google/wiki40b huggingface dataset:
Hilkka Finne

Hilkka (Hilja) Wilhelmina Finne, ent. Rantaniemi, Salminen-Finne (17. maaliskuuta 1877 Kangasala – 1964 Helsinki) oli suomalainen taiteilija, opettaja ja kuvittaja. 
Hilkka Finnen vanhemmat olivat kirjakauppias Johan Adolf Gustaf Finne ja Wilhelmina Westerling. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1903 vuoteen 1914 oli lehtori Ape Rantaniemi ja toinen vuodesta 1924 liikemies Carl H. Salminen. Kirjailija Jalmari Finne oli Hilkka Finnen veli ja näyttelijä Olga Poppius hänen sisarensa. Finne kävi Helsingin suomalaisen tyttökoulun 1893 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1897 ja teki opintomatkoja Eurooppaan. Hän oli piirustuksenopettaja Oulun suomalaisessa yhteiskoulussa 1906–1911 ja Helsingin uudessa suomalaisessa tyttökoulussa 1912–1913, mutta harjoitti samalla taiteellista ja kirjallistakin työtä. Piirustuksenopettajan pätevyyden hän sai vuonna 1914 Helsingissä, mutta paneutui kuitenkin sittemmin kuvittajan ja kirjoittajan työhön. Hän kuvitti muun muassa veljensä Jalmari Finnen kirjojen ohella Arvid Lydeckenin ja Ilmari Krohnin kirjoja sekä laati julisteita ja postikortteja. Avioiduttuaan toistamiseen Finne muutti Duluthiin, josta hän palasi Suomeen 1938. Finnen lähipiiriin Helsingissä kuului Ruusu-Risti -yhteisö.
Hullukaali

Myrkyllisyys

Hullukaali saattaa olla myrkyllinen pieninäkin annoksina sen sisältämistä tropaanialkaloideista johtuen. Useimmiten se aiheuttaa käyttäjälleen hallusinaatioita, joita kasvia käyttäneet kuvaavat yleensä erittäin epämiellyttäviksi, pelottaviksi ja todentuntuisikisi; pupillien laajentumista, levottomuutta ja ihon punoittamista. Harvinaisempia käytöstä aiheutuneita oireita ovat ainakin takykardia, kouristukset, oksentelu, verenpaineen kohoaminen, hyperpyreksia ja ataksia.
Pieninä annoksina sitä on käytetty muun muassa hammassärkyyn, mutta suurina annoksina se voi aiheuttaa kuoleman. Kasvin kaikki osat ovat myrkyllisiä, mutta erityisen myrkyllisiä ovat siemenet.
Z-puskurointi

Z-puskurointi on tietokonegrafiikan tekniikka, jolla käsitellään 3D-kuvan syvyyttä. Yleensä Z-puskurointi toteutetaan laitteistolla, toisinaan ohjelmallisesti. Se ratkaisee näkyvyysongelman, jossa pitää kyetä valitsemaan mitkä näkymän elementit ovat näkyviä ja mitkä piilossa. Maalarin algoritmi on toinen yleisesti käytetty, joskin huomattavasti tehottomampi ratkaisu.
Kun kappale mallinnetaan 3D-näytönohjaimella, tuotetun pikselin syvyys (z-koordinaatti) tallennetaan puskuriin (z-puskuri). Yleensä tämä puskuri esitetään 2-ulotteisena XY-taulukkona, jossa kutakin taulukon elementtiä vastaa yksi kuvapiste näytöllä. Jos jonkin kappaleen kuvapiste piirretään samaan pikseliin kuin mihin on aiemmin piirretty, näytönohjain vertaa syvyyksiä ja valitsee niistä katsojaa lähinnä olevan. Valittu syvyys tallennetaan sitten z-puskuriin vanhan arvon tilalle. Näin puskurin avulla voidaan tuottaa tyypillinen syvyysvaikutelma: lähempänä oleva kappale peittää kauempana olevan.
Z-puskurin tarkkuudella on merkittävä vaikutus näkymän laatuun. 16-bittinen Z-puskuri voi tuottaa häiriöitä kun kaksi kappaletta ovat hyvin lähellä toisiaan. 24- tai 32-bittinen Z-puskuri toimii huomattavasti paremmin. 8-bittistä Z-puskuria ei käytetä juuri koskaan sen hyvin heikon tarkkuuden vuoksi.

Teoriaa

Kameran käyttämä syvyysasteikko määritellään yleensä z-koordinaatin arvoilla \mathit{near} ja \mathit{far}. Perspektiivimuunnoksen jälkeen uusi arvo z tai z' saadaan lausekkeesta
z'=
\frac{\mathit{far}+\mathit{near}}{\mathit{far}-\mathit{near}} +
\frac{1}{z} \left(\frac{-2 \cdot \mathit{far} \cdot \mathit{near}}{\mathit{far}-\mathit{near}}\right)
Missä z on vanha z kamera-avaruudessa, ja sitä merkitään joskus w tai w'. Lopulta arvoväli [near, far] normalisoidaan usein välille [-1, 1] vastaavassa järjestyksessä.
Anželika Balabanova

Anželika Isaakovna Balabanova (ven. Анжелика Исааковна Балабанова) (1878 Tšernihiv, Venäjä – 25. marraskuuta 1965 Rooma, Italia) oli ukrainalaissyntyinen sosialisti, joka osallistui toiseen internationaaliin.
Hän oli opiskellut Brysselin vapaassa yliopistossa, jossa hän tutustui sosialismiin. Balabanova asettui Roomaan ja alkoi organisoida tekstiiliteollisuuden työntekijöitä. Hän liittyi Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) vuonna 1900. Balabanova oli päättämässä Kansainvälinen naistenpäivän vietosta Sosialistisen internationaalin naisten toisessa konferenssissa Kööpenhaminassa 26.–27. elokuuta 1910.
Balabanova toimi läheisessä yhteistyössä puoluejohtajien Antonio Labriolan, Giacinto Menotti Serratin, Benito Mussolinin ja Filippo Turatin kanssa.  Balabanova siirtyi enemmän vasemmalle ensimmäisen maailmansodan aikana ja hänestä tuli sodanvastaisen Zimmerwaldin liikkeen aktivisti. Sodan aikana hän vietti suurimman osan ajastaan puolueettomassa Ruotsissa. Balabanova toimi vasemmistososialistien liikkeessä ja hänestä tuli läheinen ystävä ruotsalaisten kommunistijohtajien Ture Nermanin, Fredrik Strömin, Zeth Höglundin ja Kata Dalstörmin kanssa.
Balabanova liittyi Venäjän bolševikkipuolueseen vuonna 1917 ja toimi Kominternin sihteerinä vuosina 1919–1920, työskenteli mm. Vladimir Leninin, Lev Trotskin, Grigori Zinovjevin ja Emma Goldmanin kanssa. Hän kuitenkin riitautui kommunistien kanssa ja poistui Neuvostoliitosta vuonna 1922.
Hän palasi Italiaan, missä hän johti marxilaista maksimalistien ryhmää. Fasismin nousu pakotti hänet siirtymään Sveitsiin, Pariisiin ja New Yorkiin. Hän palasi Italiaan toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1947 Balabanova liittoutui Giuseppe Saragatin kanssa tämän hyväksyttyä liiton PSI:n ja Italian kommunistisen puolueen (PCI) kanssa. Balabanova liittyi Sosialistiseen työläväenpuolueeseen, josta myöhemmin tuli Italian demokraattinen sosialistipuolue (sisältäen Yhdistyneen Sosialistipuolueen).
Peter Hajba

Peter Hajba (s. 15. joulukuuta 1974), joka tunnetaan ehkä paremmin demoskene-nimestään Skaven, on suomalainen tietokonemuusikko ja -graafikko. Hän on jäsenenä Future Crew -demoryhmässä, joka teki maineikkaita demoja 1990-luvulla. Peter oli töissä Remedy Entertainment -nimisessä suomalaisessa tietokonepelejä tekevässä yrityksessä animaattorina, äänitehostesuunnittelijana ja graafikkona. Hänen musiikkinsa on voittanut myös palkintoja, mukaan lukien voiton Assembly -demotapahtuman musiikkikilpailussa vuosina 1993, 1995 ja 2002. 2010-luvun alussa Hajba muutti Tukholmaan uuden työpaikan (Avalanche Studios) perässä.
Musta Dahlia (elokuva)

Taustaa

Elokuvan esituotannossa David Fincher oli valittu ohjaajaksi ja Mark Wahlberg Lee Blanchardin rooliin. Wahlberg joutui kuitenkin jättämään projektin, sillä hän ei onnistunut sovittamaan sen ja toisen elokuvansa The Brazilian Jobin kuvauaikataulujaan yhteen.
Kun De Palmasta tuli ohjaaja, hän otti rooliin Aaron Eckhartin juuri ennen kuvausten aloitusta huhtikuussa 2005. James Horner oli alun perin mukana projektissa, mutta helmikuussa 2006 ilmoitettiin, että Mark Isham oli korvannut hänet. Elokuvaa kuvattiin Los Angelesissa Kaliforniassa ja Pernikissä Bulgariassa. Kay Lalken roolia tarjottiin Eva Greenille, mutta hän kieltäytyi, koska halusi välttää tyypillistä femme fatalen roolia. Roolin sai Scarlett Johansson.

Vastaanotto

Elokuva sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa 15. syyskuuta 2006 2 226 teatterissa. Avausviikonloppuna se nousi toiselle sijalle ja tuotti 10 miljoonaa dollaria. Kuuden viikon jälkeen 26. lokakuuta 2006 se oli tuottanut 22 545 080 dollaria.
Amerikkalaisten kriitikoiden keskuudessa elokuva ei saanut kovin hyvää vastaanottoa, mutta suomalaiskriitikko Arto Pajukallio löysi siitä tyylittelyä ja aisteja hivelevää visuaalista loistokkuutta. 
Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti, ettei De Palman lisäksi enää ole juuri toista ohjaajaa, joka näin rakastaisi Hollywoodin loistokauden keinotodellisuutta ja illuusioita. James Ellroyn monimutkaisen jännitysromaanin hän sanoi tarjoavan kiitollista materiaalia De Palmalle ”rakentaa ulkoisesti tunnistettavat puitteet kangastukselleen ja kietoutua muistojen kultaamaan helminauhaan”.
Lencat

Historia

Ennen eurooppalaisten tuloa lencat muodostivat neljä aluetta, Care, Cerquin ja Lenca Hondurasin alueella, sekä Potón El Salvadorin alueella. He saivat voimakkaita kulttuurillisia vaikutteita mayoilta ja asteekkikansa pipileiltä. Lencojen eurooppalaisvalloitusta edeltäneen lukumäärän on arvioitu olleen noin 300 000–600 000 ja heidän alueensa kattoivat 26 000 neliökilometriä. Espanjalaiset tulivat lencojen alueelle 1520-luvulla Hernán Cortésin johdolla. Lencat taistelivat espanjalaisia vastaan, mutta lopulta heidät voitettiin. Vuonna 1537 lencat kapinoivat johtajansa Lempiran johdolla eurooppalaisia vastaan, mutta kapina kukistettiin seuraavana vuonna. Pian eurooppalaisten tulon jälkeen lencojen lukumäärä alkoi nopeasti laskea tautien ja orjatyön takia. 1550-luvulle mennessä lencoja oli enää noin 25 000. Määrä säilyi pitkään samana koko siirtomaakauden ajan. Monista muista alueen alkuperäiskansoista poiketen lencat onnistuivat kuitenkin säilyttämään osan alueistaan ja jatkamaan perinteistä elinkeinoaan maanviljelyä. Sittemmin monet ovat tosin muuttaneet töihin kaivoksille ja banaaniviljelmille. Lencat ovat kulttuurillisesti pitkälle sulautuneet maidensa muuhun väestöön.

Kulttuuri

Suurin osa lencoista asuu maaseudulla lähellä maatilojaan. Kaupungeissa käydään yleensä vain erityistapauksissa, kuten toreilla ja juhlissa. Perinteiset talot rakennetaan savitiilistä ja niiden katot oljista tai ruohosta. Nykyisin myös nykyaikaisemmat talot ovat tavallisia. Lencojen uskonto on sekoitus katolilaisuutta ja perinteisiä uskoja. Esimerkiksi katolisia pyhimyksiä palvotaan samaan tapaan kuin ennen erilaisia henkiä. Kylien pyhimyksiä juhlitaan vuosittain. Maaseudun lencat luottavat usein ennemmin henkitohtoreihin kuin koulutettuihin lääkäreihin.
Girona FC

Historiaa

Kaudella 1935–1936 Girona voitti oman lohkonsa kolmeen lohkoon jaetussa Segundassa, mutta ei läpäissyt nousukarsintoja. Kauden jälkeen alkoi Espanjan sisällissota, jonka aikana Girona osallistui muiden tasavaltalaisten hallitsemilla alueilla sijainneiden joukkueiden ohella niin sanottuun Välimeren liigaan kansallisen sarjatoiminnan ollessa keskeytettynä. Tuolloin joukkuetta valmensi Espanjan maajoukkueen historian ensimmäinen valmentaja Francisco Bru.
Kaudeksi 2008–2009 Girona nousi Segundaan vuosikymmenten tauon jälkeen voitettuaan ensin oman lohkonsa Segunda División B:ssä ja sitten nousukarsinnoissa Barakaldon ja Ceutan.
Girona pelaa Primera Divisiónissa kaudella 2017–18.
Aleks Pelander

Alexander (Aleks) Pelander (7. marraskuuta 1863 Loviisa – 7. lokakuuta 1921) oli suomalainen asfaltointialan uranuurtaja.
Pelander perusti 1896 Helsinkiin polkupyöriä myyvän ja korjaavan liikkeen sekä asfaltointiliikkeen Hanasaareen Sörnäisiin. Asfalttiliike muutettiin 1905 Asfalt Aktiebolaget Aleks. Pelander nimiseksi osakeyhtiöksi joka toimi sitten vuoteen 1924 saakka. Pelanderin liike oli 1900-luvun alussa Suomen suurimpia alallaan ja työntekijöitä oli noin kuusikymmentä. Pelander aloitti myös kotimaisen kattohuovan (Osmo-kattohuopa) valmistuksen ja vuonna 1907 hän perusti Riksi-Levyt-nimisen osakeyhtiön joka valmisti Sörnäisissä sijainneessa tehtaassaan ruotsalaisen patentin perusteella kipsisiä väliseinä- ja sisäkattolevyjä. Pelander joutui kuitenkin luopumaan tästä yrityksestä jo 1914.
Vuonna 1908 Pelander osti huvilatontin Kauniaisista. Arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema jugendhuvila, Villa Pelander, valmistui tontille 1910 ja Pelander muutti perheineen Kauniaisiin. Yhdeksän hehtaarin tontilla sijaitsi päärakennuksen lisäksi talousrakennus, huvimaja, jääkellari ja perheen lapsille oma Lilltorpet-niminen mökki. Huvilassa oli vesijohto ja keskuslämmitys sekä ajankohtaan nähden poikkeuksellinen keskuspölyimurijärjestelmä jonka voimalähteenä oli höyrykone. Huvilan sisustuksen suunnitteli arkkitehti Väinö Vähäkallio.
Pelanderin kuoltua Asfalt Aktiebolaget teki konkurssin 1924. Villa Pelander myytiin samana vuonna ja sen tiloissa aloitti toimintansa Työväen Akatemia. Tämän jälkeen päärakennusta laajennettiin 1931 ja tontille valmistui oppilasasuntola 1942, kirjasto 1950, toinen oppilasasuntola ja henkilökunnan rivitalo 1966 sekä kaksi kurssirakennusta 1979 ja 1983.
Erkki Helo

Ura

Helon vanhemmat olivat konemestari Axel Hillerström ja Aurora Davidson. Hän kävi kansakoulua Turussa ja Pietarissa. Näyttelijänuransa hän aloitti harrastajana Koiton Näyttämöllä Helsingissä 1918–1921. Ammattimaisen uransa Helo aloitti Turun Työväen Teatterissa 1921–1925, minkä jälkeen hän työskenteli näyttelijä-ohjaajana Porin Työväen Teatterissa 1925–1926. Helon teatterinjohtajan ura käynnistyi Iisalmen Työväen Teatterissa 1926. Sen jälkeen hänellä oli useita johtajanpestejä työväenteattereissa eri puolilla Suomea aina vuoteen 1942.
Helo profiloitui luonne- ja rakastajaosien esittäjäksi, kuten 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa kirjoitetaan. Hänen tehtäviään olivat muun muassa Daniel Hjortin nimiosa, Elinan surman Klaus Kurki ja Uolevi sekä Nummisuutareiden Iivari. Helo näytteli myös Koikkalaisen osan Agapetuksen komediassa Syntipukki ja Armandin osan näytelmässä Kamelianainen. Hänellä oli lisäksi useita operettirooleja.
Helo ohjasi muun muassa näytelmät Seitsemän veljestä, Nummisuutarit ja Elinan surma.
Vuonna 1973 Helo näytteli vuorineuvos Ingmanin roolin Erkko Kivikosken draamaelokuvassa Laukaus tehtaalla. Vuonna 1930 Helolla oli ollut kreditoimaton rooli historiallisessa mykkäelokuvassa Kajastus.
Mannerheimin muistolaatta (Latvia)

Mannerheimin muistolaatta Latvian Aprikin kartanossa paljastettiin 28. toukokuuta 2016. Mannerheim ja hänen vaimonsa Anastasia Arapova omistivat kartanon 1901–1912. Pariskunnan avioeron jälkeen kartano myytiin, ja Mannerheim keskittyi sotilasuralle. Muistolaatan aloitteentekijöitä ovat olleet Suomen aiempi Latvian suurlähettiläs Kirsti Eskelinen ja Latvian tiedeakatemian professori Ojars Sparitis. Hanketta tuki Marsalkka Mannerheimin perinnesäätiö. Laatta on pääoven vieressä.
Christian Wulff

Politiikassa

Wulff valittiin Ala-Saksin pääministeriksi vuonna 2003. Pääministerinä hän uudisti osavaltion peruskoulujärjestelmän ja teki leikkauksia julkiseen velkaan. Wulff oli spekulaatioissa mahdollisena liittokansleriehdokkaana vuoden 2005 vaaleissa, mutta kieltäytyi. Hänet valittiin  Saksan liittopresidentiksi 30. kesäkuuta 2010, Horst Köhlerin erottua. Wulff sai 625 ääntä 1242:sta, ja hänestä tuli Saksan nuorin presidentti 51-vuotiaana.

Yksityiselämä

Wulff on toista kertaa naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Wulff on koulutukseltaan juristi.
UEFA Nations League 2018–2019 – Liiga D

Arvonta

Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
Ramsinniemi

Ramsinniemi (ruots. Ramsöudden) on metsäinen niemi ja vanha huvila-alue Helsingin Vuosaaren lounaiskulmassa. Se kuuluu Meri-Rastilan osa-alueeseen. Ramsinniemen itäpuolella, Kallahdenselän toisella rannalla on Kallahdenniemi.

Historiaa

Ramsinniemi on osa Helsingin itäiseen saaristoon 1800-luvun lopulla syntynyttä huvila-asutusta. Vuoden 1873 kartassa Ramsinniemelle on merkitty vain yksi rakennus, ilmeisesti Rastilan kartanon kalastajatorppa. Samana vuonna avattiin Laajasalon kanava, joka helpotti vuonna 1857 alkanutta höyrylaivaliikennettä Helsingistä sen itäiseen saaristoon, muun muassa Ramsinniemeen. Maanteitse hevoskyyti kaupungista Vuosaareen kesti Malmin ja Viikin kautta jopa kuusi tuntia, kun höyrylaivalla matkaan meni vain tunti. Laivalla huviloilleen koko kesäksi siirtyvät kaupunkilaisperheet saattoivat kuljettaa myös enemmän tavaraa, jopa pianoja.
Ramsinniemen huvilapalstoja erotettiin Rastilan kartanon maista 1900-luvun taitteessa, vilkkaimmin vuosina 1907–1912. Tältä ajalta periytyvien puuhuviloiden suunnittelijoita olivat muiden muassa Lars Sonck (Karl Stockmannille rakennettu huvila niemen kärjessä), Magnus Schjerfbeck ja Selim A. Lindqvist. Toisen maailmansodan jälkeen Ramsinniemi alkoi 1950-luvulta alkaen kiinnostaa suomalaista elinkeinoelämää henkilökunnan virkistys- ja koulutuspaikkana, ja alueen huviloita alkoivat käyttää koulutus-, virkistys- tai edustustiloina muun muassa Enso-Gutzeit, Transmeri ja Suomen Pankki. Enson Iltalaan suunnitteli 1950-luvun alussa lisärakennuksen Alvar Aalto. Jotkin huviloista ovat nyt seurakuntien leirikeskuksina.
Muun muassa saarnipuita kasvava runsaslajinen lehto Ramsinniemen pohjoisrannalla rauhoitettiin lääninhallituksen päätöksellä vuonna 1990.
Molden tuomiokirkko

Molden tuomiokirkko (norj. Molde domkirke) on kirkkorakennus Molden kaupungissa, Norjan Møren ja Romsdalin läänissä. Se on rakennettu vuosina 1953–1957 ja sen suunnitteli norjalainen arkkitehti Finn Bryn joka voitti siitä järjestetyn arkkitehtikilpailun. Vuodesta 1983 lähtien kirkko on toiminut Møren hiippakunnan tuomiokirkkona.
Kirkko on järjestyksessään neljäs kirkko paikalla. Muodoltaan kirkko on pitkäkirkko, ja sen kirkkosalissa on 900 istumapaikkaa. Kirkkosali on 65 metriä pitkä sekä 25 metriä korkea. Kirkontorni kohoaa puolestaan 50 metrin korkeuteen. Alttaritaulun on maalannut Stinius Fredriksen.
Kärsimysten maja

Kärsimysten maja on Kolarissa Venejärven kylässä sijaitseva jatkosodanaikainen muistomerkki, joka koostuu kahdesta kunnostetusta metsäkaartilaisten korsusta, niiden välisestä yhdyshaudasta ja yhden metsäkaartilaisen entisestä hautapaikasta. Korsut sijaitsevat ympäröivästä maastosta kohoavan metsäsaarekkeen itäpäässä Venejärveen laskevan Kutuojan koillispuolella ja Ala-Mäntyvaarasta lounaaseen. Kolarin ja Kittilän metsäkaartilaisilla oli korsuja sekä suoranaisessa erämaassa että suhteellisen lähellä asuttuja, syrjäisiä taloja. joista kaartilaiset saivat tarvikkeita ja uutisia.
Korsut rakennettiin jatkosodan alkuvaiheessa ja ne olivat käytössä kesäkuulta marraskuulle 1941. Korsuissa piileskeli enimmillään useita kymmeniä kolarilaisia ja kittiläläisiä metsäkaartilaisia. Piilopaikka paljastui marraskuussa 1941 ja tässä yhteydessä myös yksi metsäkaartilainen ammuttiin. Ammuttu mies oli neljä vuotta haudattuna tilapäisessä suohaudassa noin 700 metriä länteen korsuista ennen kuin hänen jäännöksensä siirrettiin 1945 hautausmaalle. Entisellä hautapaikalla on yhä muistolaatta.
Korsujen rakenteet korjattiin ja uusittiin 1970-luvulla.
Silver City (New Mexico)

Historia

Ensimmäiset asukkaat olivat Mogollonin kulttuurin intiaaneja, jotka olivat asuttaneet nykyisen Silver Cityn alueen noin vuosien 900-1000 paikkeilla. Nämä pueblo-intiaanit asuivat kallioseinämien luolissa. Heidän jälkeensa monet muut alkuperäisheimot, kuten Suurten tasankojen apassit, vaelsivat seudulle. Paljon myöhemmin espanjalaiset valloittivat alueen. Espanjalaiset alkoivat kaivaa kuparia, jota intiaanit olivat jo hyödyntäneet, mutta eivät asuneet alueella pysyvästi apassien vihamielisyyden takia. Espanjalaiset kutsuivat laaksoa nimellä La Ciénega de San Vicente.
Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen pysyvä asutus alkoi lisääntyä. 1860-luvulta lähtien seuraavien parinkymmenen vuoden aikana apassit hyökkäilivät uudisasukkaiden kimppuun. Vuonna 1869 ensimmäiset valkoihoiset uudisasukkaat, William M. Milby ja John M. Bullard, asettuivat asumaan alueelle. Seuraavan vuoden aikana asukasmäärä kasvoi 80 hengellä. Vuonna 1870 paikka sai nykyisen nimensä.
Vuodesta 1871 Silver City on ollut Grantin piirikunnan pääkaupunki.

Väestö

Silver Cityn asukasluku on noin 10 300 (2013). Latinojen (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa) osuus on noin 52 %.

Maantiede

Silver City sijaitsee 1872 metriä merenpinnan yläpuolella. Monien ilmastovyöhykkeiden ansiosta sääolot ja kasvillisuus ovat seudulla hyvin vaihtelevia. Kesät ovat kuumia ja talvet viileitä. Korkein mitattu lämpötila on 43 °C (heinäkuu 2005) ja alin –24 °C (tammikuu 1913).
Kaupungin luoteispuolella sijaitsee Silver City Range, jonka korkein huippu McComas Peak on 2 341 metriä merenpinnan yläpuolella.
Gila Wilderness on 2 000 neliökilometrin laajuinen erämaa-alue, jonka eteläraja on noin 30 kilometriä kaupungin pohjoispuolella. Erämaa on osa suurta Gilan kansallismetsää. Lähistöllä virtaava Gila River tarjoaa kalastus- ja retkeilymahdollisuuksia.
Lähiseudulla on useita järviä: Lake Roberts, Bill Evans Lake, Snow Lake, Wall Lake ja Bear Canyon Dam.

Nähtävyydet

Hyviä vierailukohteita ovat Western New Mexico University Museum, Silver City Museum, Fort Bayard ja The Central Mining District. Pueblo-intiaanien kallioseinämäasumuksiin voi tutustua 70 kilometrin päässä olevalla Gilan erämaa-alueella.
Riikka Moilanen

Ihmisroska-kohu

Riikka Moilanen kysyi Oulun kaupunginvaltuuston istunnossa 10. syyskuuta 2018: ”Mitä Oulun kaupunki aikoo tehdä sille ihmisroskalle, jota siellä on yllättävän paljon. Tarkoitan niitä vähäosaisia ihmisiä, jotka käyttävät ammattimaisesti alkoholia, huumeita, päihteitä ja ovat ottaneet Isokadun nyt kodikseen.” Pihlajalinna Oulu erotti hänet seuraavana päivänä vedoten Moilasen lausunnon sopimattomuuteen.
Asista teki esitutkintapyynnös Oulussa teltassa asunut Markku Korhonen, mutta asiaa ei käsitelty pidemmälle. Sanomalehti Kaleva oli julkaissut Markku Korhoseen liittyvän kuvituskuvan Riikka Moilaisen lausumasta kertovassa artikkelissa. Näin ollen Korhonen katsoi tulleensa leimatuksi ihmisroskaksi Oulussa. Hän katsoi myös, että nimitystä käytetään Oulussa edelleen. Kun esitutkintapyyntö ei menestynyt, hän teki kanstelun eduskunnan oikeusasiamiehelle Oulun kaupunginvaltuuston valtuutettu Riikka Moilaisen lausumasta. 
Eduskunnan oikeusasiamiehen apulainen, apulaisoikeusiamies Maija Sakslin mainisti Helsingin Sanomien haastettalussa asiasta seuraavaa: ”Mielestäni kysymys ei ollut vain yksittäisestä leimaavasta sanavalinnasta, vaan myös siitä, että se esitettiin käsiteltäessä kävelykatupintojen puhdistamista ja roskaisuutta. Puheenvuoro oli kokonaisuudessaan tässä asiayhteydessä esitettynä epäasiallinen, epäkunnioittava ja loukkaava.”
Illinkijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Alainenjoen alueeseen (67.981) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,9 metriä mpy.
Pimikkökuoriaiset

Ulkonäkö ja koko

Monet lajit ovat tummanvärisiä. Koko on vaihteleva.

Levinneisyys ja elinympäristö

Pimikkökuoriaisiin kuuluu useita aavikolla eläviä lajeja.

Ravinto

Jotkut lajit syövät varastoissa ruokatavaroita.
Howth

Kuuluisia kyläläisiä

Howthissa asuu muusikoita kuten U2 rumpali Larry Mullen Jr. ja Cranberries yhtyeen laulusolisti Dolores O'Riordan, kuten myös näyttelijät Saoirse Ronan ja Brendan Gleeson.