google/wiki40b huggingface dataset:
Suomen lentokoneteollisuus

Suomen lentokoneteollisuus on suomalaista lentokoneteollisuutta ja osa suomalaista liikenne- ja puolustusvälineteollisuutta. Lentokoneteollisuus syntyi heti Suomen itsenäistyttyä ja pelkästään maanpuolustuksen tarpeisiin keinoksi saada ilmavoimille lentokalustoa mahdollisimman vähäisellä ulkomaanvaluutan käytöllä. Tämän vuoksi merkittäviä alan yrityksiä syntyi vain yksi, jonka suunnittelutoiminta kuihtui sotakorvaustuotannon aikana. Siviililentokoneiden suunnittelu ja valmistus pysyi harrastuspohjaisena 1990-luvulle asti, jolloin alan teollisuus alkoi liittyä kansainvälisiin matkustajalentokoneiden tuotantoyhtiöihin.

Purjelentokoneiden tuotanto

PIK-20-purjelentokone 1970-luvulla oli merkittävin Suomen ilmailualan teollinen vientituote. PIK-purjelentokoneet syntyivät lentotekniikan opiskelijoiden yhdistyksen, Polyteknikkojen ilmailukerho, työn tuloksena. Valmistajana toimi valokuvayhtiö Eirin tytäryritys Eiriaviation. Valmistusoikeudet myytiin Ranskaan 1980-luvun alussa.
Purjelentokoneiden suunnittelulla oli pitkä perinne 1930-luvulle asti, mutta tuotanto toteutettiin KK-1e Utu- ja PIK 16 Vasama-koneisiin asti kerhotyönä eikä yrityksissä.

Finnair

Finnairin tekniikka laajeni 1960-luvun alkuun mennessä lentokonetehtaan mittoihin, mutta on pääosin lentokoneiden huoltoa. Raskaat huollot ja Finnairin moottorikorjaamo ovat luonteeltaan lähellä esimerkiksi Patria Aviationin sotilaskoneille tekemää ylläpitopalvelua, johon kansainvälisestikin ilmailuteollisuus on yhä enemmän suuntautumassa.
Lola Odusoga

Elämä

Lola Odusogan äiti on suomalainen ja isä nigerialainen. Odusoga on 174 cm pitkä ja painoi missivuotenaan 54 kiloa. 
Missivuoden jälkeen Odusoga tuli tunnetuksi huumorintajuisesta esiintymisestään mainoksissa, joissa hän teki itse pilaa muun muassa ärräviastaan. Hän juonsi Seinäjoen Tangomarkkinat 1996. Odusoga valittiin vuonna 2000 Suomen turhimmaksi julkkikseksi Radiomafian äänestyksessä.
Vuonna 2007 Odusoga esiintyi Ota tai jätä -viihdeohjelman mobiilipelin juontajana. Hän toimi juontajana Suomen kaamein kämppä -ohjelmassa vuosina 2011 ja 2012. Syyskuussa 2012 Odusoga alkoi juontaa Foxilla Tanssi peppu pieneksi -ohjelmaa. Hänellä oli rooli lokakuussa 2012 ensi-iltansa saaneessa Vares – Pimeyden tango -elokuvassa, jossa hän esittää Donna-nimistä naista.
Varsinais-Suomen kokoomus asetti Odusogan ehdokkaakseen vuoden 2015 eduskuntavaaleihin. Odusoga keräsi vaaleissa 1 050 ääntä, eikä tullut valituksi eduskuntaan. Vuonna 2019 hän osallistui Selviytyjät Suomi -ohjelmaan.

Perhe

Odusoga oli naimisissa Jarkko Wallinkosken kanssa vuodesta 2005 alkaen, mutta Lola Odusoga, silloin Wallinkoski, jätti erohakemuksensa toukokuussa 2015. Pariskunnalla on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt tytär Denise ja vuonna 2006 syntynyt poika Sylvester.
Mannerheimin patsas (Tampere)

Patsaan vaiheet

Aloitteen patsashankkeelle teki kauppaneuvos Rafael Haarla juuri ennen kuolemaansa. Patsaan tilasi kuvanveistäjältä Tampereen seudun Rintamamiesyhdistys, joka edusti vapaussotureita eli sisällissodan valkoista osapuolta. Valmistunut veistos oli tarkoitus paljastaa vuoden 1940 alussa, mutta talvisota siirsi paljastusta. 
Patsas oli tarkoitus pystyttää Tammerkosken rannalle Koskipuistoon, Verkatehtaan edustalle. Ennen talvisodan alkua paikalle ehdittiin jo asentaa patsaan jalusta. Sotien aikana patsasta säilytettiin pommituksilta suojassa Haiharan kartanossa. Kun Tampereen seudun Rintamamiesyhdistys lakkautettiin syksyllä 1944, patsashanke jäi yksityisten ihmisten hoidettavaksi. Hanketta lykkäsi myös Mannerheimin oma toivomus, ettei hänelle pystytettäisi patsasta hänen elinaikanaan.

Sodan jälkeen

Mannerheimin kuoltua Tampereen kaupunginvaltuusto päätti, ettei patsasta pystytetä Koskipuistoon. Perustelu tähän oli, että Mannerheim on esitetty vuoden 1918 aikaisessa sotilasasussa, siis Tampereen valloittajana. Kuvanveistäjä Kalervo Kallio tarjosi Tampereelle Mannerheimin ratsastajapatsasta, joka oli jäänyt Helsingin ratsastajapatsaan toisessa suunnittelukilpailussa toiseksi. Ratsastajapatsaalle varattiin paikka Tampereen keskustasta, mutta kustannukset nousivat niin korkeiksi, että hankkeesta lopulta luovuttiin. 
Viivytysten jälkeen veistos paljastettiin 4. kesäkuuta 1956 aikanaan syrjäisellä paikalla Vehmaisten Mannerheiminkalliolla (nykyään Leinolan kaupunginosaa). Maa-alueen oli lahjoittanut maanviljelijä Kustaa Kauppila. Patsas pystytettiin uuden punagraniittisen jalustan päälle. Jalustassa on laatta, jossa lukee: ”Mannerheim seisoi tällä paikalla Tampereen valloituksen aikana huhtikuun alkupäivinä 1918”.

Aihe ja jalusta

Tampereen Mannerheimin patsas sai aiheensa taidemaalari Eero Järnefeltin vuonna 1933 tekemästä maalauksesta nimeltä Kenraali Mannerheim vuonna 1918 Vehmaisten sotanäyttämöllä. Siinä Mannerheim seisoo lumisessa maisemassa, taustallaan kiemurtelevia männyn oksia. Maalauksen ja veistoksen attribuutit ovat samat. Kenraalin oikeassa kädessä on piippu ja rinnalla kiikarit, sekä vasemmassa kädessä roikkuu kävelykeppi. Myös vaatetus on yhtäläinen maalauksen kanssa.  
Vanhasta käyttämättä jääneestä jalustasta tehtiin Pirkkalaan jääkärimuistomerkki, joka paljastettiin vuonna 1968. Sen paikalle Koskipuistoon pystytettiin Yrjö Liipolan Paimenpoika-patsas.

Nykytilanne

Vapaussoturien huoltosäätiö lahjoitti patsaan Tampereen kaupungille vuonna 1996. Sen siirtämisestä keskustaan käydään edelleen keskusteluja. Mannerheim herättää Tampereella yhä vahvoja tunteita, minkä vuoksi patsas joutuu usein ilkivallan kohteeksi. Esimerkiksi joulukuussa 2004, kun Mannerheim oli voittanut Yleisradion Suuret suomalaiset -kilpailun, patsas tuhrittiin punaisella maalilla ja sen jalustaan kirjoitettiin sana ”lahtari”. Sama toistui marraskuussa vuosina 2012 ja 2013.
Kilpikonnaliemi

Kilpikonnaliemi on kilpikonnan rasvasta, mausteista ja kilpikonnan lihasta tehty seos. Liemessä käytetään yleensä liemikilpikonnan rasvaa ja lihaa, josta tämä ruoka on saanut nimensä.
Liemikilpikonna kuuluu uhanalaisiin lajeihin, ja sen kansainvälinen kauppaaminen on CITES-sopimuksen perusteella kielletty.
Jemenin maakunnat

Jemenin maakunnat (arab. محافظة‎ , muḥāfaẓa) ovat Jemenin ylin alueellinen hallintoyksikkö. Maa jakautuu 22 maakuntaan, jotka jakautuvat edelleen 333 piirikuntaan. Piirikunnat jakautuvat vielä 2 210 paikallishallinnon yksikköön nimeltään uzla.
Tupolev ANT-2

ANT-2 oli Tupolevin valmistama kevyt matkustajalentokone ja ensimmäinen neuvostoliittolainen täysin metallirunkoinen kone.

Kehitys

Sen suunnitteli Andrei Tupolev, jonka suunnitteluryhmä työskenteli tuolloin TsAGI-tutkimuslaitoksessa.
Kone oli vapaastikantava ylätaso. Kuten Junkersin koneet se oli aaltopeltikuorinen. Koneeseen sopi ohjaaja ja kaksi matkustajaa. Voimalaitteena oli englantilainen Bristol Lucifer, jonka teho oli 100 hv.
Koneen ensilento tapahtui 26. toukokuuta 1924. Koelentäjänä toimi Nikolai Ivanovits Petrov. Koelentoja jatkettiin huhtikuuhun 1925 asti. Koneen laajaa sarjavalmistusta ei aloitettu, mutta se kehitti Neuvostoliiton lentokoneteollisuuden osaamista etenkin alumiinin käytön suhteen. Viiden koneen valmistusta harkittiin, mutta vuonna 1930 vain yksi ANT-2bis valmistettiin. Siinä oli 200 hevosvoiman moottori ja se pystyi kuljettamaan kolme matkustajaa. Kone on nykyään Moskovan lähellä Moninon ilmailumuseossa.
Iterointi

Iterointi on yleinen nimitys menetelmille, joissa samoja työvaiheita toistetaan niin kauan, kunnes toistot halutaan lopettaa. Iteroinnissa toistettavaa työvaihetta kutsutaan iteraatioksi tai iterointiaskeleeksi. Iterointi ei välttämättä aina konvergoidu kohti haluttua lopputulosta.
Esimerkki yksinkertaisesta iteraatiosta on vaikkapa lautasella olevan kakun leikkaaminen osiin siten, että ensin kakku leikataan puoliksi, jonka jälkeen puolikkaat leikataan puoliksi ja palasten puolittamista jatketaan kunnes palat ovat halutun kokoisia. Tässä menetelmässä iterointiaskel on "Leikkaa lautasella olevat palat puoliksi" ja tätä iterointiaskelta toistetaan haluttuun rajaan asti.

Matematiikassa

Matematiikassa iteroinniksi kutsutaan esimerkiksi menetelmiä joissa esimerkiksi yhtälö ratkaistaan approksimatiivisesti toistamalla laskutoimituksia, jotka tuottavat yhä tarkemman lopputuloksen, kunnes haluttu tarkkuus on saavutettu.

Tietojenkäsittelyssä

Ohjelmointikielissä yleisen silmukkarakenteen yhtä kierrosta kutsutaan iteraatioksi. 
Java-koodi, joka tulostaa lukujonosta (0,1,2,...,9) yhden termin kerrallaan. 
for (int i = 0; i < 10; i++){
    System.out.println(i);}
Ohjelmistotuotannossa iteraatio voidaan myös yhdistää iteratiiviseen ohjelmistokehitykseen.

Terveydenhuollossa

Lääkkeen määrääjä voi rajoittaa lääkkeen saannin tapahtuvaksi määräajoin iteroinnilla eli määräämällä lääkemääräyksen toimitettavaksi uudelleen. Iterointia varten lääkemääräykseen merkitään "iter semel" (toimitetaan kerran uudelleen), "iter bis" (toimitetaan kahdesti uudelleen) tai "iter ter" (toimitetaan kolmesti uudelleen).
Elizabeth Connell

Elizabeth Connell (22. lokakuuta 1946 Port Elizabeth, Etelä-Afrikka – 18. helmikuuta 2012 Lontoo, Englanti) oli eteläafrikkalaissyntyinen oopperalaulaja, jonka ääniala oli alun perin mezzosopraano, mutta vuodesta 1983 sopraano. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui Irlanninssa Wexfordin festivaalilla 1972.
Sittemmin Connell oli kiinnitettynä English National Operaan vuodesta 1975. Hänellä oli kiinteä yhteys Opera Australiaan siitä lähtien kun hän lauloi Sydneyn oopperassa Prokofjevin Sodassa ja rauhassa 1973.
Connellin nimelle on omistettu lupaaville sopraanoille suunnattu laulukilpailu Elizabeth Connell Prize.
Lee Haskins

Ammattiura

Haskins siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2003. Uransa ensimmäiset vuodet Haskins otteli lähinnä tuntemattomia iskijöitä vastaan. Ensimmäisen tappionsa Haskins kärsi vuonna 2006 Tshifhiwa Munyaille teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Haskins voitti seuraavan ottelun kokematonta Sumaila Badua vastaan, mutta joutui luovuttamaan Ian Napaa vastaan käydyn ottelun. Tämän jälkeen Haskins voitti monta ottelua, kunnes vuonna 2012 Stephane Jamoye voitti hänet teknisellä tyrmäyksellä. Vuonna 2015 Haskins pääsi IBF-liiton mestaruusotteluun, jossa voitti Ryosuke Iwasan teknisellä tyrmäyksellä. Tämän jälkeen Haskins on puolustanut mestaruutta kahdesti Ivan Moralesia ja Stuart Hallia vastaan.
Viljo Rasila

Viljo Rasila (s. 22. tammikuuta 1926 Ypäjä) on suomalainen historioitsija. Hän oli Tampereen yliopiston Suomen historian professori vuosina 1976–1989 ja vararehtori vuosina 1984–1987. Rasila sai ensimmäisen Eino Jutikkalan historiapalkinnon vuonna 2007.
Rasila on historioitsijana ollut leimallisesti kiinnostunut arkielämän historiasta koko yhteiskunnassa yleensä. Hän on kirjoittanut mm. paikallishistoriallisista aiheista, työläiskulttuurista ja torpparikysymyksestä. Hänen tutkimuksensa ovat valaisseet torpparilaitoksen kehitystä ja Suomen sisällissotaa. Rasila on ollut myös kolmiosaisen Suomen maatalouden historian päätoimittaja.
Studentin t-jakauma

Historia

t-jakauman johdon t-testisuureen jakaumana julkaisi ensimmäisenä 1908 William Sealy Gosset. Hän työskenteli Guinnessin panimolla Dublinissa ja tutki parhaiden ohralajikkeiden valintaa. Hän ei saanut julkaista tuloksiaan omalla nimellään, koska panimolla pelättiin salaisen tiedon vuotamista. Tämän vuoksi hän käytti salanimeä Student, jotta työnantaja ei huomaisi julkaisua. t-testi ja siihen liittyvä teoria tuli tunnetuksi Ronald Fisherin työn kautta.
Punainen sade

Punainen sade oli sääilmiö, joka havaittiin useita kertoja 25. heinäkuuta – 23. syyskuuta välisenä aikana vuonna 2001 Keralan osavaltiossa Intiassa. Voimakkaiden sateiden aikana vesi oli toisinaan selvästi punaista, tahrasi vaatteet ja näytti vereltä.
Punaista vettä satoi kerralla vain muutamien neliökilometrien laajuiselle alueelle, ja sade kesti yleensä alle 20 minuuttia.
Värillisiä sateita on ollut ennenkin. Ne johtuvat yleensä autiomaan hiekkapölystä. Saharan pöly on saanut aikaan värillistä sadetta jopa Englannissa asti. Keralan punaisesta vedestä ei kuitenkaan löydetty hiekkapölyä. Analysoitaessa punaista vettä havaittiin, että punainen väri johtuu vedessä olevista hiukkasista, jotka muistuttavat solua. Niistä ei kuitenkaan löytynyt DNA:ta.
Joidenkin tiedemiesten mukaan solua muistuttavat olivat maan ulkopuolisia eliöitä. Tämän teorian mukaan ne olivat peräisin ilmakehässä tuhoutuneesta meteorista. Tiedetään, että ensimmäisen punaisen sateen aikoihin putosi ilmakehään meteori. Paikalliset kuulivat voimakkaan ukkosen jyrähdyksen ja näkivät välähdyksen juuri ennen ensimmäistä punaista sadetta. Samalla puiden kerrotaan pudottaneen lehtiään, jotka olivat harmaita ja ”palaneita”. Punaisesta vedestä ei kuitenkaan löytynyt pölyä, jollaista olisi voinut odottaa, jos sen olisi aiheuttanut ilmakehässä hajonnut meteori.
Toisten mukaan kyseessä oli jonkinlainen siitepöly tai levä. Levän tiedetään toisinaan aiheuttaneen jokien veden muuttumisen punaiseksi. Myrskyt ovat joskus nostaneet ilmaan jopa joukoittain sammakoita ja kaloja, jotka ovat sitten sataneet toisaalla alas.
Fernando Navarro

Ura

Navarro pelasi juniorina Trajanan ja Barcelonan joukkueissa. Ammattilaisuransa hän aloitti jälkimmäisen B-joukkueessa kaudella 2000–2001. Seuraavalla kaudella valmentaja Carles Rexach antoi hänelle tilaisuuden debytoida seuran edustusjoukkueessa. Tuolloin 19-vuotias Navarro pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 6. lokakuuta 2001 Deportivoa vastaan ja kaikkiaan hän esiintyi kauden aikana kolmessa ottelussa.
Barcelonan pitkäaikaisen puolustajan Sergi Barjuanin siirryttyä kaudeksi 2002–2003 Atléticoon nosti uusi valmentaja Louis van Gaal Navarron edustusjoukkueeseen ykkösvaihtoehdokseen tämän pelipaikalla. Navarro sai luottoa sekä kotimaan sarjassa että Mestarien liigassa, mutta Sevillaa vastaan pelatussa kauden 13. sarjaottelussa saatu vakava vasemman polven eturistisidevamma katkaisi hyvin alkaneen uran väliaikaisesti. Toivuttuaan vammasta Navarro lainattiin tammikuussa 2004 Albaceteen, jossa hän pelasi kauden loppupuolella seitsemän ottelua.
Kaudella 2004–2005 Barcelonan voittaessa sarjamestaruuden Navarrolle oli vain vähän käyttöä Frank Rijkaardin valmentamassa joukkueessa ja kaudeksi 2005–2006 hänet lainattiin uudelleen, tällä kertaa Baleaareille Mallorcan joukkueeseen. Mallorcassa Navarro oli alusta lähtien avauskokoonpanon pelaaja ja kauden päätteeksi siirrosta tehtiin pysyvä. Navarron sopimus Mallorcan olisi ulottunut kesään 2012, mutta kesäkuussa 2008 hänen ilmoitettiin siirtyvän viiden vuoden sopimuksella Sevillaan.
Mallorcassa esittämiensä hyvien otteiden myötä Navarro valittiin Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon kesän 2008 EM-kilpailuihin, jossa Espanja voitti mestaruuden. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki kilpailuihin valmistavassa harjoitusottelussa Yhdysvaltoja vastaan 4. kesäkuuta 2008. Hän on pelannut myös Katalonian epävirallisessa maajoukkueessa.
Jaakko Pesonen

Jaakko Pesonen (3. lokakuuta 1931 Viipuri – 31. elokuuta 2014 Lahti) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli Jyväskylän yliopiston erityispedagogiikan professori 1977–1987. Hän tutki kuurojen puheviestintää, sokeainkirjoituksen kehittämistä ja mielenterveydellisiä kysymyksiä. Hän oli ennen vakinaista professuuria saman alan apulaisprofessori ja vt. professori 1971–1977 ja aiemmin kasvatustieteiden vs. apulaisprofessorina ja vt. professorina 1967–1969.
Aulis Kähkönen

Au­lis Kalevi Käh­kö­nen (10. joulukuuta 1930 Viipuri – 20. kesäkuuta 2016 Lake Worth, Yhdysvallat) oli 1950-lu­vul­la Työ­väen Ur­hei­lu­lii­ton (TUL) pa­ras mies­ui­ma­ri, joka pa­ran­si liit­ton­sa ja Suo­men en­nä­tyk­siä kai­kis­sa muis­sa uin­ti­muo­dois­sa pait­si va­paa­uin­nis­sa. Suo­mea Käh­kö­nen edus­ti 200 metrin rintauinnissa Hel­sin­gin olym­pi­a­lais­issa 1952 sekä li­säk­si mo­nis­sa maa­ot­te­luis­sa ja Poh­jois­mai­den mes­ta­ruus­ki­sois­sa. Vesi­pal­los­sa hän saa­vut­ti Hel­sin­gin Työ­väen Ui­ma­rei­den (HTU) jouk­ku­ees­sa SM-mi­ta­lei­ta.

Yksityiselämä

Au­lis ”Aku” Käh­kö­nen syn­tyi Vii­pu­ris­sa 1930. Hä­nen isän­sä Erk­ki Käh­kö­nen (s. 1899 Vii­pu­ris­sa) oli am­ma­til­taan läm­mit­tä­jä, jon­ka suku­juu­ret oli­vat Utrechtissa Hol­lan­nis­sa. Au­lik­sen äiti oli om­pe­li­ja­ Hil­ja Käh­kö­nen (s. 1908 Ju­val­la). Au­liksella oli kak­si vel­jeä.
Au­lis Käh­kö­nen ja Tui­ja Karhiola (s. 1935 Vii­pu­ris­sa) avi­oi­tui­vat syk­syl­lä 1958.
Käh­kö­nen luo­pui ra­vin­to­las­taan Helsingissä ja muut­ti per­hei­neen Yh­dys­val­toi­hin vuo­den 1985 lo­pus­sa. Aluk­si Käh­kö­nen asui Taco­mas­sa Wa­shing­to­nis­sa, jos­sa hän työs­ken­te­li kir­ves­mie­he­nä. Elä­ke­päi­viä Au­lis ja Tui­ja Käh­kö­nen viet­ti­vät Lake Worthissa Flo­ri­das­sa. Au­lis Käh­kö­nen kuo­li Yh­dys­val­lois­sa 20.6.2016.
Potentiaali (kielitiede)

Potentiaalin nykyisen kirjallisen käytön synnystä

Suomen potentiaali perustuu lähinnä itämurteisiin. Länsimurteissa se on harvinaisempi, joillekin länsimurteille jopa aivan täysin vieras. Näin ollen sitä ei kirjakielessä juuri esiintynyt aikana, jolloin suomen kirjakieli perustui melkein ainoastaan länsimurteisiin. Toisaalta itämurteissakaan se ei esiinny läheskään yhtä laajalti kuin nykysuomen kirjakielessä. Vielä vuonna 1880 E. N. Setälä lauseopissaan kirjoitti, että potentiaalia “ei ylimalkaan saa käyttää päälauseissa, vaan ainoastaan sivulauseissa sekä epäilevissä kysymyslauseissa”. Esimerkeiksi potentiaalin aidosta itäsuomalaisesta kansankielisestä käytöstä käyvät Setälän mukaan mm. seuraavat: "Etköhän jo itsekin huomanne, että olet väärässä." "Kun sen tehnet, saat huomenna palkan mieltäsi myöten." Murteiden taistelun aikana jolloin kirjakieltä muutettiin tasapuolisemmin länsi- ja itämurteita edustavaksi, osa suomen kielen kirjoittajista erehtyi luulemaan potentiaalia jonkinlaiseksi yleiseksi todennäköisyyttä ilmaisevaksi muodoksi, ja sellaiseksi potentiaali kansanmurteiden vastaisesti alkoi vakiintua varsinkin sen vaikutuksesta, että ruotsin torde + ha + supiini (ks. tämän artikkelin seuraava osio) alettiin mekaanisesti kääntää potentiaalilla. Tällaisena yleisenä epävarmuutta mutta todennäköisyyttä viestivänä muotona se sitten alettiin esittää suomen kieliopeissa. Puhutussa suomessa se on silti vieläkin huomattavasti harvinaisempi kuin kirjoitetussa.

Ruotsissa

Ruotsissa ei ole varsinaista potentiaalia, mutta torde + perusmuoto / torde + ha + supiini vastaa suomen kielen potentiaalia. (Esimerkiksi: Jag torde inte vara redo för detta! = En liene valmis tähän!)
Uusfasismi

Uusfasismi on käsite, jolla tarkoitetaan toisen maailmansodan jälkeen nousseita fasistisia liikkeitä. Monia itsevaltaisia valtioita, kuten Juan Perónin Argentiinaa ja Kreikan sotilasjunttaa on kutsuttu uusfasistisiksi tai ainakin fasismista mallia ottaneiksi.
Erik Prosperin

Erik Prosperin (25. heinäkuuta 1739 – 4. huhtikuuta 1803) oli ruotsalainen tähtitieteilijä.
Prosperin oli lehtori matematiikassa ja fysiikassa Uppsalan yliopistossa vuonna 1767, havannointitähtitieteen professori vuosina 1773–1796, ja tähtitieteen professori vuosina 1797–1798. Hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen Tukholmassa vuonna 1771.
Prosperin oli kuuluisa kiertoratojen laskija: komeettojen, planeettojen ja niiden kuitten. Hän laski Uranuksen (löydetty vuonna 1781) ja sen kuitten kiertoradat. Hän oli myöskin ensimmäinen joka laski asteroidi 1 Ceresin kiertoradan vuonna 1801.
Bolivianrastas

Levinneisyys

Bolivianrastasta tavataan kotoperäisenä Bolivian pohjoisosissa. Sen populaatioksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on pieni ja sen levinneisyysalue on laikuttainen.
Ludvikan kunta

Kuntajaon kehitys

Ludvikan taajaväkinen yhdyskunta perustettiin Ludvikan maalaiskuntaan vuonna 1901. Vuonna 1915 se erotettiin Ludvikan kauppalaksi, joka muutettiin kaupungiksi jo vuonna 1919. Jäljelle jääneeseen Ludvikan maalaiskuntaan ja Norrbärken maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1918 uusi taajaväkinen yhdyskunta, Marnäs. Se liitettiin Ludvikan kaupunkiin vuonna 1925. Tämän jälkeen aluejako pysyi pitkään samana, eikä se muuttunut vuoden 1952 kuntauudistuksessakaan. Ludvikan maalaiskunta liitettiin kaupunkiin vuonna 1963. Nykyinen Ludvikan kunta muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä kaupunki sekä Grangärden ja Säfsnäsin maalaiskunnat.

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Ludvikan kaupungin vaakuna. Myös kaikilla kolmella maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Kauko Nieminen

Kauko Armas Nieminen (15. helmikuuta 1929 Kuopio – 2010) oli suomalainen harrastelijaluonnontieteilijä, joka tunnettiin itse kehittämästään eetteripyörreteoriasta. 
Nieminen oli suorittanut alemman oikeustutkinnon ja oli oppiarvoltaan varanotaari. Hän keksi vuoden 1957 kevättalvella eetteripyörreteorian. Hän piirsi tuolloin paperille neljän ympyrän muodostaman kuvion ja katsoi, että kuviolla voi selittää sähkön. Myöhemmin hän oppi mielestään selittämään teoriallaan myös painovoiman, kvantti-ilmiöt, pallosalaman ja maailman synnyn. 
Teoriansa kehittymisen jälkeen hän levitti sitä aktiivisesti muun muassa suoramarkkinoinnilla. Nieminen piti teoriastaan useita luentoja. Niemisen julkaisut ovat kirjasia, joissa on runsaasti eri lähteistä valokopioituja leikkeitä kollaasina.
Kauko Nieminen oli Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutettu 2001–2004. Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa hän oli Pääkaupunkiseudun Sitoutumattomien yhteislistan ehdokas.
Ville-Pertti Lind

Ura

Lindin kasvattajaseura on Säynätsalon Riento, jonka pääsarjajoukkueessa hän debytoi kaudella 2000–2001. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi BC Jyväskylässä, josta hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Äänekosken Huimaan. Kyseinen kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki uransa kausikohtaiset ennätykset pisteissä (10,5) levypalloissa (5,1) syötöissä (0,9) sekä riistoissa (1,2).
Yhden Huimassa vietetyn kauden jälkeen Lind siirtyi Porvoon Tarmoon, jossa hänet valittiin kaudella 2004–2005 SM-sarjan vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän pelasi Tarmossa viiden kauden ajan ja siirtyi kaudeksi 2009–2010 KTP:n joukkueeseen. Lind pelasi seurassa kahden kauden ajan ja päätti pääsarjauransa SM-pronssiin kauden 2010–2011 päätteeksi. Hän pelasi tämän jälkeen vielä I-divisioonassa viisi ottelua Tarmon paidassa kaudella 2011–2012.