google/wiki40b huggingface dataset:
Edward Henry Harriman

Edward Henry (E. H.) Harriman (25. helmikuuta 1848 Hempstead, Long Island, New York – 9. syyskuuta 1909 Orangen piirikunta, New York) oli yhdysvaltalainen liikemies ja yritysjohtaja, joka saavutti 1900-luvun alussa suuren vaikutusvallan rautatiealalla.
Harriman aloitti uransa erään meklarin apulaisena New Yorkissa ja ryhtyi 1870 itse meklariksi New Yorkin pörssissä. Kaksi vuotta myöhemmin hän perusti Harriman & co. -pankin. Vaikka Harrimanin omat liiketoimet liittyivät alun perin pankkitoimintaan, hän sai kosketuksen rautatiealaan toimiessaan eri asemissa Illinois Central -yhtiön johdossa. 1890-luvulla hän jätti kokonaan pankkialan ja toimi sen jälkeen samanaikaisesti toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana useassa merkittävässä rautatieyhtiössä. Ensin Harriman sai valtaansa Union Pacificin vuonna 1898 ostamalla sen pesänhoitajien hallusta perustamalleen yhtymälle. Hän nosti yrityksen nopeasti vararikon partaalta takaisin jaloilleen. Vuonna 1901 Harriman sai valtaansa myös Southern Pacific ja Nothern Pacific -yhtiöt, käytyään jälkimmäisen hallinnasta kamppailun James J. Hillin kanssa. Harrimanin kuollessa hänen vaikutuspiirissään oli arviolta lähes 100 000 kilometriä rautatietä. Monet arvostelivat hänen tapaansa kahmia taloudellista valtaa, ja muun muassa presidentti Theodore Roosevelt tuomitsi hänet julkisesti. Vuonna 1907 liittovaltion kauppakomissio (Interstate Commerce Commission) ryhtyi tutkimaan, rikkoivatko Harrimanin yritykset antitrustilakeihin kuulunutta Sherman Actia.
Harriman teki joitain merkittäviä lahjoituksia. Hän rahoitti vuonna 1899 Alaskaa tutkineen niin sanotun Harrimanin retkikunnan ja lahjoitti San Franciscoon vuoden 1906 maanjäristyksen jälkeen miljoonan dollarin arvosta yhtiöidensä rautatiekalustoa. Kuollessaan Harriman jätti leskelleen noin 100 miljoonan dollarin suuruisen perinnön.
Edward Harrimanin poika oli poliitikko W. Averell Harriman, joka toimi myös Union Pacificin hallituksen puheenjohtajana 1932–1946.
Isokonnantatar

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen konnantatar kasvaa 20–80 cm korkeaksi. Juurakko on pitkä, koukeroinen ja hento. Konnantattaren varsi on tavallisesti yksivartinen. Lehdet ovat pitkäruotisia, puikeita, hertta- tai pyöreätyvisiä. Ylemmät lehdet ovat kapean kolmiomaisia. Konnantattaren kukinto on vaalenanpunainen, paksu tähkä.
Aikaisemmin isokonnantatar tunnettiin nimellä konnantatar ja luokiteltiin pihatatarten laajaan sukuun nimellä Polygonum bistorta.

Levinneisyys

Isokonnantattaren pääesiintymisalue ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta itään Baikaljärvelle saakka. Fennoskandiassa lajin alkuperäiset esiintymät keskittyvät Äänisjärven ympäristöön ja Kuolan niemimaalle. Suomessa isokonnantatarta pidetään muinaistulokkaana, mutta kasvin ainoa luontainen kasvupaikka Suomessa lienee Loimaalla. Istutettuja tai satunnaisesiintymiä isokonnantattaresta tunnetaan lähes koko maasta. Osa esiintymistä ovat sotatulokkaita.

Elinympäristö

Alkuperäisiä kasvupaikkoja isokonnantattarelle ovat lähde- ja lettokorvet, lettomaiset suot ja kosteat ja rehevät niityt.

Käyttö

Isokonnantatar on vanha lääke- ja koristekasvi. Kasvin juurta on aikaisemmin käytetty mm. karjan lääkkeenä.
Harri Moisio (poliitikko)

Harri Moisio (s. 16. toukokuuta 1954) on vaasalainen Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu ja Kustaalan lastenkodin johtaja. Hän toimi Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton puheenjohtajana vuosina 1982–1985.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Moisio oli 3 636 äänellään Vasemmistoliiton suosituin ehdokas Vaasan vaalipiirissä, mutta puolue ei saanut kansanedustajia. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Moisio sai toiseksi eniten ääniä Vaasassa, kaikkiaan 1 123 kappaletta. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa valittiin uudelleen valtuustoon 679 äänellä. Kuntavaaleissa 2017 Moisio keräsi 461 ääntä tullen edelleen valituksi kaupunginvaltuutetuksi.
Rubiini-iibis

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan rubiini-iibis voi kasvaa 56–76 cm pitkäksi. Koiraat ovat naaraita suurempia. Lajin paras tuntomerkki on aikuisen linnun lähes kauttaaltaan kirkkaanpunainen höyhenpeite. Ainoastaan siipien kärjet ovat mustat. Nuoret linnut ovat väriltään vatsastaan valkoisia ja selästään ja päästään ruskehtavan harmaita. Rubiini-iibiksen nokka on pitkä ja alapäinkaartunut. Nokka on väriltään harmaa ja koiraan nokka on naaraan nokkaa pidempi.

Levinneisyys ja elintavat

Rubiini-iibistä tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosien rannikoilta alueelta, joka ulottuu Kolumbiasta Brasiliaan. Lisäksi sitä tavataan muun muassa Trinidadista ja Tobagosta ja vaeltajana useilta Karibianmeren saairlta. Lajin elinympäristöä ovat suot, mutatasangot, laguunit ja mangrovemetsät. Rubiini-iibikset liikkuvat tyypillisesti parvissa. Lajin ravintoa ovat katkaravut ja muut äyriäiset, vesihyönteiset, sammakot, nilviäiset ja pienet kalat. Aikuiset rubiini-iibikset saavat punaisen värinsä syömistään katkaravuista. Rubiini-iibiksen lisääntymisaika on syyskuusta joulukuuhun. Laji pesii kolonioina ja koiras rakentaa risupesän puuhun tai pensaaseen. Naaras munii tyypillisesti 3–5 munaa.
Kultainen kypärä

Kultainen kypärä on jääkiekon SM-liigassa Suomen jääkiekkoilijat ry:n kauden päätyttyä myöntämä palkinto. Palkinto annetaan pelaajalle, jonka pelaajat ovat äänestäneet keskuudestaan kauden parhaaksi. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin kauden 1986–1987 päätteeksi.
Äänestäjinä ovat liigapelaajat, ja jokainen pelaaja antaa kolmelle liigapelaajalle pisteet, ensimmäiselle viisi pistettä, toiselle kolme ja kolmannelle yhden pisteen. Jokainen pelaaja siis äänestää kolmea parhaaksi katsomaansa pelaajaa, jotka eivät saa olla oman joukkueen edustajia. Vain kaksi pelaajaa on saanut palkinnon kahdesti (Juha Riihijärvi ja Kimmo Rintanen) ja neljä kertaa ulkomaalainen pelaaja on vienyt voiton (Brian Rafalski, Tim Thomas, Cory Murphy ja Tomáš Záborský). Palkintojenjakotilaisuudessa jaetaan myös kaksi muuta pelaajien äänestämää palkintoa: parhaalle erotuomarille Kultainen pilli ja parhaalle Mestis-pelaajalle Kultainen kiekko.
Vuodesta 1994 lähtien jaetun, jääkiekkotoimittajien valitseman Lasse Oksanen -palkinnon voittaja on voittanut myös Kultaisen kypärän vuosia 1997, 1999, 2001, 2013 ja 2019 lukuun ottamatta.

Veikkauksen Kultainen kypärä

Veikkauksen Kultaista kypärä on Veikkauksen Vedonlyönnin symboli, jota pitää hallussaan eniten tehopisteitä joukkueessaan tehnyt pelaaja. SM-liigakauden kolmannesta runkosarjakierroksesta lähtien kullakin kierroksella jokaisen liigajoukkueen tehokkain kenttäpelaaja pelaa ottelussa kultaisen kypärän kanssa. Kun runkosarja on tullut päätökseen, viimeinen kultaista kypärää yllään pukenut pelaaja pelaa kultaisen kypärän avulla myös kahdessa ensimmäisessä pudotuspelissä. Lisäksi jokaisessa joukkueessa eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja palkitaan runkosarjan päättyessä erityispalkinnolla. Uudistuksen lanseerasi Veikkaus vedonlyöntinsä markkinoimiseksi.
Jääkiekon SM-liigan verkkosivustolla tiedotetaan, että "mikäli paras pistemies on loukkaantunut tai ei voi jostain muusta syystä pelata, kantaa Kultaista kypärää joukkueen paras ottelupöytäkirjaan merkitty pistemies." Kypärään liittyy myös Liigan järjestämä kilpailu, jossa seurataan, kuka pelaajista on eniten pitänyt tätä tunnusta. "Pelaaja, joka runkosarjassa pelaa eniten otteluita Kultainen kypärä päässään ja sijoittuu Liigan pistepörssissä 20 parhaan joukkoon, voittaa Veikkauksen asettaman 10 000 euron palkinnon." Kultaisen kypärän konsepti sai alkunsa kaudella 1994–1995. Idean panivat alulle silloinen Veikkauksen Vedonlyönnin tiedotusjohtaja Risto Nieminen ja Hjallis Harkimo.
Uudenkaupungin maalaiskunta

Historia

Kun Uusikaupunki perustettiin, sen saaristo oli edelleen Kalannin seurakunnan alainen. Koska oli vaivalloista mennä asioimaan kirkkoon kauas sisämaahan asti, Turun piispa määräsi vuonna 1630 nämä alueet liitettäväksi Uudenkaupungin seurakuntaan. Alueesta tuli oma kuntansa vuonna 1869, kun Suomen paikallishallinto erotettiin kirkosta. 
Aluksi maalaiskunnan pinta-ala oli pienempi, mutta Sundholman alue liitettiin siihen Kalannista vuonna 1924. Asukkaat olivat ajaneet asiaa jo 1800-luvulta lähtien, mutta liitos toteutui vasta tuolloin. 
1950-luvulta lähtien laki alkoi vaatia kunnilta aiempaa enemmän erilaisia peruspalveluita, minkä seurauksena pieni kunta ei tullutkaan enää taloudellisesti toimeen. Uudet hankkeet kuten Velhonveden–Ruotsinveden makeavesiallas olivat liian suuria panostuksia kunnalle. Maalaiskunta kärsi lisäksi muuttotappiosta nuorten muuttaessa kaupunkiin. Lopulta Uudenkaupungin maalaiskunta liittyi 1. tammikuuta 1969 Uuteenkaupunkiin.

Kylät

Arvassalo, Haimio, Halola, Hiu, Kittamaa, Lepäinen, Lyökki, Oksalanpää, Perkko, Saarnisto, Salmi, Sundholma, Vaakua, Vohdensaari
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Uudenkaupungin maalaiskunnassa ei ollut lainkaan taajamia.
Hammasproteesi

Hammasproteesilla (puhekielessä usein tekohampaat) tarkoitetaan omia hampaita, menetettyä luuta ja suun alueen pehmytkudoksia korvaavaa suussa kiinteästi tai irrotettavasti olevaa laitetta. Proteesin tarkoituksena on mahdollistaa syöminen ja puhuminen. Proteesin tulisi myös olla esteettinen, palauttaa kasvojen muoto ja tarvittaessa tukea kasvojen pehmytkudoksia.

Irrotettavat proteesit

Irrotettavat proteesit ovat osaproteeseja, kokoproteeseja tai peittoproteeseja. Nämä voidaan vielä jakaa levyproteeseihin tai rankaproteeseihin. Levyproteesit ovat yleensä akryylimuovista valmistettuja ja niiden kiinnipitävänä voimana ovat adheesio sekä suun lihaksiston automaattinen ja tahdonvarainen toiminta tai osaproteesien kohdalla yleisesti mekaaninen pinnekiinnitys. Pinteet kiinnittyvät suussa jäljellä oleviin omiin hampaisiin. Rankaproteesit ovat useimmiten metallirunkoisia osaproteeseja, joissa on ns. satulaosat akryylimuovia ja niiden kiinnipysyminen perustuu pääosin kromi-koboltti -metallirungon yhteydessä oleviin valettuihin tai taivutettuihin pinteisiin. Peittoproteesin kiinnitys perustuu leukaluuhun ruuvattuihin implantteihin tai proteesin alle jääviin omien hampaiden jäännöksiin, jotka on peitetty esim. kullalla tai amalgaamilla (ns. hammaskappa)

Kiinteät proteesit

Kiinteisiin proteeseihin kuuluu kruunut, sillat ja implanttikiinnitteiset rakenteet. Hammas kruunutetaan kun ikenen päällä oleva hammasmateriaali on enää vähäinen esimerkiksi karioitumisen tai juurihoidon jälkeen tai siinä oleva paikka ei kestä purentarasitusta. Ennen kruunutusta hammas hiotaan pilariksi ja sen jälkeen hammaslaboratiossa valmistettu joko metallinen, keraaminen tai metallokeraaminen kruunu sementoidaan hampaaseen. 
Mikäli hammasrivistä puuttuu hammas voidaan se korvata siltarakenteella. Tällöin viereiset hampaat toimivat pilareina, aluksi ne hiotaan kuten kruunutuksessa, mutta laboratoriosta tuleva kappale on yhtenäinen pala, joka sisältää pilarihampaiden kruunut sekä hampaiden väliin ikenen päälle tulevan välihampaan. 
Implantilla voidaan korvata yksittäisen hampaan puutos. Mikäli leukaluuta on tarpeeksi porataan luuhun ruuvi, jonka päälle kruunu liitetään. Implantointi on hyvä vaihtoehto, mikäli viereiset hampaat ovat ehjät, eikä niitä haluta hioa sillan pilarihampaiksi.
Sotilas Jane

Juoni

Poliittisen painostuksen seurauksena vaativaan Navy SEALs -koulutukseen otetaan ensimmäinen nainen (Demi Moore). Kukaan ei usko hänen selviävän erikoisjoukkojen koulutuksesta, jonka 60 % miehistäkin keskeyttää. Hänen on kestettävä fyysisesti rankka valmennus ja jatkuvaa ahdistelua ja häirintää tietäen, että naisten tulevaisuus armeijassa riippuu hänen menestyksestään.
Lauri Tuunanen

Lauri Tuunanen (12. toukokuuta 1866 Uukuniemi – 26. kesäkuuta 1939 Uukuniemi) oli maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja ensimmäisissä eduskunnissa.
Tuunasen vanhemmat olivat talollinen Fabian Tuunanen ja Margaretha Pöllänen. Hän toimi maanviljelijänä Uukuniemellä. Maanviljelyn ohessa Tuunanen oli myös Uukuniemen kunnan rahastonhoitajana, lautamiehenä, Uukuniemen Mensuvaaran osuuskaupan hoitajana sekä osuusmeijerin isännöitsijänä.
Tuunanen oli kansanedustajana 1907–1910 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Uukuniemen kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä kunnallislautakunnan esimiehenä.
Tuunanen oli naimisissa vuodesta 1885 Nadesa Tuunaisen (o.s. Iljuskin) kanssa.
Lucy Staniforth

Lucy Staniforth (s. 2. lokakuuta 1992) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 11 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vain neljännesvälieräottelussa vaihtopelaajana.
Staniforth on seuratasolla edustanut Birmingham Cityä vuodesta 2018. Hänen aiempia seurojaan ovat Sunderland, jossa hän oli joukkueen kapteeni, Liverpool, Bristol Academy ja Lincoln.
Itä-Savo (sanomalehti)

Historia

Lehti on perustettu 1907 nimellä Savolainen. Lehti oli vanhasuomalaisen puolueen äänenkannattaja. Vuonna 1917 nimeksi vaihtui Itä-Savo. Lehti siirtyi kansanpuolueen kautta nuorsuomalaisen puolueen työn jatkajaksi perustetun edistyspuolueen lehdeksi. Vuonna 1927 lehti julistautui maalaisliiton äänenkannattajaksi. Linjavalinnan syynä oli se, että maalaisliitto oli sivuuttanut Itä-Savon alueella edistyspuolueen maaseutuväestön tärkeimpänä edustajana. Itä-Savo julistautui puolueettomaksi tammikuussa 2002, viimeisenä suomalaisena seitsenpäiväisenä sanomalehtenä.

Lehtiyhteistyö

Itä-Savo julkaisee pääasiallisesti paikallista materiaalia ja uutisia sekä osittain saman konsernin muiden lehtien tekemiä lukemistojuttuja. Kesäkuun alussa 2018 lehden muuttuessa kuusipäiväiseksi, Itä-Savo alkoi julkaista launtaisin Sunnuntai-lukemistoliitettä. Lehden toimitus sijaitsee Savonlinnan linja-autoaseman kiinteistössä. Aiemmin lehdellä on toimitus myös Parikkalassa, mutta nykyisin siellä ei ole yhtään vakituista toimittajaa.
Lehti painetaan Kaakon Viestinnän painossa Kouvolassa.
Nicolai Gedda

Harry Gustaf Nicolai Gedda (alk. Lindberg, myöh. Ustinov, myöh. Gädda; 11. heinäkuuta 1925 Tukholma – 8. tammikuuta 2017 Tolochenaz, Sveitsi) oli ruotsalainen tenori, joka esitti uransa aikana yli 60 oopperaroolia. Yli kahdellasadalla levytyksellä Geddan arvellaan olevan kaikkien aikojen eniten levyttänyt tenori.
Geddan äiti oli ruotsalainen ja isä venäläinen amatöörilaulaja, joka esiintyi kasakoiden ja paikallisen ortodoksisen kirkon kuoroissa. Gedda oli kaksikielinen ja hallitsi lisäksi italiaa, englantia, saksaa ja latinaa. Geddan lahjat löydettiin myöhään ja hän debytoi Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1952 vasta 27-vuotiaana. Gedda esiintyi laulajaksi poikkeuksellisen pitkään, hän äänitti Giacomo Puccinin Turandotin keisarin roolin vuonna 2001 ja Wolfgang Amadeus Mozartin Idomeneon ylipapin roolin vuonna 2003 – molemmat yli 70-vuotiaana.
Gedda vieraili usein Suomessa 1960-luvulta alkaen. Hän sai hovilaulajan (ruots. hovsångare) arvonimen vuonna 1965.
Juvankoski (Oripää)

Juvankoski on kulmakunta ja entinen koulupiiri Oripäässä Varsinais-Suomessa.

Luonnonympäristö

Kulmakunta sijaitsee Säkylänharjun ja Virttaankankaan yhtymäkohdassa Säkylän Pyhäjärveen laskevan Pyhäjoen latvoilla. Kulmakunnan liepeille jää Pyhäjoen yhtenä lähteenä oleva Myllylähde Alastaron Virttaalla.

Historia

Historiallisesti Juvankosken kulmakunta on muodostunut Oripään kunnan Oripään ja Tanskilan kylien takamaista, jotka muodostavat Oripään kuntaan kuuluvan, Säkylän ja Loimaan (aiemmin Alastaron) kuntiin rajautuvan eksklaavin eli erillisalueen. Kulmakunnalla on toiminut Juvankosken kansakoulu, joka oli toiminnassa ainakin jo vuonna 1928 ja ainakin vielä vuonna 1966.
Aiemmin Oripään kunnalla on ollut myös toinen, pienempi eksklaavi Pöytyän ja Yläneen kuntien alueiden väliin jäävällä Maanpään kulmakunnalla, jonka muodostamasta Maanpään koulupiiristä käytiin koulua Yläneen Rannanmäen kansakoulussa. Alue liitettiin Yläneeseen vuoden 1944 alusta. Eksklaaviin kuului ulkopalsta Oripään Latvan kylästä.

Toimintaa

Kulmakunnalla toimivia yhdistyksiä ovat Juvankosken pienviljelijäyhdistys sekä vuonna 1998 perustettu Juvankoski nousee, joka on kehittänyt alueen luontomatkailua.
Melinda Culea

Melinda Culea (s. 5. toukokuuta 1955, Western Springs, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Amy Allenina A-Teamissa. Myöhemmin hän on esiintynyt muun muassa erilaisissa televisiosarjoissa kuten Salaiset kansiot ja Star Trek: The Next Generation. Hänellä oli myös rooli Dying on the Edge elokuvassa.
Nasari (Kondratjev)

Pyhittäjä Nasari (ven. Игумен Назарий, maallikkonimeltään Nikolai Kondratjev, ven. Николай Кондратьев; 1735–1809) oli Laatokan Valamon luostarin johtaja 1700-luvun lopulla.
Vuonna 1752 Kondratjev saapui Sarovin erakkolaan, jossa hän asui kolme vuotta. Hänet vihittiin munkiksi nimellä Nasari yhdeksän vuotta myöhemmin Astrahanin hiippakunnassa sijaitsevassa Pokrovan luostarissa. Munkkidiakoniksi hänet vihittiin vuonna 1762.  Vuonna 1764 hän tuli takaisin Sarovin luostariin; pappismunkiksi hänet vihittiin vuonna 1776. 
Novgorodin metropoliitta Gabriel määräsi vuonna 1781 isä Nasarin murheelliseen tilaan ajautuneen Valamon luostarin jälleenrakentajaksi; hän oli kuullut pelkkää hyvää tästä nöyrästä pappismunkista ja pitkällä kokemuksellaan tiesi, että siinä olisi juuri tarvittava mies. 
Sarovin luostarin johto ei olisi halunnut luopua hyvästä pappismunkista ja esteli sanoen että kyseessä oli kovin yksinkertainen mies; metropoliitta vastasi että viisaat miehet olivat ajaneet Valamon alennustilaan, nyt tarvittiin yksinkertaista ja nöyrää miestä sitä kohottamaan.
 Isä Nasari onnistuikin ankarilla otteillaan elvyttämään Valamon ja luomaan perustan luostarin ulkoiselle ja sisäiselle menestykselle. Nyt entisten luhistuvien puurakennusten tilalle kohosi kivinen, neliön muotoon rakennettu luostarirakennusten ryhmä, johon kuului esimerkiksi pääkirkko, ruokasali eli trapesa ja munkkien keljoja. 
Valamossa otettiin käyttöön Sarovin erakkolan säännöt, joiden mukaisesti veljestö edistyi kilvoitteluelämässä. Jo vuotta myöhemmin Valamo ylennettiin kolmannen luokan luostariksi ja isä Nasari sai igumeenin arvon. Hän hoiti tehtäväänsä vuoteen 1801 asti, jolloin hän pyysi ja sai vapautuksen. 
Nyt isä Nasari muutti Valamon erämaassa olevaan erakkomajaan; muutaman vuoden kulutta hän sai piispan siunauksen jatkaakseen erakon kilvoitustaan Sarovissa, jonne hän vetäytyi päättääkseen maalliset kilvoituksensa siellä, missä oli ne aloittanutkin.
Isä igumeeni Nasari oli hurskas kilvoittelija, joka antoi jokaiselle luokseen tulleelle kehotuksen parantaa havaitsemansa heikkoudet. 
Isä Nasari kuoli Sarovin erakkolassa 23. helmikuuta vuonna 1809. Venäjän kirkko liitti pyhittäjä Nasarin Valamon pyhien joukkoon vuonna 2004. Hän on ensimmäinen pyhäksi kanonisoitu Valamon igumeeni.
Kirkasvalokuuloke

Kirkasvalokuulokkeella eli korvavalolla tarkoitetaan suomalaisen Valkee Oy:n kehittämää laitetta, jossa kahden led-valon avulla johdetaan kirkasvaloa korvakäytävän kautta aivojen valovasteellisille alueille. Yhtiön ja Oulun yliopiston tekemien kontrolloitujen kliinisten tutkimusten mukaan 12 minuutin kirkasvalohoito 1–3 kertaa vuorokaudessa lievittää aikaerorasituksen ja kaamosmasennuksen oireita.

Laitteen toiminta

Valkeen kirkasvalokuuloke on CE-rekisteröity lääkinnällinen laite. Toimintamekanismiksi laitteelle esitetään, että aivoissa on valovasteellisia reseptoreita, joihin valo pääsee korvakäytävää pitkin. Aivojen aktivoituminen korvakäytävän kautta annosteltavalla valolla on osoitettu Tampereen yliopiston tutkimuksissa. Valkeesta riippumaton Tampereen yliopiston tutkijaryhmä julkaisi helmikuussa 2014 tutkimuksen, jossa todettiin korvakäytävän kautta annosteltavan valon vaikuttavan aivoihin ja kulkeutuvan aivojen valovasteellisiin osiin.

Puutteita tutkimuksissa

Valkee on sitkeästi yrittänyt löytää tutkimusnäyttöä tuotteelleen. Lumeryhmällä kontrolloitu kliininen tutkimus julkaistiin vertaisarvioidussa tiedelehdessä vuonna 2015. Aiemmista Oulun yliopiston kirkasvalokuulokkeella tekemistä varhaisista tutkimuksista puuttuvat osittain kontrolliryhmät.

Valon vaikuttavuus

Sveitsiläistutkimuksessa yksi yöllinen annos korvavaloa ei saanut aikaiseksi melatoniinivastetta suhteessa vertailuryhmään. Lisäksi Valkeen tiivis mukanaolo monissa tutkimuksissa on herättänyt epäilyksiä tutkijoiden ja tulosten riippumattomuudesta. Marraskuussa 2013 julkaistussa tiedotteessa Valkee ilmoitti tehneensä lumekontrolloidun tutkimuksen, jossa kertoi havainneensa korvavalojen lievittäneen koehenkilöiden ahdistusoireita tilastollisesti merkittävästi vertailuryhmää enemmän. Tutkimustulosten raportointi herätti kuitenkin kysymyksiä ja ainakaan toistaiseksi tutkimusta ei ole julkaistu vertaisarvioidussa lehdessä. Tampereen yliopiston tutkimuksessa aivovasteissa havaittiin muutoksia korvavaloa käytettäessä, mutta tällä ei löydetty vaikutusta käyttäytymiseen.

Huuhaa-palkinto

Skepsis antoi huuhaa-palkinnon 2012 Valkee Oy:lle kirkasvalokuulokkeista "ansiokkaasta heikosti tutkitun terveystuotteen markkinoinnista".

Valmistajayritys

Valkee on perustamisensa jälkeen kerännyt 10,2 miljoonaa dollaria pääomasijoituksia. Yhtiön tunnetuimpiin sijoittajiin kuuluvat ranskalais-amerikkalainen pääomasijoitusyhtiö Merieux Developpement, joka on osa perinteikkään Merieux'n perheen terveysteknologiakokonaisuutta. 
Startup-yhtiöille tyypillisesti Valkee on perustamisestaan lähtien ollut tappiollinen. Yhtiön liikevaihto on vaihdellut €640 000 ja €1 900 000 välillä vuosina 2013-2016. Keväällä 2017 yrityksen kerrottiin menettäneen tappioiden takia osakepääomansa mutta hakevan uutta riskipääomaa.
Valkeen valmistamia kirkasvalokuulokkeita oli vuonna 2013 myyty 45 000. Monet tunnetut henkilökohtaisen terveyden alan mielipidejohtajat ja biohäkkerit kuten Ben Greenfield ovat kokeneet laitteen käytön hyvin positiivisesti.
Taranis

Taranis (kelttiläisestä sanasta taran ukkonen) oli kelttiläisessä mytologiassa ukkosen jumala, jota palvottiin varsinkin Galliassa ja Britanniassa, mutta myös muualla kelttiläisessä maailmassa. Taranikselle pyhitettyjä alttareita on löytynyt Chesteristä Britanniasta, Böckingenistä ja Godramsteinista Saksassa, Orgonista, Thauronista ja Toursista Ranskassa ja Skradinista Kroatiassa. Hänen nimensä merkitsee suunnilleen "Ukkostaja". Taranis on yksi roomalaisen runoilija Lucanuksen mainitsemasta kolmesta huomattavasta kelttijumalasta. Kaksi muuta ovat Esus ja Teutates.
Taraniksen symboli oli pyörä, joka viittasi ukkosen ja aurinkoon. Hänelle on saatettu uhrata myös ihmisiä, ja antiikin kirjoittajien mukaan Taranikselle omistetut eläin- tai ihmisuhrit olisi suljettu oksista punottuihin koreihin, jotka sen jälkeen poltettiin. Taranis muistuttaa muinaisten skandinaavien Thoria, irlantilaisten Tuireannia ja suomalaisten Ukkoa. Roomalaiset rinnastivat Taraniksen Juppiteriin .