google/wiki40b huggingface dataset:
Joe Perry (jalkapalloilija)

Fletcher Joseph "Joe" Perry (22. tammikuuta 1927 – 25. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän loi NFL-uransa San Francisco 49ersissa (1948–1960, 1963) ja Baltimore Coltsissa (1961–1962).
Perry, kolminkertainen Pro Bowl -pelaaja (1952–1954), kuului NFL:n 1950-luvun All-Decade Teamiin ja sai vuonna 1969 paikan Pro Football Hall of Famesta.
Otto Lehtonen

Otto Lehtonen (s. 21. heinäkuuta 1988 Turku) on suomalainen uimahyppääjä. Hän on edustanut Suomea EM- ja universiaditasolla ja sijoittui vuoden 2015 EM-kilpailuissa kolmen metrin parihypyissä Jouni Kallungin kanssa yhdeksänneksi. Hän on saavuttanut useita Suomen mestaruuksia.
Lehtonen opiskeli Indian River State Collegessa, Floridassa vuosina 2011 ja 2012. Lehtonen saavutti Yliopistojen NJCAA-liigan mestaruuden yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudalta vuonna 2012.
Hannu Nyman

Hannu Nyman (s. 11. heinäkuuta 1952) on lohjalainen Kansan Raamattuseuran työntekijä ja entinen toiminnanjohtaja ja rovasti. Hän on myös toiminut Sana-lehden päätoimittajana vuodesta 2003 lähtien ja Askel-lehden päätoimittajana vuosina 1989–1995 sekä Kotimaa-yhtiöiden seurakuntalehtien julkaisujohtajana 1995–1997.
Hannu Nyman on Pro Fide -gospelyhtyeen perustajajäseniä. Vuosina 1966–1971 Nyman toimi sen basistina ja sen jälkeen kosketinsoittajana vuoteen 1973 asti, jolloin hän erosi yhtyeestä. Ensimmäisen kerran hän tosin soitti koskettimia jo vuonna 1970 yhtyeen toisella äänitteellä, EP-levyllä Hän elää.
Nyman on tullut Suomessa tunnetuksi myös saarnoistaan ja kirjoistaan, kuten Toisenlainen evankeliumi, näkökulmia Jehovan todistajien ja mormonien opetukseen (Karas-sana 1988).
Kansan Raamattuseurassa Nyman on ollut työntekijänä 1979–1989 ja uudelleen vuodesta 1998 lähtien. Vuosina 2003–2010 hän toimi järjestön toiminnanjohtajana. Nyman on ollut YK:n suomalaisen valvontajoukon pappina Golanilla 1983–1984. Nyman toimitti Sinibaretti-lehteä vuodesta 1987–1993.
Hannu Nyman on vaimonsa, toimittaja-kirjailija Maija Nymanin kanssa kirjoittanut useita kirjoja. Yhdessä he ovat myös johtaneet parisuhdekoulutusta yli 20 vuotta. Heillä on kolme poikaa: Juhana, Markus eli Marzi ja Matias, joista Marzi Nyman on tunnettu kitaristi.
Sköldvikin kartano

Sköldvikin kartano oli Porvoosta noin 11 kilometriä lounaaseen, Kilpilahden teollisuusalueen pohjoispuolella sijaitseva kartano, joka perustettiin 1700-luvulla. Asutusta paikalla on ollut ilmeisesti 1980‐luvulle saakka. Kartanon useiden omistajien joukossa ovat olleet muun muassa Wredet.  Sköldvikin kartanon viimeinen tilanhoitaja, pehtoori, oli Göttfrid Pelander.   
Kartanon 622 hehtaarin suuruisen alueen osti Neste vuonna 1962. Sköldvikin kartanon alueelle perustettiin Porvoon öljynjalostamo Suomen suurimmaksi öljynjalostamoksi ja Sköldvikin satama. Tätä aikaisemmin Suomeen oli perustettu Naantalin öljynjalostamo. 
Suomeksi Sköldvik on virallisesti Kilpilahti, mutta Porvoon maalaiskunnan, joka liitettiin Porvoon kaupunkiin ruotsinkielisyyden vuoksi Kilpilahdesta puhutaan myös suomenkielessä edelleen Sköldvikinä.
Jagannath

Jagannath, joskus myös Jagannatha (engl. Lord of the Universe) on hindulaisessa ja buddhalaisessa uskonnossa esiintyvä Vishnu-jumala. Hänen kunniaksi järjestetään vuosittainen Ratha Jatra -festivaali.
Jagannathilla on veli Balarama ja sisko Subhadra.
Velociraptor

Koko ja ulkonäkö

Velociraptor ei ollut aikansa suurimpia petoja, vaan olisi ihmisen rinnalla vain hieman yli polven korkuinen. Pituus oli 1,8 metriä ja korkeus yhden metrin pään kohdalta. Paino oli 7–15 kg. Velociraptorilla oli pitkä, litteäkuonoinen pää. Hampaita oli noin 80, joista pisimmät olivat pituudeltaan 2,5 cm. Takaraajoissa oli sirppimäinen, noin 9 cm pitkä kynsi.
Viimeaikaiset dinosauruslöydöt viittaavat siihen, että myös Velociraptorilla oli höyhenpeite.

Jurassic Park

Velociraptor tuli erityisen tunnetuksi elokuvasta Jurassic Park. Eläinten kokoa oli hieman liioiteltu, todellisuudessa ne olivat  pienempiä. Elokuvan raptorit muistuttavat ulkomuodoltaan enemmän lähisukulaista Deinonychusta, minkä lisäksi elokuvan raptoreiden anatomia oli virheellinen, sillä todellisuudessa niiden hännät olivat jäykkiä ja eturaajat malliltaan erilaisia. Syy tähän on se, että Velociraptoreiden DNA:ta ollaan muunneltu kokoa suurentamalla ja höyhenpeite poistettu. Velociraptorin uskotaan olleen nopea juoksija, mutta ei kuitenkaan yhtä nopea kuin gepardi, kuten elokuvassa väitettiin.
Jurassic Park - fanien piireissä elokuvassa esiintynyt raptor tunnetaan nimellä Velociraptor nublarensis tai Velociraptor sornaensis.
Suomalainen kirkko (Tukholma)

Historia

1500-luvulla Tukholmassa asuvat suomalaiset saivat käyttöönsä dominikaaniluostarin kirkon. Siellä pidettiin ensimmäinen suomenkielinen jumalanpalvelus vuonna 1533.
Kuninkaan käskystä kirkko purettiin 1547, kun kirkon tiilille oli kuninkaan mielestä parempaa käyttöä muualla. Suomalaiset saivat käyttöön yhden kappelin Kyläkirkossa, joka on nykyinen Suurkirkko. Tila kävi ahtaaksi ja Juhana III antoi suomalaisille P. Gertrudin kiltatalon 1576. Rakennusta käyttivät kirkkonaan myös saksalaiset, ja vuonna 1607 suomalaisten oli siirryttävä fransiskaaniluostarin kirkkoon, nykyiseen Riddarholmenin kirkkoon. Sielläkin kirkko oli yhteinen toisen seurakunnan kanssa. Sen jälkeen oli kirkkona  Katariinan kirkko, joka paloi, Blasieholmenilla sijainneesta "Tollstadiuksen kirkosta", Holmin varuskuntakirkosta tuli sitten seurakunnan kirkko, ja lopulta seurakunnan ostama entinen Pieni Pallohuone vihittiin Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkoksi.
Suomalainen seurakunta osti vuosina 1648–1653 rakennetun rakennuksen nykyisen rakennuksen kirkokseen vuonna 1725, ja se vihittiin käyttöön saman vuoden joulukuun 19. päivänä. Ostolle antoi suostumuksensa Ruotsin silloinen kuningas Fredrik I. Kirkko onkin viralliselta nimeltään Fredrikin kirkko (ruots. Fredriks kyrka). Rakennuksesta tehtiin kirkko hoviarkkitehti Göran Adelcrantzin johdolla. Sitä ennen rakennus oli toiminut urheilutilana.
Kirkkoon saatiin lahjoituksia ja seurakunnan suojelijaksi, patronukseksi, tuli kansliapresidentti Arvid Horn. Kirkkoneuvoston vaatimuksesta seurakunnasta tuli vuonna 1730-luvun lopulla kaksikielinen.
Kirkon alttaritaulu kuvaa Jeesuksen ylösnousemusta. Se on jäljitelmä ranskalaisen Jean Andraen teoksesta. Urut ovat puolestaan Olof Schwanin vuonna 1790 rakentamat, ja ne restauroitiin viimeksi vuosina 1990–1991. Kirkon kuorissa on 1995 valmistuneet kuoriurut, jotka ovat suomalaisen Urkurakentamo Martti Porthanin valmistamat. Kirkon kattokruunuista kaksi on peräisin Inkerin Nevanlinnan saksalaisesta kirkosta, ja ne lahjoitti kirkolle Luhrin suku vuonna 1734.
EUTM Mali

EUTM Mali on Euroopan unionin uusin sotilaallinen kriisinhallintaoperaatio. Se aloitettiin helmikuussa 2013 ja sen toimintaa jatketaan ainakin toukokuuhun 2014 saakka. Operaation aikana 500 Euroopan unionin lähettämää sotilasta (Suomesta korkeintaan 12) matkustaa Maliin, jossa joukon tehtävänä on kouluttaa paikallisia sotilaita vastaamaan itse maan turvallisuudesta, alueellisesta koskemattomuudesta ja siviilien suojelemisesta. Kyseessä on siis koulutuksellinen operaatio.
Manuel de Arriaga

Manuel José de Arriaga Brum da Silveira e Peyrelongue (8. heinäkuuta 1840, Horta - 5. maaliskuuta 1917, Lissabon) oli portugalilainen poliitikko ja Portugalin tasavallan ensimmäinen presidentti. 
Manuel de Arriaga syntyi Hortassa ja opiskeli Coimbrassa vuosina 1860-1865. Hänet valittiin Portugalin presidentiksi vuonna 1911. Vuonna 1915 de Arriagaa seurasi Portugalin presidenttinä Teófilo Braga. Manuel de Arriaga kuoli kaksi vuotta myöhemmin Lissabonissa.
Dideba

Dideba (georg. დიდება, "ylistys") on Georgian entinen kansallislaulu, johon Kote Potskhverašvili teki sekä musiikin että sanoitukset. Kappaletta käytettiin Georgian kansallislauluna vuosina 1918–1920 ja uudelleen vuosina 1990–2004. Vuonna 2004 sen korvasi Tavisupleba.
Anu Kantele-Häkkinen

Anu Kantele-Häkkinen on suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori ja vierailevana professorina Karoliinisessa instituutissa Tukholmassa.
Kantele on oppiarvoltaan lääketieteen tohtori ja filosofian tohtori. Hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1990 ja väitteli lääketieteen tohtoriksi 1991. Hän oli immunologian dosentti 2002, sai sisätautien erikoislääkäri 2003, infektiosairauksien erikoislääkärin pätevyyden 2005 ja lääkärikouluttajan erityispätevyyden 2010, infektiosairauksien dosentti hän on vuodesta 2010. Hän on suorittanut trooppisten tautien diplomin 2011 ja matkailulääketieteen kansainvälinen tutkinnon 2011.
Kantele on Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan infektiosairauksien professori. Hän on tutkinut muun muassa antibiooteille vastustuskykyisiä bakteereita. Hän johti suomalaistutkimusta, jossa asiaa selvitettiin. Tutkimuksessa todettiin, että niitä saa Kaakkois-Asiassa, erityisesti Intiassa matkaileva ja sitä enemmän, jos on käyttänyt ripulin hoitoon antibiootteja, jolloin resistenttejä bakteereja saa 80 prosenttia sairastuneista.
Hän vetää vuonna 2017 ripulirokotetutkimusta Länsi-Afrikassa, Beninissä.
P-Kresoli

Ominaisuudet

p-Kresoli on huoneenlämpötilassa värittömiä kiteitä. Se liukenee hieman veteen ja vesiliuos on heikosti hapan. Happamuudeltaan yhdiste vastaa fenolia. 
p-Kresoli on komponentti muun muassa ihmisen, hevosen ja sian hiessä. Sen on todettu houkuttelevan muun muassa horkkahyttysten (Anopheles) suvun naarashyttysiä.

Valmistus ja käyttö

p-Kresolia ja sen isomeereja esiintyy kivihiilitervassa, joka oli aikaisemmin kresolien tärkein lähde. Ongelmaksi kuitenkin muodostuu m- ja p-kresolien erotus, koska niiden lähekkäiset kiehumispisteet estävät erottamisen tislaamalla. Nykyisin p-kresolia valmistetaan pääosin synteettisesti. Tärkein menetelmä on tolueenin sulfonointi väkevän rikkihapon avulla p-tolueenisulfonihapoksi ja muodostuvaa sulfonihappoa kuumennetaan natriumhydroksidin ja natriumsulfiitin kanssa yli 300 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu p-kresolia. Erittäin puhdasta tuotetta voidaan syntetisoida myös p-klooritolueenin emäshydrolyysillä tai hajottamalla p-symeenihydroperoksidia hapolla.
p-Kresolia käytetään hapettumisenestoaineiden ja stabilointiaineiden valmistukseen. Siitä valmistetaan suuria määriä kumin ja elintarvikkeiden hapettumisenestoaineena käytettävää 2,6-di-tert-butyyli-4-metyylifenolia eli butyloitua hydroksitolueenia. Muita p-kresolista valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa 2-tert-butyyli-4-metyylifenoli ja eräät väriaineiden valmistuksessa käytettävät yhdisteet ja novolakkahartsit.
Christopher Wegelius

Pankkikriisi

SKOP:in jouduttua Suomen Pankin haltuun 1990-luvun alun pankkikriisin yhteydessä, Wegelius oli vahingonkorvausoikeudenkäynneissä syytettynä uhkarohkeista osakekaupoista, mutta hänet todettiin hovioikeudessa syyttömäksi. Wegelius oli syyttäjän todistajana valtakunnanoikeudessa, jossa kauppa- ja teollisuusministeri Kauko Juhantalo oli syytteessä niin sanotussa koplausjutussa; Juhantalo oli neuvottelussaan Wegeliuksen kanssa ehdottanut omien ja valtion asioiden käsittelyä yhdessä siten, että olisi saanut menettelystä henkilökohtaista etua.
SKOP-uransa jälkeen Wegelius perusti Kirkkonummelle Eqvinox Oy -nimisen yrityksen alun perin venäläisten urheiluhevosten maahantuontiin, kouluttamiseen ja myyntiin ja sittemmin välitykseen. Eqvinoxilla oli Siuntion Lappersissa kauppatalli Gustafsbäck, joka myytiin vuonna 2001 Noora Pentille ja yrityksen toimenkuva muuttui lakiasiantoimistoksi.

Esteratsastus

Wegelius on Suomen historian menestynein esteratsastaja: hän voitti urallaan kuusi Suomen mestaruutta ja saavutti useita kansainvälisiä GP-sijoituksia. Wegelius myös edusti Suomea vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa ratsunaan Monday Morning. Hän päätti noin 40 vuotta kestäneen aktiivisen kilpailu-uransa vuonna 2001. Vuodesta 1992 lähtien Wegelius on toiminut hevoskauppiaana ja -välittäjänä.

Perhe

Wegelius oli naimisissa englantilaisen Elizabeth Jane Murrayn kanssa 1971–1981. He saivat kaksi lasta.
Brittiläinen ammattipyöräilijä Charles Wegelius on Christopher Wegeliuksen poika.
Valtteri Puustinen

Seuraura

Puustinen on Kalevan Pallon kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2015–2016 päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden. Puustinen ei kuitenkaan saanut kauden jälkeen paikkaa KalPan B-nuorista, kun joukkueen valmennusjohdon mielestä hän ei ollut tarpeeksi urheilullinen. Puustinen siirtyikin kaudeksi 2016–2017 Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin.
Kesäkuussa 2018 Puustinen teki 2+1-vuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 kahdeksannella kierroksella 5. lokakuuta 2018 vieraissa KooKoota vastaan. Puustinen merkittiin HPK:n nelosketjun oikeaan laitaan Filip Riskan ja Jaakko Kuusiston viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.55 minuuttia ja Puustinen keräsi ottelusta teholukeman +1. Liigauransa avausmaalin hän teki kuudennessa ottelussaan 17. lokakuuta 2018 ylivoimalla Kalevan Palloa vastaan. 
Puustinen onnistui murtautumaan HPK:n liigajoukkueeseen, jossa hänen tulokaskautensa toi kaikkiaan 47 runkosarjaottelussa tehot 10+3=13 ja 16 playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Kesken finaalisarjan Oulun Kärppiä vastaan Puustinen nostettiin sarjan toiseen otteluun HPK:n nelosketjusta suoraan ykkösketjuun Otto Paajasen ja Teemu Turusen viereen. Kuudennessa finaaliottelussa 2. toukokuuta 2019 hän onnistui tekemään HPK:n 1–0-voittomaalin, joka tasoitti ottelusarjan 3–3:een. Mika Kannisto valitsi Puustisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Pittsburgh Penguins varasi Puustisen seitsemännellä kierroksella 203. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019.
Valma Yli-Vakkuri

Valma Laura Yli-Vakkuri (o.s. Lankinen; s. 24. toukokuuta 1935 Ilmee) on suomalainen kielitieteilijä (fennisti), joka hoiti Turun yliopiston suomen kielen professuuria vuosina 1988–1998. Yli-Vakkuri opiskeli sekä Turun että Tampereen yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Turussa vuonna 1986 tutkielmalla Suomen kieliopillisten muotojen toissijainen käyttö, joka edustaa semioottista pragmatiikkaa. Hän on tutkinut myös suomen kielen kohteliaisuuskoodia ja Itämeren piirin kielten syntaksia.
Anja Vitikka

Anja Kuivalainen, kirjailijanimi Anja Vitikka (s. 1922 Viipuri) on suomalainen Joensuussa asuva nuortenkirjailija.
Lukas Jenni

Lukas Jenni (s. 6. kesäkuuta 1955 Basel) on sveitsiläinen lintutieteilijä.
Lukas opiskeli biologiaa, geologiaa ja kemiaa Baselin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän aloitti vapaaehtoisena työskentelyn sveitsiläisellä Col de Bretolet’n lintuasemalla, missä hän tutustui Raffael Winkleriin. Hänen gradunsa käsitteli käpy- ja tammitikan morfologiaa ja ekologiaa. Vuonna 1984 hän väitteli tohtoriksi järripeippoa käsittelevällä tutkimuksellaan Die Bedeutung der Masseneinflüge und Massenschlafplätze in der Winterökologie des Bergfinken: Fringilla montifringilla.
Vuonna 1979 Jennistä tuli Sveitsin ornitologisen instituutin alaisen rengastustoimiston johtaja. Hänen päätutkimusaiheensa ovat lintujen ekologia ja muuton fysiologia sekä sulkasadon biologia. Vuonna 1995 hän vastaanotti Saksan lintutieteellisen yhdistyksen kunniamerkin Stresemann-Preisin. Vuonna 1996 hän julkaisi tutkimuksen Ecophysiology of energy storage and energy utilization in birds during migration Zürichin yliopistossa, jonka yksityisdosenttina hän on toiminut vuodesta 1997 alkaen. Jenni on Kansainvälisen lintutieteellisen komitean jäsen.
Jenni asuu Sempachissa. Hän on naimisissa ornitologi Susanne Jenni-Eiermannin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Matti Pikkujämsä

Matti Pikkujämsä (s. 31. lokakuuta 1976 Oulu) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja.
Pikkujämsä opiskeli graafista suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa. Vuodesta 1999 hän on toiminut freelancerkuvittajana.
Pikkujämsän kuvittama lastenkirja on ollut kaksi kertaa Finlandia Junior -palkintoehdokas: vuonna 2005 ehdolla oli Reetta Niemelän kirjoittama Makkarapiruetti ja vuonna 2013 Ville Hytösen kirjoittama Hipinäaasi, apinahiisi. Pikkujämsä on kuvittanut muiden muassa myös Anna-Mari Kaskisen lastenkertomuksia ja Jukka Itkosen lastenrunokirjoja. Lisäksi hän on tehnyt kirjankansia ja lehtikuvituksia ja suunnitellut tekstiileitä Kaunisteelle, Marimekolle, Samujille ja Lapuan Kankureille. Hänen töitään on julkaistu muun muassa Helsingin Sanomissa, Annassa, Imagessa ja Pirkassa.
Vuonna 2013 Pikkujämsä sai Rudolf Koivu -palkinnon kuvituksistaan teoksessa Kaiken maailman eläinsadut (Otava, 2011). Hänen kuvituksiaan on ollut esillä myös yksityis- ja yhteisnäyttelyissä, muun muassa Bratislavan biennaalissa vuonna 2011.
Campiglia Cervo

Nähtävyyksiä

Kylän yläpuolella olevalle vuorelle louhittiin 1600-luvun alussa rukouskappeli. Sacro Monte di Andorno on yksi Piemonten pyhistä vuorista, joista osa kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Trumpettijoutsen

Koko ja ulkonäkö

Trumpettijoutsenkoiras voi painaa lähes 12 kiloa ja naaraskin noin kymmenen kiloa. Koiras voi olla 150 cm pitkä, naaras tyypillisesti kymmenkunta senttiä lyhyempi. Siipien kärkiväli on 190–250 cm. Trumpettijoutsenen höyhenpeite on valkoinen ja sen nokka on kokonaan musta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Trumpettijoutsen elää Pohjois-Amerikassa. Laji ei ole uhanalainen; kannan arvioidaan olevan noin 18 000 yksilöä. Ennen eurooppalaisten tuloa lajin levinneisyysalue ja yksilömäärät olivat huomattavasti suurempia. Trumpettijoutsenen levinneisyysalue ulottui Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta aina Indianan ja Montanaan asti. Mittava metsästys tuhosi kuitenkin joutsenkannan niin täydellisesti, että vuonna 1932 trumpettijoutsenia oli tiettävästi jäljellä vain 69 yksilöä.
Montanaan ja Yellowstonen kansallispuistoon perustetut lajin suojelualueet pelastivat kuitenkin linnun sukupuutolta. Vaikka laji ei enää olekaan uhanalainen, seuraavat Yhdysvaltain luonnonsuojelujärjestöt silti tarkasti trumpettijoutsenen kannan muutoksia.

Lisääntyminen

Trumpettijoutsen pesii ensimmäisen kerran joskus jo kolmevuotiaana, mutta yleensä vasta 4–6-vuotiaana. Pari pysyy yhdessä loppuelämänsä ajan ja laji voi elää 20–30-vuotiaaksi. Jos puoliso kuolee, leski avioituu uudestaan. Pari palaa yleensä pesimään samaan paikkaan vuodesta toiseen, jos ensi pesintä siinä on ollut tuloksellinen. Pari saapuu pesäpaikalleen heti jäiden sulettua. Kihlaparit eivät tavallisesti rakenna pesää ensimmäisen seurustelukevään ja -kesän aikana.
Pesänrakennus alkaa huhtikuun puolivälin tienoilla ja kestää kaksi viikkoa. Pesän halkaisija voi olla yli 2 metriä. Naaras munii joka toinen päivä suuren valkeahkon munan, kunnes pesue on täysilukuinen eli 5–9-munainen. Ensikertalaisnaaras munii vähemmän munia kuin kokenut. Haudonta kestää 33–34 päivää ja vain naaras hautoo. Naaraan poistuessa pesältä syömään tai peseytymään se peittää munat pesäaineksilla. Koiras vartioi pesää naaraan poissa ollessa. Poikaset pysyttelevät pesässä 1–2 päivää ja lähtevät sitten uimaan ja etsimään itselleen ruokaa. Emot eivät ruoki niitä, vaan kuljettavat poikuetta eri puolilla reviirinsä vesialuetta. Poikasten ravintona ovat pääasiassa vesihyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. 4–6 viikon ikäisinä poikaset alkavat syödä myös vesikasveja. Näihin aikoihin alkaa emolintujen sulkasato, jonka aktiivinen vaihe kestää noin kuukauden. Poikasten höyhenpuku on valmis 9–10 viikon iässä ja lentokykyisiä poikaset ovat noin 15 viikon ikäisinä syyskuun loppupuolella. Joutsenperhe muuttaa yhdessä talvehtimisalueelle vähän ennen vesistöjen jäätymistä.
Shawn Thornton

Ura

Thorntonin varasi Toronto Maple Leafs vuonna 1997. Hän pelasi Toronton organisaatiossa vain AHL:n farmijoukkue St. John's Maple Leafsissä. Toronto myi Thortonin syyskuussa 2001 Chicago Blackhawksiin, josta se sai vaihdossa Marty Wilfordin. Chicagossakin Thorton pelasi lähinnä farmijoukkue Norfolk Admiralsissa. Kesällä 2006 Chicago ei uusinut Thorntonin sopimusta ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Hän solmi uuden sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa heinäkuussa 2006. Hän voitti Stanley Cupin Anaheimin riveissä vuonna 2007. Heinäkuun 1. päivä 2007 hänestä tuli taas vapaa pelaaja, ja hän solmi sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Kaudella 2010-2011 hän voitti Bruinsin paidassa uransa toisen Stanley Cupn.
Shawn Thornton ei ole sukua Joe Thorntonille eikä Scott Thorntonille.
Guadalcanalinmesikko

Levinneisyys

Guadalcanalinmesikkoa tavataan Salomonsaariin kuuluvalla Guadalcanalin saarella. Lajia on kuvattu suhteellisen yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Operaatio Oboe

Tausta

Japani oli valloittanut Borneon saaren vuoden 1941–1942 taisteluiden jälkeen. Saaren eteläosat kuuluivat Alankomaille ja pohjoisosat Isolle-Britannialle. Vastarinta japanilaisia kohtaan oli siihen asti sissisotaa; vuonna 1944 Borneolle soluttautui Australian erikoisjoukkojen sotilaita, jotka yrittivät kannustaa Borneon dajak-kansaa sissisotaan japanilaisia vastaan. Sissisota oli menestyksekästä ja noin 2 000 japanilaista sai surmansa.
Tarakanin ja Balikpapanin öljykentät Borneon itärannikolla olivat japanilaisten päätavoitteita, kun Japani hyökkäsi Borneolle vuonna 1942. Tarakanin ja Balikpapanin taistelujen seurauksena japanilaiset saivat alueet hallintaansa. Alueet olivat myös tärkeä kohde, kun liittoutuneet hyökkäsivät Borneolle vallatakseen saaren takaisin, sillä öljy oli japanilaisille tärkeää sodankäynnin kannalta.
Borneon saaren strateginen sijainti oli myös tärkeää, sillä japanilaisilta takaisin valloitettavia alueita voitiin käyttää tukikohtina Jaavan takaisinvaltausta ajatellen. Japanilaiset olivat miehittäneet Jaavan Jaavan taistelun tuloksena vuonna 1942.

Operaatio Oboe

Liittoutuneiden tarkoitus operaatio Oboessa oli toimeenpanna kuusi eri hyökkäystä japanilaisten valtaamille alueille, mutta näistä toteutettiin vain kolme. Borneon takaisinvaltaamiseen tähtäävää operaatiota johtivat australialaiset. Ensimmäinen operaatio oli Tarakanin saaren takaisinvaltaus ja lentokentän perustaminen alueelle. Operaatiota kutsuttiin koodinimellä Oboe 1.
Toinen operaatio, koodinimeltään Oboe 6, oli tarkoitus suorittaa Bruneinlahdella Borneon pohjoispuolella. Liittoutuneiden suunnitelmana oli laskeutua Labuanille ja vapauttaa Borneon pohjoisosat japanilaismiehityksestä, jotta aluetta voitiin käyttää laivastotukikohtana. Toisena tavoitteena oli vallata takaisin alueen öljyntuotantolaitokset ja kumipuuviljelmät.
Kolmas ja lopullinen toimenpide oli myös suurin operaatio, koodinimeltään Oboe 2. Se oli tarkoitus suorittaa Kaakkois-Borneolla Balikpapanin öljykenttien takaisinvaltaamiseksi.
Toteutumattomista operaatioista olisi operaatio Oboe 3 suunnattu Banjarmasiniin, Hollannin Itä-Intiaan, Borneon etelärannikolle ja Oboe 4 Jaavan Surabayaan. Operaatiot Oboe 5 ja 6 oli kohdistettu Borneon pohjoisosiin, mutta niistä toteutettiin vain Oboe 6.

Operaation lopputulos

Operaation lopputuloksena Japani vetäytyi Borneolta ja myöhemmin elokuussa 1945 japanilaiset vetäytyivät myös muualta Kaakkois-Aasiasta maan antauduttua Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen.
Operaatio oli liittoutuneille voittoisa ja kaikki päätavoitteet saavutettiin, mutta sitä on myös kritisoitu tarpeettomana ihmishenkien ja ajan hukkaamisena. Joidenkin näkemysten mukaan saarella olleet japanilaisjoukot olisi pystytty pitämään kurissa eristämällä heidät. Japanilaisilla oli Pohjois-Borneon Sandakanilla vankileiri, jossa oli yli 2 000 brittiläistä ja australialaista sotavankia, jotka oli tuotu Singaporesta ja Jaavalta. Japanilaiset lähettivät yli tuhat sotavankia Sandakanin kuolemanmarssille kesäkuussa 1945 Oboe 6:n aikana. Vain kuusi sotavankia selvisi hengissä.