google/wiki40b huggingface dataset:
Francis Darwin

Sir Francis "Frank" Darwin (16. elokuuta 1848 – 19. syyskuuta 1925) oli Charles Darwinin poika ja englantilainen kasvitieteilijä. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa aluksi matematiikkaa, mutta vaihtoi myöhemmin luonnontieteisiin. Hän valmistui 1870. Hän opiskeli myös lääketiedettä St George's Medical Schoolissa, josta valmistui 1875. Hän meni kolmesti naimisiin ja jäi kahdesti leskeksi. Isänsä kanssa Francis Darwin teki tutkimuksia kasvien liikkeistä, erityisesti fototropismista. He julkaisivat yhdessä aihetta käsittelevän teoksen The Power of Movement in Plants. Darwin valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1882. Hän myös editoi isänsä omaelämäkerran ja julkaisi hänen kirjeitään.
Hangonlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kaijanpuron valuma-alueeseen (35.489) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,4 metriä mpy.
Jake Gardiner

Seuraura

Gardiner toimi jälkimmäisellä kaudellaan 2007–2008 Minnetonka High Schoolin joukkueen kapteenina. Anaheim Ducks varasi hänet koko varaustilaisuuden 17. pelaajana kesällä 2008.
Kaudeksi 2008–2009 Gardiner siirtyi Wisconsinin yliopistojoukkueeseen. Hänet valittiin ensimmäisen kautensa päätteeksi WCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2010–2011 joukkueensa varakapteenina toiminut Gardiner jakoi RIT:n Tyler Brennerin kanssa tehoilla 10+31=41 koko NCAA:n puolustajien pistepörssin toisen sijan. Heidän edellään oli vain Gardinerin joukkuetoveri Justin Schultz. Kauden päätteeksi Gardiner valittiin WCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Helmikuussa 2011 Anaheim Ducks kauppasi Gardinerin oikeudet Toronto Maple Leafsiin. Kaupassa hänen lisäkseen Torontoon menivät Joffrey Lupul ja neljännen kierroksen varausvuoro kesälle 2013. Vaihdossa Ducks sai François Beaucheminin. Maaliskuussa 2011 Gardiner teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Maple Leafsin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukaudeksi sen farmijoukkue Toronto Marliesiin.
Ennätystehdas

Kuvauspaikat

Vuosina 2006-2007 Ennätystehdasta kuvattiin Hanasaaren A-voimalaitoksen sisätiloissa. Muutamia ennätyksiä lukuun ottamatta kaikki ennätykset kuvattiin Hanasaaren lähiympäristössä.
Vuosina 2008-2011 Ennätystehdasta kuvattiin Hanasaaren B-voimalaitoksen sisätiloissa.
Vuosina 2012-2013 Ennätystehdasta kuvattiin Angel Filmsin studioilla.

Erikoiskuvauspaikkoja

Erikoiskuvauspaikkoja olivat mm. Hämeenlinnan hyppyrimäki (ks. Jussi  Seljas, mäkihyppy mopolla), Savon suunta (ks. Markku Levänen, Kickbike), Tampereen jäähalli (ks. Jussi Seljas, takaperinvoltti mopolla, Seljas tulessa) ja Vuokatin Aateli (ks. Eppu Salminen, valvominen)

1. tuotantokausi (2006)

Juontaja: Eppu Salminen

2. tuotantokausi (2007)

Juontaja: Eppu Salminen

Kuudes tuotantokausi (2012)

Juontajat: Eppu Salminen, Antero Mertaranta

Jakso 11 – 16. kesäkuuta

Jaksossa seurattiin Eppu Salmisen etenemistä voittajan luo. Jaksossa otettiin välillä häneen yhteyttä. Jaksossa seurailtiin sarjasta irrallisia ennätyksiä. Voiton vei Nino Kinnunen Jämsästä.

Olli Hokkasen ennätysyritys

Mikkeliläisen Olli Hokkasen esiintymisestä ohjelman ensimmäisellä kaudella muotoutui mediailmiö. 19. marraskuuta 2006 televisioidussa lähetyksessä Hokkanen yritti juoda 1,5 litraa Coca-Colaa, joka oli jaettu seitsemään lasiin. Mitään aikarajaa suorituksella ei ollut, koska aiempaa Suomen ennätystä suorituksesta ei ollut. Hokkanen keskeytti yrityksensä juotuaan kolme lasillista ja ilmoitti keskeyttämisen syyksi sen, että "ei pysty. On niin hapokasta, ettei pysty." Hokkasen kommentista tuli lentävä lause. Ilmiö synnytti myös kolanjuonnin SM-kiertueen, jonka juontajana Olli Hokkanen oli.
Audi A4

Audi A4 on Audin vuodesta 1994 lähtien valmistama ylemmän keskikokoluokan automalli, joka korvasi Audi 80:n.
Hannu Litmanen

Hannu Litmanen (s. 10. syyskuuta 1958) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1980–1992 Litmanen pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 261 runkosarjaottelua Siilinjärven Ponnistuksen ja Siilinjärven Pesiksen joukkueissa. Litmasen kasvattajaseura on Siilinjärven Ponnistus. Ulkopelissä Litmasen pelipaikka oli kakkospolttajana. Litmanen valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 9 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Chóra (Kythera)

Historia

Saaren ollessa Venetsian tasavallan alaisena, siirrettiin saaren pääkaupunki Palaióchorasta, pienestä 1200-luvulla rakennetusta bysanttilaisesta sitadellista, turvallisuussyistä Chóraan. Kahden kilometrin päässä etelässä, sijaitsee Kapsálin kylä, joka toimi venetsialaiskaudella Chóran satamana. Chóran linna rakennettiin vuonna 1503 pienen jo olemassaolleen suojamuurin sisään. Chóran kylä puolestaan rakennettiin linnan ainoan sisäänkäynnin eteen.

Rakennukset

Kylän arkkitehtuuri muistuttaa Egeanmeren alueen arkkitehtuuria. Lisäksi havaittavissa on englantilaisia ja venetsialaisia vaikutteita. Chóran rakennukset on rakennettu hyvin lähelle toisiaan ja kadut ovat kapeita, eikä kaikkialle pääse edes kaksipyöräisillä kulkuneuvoilla. Chórassa on kaksi pääaukiota. Toinen on nimeltään Estavroménoksen aukio, jolla ranskalaiset julistivat vuonna 1799 Ranskan suuren vallankumouksen periaatteita. Aukiolla poltettiin samoihin aikoihin myös Libro d'Oro -teos, joka oli luettelo Venetsian tasavallan aatelisista. Pääaukioista toisella sijaitsee puolestaan Kytheran kunnantalo, muita julkisia palveluita sekä pankkeja. Kylän itäisimmässä paikassa sijaitsee Belvedere-niminen näköalapaikka, josta näkee esimerkiksi Kapsálin kylän rannat. Belvederestä alkaa laskeutuminen kohti Kapsálin kylää. Chóran linnan ja sen uloimpien muurien välissä sijaitsee Mésa Voúrgos -niminen alue, jolla sijaitsee useita yksityisiä kirkkorakennuksia. Nämä rakennukset ovat vuosisatojen ajan olleet muutamien perheiden omistuksessa.
Chórassa oli Kytheran arkeologinen museo, joka toimi kytheralaisten vuonna 1975 Kreikan valtiolle lahjoitetussa rakennuksessa. Museo suljettiin vuonna 2006, kun maanjäristys vaurioitti sitä. Suurin osa esillä olleista esineistä, kuten kolikoista, maljakoista, hautakivistä sekä patsaista kuljetettiin maanjäristyksen jälkeen pois saarelta. Esineitä säilytetään Manner-Kreikan Pireuksessa arkeologisen museon varastossa.
Zarathustra

Elämäkerta

Zarathustraa pidetään tavallisesti historiallisena hahmona, mutta esimerkiksi hänen elinaikaansa ei tunneta. Eri asiantuntijat ovat esittäneet hänen elinajastaan hyvin erilaisia näkemyksiä. Samaan tapaan varmasti Zarathustran muustakin elämästä tiedetään vain vähän. Zarathustrasta kertovat uskonnolliset tekstit, kuten Avesta on kirjoitettu sasanidien valtakaudella mahdollisesti jopa yli tuhat vuotta Zarathustran kuoleman jälkeen. Osa uskonnollisista teksteistä vastaa kuitenkin esimerkiksi lähteitä kreikaksi ja latinaksi kirjoittaneilta kommentaattoreilta klassiselta ajalta, joten ainakin osa uskonnollisesta tekstistä on perua vanhemmalta ajalta.
Zarathustralaisessa perinteessä Zarathustra syntyi vuoden 628 eaa. tienoilla. Hänet liitetään myös akhaimenidien aikaiseen prinssiin nimeltä Hystapes. Uskonnollisissa teksteissä ei ole mainintoja ajan tunnetuista kuninkaista, tai edes viittauksia meedialaisiin ja persialaisiin. Nykyiset tutkijat ajoittavat Zarathustran elinajan tavallisesti aikaisemmaksi, esimerkiksi 1200- tai 1000-luvulle eaa. Aikaisempaa ajoitusta on perusteltu esimerkiksi sillä, että Gathat eli Zarathustran laulamiksi sanotut hymnit eroavat muusta liturgisesta kielestä. Tekstit heijastavat myös paimentolaiselämää, jota on pidetty tyypillisenä Iranin tasangolle asettuneille ensimmäisille iranilaisille paimentolaisille. Uusi usko onkin ehkä muovautunut alueen uusien asukkaiden kohdatessa uusia vaikutteita ja paineita uudessa ympäristössä ja uusilta naapureilta.
Avesta mainitsee nimeltä Zarathustran kolme poikaa ja kolme tytärtä. Hänen sanotaan myös saaneen koulutuksen pappina. Hänen kotiseudustaan on useita eri tulkintoja, mutta ehkä yleisesti hyväksytyin paikka Zarathustran kotimaaksi on Baktria. Zarathustralaisessa perinteessä Zarathustra alkoi saarnata uutta uskoa saatuaan ilmestyksen zarathustralaisuuden keskipisteessä olevalta Ahura Mazda -jumalalta. Zarathustra on mahdollisesti uutta uskontoa luodessaan yksinkertaistanut jo olemassa olleita uskonnollisia käsityksiä. Persian kielen sana div on samaa juurta, kuin esimerkiksi latinan ja sanskritin jumalaa tarkoittavat sanat. Zarathustralaiset alkoivat kuitenkin käyttää sanaa demonien ryhmästä, mikä saattaa viitata siihen, että Zarathustra määritteli alueen jo olemassa olevia jumaluuksia pahoiksi hengiksi. Lisäyksiä vanhempaan uskoon olivat myös hienostuneempi filosofinen teologia. Zarathustralaisuudessa Ahura Mazda edustaa totuutta ja valoa ja Ahriman on puolestaan pimeys ja paha. Tästä hyvän ja pahan dualismista tuli keskeinen osa iranilaista ajattelua. Zarathustralaisuus on sittemmin kehittynyt monoteistisemmäksi, mutta aikanaan siihen sisällytettiin myös muita jumalolentoja enkeleinä tai arkkienkeleinä.
Damaliscus korrigum

Ulkonäkö ja koko

Damaliscus korrigum on väriltään hyvin tummanruskea ja sen lantioseudulla on sinisenmusta sävy. Säkäkorkeus on 100–130 cm ja paino 75–160 kg. Sillä on pitkulainen pää, ja sen selkä viettää kohti häntää.

Levinneisyys ja elinympäristö

Damaliscus korrigum-lajia tavataan savanneilla ja tulvaniityillä. Ne hypähtävät usein termiittikeon päälle tarkkailemaan ympäristöään. Alalajeista korrigumia tavattiin aiemmin Mauritaniasta ja Senegalista Tšadiin. Topeja oli aimmin Somalian eteläosissa ja Keniassa. Kenian populaatio on ennallaan, mutta Somaliasta ei ole tietoja. D. k. jimela eli Kenian lounaisosissa, Tansanian länsi- ja luoteisosissa ja Ugandan lounaisosassa, Ruandan koillisosassa sekä Burindin itäosan tulvaniityillä ja savanneilla. Laji on kadonnut Burundista.
5. jääkäripataljoona

5. jääkäripataljoona eli Kuopion jääkärit oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat sen perustaja ja kokoaja jääkärimajuri Hugo Österman (siirtyi 11. huhtikuuta 5. jääkärirykmentin komentajaksi), 15. huhtikuuta 1918 alkaen jääkärikapteeni Leonard Grandell (haavoittui 29. huhtikuuta), jääkärikapteeni Hjalmar Strömberg myöh. Siilasvuo (29. huhtikuuta alkaen). 
Pataljoonan esikunta sijaitsi 3. maaliskuuta 1918 Kuopiossa ja sen 1., 2. ja 3. komppania mudostettiin Kuopiossa ja 4. komppania Kajaanissa. 
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan osin Vaasasta ja osin Mikkelistä 19. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 20.–21. huhtikuuta 1918.

Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Jääkärialiupseeri Carl af Björksten (6. komppaniassa), adjutanttina jääkäriyliluutnantti Karl Enquist (siirrettiin 10. jääkäripataljoonan 4. komppanian päälliköksi), lähettiupseerina ja adjutanttina jääkärivänrikki Karl-Vilhelm Grünn (siirrettiin adjutantiksi 5. jääkärirykmenttiin 17. huhtikuuta), pataljoonan rehumestarina jääkärialiupseeri Johannes Hahtomaa, aliupseerin tehtävissä jääkärialiupseeri Jussi Hänninen, (siirrettiin 24. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), ryhmänjohtajana jefreitteri Kalle Vihtori Härkönen (Siirrettiin 24. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), joukkueenjohtajana jääkäriluutnantti Väinö Kaski (siirrettiin 9. huhtikuuta komppanianpäälliköksi 16. jääkäripataljoonaan), pataljoonan esikunnassa jääkärivääpeli Matti Kokkonen (siirrettiin 6. jääkäripataljoonan esikuntaan), pataljoonan esikunnassa adjutanttina jääkärivänrikki Julius Kärnä, pataljoonan komentajan apulaisena jääkäriluutnantti Jussi Närvänen (siirrettiin 7. huhtikuuta pataljoonan komentajaksi), pataljoonassa adjutanttina jääkrivänrikki Erkki Arvo Ilmari Partanen, jääkärialiupseeri Oskar Pirinen (siirrettiin 17. huhtikuuta 3. täydennyspataljoonaan ja myöhemmin 16. jääkäripataljoonaan), pataljoonan aseseppänä jääkäri Waldemar Salo, joukkueenjohtajana jääkärivaravääpeli Väinö Teivonen (siirrettiin 28. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), pataljoonan kuormastonjohtajana jääkärialiupseeri Martti Viskari, pataljoonan esikuntavääpelinä jääkärivääpeli Johan Väänänen (siirrettiin 15. huhtikuuta 14. jääkäripataljoonaan), lääkintäaliupseerina jääkärivaravääpeli Vilho Villiam Tallberg (siirrettiin 16. jääkäripataljoonaan huhtikuun alussa 1918).
Pete Domenici

Pietro Vichi ”Pete” Domenici (7. toukokuuta 1932 Albuquerque, New Mexico – 13. syyskuuta 2017 Albuquerque, New Mexico) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän edusti New Mexicoa Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 1973 alkaen, mutta jätti paikkansa 2008 terveyssyistä.
Kallisarvoinen helmi

Kritiikki

Egyptologien mukaan Kallisarvoisen helmen sisältämän Aabrahamin kirjan pohjana olleet papyrykset ovat todellisuudessa osa egyptiläistä kuolleiden kirjaa ja käännöstyö muinaisegyptistä ja kuvien tulkinta on suoritettu väärin. 
Smithin kuoleman jälkeen papyrykset olivat kadoksissa, kunnes löydettiin sattumalta 11 katkelmaa papyruksista toukokuussa 1966 Metropolitan Museumista. Museo suostui lahjoittamaan ne MAP-kirkolle vuonna 1967.
Papyrusten siirryttyä MAP-kirkon haltuun kirkko määräsi Brigham Youngin yliopiston professorin Hugh Nibleyn tutkimaan papyruksia. Nibley joutui kutsumaan avukseen egyptologeista ja kielitieteilijöistä koostuvan työryhmän. Nämä antoivat tyrmäävän arvostelun Smithin aikoinaan tekemälle "käännökselle". Egyptologien käsityksen mukaan löytyneet papyrukset olivat osa Hengitysten kirjaa (engl. "Book of Breathings"), joka puolestaan oli osa tunnettua egyptiläistä Kuolleitten kirjaa. Lisäksi tutkijat ajoittivat papyrukset Ptolemaiosten aikaan, siis noin puolitoista tuhatta vuotta Aabrahamin ajan jälkeen.
Norvestia

Historiaa

Yhtiö perustettiin vuonna 1984 nimellä SYP-Invest Oy, ja pörssiin se listautui seuraavana vuonna. 
SYP-Investin perusti Suomen Yhdyspankki. Perustamisen takana oli vuonna 1983 säädetty sijoitusyhtiölaki. SYP-Investin avulla pankki sai liikkuma-alaa osakemarkkinoilla ja osakeomistusten kautta vaikutusvaltaa muihin yhtiöihin. Vaikka SYP-Invest oli itsenäinen pörssiyhtiö, Yhdyspankki valvoi pitkälti sen toimintaa.
Yhtiön yleisöanti syksyllä 1984 sujui hyvin. Annilla kerätyillä rahoilla rakennettiin osakesalkku kehitysyhtiöiden tavoin. Alkutaival oli menestyksekäs. Alkumenestyksen jälkeen ilmeni ongelmia. Pankki luopui myöhemmin kokonaan omistusosuudestaan SYP-Investissä.
Luonnon Tutkija

Historia

Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1897 nimellä Luonnon Ystävä. Lehden perusti ja sen ensimmäisenä päätoimittaja toimi Kaarlo Mainio Levander. Vanamo-seura ryhtyi julkaisemaan lehteä vuonna 1900.
Luonnon Ystävä oli suomalainen yleistajuinen luonnontieteellinen aikakauslehti, joka ilmestyi 1897–1946. Sitä julkaisi Suomalainen Eläin- ja Kasvitieteellinen Seura Vanamo. Sen ilmestymistiheys vaihteli 6-12 kertaa vuodessa. Lehden alaotsikko oli ensin "Yleistajuinen luonnontieteellinen aikakauslehti" ja vuodesta 1919 "Eläin- ja kasvitieteellinen aikakauslehti".
Lehden nimi vaihtui Luonnon Tutkijaksi vuoden 1947 vuosikerrassa.
Aika lähteä – lauluja Kaarina Saloselta

Aika lähteä – lauluja Kaarina Saloselta on Kaarina Salonen Bandin vuonna 2011 julkaistu EP. Levyn julkaisi Konkurssi Records. Kappale Askeleita pimeässä versioitiin myös Irinan Askeleita-levylle nimellä Syksy. Eeva-lehden levyarvostelun mukaan Aika lähteä -levyn tekstit ja sävellykset ovat helposti samaistuttavia sovitusten nostaessa kappaleet pois tavallisuudesta. Arvostelija Anne Kantola piti levyllä erityisesti Onnen kerjäläinen -kappaleesta.

Kaarina Salonen Band

Kaarina Salonen Band perustettiin yksinomaan sovittamaan ja soittamaan Kaarina Salosen tekemiä sävellyksiä ja sanoituksia. Äänitykset tehtiin kesällä 2011. Projektia veti yhtyeen rumpali, Kaarinan veljenpoika J Salonen. Muuten soittajiksi valikoitui Irinan kiertuebändistä sekä monista muista musiikkiproduktioista tuttuja henkilöitä. Äänittäjänä, miksaajana ja tuottajana toimi järvenpääläinen Aku Rannila, joka on ollut tekijänä useissa hittikappaleissa.  
Levyn kappaleiden säveltäjänä ja sanoittajana toiminut Kaarina Salonen menehtyi pitkän sairastamisen jälkeen juhannuksena 2012 rintasyöpään. 10 % levyn myyntituotoista lahjoitetaan Roosa nauha -kampanjaan. Salonen oli Dallapé-orkesterin perustajajäsenen Martti Jäppilän lapsenlapsi.

Kappaleet

1. Aika lähteä 3:35

2. Ilona Roswita 3:49

3. Askeleita pimeässä 4:09

4. Yö ei kysy lupaa 3:52

5. Onnen kerjäläinen 4:10

6. Oh My Love 2:37
Santa Claus

Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Santa Clausissa asui 237 ihmistä, joista miehiä oli 129 ja naisia 108. Kaupungissa oli 79 kotitaloutta ja 53 perhettä. Kaupungin väestöstä 82,3 prosenttia oli valkoisia, 1,7 % mustia tai afroamerikkalaisia ja 16 % muiden rotujen edustajia. Hispaanoja ja latinoja oli 24,9 % väestöstä.
Väestön keski-ikä on 30,4 vuotta. Alle viisivuotiaita oli vuonna 2000 17, 18 vuotta täyttäneitä 184 ja yli 65-vuotiaita 15.
Cunene

Cunene on Angolan maakunta, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sen pinta-ala on 77 000 km² ja siellä asuu noin 965 000 ihmistä. Maakunnan pääkaupunki on Ondjiva.
Cunene sijaitsee Kunenejoen, joka toimii Angolan ja Namibian rajajokena, pohjoispuolella.
Gianni Amelio

Gianni Amelio (s. 20. tammikuuta 1945 San Pietro di Magisano) on italialainen elokuvaohjaaja. 
Amelio syntyi Calabriassa, mutta isä muutti Argentiinaan jo pian; poika vietti lapsuutensa lähinnä äitinsä ja isoäitinsä kasvattamana. Hän muutti Roomaan vuonna 1965 ja sai kriitikkojen suosion 1970-luvulla. Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 1982 esitetty Suoraan sydämeen oli kansainvälinen menestys.
Amelion myöhempiä elokuvia ovat Avoimet ovet (1990), Varastetut lapset (1991) ja Lamerica (1994). Hän kuului Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1995. Hän voitti vuonna 1998 teoksellaan Così ridevano (1998) Venetsian Kultaisen leijonan. Lisäksi hän on voittanut muun muassa useita Nastro d'Argento -palkintoja, kolme European Film Awardsia ja David di Donatellon, sekä ollut ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. 
Helena Ylänen luonnehti Helsingin Sanomissa vuonna 1994 Gianni Ameliota kertojaääneltään teeskentelemättömäksi arkisten aiheiden kuvaajaksi, joka tyylinsä ja italialaisuutensa takia helposti leimataan neorealistiksi mutta on omasta mielestään vain realisti. Yläsen mielestä Amelio on demokraattinen ja antielitistinen elokuvantekijä, joka välttää tarinoissaan helppoja ratkaisuja.
Diktaattorimies

Singlet

Albumin ensimmäinen single "Mogausmehuu" julkaistiin marraskuussa 2010. Kappaleella vierailee Tasis. Toinen single, "Teen mitä haluun" julkaistiin toukokuussa 2013, ja sillä vierailee Setä Tamu. Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen latauslistan 20. sijalle. Elokuussa 2013 julkaistiin albumin kolmas single "Juomalaulu", jolla vierailee Tasis. Kappaleessa lainataan Freud Marx Engels & Jungin samannimisen kappaleen sanoituksia. "Juomalaulu" nousi singlelistan seitsemännelle sijalle. Albumin neljäntenä singlenä julkaistiin kappale "Vinkkii DJ:lle", ja se saavutti latauslistan 25. sijan. Kolmesta viimeisestä singlestä on julkaistu myös musiikkivideot.
HMS Minstrel (J445)

Palvelus

Alus siirrettiin vuonna 1947 Thaimaalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Phosamton. Vuodesta 1983 alkaen alus ei ollut enää operatiivisissa tehtävissä ja vuodesta 1990 alkaen alus oli koululaivana.
Suffragette

Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset alkoivat 24. helmikuuta 2014. Suffragette oli kaikkien aikojen ensimmäinen elokuva, joka on saanut luvat kuvauksiin Westminsterin palatsissa.
Elokuvan kohtauksia kuvattiin myös helmikuussa viikon ajan historiallisella Chathamin telakalla Kentissä, joka esittää elokuvassa Bethnal Greenin kaupunginosassa sijaitsevaa tehdasta.

Vastaanotto

Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 73 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 6,6/10. Keräys perustuu 178 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 67 pistettä 100:sta.
Lytkarino

Lytkarino (ven. Лытка́рино) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskvajoen vasemmalla rannalla 30 kilometriä Moskovasta kaakkoon ja 12 kilometriä Ljubertsysta etelään. Asukkaita on 55 100 (vuonna 2010).
Lytkarinon kylä tunnetaan 1400-luvun alusta lähtien. Asukkaiden pääelinkeinona oli 1900-luvun alkuun saakka lasinvalmistukseen käytetyn kvartsihiekan, hiekkakivestä valmistettujen myllynkivien ja rakennuskiven louhiminen. Vuonna 1957 Lytkarinosta tuli kaupunki.
Nykyään Lytkarinossa on lasitehdas, rakennustarvike-, elintarvike-, lentokone- ja laiteteollisuutta. Nähtävyyksistä huomattavin on Moskvajoen korkealla rannalla sijaitseva Petrovskojen kartanoalue, josta on säilynyt vuosien 1680 ja 1691 välillä rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko, klassistinen päärakennus sekä pyöreä Pietarin ja Paavalin kirkko (1805). Moskvajoen vastarannalla on merkittäviä 1500-luvun rakennustaiteen muistomerkkejä: Kristuksen kirkastumisen kirkko entisessä Ostrovin kylässä ja Besedan kylän Kristuksen syntymän kirkko.
Konkodugu

Konkodugu (myös Konkodougou) on historiallinen alue Malin lounaisosassa Kéniéban piirissä. Se muodosti 1800-luvun lopulle saakka samannimisen mandinkavaltion.
Alue on saanut nimensä Tambaouran harjanteesta. Konko tarkoittaa ’vuorta’ ja dugu ’maata’. Konkodugu on kuuluisa kultaesiintymistään. Sen asukkaat, djalonket ja mandinkat, harjoittivat perinteistä uskontoaan ja vastustivat islamin leviämistä vielä 1900-luvun alussa.
Malin hallitsijan Mansa Oulén sukulainen Siriman Keïta valloitti alueen djalonkeilta 1200-luvun puolivälissä. Hänen perustamansa valtio rajoittui pohjoisessa Bambukiin ja vastasi suunnilleen myöhempää Satadougoun, nykyistä Kéniéban piiriä. Naapuriensa Bambukin ja Gangaranin tavoin Konkodugu oli aluksi Malin vasalli ja myöhemmin itsenäinen. 1500-luvulla alue joutui Tekrurin hyökkäysten kohteeksi. Myöhemmin se kuului Kaartan ja Umar Tallin tukulorivaltakunnan vaikutuspiiriin ja toimi Samori Tourén ensimmäisten sotaretkien näyttämönä.
Konkodugun hallitsijat kuuluivat Sirimanin Keïta-sukun, joka oli jakautunut kahteen kilpailevaan haaraan. 1880-luvulla hallinnut Dabakoutou solmi ranskalaisten kanssa protektoraattisopimuksen ja hänen seuraajansa Diamadi oli Konkodugun viimeinen hallitsija. Valtiolla ei ollut pysyvää pääkaupunkia, vaan sen hallitsijat asuivat omissa kotikylissään. He kävivät sotia naapurien kanssa ja kantoivat veroa alamaisiltaan, suojateiltaan ja valloitetuilta kyliltä sekä kolapähkinöitä kuljettaneilta kauppakaravaaneilta.