google/wiki40b huggingface dataset:
Global Biodiversity Information Facility

Global Biodiversity Information Facility (GBIF) on kansainvälinen organisaatio, joka tarjoaa biologista monimuotoisuutta koskevaa tieteellistä tietoa Internetin välityksellä verkkopalvelujen avulla. Tiedot ovat peräisin ympäri maailmaa; GBIF: n tietoarkkitehtuuri mahdollistaa näiden tietojen saatavuuden yhden portaalin kautta. GBIF-portaalin kautta saatavissa olevat tiedot ovat pääasiassa kasvien, eläinten, sienten ja mikrobien levinneisyyttä sekä tieteellisiä nimiä koskevia tietoja.
GBIFin tehtävänä on helpottaa pääsyä biologista monimuotoisuutta koskeviin tietoihin maailmanlaajuisesti kestävän kehityksen tukemiseksi.  Painopisteinä ovat biodiversiteettitiedon mobilisointi, menetelmien kehittäminen yhteentoimivuuden takaamiseksi, rakenteiden luominen erilaisten tietotyyppien linkittämiseksi ja analyyttisten välineiden kehittämisen edistäminen päätöksenteon parantamiseksi.
GBIF pyrkii muodostamaan tietotekniset yhteydet digitaalisten tietolähteiden välille geeneistä ekosysteemeihin ja yhdistämään ne tieteen, yhteiskunnan ja kestävyyden kannalta tärkeisiin kysymyksiin georeferenssien ja GIS- työkalujen avulla. Se toimii yhteistyössä muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa, kuten Catalogue of Life ja Encyclopedia of Life (EOL).   
Suomi on ollut GBIFin äänestävä jäsenmaa vuodesta 2001 lähtien.
Maijastina Kahlos

Maijastina Kahlos (s. 1967 Rautalampi) on suomalainen historioitsija ja antiikintutkija. Hän on latinan kielen ja Rooman kirjallisuuden dosentti Helsingin yliopistossa. Kahlos väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1998 roomalaisesta senaattorista Praetextatuksesta. Kahloksen erikoisaloja ovat Rooman 300- ja 400-lukujen historia, Rooman valtakunnan uskonnot, myöhäisantiikin kulttuuri sekä roomalaisen arjen historia.
Vuosina 2006-2011 Kahlos johti Suomen Akatemian tutkimushanketta, jossa tutkittiin myöhäisantiikin uskonnollista ja ideologista murrosta. Vuodesta 2014 lähtien Kahlos on ollut tutkijana Suomen Akatemian rahoittamassa huippuyksikössä Reason and Religious Recognition.
Suomen luonnonsuojelualueet

Suojelualueiden perustaminen

Kansallis- ja luonnonpuistoja lukuun ottamatta valtion omistamalle maalle perustettavat yli 100 hehtaarin kokoiset suojelualueet perustetaan valtioneuvoston asetuksella ja tätä pienemmät ympäristöministeriön asetuksella.
Yksityisen maanomistajan maalle perustettavat luonnonsuojelualueet perustetaan Ahvenanmaalla maakunnan itsehallinnon järjestyksessä ja manner-Suomessa elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen päätöksellä.

Natura 2000

Natura 2000 -alueet ovat luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi Euroopan unionissa perustettuja alueita. Ne eivät ole tiukasti rajattuja luonnonsuojelualueita siksi, että niissä on mahdollista rajatusti mm. metsätalous.
Litiumhydridi

Käyttö

Litiumhydridi on osoittautunut käteväksi tavaksi varastoida vetyä. Yhdestä kilogrammasta yhdistettä vapautuu veden kanssa reagoidessaan 2,8 m³ vetykaasua. 
Litiumhydridiä voidaan käyttää pelkistimenä orgaanisessa synteesissä. Yhdiste pelkistää muun muassa happokloridit aldehydeiksi. Litiumhydridistä valmistetaan myös muita litiumyhdisteitä kuten litiumalumiinihydridiä ja litiumamidia.

Litiumdeuteridi

Litiumhydridiä vastaava litium-6 deuteridi, kaava ⁶Li²H tai ⁶LiD, on fuusiopolttoaine vetypommeissa. Taistelukärjissä jotka perustuvat tyypilliseen Teller-Ulam konstruktioon, fissio laukaisee ydinräjähdyksen joka pommittaa ⁶LiD:tä neutroneilla tuottaen tritiumia eksotermisella reaktiolla. Sitten deuterium ja tritium fuusioituvat helium-4:ksi, neutroniksi ja 17,59 MeV:ksi energiaa.
Ennen Castle Bravo ydinkoetta luultiin että vain harvinaisempi litium-6 isotooppi synnyttäisi tritiumia nopeiden neutroneiden vaikutuksesta. Ydinkoe osoitti että myös yleisempi litium-7 myös tekee niin, tosin endotermisella reaktiolla.

Myrkyllisyys

Litiumhydridi on voimakkaasti syövyttävä yhdiste ja aiheuttaakin vaurioita joutuessaan kosketuksiin silmien tai ihon kanssa. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskää ja hengenahdistusta sekä pahoinvointia ja sekavuutta sekä mahdollisesti myös keuhkopöhön. Nieltynä litiumhydridi aiheuttaa huonovointisuutta ja voi aiheuttaa myös tajuttomuuden.
Bruno Schettino

Bruno Schettino (5. tammikuuta 1941 – 21. syyskuuta 2012) oli katolisen kirkon 28. kesäkuuta 1964 vihitty pappi. Hän sai piispanvihkimyksen 4. huhtikuuta 1987 saatuaan 11. helmikuuta nimityksen Teggiano–Policastron hiippakunnan piispaksi. Vuonna 1997 hän siirtyi Luigi Diligenzan seuraajana Capuan arkkipiispan tehtäviin.
Richard von Bienerth

Richard von Bienerth (vuodesta 1915 von Bienerth-Schmerling; 2. maaliskuuta 1863 Verona, Italia – 3. kesäkuuta 1918 Wien) oli itävaltalainen paroni ja virkamies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1908–1911.
Bienerth työskenteli aluksi virkamiehenä Steiermarkin osavaltion hallinnossa, kunnes siirtyi vuonna 1886 Itävallan opetusministeriöön, jonka kansliapäälliköksi hän kohosi 1905. Samalla hänet nimitettiin keisarillisen valtaneuvoston jäseneksi. Bienerth toimi kesästä 1906 sisäministerinä Max von Beckin hallituksessa ja seurasi marraskuussa 1908 Beckiä pääministerinä. Bienerth pyrki sovittelemaan Böömin saksalaisten ja tšekkien tulehtuneita välejä alueellisen autonomian avulla, mutta ei saavuttanut tavoitettaan. Helmikuussa 1909 hän nimitti hallitukseen ministereiksi eri kansallisuuksien edustajia eli landsmannministereitä. Vuoden 1911 vaalien jälkeen Bienerth ei saanut enää koottua enemmistöhallitusta ja erosi. Hän toimi sen jälkeen Ala-Itävallan statthalterina eli käskynhaltijana 1911–1915. Hänet korotettiin 1915 paronista kreiviksi.
Ahti Heino

Ahti Heino (20. syyskuuta 1921, Koivisto – 14. tammikuuta 1942, Krivi) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 27.
Sotamies, konepistoolimies Heino sai Mannerheim-ristin ritarin arvon 19. lokakuuta 1941. Jatkosodassa hän palveli jalkaväkirykmentti 5:n toisen pataljoonan viidennessä komppaniassa. Hänet ylennettiin korpraaliksi 10. tammikuuta 1942. Heino kaatui 14. tammikuuta 1942 Krivillä. Heino oli nuorin ritari, joka kaatui. Hän kaatui 20-vuotiaana. Hän oli myös ensimmäinen kaatunut ritari, jonka kuolema pystyttiin varmasti todistamaan.
Antonio Santucci

Antonio Santucci (s. 30. lokakuuta 1928 Magliano) on katolisen kirkon italialainen pappi. Hän sai pappisvihkimyksensä 1. heinäkuuta 1951, ja piispaksi hän yleni 22. kesäkuuta 1985. Hän toimi Triventon hiippakunnan piispana, kunnes jäi eläkkeelle 17. lokakuuta 2005.
Santuccin edeltäjänä Triventon piispana oli Antonio Valentini ja seuraajana Domenico Angelo Scotti.
The Barbados Advocate

The Barbados Advocate on barbadosilainen sanomalehti. Sen julkaisu aloitettiin lokakuussa 1895, joten se on maansa vanhin yhtä mittaa julkaistu sanomalehti. Lehti ilmestyy päivittäin.
HMS Artful (P456)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1972.
Paholaisen naamio

Tuotanto ja vastaanotto

Paholaisen naamio oli Bavan ensimmäinen varsinainen ohjaustyö. Hän toimi Italiassa 1950-luvulla elokuvaajana, mutta hän oli myös ohjannut useita elokuvia loppuun, kun alkuperäinen ohjaaja oli jättänyt projektin kesken. Lopulta Bavalle myönnettiin lupa oman elokuvan kehittämiseen valitsemastaan aiheestaan, kun hän oli viimeistellyt kaksi elokuvaa vuonna 1959.
Bava sovitti Gogolin novellin Demonien ruhtinatar kunnianosoitukseksi Universal Picturesin 1930-luvun kauhuelokuville (Dracula – vanha vampyyri ja Frankenstein). Elokuvan italiankieliseksi nimeksi tuli La maschera del demonio, joka oli muokattu Hammerin vuoden 1957 kauhuelokuvasta Frankensteinin kirous, joka tunnettiin Italiassa nimellä La maschera di Frankenstein. Paholaisen naamio kuvattiin Roomassa Cinecittàn studioilla.
Bava kuvasi samaan aikaan myös englanninkielisen version American International Picturesille (AIP) nimellä Mask of Satan. AIP:n tuottaja Samuel Z. Arkoff joutui leikkaamaan elokuvasta muutamia kohtauksia Motion Picture Association of American Los Angelesin järjestön pyynnöstä. Elokuvan nimi muutettiin myös Black Sundayksi. Yhdysvaltain ensi-iltansa elokuva sai vuonna 1961 neljä minuuttia lyhyempänä kuin alkuperäinen versio. Yhdistyneessä kuningaskunnassa elokuva kiellettiin kokonaan. British Board of Film Censors määräsi elokuvaa ensin leikattavaksi, mutta toisen version jälkeen se kiellettiin liian hurmeisena, paikoin kertakaikkisen vastenmielisenä. Paholaisen naamio ei saanut minkäänlaista ikärajamerkintää, mikä esti sen näyttämisen elokuvateattereissa. AIP:lle tehtiin myös selväksi, että jatkossakin vastaavat elokuvat tultaisiin myös kieltämään. Voimakas reaktio elokuvaan saattoi olla seurausta kohusta, joka oli syntynyt elokuvien The Stranglers of Bombay (1959) ja Kurkistelija (1960) jälkeen. Paholaisen naamio julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa lopulta vuonna 1968 leikattuna ja nimellä Revenge of the Vampire ("Vampyyrin kosto").
Paholaisen naamio oli ensimmäinen elokuva Bavan ja AIP:n yhteistyöstä, jonka aikana AIP julkaisi useita Bavan elokuvista – yleensä leikattuna. Elokuva teki myös näyttelijä Barbara Steelestä kansainvälisen tähden. Elokuvakriitikot ja -historioitsijat ovat pitäneet Paholaisen naamiota merkittävänä kauhuelokuvana jo 1960-luvun lopulta lähtien.
Cesária Évora

Elämä ja ura

Évoran setä Xavier da Cruz oli Kap Verden tunnetuimpia säveltäjiä. Évoran ura oli pysähtyä saaren itsenäistymiseen, jolloin paikallinen huvielämä hiljeni, mutta hänet kutsuttiin levyttämään Ranskaan 1988, ja Ranskan viestimet nostivat hänen levynsä Miss Perfumado esiin ja siitä tuli menestys.
Évora oli myös ruokaohjelman WFP:n nälänvastainen lähettiläs. Solidaarisuudesta Kap Verden köyhille hän esiintyi paljain jaloin. Kotimaassaan hän oli legenda, ja hänen kuolemastaan kertoi julkisuuteen maan kulttuuriministeri. Kuoleman johdosta pidettiin kahden päivän maansuru.
Évora esiintyi viimeisen kerran Lissabonissa keväällä 2010. Suomessa hän vieraili useita kertoja, viimeisen kerran vuonna 2008 Finlandia-talossa. Hän oli tulossa Suomeen toukokuussa 2010, mutta vierailu peruuntui sairastelun vuoksi, ja samana vuonna hänelle tehtiin Ranskassa avosydänleikkaus. Hän keskeytti uransa syyskuussa 2011 terveydellisistä syistä.
Kustannus

Kiinteät ja muuttuvat kustannukset

Kustannusten perustavanlaatuisin jakoperuste on jako kiinteisiin ja muuttuviin kustannuksiin. Kiinteinä pidetään kustannuksia, jotka eivät lyhyellä aikavälillä muutu tuotannon määrän mukaan. Lyhyen aikavälin määrittely ei ole yksinkertaista, ja sen valinta riippuu laskentatilanteesta.
Tyypillisiä kiinteitä kustannuksia ovat rakennukset, koneet ja hallinto sekä muuttuvia kustannuksia materiaalin hankintakustannukset. Valmistuksen työvoimakustannukset lasketaan usein muuttuviin kustannuksiin, vaikka niidenkin sopeuttaminen tuotannon laskuun kestää monissa tapauksissa viikkoja tai kuukausia.
Yksinkertaistetussa kustannusfunktion mallissa kiinteät kustannukset ovat tietyllä tuotantovälillä täysin riippumattomia tuotannon määrästä ja muuttuvat kustannukset ovat tasasuhteisia. Todellisuudessa muuttuvat kustannukset ovat tasasuhteisia vain harvoin; yleensä ne ovat joko ali- tai ylisuhtaisia eli muuttuvat keskimääräistä vähemmän tai enemmän.

Välittömät ja välilliset kustannukset

Välittömät ja välilliset kustannukset erotellaan toisistaan sen perusteella, kuinka vaivattomasti ja suorasti ne voidaan kohdistaa haluttuun tuotteeseen. Välittömien kustannusten kohdistaminen on suoraviivaista, kun taas välilliset kustannukset on jaettava tuotteille esimerkiksi kustannusajureiden mukaan. Vaikka enemmistö muuttuvista kustannuksista on tyypillisesti välittömiä kustannuksia, suoraa yhteyttä näiden kustannuslajien välisessä suhteessa ei ole.

Erillis- ja yhteiskustannukset

Erilliskustannukset ovat määritelmän mukaan kustannuksia, jotka syntyvät tietyn toiminnan seurauksena ja joita ei syntyisi, jos kyseinen toiminta jätettäisiin tekemättä. Kaikki muuttuvat kustannukset ovat erilliskustannuksia, mutta niihin kuuluu myös osa kiinteistä kustannuksista.
Amerplast

Historiaa

Amerplastin perustivat Pyynikin panimon kemistinä toiminut Sami Suominen ja hänen puolisonsa Marja Suominen vuonna 1952 kauppaamaan perhepiirissä kehitettyjä ja valmistettuja vauvojen muovisia vaippahousuja ja sadetakkeja, jollaisia he olivat nähneet asuessaan Yhdysvalloissa 1940-luvun lopulla. Niistä tuotevalikoima laajeni pian vähittäiskaupan ja kulutustavarateollisuuden tarvitsemiin muovipakkauksiin, kuten muovikasseihin, niputettuihin ja rullatavarana myytyihin hedelmäpusseihin ja muovikääreisiin. 1980-luvulla yritys valmisti myös erilaisia laminoiduissa monikerrosmateriaaleissa tarvittavia kalvoja ja pakkausratoja muun muassa lihanjalostus- ja leipomoteollisuudelle.
Perustajaomistaja Sami Suomisen tapaturmainen kuolema 63-vuotiaana käynnisti yrityksen myyntiaikeet. Vuonna 1986 Neste osti osakekannasta 31 prosenttia ja vuonna 1988 Lassila & Tikanoja 69 prosenttia.
1990-luvulle tultaessa Amerplast joutui taloudellisiin vaikeuksiin, kun Persianlahden sota nosti muoviraaka-aineiden maailmanmarkkinahintoja, Suomen talous ajautui vaikeaan lamaan ja yritys kärsi jo ennestään huonosta kannattavuudesta muun muassa toimintojensa päällekkäisyyksien ja liian pienten liiketoiminta-alueiden takia. Vuosina 1990–1991 Amerplast teki 300 miljoonan markan liikevaihdolla 18 miljoonaa tappiota. Monet saneerauskierrokset uuden toimitusjohtajan Heikki Bergholmin johdolla vähensivät työntekijämäärää noin 10 prosentilla, toimihenkilöiden määrää neljänneksellä, selkeyttivät tuotevalikoimaa ja yritysorganisaatiota ja lakkauttivat kannattamattoman Skinnskattebergin muovikassitehtaan Ruotsissa. 
Suuret laiteinvestoinnit lisäsivät monikerroskalvojen valmistuksen, painatuksen ja saumauksen kapasiteettia. Amerplast hyötyi myös synergiaeduista niin ikään Lassila & Tikanojan omistaman J W Suomisen kanssa; Bergholm oli senkin toimitusjohtaja. Viennin osuus saatiin kasvuun muun muassa juuri avautuneiden Baltian maiden, Puolan ja Pietarin alueen avulla niin, että 1990-luvun puolivälissä 40 prosenttia Amerplastin tuotannosta meni Suomen ulkopuolelle. Suurimpia vientimenestyksiä olivat pehmopapereiden, vaippojen ja terveyssiteiden muovipakkaukset alojen kansainvälisille suuryrityksille. Tehtaan perustaminen Pietarin alueelle kuitenkin epäonnistui kulttuurierojen ja valuuttakurssimuutosten takia. Paremmin onnistui Puolan Grodzisk Mazowieckiin vuonna 1999 rakennettu Amerplastin tehdas, joka suunniteltiin palvelemaan myös Länsi-Euroopan markkinoita. Tehtaasta on tullut Puolan suurin ja yksi Euroopan suurimmista joustopakkaustehtaista.
Vuonna 2001 Lassila & Tikanoja jakaantui kahdeksi yhtiöksi, joista toinen jatkoi Säkkiväline-yhtiön liiketoimintoja Lassila & Tikanoja Oyj:nä. Toisen yhtiön nimi muovautui Suominen Yhtymä Oyj:ksi. Amerplast siirtyi Suomiselle, ja se tunnettiin jatkossa Suominen Joustopakkaukset Oy -nimellä.
Vuonna 2014 Suominen myi joustopakkausliiketoimintansa enemmistöosuuden brittiläiselle pääomasijoittajalle Lonsdale Capital Partnersille sekä yrityksen toimivalle johdolle mutta jäi itse mukaan kymmenen prosentin osuudella. Nimeksi otettiin jälleen Amerplast.
HMS Abdiel (N21)

Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1965 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista. Sen köli laskettiin 23. toukokuuta 1966 ja alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1967. Alus valmistui 17. lokakuuta 1967.

Palvelus

Alus modernisoitiin 1978 ja se myytiin romutettavaksi 1988.
Baijerinvuoristovihikoira

Ulkonäkö

Baijerinvuoristovihikoira on melko kevytrakenteinen, keskikokoinen, hieman korkeuttaan pidempi koira. Karvapeite on lyhyt ja tiheä, hieman pidempää ja karheampaa rungossa, raajoissa ja hännässä. Väreinä sallitaan useita keltaisen, punaisen ja ruskean sävyjä. Pitkät, pyöreät korvat ovat tummat, samoin kuono. Myös muualla karvan joukossa voi olla tummia karvoja.

Luonne ja käyttäytyminen

Baijerinvuoristovihikoira on rauhallinen ja tasainen luonteeltaan. Se kiintyy omistajaansa, mutta vieraita kohtaan se on yleensä varautunut. Se ei saa olla arka eikä aggressiivinen.
Yhteisöpedagogi

Yhteisöpedagogi (AMK) on humanistisen alan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Yhteisöpedagogin tutkinto on laajuudeltaan 210 opintopistettä, ja sen voi suorittaa 3,5 vuodessa. Yhteisöpedagogiksi opiskellaan kansalaistoiminnan ja nuorisotyön koulutusohjelmassa. Tutkinto antaa laaja-alaiset valmiudet toimia koulutuksen ja ohjauksen tehtävissä yhteisöissä.
Yhteisöpedagogit tekevät, koulutus- ja ohjaustyötä, suunnittelevat, kehittävät ja edistävät aktiivista kansalaistoimintaa moninaisissa järjestöissä, työskentelevät  monenlaisissa lasten ja nuorten ohjaustehtävissä sekä aikuiskoulutuksen tehtävissä. Yhteisöpedagogi voi työskennellä johtotehtävissä esimerkiksi kunnan nuorisotyön/vapaa-aikatoimen palveluksessa tai kansalaisjärjestössä, seurakunnissa tai perhekodeissa. Koulutus antaa myös valmiudet toimia itsenäisenä yrittäjänä. Lisäksi yhteisöpedagogit tekevät töitä erilaisten Euroopan sosiaalirahasto- ja muu rahoitteisten projektien parissa.
Yhteisöpedagogiksi voi opiskella esimerkiksi Humanistisessa ammattikorkeakoulussa viidellä paikkakunnalla (Nurmijärvellä, Äänekoskella, Joensuussa, Torniossa ja Turussa), Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulussa (Mikkelissä ja Kouvolassa) ja Centria ammattikorkeakoulussa (sisältää myös kirkon nuorisotyönohjaajan kelpoisuuden). Ruotsinkielistä koulutusta antaa Yrkeshögskolan Novian Turun yksikkö.
Vuodesta 2007 on ollut mahdollista jatkaa opintoja ylemmässä ammattikorkeakoulututkinnossa Humanistisessa ammattikorkeakoulussa Helsingissä ja vuodesta 2009 lukien myös Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulussa Mikkelissä. Järjestö- ja nuorisotyön koulutusohjelmasta valmistutaan yhteisöpedagogeiksi (ylempi AMK). Tutkinnon laajuus on 90 opintopistettä. Koulutus kestää työn ohella 1,5 vuotta.
Syksystä 2010 on mahdollista jatkaa myös englanninkielisessä ylemmässä ammattikorkeakoulututkinnossa Humanistisessa ammattikorkeakoulussa Helsingissä. Koulutusohjelma on Degree Programme in Youth Work and Social Equality. Se toteutetaan yhdessä Bedforshiren yliopiston ja Tarton yliopiston Viljandin kulttuuriakatemian kanssa.
Jazid II

Jazid II oli Umaijadien dynastian Damaskoksen kalifaatin kalifi 720–724 serkkunsa Omar ibn Abd al-Azizin jälkeen. Jezid ibn Mallab nosti 721 kapinan Irakissa, mutta kalifin veljen Maslaman johtamat joukot kukistivat kapinan ja löivät kapinallisen Akran luona Eufratin varrella.
Jazid II:ta seurasi kalifina hänen veljensä Hisham ibn Abd al-Malik (724–), kalifi Abd al-Malik ibn Marwanin kolmas poika.
Albert Ehrensvärd vanhempi

Albert Ehrensvärd vanhempi (koko nimeltään Albert Carl August Lars Ehrensvärd, 10. tammikuuta 1821 – 1901) oli ruotsalainen kreivi ja poliitikko. Hän toimi Ruotsin ulkoministerinä vuosina 1885–1889 ja valtiopäiväedustajana ensimmäisessä kamarissa vuosina 1867–1874 ja 1877–1890. Göteborgin ja Bohusin läänin maaherrana Ehrensvärd toimi vuosina 1864–1885.
Radio Kolme

Radio Kolme oli Nurmijärvellä toiminut suomalainen paikallisradioasema. Asema aloitti toimintansa 3. elokuuta vuonna 1987 taajuudella 102,8 MHz. Aseman perustaja ja alkuperäinen omistaja oli Seppo Sisättö, jonka Klaukkalan taajamassa sijaitsevan talon autotalliin oli rakennettu aseman ensimmäinen lähetysstudio. Aluksi lähetyksiä oli muutama tunti aamu- ja iltapäivällä.
Myöhemmin lähetysaikaa lisättiin ja asema muutti isompiin tiloihin. Vuonna 1989 Vantaalla lyhyen aikaa taajuudella 94,9 MHz toiminut Radio Lohi sulautui Radio Kolmeen ja vuonna 1993 avattiin lähetin taajuudelle 101,8 MHz.
Radio Kolmen tarina päättyi alkusyksyllä vuonna 1996 Aamulehden Alexpressin ostettua Radio Kolmen. Aseman uudeksi nimeksi tuli Radio Alex. ja aseman koko toiminta siirrettiin Helsinkiin. Ainoaksi taajuudeksi jäi Helsinkiin Metsälän radiomastoon siirretty 94,9 MHz.
Orvokki Jauhiainen

Orvokki Jauhiainen (engl. Violet Beauregarde) on Roald Dahlin luoma kuvitteellinen hahmo Jali ja suklaatehdas -romaanissa, josta on tehty myös kaksi elokuvaa. Hahmoa näyttelee vuoden 2005 elokuvassa AnnaSophia Robb ja vuoden 1971 elokuvassa Denise Nickerson.
Orvokki on voitonhaluinen, purukumia jauhava tyttö. Hän jauhoi samaa purukumia kolmen kuukauden ajan, jonka ansiosta hän sai nimiinsä maailmanennätyksen.
Twilight (soundtrack)

Tuotanto

Heinäkuussa 2008 Twilight – Houkutuksen ohjaaja Catherine Hardwicke paljasti MTV:n haastattelussa, että vaihtoehtorockbändi Musen kappale olisi mukana soundtrackillä. Myöhemmin paljastettiin kappaleen olevan "Supermassive Black Hole". Hardwicke kertoi, että Muse saattaisi tehdä alkuperäisestä kappaleesta remixin, joka sopisi paremmin kohtaukseen. Samassa haastattelussa hän kertoi elokuvassa olevan kaksi Robert Pattinsonin kirjoittamaa ja esittämää kappaletta. Vain toinen Pattinsonin kappaleista on mukana soundtrackilla.
Soundtrack sisältää kaksi kappaletta Paramore-yhtyeeltä. Heidän kappaleensa "Decode" valittiin elokuvan ensimmäiseksi singleksi. Levyllä esiintyvät myös MuteMath sekä Perry Farrell, joka kirjoitti kappaleen "Go All the Way (Into the Twilight)" varta vasten soundtrackia varten.

Markkinointi

24. lokakuuta 2008, viikkoa ennen julkaisemispäivää, fanit saivat Yhdysvalloissa kuunnella koko levyn.
Ruskoharakkalepinkäinen

Levinneisyys

Ruskoharakkalepinkäistä tavataan laajalla alueella Länsi-Afrikasta Kenian länsiosiin asti. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Henry Surtees

Henry Surtees (18. helmikuuta 1991 Lingfield, Surrey – 19. heinäkuuta 2009) oli brittiläinen autourheilija. Hänen isänsä John Surtees oli ainoa kaksi- ja nelipyöräisillä maailmanmestaruuden voittanut kuljettaja.
Vuonna 2009 Surtees pääsi mukaan FIA:n uudelleen perustamaan Formula 2 -sarjaan. Ennen kuolemaansa Surtees ehti ajaa sarjassa kahdeksan kilpailua, saavuttaen yhden paalupaikan ja kolmossijan.
Surtees menehtyi kauden kahdeksannessa kisassa Brands Hatchissa. Kisan puolivälissä ulosajaneen Jack Clarken auton takarengas osui Surteesin päähän, jolloin hän menetti tajuntansa ja ajoi ulos seuraavassa mutkassa. Surteesin tila saatiin vakautettua radan lääkärikeskuksessa, ennen kuin nuorukainen kiidätettiin Royal Londonin sairaalaan. Myöhemmin sairaalassa hänen vahvistettiin kuolleen päävammoihin.
MacKenzie Boyd-Clowes

MacKenzie Boyd-Clowes (s. 13. heinäkuuta 1991 Toronto) on kanadalainen mäkihyppääjä, joka on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2004. Hän edustaa seuratasolla Altius Nordic Ski Club -seuraa. Hänen valmentajansa on Gregor Linsig.
Vuoden 2010 Vancouverin talvi­olympialaisissa Boyd-Clowes sijoittui 12:nneksi suurmäen joukkuekilpailussa, 44:nneksi normaali­mäen henkilökohtaisessa kilpailussa ja 45:nneksi suurmäen kilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäessä 25:s, normaalimäessä 37:s ja joukkuemäessä 12:s. MM-tasolla hän on ollut parhaimmillaan 27:s lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa 2016. Hänen paras maailman­cupin sijoituksensa on lentomäen yhdeksäs sija Tauplitzissa tammikuussa 2014. Continental Cupissa hän on voittanut yhden osakilpailun.
Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen henkilökohtaisessa kilpailussa sijalle 26 ja suurmäen kilpailussa sijalle 21.
Onkijärvi (Ylitornio)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,1 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Lylyjoen valuma-alueeseen (67.996) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,3 metriä mpy.
Venäjän vallankumous

Tausta

Vallankumoukseen ja keisarikunnan kaatumiseen johtivat sekä pidempiaikaiset tsaarinhallinnon ongelmat ja yhteiskunnalliset kysymykset että ensimmäinen maailmansota. Vuoden 1905 vallankumouksen seurauksena perustettu kansanedustuslaitos, valtakunnanduuma, joutui ajoittain tsaarin hajottamaksi. Tsaarin konservatiivinen politiikka aiheutti laajaa tyytymättömyyttä, kuten myös hallinnon korruptoituneisuus ja tehottomuus. Samalla levottomuudet valtakunnan lukuisten kansallisten vähemmistöjen keskuudessa lisääntyivät. 
Lopulta Venäjän huonosti varustellun ja johdetun armeijan saksalaisille kärsimät valtavat tappiot ensimmäisessä maailmansodassa aiheuttivat hallinnolle liian suuren haasteen. Sodan myötä ”vallankumouksesta tuli välttämätön kahdella tavalla: se osoitti, että Venäjä ei enää pärjännyt sotilaallisesti Keski- ja Länsi-Euroopan valtioille, ja se lamaannutti talouden.”