google/wiki40b huggingface dataset:
Aurelia ja Sininen kuu

Aurelia ja Sininen kuu (Blue Moon) ovat hypoteettisia esimerkkejä elinkelpoisista taivaankappaleista. Ne esiintyvät National Geographicin ja Blue Wave Productionsin dokumentilla Alien worlds.

Aurelia

Aurelia on punaista kääpiötähteä kiertävä elinkelpoinen planeetta. Punaisten kääpiöiden etuna elämälle on niiden pitkä ikä pääsarjavaiheen kestäessä kymmeniä miljardeja vuosia.
Aurelia on vuorovesilukkiutunut siten, että sama puoli osoittaa koko ajan emotähteä kohti. Toisin sanoin planeetan yksi puolisko on jatkuvan auringonpaisteen alla toisen puoliskon ollessa pimeä valon uupuessa ja pysyvässä jääkaudessa. Seurauksena on valtavat lämpötilaerot puoliskojen välillä ja lämpimät ilmavirrat kylmemmälle puoliskolle.

Sininen kuu

Sininen kuu on jättiläisplaneetan elinkelpoinen kuu. Jättiläisplaneetta kiertää kaksoistähtijärjestelmässä.
Kuu on vuorovesilukkiutunut kiertämäänsä planeettaan. Tällöin kuulla on selvät päivät, kylläkin näiden kestäessä yhtä kauan kuin sen kierto planeetan ympäri eli 10 päivää kokonaisuudessaan ja 5 päivää kestävä päivä ja 5 päivää kestävä yö. Tämä tekee kuun pinta-alasta valtaosan elämälle kelpoiseksi. Sen pinnalla on valtameriä ja sen ilmakehä on niin tiheä, että hyvinkin suuret olennot voivat pysyä ilmassa.

Samansuuntaisia ideoita

Samankaltainen idea on ajatus punaisesta kääpiöstä, jota kiertäisi jättiläisplaneetta ja tätä taas Sinisen kuun kaltainen kiertolainen. Idean etuna on yhdistää punaisen kääpiön tarjoama pitkäikäisyys poistaen vuorovesilukkiutumisen haitat.
Haittapuolena ajatuksessa on, että jättiläisplaneettaa kiertävät kuut altistuvat planeetan magneettikentän takia suurelle määrälle ionisoivaa säteilyä, minkä takia esimerkiksi Io on pelkästään säteilymääränsä takia elinkelvoton. Kuulla, joka kiertää täytyisi siis olla vahva magneettikenttä suojaamassa, sekä tähden ja jättiläisplaneetan vaikutuksilta.
Vuorovesivoiman aiheuttama vulkaaninen toiminta, voi olla elämän kannalta hyödyllistä tai haitallista riippuen siitä kuinka voimakas ilmiö on. Parhaimmillaan se voi pitää yllä elämää lämmittämällä muuten liian kylmää planeettaa tai kuuta ja ylläpitäen magneettikenttää. Huonoimmillaan taas tekee planeetasta tai kuusta elinkelvottoman, kuten on Ion tapauksessa.
Jalkaväkirykmentti 15 (jatkosota)

Keskittäminen

Rykmentti siirrettiin kuudella junalla Särkisalmen asemalle 24.6. klo 13.37 - 25.6. klo18.00, mistä marssittiin Salpa-linjalle. Rykmentin majoitusalue oli Simpeleenjärven länsirannalla Peruspohjan ja Pitkäjärven välisellä alueella.
15. divisioonan esikunnan käsky tiedustelun aloittamisesta saapui rykmentille 1.7. ja seuraavana päivänä käsky valmistautua marssille. Marssille lähtö kuitenkin viivästyi ja 6.7. suoritettiin seuraava tiedustelutehtävä.

Kotiuttaminen

S/S Orion saapui 13.11. Vaasan satamaan, mutta pääsi laituriin vasta seuraavana päivänä. Vaasasta jatkettiin matkaa junilla kohti Poria jonne jälkipää saapui 15.11.
Pataljoonat sekä erillisyksiköt olivat irtautuneet jo Kemissä rykmentistä ja suorittaneet kotiuttamistoimet itsenäisesti. Porissa oli kotiutettu I Pataljoona, II Pataljoona Harjavallassa ja III Pataljoona sekä erillisyksiköt Noormarkussa.
Viimeiset rykmentin esikunnan jäsenet kotiutettiin 20.11.
Basket Livorno

Historia

Seura perustettiin vuonna 1947. Kaudeksi 2001–2002 seura nousi Serie A:han, mutta putosi kuuden kauden jälkeen LegADuehen.
Ylinen Mertajärvi

Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,4 metriä meren pinnan yläpuolella ja se sijaitsee kapeassa soistuneessa painanteessa. Järveen laskee vain yksi oja, joka tuo pienen Kaakkolammin kautta ojitetun Kaakkolamminkorven suolta kuivatusvesiä. Laskuoja lähtee järven kakkoispäästä ja laskee 50 metrin jälkeen Aliseen Mertajärveen. Vedet päättyvät lopuksi Lumijärveen. Järvi on 700 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja rannat ovat autiot ja soistunutta metsää. Järvelle ei johda teitä.
Multatuli

Eduard Douwes Dekker (2. maaliskuuta 1820 Amsterdam – 19. helmikuuta 1887 Ingelheim, Saksa), salanimeltään Multatuli, oli alankomaalainen siirtomaavirkamies ja kirjailija.
Douwes Dekker oli alankomaalaisen merikapteenin poika; isä toivoi hänestä kauppiasta. Hän päätti kuitenkin lähteä Alankomaiden hallinnoimaan Indonesiaan, ensin Jaavalle ja myöhemmin Molukeille. Hän havaitsi siirtomaavallan toiminnassa paljon moittimisen varaa. Palattuaan kotimaahansa hän kirjoitti salanimellään satiirisen kriittisen teoksen Max Havelaar. Tämä nimi on sittemmin tullut tunnetuksi Reilun kaupan tavaramerkkinä.
Nimimerkki Multatuli on tiettävästi johdettu latinan sanoista ”Olen kärsinyt kovasti” – huolimatta kovasti suomalaista muistuttavasta ulkoasustaan.
Matteo Carcassi

Matteo Carcassi (1792, Firenze – 16. tammikuuta 1853, Pariisi) oli italialainen säveltäjä ja kitaristi.
Carcassi aloitti pianolla, mutta oppi soittamaan myös kitaraa jo lapsena. Vuonna 1810 Carcassi muutti Saksaan ja saavutti esiintymisillään nopeasti suurta menestystä. Vuonna 1815 hän asui Pariisissa ja toimi kitaran- ja pianonsoiton opettajana. Ollessaan konserttikiertueella Saksassa vuonna 1819 hän tapasi ensimmäisen kerran tulevan ystävänsä Antoine Meissonnierin. Meissonnier, joka oli Carcassin tavoin kuuluisa kitaristi, julkaisi useita Carcassin teoksia Pariisissa sijainneessa kustantamossaan.
Vuodesta 1820 eteenpäin Carcassi vietti suurimman osan ajastaan Pariisissa. Vuonna 1822 hän konsertoi Lontoossa saavuttaen suurta mainetta sekä taiteilijana että opettajana. Pariisissa Carcassi ei kuitenkaan yltänyt yhtä suureen menestykseen vielä pitkään aikaan; syynä tähän oli kenties hänen maanmiehensä, yleisön rakastaman Ferdinando Carullin läsnäolo.
Carcassi kävi jälleen Saksassa vuoden 1824 syksyllä. Tämän jälkeen hän esiintyi Lontoossa, missä hänen maineensa avasi ovia arvostetumpiin konserttisaleihin. Lontoosta Carcassi palasi takaisin Pariisiin. Seuraavien vuosien aikana hän teki useita konserttikiertueita Euroopan tärkeimpiin kulttuurikaupunkeihin. Vuonna 1836 Carcassi palasi lyhyeksi ajaksi konserttisaleihin, mutta lopetti esiintymisensä vuonna 1840. Hän kuoli Pariisissa vuonna 1853.
Vuonna 1836 Carcassi julkaisi kolmiosaisen metodin kitaralle (Méthode complète pour la Guitare, op. 59), jota käytetään edelleen opetuksessa. Carcassin tunnetuimmat teokset ovat luultavasti hänen 25 etydiään Etudes melodiques et progressives (op. 60), jotka ovat säilyttäneet suosionsa kitaransoitonopiskelijoiden keskuudessa nykypäiviin saakka. Carcassi myös sovitti monia suosittuja ooppera-aarioita kitaralle. Kaiken kaikkiaan hänen kitaratuotantoonsa kuuluu 300 sävellystä.
Catlook Gypsies

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Pen Lee.
Saint-Louis-du-Ha! Ha!

Nimen alkuperä

Paikkakunnan nimessä olevan Ha! Ha! -osan merkityksestä ei olla yksimielisiä. Commission de toponymien mukaan loppuosa viittaa läheiseen Lake Témiscouata -järveen, ja haha on ranskassa käytetty ilmaus, joka tarkoittaa odottamatonta estettä tai äkillisesti vastaan tulevaa polun päätekohtaa. Louis voi viitata Louis Marquisiin, erääseen alueen ensimmäisistä uudisraivaajista, Louis-Antoine Proulxiin, Rivière-du-Loup'n kirkkoherraan, tai apotti Louis-Nicolas Bernieriin.
Paikkakunnan nimessä esiintyvät huutomerkit eivät ole samalla tavalla kansainvälisesti tunnustettuja kuin englantilaisen Westward Ho! -nimisen paikkakunnan nimessä.
Guatemala (departementti)

Guatemala on Guatemalan departementti. Departementin ja koko valtion pääkaupunki on myös nimeltä Guatemala.
Departementti käsittää 2 126 km² kokoisen alueen, jossa oli noin 2,5 miljoonaa asukasta vuonna 2002.
Capucho

Capucho (oik. Nuno Fernando Gonçalves da Rocha, s. 21. helmikuuta 1972 Barcelos, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. 180 senttimetriä pitkän Capuchon pelipaikka oli laitalinkki.
Capucho edusti ammattilaisuransa aikana Gil Vicenteä (1990–1992), Sportingia (1992–1995), Vitóriaa (1995–1997), Portoa (1997–2003), skotlantilaista Rangersia (2003–2004) ja espanjalaista Celta Vigoa (2004–2005). Portugalin A-maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1996–2002 34 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Capucho oli mukana maajoukkueessa muun muassa olympialaisissa 1996, EM-kisoissa 2000 ja MM-kisoissa 2002. MM-kilpailuissa hän pääsi kentälle yhdessä ottelussa 69. minuutilla vaihtopelaajana.
Gottfried Keller

Gottfried Keller (19. heinäkuuta 1819 Zürich – 15. heinäkuuta 1890 Zürich) oli sveitsiläinen kirjailija, joka tunnetaan esimerkiksi kehitysromaanistaan Viheriä Heikki.
Harrastajataide

Harrastajataide on taidetta harrastavien eli yleensä muiden kuin taiteen ammattikoulutuksen saaneiden taiteilijoiden tekemää taidetta. Useimmiten harrastajataidetta tehdään vapaa-aikana ei-ammattimaisesti varsinaisen päivätyön ohella. 
Harrastajataidetta verrataan esimerkiksi ammattitaiteeseen ja outsider-taiteeseen. Helena Sederholmin mukaan näitä kahta yhdistää omaperäisyys tai  pyrkimys omaperäisyyteen. Hänen mukaansa harrastajataiteilijat taas ihailevat ja jäljittelevät taiteen perintöä ja korkeakulttuurista taidetta. He pyrkivät tekemään taiteen kaltaisia töitä ja kehittämään taitoaan. Harrastajataiteen katsotaan eroavan outsider- ja nykykansantaiteesta myös siksi, että viimemainitut ovat itseohjautuvia. Harrastajataidetta taas tehdään useimmiten kursseilla ja kerhoissa.
Taiteen sanominen harrastajataiteeksi saattaa olla myös vähemmän positiivista. Taiteilijat nähtiin 1970-luvulla ammattimaisina kulttuurityöntekijöinä, jolloin taiteen harrastamiseen ei suhtauduttu vakavasti.
Fischer–Tropsch-menetelmä

Fischer–Tropsch-menetelmä on katalyyttinen kemiallinen reaktio, jossa hiilimonoksidia ja vetyä muunnetaan erilaisiksi nestemäisiksi hiilivedyiksi. Tyypillisesti katalyytit ovat rauta- ja kobolttipohjaisia, mutta myös nikkeliä ja ruteniumia on käytetty. Menetelmän ensisijainen tarkoitus on tuottaa synteettistä öljyn korviketta käytettäväksi synteettisenä voiteluaineena tai synteettisenä polttoaineena. Raaka-aineena voidaan käyttää esimerkiksi kivihiiltä, maakaasua tai biomassaa.

Historia

Saksalaisten Kaiser Wilhelm -instituutin tutkijoiden Franz Fischerin ja Hans Tropschin keksittyä menetelmän 1920-luvulla siihen on tehty monia muutoksia ja säätöjä. Nykyään termi Fischer-Tropsch käsittää monia samankaltaisia prosesseja (Fischer-Tropsch-synteesi tai Fischer-Tropsch kemia).
Menetelmä keksittiin Saksassa 1920-luvulla nestemäisten polttoaineiden tuottamiseksi. Saksalla oli paljon hiiltä, mutta vain vähän öljyä. Saksa ja Japani käyttivät menetelmää toisen maailmansodan aikana vaihtoehtoisten polttoaineiden tuottamiseen. Saksan vuosittainen synteettisen polttoaineen tuotanto saavutti yli 124 000 barrelia päivässä eli noin 6,5 miljoonaa tonnia vuonna 1944 .
Sodan jälkeen vangitut saksalaiset tiedemiehet värvättiin Operaatio Paperclipin kautta jatkamaan työtään synteettisten polttoaineiden parissa Yhdysvalloissa Yhdysvaltojen kaivosviraston Synteettiset nestepolttoaineet -ohjelman alaisuudessa.

Ympäristövaikutukset

Synteettisten polttoaineiden laajamittaisesta tuotosta keskusteltaessa pitää ottaa huomioon kiinteiden ja kaasumaisten hiililähteiden nesteeksi muuntamisen huono energiahyötysuhde. Tyypillisesti prosessien energiahyötysuhde on 30% tienoilla. Huono energiahyötysuhde lisää hiilidioksidipäästöjä. Yhdysvaltojen National Renewable Energy Laboratoryn mukaan hiilipohjaisten synteettisten polttoaineiden tuotanto aiheuttaa lähes kaksinkertaiset hiilidioksidipäästöt öljypohjaisiin polttoaineisiin verrattuna. Myös muiden saasteiden päästöt kasvat suuresti, tosin monet päästöistä voidaan puhdistaa heti tuotantovaiheessa. Hiilen kaappaamista ja varastointia on ehdotettu lieventämään kasvihuonekaasupäästöjä. Vaikka hiilen kaappaaminen on jo rajoitetussa käytössä, sen tekninen ja taloudellinen käyttökelpoisuus on vielä kyseenalaista.
David Landes

David Saul Landes (29. huhtikuuta 1924 New York – 17. elokuuta 2013 Haverford, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen taloushistorioitsija. Hän toimi Harvardin yliopiston taloustieteen ja George Washingtonin yliopiston historian professorina. 
Landes valmistui City College of New Yorkista ja Harvardin yliopistosta. Hän sai jälkimmäisestä tohtorinarvonsa vuonna 1953. Hänen keskeisten julkaisujensa joukkoon lukeutui The Wealth and Poverty of Nations (1998). Hän kävi kiistaa Stephen Marglinin kanssa sosialistisen ja uusklassisen analyysin vastakkaisista näkemyksistä. Kiistan ollessa kuumimmillaan kumpikin kirjoitti elämään jääneen artikkelin omasta näkökulmastaan. Marglinin artikkeli on nimeltään What do bosses do? (1974, 1975) ja Landesin What do bosses really do? (1986).
Landes toimi Kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1983.
Emiliano Bonazzoli

Ura

Hän aloitti uransa vuonna 1996 Brescia Calciossa Serie B:ssä pelaamalla ainoastaan yhden ottelun koko kaudella. Seuraavalla kaudella Bonazzoli teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa Interiä vastaan elokuussa 1997. Ensimmäisen maalin hän teki Serie B:ssä Cesenan paidassa kaudella 1998–1999. Maali jäi myös Bonazzolin kauden ainoaksi osumaksi. Kun taas hänen ensimmäinen Serie A maali antoi odottaa kaudelle 2000–2001, jolloin hän pelasi lainalla Hellas Veronassa. Palattuaan takaisin Parmaan lainan päätyttyä Bonazzoli pelasi ensimmäisen kauden kohtuullisesti tekemällä viisi maalia Serie A:ssa. Seuraava kausi Parmassa jäi lyhyeksi kun hänet myytiin 8 ottelun jälkeen Reggina Calcioon. Siirto oli Bonazzolin kannalta hyvä sillä hän teki heti 7 maalia 17 Serie A ottelussa. Kausi 2003–2004 oli kuitenkin pettymys, kun Bonazzoli onnistui maalinteossa vain kahdesti.
Ennen siirtymistään UC Sampdoriaan hän pelasi viimeisen kauden Regginassa varsin hyvin tekemällä oman ennätyksensä Serie A:ssa tehtyään 8 maalia kaudessa. Samalla kaudella Bonazzoli pelasi ensi kerran Italian maajoukkueessa tammikuussa 2006 Turkkia vastaan. Siirryttyään Sampdoriaan elokuussa 2005 aluksi lainalle hänen otteensa olivat varsin hyvät rikottuaan uudelleen henkilökohtaisen maaliennätyksensä Serie A:ssa tekemällä 9 maalia vain 17 ottelussa. Kauden päätyttyä hän allekirjoitti lopullisen sopimuksen Sampdorian kanssa, jonka jälkeen Bonazzoli ei ole kyennyt tekemään maaleja entiseen tahtiin. Myös kausi 2008–2009 oli vaisu Bonazzolin osalta jäätyään ilman maaleja 9 pelaamassaan ottelussa. Tämän myötä hänet lainattiin tammikuussa 2009 loppukaudeksi Fiorentinaan, jossa Bonazzoli onnistui tekemään yhden maalin.
Kesällä 2009 Bonazzoli siirtyi Sampdoriasta takaisin Regginaan, jossa hän pelasi vuosina 2003-2005.
Harjupaviljonki

Harjupaviljonki on Heinolan Harjupuistossa sijaitseva jugendtyylinen puinen paviljonkirakennus jonka ulkoasussa on myös orientaalisia piirteitä. Vuonna 1900 valmistuneen paviljongin suunnitteli helsinkiläinen arkktehtitoimisto Andersin, Jung & Bomansson (arkkitehdit Bertel Jung, Waldemar Andersin ja Oscar Bomanson).
Paviljonki rakennettiin alun perin vuonna 1892 perustetun Heinolan kylpylän vieraiden kävelyretkien virkistäytymspaikaksi. Myöhemmin paviljongissa on toiminut kesäravintola ja -kahvila.
Odontoblasti

Odontoblasti on hammasluun emosolu, joka tuottaa hammasluuta tuottavia soluja. Odontoblastit sijaitsevat hammasytimen ja hammasluunvälillä.
Keskinen (Jyväskylä, Tikkakoski)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,3 metriä mpy.
UG/OD

Historia

Huge L ja Mode ovat julkaisseet lukuisia yhteisjulkaisuja, mutta ensimmäinen UG/OD -nimellä julkaistu julkaisu Vain promootiokäyttöön julkaistiin 21. lokakuuta 2011. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 41. sijalle. Sen kappaleista "TBA", "R.O.T.S.I", "UG/OD" ja "Talla pohjas" on julkaistu musiikkivideot. Toinen UG/OD -nimellä julkaistu albumi Fatta platta julkaistiin Monsp Recordsin kautta 23. toukokuuta 2012. Se ylsi 19. Suomen virallisella albumilistalla.
Frank Steunenberg

Frank Steunenberg (8. elokuuta 1861 – 30. joulukuuta 1905) oli Idahon osavaltion neljäs kuvernööri. Hän toimi virassa vuosina 1897–1901. Edeltäjä oli William J. McConnell ja seuraaja Frank W. Hunt.
Steunenberg syntyi Keokukissa, Iowassa. Hän lopetti koulun 16-vuotiaana ja ryhtyi kirjanpainajan apuriksi. Myöhemmin Steunenberg julkaisi sanomalehteä Knoxvillessä ennen siirtymistään Idahon Caldwelliin.

Poliittinen ura

Steunenberg aloitti poliittisen uransa Caldwellissä. Hän pääsi Idahon osavaltion ensimmäiseen lainsäädäntäelimeen vuonna 1890.
Steunenberg oli vuoden 1896 kuvernöörinvaaleissa sekä demokraattien että lyhytikäisen populistipuolueen ehdokas. Voitettuaan vaalit hän nousi Idahon ensimmäiseksi ei-republikaaniseksi kuvernööriksi. Hän ei ollut ehdolla enää 1900.

Murha

Steunenberg joutui salamurhan uhriksi Caldwellin-asuntonsa ulkopuolella joulukuussa 1905. Välittömästi pidätettiin Harry Orchard, jonka liittolaisiksi epäillyt Bill Haywood, Charles Moyer ja George Pettibone poliisi otti kiinni helmikuussa 1906.
Valtakunnallista huomiota saanut oikeudenkäynti alkoi Boisessa 1907. Aiemmin pidätetyt Haywood, Moyer ja Pettibone saivat vapauttavat tuomiot, koska heitä vastaan ei ollut riittävästi todisteita. Orchard sai erillisessä oikeudenkäynnissä elinkautisen vankeusrangaistuksen ja menehtyi vuonna 1954 vapautumatta koskaan.
Isku avaruudesta

Juoni

Avaruuden asukkaat ovat hyökänneet Maahan. Heidän ensimmäinen uhrinsa on mies, jonka avaruuslaivassa viettelee hänen kaunein näkemänsä nainen... Maan asukkaat valtaa itsemurha-aalto ja viranomaiset määräävät kaikki nähtävät UFOT tuhottaviksi. Mitä tapahtuu maan asukkaille? Entä näille avaruudesta saapuneille valloittajille, joita uhkaa myös sota erään toisen planeetan asukkaita vastaan...

Tuotanto

Elokuvan tuotanto aloitettiin nimellä Alien Encounter, ja aiempi työnimi oli War of the Aliens. Isku avaruudesta -elokuvan tuottivat ohjaaja Ed Hunt sekä Norman Glick ja Ken Gord. Gil Melle sävelsi elokuvaan musiikin.
Isku avaruudesta kuvattiin Torontossa miljoonan dollarin budjetilla.

Julkaisu

Isku avaruudesta sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 14. lokakuuta vuonna 1977. Kotimaan ensi-ilta oli 25. marraskuuta vuonna 1977 Torontossa. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi Kanadassa vuonna 1978.
Suomessa Isku avaruudesta ei saanut ajankohtaista ensi-iltaa, mutta elokuvaa on esitetty Helsingin Night Visions Film Festivalilla 27. lokakuuta vuonna 2007 ja Iissä IIK!!-kauhuelokuvafestivaaleilla 3. marraskuuta vuonna 2007.
Elokuva on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle.
Limingan musiikkiviikot

Limingan musiikkiviikot on Limingassa vuonna 1966 aloittanut Limingan musiikkiyhdistys ry:n koordinoima, pääosin kesä-heinäkuun vaihteessa toteutettava kulttuurimusiikkitapahtuma, joka koostuu orkesterileiristä ja sen yhteydessä järjestettävistä musiikkileirin opettajien ja oppilaiden soittamista konserteista. Limingan musiikkileiri järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1967 musiikinopettaja Heikki Sarvelan ja Pentti Sistosen yhteistyönä. Johtajana toimi vuosina 1980-2003 Seppo Härkönen. Vuonna 2005 Musiikkileiri sulautui osaksi Limingan musiikkiviikot -kulttuuritapahtumasarjaa. Musiikkileiri on uskonnollisesti sekä poliittisesti sitoutumaton tapahtuma. Leiri järjestetään pääosin Limingan kunnan koulujen tiloissa, mutta konsertteja järjestetään mm. Lumijoella, Tyrnävällä ja Oulussa. Musiikkileiri on toimijana ollut Suomen suurin sinfoniaorkesterileiri, joka on toiminut yhtenäisesti 50 vuotta. Juhlakesänä 2016 suojelijana toimi Tasavallan presidentti Sauli Niinistö. 
Kansainvälisen Limingan musiikkileirin johtajana on toiminut vuodesta 2004 alkaen Heidi Mantere. Hän on toiminut Limingan musiikkiviikot kulttuuritapahtuman toiminnanjohtajana 2005-2016. Suurimmillaan leiriläisiä oli 250 perheineen ja opettajakuntaa 52 perheineen. 
Limingan musiikkiyhdistys ry:n toiminta jouduttiin ajamaan alas juhlakesän 2016 jälkeen, sillä se ei ole enää elinkelpoinen Limingan kunnan tarjoamissa, kalliissa puitteissa.
HMS Ure (1904)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 27. toukokuuta 1919 T. R. Salesille.
Rock’n roll -suosikki

Kuvaukset

Rock’n roll -suosikin kuvaukset aloitettiin 13. toukokuuta 1957. Kuvausaikataulu oli hyvin tiivis, ja kuvaukset saatiin valmiiksi runsaan kuukauden jälkeen 14. kesäkuuta. Työtahti tuli tutuksi Presleylle, sillä lähes kaikki hänen elokuvansa kuvattiin hyvin lyhyellä aikataululla.
Ohjaajaksi valittu Richard Thorpe oli vielä uransa loppuun asti suurien studioiden suosiossa, kun haluttiin tehdä elokuva nopeasti ja pienellä budjetilla. Thorpe ei koskaan puuttunut elokuvan käsikirjoitukseen, vaan teki työnsä ainoastaan ohjaajana.
Elvis Presleyn palkka kohosi elokuvahistorian korkeimmaksi jo Rock’n roll -suosikin aikana. Aiemmin vain kahdessa elokuvassa (Rakasta minua hellästi ja Kiihkeitä rytmejä) näytellyt Presley ansaitsi uusimmastaan 250 000 dollaria sekä lukuisia etuja, muun muassa hulppean majoituksen kuvausten ajaksi. Elokuvan budjetista suurin osa meni Presleyn palkan maksamiseen.

Kansainvälinen menestys ja Judy Tylerin kuolema

Rock’n roll -suosikki oli pääosanesittäjänsä ansiosta yksi vuoden katsotuimmista elokuvista Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Se keräsi lipputuloja pelkästään Yhdysvalloissa yli neljä miljoonaa dollaria.
Elokuvan naispääosaa esittänyt Judy Tyler kuoli traagisesti auto-onnettomuudessa 7. heinäkuuta 1957, mistä johtuen Presley ei koskaan katsonut elokuvaa itse. Yhtä lailla hän ei myöskään katsonut Kiihkeitä rytmejä -elokuvaa vuoden 1958 jälkeen, sillä siinä esiintyi hänen äitinsä Gladys, joka menehtyi vain 46-vuotiaana vuonna 1958.
Ed Benguiat

Ed Benguiat, syntymänimeltään Ephram Edward Benguiat (s. 27. lokakuuta 1927 New Yorkissa) on amerikkalainen graafinen suunnittelija, kalligrafi ja kirjainmuotoilija. Benguiat opiskeli Columbian yliopistossa ja Workshop School of Advertising Art -oppilaitoksessa. Vuonna 1953 hänestä tuli Esquire-aikakauslehden toimituspäällikkö. Benguiat perusti samana vuonna oman suunnittelutoimistonsa. Vuonna 1962 Benguiatista tuli Photo-Lettering Inc:n typografisen suunnittelun johtaja. Benguiat liittyi 1970 International Typeface Corporationin palvelukseen ja hänestä tuli yrityksen varatoimitusjohtaja. Hän toimitti 1970-luvulla myös Herb Lubalinin kanssa U&lc-lehteä. Benguiat on suunnitellut yli 600 kirjasintyyppiä, joiden joukossa ovat muun muassa Bookman, ITC Avant Garde ja ITC Benguiat. Benguiat on myös suunnitellut The New York Timesin, Playboyn ja Sports Illustrated -lehtien tunnukset. Benguiat on opettanut New Yorkin School of Visual Arts -oppilaitoksessa vuodesta 1961 lähtien.
Kroeung

Kroeung on kambodžalainen mausteseos. Siihen käytetään seitsemää perusyrttiä: sitruunaruohoa, galangalia, inkivääriä, kurkumaa, ryppylimetin kuorta, valkosipulia ja salottisipulia. Niihin voidaan lisätä yhtä tai useampia seuraavista aineista: kuivattua punaista chiliä, paistettua katkaraputahnaa tai prahok-kalatahnaa, paahdettuja maapähkinöitä tai viipaloitua paprikaa.
Aurinkokirjoahven

Koko ja ulkonäkö

Aurinkokirjoahvenkoiraat voivat kasvaa noin 10 cm:n pituisiksi naaraiden jäädessä hieman tätä lyhyemmiksi. Lajista on olemassa useita värimuotoja: keltainen, oranssi, hopean beige ja ruskehtavan musta. Värimuodot johtuvat kunkin yksilön pigmenteistä. Keltaisilta yksilöiltä puuttuu musta pigmentti täysin.

Käyttäytyminen

Aurinkokirjoahvenet elävät yleensä yksinään. Pariutumista tapahtuu lähinnä kutuaikeissa ja pariutuminen ei yleensä kestä yli kuukautta. Laji kutee yleensä naaraan valitsemaan koloon. Sekä koiras että naaras huolehtii tarkoin poikasistaan.

Vesiolot ja ravinto

Aurinkokirjoahvenet viihtyvät parhaiten vedessä, jonka lämpötila on 24–26 °C sekä pH 7,5–8,0. Luonnossa laji syö pieniä selkärangattomia, kuten vesihyönteisiä. Akvaariossa aurinkokirjoahvenille voi tarjota hyttysten tuokkia ja katkarapuja. Jotta keltainen väri olisi kirkas, tulisi huolehtia siitä, että ravinto on riittävän karotenoidipitoista.