google/wiki40b huggingface dataset:
Tero Palmroth

Tero Palmroth (s. 28. toukokuuta 1953 Tampere) on entinen suomalainen moottoriurheilija ja ensimmäinen suomalainen CART-kuljettaja.
Palmroth ajoi CART-sarjassa vuosina 1988-1992 yhteensä 12 kilpailua saavuttaen yhden pisteen. Palmroth osallistui vuosien 1988 ja 1995 välillä Indianapolisin 500 mailin ajoon yhteensä kuusi kertaa (neljä lähtöä) ja on toistaiseksi ainoa tähän maineikkaiseen kilpailuun osallistunut suomalainen moottoriurheilija. Palmrothin paras sijoitus Indianapolisissa oli 12. sija vuonna 1990. Tätä ennen hän voitti monia autokilpailuja Suomessa ja Amerikassa. Palmroth on toiminut kilpa-autoilija uran jälkeen monialayrittäjänä.
Nykyisin Palmroth toimii kenkätehtailijana brändillä Next Generation Design by Tero Palmroth.
Sarana

Sarana on kaksi kiinteää esinettä yhdistävä mekaaninen nivel. Saranassa liike on rajoitettu kiertyväksi laakerin tavoin, mutta saranoilla on yleensä rajallinen kiertokulma. Saranalla on yksi vapausaste.
Saranoita on muiden muassa ovissa, ikkunoissa, luukuissa ja kansissa.
Haakon III Sverrenpoika

Haakon III Sverrenpoika (Håkon Sverresson, 1182 – 1. tammikuuta 1204) oli Norjan kuningas 9. maaliskuuta 1202– 1. tammikuuta 1204. Hän oli Sverre Sigurdinpojan avioton poika.
Haakon hallitsi vain lyhyen aikaa, mutta onnistui solmimaan rauhan kuninkaan ja kirkon välillä. Haakonin isän ollessa kuninkaana maallisen ja hengellisen vallan välille oli syttynyt sota piispojen nimitysoikeudesta.
Haakonin äitipuolen Margaret Eriksdotterin huhuttiin myrkyttäneen hänet.
Assi el Helani

Mohammed el Helani, tunnetaan nimellä Assi El Helani, (arab.  عاصي الحلاني‎) (s. 28. marraskuuta 1970) on libanonilainen laulaja. El Helanin musiikillinen ura alkoi kun hän pääsi 17-vuotiaana nuorille taiteilijoille suunnattuun Studio Al Fan -kykyohjelmaan mukaan. Hän on julkaissut yli kymmenen albumia, ja hänen suosituimpiin kuuluvat Wani Mareq Mareet, Amshi Lihali, Mali Saber, Ahebbak Gedan, Ahla Al Oyoun, Shoag El Sahara, Azabounii, Bel Arabi, Saalouni, Ya Memah ja Kayed Ozzalak.
Gábor Vona

Gábor Vona (s. Gábor Zázrivecz, 20. elokuuta 1978, Gyöngyös) on unkarilainen poliitikko ja äärioikeistolaisen Jobbik-puolueen puheenjohtaja sekä puolisotilaallisen Magyar Gárda -järjestön perustaja.
Vona opiskeli historiaa ja psykologiaa Budapestin yliopistossa sekä toimi opettajana vähän aikaa. Hän oli mukana Jobbikin perustamiskokouksessa 2003 jossa Vona valittiin puolueen varapuheenjohtajaksi ja vuonna 2006 puheenjohtajaksi. Seuraavana vuonna Vona perusti Jobbikin "taisteluosaston" Magyar Gárdan, joka on saanut arvostelua joukkojen pukeuduttua 40-luvun Unkarissa vaikuttaneen Nuoliristi-puolueen väreihin. Järjestöä on myös syytetty vähemmistöjen kuten romanien ja homoseksuaalien vainosta.
Vona on puheenjohtajana onnistunut johdattamaan Jobbikin vaalivoittoihin niin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa kuin seuraavan vuoden parlamenttivaaleissa. Europarlamenttivaalien jälkeen Vona ajoi eurooppalaisten äärioikeistopuolueiden yhteistä ryhmittymää.
Coventry Climax

Coventry Climax oli vuonna 1903 perustettu brittiläinen yhtiö, joka muun muassa toimitti moottoreita Formula 1 -sarjaan. Sen moottoreilla voitettiin kaiken kaikkiaan 40 Grand Prix -kilpailua. Coventry Climaxin moottoreita käyttivät muun muassa Cooper-, Lotus- ja Brabham-tallit.
Moottoritoimitusten lisäksi Coventry Climax valmisti trukkeja.
Pronssitonkija

Koko ja ulkonäkö

Pronssitonkijan pituus on aikuisena 15–25 senttimetriä. Koiras on naarasta hoikempi.

Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa, 24–28 asteen lämpimissä vesissä. Pronssitonkijaa on tavattu villinä Brasiliasta ja Guyanasta.

Ravinto ja elintavat

Pronssitonkijalle voi antaa akvaariossa liha- sekä kasvisravintoa. Sen akvaarion tilavuus tulisi olla vähintään 400 litraa. Pronssitonkija on suuhautoja, molemmat vanhemmat osallistuvat hautomiseen.
Nikolai Duhonin

Nikolai Nikolajevitš Duhonin (13. joulukuuta (J: 1. joulukuuta) 1876 – 3. joulukuuta (J: 20. marraskuuta) 1917 Mogiljov) oli Venäjän keisarikunnan armeijan viimeinen ylipäällikkö parin viikon ajan marraskuussa 1917.
Ensimmäisessä maailmansodan alkaessa vuonna 1914 Duhonin toimi everstinä Venäjän pääesikunnassa. Vuonna 1915 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin kahdeksannen armeijan päämajoitusmestariksi. Seuraavana vuonna hän yleni lounaisrintaman armeijaryhmän päämajoitusmestariksi ja 1917 mainitun armeijaryhmän esikuntapäälliköksi. 40-vuotias Duhonin oli yksi armeijan nuorimpia kenraaleita, kun Venäjän väliaikainen hallitus nimitti hänet syyskuussa 1917 pääesikunnan päälliköksi Kornilovin kapinan jälkitunnelmissa. Kun bolševikit kaappasivat vallan marraskuun alussa, väliaikaisen hallituksen johtaja Aleksandr Kerenski nimitti viimeisenä toimenpiteenään Duhoninin ylipäälliköksi ennen kuin pakeni itse. Duhonin yritti ottaa puolueettoman asenteen suhteessa uuteen bolševikkihallintoon ja pitää rintaman kasassa. Jo 20. marraskuuta Leninin johtama kansankomissaarien neuvosto kuitenkin määräsi hänet sopimaan aselevosta saksalaisten kanssa rauhanneuvotteluiden käynnistämiseksi. Duhonin kieltäytyi, joten Lenin ilmoitti 22. marraskuuta hänen olevan erotettu ja nimitti Nikolai Krylenkon uudeksi ylipäälliköksi hänen tilalleen. Duhonin suunnitteli estävänsä Krylenkoa tulemasta päämajakaupunki Mogiljoviin, mutta hän ei saanut enää mistään joukkoja tähän tarkoitukseen.
Duhonin pidätettiin päämajassaan Mogiljovissa 2. joulukuuta ja hänet määrättiin siirrettäväksi vankina Petrogradiin. Seuraavana päivänä, kun häntä oltiin viemässä siirrettäväksi, joukko vihaisia sotilaita ja matruuseja raahasi hänet ulos junasta ja lynkkasi kuoliaaksi pistimillä. Syynä vihaan oli ilmeisesti se, että Duhonin oli laskenut vapaaksi joukon Kornilovin kapinaa johtaneita kenraaleita. Läsnä ollut Krylenko yritti turhaan estää lynkkauksen, sillä hän olisi halunnut Duhoninin tuomittavaksi sotaoikeudessa.
Tšiang Kai-šek

Kiinan keisarikunnan hajoaminen

Vuonna 1912 Tšiang Kai-šekistä tuli nationalistipuolue Kuomintangin perustajajäsen. Hän otti Kuomintangin johdon Sun Yat-senin kuoleman jälkeen 1925 ja johti pohjoista sotaretkeä. Tammikuussa 1927 hän liittoutui kiinalaisten kommunistien ja neuvostoliittolaisen vakoojan Mihail Borodinin kanssa ja valtasi Shanghain ja Nanjingin. 1. joulukuuta 1927 Tšiang Kai-šek meni naimisiin Song Meilingin kanssa ja kääntyi buddhalaisuudesta kristityksi. Tšiang Kai-šekin joukot valloittivat pääkaupunki Pekingin vuonna 1928. Tšiang Kai-šekistä tuli voittoisana Kiinan tasavallan johtaja.

Kiinan–Japanin sota

Japani hyökkäsi Mantšuriaan vuonna 1931. Joulukuussa 1936 Tšiang Kai-šekin omat kenraalit vangitsivat hänet kahdeksi viikoksi ja pakottivat hänet lopettamaan sisällissodan kommunistien kanssa sekä muodostamaan yhteisrintaman Japania vastaan. Kiina taisteli ensin neljä vuotta yksin Japania vastaan ja liittoutui sitten toisen maailmansodan puhjettua liittoutuneiden kanssa. Hänen asemansa Kiinassa heikkeni, mutta kansainvälinen maineensa kasvoi, jolloin häntä alettiin pitää yhtenä neljästä suuresta liittoutuneiden johtajasta. Time-lehti valitsi Tšiang Kai-šekin vuoden mieheksi 1937.

Kiinan sisällissodan ja toisen maailmasodan jälkeen

Kiinan sisällissodan (1926–1949) aikana hän yritti tuhota kommunistit, mutta epäonnistui lopulta ja joutui luovuttamaan vallan kommunisteille ja Mao Zedongille. Hän pakeni joukkojensa kanssa Taiwanin saarelle. Tšiang Kai-šekistä tuli Kiinan tasavallan presidentti 1. maaliskuuta 1950. Hän hallitsi Taiwania loppuikänsä Kiinan tasavallan presidenttinä, ja hänet uudelleenvalittiin presidentiksi myös vuosina 1954, 1960, 1966 ja 1972.
Tšiang Kai-šekin vanhetessa hänen terveytensä huonontui ja hän alkoi kärsiä keuhkokuumeesta ja sydänkohtauksista. Tšiang Kai-šek kuoli 87-vuotiaana vuonna 1975. Häntä ei haudattu kiinalaiseen tapaan, vaan hänen ruumiinsa on siitä asti ollut väliaikaisesti sijoitettuna Cihun mausoleumiin, koska hän ilmaisi toiveekseen tulla haudatuksi kotipaikkaansa Fenghuaan Manner-Kiinaan. Mausoleumilla pidetään edelleen kunniavartiota.
Matti M. Ilkka

Matti Mikael Ilkka (3. helmikuuta 1896 Pieksämäki – 11. syyskuuta 1971) oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän työskenteli muun muassa Ikaalinen-sanomalehden päätoimittajana, ja myöhemmin 1920-luvulla Suomen Siipikarjanhoitajain Liiton sihteerinä ja Siipikarja-lehden toimittajana.
Suomen sisällissodassa hän osallistui Ikaalisten rintaman taisteluihin valkoisten joukoissa.
Riihikallio-Pilkanmäki

Riihikallio-Pilkanmäki on Asikkalassa ja Hollolassa sijaitseva, kolme erillistä rajausta käsittävä, kokonaisalaltaan 64 hehtaarin laajuinen Natura-luonnonsuojelualue (FI0301001), josta Riihikallio kuuluu Asikkalaan ja muut osat Hollolaan. Alueet ovat vanhaa lehtipuuvaltaista metsää.
Culdotomia

Culdotomia (engl. Culdotomy tai Pouch of Douglas, ransk. cul-de-sac) on eläin- ja ihmislääketieteessä käytettävä termi. Se tarkoittaa naaraan peräsuolikohtusyvänteen aukaisua emättimen takapohjukan kautta. Englanninkielinen nimi, Pouch of Douglas on nimetty skotlantilaisen anatomisti James Douglasin (1675-1742) mukaan, jota pidetään culdotomian kehittäjänä.
Sonic Attack

Muutokset yhtyeessä 1981

Levitation-albumin kiertueen jälkeen rumpali Ginger Baker ja kosketinsoittaja Keith Hale jättivät yhtyeen erimielisyyksien vuoksi. Rumpuihin palasi Hawklords-vaiheessa mukana ollut Martin Griffin, mutta uutta kosketinsoittajaa ei otettu kitaristi-laulaja Dave Brockin ja basisti Harvey Bainbridgen otettua vastuun myös kosketinsoittimista ja syntetisaattoreista. Soolo-kitaristina jatkoi Huw-Lloyd Langton. Näin yhtye oli kutistunut nelimiehiseksi. 
Myös levytyssopimus Bronze Recordsin kanssa oli päättynyt. Apuun tuli Rockfield-studioiden omistaja Kingsley Ward, joka tarjosi yhtyeelle kolmen albumin sopimuksen omistamallaan Active-levymerkillä, joka toimi RCA-merkin alaisuudessa.

Albumin sisältö

Musiikillisesti albumi on lähempänä heavy rockia, joka albumin julkaisun aikoihin oli pinnalla NWOBHM-buumin myötä. Tieteiskirjailija ja yhtyeen taustavaikuttaja Michael Moorcock on näkyvästi mukana säveltäjänä ja laulajanakin kappaleessa "Coded Languages". Nimikappale, myös Moorcockin kirjoittama "Sonic Attack" oli mukana jo yhtyeen Space Ritual -albumilla vuonna 1973. Uusi versio on Bainbridgen lausuma tekno-vaikutteisen kompin säestämänä. Moorcockin sävellysten teemana albumilla on "puhekielen käyttö sosiaalisessa kontrollissa". Nimikappaleen ohella albumin tunnetuimmat kappaleet ovat Lloyd Langtonin säveltämä, nopeatempoinen "Rocky Paths" ja Brockin säveltämä, singlenäkin julkaistu "Angels Of Death". Kappaleessa "Psychosonia" lausetta "They are trying to rob us of our right to communicate" (suom. "He yrittävät ryövätä oikeutemme kommunikoida") toistetaan kirjain kerrallaan.

Albumin julkaisun jälkeen

Sonic Attack nousi Britannian albumi-listalla sijalle 19. Yhtye promotoi albumia syystalvella 1981 35:n konsertin Britannian kiertueella, jonka Lontoon Rainbow-teatterin konsertissa lavalla vierailivat entiset jäsenet Robert Calvert ja Nik Turner sekä Michael Moorcock. 
Etenkin yhtyeen hevimmästä puolesta pitävät fanit arvostavat albumia, mutta albumia on myös kritisoitu mm. "Sonic Attack"-kappaleen uudelleennauhoituksesta, koska vanhaa Robert Calvertin lausumaa versiota pidetään klassikkona. Albumi aloitti tavallaan yhtyeen uuden trendin: vanhojen kappaleiden uudelleennauhoittamisen, jota yhtye on tehnyt viime vuosien aikana.
Andrei Vyšinski

Andrei Januarjevitš Vyšinski (myös Andrey Vishinsky) (ven. Андрей Януарьевич Вышинский, 10. joulukuuta 1883 – 22. marraskuuta 1954) oli Neuvostoliiton valtionsyyttäjä 1935–1939. Vyšinski syntyi puolalaiseen roomalaiskatolilaiseen perheeseen Odessassa
Hän opiskeli oikeustiedettä Odessan yliopistossa ja liittyi menševikkeihin 1903. Sisällissodan aikana hän liittyi puna-armeijaan ja bolševikkipuolueeseen 1920.Vyšinskistä tuli oikeustieteen professori Moskovan yliopistoon ja yliopiston rehtori 1925. Hän toimi syyttäjänä useissa oikeudenkäynneissä Stalinin vastustajia vastaan. Vuosina 1935–1939 hän oli Neuvostoliiton valtiosyyttäjä ja siten avainhenkilö Stalinin puhdistuksissa. Hän oli Neuvostoliiton varapäämies 1939–1944, Molotovin varamiehenä ulkoasiain kansankomissaarina vuodesta 1940 (myöhemmin ulkoministeri) ja ulkoministerinä Stalinin viimeisinä vuosina 1949–1953. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian kesäkuussa 1940 Vyšinski johti maan liittämisen Neuvostoliittoon.
Neuvostoliiton perustamisen jälkeen 1922 oikeustiede keskittyi selvittämään lain ja sosialismin välistä suhdetta. Vyšinski näki kansainvälisen oikeuden "porvarillisena". Jevgeni Korovin mukaan sosialistinen kansainvälinen oikeus tulisi korvaamaan vanhan kapitalistisen kansainvälisen oikeuden. Vasta Stalinin kuoleman jälkeen tunnustettiin jälleen kansainväliset periaatteet, joita valtioiden on noudatettava.
Vyšinski muotoili lainkäytön teoreettiset perusteet teoksessaan Teoria juridisista todisteista (Теория судебных доказательств), josta hän sai Stalin-palkinnon 1947. Vyšinskin mukaan rikoslaki on luokkataistelun väline. Toinen hänen teoriansa kulmakivi oli, että syyllisyys oli ehdoton sen jälkeen kun tunnustus oli tehty, riippumatta toimenpiteistä joita oli tehty sen saamiseksi. Vyšinski toimi pääsyyttäjänä useissa 1930-luvun näytösoikeudenkäynneissä, muun muassa niin sanotuissa Moskovan oikeudenkäynneissä.
Hruštšovin aikana hänet alennettiin Neuvostoliiton edustajaksi YK:hon 1953–1954. 
Kun Neuvostoliiton Helsingin suurlähettiläs Grigori Savonenkov pyysi vuonna 1949 Vyšinskiltä lupaa protestoida Hella Wuolijoen Yleisradiosta erottamista vastaan, totesi Vyšinski Savonenkoville että "se olisi puuttumista Suomen sisäisiin asioihin".
Esko Linnakangas

Esko Linnakangas (s. 15. kesäkuuta 1947 Helsinki) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän on oikeustieteiden tohtori ja ekonomi.
Ennen yliopistouraa Linnakangas työskenteli vuosina 1970–1972 Hämeen lääninhallituksessa ja 1972–1983 korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Linnakangas oli Lapin yliopiston julkisen talouden professorina 1984-2007. Lapin yliopiston vararehtorina hän oli 1986–1989 ja 1993–1997. Oikeustieteiden tiedekunnan varadekaanin tehtäviä hän hoiti 2000–2004 ja dekaanina hän oli 2006-2007. Helsingin yliopiston finanssioikeuden professorina hän oli vuosina 2007-2015. Vuonna 2015 hän siirtyi eläkkeelle. Hän on kirjoittanut yksin ja muiden kanssa teoksia ja artikkeleita tuloverotuksesta ja arvonlisäverotuksesta sekä autoverotuksesta ja muista erityisistä kulutusveroista.
Ludwig von Mises

Ludwig von Mises (29. syyskuuta 1881 – 10. lokakuuta 1973) oli viimeisiä itävaltalaista koulukuntaa edustavia taloustieteilijöitä ja nykyisen libertaristisen liikkeen merkittävä esikuva.

Elämä

Ludwig von Mises oli matemaatikko ja fyysikko Richard von Misesin veli. Hän syntyi Itävalta-Unkarin imperiumin itäosassa sijainneessa Lembergissä (nykyinen Lviv Ukrainassa) ja opetti Wienin yliopistossa 1913–1934. Samanaikaisesti hän toimi Itävallan valtion taloudellisena neuvonantajana muun muassa Itävallan keskuskauppakamarin virkamiehen ominaisuudessa ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen myös Kansainliiton asettaman Itävallan sotakorvauskomitean johtajana. 
Vuonna 1934 hän muutti Geneveen Sveitsiin saatuaan viran kansainvälisen talouden professorina Institut Universitaire des Hautes Études Internationalesissa. Sveitsissä asuessaankin Mises jatkoi osa-aikaisesti työtään Itävallan keskuskauppakamarissa, mutta vuoden 1938 Anschlussin yhteydessä tapahtuneen Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun jälkeen Mises ei voinut palata Itävaltaan juutalaisen syntyperänsä vuoksi. 
Vuonna 1940 hän muutti edelleen Yhdysvaltoihin, missä hän opetti New Yorkin yliopistossa 1945–1969.

Ura

Misesiä pidetään usein itävaltalaisen taloustieteen yhtenä keskeisenä asiantuntijana. Kirjoissaan Human action ja Epistemological problems of economics hän myös hahmotteli prakseologiaa, itävaltalaisen sosiologian kulmakiveä. Mises kirjoitti ja luennoi laajasti klassisesta liberalismista. Hän kannatti täysin vapaata markkinataloutta ja vähimmäistä yövartijavaltiota. Misesillä oli ratkaiseva vaikutus oppilaaseensa Friedrich von Hayekiin, joka sai sittemmin taloustieteen Nobel-palkinnon ja tunnettiin myös liberalismia puolustavana kirjailijana ja filosofina. Hayek on sanonut kääntyneensä sosialismista liberalismiin parikymmenvuotiaana 1920-luvulla nimenomaan opettajansa Misesin teosten Liberalismi ja Sosialismi ansiosta. Mises vastusti sosialismia ja suunnitelmataloutta sen vähäisimmissäkin muodoissa koko elämänsä ajan, mutta hänen luottamuksensa vapaaseen markkinatalouteen lujittui vasta hänen nähtyään bolševikkien valtaantulon Venäjällä ja kansallissosialismin nousun Saksassa ja Itävallassa. 
Mises pyrki osoittamaan, että kun valtio lisää rahamäärää katteettomasti, seurauksena on suhdannevaihteluita, syntyy talouskupla, jota seuraa lama.
Mises myös tutki valtiojohtoisten talouksien ja (kannattamiensa) vapaiden markkinatalouksien eroja sekä osoitti talouslaskun ongelman: suunnitelmataloudessa, ilman markkinatalouden hintamekanismia, hyödykkeen kysyntää ei voi tietää, joten on mahdotonta tehdä oikeaa päätöstä siitä, paljonko sitä pitäisi tuottaa. Tällä perusteella hän ennusti Neuvostoliiton romahduksen poikkeuksellisen varhaisessa vaiheessa.
Auburnissa Alabamassa toimiva Ludwig von Mises -instituutti on perustettu jatkamaan von Misesin työtä. Instituutin nykyisen linjan yhteydet von Misesin ajatuksiin ovat kiistanalaisia.
Lyle Odelein

Ura alkaa Montrealissa

Montreal varasi Odeleinin vuoden 1986 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella numerolla 141. NHL-uransa Odelein aloitti Montrealissa kaudella 1989–1990, jolloin hän pelasi kahdeksassa ottelussa. Joukkueen vakiokokoonpanoon hän nousi seuraavalla kaudella ja pelasi Montrealissa kuusi täyttä kautta vuoteen 1996. Vuonna 1993 Montreal voitti Stanley Cupin.

Muihin joukkueisiin

Kaudeksi 1996–1997 Odelein siirtyi New Jersey Devilsiin vaihtokaupassa laitahyökkääjä Stéphane Richeriin. Devilsissä Odelein pelasi kolme täyttä kautta, ja kesken kauden 1999–2000 hän siirtyi Phoenix Coyotesiin. Vaihtokaupassa Phoenixista Devilsiin siirtyi puolustaja Deron Quint ja kolmannen kierroksen varausoikeus.
Kaudella 2000–2001 Odelein pelasi NHL:ssä uutena joukkueena aloittaneessa Columbus Blue Jacketsissa, jonka kapteeniksi hänet nimettiin. Odelein toimi joukkueen kapteenina myös seuraavalla kaudella, kunnes hänet kesken kauden myytiin Chicago Blackhawksiin. Uran loppupuolella joukkueet vaihtuivat nopeammin. Odelein pelasi vielä Dallas Starsissa, Florida Panthersissa ja Pittsburgh Penguinsissa, mutta jokaisessa enintään yhden kokonaisen kauden. Odelein lopetti jääkiekkouransa keväällä 2006.
Lyle Odelein on jääkiekkoilija Selmar Odeleinin veli.
Nikolai Januškevitš

Nikolai Nikolajevitš Januškevitš (13. toukokuuta (J: 1. toukokuuta) 1868 – helmikuu 1918 Oredež) oli venäläinen kenraali, joka toimi Venäjän pääesikunnan eli Stavkan päällikkönä ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa 1914–1915.
Januškevitš valmistui vuonna 1888 upseeriksi ja yleni 1903 everstiksi sekä 1909 kenraalimajuriksi. Hän työskenteli vuodesta 1905 korkeissa viroissa sotaministeriössä ja toimi professorina Nikolain yleisesikunta-akatemiassa, jonka johtajaksi hänet nimitettiin tammikuussa 1913. Hän sai samalla ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Maaliskuussa 1914 Januškevitš siirrettiin pääesikunnan päälliköksi, mihin tehtävään hän ei hallintomiehen taustansa vuoksi juurikaan sopinut. Hän ei saaut aikaan paljoakaan ja jätti monet asiat päämajoitusmestari Juri Danilovin päätettäviksi. Hän käytti myös asemaansa juutalaisten vainoamiseen. Lokakuussa 1914 Januškevitš ylennettiin jalkaväenkenraaliksi. Kun keisari Nikolai II otti syyskuussa 1915 sodanjohdon omiin käsiinsä, ylipäällikkö Nikolai Nikolajevitš ja esikuntapäällikkö Januškevitš vapautettiin molemmat tehtävistään ja siirrettiin Kaukasukselle, jossa Januškevitš jatkoi suuriruhtinaan esikuntapäällikkönä.
Januškevitš jäi pois palveluksesta helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Hän kuoli Venäjän sisällissodan aikana epäselvissä oloissa. Erään tiedon mukaan bolševikit olisivat pidättäneet hänet Mogiljovissa alkuvuodesta 1918 ja lähettäneet vankina Pietariin, mutta hänet olisi tapettu matkan varrella Oredežin asemalla. Neuvostoliitossa julkaistu sotaensyklopedia mainitsi hänen kuolleen 18. lokakuuta 1918 Tbilisissä Georgiassa.
HMS Dianella (M07)

Palvelus

Alus myytiin alkuvuodesta 1947 J. Leelle ja se saapui romutettavaksi 24. kesäkuuta 1947 Portaferryyn.
Anna Ternheim

Ura

Anna Ternheimin musiikkiharrastus alkoi klassisen kitaran soitosta. Häntä ei kuitenkaan kiinnostunut valmiista nuoteista soittaminen, vaan hän jo ensimmäisen oppitunnin jälkeen aloitti itse säveltämisen. Ternheim perusti ensimmäisen yhtyeensä 17-vuotiaana Yhdysvalloissa viettämänsä vuoden aikana. Tämän jälkeen hän kirjoitteli pitkään lauluja lähinnä vapaa-ajallaan.
Monet esikoislevy Somebody Outsiden lauluista Ternheim oli tehnyt jo nuorena – esimerkiksi levyn nimikkoraidan hän kirjoitti jo 15-vuotiaana. Levyn julkaisun jälkeen Ternheim on keikkaillut runsaasti ja käynyt mm. Helsingissä esiintymässä Kentin lämmittelijänä vuonna 2005. Toinen pitkäsoitto Separation Road julkaistiin Ruotsissa syksyllä 2006 ja alkuvuodesta 2007 suuressa osassa manner-Eurooppaa.
Percy Sledge

Percy Tyrone Sledge (25. marraskuuta 1940 Leighton, Alabama – 14. huhtikuuta 2015 Baton Rouge, Louisiana) oli yhdysvaltalainen soullaulaja. Sledgen muusikonura alkoi 1960-luvun alussa. Vuonna 2005 hänet valittiin Rock and Roll Hall of Fameen. Sledge sairasti syöpää ja kuoli kotonaan Louisianassa huhtikuussa 2015.
Ruokojärvi (Kouvola, Kannuskoski)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 111 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 3,56 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0018 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys on 8,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 12,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 68,4 metriä mpy.
Elaine Pagels

Elaine Pagels (o.s. Hiesey, s. 13. helmikuuta 1943) on yhdysvaltalainen uskontotieteilijä. Hänet tunnetaan Gnostilaiset evankeliumit -kirjan (1979) kirjoittajana. 
Valmistuttuaan tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1970 Pagels opetti Columbian yliopistossa ja Barnard Collegessa. Vuodesta 1982 hän on työskennellyt Princetonin yliopistossa.
Mohammed Abdulla Hassan Mohamed

Mohammed Abdulla Hassan Mohamed (2. joulukuuta 1978) on arabiemiirikuntalainen jalkapallotuomari. Mohamed on toiminut FIFAn virallisena tuomarina vuodesta 2010 lähtien. Hän toimi tuomarina Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015. Mohamed valittiin myös MM-kilpailuihin 2018 erotuomariksi.
Feijoa

Kasvi

Feijoakasvi on pieni hitaasti kasvava ikivihreä puu, joka voi kasvaa 4,5 metriä korkeaksi ja leveäksi. Puuaines on painavaa, kovaa ja haurasta. Lämpimissä maissa puita kasvatetaan myös koristekasveina. Kaksineuvoisilla kukilla on pitkät, punaiset heteet, joiden päässä on paljon keltaista siitepölyä. Kukissa on neljästä kuuteen terälehteä, jotka ovat valkovioletteja. Hedelmän ohella myös kukan terälehdet ovat syötäviä.
Feijoa pitää lämpimistä kesistä (27–32 °C) ja viileistä talvista. Sitä kasvatetaan niillä alueilla, joilla lämpötila pysyy yli −9 °C:ssa. Viileys on kasville tärkeää, sillä jos lämpötila ei laske nollan alapuolelle yli viideksikymmeneksi tunniksi, kasvi kukkii heikosti. Myös hedelmän maku on huomattavasti parempi niillä alueilla, joilla on talvella pakkasta. Kasvi kestää myös suolaista maaperää.

Hedelmä

Hapanimelän aromaattista feijoaa syödään sellaisenaan tai käytetään hedelmäsalaatteihin ja leivonnaisiin omenan tapaan soseena tai viipaleina. Hedelmästä voi valmistaa myös marmeladia tai hyytelöä. Tavallisesti hedelmä halkaistaan ja nautitaan lusikalla puolikkaista tai kuoritaan ja paloitellaan jälkiruokiin. Jo raa'assa hedelmässä on hyvin voimakas tuoksu, joka on pitkäkestoinen.