google/wiki40b huggingface dataset:
Herman Zetterberg

Herman Zetterberg (1904–1963) oli ruotsalainen juristi ja poliitikko. Hän oli lainvalmistelukunnan jäsen, oikeusministerinä hän oli 1945–1957 ja sen jälkeen Svean hovioikeuden presidentti kuolemaansa saakka. Hänellä oli merkittävä osuus 1940-1950-luvulla Ruotsissa tehdyissä lainsäädäntöuudistuksissa, ja hän vaikutti merkittävällä tavalla myös Pohjoismaiden neuvoston perustamiseen.
Panuma

Panuma on Pudasjärven kaupungissa Panumanjärven rannalla Kipinän alueella sijaitseva kylä. Se sijaitsee noin 35 kilometrin päässä kaupungin ydinkeskustasta Kurenalta lounaaseen. Oulusta matkaa on noin 60 kilometriä. Kylässä on parisenkymmentä vakituista asuntoa, mutta suurin osa kylän asunnoista koostuu kesämökeistä. 
Vanhoissa asiakirjoissa mainitaan kylällä olleen asutusta jo 1500-luvulla.  
Kylällä toimii oma kyläyhdistys Panumajärvi ry ja erämaatila Poro-Panuma, joka tarjoaa majoitus- ja retkeilypalveluita. Kylä tunnetaan eritoten vuosittain järjestetystä Panuman Kulta-ajot -tapahtumasta.
Panuma on eteläisen poronhoitoalueen vanhimpia porokyliä. Poroja hoidetaan Panumalla jo seitsemännen sukupolven voimin.
Muiscat

Muiscat oli kansa, joka asui nykyisen Kolumbian alueella Bogotán seudulla. Andien itäistä vuorijonoa alkoivat vuodesta 600 alkaen asuttaa chibchan kieliryhmään kuuluneet kansat, jotka tulivat Keski-Amerikasta. Muiscat, guanet, lachet, chitarerot ja muut ryhmät pitivät toisiaan läheisinä sukulaisina. Eurooppalaiset löysivät heidät vuonna 1536.
Session

Session oli 1970-luvun alussa perustettu kouvolalainen rockyhtye. Se nousi valtakunnalliseen tietoisuuteen sijoituttuaan kolmanneksi popyhtyeitten Suomen mestaruuskilpailussa joulukuussa 1972. Tuohon aikaan yhtyeessä soittivat laulaja-kitaristi Jorma "Jokke" Seppälä, kitaristi Timo Heikkilä, basisti Hannu Kaikko ja rumpali Juha Tykkälä. Kisojen jälkeen kesällä 1973 Love Records julkaisi Sessionin singlen "Sanni Blue" / "Pääsky", jossa säveltäjänä oli Hannu Kaikko. Lisäksi äänitettiin Albert W. Ketelbeyn sävellys "Persialaisella torilla", joka julkaistiin Love Recordsin kokoelma-albumilla.
Jokke Seppälä siirtyi Kisun taustayhtyeeseen ja hänet korvasi urkuri/sähköpianisti Osmo Seppälä. Tykkylästä tuli yhtyeen laulaja. Vuonna 1974 yhtye levytti Microvoxin studioilla Lahdessa LP:n Unikuva. Levylle ei löytynyt kustantajaa ja niinpä tuotti yhtye sen itse EMI:n hoitaessa jakelun. Albumilta julkaistiin myös single "Torstin tanssi" / "Jäätelöprinsessa". Albumin kappaleista vastasivat Kaikko ja Tykkälä pois lukien uuden sovituksen albumille saanut "Persialaisella torilla". Samoin "Sanni Blue" -kappaleesta oli albumilla uusi sovitus. Unikuvalla vierailivat Ari Pukkila (tenori- ja sopraanosaksofoni), Mane Hyytiä (alttosaksofoni) ja Leena Wiehn (laulu).
Sessions hajosi 1970-luvun puolivälissä. Siinä ehti ennen hajoamista soittaa myös kitaristi Juha Björninen, kitaristi Harri Louhensuo, rumpali Ari Ahlren ja laulaja-kitaristi Esa "Eddie" Pajunen. Vuosina 1975–1976 Session-nimellä keikkoja tehneessä yhtyeessä oli alkuperäisjäsenistä mukana enää Timo Heikkilä.
Yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi Unikuva julkaistiin CD-painoksena elokuussa 2010 levymerkillä Rocket Records. Vuonna 2014 saksalainen Shadoks Music julkaisi albumista vinyylipainoksen.
National Ice Hockey League

Sarjajärjestelmä

Sarjassa pelataan kuusinkertainen sarja kymmenellä joukkueella, jolloin kaikki pelaavat 54 ottelua runkosarjassa. Pelit pelataan suurelta osin lauantaisin ja sunnuntaisin kahden pelin viikkotahdilla lukuun ottamatta joulutaukoa.
Kahdeksan parasta joukkuetta pääsee pudotuspeleihin, jossa ensimmäisellä kierroksella pelataan jalkapallosta tutulla ottelupari-systeemillä ja otteluparien voittajat etenevät Play Off Finals-viikonloppuun, joka pidetään vuosittain neutraalilla Coventryn SkyDome Arenalla.
Sarjan mestarina pidetään joukkuetta, joka voittaa runkosarjan ja playoffit ovat "vain" kauden päätöstapahtuma.

Pelaajarajoitukset

EPIHL:n joukkueet saavat pukea ottelupäivänä 4 EIHA:n ulkopuolella juniorina pelannutta, EU-maan passin omistavaa pelaajaa. Näistä kolme (3) saa olla jäällä samaan aikaan.

Taloudellinen tila ja taso verrattuna muihin sarjoihin

Pelaajabudjetit ovat ulkomaalaisrajoituksen ansiosta alhaisemmat, kuin maan pääsarjassa, EIHL:ssä. Kuitenkin sarja kärsii jatkuvasti taloudellisten syiden vuoksi sarjasta lähtevistä joukkueista.
EPIHL:n taso on Euroopan isoihin sarjoihin verrattuna selkeästi heikompi. Vertailussa maan pääsarjaankin on yllättävän suuri kuilu, sillä lähes poikkeuksetta EPIHL:n joukkue on hävinnyt selkein numeroin EIHL:n joukkueille.
Aurinkokunnan pienkappale

Aurinkokunnan pienkappale tai pienkappale (engl. small solar system body, lyhenne: SSSB) on Aurinkoa kiertävä kohde, joka ei ole planeetta tai kääpiöplaneetta. IAU määritteli pienkappaleet planeetan määritelmän ohella vuonna 2006. Alla on lainaus IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmästä alkuperäiskielellään englanniksi.
»All other objects, except satellites, orbiting the Sun shall be referred to collectively as “Small Solar System Bodies”. These currently include most of the Solar System asteroids, most Trans-Neptunian Objects (TNOs), comets, and other small bodies.»
Suomeksi käännetty versio:
»Kaikkia muita Aurinkoa kiertäviä kappaleita, paitsi satelliitteja tulee kutsua yhteisesti ”Aurinkokunnan pienkappaleiksi”. Tällä hetkellä näihin kuuluu: suurin osa Aurinkokunnan asteroideista, suurin osa transneptunisista kohteista (TNO:ista), komeetat ja muut pienet kappaleet.»
Käytännössä määritelmä tarkoittaa sitä, että kaikki epäsäännöllisen muotoiset kappaleet (kappaleet, joiden painovoima ei riitä muokkaamaan niitä pyöreiksi) ovat pienkappaleita, jos ne kiertävät suoraan Aurinkoa eli eivät ole kuita.
Määritelmä erottelee asteroidit ja transneptuniset kohteet, jotka ovat pikkuplaneettoja. Asteroidi-nimityksen voikin katsoa viittaavan vain Aurinkokunnan sisäosien pikkuplaneettoihin. Suuri osa asteroideista ja ulommista pikkuplaneetoista, kuten TNO:ista, on juuri pienkappaleita, mutta ne, jotka ovat muodoltaan pyöreitä, luetaan kääpiöplaneettoihin. Suurimmat pikkuplaneetat luetaan siis kääpiöplaneetoiksi ja pienemmät pienkappaleiksi.
Pikkuplaneettojen lisäksi määritelmä myös periaatteessa jakaa komeetat samalla tavoin, mutta Aurinkokunnassamme ei tunneta vielä yhtään komeetaksi luokiteltua kappaletta, joka täyttäisi kääpiöplaneetan määritelmän; siksi määritelmässä sanotaankin komeettojen kuuluvan pienkappaleisiin, eikä että suurin osa komeetoista kuuluu pienkappaleisiin. Komeetat ja pikkuplaneetat numeroidaan vieläkin eri tavoin. Pienet kuut, jotka eivät ole painovomansa pyöristämiä, eivät eroa pienkappaleista fyysisten ominaisuuksiensa vuoksi vaan siten, että ne eivät kierrä suoraan Aurinkoa vaan jotain muuta Aurinkokunnan kappaletta, kuten planeettaa, kääpiöplaneettaa tai pienkappaletta.
Georg Ehrnrooth (sijoittaja)

Georg Johan Casimir Ehrnrooth (s. 16. tammikuuta 1966) on suomalainen sijoittaja ja elinkeinoelämän vaikuttaja, koulutukseltaan agrologi. Hän on muun muassa Pöyryn (vuodesta 2010), Forcitin (vuodesta 2010) ja eQ:n (vuodesta 2011) hallituksen jäsen ja hallituksen puheenjohtaja useissa sukunsa omistamissa sijoitusyhtiöissä.
Ehrnrooth on myös Louise ja Göran Ehrnroothin säätiön hallituksen puheenjohtaja ja Paavo Nurmen Säätiön hallituksen jäsen.
Georg Ehrnrooth sai Finanssivalvonnalta 500 €:n rikemaksun arvopaperimarkkinalain rikkomisesta sijoitusyhtiö Partumissa.
Hänen isänsä on vuorineuvos Casimir Ehrnrooth.
Angoravuohi

Angoravuohi on pitkä- ja pehmeäkarvainen vuohi, jonka villaa nimitetään mohairiksi. Se on saanut nimensä Turkin pääkaupungin, Ankaran mukaan, joka historiallisesti tunnetaan nimellä Angora.
Mihail Larionov

Elämä

Larionov syntyi Tiraspolissa lähellä Odessaa Venäjän keisarikunnassa. Vuonna 1989 hän aloitti opinnot Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa Isaak Levitanin ja Valentin Serovin alaisuudessa. Hänet erotettiin kolme kertaa liian radikaalien näkemystensä vuoksi. Vuonna 1900 hän tapasi Natalja Gontšarovan, jonka kanssa hän solmi elinikäisen suhteen.
Vuodesta 1902 alkaen hänen tyylinsä oli impressionismi. Vierailtuaan Pariisissa vuonna 1906 hän siirtyi kohti Jälki-impressionismia ja sen jälkeen kohti uusprimitiivistä tyyliä, joka oli kehittynyt venäläisistä niinipuupiirroksista. Vuonna 1908 hän järjesti Moskovassa näyttelyn Kultainen talja, jossa esiteltiin kansainvälisten avant-garde-taiteilijoiden, kuten Henri Matissen, André Derainin, Georges Braquen, Paul Gauguinin ja Vincent van Goghin, maalauksia. Muut hänen pitämänsä yhteisnäyttelyt esittelivät Vladimir Tatlinin, Marc Chagallin ja Kazimir Malevitšin teoksia.
Larionov oli kahden merkittävän venäläisen taiteilijaryhmän, Ruutusotamiehen (1909–1911) ja radikaalimman Aasinhännän, perustajajäseniä, ja hän antoi molemmille nimen. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli yhden päivän mittainen Moskovassa vuonna 1911. Georgialainen taiteilija Niko Pirosmani vaikutti Larionoviin.
Vuonna 1913 Larionov perusti rayonismin, joka oli ensimmäinen lähes abstrakti taidesuuntaus Venäjällä. Hän piti yhden miehen esityksen Omega-työpajassa. Vuonna 1915 hän jätti Venäjän ja työskenteli Pariisissa Sergei Djagilevin Ballets russes -seurueen produktioissa. Hän vietti loppuelämänsä Ranskassa, ja hän ja Gotšarova saivat Ranskan kansalaisuuden vuonna 1939. Hän kuoli 82-vuotiaana Pariisin esikaupungissa Fontenay-aux-Rosesissa.
Motocross

Motocross-moottoripyörien mallit

Motocross-kisoissa osallistujat on perinteisesti jaettu eri luokkiin pyörien kuutiotilavuuden mukaan ja ajajien iän perusteella. Mitä enemmän kuutioita, sitä enemmän tehoa – vaikka ei ehkä suoranaisesti vauhtia. Tätä asetelmaa kuitenkin sotkevat nykyisin hyvin yleisesti käytetyt nelitahtiset motocross-pyörät. Kaksitahtimoottoriin verrattuna nelitahtimoottoreissa sallitaan samassa luokassa lähes kaksinkertainen kuutiotilavuus, sillä moottorin rakenteesta johtuen tämä moottorityyppi tuottaa huomattavasti vähemmän tehoa kuutiosenttimetriä kohti, ja luokkajaossa pyritään nimenomaan sallimaan kilpailu samantehoisilla moottoripyörillä. Vuonna 2006 markkinoilta löytyy pääasiassa seuraavan kokoisia pyöriä: 2-tahtisia 50, 65, 85, 125, 250 ja 500 cm³ ja 4-tahtisia 50, 80, 150, 250, 450, 510, 525, 550 ja 610 cm³. Yleisesti ottaen 125-kuutioiset ja sitä suuremmat 2-tahti- ja 250-kuutioiset ja sitä suuremmat 4-tahtipyörät on mitoitettu pyörien ja rungon osalta täyskasvuisilla kuljettajille ja sitä pienemmät vielä kasvuiässä oleville junioreille. Aina 2002-vuoteen asti Suomessa ajettiin 4-tahtisten Suomenmestaruudesta ja tämän luokan valloitti kolmesti Antti Rannikko KTM 620:llä(v. 1997, 1998 ja 1999). Viimeisenä vuonna (2002) Jarno Mattila (KTM) voitti 4-tahtisten Suomenmestaruuden, jolloin sarja lopetettiin, koska 4-tahtisia motocross-pyöriä alkoi olla niin paljon.

Moottoripyörien luokat

Vuonna 2004 kansainvälinen moottoripyöräliitto (FIM) ja MM-sarjan oikeudet juuri Dornalta ostanut Youthstream nimesivät MM-sarjan luokat uusiksi, niin että yleisön olisi helpompi seurata kilpailuja. Uudet luokat olivat nimeltään MX1, MX2 ja MX3. MX1-luokasta tuli kovatasoisin pääluokka, ja siinä ajavat 250 cm³ kaksitahtiset ja 450 cm³ nelitahtiset pyörät. MX2-luokasta tuli karkeasti sanottuna nuorten luokka. Siinä ajavat 125 cm³ 2-t- ja 250 cm³ 4-t-pyörät. MX3-luokka, entinen motocrossin kuninkuusluokka, jossa ajavat kaikki yli 250 cm³ 2-t pyörät ja yli 450 cm³ 4-t, koki jonkinlaisen arvonalennuksen. MX3-luokan kilpailut ajetaan nykyään muista MM-luokista erillään 125 cm³-luokan Euroopan-mestaruuskilpailujen yhteydessä. Useat Euroopan maat seurasivat FIM:in esimerkkiä luokkajaossa, mutta Suomessa ajettiin edelleenkin motocrossia luokissa SM A 125 ja SM A Avoin aina vuoteen 2005 asti, minkä jälkeen luokkajako vaihtui ja se vaihtui hiukan vielä 2007 seuraavasti. Eli MXC 85, MXC/A 85, MXJ, MXB, MXV, MX2 ja MX1. Kaudella 2009 MX1 luokka muuttui avoimeksi luokaksi, johon voi osallistua 125–500 cm³:n  kaksitahtisella tai 250–650 cm³:n nelitahtisella motocross-pyörällä. Lisäksi Supercross palasi suomalaiseen motocross-kenttään kolmen osakilpailun voimin.
Cuba Gooding Jr.

Yksityiselämä

Gooding Jr. oli naimisissa Sara Kapferin kanssa 1994 - 2014. Heillä on kolme lasta, Spencer (s. 1994), Mason (s. 1996) ja Piper (s. 2005).
Mic Mac

Mic Mac oli Helsingissä 1970-luvulta 2010-luvulle asti toiminut nuortenvaateliike, joka tuli tunnetuksi visuaalisesti hätkähdyttävästä ja eroottissävyisestä mainonnastaan. Mic Macillä oli myös liikkeen nimeä kantava oma farkkumerkki, jota myytiin ympäri Suomen. Mic Macin suosion huippu ulottui 1970-luvun lopulta 1980-luvulle.
Suomalaisyritystä ei pidä sekoittaa 1970-luvun alun keskieurooppalaiseen MicMac-luksusvaateketjuun, jonka omisti Brigitte Bardot’n kolmantena aviomiehenä tunnettu Gunter Sachs.

Historiaa

Mic Macin perusti Eila Salovaara vuonna 1972 ensin Puotilaan ja sitten Helsingin Kluuviin Vuorikadulle lähelle Kaisaniemenkatua, jonka varrella oli tuolloin paljon vaateliikkeitä. Salovaara oli työskennellyt aiemmin Puotilan yksityisessä päiväkodissa ja kiinnostunut lastenvaatteista. Ennen Mic Maciä hänellä oli Papukaija-nimisiä lastenpukimoita Helsingin lähiöiden ostoskeskuksissa. Vuorikadun Mic Macissä myytiin alkuvaiheessa omien Järvenpäässä tehtyjen tuotteiden lisäksi muun muassa Mary Quantin ja Japin tuotteita. Oman farkkumerkkinsä rinnalla Mic Mac myi myös Levi’s-, Lee- ja Wrangler-tuotteita.
Mic Macissä työskenteli muiden muassa Suosikki-lehden Miss Farkku-Suomeksi 1978 valitsema Anne Murto, jonka mittojen mukaan suunniteltiin tuhansia pareja myynyt Primadonna-malli.
Mic Macin surrealistis-eroottista mainontaa teki etenkin 1980-luvulla Herbie Kastemaa, joka suunnitteli liikkeelle jopa oman kirjaintyypin. Se palkittiin vuonna 1985 Vuoden Huiput -kilpailun kultahuipulla, ja Mic Macin mainonnasta Kastemaa palkittiin kultahuipulla myös seuraavana vuonna. Hopeahuippuja Mic Mac tuotti Kastemaalle ainakin neljästi, ja mainoksia palkittiin myös Kultajyvä-kilpailussa. Mainosten tekstit laati Alpertti Skyttä, ja valokuvaajia olivat ainakin Ismo Hölttö ja Markku Lähdesmäki.
Suomalainen farkku-uranuurtaja Matti Majava on todennut Mic Macin olleen ainoa farkkumerkki Suomessa, joka onnistui 1990-luvulla pääsemään ”lökäpöksyisen” hip hop -sukupolven suosioon.
Mic Mac Boys -liike lopetettiin Forum-kauppakeskuksesta vuonna 2013 K & N Tukku Oy:n nimissä ollut verkko-osoite www.micmac.fi on myös kadonnut 2010-luvun keskivaiheilla.
T (albumi)

Taustaa

Albumin viidestä kappaleesta on julkaistu musiikkivideot "Vexi oli velkaa", "Viimeinen puritaani", "Hikoilen ku raiskaaja", "Veljee ei voi valita" ja "Hoodilammas". Osa albumin kappaleista parodioivat tyypillistä valtavirran hip hopia. Kannen albumille on tehnyt Heikki Kuula.
Albumi nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 26. Viikko jäi levyn ainoaksi listalla.
Höyryjyrä

Höyryjyrä on höyryvoimalla toimiva tiekone. Omalla koneella liikkuvat tiejyrät ovat nykyisin miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä.
Suomessa on höyryjyriä säilynyt useita.  Ajokunnossa on vuonna 2012 vain yksi entinen Helsingin kaupungille kuulunut joka on yksityisomistuksessa Jokioisilla.  Sen hiukan pienempi sisarkone on tieliikennemuseo Mobiliassa Kangasalla ja Lemminkäinen Oyj:n omistama kolmas jyrä on sijoitettu lasikaappiin Helsingin Salmisaaressa. Koneen kaapissa ei ole varsinaista selityskilpeä. 
Höyryjyrät ovat myös pienoismalleina kohtalaisen suosittuja; ainakin Wilesco tekee niitä pienoishöyrykoneella varustettuna sekä valmiina että rakennussarjana. Mallit voi varustaa radio-ohjauksella.
Matteo Darmian

Seurajoukkueura

Darmian debytoi kasvattajaseurassaan AC Milanissa 16-vuotiaana Italian Cupissa. Keväällä 2007 oli liigadebyytin vuoro. Kauden 2009-2010 puolustaja pelasi lainalla Serie B:n Padovassa, minkä jälkeen legnanolainen siirtyi Serie A:n Palermoon. Torinossa Darmian viihtyi neljän kauden ajan vuodesta 2011 ja pelasi kaudella 2014-2015 Eurooppa-liigassa täydet minuutit myös kahdesti HJK:ta vastaan. Vuoden 2014 lopussa italialaiset jalkapallovaikuttajat valitsivat Darmianin Serie A:n vuoden joukkueeseen.
Oikeana laitapuolustajana parhaiten viihtyvä Darmian siirtyi Manchester Unitedin riveihin heinäkuussa 2015, kun hän solmi seuran kanssa 4-vuotisen pelaajasopimuksen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 28 Valioliigan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Toisella kaudella liigapelejä kertyi 18, kolmannella kahdeksan ja neljännellä enää kuusi. Syyskuussa 2019 hän palasi Italiaan Parman joukkueeseen.

Maajoukkueura

Maajoukkuedebyytti Italian paidassa tapahtui vahvan kauden päätteeksi toukokuussa 2014 ja Darmian pelasi samaisen kesän MM-kilpailuissa täydet minuutit jokaisessa Italian ottelussa. 25-vuotias puolustaja oli maajoukkueen vakiokalustoa myös Antonio Conten valmennuskaudella elokuusta 2014 lähtien. Alkuvuodesta 2015 Darmian sai Pallone Azzurro -palkinnon Italian maajoukkueen vuoden 2014 parhaana pelaajana.
Darmian on elokuun 2019 loppuun mennessä pelannut 36 maaottelua ja tehnyt yhden maalin lokakuussa 2015 EM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan.
Lauri Kontro

Lauri Tapani Kontro (s. 23. toukokuuta 1953 Nurmes) on suomalainen toimittaja. Hän oli Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittaja vuosina 2000-2015.
Ennen siirtymistään Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajaksi Kontro on toiminut muun muassa Suomenmaan toisena päätoimittajana 1983–1991 ja vastaavana päätoimittajana 1991–1992, Suomenmaa Oy:n toimitusjohtajana 1987–1991, Suomen Tukholman-suurlähetystön lehdistöneuvoksena 1992–1997 ja Pellervo-Seuran  osuustoimintajohtajana 1997–2000. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. 
Kontro on puoluetaustaltaan keskustalainen. Hän toimi vuosina 1975–1976 Keskustan Opiskelijaliiton puheenjohtajana, vuosina 1977–1980 Nuoren Keskustan Liiton liittosihteerinä ja vuosina 1979–1981 Pohjolan Keskustanuorten Liiton (ruots. Nordiska Centerungdomens Förbund) puheenjohtajana. Hän oli keskustan ehdokkaana eurovaaleissa 2004. Hän sai vaaleissa 7 358 ääntä.
Kontro on leski ja hänellä on neljä lasta.
Carter Beauford

Elämäkerta

Beauford aloitti musiikillisen uransa aikaisin. Hänen ollessaan kolmevuotias hänen isänsä otti hänet mukaansa katsomaan legendaarista Buddy Richiä. Silloin pieni Carter tiesi mitä halusi tehdä. Ensimmäinen virallinen esiintyminen hänellä oli yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1991 Dave Matthews kutsui hänet soittamaan omakustannelevyllensä Remember Two Things. Beaufordilla on kaksi tytärtä, Breana Symone ja Nadja Angelique Beauford sekä poika Marcus Carrington Beauford.

Oma tuotanto

Beaufordilta on ilmestynyt video/DVD-paketti ”Under the Table and Drumming”.
Oikeusperiaate

Oikeusperiaate on oikeuteen sisältyvä keskeinen arvo tai tavoite. Oikeusperiaatteet ovat oikeuskirjallisuudessa tai muussa oikeuslähteessä yleisesti tunnustettuja periaatteita, joista ei välttämättä ole varsinaista lainsäädäntöä, mutta joiden rikkominen voi aiheuttaa oikeudellisia seuraamuksia. 
Oikeusperiaatteet eroavat olennaisesti oikeussäännöksistä, joihin liittyy tunnusmerkistö ja oikeusvaikutus, joita sääntöä sovellettaessa verrataan tosiasioihin. Oikeusperiaatteeseenkin sisältyy tunnusmerkistö, mutta periaate on usein hyvin väljä ja yleinen. Toisaalta oikeusperiaatteen soveltaminen ei vaadi ehdottomasti sisältönsä mukaista ratkaisua. Oikeusperiaate paremminkin antaa ratkaisulle suunnan, eikä niinkään määrää yksityiskohtaisesti ratkaisun sisällöstä.

Erilaisia oikeusperiaatteita

Länsimaiseen oikeuteen yleisesti liittyy yhdenvertaisuuden oikeusperiaate, jonka mukaan samankaltaiset oikeustapaukset on ratkaistava samalla tavoin. Toisaalta joillakin oikeudenaloilla, esimerkiksi varallisuusoikeudessa, kohtuusperiaate ilmentää yleistä suhteellisuusperiaatetta; yhden oikeuden toteuttaminen ei saa liiaksi loukata tai rajoittaa toista oikeutta. Ympäristöoikeuteen liittyy varovaisuus- ja aiheuttamisperiaate, varallisuusoikeuteen sopimusvapaus ja heikomman suojeleminen, rikosoikeuteen laillisuusperiaate sekä prosessioikeuteen tasavertaisen kuulemisen periaate.
Valko-Venäjän korkein oikeus

Valko-Venäjän korkein oikeus (valkoven. Вярхоўны суд Рэспублікі Беларусь, Vjarhouny syd Respubliki Belarus, ven. Верховный суд Республики Беларусь, Verhovnyi syd Respubliki Belarus) on Valko-Venäjän yleisten tuomioistuimien kolmas oikeusaste eli ylin taso. Lisäksi korkein oikeus valvoo maan oikeudenkäyntejä ja yleisten oikeuksien juridista toimintaa. Valko-Venäjän korkeimman oikeuden toimitilat sijaitsevat maan pääkaupungissa Minskissä osoitteessa ulitsa Lenina 28, 220030 Minsk. 
Korkeimpaan oikeuteen kuuluvat korkeimman oikeuden presidentti, 1. varapresidentti ja muut varapresidentit sekä korkemman oikeuden jäsenet. Toiminnallisesti se jakautuu siviiliasioiden, rikosasioiden, sotilasasioiden, patenttiasioiden tuomarikuntiin, puhemiehistöön (presidium) ja itse korkeimpaan oikeuteen. 
Valko-Venäjän korkeimman oikeuden ohella yleisiä tuomioistuimia ovat keskitason alueelliset (ja Minskin kaupungin) yleiset oikeusistuimet sekä alimmalla oikeusasteella piirien ja kaupunkien oikeusistuimet. Tämän lisäksi yleisiin oikeuksiin kuuluvat sotaoikeudet.
Marraskuussa 2013 uutisoitiin valmisteilla olevista tuomioistuinlaitosta koskevista laki- ja organisaatiomuutoksista. Aiempaa tuomioistuinlaitoksen kolmijakoa eri aiheisiin keskittyviin tuomioistuimiin suunniteltiin muutettavan niin, että kolmiasteiset taloustuomioistuimet yhdistettäisiin yleisiin tuomioistuimiin. Tällöin Valko-Venäjän korkeimaan oikeuteen yhdistettäisiin nykyinen Valko-Venäjän korkein talousoikeus. Muutos vaatisi ainakin paikoin Valko-Venäjän perustuslain muuttamista, joka voitaisiin toteuttaa kansanäänestyksen kautta. Muutoksen tarpeellisuutta on perusteltu tuomioistuinlaitoksen rakenteen yhtenäistämisellä tulliunionin muiden valtioiden tuomioistuinrakenteen kanssa.
Pöytyän seurakunta

Historia

Seurakunnan historia alkaa vuodesta 1366, jolloin Pöytyän kirkkopitäjä mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjoissa. Kirkkopitäjällä oli tuolloin oma kirkko ja kirkkoherra.
Kuntaliitosten myötä Pöytyän seurakuntaan yhdistyi Karinaisten seurakunta vuonna 2005 ja Yläneen seurakunta vuonna 2009.

Oripään seurakunta kirkkoalueeksi

Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitokseen ei liittynyt kuntaliitosta.
Seurakunta on jaettu neljään kirkkoalueeseen: Karinainen, Pöytyä, Oripää ja Yläne. Niiden rajat vastaavat entisiä kunta- ja seurakuntarajoja (Oripään tapauksessa nykyistä kuntarajaa, koska kunta jatkoi itsenäisenä). Vuodesta 2015 alkaen seurakunnan kirkkoherrana on toiminut Matti Kaipainen.
Sisustusarkkitehdit SIO

Sisustusarkkitehdit SIO ry on vuonna 1949 perustettu ammatillinen järjestö, joka jakaa tietoa sisustusarkkitehtien työstä. Sisustusarkkitehdit ovat suorittaneet taiteen maisterin loppututkinnon (MA) tai muotoilijan ammattikorkeakoulututkinnon. 
SIO ry on Ornamon jäsenjärjestö. SIOssa on yli 770 jäsentä (v. 2019). SIO edistää rakennustaiteen, laadukkaan ympäristön ja suunnittelun arvostusta ja seuraa alan koulutuksen kehittämistä. SIOn jäsenet käyttävät ammattinimikkeen perässä SIO -lyhennettä.

Historia

Ammattikunta sai alkunsa 1870 perustetussa Veistokoulussa, josta on kehittynyt nykyinen Aalto-yliopisto. Huonekalupiirustusosasto eli niin kutsuttu B-osasto perustettiin vuonna 1915. Vuonna 1948 Ornamon uudelle huonekalujaostolle valittiin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi Werner West. Sisustusarkkitehdit SIO ry rekisteröitiin virallisesti yhdistykseksi vuonna 1956.

Palkinnot ja tunnustukset

SIO on vuodesta 1982 nimennyt jäsenistöstään Vuoden kalustesuunnittelijan tai Vuoden sisustusarkkitehdin. Nykyisin SIO valitsee joka kolmas vuosi Vuoden kalustesuunnittelijan ja kaksi vuotta peräkkäin Vuoden sisustusarkkitehdin.

Jäsenyydet

SIO on Ornamon jäsen ja ECIAn (European Counsil of Interior Architects) jäsen.