI-järjestelmään.

Vesivoimalaitokset

Vesivoimalan virtaama voidaan määrittää useilla tavoilla. Yleensä se lasketaan vesivoimala hyötysuhteen tai uoman purkautumiskäyrän avulla. Purkautumiskäyrä puolestaan voidaan laatia siivikkomittauksien perusteella. Siivikko on samantapainen laite kuin lasten puroleikeissä käyttämät potkurit. Sen pyörimisnopeus riippuu virtauksen nopeudesta.
BRICS

BRICS tai BRICS-maat on taloudessa ja kansainvälisessä politiikassa käytetty akronyymi, jolla tarkoitetaan viittä kehittyvää maata: Brasiliaa, Venäjää, Intiaa, Kiinaa ja Etelä-Afrikkaa ja niiden taloudellisen vaikutusvallan kasvua. Lyhenne on muodostettu näiden maiden englanninkielisten nimien alkukirjaimista. Neljää ensimmäistä kutsutaan nimellä BRIC-maat. BRICS-lyhenteen rinnalla on alettu käyttää myös vastaavanlaista lyhennettä MINT, jolla viitataan neljään BRICS-maihin kuulumattomaan nousevan talouden maahan.

BRICS-maat

BRICS-maiden taloudet ovat kasvaneet 2000-luvulla nopeasti ja ne kattavat neljänneksen maailman maapinta-alasta, yli 40 % maailman väestöstä sekä arviolta 20-25 % maailman BKT:sta. BRICS-maiden suuren väestön, sekä niiden suuren talouskasvun takia, on odotettavissa että näiden maiden taloudellinen vaikutusvalta tulee tulevaisuudessa kasvamaan huomattavasti, osittain teollisuusmaiden kustannuksella. BRICS-maat ovat viime vuosina lisänneet yhteistyötä keskenään ja ensimmäinen maiden välinen huippukokous pidettiin vuonna 2009 Jekaterinburgissa, jossa maat sitoutuivat työskentelemään moninapaisen maailmanjärjestyksen puolesta. Etelä-Afrikka liittyi BRICS-maihin 24. joulukuuta 2010 alkuperäisten neljän maan lisäksi.

Historia

Termiä "BRIC" käytti ensimmäisenä investointipankiiriliike Goldman Sachsin Jim O'Neill vuonna 2001 julkaisussaan Building Better Global Economic BRICs. Maiden ulkoministerit tapasivat aloitteellisesti ensimmäisen kerran YK-kokouksen yhteydessä New Yorkissa vuonna 2006. Ensimmäinen laajan skaalan diplomaattinen tapaaminen maiden kesken järjestettiin Jekaterinburgissa Venäjällä vuonna 2009.
Vihermarakatti

Tuntomerkit

Vihermarakatti on 40-60 cm pitkä ja painaa noin 7 kg, ja sen häntä on 50-87 cm pitkä.

Levinneisyys

Lajia tavataan trooppisessa Afrikassa.

Ravinto

Vihermarakatti syö hedelmiä, siemeniä ja kukkia. Se myös ryöstää usein ruokaa pelloilta ja puutarhoista. Se saa tarpeeksi vettä ravinnostaan, joten se juo vain harvoin.

Lisääntyminen

Kantoaika kestää 7 kuukautta, ja naaras saa tavallisesti yhden poikasen. Poikaset pitävät kiinni emonsa mahapuolen turkista.
MPLA

Movimento Popular de Libertação de Angola - Partido do Trabalho (MPLA) on angolalainen sosialistinen puolue, joka perustettiin vuonna 1956. MPLA julkaisee EME-lehteä. Puolueen nuorisojärjestö on Juventude do Movimento Popular da Libertação de Angola.
Aiemmin marxismi-leninismiä kannattanut MPLA on nykyisin Sosialistisen internationaalin jäsenpuolue.

Vaalit

Vuoden 1992 presidentinvaaleissa MPLA:n ehdokas José Eduardo dos Santos sai 1 953 335 ääntä (49,57 %). Saman vuoden parlamenttivaaleissa puolue sai 2 124 126 ääntä (53,74 %, 129 paikkaa).
Seuraavat parlamenttivaalit pidettiin vuonna 2008, jolloin MPLA sai 191 paikkaa 220:sta. Vuoden 2012 vaaleissa puolue sai 175 paikkaa.