google/wiki40b huggingface dataset:
Kari Jordan

Kari Erik Alpo Jordan (s. 9. maaliskuuta 1956 Savonlinna) on suomalainen vuorineuvos ja yritysjohtaja. Hän on ollut Metsäliitto Osuuskunnan toimitusjohtaja vuodesta 2004 ja Metsä Groupin pääjohtaja vuodesta 2006. Vuodesta 2018 Jordan on toiminut Outokummun hallituksen puheenjohtajana.

Ura

Jordan valmistui ylioppilaaksi Savonlinnan yhteislyseosta vuonna 1975 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1979.
Jordan teki pitkän uran finanssisektorilla. Hän työskenteli vuosina 1979–1981 Osuuspankkien keskusliiton yritystutkijana, vuodesta 1981 Citibankin apulaisjohtajana, vuodesta 1983 johtajana ja vuosina 1984–1987 varatoimitusjohtajana. Vuosina 1987–1989 Jordan oli Osuuspankkien Keskuspankin johtokunnan varajäsen ja vuosina 1989–1994 jäsen. Vuosina 1994–1995 hän oli Kansallis-Osake-Pankin varatoimitusjohtaja. Vuosina 1995–1997 Jordan oli Merita Pankin johtokunnan jäsen ja vuosina 2000–2001 toimitusjohtaja. Vuosina 1998–2000 hän oli MeritaNordbankenin varatoimitusjohtaja ja vuosina 1999–2000 konsernijohdon jäsen.
Ennen siirtymistään metsäteollisuuteen Jordan oli Ruotsin Nordea Bank Ab:n varatoimitusjohtaja ja konsernijohdon jäsen (2000–2004) sekä Suomen Nordea Pankin varatoimitusjohtaja (2001–2004). Vuonna 2004 hänestä tuli Metsäliitto Osuuskunnan toimitusjohtaja ja vuonna 2006 Metsä Groupin pääjohtaja.
Jordanilla on useita luottamustehtäviä. Hän on Metsä Boardin (2005–), Metsä Tissuen (2004–), Metsä Fibren (2006–), Keskuskauppakamarin (2012–) ja Varman (2014–) hallituksen puheenjohtaja. Lisäksi Jordan on Elinkeinoelämän keskusliiton (2009–2011, 2013–) sekä Metsäteollisuuden (2014–) hallituksen varapuheenjohtaja.
Jordan valittiin vuonna 2019 Nordean hallitukseen.
Tasavallan presidentti myönsi Jordanille vuorineuvoksen arvonimen vuonna 2008.
Jordanin harrastaa vapaaehtoista maanpuolustustyötä, ja hän on muun muassa Maanpuolustuskurssiyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän on reservin majuri.
Halkosaari (Lappajärvi)

Halkosaari on saari Lappajärvessä, saari sijaitsee järven pohjoisosassa Ähtävänjoen niskassa. Saareen on rakennettu vuonna  valmistunut 1961 tanssilava, jonka on suunnitellut Nestori Viinamäki.  Kesäteatteri on ollut toiminnassa vuodesta 1993 lähtien. Saaressa järjestettiin aikoinaan myös Tulivuorirock-festivaalit. Halkosaaren ja mantereen väliseen kannakseen kaivettiin vuonna 1993 kanava erottamaan niemi taas saareksi.
Semanttinen Web

Semanttinen Web (engl. Semantic Web) on verkon laajennus, joka perustuu World Wide Web Consortiumin (W3C) standardeihin. W3C:n mukaan “semanttinen web tarjoaa yleisen kehysympäristön, joka mahdollistaa datan jakamisen ja uudelleenkäyttämisen yli sovellus-, yritys- ja yhteisörajojen. Termin loi Tim Berners-Lee tarkoituksenaan kuvata dataverkkoa, jonka sisältöä koneet pystyvät prosessoimaan. Siinä missä kriitikot ovat kyseenalaistaneet semanttisen webin toteutettavuutta, ovat puolestapuhujat tuoneet esille sen sovellusten toimivuuden olevan todistettu teollisuuden, biologian ja humanististen tieteiden aloilla. Käytännössä tämä tarkoittaa dataverkkoa, jonka datan osaset on luotu niin, että niiden sisällön perusteella myös koneet pystyvät luomaan liittyvyyssuhteita datan osasten väleille.

Esimerkki

Semanttinen web voi olla osa arjen ja työelämän tavallista arkea. Berners-Lee mainitsee haastattelussa tilanteen, jossa henkilö ilmoittautuu seminaariin, ja tämä tapahtuu esimerkiksi seminaarin internet-sivuilla. Tietokone ymmärtää tässä kohtaa liittyvyyssuhteen henkilön, ja tapahtuman välillä. Silloin kone automaattisesti alkaa hakea henkilöä mahdollisesti kiinnostavia tietoja, jotka se löytää etsimällä seminaariin liitettäviä tietoja. Tämä voi tarkoittaa esimerkiksi aikatauluja, osoite- ja yhteystietoja tai vaikkapa sijainteja. Nämä tiedot löydettyään kone ymmärtää liittyvyyssuhteita löytämiensä tietojen ja henkilön sovellusten ja laitteiden välillä, jolloin se automaattisesti siirtää esimerkkeinä mainitun informaation oikeisiin kohteisiinsa. Lopputuloksena siis seminaarin tärkeimpien henkilöiden yhteystiedot päivittyvät käyttäjän yhteystietoluetteloon, seminaarin tapahtumapaikat puhelimen kartta-sovellukseen, ja aikataulut käyttäjän kalenteriin.

Teknologiat

Semanttisen webin alueella kehitetään XML-perustaisia metakieliä ja -standardeja sekä ontologiatekniikoita, joiden avulla verkon resurssien sisällöllinen kuvaaminen ja hyödyntäminen käyvät mahdolliseksi. Tunnetuimpiin teknologioihin ja standardeihin kuuluvat W3C:n RDF(S) ja OWL sekä ISO:n Topic Maps.
RN Messina (1864)

Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1880.
Löytty (Pori)

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 1,5 kilometriä pitkä Pärehöylänoja, joka laskee Haukijärveen. Ainoa tulo-oja laskee Iso-Löytystä.
Järven rantaviiva on 0,48 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on paikoin soistunutta. Järvellä on yksi loma-asunto, johon johtava maantie Rudanmaalta kulkee järven vieritse.
Miekantuppipäiväkäsky

Miekantuppipäiväkäsky oli Suomen puolustusvoimien ylipäällikön Carl Gustaf Emil Mannerheimin heinäkuun 11. päivänä 1941 antama julistus, jossa hän viittasi vuoden 1918 Miekkavalaan. 
Päiväkäskystä oli luettavissa pyrkimys Suomen alueen laajentamiseen, niin sanottuun Suur-Suomi-aatteeseen. Julistus herätti huomiota sekä Suomessa että ulkomailla ja hallitus katsoikin sen liian rohkeaksi pyrkien diplomaattisesti pehmentämään käskyn sävyä sanoutumatta siitä kuitenkaan irti.
Napoléon Eugène Louis Bonaparte

Napoléon Eugène Louis Bonaparte (16. maaliskuuta 1856 – 1. kesäkuuta 1879), Fils de France, prince impérial, oli Ranskan keisari Napoleon III:n ja keisarinna Eugénie de Montijon ainoa lapsi.
Ranskan–Preussin sodan puhjetessa 1870 Napoléon Bonaparte seurasi isäänsä rintamalle ja joutui taisteluihin Saarbrückenissä. Kun sota alkoi kääntyä keisarikunnan tappioksi, hän pakeni Ranskasta ja asettui perheen kanssa Chislehurstiin Kentiin Englantiin. Isänsä kuoltua bonapartistit julistivat hänet keisari "Napoleon IV:ksi".
Napoléon Bonaparte palveli upseerina brittiarmeijassa ja liittyi vapaaehtoisena sotaretkelle Zulumaahan. Tiedusteluretkellä zulut yllättivät heidät kylässä lähellä iTyotyosijokea. Hän taisteli kunnes hänen revolveristaan loppuivat ammukset, jonka jälkeen hänet keihästettiin kuoliaaksi. Hänen kuolemansa oli suuri pettymys Euroopassa Bonaparten suvun valtaanpaluuta odottaneille.
Bonaparten hajonnut ruumis tuotiin takaisin Eurooppaan, jossa hänet haudattiin aluksi Chislehurstiin ja myöhemmin Saint Michael's Abbeyhin Farnboroughissa isänsä vierelle.
Annika Takala

Annika Maria Takala (o.s. Uotila; 3. lokakuuta 1921 Sortavala – 29. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen psykologi ja kasvatustieteilijä. Takala toimi Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen apulaisprofessorina 1960-1971, Joensuun yliopiston käytännöllisen kasvatustieteen professorina 1971–1984 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessorina 1978–1981. Hän tutki kasvatuspsykologiaa ja -sosiologiaa, erityisesti sosiaalistumista ja julkaisi muun muassa teokset Lapsen henkinen kasvu ja sen ohjaaminen (1960), Uuden sukupolven vaihtoehdot (1974), Ihmiseksi kasvaminen (1997) ja puolisonsa professori Martti Takalan kanssa teoksen Psykologinen kehitys lapsuusiässä. Tutkimusraportissaan Peruskoulun oppilaiden kognitiivisesta, sosiaalisesta ja eettisestä kehityksestä heidän kirjoittamiensa aineiden valossa (Joensuun korkeakoulu 1981) hän muun muassa osoitti peruskoulun merkityksen lasten tiedollisessa kehityksessä kauan ennen PISA-tutkimuksia.
Takala väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1953. Hän oli tieteidenvälisen kasvatuksentutkimuksen uranuurtajia Suomessa. Hän kirjoitti ja toimitti mm. kansainvälisyyskasvatuksesta ja koulutuksen taloustieteestä.
Nicolás Lodeiro

Marcelo Nicolás Lodeiro Benítez (s. 21. maaliskuuta 1989 Paysandú, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. 173 senttimetriä pitkän Lodeiron pelipaikka on laitalinkki tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa alankomaalaista Ajaxia.
Lodeiro siirtyi Ajaxiin tammikuussa 2010 kotimaastaan, Nacionalin joukkueesta. Hän allekirjoitti puolentoista vuoden sopimuksen, johon sisältyy optio kahdesta vuodesta. Uruguayn A-maajoukkueessa Lodeiro pelasi ensimmäistä kertaa vuonna 2009. Hänet valittiin mukaan 2010 MM-kisoihin. Ensimmäisessä MM-kisaottelussaan Ranskaa vastaan vaihdosta kentälle tullut Lodeiro ajettiin ulos kahden varoituksen myötä.
Republic Records

Republic Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö New York Citystä, ja se on yksi Universal Music Groupin tytäryhtiöistä. Republic Records keskittyy lähinnä pop-, rock- ja hip-hop-musiikkiin. Yhtyeen ensimmäinen läpimurtojulkaisu oli yhdysvaltalaiselta punk-yhtye Bloodhound Gangilta.
Karl Klindworth

Karl Ludwig Klindworth (25. syyskuuta 1830 Hannover – 27. heinäkuuta 1916 Stolpe, Saksa) oli saksalainen pianisti, pianopedagogi ja kapellimestari, joka opiskeli muun muassa Franz Lisztin johdolla. Musiikinopiskelunsa hän aloitti viulistina, mutta siirtyi sittemmin pianistiksi. Hänen intohimonsa oli oopperoiden sovittaminen ja soittaminen pianolla. Koska Klindworth ei päässyt Louis Spohrin viuluoppilaaksi, hän pestautui kiertävän teatteriseurueen kapellimestariksi 17-vuotiaana.
Vuonna 1852 Klindworth tapasi Lisztin, joka otti hänet oppilaakseen. Klindworth siirtyi Weimariin, jossa hänen opiskelutovereitaan olivat Hans von Bülow, Peter Cornelius, William Mason ja Joachim Raff. Weimarissa hän tapasi myös Joseph Joachimin, Eduard Reményin sekä Johannes Brahmsin ja Hector Berliozin. Klindworth aloitti opetustyönsä Lontoossa, jossa hän toimi arvostettuna opettajana 1854–1868. Vastaperustetun Moskovan konservatorion johtaja Nikolai Rubinstein houkutteli Klindworthin opettajaksi Moskovaan 1868. Tässä virassa hän toimi seuraavat 14 vuotta.
Rubinsteinin kuoltua 1882 Klindworth palasi Saksaan Berliinin filharmonisen orkesterin kapellimestariksi vuorotellen Joachimin ja Franz Wüllnerin kanssa. Vuonna 1884 hän perusti Berliiniin pianokoulun, joka 1893 yhdistyi Xaver Scharwenkan pianokoulun kanssa. Näin muodostettiin Klindworth-Scharwenka-konservatorio. Klindworth oli myös merkittävä pianomusiikin julkaisija ja sovittaja. Tunnetuimpia ovat hänen Wagnerin oopperoista tekemänsä pianosovitukset. Kehotus niiden tekemiseen tuli säveltäjältä itseltään. Wagneriin Klindworth tutustui Lontoossa huhtikuussa 1855.
Paul Féval nuorempi

Paul Auguste Jean Nicolas Féval (25. tammikuuta 1860 – 15. maaliskuuta 1933) eli Paul Féval nuorempi oli ranskalainen romaanikirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten historiallisista romaaneista, erityisesti Alexandre Dumas’n Kolme muskettisoturia -romaanille kirjoitetuista jatkoteoksista, joista osa on kirjoitettu yhdessä M. Lassezin kanssa.
Févalin muskettisoturisarja koostuu seitsemästä kirjasta, jotka on julkaistu suomeksi myös yhteisniteinä Salaperäinen ritari ja Rautanaamion pako. Kirjat sijoittuvat ajankohtaan, jonka Dumas’n kirjasarja jättää käsittelemättä. Tarinan kehyskertomuksessa kirjailija saa Dumas’lta löytämättä jääneen käsikirjoituksen Athoksen palvelijan Grimandin jälkeläiseltä. Kirjoissa on mukana myös kirjailija Cyrano de Bergerac ystävineen.
Févalin isä Paul Féval vanhempi oli myös romaanikirjailija.
Brett Connolly

Seuraura

Connollyn kasvattajaseura on Prince George M.H.A.. WHL-joukkue Prince George Cougars varasi hänet kymmenentenä pelaajana vuonna 2007. Connolly pelasi siellä neljä ottelua kaudella 2007–2008, mutta hänen kautensa kului vielä pääosin BCMML:n Cariboo Cougarsissa. Connollyn varsinainen WHL-tulokaskausi 2008–2009 oli menestyksekäs, kun hän teki 65 runkosarjaottelussa tehot 30+30=60 ja voitti Cougarsin sisäisen pistepörssin. Connolly voitti myös WHL:n tulokkaiden maalipörssin ja palkittiin WHL:n parhaana tulokkaana Jim Piggott Memorial Trophyllä. Hänet valittiin myös koko CHL:n parhaaksi tulokkaaksi.
Connolly oli sivussa lähes koko kauden 2009–2010 lonkkavaivojen takia. Hän pelasi vain 16 ottelua, joissa syntyi tehot 10+9=19. Connolly kuitenkin varattiin kesällä 2010 kuudentena pelaajana Tampa Bay Lightningiin. Kaudella 2010–2011 hän oli tehoilla 46+27=73 Cougarsin paras pistemies. Connolly sijoittui koko liigan maalipörssissä kolmanneksi Spokane Chiefsin Tyler Johnsonin ja Chilliwack Bruinsin Tyler Howsen jälkeen. Hänen kautensa päättyi kuitenkin WHL:n pudotuspelien ensimmäiseen otteluun olkapäävamman takia.
Connolly teki kesäkuussa 2011 tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän sai harjoitusleirin päätteeksi kaudeksi 2011–2012 paikan Lightningin NHL-joukkueesta. Connolly teki NHL-uransa avausmaalin 1. marraskuuta 2011 vieraissa Carolina Hurricanesin Cam Wardin taakse.

Muuta

Connollyn pikkuveli Josh (s. 1995) pelaa BCMML:ää Cariboo Cougarsissa.
Valehtelevat viettelijät (3. tuotantokausi)

Juoni

Kauden ensimmäisessä jaksossa tarina jatkuu viiden kuukauden päästä edellisen kauden päätösjaksosta, Mona Vanderwaalin paljastuttua neljää ystävystä piinanneeksi "A":ksi ja mielenhäiriöiseksi. Kauden ensimmäisen puoliskon juoni käsittelee kahta kysymystä: tappoiko poliisi Garrett Reynolds tyttöjen kuolleena löydetyn parhaan ystävän Alisonin vai ei, tai oliko tämä sekaantunut hänen murhaansa, sekä kuka murhasi Maya St. Germainin, Emilyn ex-tyttöystävän joka löytyi kuolleena vanhan kotinsa takapihalta. Kauden loppupuoliskolla perehdytään uuden "A":n paljastumiseen sekä mystiseen punatakkiseen henkilöön, joka vakoilee tyttöjä.
Tällä kaudella nähdään myös Halloween-erikoisjakso, jossa Aria ja Spencer ovat päästä hengestään ja joku toinen kuolee oikeasti. Jääaltaan sisältä paljastuu mystinen ruumispussi. Adam Lambert esiintyy cameoroolissa.
Oroya

Ulkonäkö ja koko

Kasvit ovat tavallisesti yksivartisia, matalakasvuisia ja mukulajuurisia. Varsi on litistyneen pallomainen tai lyhyen lieriömäinen. Varressa on paljon uurteita, ja niiden reunat muodostavat toisinaan matalia kyhmyjä. Areolit ovat pitkiä ja kapeita ja niissä on 1-6 keskipiikkiä sekä useita kampamaisesti asettuneita säteittäispiikkejä. Kukat sijaitsevat lähellä varren kärkeä ja ovat usein rengasmaisessa muodostelmassa. Kukat ovat säteittäisiä, kellomaisia tai suppilomaisia. Uloimmat kehälehdet harittavat ulospäin, sisemmät ovat pystyjä; väriltään kehä on punainen, vaaleanpunainen tai keltainen. Lyhyen pohjusmaljan ulkopinnalla on pieniä suomuja ja vähäkarvaisia areoleja. Hedelmä on vaihtelevasti pallomainen, hieman mehevä, keltainen tai punainen ja pienisuomuinen; kehälehtien jäänteet ovat tallella. Siemenet ovat kypärämäisiä ja punertavanruskeita.

Levinneisyys

Suvun molemmat lajit (Oroya borchersii ja O. peruviana) kasvavat Perun Andeilla.
Puolan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko

Historia

Luterilainen uskonpuhdistus levisi varhain Puolan alueelle. Sen saapumisreittinä toimi Itä-Preussi, jossa saksalaiset ja puolalaiset elivät hyvissä keskinäisissä väleissä. Itä-Preussin luterilainen kirkko käytti puolaa jumalanpalveluskielenä 1800-luvulle asti. Vastauskonpuhdistus oli kuitenkin voimakas ja hävitti suurimman osan Puolaan syntyneestä luterilaisuudesta. Puolan jako vuonna 1795 Venäjän, Itävallan ja Preussin kesken muutti jälleen alueen uskonnollista tilannetta. Suuria luterilaisia seurakuntia syntyi kaupunkeihin. Preussin hallitsemassa osassa Puolaa vahvoja luterilaisia seurakuntia syntyi Sleesian alueelle. Puolan itsenäistyessä vuonna 1918 sen alueella toimi seitsemän eri evankelista kirkkoa, jotka olivat pääosin luterilaisia. Niihin kuului noin 500 000 jäsentä. Toisen maailmansodan aikana monia pastoreita pidätettiin ja vietiin keskitysleireille. Vuoden 1945 jälkeen luterilaisten määrä putosi noin 80 000:een Saksaan suuntautuneen muuttoliikkeen vuoksi.

Nykytilanne

Kirkolla on 61 270 jäsentä. Hiippakuntia on kuusi ja seurakuntia 133. Lähes puolet kirkon jäsenistä elää Sleesiassa Cieszynin alueella. Pienempiä yhteisöjä löytyy Ylä-Sleesian ja Masurian alueilla. Muualla maassa luterilaiset seurakunnat sijaitsevat suurissa kaupungeissa, ja niiden jäsenmäärä vaihtelee hyvin pienestä muutamiin tuhansiin.
Vesikello

Vesikello eli klepsydra, on muinainen vesivirtaan perustuva ajan mittauslaite (nimi tulee kreikan sanaista vesivaras).
Yksinkertaisin klepsydran muoto oli vesiastia, jonka pohjassa oli pieni reikä, josta vesi tippuen poistui. Astian seinämässä oleva asteikko osoitti aikaa, joka oli kulunut säiliön viimeisestä täytöstä.
Seuraavassa versiossa oli tasausallas, joka ylläpiti tasaista veden painetta purkausaukkoon nähden. Aika mitattiin alla olevan altaan vedenpinnan nousuna, josta tieto siirrettiin kellukkeen liikkeestä hammastangolla ja -rattaalla osoittimeen. Edistynein versio tyhjensi mittausastian keskiyöllä lapon avulla ja siirsi asteikkosylinteriä vastaamaan valoisan ajan muutosta vuodenajan mukaan.
Klepsydran uskotaan olleen käytössä Egyptissä n. 2000 eaa. Eräs vanhimmista tunnetuista vesikelloista löytyi faarao Amenhotep I:n hautakammiosta (haudattu n. 1500 eaa.). Myöhemmin kreikkalaiset ja roomalaiset ottivat klepsydran käyttöönsä.
Iljussa

Iljussa (ven. Ильеши, Ilješi) on kylä Leningradin alueen Volossovan piirin Simetsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Inkerin ylängöllä Pietarin ja Narvan välisen maantien varrella.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli Kaprion lääniin kuuluneen Lješkoin pogostan keskus.
Iljussassa sijaitsee melko hyvin säilynyt, vuosina 1792–1798 rakennettu ortodoksinen pyhän Nikolaoksen kirkko. Sen tärkein nähtävyys oli pyhän suurmarttyyri Paraskevin "ihmeitätekevä" ikoni, jota nykyään säilytetään Pietarissa Aleksanteri Nevalaisen luostarissa. Ikoni tuodaan kahdesti vuodessa Iljussassa järjestettävään ristisaattoon.
Karhulan–Sunilan rautatie

Historia

Karhulan ja Kymin välisen Karhulan Rautatien rakennutti Karhula Osakeyhtiö, jolla oli tehdaslaitoksia Karhulanniemellä ja Kymin Korkeakoskella. Rautatie valmistui vuonna 1897, mutta yleiselle liikenteelle se avattiin virallisesti vasta 3. toukokuuta 1900. Alun perin rautatie oli kapearaiteinen, jonka raideleveys oli 785 mm. Radan pituus vuoden 1915 alussa oli 7,33 km. Rautatie muutettiin leveäraiteiseksi vuonna 1926. Karhulan Osakeyhtiö siirtyi A. Ahlström Osakeyhtiön omistukseen vuonna 1915.
Rautatie ja sen liikenne jatkui tehtaiden sisäisenä aina vuoteen 1965 asti. Radalla oli ylimääräisenä koulutustyökappaleena rakennettu Move 2 -sotakorvausveturi vuodesta 1950 alkaen. Veturi muutettiin Saalasti Oy:n toimittamien osien avulla yhtiön konepajalla leveäraiteiseksi ja palveli yhtiötä romuttamiseensa asti. Viimeiset vuodet se oli Ruukissa mineraalivillatehtaan käytössä. Veturi romutettiin Vaasassa noin vuonna 1979.
Sittemmin yhtiöllä on ollut useitakin leveäraidevetureita; niistä merkittävin on Dv12-linjaveturin alustalle ja korille rakennettu Move 90-teollisuusveturi.
Kirjokorte

Ulkonäkö ja koko

Kirjokorte kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvin maavarsisto leviää laajalle. Siitä nousevat, ryhmissä kasvavat suorat varret ovat nivelikkäitä, jäykkiä ja kohenevatyvisiä. Varret ovat halkaisijaltaan 1–2,5 mm paksuja ja niiden keskiontelo on pieni. Keskiontelon ympärillä on sivuonteloita. Varressa on harjuja ja syviä uurteita 6–8 kappaletta, ja lisäksi harjujen selässä on matala mutta selvä uurre. Lehdet ovat yhdyskasvuisia ja kasvavat vähäisinä kiehkuroina muodostaen varren ympärille hammasreunaisia tuppia. Tupet ovat ainakin yläosasta mustia ja 6–8 hampaisia. Hampaat ovat pysyviä, äimäkärkisiä, lyhyehköjä ja helposti katkeavia. Käpymäinen itiötähkä sijaitsee lähes latvatupen sisällä. Itiöpesäkkeet ovat perällisten, kuusikulmaisten kilpien alapinnalla. Kirjokortteen itiöt kehittyvät Suomessa heinä-syyskuussa. Kasvin vihreä alkeisvarsikko on kaksikotinen, liuskainen ja maanpäällinen.
Kirjokorte voi risteytyä kangaskortteen (E. hyemale) kanssa. Risteymää kutsutaan nimellä kuusamonkorte (E. hyemale x variegatum). Risteymän tupet ovat pitkiä ja mustia.

Levinneisyys

Kirjokortetta tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa lajia kasvaa erityisesti Keski- ja Pohjois-Euroopan vuoristoseuduilla mutta paikoitellen myös alavimmilla alueilla. Runsaimmillaan laji on Alpeilla, Karpaateilla, Skotlannissa, Irlannissa, Skandeilla ja Islannissa. Levinneisyysalue jatkuu katkonaisena Uralille ja edelleen Siperiaan, Alaskaan, Kanadaan, Yhdysvaltojen pohjoisosiin ja Grönlantiin. Suomessa kirjokorte on yleisimmillään Pohjois-Lapissa erityisesti Enontekiöllä Käsivarren alueella, Utsjoella ja Inarissa. Myös muualla Lapissa laji on paikoitellen yleinen. Kainuussa se on satunnainen. Lisäksi kirjokortetta tavataan muutamin paikoin Savossa, Kaakkois- ja Etelä-Suomessa sekä Ahvenanmaalla.

Elinympäristö

Kirjokorte on pääasiassa vuoristoalueiden ja tundran laji. Suomessa se kasvaa purojen ja jokien sorarannoilla, ohutturpeisilla, lettomaisilla soilla, lähteiköillä, tihkupinnoilla, kosteilla niityillä, sorakuopissa ja kalkkilouhoksilla. Laji on kalkinsuosija.
Aurinkolahti

Historia

Aurinkolahden kerros- ja pientaloalueen rakentaminen aloitettiin vuonna 2000 ja se jatkuu edelleen. Töissä käydään – kuten muualtakin Vuosaaresta – paljon alueen ulkopuolella. Alkuperäisten suunnitelmien mukaan siellä asuisi alueen valmistuttua 7 000 henkilöä.
Helsingin kaupungin ajatuksena Aurinkolahtea rakennettaessa oli, että Itä-Helsingin pienituloista sosiaalista rakennetta saataisiin tasapainotettua rakentamalla laadukas kerrostaloalue hyvätuloisille asukkaille. Samalla Vuosaaren vuokratalovaltaiseksi mielletty imago kohenisi. Alueelle onkin rakennettu paljon korkeatasoisia omistusasuntoja. Aurinkolahden asuintalot on mm. varustettu alueellisella valokuituverkolla. Meren rannalla on 700-metrinen hiekkauimaranta, 200-paikkainen pienvenesatama sekä rannan ja talojen välissä rantabulevardi.

Kulkuyhteydet

Aurinkolahteen pääsee sujuvasti joukkoliikennettä käyttäen. Matka-aika metrolla Helsingin keskustasta Vuosaaren pääteasemalle on noin 20 minuuttia. Vuosaaren metroasemalta pääsee Aurinkolahteen joko bussilla 90 tai yhden kilometrin pyörä/kävelymatkalla. Lisäksi maantieyhteydet ovat hyvät. Lentokentälle pääsee bussilla ja junalla n.70 minuutissa tai autolla Kehä III:tä vajaassa puolessa tunnissa. Kehä III:n jatkeen rakentaminen Vuosaaren satamaan paransi alueen saavutettavuutta pohjoisen ja idän suunnasta.
Aurinkolahden lähistöllä on suuria kauppakeskuksia. Kauppakeskus Columbus on heti Aurinkolahden pohjoispuolella. Pohjoismaiden suurin kauppakeskus Itis on kuuden minuutin metromatkan päässä. Vuotietä pitkin sinne pääsee myös autolla.

Kaupunkikuva

Alueen itäreunaan on rakennettu Uutelankanava vesiputouksineen ja siltoineen. Kanava on valmistunut kesällä 2006. Kanavan länsipuoli oli  Aurinkolahden viimeisenä merkittävänä rakentamisen kohteena. Alueen itä- ja kaakkoispuolella on Uutelan niemi ja laaja Vuosaaren ulkoilupuisto. Läheisellä Nordsjön kartanon alueella voi pelata 18-reikäisellä Vuosaari Golfin golf-kentällä.
Aurinkolahden länsiosalle on myönnetty Puutarhaliiton ja Rakennusteollisuus RT ry:n Vuoden Ympäristörakenne 2006 -palkinto. Tuomaristoa miellytti muun muassa se, että rakentamisesta huolimatta alueella on pystytty säilyttämään luontoa ja vanhaa puutarhamiljöötä.
Aurinkolahtea on kuvattu seuraavasti:
»Etelän aurinkorannoille?

Jos lämmintä riittää, edes aurinkorantojen ystävän ei tarvitse lähteä merta edemmäs kalaan. Aurinkolahdesta, Vuosaaresta löytyy nimittäin aitoa etelän rantalomatunnelmaa. Matala, 700-metrinen uimaranta kutsuu polskimaan ja piknikille koko perheen voimin. Vilvoittelemaan pääsee varjoisille puistokaduille ja rannan kahviloihin. Rantabulevardilla ja puistoissa on kävelyreittejä niin kaupunkimiljöön kuin luontoreittien ystäville.» 
(Yhteishyvä 6/2007 "Pääkaupungin vetonaulat ja piilopaikat")
Valkeajärvi (Vaunujoki)

Maantiede

Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa 300 kilometriä pitkä laskuojan alku, joka päättyy metsään. Alempana alkaa toinen 1,4 kilometriä pitkä oja, johon pintavedet johtuvat ja joka yhtyy Vaunujokeen samassa kohtaa kuin Kyynärjärven laskuoja.
Järven rantaviiva on 0,98 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Walkiojärvi".