google/wiki40b huggingface dataset:
Lost in Space – matkalla avaruuteen

Juoni

Lost in Space – matkalla avaruuteen sijoittuu vuoteen 2058, jolloin Maan luonnonvarat on käytetty loppuun ja saasteiden takia otsonikerros on lähes kokonaan tuhoutunut. Maasta on tullut lähes asumiskelvoton, joten ihmiskunnan on etsittävä avaruudesta uusi koti. Tiedemiehistä koostuva Robinsonin perhe saa kunnian olla ensimmäinen perhe, joka lähtee kaukaiselle asumiskelpoiselle planeetalle rakentamaan materian siirtämiseen mahdollistavaa porttia. Portin avulla Maan asukkaat voisivat siirtyä uudelle planeetalle. Kieron tiedemiehen sabotoinnin takia perheen Jupiter-alus eksyy kurssiltaan ulkoavaruuteen keskelle avaruusolentoja ja aikaharppauksia.

Tuotanto

Lost in Space – matkalla avaruuteen -elokuvan kuvaukset alkoivat 4. maaliskuuta 1997, ja se kuvattiin 80 miljoonan dollarin budjetilla Lontoossa ja Sheppertonin studioilla Sheppertonin kaupungissa, joka sijaitsee Surreyssa. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 8. elokuuta 1997. New Line Cinema, Irwin Allen Productions, Prelude Pictures ja Saltire Entertainment olivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.

Julkaisu

Lost in Space – matkalla avaruuteen sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 3. huhtikuuta 1998 3 306 elokuvateatterissa. Yhdysvalloissa sen teatterilevityksestä vastasi tuotantoyhtiönäkin toiminut New Line Cinema. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 20 154 919 dollaria avausviikonloppunaan, jolloin se syrjäytti Titanicin (1997) ensimmäiseltä sijalta, jolla Titanic oli ollut 15 viikkoa. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä 69 117 629 dollaria ja ulkomailla 67 041 794 dollaria. Maailmanlaajuisesti Lost in Space – matkalla avaruuteen tuotti yhteensä 136 159 423 dollarin lipputulot, mikä teki elokuvasta kohtalaisen menestyksen. Lipputulot eivät kuitenkaan riittäneet tekemään suunniteltua jatko-osaa. Suomessa Lost in Space – matkalla avaruuteen sai teatteriensi-iltansa 13. marraskuuta 1998. Warner Bros. Finland Oy oli elokuvan teatterilevittäjänä Suomessa. Elokuva oli Suomessa 52. katsotuin elokuva 23 326 hengen katsojamäärällään vuonna 1998.

Vastaanotto

Lost in Space – matkalla avaruuteen on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä kielteisen vastaanoton; elokuva on saanut eniten kritiikkiä sen synkästä tunnelmasta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 27% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,7/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 84 arviointiin. 173 634 käyttäjästä 24% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 19 arvostelun perusteella elokuva on saanut 42 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 35 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,1/10. Internet Movie Databasen 58 596 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,1/10.

DVD- ja blu-ray-julkaisut

New Line Home Video julkaisi elokuvan Yhdysvalloissa DVD:lle 6. lokakuuta 1998 ja blu-raylle 7. syyskuuta 2010. Elokuva julkaistiin Suomessa VHS:lle vuonna 1999 ja DVD:lle 6. maaliskuuta 2000. VHS:n julkaisijana oli Warner Home Video ja DVD:n Sandrew Metronome Distribution.
Kauhajoen kirkko

Urut

Kirkon nykyiset urut on rakennettu vuonna 2004. Urut uusittiin alkuperäisissä uruissa olleiden teknisten ongelmien vuoksi. Uudet urut rakensi Urkurakentamo Veikko Virtanen ja niissä on yhteensä 2 513 urkupilliä. Urkujen valmistuessa, suurin yhdeksän metrin mittainen pilli oli Suomen korkein urkupilli. Lyhin pilli on vain 12 millimetrin mittainen.

Kauhajoen muut kirkot

Kauhajoella on pääkirkon lisäksi myös kaksi kyläkirkkoa: Nummijärven kirkko ja Kauhajärven kirkko.
Molineux Stadium

Historia

Molineuxin suku saapui Englantiin Ranskasta Isabellan, Ranskan kuninkaan Filip IV:n tyttären ja Englannin kuninkaan Edvard II:n vaimon mukana. He asettuivat Wolverhamptoniin ja isännöivät kartanoa, jota kutsuttiin nimellä Molineux House, lähellä kaupungin keskustaa. 1800-luvulla kartanoa ympäröivälle alueelle kehittyi puisto, jossa järjestettiin juhlia ja messuja. 1870-luvun alussa puistoon kehittyi urheilukenttä, jota ympäröi pyöräilyrata.
Wolverhampton Wanderers pelasi ensimmäisen liigakautensa 1888-89 Dubley Roadin kentällä, mutta vaati selkeästi parempaa areenaa ja päätti siirtää kotiottelunsa Molineuxille. Samaan aikaan The Northampton Brewery Company-niminen olutpanimo perusti Molineux Housesta hotellin ja muutti paikallisen urheilukentän jalkapalloareenaksi rakennuttamalla kentän yhteyteen pukuhuoneet, toimiston ja katsomotilan.
Stadionin virallinen avausottelu pelattiin 2. syyskuuta 1889, kun Wanderers kohtasi ystävyysottelussa Aston Villan. Noin 3.900 katsojaa oli saapunut seuraamaan ottelua, joka alkoi kello 17.30 paikallista aikaa. Kentän ensimmäisen maalin teki kotijoukkueen David Wykes Harry Woodin syötöstä ja maali jäi myös ottelun ainoaksi.
Vuosien saatossa katsomotiloja laajennettiin voimakkaasti ja 1930-luvun puolessa välissä kentän katsojakapasiteetti oli jo noin 60.000, käsittäen massiiviset päätykatsomot, North Bankin ja South Bankin sekä pääkatsomona toimineen Waterloo Road Standin ja Molineux Street Standin. Sen jälkeen katsomotilat saivat odottaa saneerausta yli 40 vuotta, mutta stadionille saatiin valonheittimet vuonna 1953 ja Molineux Stadium oli maailman ensimmäisiä valaistuja jalkapallostadioneita. 
Vuonna 1979 uudistettiin kentän toinen sivukatsomo Molineux Street Stand, joka nimettiin John Ireland Standiksi. Stadionin uudistustyö jäi kuitenkin kesken seuran ajautuessa taloudellisiin vaikeuksiin 1980-luvun alussa. North Bank ja Waterloo Road Stand suljettiin turvallisuussyistä 1985 Bradfordin traagisen katsomopalon jälkeen ja seuran pelatessa neljännessä divisioonassa vuonna 1986 John Ireland Stand oli ainoa käytössä oleva katsomonosa.
Sir Jack Hayward osti joukkueen vuonna 1990 ja investoi voimakkaasti kentän uudistamiseen. 1992 North Bank avattiin uudestaan Stan Cullis Stand-nimellä. Muutamaa kuukautta myöhemmin pääkatsomon saneeraus saatiin päätökseen, jolloin entinen Waterloo Road Stand nimettiin Billy Wright Standiksi ja kentän nykyinen uudistustyö saatiin päätökseen 1993, jolloin South Bankista tuli Jack Harris Stand.
Kesällä 2003 John Ireland Stand uudelleennimettiin Steve Bull Standiksi kunnianosoituksena joukkueen kaikkien aikojen parhaalle maalintekijälle.
Maarit Nissilä

Maarit Nissilä (s. 1952 Aura) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän valmistui kuvanveistäjäksi Kankaanpään taidekoulusta vuonna 1973. Nissilä on asunut 1970-luvun loppupuolelta asti Turussa. Hän toimi vuosina 1977–2017 Turun taidemuseon museomestarina.

Julkinen taide

Nissilä myös työstää veistoksensa itse. Hänen suunnittelemiaan ja tekemiään julkisia  veistoksia ovat muun muassa vuorineuvos Armas Puolimatkan 70-vuotisjuhlan yhteydessä Turun Iso-Heikkilän Patterinhakaan vuonna 1988 pystytetty betoniveistos Vahva ja vuonna 2017 paljastettu pronssinen veistos Uho Raision Ystävyydenpuistossa Liedon lukion seinällä on vuonna 1981 paljastettu betonireliefiteos Kasvukaudet. Nissilä suunnitteli myös muistolaatan Naantalissa sijainneelle lottien kahvilalle; muistolaatta paljastettiin vuonna 2001.
IFK Uppsala

Jääpallo

IFK Uppsala on voittanut Jääpallon Ruotsin mestaruuden 12 kertaa. Mestaruuksista 11 tuli vuosina 1907–1920, ja viimeisin mestaruus vuonna 1933. Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla seura ei ole pelannut vuoden 1946 jälkeen.
IFK:n jääpallotoiminta lopetettiin vuonna 1990, jolloin seura pelasi Ruotsin 4. divisioonassa. Kaudella 2006–2007 IFK Uppsala aloitti uudestaan jääpallotoiminnan. Seuran jääpallojoukkue pelaa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla 2.divisioonassa.

Jalkapallo

Jalkapallossa IFK Uppsala on saavuttanut kolme kertaa Ruotsin mestaruuskilpailujen hopeaa, vuosina 1907, 1908 ja 1911. Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla se on pelannut kaksi kautta, kaudet 1912–1913 ja 1914–1915. Seuran jalkapallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin 5.divisioonassa.

Jääkiekko

IFK Uppsala pelasi Ruotsin ensimmäisessä jääkiekko-ottelussa vuonna 1922, kun seura kohtasi saksalaisen Berliner SC:n Tukholman stadionilla.
Stefan Soltesz

Stefan Soltesz (s. 6. tammikuuta 1949 Unkari) on unkarilainen kapellimestari ja intendentti, joka työskentelee Saksassa.
Soltesz on opiskellut Wienissä Musiikin ja esittävien taiteiden korkeakoulussa johtamista, säveltämistä ja pianonsoittoa.
Soltesz on Essenin Aalto-Theaterin musiikillinen johtaja eli Generalmusikdirektor ja intendentti. Hänen aikanaan Aalto-Theater on noussut yhdeksi Saksan parhaista. Soltesz aloitti uransa harjoituspianistina, minkä jälkeen hän toimi monen maineikkaan kapellimestarin assistenttina. Christoph von Dohnányi nosti hänet Hampurin valtionoopperan kapellimestariksi, ja sen jälkeen hän on vieraillut kaikissa merkittävissä eurooppalaisissa oopperataloissa. Savonlinnan oopperajuhlilla hän johti kesällä 2009 oopperaorkesteria Madame Butterflyn esityksissä.
Madden NFL Arcade

Pelistä

Madden NFL Arcade on enemmän hauskuuteen pohjatuva peli, jossa pelataan viisi vastaan viisi peliä. Siinä on mukana kaikki NFL-sarjan joukkueet kaudelta 2009. Pelissä on kaksi pelitilaa, normaali pikapeli ja nettipeli.

Vastaanotto ja arvostelu

Peli sai pääosin keskinkertaisia arvosanoja. IGN sivusto antoi muun muassa molemmille alustoille pelin arvosanaksi 6.5/10.  GameSpot puolestaan antoi 5.5/10, koska peli oli lähinnä yksinkertaistettu versio Madden NFL -videopeleistä, eikä se sisällä turnausta tai sarjaa.
46 asteen rengas

46 asteen rengas on leveämpi, himmeämpi, ja kauempana auringosta oleva haloilmiö kuin 22 asteen rengas. Yleensä 46 asteen renkaan näkyessä näkyy myös 22 asteen rengas.

Synty

46 asteen halo syntyy, kun valonsäde kohtaa poikkileikkaukseltaan kuusikulmaisen jääkiteen jossakin sen sivutahkossa ja se taittuu siten, että se poistuu kiteestä sen jommankumman kuusikulmaisen tahkon kautta.

Havaitseminen

46 asteen rengas näkyy melko harvoin osittain, ja hyvin harvoin kokonaisena, Se näkyy keskimäärin vain noin 15 kertaa vuodessa. Havaitsemisen tekee vaikeaksi myös renkaan laajuus.
Brasilian väestö

Uskonto

Brasilian väestöä yhdistää uskonto: vuonna 2000 heistä 73,89 % oli katolilaisia, ja Brasiliassa onkin maailman eniten katolilaisia. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluvien määrä on kuitenkin nousussa: vuonna 2000 protestantteja oli 15,41 % väestöstä. Ateisteja ja muita uskonnottomia ihmisiä on 7,4 % väestöstä ja spiritistejä 1,3 %. Vaikka Brasilia on maailman suurin katolinen maa, suuri osa brasilialaisista palvelee sekä afrikkalaisia jumalia että kristittyjen jumalaa.

Kieli

Uskonnon lisäksi brasilialaisia yhdistää portugalin kieli, joka on tosin muuttunut erilaiseksi kuin Euroopan portugali. Kielen muuttumiseen ovat vaikuttaneet intiaanien ja maahanmuuttaneiden omat kielet, joten sanasto on hyvin erilainen kuin Euroopassa, mutta eroja on myös ääntämyksessä ja lauserakenteessa. Brasiliassa käytetyssä kielessä on mukana myös muualla maailmassa vanhentuneita ilmaisuja. Intiaanikielet tupí ja guaraní, ja afrikkalaiset kielet, ovat luoneet brasilianportugaliin monia sanoja. Useiden maantieteellisten paikkojen nimet ovat intiaanikielisiä. Euroopan portugalin sanojen merkitys on muuttunut brasilianportugalissa, esimerkiksi ”lencol” tarkoittaa Euroopan portugalissa kylpypyyhettä ja brasilianportugalissa vuodepeitettä. Brasilialainen ääntämys on sointuvampaa kuin portugalilainen, esimerkiksi lopputavut –de ja –te äännetään Brasiliassa –dži ja –tži.

Koulutus

Noin 60-80 % Brasilian yli 15-vuotiaista on luku- ja kirjoitustaitoisia. Brasiliassa on oppivelvollisuus 7-12-vuotiaille. Peruskoulu kestää 4-5 vuotta, jonka jälkeiset yleissivistävät, ammatteihin valmistavat ja erikoisammattikoulut jakautuvat kahteen asteeseen. Ensimmäinen aste on neljävuotinen lukio ja toinen aste on kolmevuotinen college. Brasiliassa ei ollut yhtään yliopistoa ennen vuotta 1900; nykyisistä yliopistoista tärkeimmät ovat Rio de Janeiron vuonna 1920 perustettu, São Paulon vuonna 1934 perustettu, Pôrto Alegren vuonna 1934 perustettu, Curitiban vuonna 1912 perustettu, Salvadorin vuonna 1946 perustettu, Recifen vuonna 1946 perustettu, Belo Horizonten vuonna 1927 perustettu ja Brasílian vuonna 1960 perustettu yliopisto. Pääosa yliopistoista on valtion yliopistoja, mutta maassa on myös yksityisiä katolisia yliopistoja.
Hamilton (Ohio)

Hamilton on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se sijaitsee Miamijoen varrella noin 40 km Cincinnatiista pohjoiseen. Kaupunki on saanut joesta vesivoimaa, joka vauhditti sen teollistumista, mutta toisaalta tulvat ovat tuhonneet kaupunkia monta kertaa, pahimmin vuonna 1913.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Hamiltonin väkiluku oli 62 477.
Greg Upchurch

Greg David Upchurch (s. 1. joulukuuta 1971 Houma, Louisiana) on 3 Doors Downin nykyinen rumpali. Hän korvasi kokoonpanossa Daniel Adairin, joka jätti yhtyeen vuonna 2005. Aiemmin hän vaikutti Puddle of Muddissa.
Ilmari Launis

Adolf Ilmari Launis (ent. Lindberg) (3. joulukuuta 1881 Hämeenlinna – 10. huhtikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Launis valmistui arkkitehdiksi vuonna 1905. Hänellä oli oma toimisto Espoon Leppävaarassa vuodesta 1906 ja vuodesta 1920 lähtien Helsingissä. Launis työskenteli 1920- ja 1930-luvuilla Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Hän toimi vudesta 1937 Kuopion piirin piiriarkkitehtina kunnes erosi virasta vuonna 1948. Hän oli aikansa tuotteliaimpia kirkkorakennusten suunnittelijoita Suomessa, ja yhdessä Josef Stenbäckin kanssa hänen katsotaan hallinneen 1900-luvun alun kirkkoarkkitehtuuria. Hän suunnitteli muun muassa 16 kirkkoa ja uudisti esimerkiksi Juupajoen kirkon ja Lappeenrannan kirkon. Hän teki myös lasi- ja alttarimaalauksia.
Launis sovelsi suunnitelmissaan useita tyylejä ja liitti niihin elementtejä erilaisista suuntauksista.
Vizianagaram

Liikenne

Vizianagaramissa on rautatieasema.
Valkealammi (Hämeenlinna, Nummenkylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lampi sijaitsee suolla Mustalammin vieressä. Lampien välistä kulkee matala harjujakson osuus ja se erottaa lammet eri valuma-alueisiin. Lammessa on viisi saarta, joista kaksi on metsäsaaria ja muut suosaaria. Suurin saarista on halkaisijaltaan yli 50 metriä. Saaret ovat autiot. Valkealammin rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja se on soistunutta metsämaata. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Nummenkylän ja Teuron väliseltä maantieltä. Hattulan ja Hämeenlinnan välinen kuntaraja käy lammesta alle 100 metrin päässä siitä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Ruokojoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,5 metriä mpy. Sen laskuoja laskee 600 metrin päässä Pahasuolla sijaitsevaan Haaralammiin.
Burjaatit

Kansallistarusto ja heimot

Burjaateilla on rikas kansallistarusto (lähinnä sankarilauluja), jota on tallennettu runsaasti. Burjaatit jaetaan kahteen pääheimoon, lännessä asuviin Bargus-burjaatteihin ja idässä asuviin Hori-burjaatteihin. Taruston mukaan koko kansa polveutuu suuresta sankarista nimeltä Bargus ja pääheimot edelleen hänen kahdesta pojastaan Buridaista ja Horidaista, joista heimot ovat saaneet myös nimensä. Nämä pääheimot jakaantuvat useisiin pienempiin heimoihin ja sukuihin. Näihin on myöhemmin liittynyt etelästä Mongoliasta tullut kolmas ryhmä Selengan-burjaatit. Burjaattikansaan on vuosisatojen kuluessa sulautunut mongoleja, turkkilaisia, tunguuseja ja saoyedeja. Jotkut burjaattiheimot pitävät itseään Aasian hunnien jälkeläisinä, toiset taas katsovat polveutuvansa Tšingis-kaanista.

Historia

Burjaattien asuinalueen läntistä osaa kutsuttiin aikoinaan nimellä Bargudžin-Tukum, ja tämän alueen itäosa on ollut Mongolien valtakunnan ydinalue. Sana burjaatti mainitaan ensi kerran mongolilähteissä 1240.
Ensimmäinen maininta burjaattien ja venäläisten välisistä kohtaamisista on vuodelta 1612. Kasakoiden harjoittama sorto ja lähetyssaarnaajien yritykset käännyttää burjaatit ortodokseiksi johtivat siihen, että 1635 koko burjaattikansa siirtyi Mongoliaan. Burjaatit kuitenkin palasivat takaisin kotimaahansa 1665, kun olot olivat parantuneet. 
Suurin osa burjaateista ja heidän asuinalueestaan liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuosina 1689 ja 1728 tehtyjen sopimusten mukaan, jolloin Baikaljärveä ympäröivät alueet erotettiin Mongoliasta. Tämän jälkeen burjaateilla oli jonkin asteinen itsehallinto. Itsehallinto kuitenkin lakkautettiin asteittain 1902-1907. 
Neuvostoliitossa burjaattien asuinalueen pääosasta muodostettiin Burjaatti-Mongolien autonominen alue 9. tammikuuta 1922 ja edelleen Burjaatti-Mongolien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 30. toukokuuta 1923. Vuonna 1937 burjaattien asuinalueet jaettiin kolmeen osaan, kun Agan Burjatia ja Ust-Ordynskin Burjatia erotettiin Burjaatti-Mongolien ASNT:sta erillisiksi kansallisiksi piirikunniksi (1977 lähtien autonomisiksi piirikunniksi). Nämä piirikunnat sulautuivat Irkutskin alueeseen ja Taka-Baikalian aluepiiriin vuonna 2008.
Eläintohtori

Juoni

Johnilla on ollut kyky puhua eläinten kanssa lapsesta asti, jolloin hän puhui koiransa kanssa, kunnes se vietiin häneltä pois jotta hän saisi oikeita ystäviä. Kun koiraa ei enää ollut, John ei enää puhunut eläimille ja pian koko kyky oli jo unohtunut. Johnilla on nyt oma perhe; vaimo ja kaksi lasta, Maya ja Charisse. Maya on hyvin kiinnostunut eläimistä, mutta John ei enää itse muista omaa lapsuuttaan ja käyttäytyy vähän isänsä tavoin. Kumminkin Maya saa pitää marsunsa ja joutsenen munansa. Kun perhe on lähdössä lomalle, John huomaa kykynsä taas ja siitä seuraa niin hyviä kuin huonojakin kommelluksia. John joutuu jopa mielisairaalaan, sillä häntä luullaan hulluksi, kun hän puhuu eläimille.
Sykloeikosaani

Sykloeikosaani on rengasrakenteinen hiilivety, jossa hiilet ovat kytkeytyneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Yhdiste kuuluu sykloalkaanien aineryhmään. Sykloeikosaanin kemiallinen kaava on C₂₀H₄₀, moolimassa 280,54 g/mol, kiehumispiste 387,2 °C (paineessa 760 mmHg), suhteellinen tiheys 0,79 g/cm³ (vesi = 1,0 g/cm³), leimahduspiste 176,7 °C, taitekerroin 1,433 ja CAS-numero 296-56-0.
Preludit (Debussy)

Préludes (suom. Preludeja) on ranskalaisen Claude Debussyn säveltämä 24 pianopreludin kokonaisuus, joka jakautuu kahteen 12 kappaleen kirjaan. Näistä eniten esitettyjä ovat ensimmäisen kirjan preludit ”Pellavatukkainen tyttö” ja ”Uponnut katedraali”, jotka ovat Debussyn tunnetuimpia sävellyksiä Suite bergamasque -sarjan ”Kuutamon” ohella.
Molemmat preludikirjat syntyivät Debussyltä epätavallisen nopeasti, muutamassa kuukaudessa. Ensimmäisen kirjan preludit hän sävelsi joulukuun 1909 ja helmikuun 1910 välisenä aikana ja toisen kirjan preludit loppuvuodesta 1912 huhtikuuhun 1913. 

Esityskäytäntö

Molempien kirjojen preludit esitetään usein omina sarjoinaan, vaikka mikään ei todista että Debussy olisi näin välttämättä tarkoittanut. Perinne alkoi, kun toukokuussa 1911 pianisti Jane Mortier soitti kaikki ensimmäisen kirjan preludit Pariisin Salle Pleyelissä, ja saksalais-englantilainen pianisti Walter Morse Rummel kantaesitti kaikki toisen kirjan preludit Lontoossa 1913. Alun perin Debussy ja muut pianistit kuten Ricardo Viñes soitti preludeja kolmen–neljän ryhmissä, joka on yhä toinen tapa preludien esittämiseen.
Ensimmäisen täydellisen levytyksen molempien kirjojen preludeista teki eteläafrikkalainen pianisti Adolph Hallis vuonna 1938 Lontoossa. Preludeista on tehty myös orkesterisovituksia. Suosituimpia orkesterien esittämiä preludeja ovat ”Pellavatukkainen tyttö” ja ”Uponnut katedraali”.
Weera

Ura

Musiikki on ollut Weeralle pienestä asti hyvin tärkeä osa elämää. Vuodesta 2005 asti hänellä ollut haavena musiikkiura sekä tehdä oma levy, johon monen mutkan jälkeen tuli mahdollisuus 2010. Esikoisalbumin julkaisuajankohta oli keväällä 2010 ja ensimmäinen radiosingle soikin jo eri kanavilla täyttä häkää. Veera oli mukana New Wawe-laulukilpailussa vuonna 2009.
Esikoislevyn materiaali on suomeksi laulettua, vahvasti kitarapainotteista Pop/Rockia hieman retrohengessä. Soittajakaarti koostui jo ennaltaan vahvoista nimistä joista mainittakoon mm. Eläkeläisistä tuttu Ema Hurskainen, Neljän Ruusun Lade Laakkonen ja kitaroissa Matti Härkönen sekä Tuomas Ryhänen. 
Weera-levyn kappaleet ovat pääosin Weeran taustavoimien kuten mm. Jari Uutelan sekä Toni Kortelaisen säveltämiä ja sanoittamia Weeran osallistuen läheisesti kappaleiden tekoon.
Tuottajina albumilla toimivat Stella yhtyeestäkin tuttu Heikki Marttila sekä studioguru Rauno Paananen. Esikoisalbumi julkaistiin 2010 Hytinä-levyjen kautta. 
Livekokoonpanossa esikoisalbumilla soitti Joensuun seudulta löytyvät aiemmin Neljässä Ruusussa vaikuttanut Lade Laakkonen (basso),  Tuomas Ryhänen (kitara), Aino Heikura (Koskettimet) ja Tuomas Martikainen (rummut).
Veera kilpaili The Voice of Finlandin 1. tuotantokaudella nimellä Weera Suonmaa.
Tällä hetkellä Veera pitää taukoa musiikkiurasta, toinen levy oli suunnitteilla. Weera on käynnistänyt oman videoprojektin sekä Youtubessa että Kieku-palvelussa.

Yksityiselämä

Veera osallistui vuonna 2008 Karjalan Neito-kisaan. Lisäksi hänellä on oli kauneushoitola  kunnes hän päätti myydä yrityksensä keskittyäkseen kotiäitinä olemiseen lapsen syntymän jälkeen.
Mustamelaharakka

Levinneisyys

Mustamelaharakoita elää Kaakkois-Aasiassa. Lajia tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kokonaispopulaatiota ei ole arvioitu, mutta sen on raportoitu olevan suhteellisen yleinen. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jocelyn Thibault

Ura

Québec Nordiques varasi LHJMQ-liigan Sherbrooke Fauconsissa pelanneen Thibault’n NHL:ään vuoden 1993 varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen kymmenennellä varausvuorolla. Heti seuraavalle kaudelle Thibault siirtyi Québeciin, jossa hän pelasi 29 ottelua. Lakon takia tyngäksi jääneellä kaudella 1994–1995 hän torjui 18 ottelussa. Kaudella 1995–1996 Thibault, Andrei Kovalenko ja Martin Rucinsky vaihdettiin Montreal Canadiensiin, Colorado Avalanchen (entinen Québec) hankkiessa vaihdossa riveihinsä Patrick Royn ja Mike Keanen.
Siirto oli Thibault’n kannalta kannattava, sillä hän pääsi heti Montrealin ykkösvahdiksi. Hän torjui kolme vuotta Montrealin maalilla, kunnes kaudella 1998–99 hänet, Dave Manson ja Brad Brown kaupattiin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Jeff Hackettiin, Eric Weinrichiin, Alain Nasreddineen ja varausoikeuteen.
Thibault toimi Chicagon ykkösvahtina viisi kautta, kunnes kaudella 2003–04 Chicagossa kävi yrittämässä kuusi eri vahtia, kun Thibault pelasi vain 15 peliä lonkkaleikkauksen takia . Thibault ehti pelata NHL:n tähdistöottelussakin edellisellä kaudella. NHL:n työsulun aikana hän ei pelannut missään, mutta kaudeksi 2005–06 hän siirtyi Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa varausoikeuteen.
Kesällä 2007 Thibault teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa, jossa hän toimi Ryan Millerin varavahtina, mutta jäi kauden päätteeksi ilman seuraa. Thibault lopetti myös uransa kyseisen kauden jälkeen.
Syyskuusta 2009 lähtien hän on toiminut entisen seuransa Colorado Avalanchen osa-aikaisena maalivahtineuvonantajana.
Herrat täysihoidossa

Juoni

Asuntoa etsivät ylioppilaat Toivo Päiviö (Thure Bahne) ja Unto Uramo (Toivo Pohjakallio) onnistuvat pääsemään asumaan Sofia Anderssonin (Elsa Rantalainen) omistamaan täysihoitolaan. Toivo ihastuu omistajan veljentyttäreen Aune Anderssoniin (Saimi Tuovinen), mutta pian molemmat ylioppilaat joutuvat häädetyiksi kadulle. Toivolla on myös kilpakosija, täysihoitolassa asuva oopperalaulaja Reino Kiljunen (Georg Malmstén), ja ylioppilaat päättävät järjestää tämän pois tieltä toisen täysihoitolan asukkaan, vanhapiika Varpu Kyyhkysen (Ella Eronen), avulla.

Tuotanto

Herrat täysihoidossa -elokuvan ensi-ilta oli 3. joulukuuta 1933 Helsingissä Kino-Palatsissa. Elokuvaa esitettiin 1930-luvulla kaksoisnäytännöissä yhdessä elokuvan Pikku myyjätär kanssa.

Arviot

Aikalaiskriitikot suhtautuivat elokuvaan varsin myönteisesti, mutta myöhemmissä kritiikeissä elokuva leimataan ”pulakauden tuotteeksi”, käsikirjoitusta pidetään kehnona ja itse elokuvaa tekoreippaana hullutteluna. Tyhjää on täytetty Malmsténin musiikilla.
Music for a Big Night Out

Taustatietoa

Levyltä on julkaistu tähän mennessä kaksi singleä 4 A.M. ja Army Of Hardcore.