Runeberginkatu (Helsinki)

Runeberginkatu (ruots. Runebergsgatan) on noin 1,5 kilometrin pituinen katu Helsingin läntisessä kantakaupungissa, suurimmaksi osaksi Töölössä. Se alkaa Kampintorin länsikulmalta ja johtaa muodoltaan kaareutuvana Töölön keskiosien läpi Mannerheimintielle samaan risteykseen, josta samaan suuntaan johtaa Helsinginkatu. Katu on saanut nimensä Johan Ludvig Runebergin mukaan.

Rakennuksia kadun varrella

Runeberginkatu kulkee Kampin, Etu-Töölön ja Taka-Töölön alueella. Kadun eteläisin osa sijaitsee aivan Helsingin ydinkeskustassa.
Runeberginkadun eteläpään varrella sijaitsee Radisson Blu Royal -hotelli. Toisella puolella katua ovat Sähkötalo, Kampin metroaseman paviljonki ja Autotalo, joiden pääjulkisivut kuitenkin ovat Kampinkujan ja Salomonkadun puolella.
Runeberginkadun keskiosan varrella sijaitsee vuonna 1950 valmistunut Kauppakorkeakoulun päärakennus sekä hieman pohjoisempana, Sammon­puistikon toisella puolella, Kauppa­korkea­koululle niin ikään kuuluva Chydenia-rakennus, jossa Tyttönormaalilyseo toimi vuosina 1923–1969. 
Pohjoisempana Topeliuksen­kadun risteyksessä sijaitsee koulurakennus, jossa toimii ruotsinkielinen Tölö gymnasium.  Samassa rakennusryhmässä on myös nuorisotalo Sandels. Vastaavalla kohdalla toisella puolella katua on Töölöntori.
Kadun länsireunalla Pohjoisen Rautatiekadun ja Arkadiankadun välillä on muutamia 1910-luvulla rakennettuja jugendtaloja. Toisella puolella katua Rautatiekadulta Museokadulle saakka on pääasiassa 1920-luvun klassistyylisiä punatiilisiä rakennuksia, jotka monien muiden Etu-Töölön korttelien tavoin rakennettiin yhtenäisten korttelikohtaisten julkisivukaavioiden mukaan. Niinpä saman korttelin kaikki rakennukset ovat yleensä yhtä korkeita, enimmäkseen kuusikerroksisia. Talot Runeberginkatu 23 ja 25 Sammonkadun molemmin puolin muodostavat eräänlaisen juhlavan portin Temppeliaukiolle.
Kadun pohjoisosan varrella monet rakennukset edustavat 1930-luvun varhaista funktionalismia.

Joukkoliikenne

Runeberginkatua pitkin kulkee Arkadiankadun risteyksestä Mannerheimintielle saakka raitiolinjat 1 ja 2, Caloniuksenkadulta Mannerheimintielle myös linja 8.
Katua pitkin kulkevat Arkadiankadun ja Topeliuksenkadun välisellä osuudella myös monet Kampin metroaseman luota lähtevät tai sen ohi kulkevat bussilinjat, jotka johtavat muun muassa Haagaan, Pitäjänmäelle ja Kannelmäkeen. Linja 70T, joka johtaa Kampista Malmin kautta Siltamäkeen, kulkee Runeberginkatua pitkin Mannerheimintielle saakka ja jatkaa edelleen Helsinginkatua pitkin.

Historia

Nykyisen Runeberginkadun molemmin puolin sijaitsevat alueet Töölössä olivat vielä 1900-luvun alussa selvästi kaupungin rakennetun alueen ulkopuolella, ja alueella sijaitsi joukko huvilapalstoja. 
Runeberginkatu kaavoitettiin vuonna 1906, kun Töölön ensimmäinen asemakaava vahvistettiin. Katu rakennettiin kallioiseen maastoon kuitenkin suurelta osin vasta 1920-luvulla. Ensimmäinen raitiolinja Runeberginkadulle otettiin käyttöön vuonna 1924.
Runeberginkadun eteläisimmän osan linjaus poikkesi alun perin nykyisestä. Katu alkoi Kampintorin pohjoiskulmasta, Fredrikinkadun, Kampinkadun (nykyisen Urho Kekkosen kadun) ja Malminrinteen risteyksestä, josta kadun alkuosa johti nykyisen Sähkötalon tontin lävitse länsiluoteeseen yhdensuuntaisena läheisen Malminkadun kanssa. Nykyisen Salomonkadun risteyksen paikkeilla se teki mutkan, josta eteenpäin se kulki nykyisellä paikallaan.
Tämän Runeberginkadun eteläosa kulki 1870-luvulla rakennettujen niin sanottujen Kampin puulaakivillojen sekä läntisimpien Turun kasarmin varuskuntaan liittyvien kasarmirakennusten välitse. Kampin puulaakivillat olivat ryhmä 1870-luvulla rakennettuja puisia työväen asuintaloja Kampintorin länsipuolella. Ne muodostivat suorakulmaisen korttelin, joka etelässä rajoittui Malminkatuun, idässä Malminrinteeseen pohjoisessa myöhemmin rakennettuun Runeberginkatuun. Runeberginkadun toisella puolella oli taas oli joukko kasarmirakennuksia pääasiassa nykyisen Autotalon korttelin, osittain myös Kampin metroaseman paviljongin paikalla.
Runeberginkadun eteläpään linjaus siirrettiin nykyiselle paikalleen asemakaavan muutoksella vuonna 1938. Kadun uusi eteläosa kulki aluksi kulmittain Kampin villojen korttelin halki, kunnes niistä viimeisetkin purettiin 1950-luvun lopulla. Muutos liittyi Kampin alueen suunnitelmaan, jonka tarkoituksena oli myös rakentaa Salomonkadusta jatkeineen kaupungin keskustasta Länsisatamaan johtava pääliikenneväylä.
Jo Töölön alkuperäisen asemakaavan mukaan Runeberginkadulle oli määrä rakentaa silta Helsingin satamaradan yli. Tämä silta kuitenkin rakennettiin vasta vuonna 1951, sen jälkeen kun kaupunginvaltuusto edellisenä vuonna oli päättänyt asiasta.
Runeberginkadun, Salomonkadun, Malminkadun ja Eteläisen Rautatiekadun välinen kortteli rakennettiin asuntoalueeksi vasta 1980-luvulla. Paikalla oli aikaisemmin ollut kaupungin varastoalue, jonka laidalla Runeberginkadun puolella sijaitsi vuosina 1907–1967 myös suuri kaasukello.  Alvar Aallon keskusta­suunnitelmassa vuodelta 1961 korttelia ehdotettiin uuden linja-autoaseman paikaksi.

Nimen alkuperä

Katu on saanut nimensä kansallisrunoilija Johan Ludvig Runebergin mukaan. Se kuuluu Töölössä olevaan kirjailijoiden ja runoilijoiden nimikkokatujen ryhmään. Nimi vahvistettiin vuonna 1906 samalla kuin Töölön asemakaavakin. Suomenkielinen nimi oli aluksi Runebergkatu, mutta muutettiin vuonna 1928 nykyiseen muotoonsa.
Runeberginkadun jatkeena olevalle nykyisen Helsinginkadun läntisimmälle osalle ehdotettiin vuonna 1912 nimeä Runebergin puistokatu (ruots. Runebergsallén). Tämä katuosuus oli vuoteen 1969 saakka osa Eläintarhantietä.
Kun Kumpulan kartanon omistaja Herman Standertskjöld-Nordenstam 1890-luvulla ryhtyi vuokraamaan nykyisen Toukolan alueelta tontteja esikaupunkiasutukseen, hän antoi nimen Runebergsgatan eräälle kadulle, joka sinne oli määrä rakentaa. Aiheena nimen valintaan oli läheisellä Kumtähden kentällä vuonna 1848 pidetty ylioppilaiden kevätjuhla, jossa Maamme-laulu esitettiin ensimmäisen kerran. Nimi ei kuitenkaan koskaan tullut käyttöön.