google/wiki40b huggingface dataset:
Dealey Plaza

Dealey Plaza on puistoaukio Dallasissa Texasin osavaltiossa. Yhdysvaltain 35. presidentti John F. Kennedy salamurhattiin Dealey Plazan alueella 22. marraskuuta 1963, kun häntä kuljettanut autosaattue ajoi aukion halki kulkevalla Elm Streetillä. Vuonna 1993 puisto julistettiin Yhdysvaltain historialliseksi maamerkiksi.
Dealey Plaza sijaitsee Dallasin Downtownin länsiosassa. Se rakennettiin puistoalueeksi vuosina 1934–1940 ja nimettiin The Dallas Morning Newsin pitkäaikaisen julkaisijan George Dealeyn (1859–1946) mukaan. Elm Streetin pohjoispuolella on ruohokumpare (grassy knoll) ja Dallasin kaupungin perustajan John Neely Bryanin (1810–1877) mukaan nimetty betonirakennelma (Bryan pergola), jonka kohdalla Abraham Zapruder seisoi kuvatessaan Kennedyä ja tämän autosaattuetta salamurhan tapahtuessa. Samalla puolella katua oli Texasin koulukirjavarasto, jonka kuudennen kerroksen ikkunasta Lee Harvey Oswald ampui Warrenin komission raportin mukaan kolme laukausta noin 5–8 sekunnissa. Nykyään rakennuksessa toimii Dallasin piirikunnan virastoja sekä Kennedyn salamurhan muistoksi perustettu museo.
Dealey Plazan alueella on edelleen käytössä katuvaloja ja liikennemerkkejä, jotka olivat siellä jo 1963. Puiston ympärillä olevia rakennuksia ei ole purettu eikä niiden julkisivuja ole muutettu. Dallasin ydinkeskustan nykyaikaisiin pilvenpiirtäjiin verrattuna alue on omalaatuinen ja poikkeaa muusta kaupunkiympäristöstä huomattavasti.
Marnie – vaarallisella tiellä

Arviot

Ilja Rautsi (Helsingin Sanomat) luonnehtii elokuvaa arviossaan "jaksoittain tiukaksi psykodraamaksi, joka äityy paikoin ristiriitaisen ilkeäksi".
Adam Ružička

Pelityyli

Jatkoaika.comin verkkolehden Markus Suhosen mukaan Ružičkan pelitapa vastaa voimahyökkääjän tunnusmerkkejä. Suhonen kertoo kirjoittamassaan artikkelissa, että Ružička kykenee kiekollisena suojaamaan pelivälinettä vartalonsa avulla. Artikkelissa nostetaan esille myös hänen viimeistelytehokkuutensa maalinteossa.
Isovoirousku

Koko ja ulkonäkö

Isovoirouskun vanhemmiten jopa 20 senttiä leveä lakki on aluksi kupera, myöhemmin matalasti suppilomainen. Lakin pohjaväri on keltainen ja siinä erottuu myös usein tummempia renkaita. Lakin nukkaiset reunat kiertyvät vanhemmiten alaspäin. Kuivana lakin pinta voi olla kiiltävä, mutta kostuessaan se muuttuu limaiseksi ja tahmeaksi. Sienen jalka ja heltat ovat väriltään kellertävät. Lyhyen ja tukevan jalan pinnalla on kuoppamaisia laikkuja. Malto on raakana polttavan kirpeää. Maitiaisneste on aluksi väriltään valkoista, mutta joutuessaan ilman kanssa tekemisiin se muuttuu rikinkeltaiseksi.

Samankaltaiset lajit

Isovoirouskun kaltaisia voirouskuja ovat myös korpivoirousku (L. tuomikoskii), vihervoirousku (L. olivinus) ja villavoirousku (L. leonis), jotka kelpaavat myös samoin syötäväksi.

Kasvuaika ja -paikka

Suomessa koivurouskua tavataan harvinaisena elokuusta lokakuuhun, Etelä-Suomesta Lappiin. Se kasvaa kosteissa kuusimetsissä ja puronvarsinotkoissa kalkkialustalla.

Käyttö ravinnoksi

Isovoirousku on ryöpättävä ennen käyttöä. Se voidaan käyttää esimerkiksi paistettuna tai suolasienenä.
Street dance

Streetdance eli katutanssi on suhteellisen uusi tanssilaji, joka sekoittaa eri tyylejä mm. hiphoppia, housea, lockingia, breakdancea, old schoolia ja new styleä. Katutanssi toimii myös yläkäsitteenä kaikille eri tyyleille, jotka ovat lähtöisin "kadulta". Suomeen katutanssilajit ovat tulleet 90-luvulla, mutta suuren suosion ne ovat vasta keränneet 2000-luvun alussa. Suomessa tarjotaan katutanssilajeja monipuolisesti monissa tanssikouluissa. Kilpailuja järjestetään varsinkin pääkaupunkiseudulla, mutta suomenmestaruuskilpailut järjestetään vuosittain eri kaupungeissa.
Kansainvälisesti menestyneitä katutanssijoita löytyy myös Suomesta. Anniina "AT" Tikka on voittanut suomenmestaruuden useamman kerran ja saanut monia palkintoja ympäri maailmaa. Flow Mo -tanssiryhmä, johon Tikkakin kuuluu, on Suomen menestynein katutanssiryhmä, joka on niittänyt mainetta myös Suomen ulkopuolellakin. Lockingia tanssiva ryhmä Will Funk For Food on menestynyt myös niin Suomessa kuin ulkomaillakin.
Monte Carlon baletti

Monte Carlon baletti (Les Ballets de Monte Carlo) on Monacon kansallisbaletti. Se on perustettu 1885.
Maassa on myös toinen balettiseurue, Ballet Russe de Monte Carlo.
Vapaa Sivistystyö (järjestö)

Vapaa Sivistystyö ry (ruots. Fritt Bildningsarbete rf) (VST) on vapaan sivistystyön valtakunnallinen edunvalvontajärjestö. Sen jäseniä ovat vapaan sivistystyön viiden oppilaitosmuodon keskusjärjestöt: Kansalaisopistojen Liitto, Opintokeskukset ry, Suomen Kansanopistoyhdistys, Suomen Kesäyliopistot ja Urheiluopistojen yhdistys. Sen muita jäsenjärjestöjä ovat: Bildningsalliansen, Kansanvalistusseura ja Svenska Folkskolans Vänner.

Toiminta

VST toimii kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla yhdessä jäsenjärjestöjensä kanssa. Toimisto on Helsingissä Annankadulla.
VST:n puheenjohtajana toimii Aaro Harju kausilla 2013–2014 ja 2015–2016.

Historia

Järjestö on perustettu vuonna 1969. Nimi oli silloin Vapaan sivistystyön yhteisjärjestö – Samverkande bildningsorganisationerna ry.
Tarhavarpunen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 12,5–13 cm, siipien kärkiväli 23–27 cm ja paino noin 18 g. Lintu muistuttaa hieman koirasvarpusta mutta on pienempi, sen nokka on ohuempi ja habitus peippomainen. Juhlapukuisella koiraalla on musta nokka, keltainen laikku kurkussa ja hartialla punaruskea täplä.

Esiintyminen

Nimialalaji esiintyy itäisestä Afganistanista ja Pohjois-Pakistanista koko Intian niemimaalle, alalaji transfuga (Hartert, 1838) Itä-Turkissa, Arabian niemimaan itäkolkassa, Irakissa, Iranissa ja Pakistanissa. Euroopassa elää 1 000–4 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Kuivat harvapuustoiset metsät ja pensaikot, keitaat, puutarhat ja pensasaidat.

Lisääntyminen

Pesä on kolossa tai halkeamassa 2–6 m maanpinnan yläpuolella, kalliossa, puussa tai rakennuksessa. Käyttää mielellään muiden lintujen, kuten tikkojen ja seppien, vanhoja pesäkoloja. Naaras munii 3-4 munaa, muna painaa vajaa 2 grammaa, ja hautoo niitä yksin. Poikasista huolehtivat molemmat emot.

Ravinto

Pääosan vuodesta tarhavarpunen syö siemeniä ja kasvinosia, lisääntymisaikana myös hyönteisiä ja muita selkärangattomia.
Napue

Napue on kylä Isossakyrössä Etelä-Pohjanmaalla. Kylä on antanut nimensä osana Suurta pohjan sotaa vuonna 1714 käydylle Napuen taistelulle, joka kuitenkin tosiasiassa käytiin viereisen Laurolan kylän puolella. Napuen kylässä sijaitsee Matti Visannin suunnittelema, vuonna 1920 pystytetty taistelun muistomerkki.
Napuessa sijaitsee vuonna 1908 rakennettu, luonnonkivipintainen Isonkyrön Osuusmeijeri. Sen menestystuotteeksi nousi 1980-luvulla Oltermanni-juusto, joka on 2000-luvulta asti valmistettu Valion muissa meijereissä. Nykyisin meijerin tiloissa toimii muun muassa palkitusta Napue-ginistään ja ruisviskistään tunnettu tislaamoyritys Kyrö Distillery Company.
Pitkä-Perttilän taloa sanotaan pisimmäksi pohjalaistaloksi: siinä on 13 ikkunaa peräkkäin. Taloa pidetään Topeliuksen Välskärin kertomusten sankarin, Perttilä-Bertenskiöldin kotitilana. Perttilänmäki ja Napuen taistelutanner kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Valle Antilan suunnittelema Perttilän riippusilta (1910) on Suomen vanhin liikenteelle avoin teräksinen riippusilta.
Kalliojärvi (Sysmä, kirkonkylä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,4 metriä mpy.
Tauno Mustanoja

Tauno Frans Mustanoja (vuoteen 1945 Salminen; 30. maaliskuuta 1912 Tampere  – 2. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori, joka saavutti kansainvälistä arvostusta keskiajan englannin kielen tutkijana.
Mustanoja kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1931, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1938 pääaineenaan englantilainen filologia sekä suoritti jatko-opintoja Cambridgen yliopistossa Englannissa vuosina 1938–1939. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan yliluutnantti. Tohtoriksi Mustanoja väitteli vuonna 1948 tutkimuksella, joka käsitteli 1300-luvun englantilaista runoa The Good Wife Taught Her Daughter. Mustanoja oli Helsingin yliopistossa englannin kielen opettajana vuodesta 1939 sekä englantilaisen filologian dosentti vuodesta 1948, apulaisprofessori vuosina 1957–1961 ja professori vuosina 1961–1975. Hänen kansainvälisestikin tunnettu pääteoksensa oli keskiajan englannin kielen lauseoppia käsitellyt Middle English Syntax vol. I vuodelta 1960. Siihen on myöhemmin viitattu lähteenä lukuisissa ulkomaisissakin tutkimuksissa, koska aiheesta ei ollut aiemmin julkaistu kunnollista perusteosta. Mustanoja oli vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa vuosina 1965–1966.
Mustanoja kutsuttiin monien kansainvälisten kielitieteellisten seurojen jäseneksi. Hän kuului Suomalaiseen Tiedeakatemiaan vuodesta 1961 ja sai Emil Aaltosen säätiön kunniapalkinnon vuonna 1962. Hän oli Uusfilologisen yhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1981–1987 ja sen lehden Neuphilologische Mitteilungenin toimitussihteeri 1947–1965 sekä päätoimittaja 1981–1987. Lisäksi hän oli British Council Scholars’ Associationin Suomen osaston puheenjohtaja vuosina 1948–1951, Suomi-Amerikka Yhdistysten Liiton puheenjohtaja 1966–1968 ja Yhdysvaltain Suomen-opetussäätiön (USEF) johtokunnan puheenjohtaja 1974–1984.
Mustanojan viimeinen teos oli esseekokoelma Runo ja kulkuri.
Helsingin yliopiston kirjastossa on Mustanojan lahjoittamista teoksista alkunsa saanut Tauno F. Mustanojan kirjakokoelma.
Chinandega (kaupunki)

Ilmasto

Chinandegassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 27 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 860 millimetriä. Huhtikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on joulukuu, jolloin keskilämpötila on noin 25 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 430 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 1 millimetri.
Helen Fielding

Helen Fielding (s. 19. helmikuuta 1958 Morley, West Yorkshire) on englantilainen kirjailija, jonka tunnetuin teos on Bridget Jones: Elämäni sinkkuna. 
Helen Fielding oli innokas lukija teini-iässä ja hän opiskeli myöhemmin englantia Oxfordissa. Opiskelujen jälkeen hän työskenteli BBC:llä vuodesta 1979 alkaen, mutta ei pitänyt työstään ja päätti kirjoittaa.

Fieldingin ura kirjailijana

Fieldingin ensimmäinen kirjallinen teos oli ennen Bridget Jonesia ilmestynyt Afrikkaan sijoittuva satiiri Cause Celeb.
Bridget Jonesin syntyä edisti Fieldingin rahapula, jonka takia hän alkoi kirjoittamaan kyseisestä aiheesta kolumnia The Independent -sanomalehteen samalla, kun hän suunnitteli Karibialle sijoittuvaa satiiria. Kolumneista tuli suosittuja, jonka johdosta Fielding kokosi niistä kirjan, joka oli menestyi hyvin. Fielding kirjoitti Bridget Jonesille kaksi jatko-osaa.
Kaksi ensimmäistä Bridget Jonesista kertovaa kirjaa on filmatisoitu, toinen vuonna 2001 ja toinen 2004. Itse Bridget Jonesin roolin täyttäminen muodostui ongelmaksi ja yllättävästi texaslainen Renée Zellweger sai osan. Päätös aiheutti keskustelua mm. siitä, voiko Yhdysvalloissa kasvanut nainen esittää brittihahmoa uskottavasti.
Ensimmäisten Bridget Jones -kirjojen juonet perustuvat löyhästi Jane Austenin romaaniin Ylpeys ja ennakkoluulo, ja myös päähenkilöistä yhden, Darcyn, nimi on sama kuin Austenin teoksessa, minkä myös Fieldingin romaanin kertoja huomaa. Tapahtumat sijoittuvat kuitenkin nykyaikaan ja hahmot ovat selkeästi 1990-luvun kaupunkilaisia sinkkuja.
August Stråhlman

Bror August Stråhlman (10. helmikuuta 1855 Viipuri – 13. tammikuuta 1943 Helsinki) oli yleisen revisionioikeuden ylijohtaja.
August Stråhlmanin vanhemmat olivat kieltenopettaja, kirkkoherra Kasimir Konstantin Stråhlman ja Charlotta Fredrika Wilhelmina Tamelander ja puoliso vuodesta 1919 Maria Kantola. Stråhlman tuli ylioppilaaksi Viipurissa ja suoritti oikeustutkinnon 1881, varatuomarin arvon hän sai 1884. Hän oli vankeinhoitohallinnon sihteeri 1887–1890, valtiokonttorin sihteeri  1891–1900 ja yleisen revisionioikeuden ylijohtaja 1907–1926. Stråhlman toimi lisäksi useissa eri valtion komiteoissa, mukaan lukien valtion kassa- ja tililaitoksen uudelleenjärjestämiskomitean sihteerinä 1892–1896 ja revisionitoimen uudelleenjärjestämiskomitean puheenjohtajana 1910–1916.
Etelä-Abaco

Etelä-Abaco on Bahaman hallintoalue Abacolla. Se kattaa Abacon harvaan asutuimman eteläosan sekä pienen naapurisaaren Castaway Cayn. Etelä-Abacon asukasluku on 1 867.
Hmelnytskyin ydinvoimalaitos

Hmelnytskyin ydinvoimalaitos (ukr. Хмельни́цька АЕС, ХАЕС, Hmelnytska AES, HAES, ven. Хмельницкая АЭС, Hmelnitskaja AES) on Ukrainan Hmelnytskyin alueella, noin kolme kilometriä Netišynin kaupungin eteläpuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitos on nimetty aluekeskuksen mukaan; Hmelnytskyin kaupunki sijaitsee kuitenkin noin 100 kilometriä voimalasta etelään. Voimalaitosta operoi Ukrainan valtion Energoatom-yhtiö (ukr. Енергоа́том). 
Voimalassa oli vuoden 2014 huhtikuussa toiminnassa kaksi venäläisvalmisteista, painevesityyppistä reaktoriyksikköä. Ne ovat VVER-1000-tyyppisiä, nettosähköteholtaan 1000 megawatin voimalayksikköjä. Yksiköt kytkettiin tuotantokäyttöön vuosina 1987 ja 2004.
Voimalayksikköjen 3 ja 4 rakentaminen aloitettiin 1986 ja 1987, mutta keskeytettiin vuonna 1990. Yksikköjen on sittemmin arvioitu olleen 75- ja 28-prosenttisesti valmiita. Rakentaminen uudelleenkäynnistettiin vuonna 2011 solmitun jatkosopimuksen jälkeen. Näiden yksikköjen on valmistumisaikataulusta on esitetty monia erilaisia näkemyksiä; arviot osuvat tyypillisesti vuosien 2016 ja 2020 välille.
Hmelnytskyin ydinvoimalaitoksen länsipuolella on lauhdutusvettä varastoiva tekojärvi.
Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n mukaan Ukrainan neljällä ydinvoimalaitoksella tuotettiin vuonna 2013 noin 78 000 GWh sähköä, joka oli 43,6 prosenttia Ukrainan sähköntuotannosta tuona vuonna.
Ruutuhyppely

Ruutuhyppely on vanha perinneleikki, jota on leikitty kouluissa, päiväkodeissa ja kotipihoilla jo satojen vuosien ajan. Variaatioita ja leikkiperinteitä on olemassa useita erilaisia. Tavallisimmin käytetään kymmenruutuista pelialustaa. Peliin osallistuu kerralla vähintään kaksi, lähteistä riippuen enintään kymmenen henkilöä.

Leikin kulku

Hyppyruudukkoa varten tarvitaan tasainen alusta. Aiemmin ruudukot piirrettiin usein kepillä hiekkaan, mutta nykyään ne tehdään usein liiduilla asfalttiin tai kiveykseen. Ruutuja on kahdenlaisia: yksittäisiä ruutuja, joihin hypätään yhdellä jalalla sekä kaksoisruutuja, joihin hypätään tasajalkaa niin, että molemmille jaloille on oma ruutunsa. Kaksoisruutujen määrä riippuu hyppyruudukon pituudesta. Kymmenruutuinen pelialusta päättyy usein pyöreänmuotoiseen kaksoisruutuun, jossa pelaajan on tarkoitus kääntyä ympäri.
Ruudukon lisäksi jokainen osallistuja tarvitsee pelimerkikseen pienen kiven.

Säännöt

Ensimmäinen leikkijä heittää kivensä ruutuun 1 ja hyppää siihen yhdellä jalalla, nostaa kiven yhä yhdellä jalalla seisten ja hyppää takaisin aloitusviivan taakse. Hyppäävä jalka ei saa osua viivalle, eikä ilmassa oleva jalka koskettaa maata. Jos tämä onnistuu, leikkijä saa jatkaa. Hän heittää kiven ruutuun kaksi ja jatkaa itse perässä tarvittaessa ruutua yksi apuna käyttäen.
Näin jatketaan kunnes leikkijä tekee virheen. Virhe tapahtuu, jos heittää kiven väärään ruutuun, hyppää viivalle, horjahtaa tai ottaa toisella jalalla maasta tukea. Virheen jälkeen on seuraavan leikkijän vuoro.
Leikin voittaa se, joka on ensimmäisenä heittänyt kiven joka ruutuun ja hyppinyt yhdellä jalalla ruudukon läpi.

Variaatiot

Joissakin variaatioissa nimenomaan vältetään hyppäämästä kiven merkitsemään ruutuun. Tällöin leikkijä hyppii joka kierroksella koko ruudukon läpi yhtä ruutua lukuun ottamatta. Käännyttyään ruudukon päässä leikkijä suuntaa takaisin ja nostaa matkalla kiven mukaansa osumatta kuitenkaan kyseiseen ruutuun.
Canon PowerShot S50

Canon PowerShot S50 on Canonin Powershot-tuoteperheen vuonna 2003 julkaistu digitaalikamera. Siinä on viiden megapikselin CCD-kenno, 3-kertainen optinen ja 4-kertainen digitaalizoom sekä yhdeksän pisteen AiAF-tarkennus. Kamera painaa ilman akkua ja muistikorttia noin 260 grammaa. Se toimii NB-2L-akulla.
Bristol Downs Football League

Bristol Downs Football League on englantilainen alueellinen jalkapallosarja, jonka sarjatasot ovat Englannin sarjajärjestelmässä 21.–24. korkeimmalla tasolla.
Izzy Christiansen

Seurajoukkueura

Christiansen toimi Birminghamin yliopiston jalkapallojoukkueen kapteenina. Hän on pelannut Mestarien liigaa kolmessa eri englantilaisjoukkueessa: Evertonissa, Birminghamissa ja Manchester Cityssä. Kaudella 2014 hän teki joukkueelleen tärkeän maalin, joka ratkaisi Cup-mestaruuden. Vuonna 2018 hän siirtyi ranskalaisseura Olympique Lyoniin.

Maajoukkueura

Christiansen on edustanut Englantia alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa, alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa ja aikuisten EM-kisoissa. Hän on huhtikuun 2018 loppuun mennessä pelannut 25 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Työn sankari

Työn sankari (ven. Геро́й Труда́, Geroi Truda) oli ansioituneille työntekijöille Neuvostoliitossa myönnetty arvonimi.
Nimitys syntyi vuonna 1921, jolloin pitkän työuran tehneille ansioituneille työntekijöille alettiin myöntää ”työn sankari” -kunniakirjoja. Niihin liittyi erilaisia tavaralahjoja ja toisinaan myös rintamerkki. Aluksi palkintoja jakoivat ammattiliittoneuvostot.
Virallisen ”työn sankari” -arvonimen perustivat Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea ja kansankomissaarien neuvosto vuonna 1927. Se voitiin myöntää tuotannon, tieteen, valtion tai yhdistysten palveluksessa vähintään 35 vuotta työskennelleille erityisen ansioituneille henkilöille. ”Työn sankari” -nimityksen myöntäminen loppui vuonna 1938, jolloin Neuvostoliiton korkein neuvosto perusti uuden sosialistisen työn sankari -arvonimen.
Arvonimi otettiin uudestaan käyttöön Venäjällä vappuna 2013, jolloin presidentti Vladimir Putin myönsi työn sankarin arvon viidelle venäläiselle, muun muassa kapellimestari Valeri Gergijeville.
Precious Illusions

Sanoitukset

Kappaleen sanoitukset käsittelevät ristiriitaa idealismin ja realismin välillä ja kappaleen päähenkilö viittaa hänen lapsuuden kuvitelmansa "kallisarvoisiksi harhakuviksi" (englanniksi: "precious illusions"), joista hän on etäännyttänyt itsensä aiheuttaen tunteen, joka muistuttaa häntä "eroamisesta mielikuvitusystävästään". Hän osoittaa siitä huolimatta, että on säilyttänyt aikuisuuteen ruusunpunaisen tunteensa romanttisesta optimismista, kun hän esittää kaipuisan toiveensa avioliitosta ja aviomiehestä.

Kriittinen

Larry Flick Billboard -lehdestä ylisti laulun "havainnollistavan, kuinka artisti todella on muuttunut merkittävästi kypsemmäksi." "Slant Magazinen" Sal Cinquemani ylisti kappaleen olevan "super-tarttuva", kun taas "Dotmusicin" Chris Neal ylisti kappaleen "vahvistavan sitä, että lauluntekijänä Alanis on tulossa vain paremmaksi ja paremmaksi."

Kaupallinen

"Precious Illusionista" tuli menestys Kanadassa, missä se pääsi parhaimmillaan listoilla neljänneksi, ja Unkarissa, missä se ylsi yhdeksänneksi. Australiassa kappale oli parhaimmillaan sijalla 41. Vaikka se ylsi vain sijalle 79 Alankomaissa, kappale onnistui kuitenkin pysymään listoilla kuusi viikkoa. Kappale pääsi parhaimmillaan vain sijalle 59 Isossa-Britanniassa, tullen näin kyseisellä listalla hänen huonoiten sijoitetuksi singlekseen "All I Really Want" -singlen kanssa. Yhdysvalloissa kappale ei onnistunut pääsemään Billboard Hot 100 -listalle, mutta ylsi sijalle 12 Adult Pop Songs -listalla.

Musiikkivideo

Singlen musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence, joka ohjasi myös singlen "Hands Clean" musiikkivideon. Video kuvattiin vuoden 2002 toukokuun lopulla ja siinä käytetään jaettua ruutua. Videossa Alanis Morissette on komean prinssin kosittavana, joka antaa hänelle timantin ja pyytää häntä elämään onnellisesti elämän loppuun saakka. Kuitenkin samalla kun videon jaetun ruudun vasen puoli seuraa kyseistä saturomanssia, oikea puoli seuraa realistisempaa näkymää: prinssin tilalla kosijana on mies, joka pyytää Morissettea ulos sähköpostilla.
Sini Saarela

Muu toiminta

Saarela on pitkän linjan Greenpeace-aktivisti. Vuonna 2007 hän vietti viisi päivää kahlittuna työmaanosturiin Olkiluodon ydinvoimalatyömaalla ja oli myös vuonna 2011 osoittamassa mieltä Olkiluodon ydinvoimala-alueella. Vuonna 2014 hän oli aktivistina Norjassa. Vuonna 2015 Saarela oli mukana vastustamassa hiilenpolttoa kiipeämällä rahtialukselle. Vuonna 2017 hän joutui pidätetyksi Norjassa, jossa hän oli mukana Greenpeacen ja Natur og Ungdomin ilmasto-oikeuskanteessa. 
Saarela on toiminut Greenpeacen Save the Arctic -kampanjassa. Toukokuussa 2012 Saarela oli Greenpeacen mielenosoituksessa Arctia Shippingin jäänmurtajalla. Elokuun 24. päivänä 2012 hän osallistui järjestön 15 tuntia kestäneeseen mielenosoitukseen Prirazlomnaja-öljynporauslautalla Petšoranmerellä. Saarela on saanut useita sakkotuomoita aktivismiin liittyneistä teoista.
Hän on ollut mukana Luonto-Liiton metsäryhmässä ja työskennellyt aiemmin Luonto-Liiton piirivastaavana. Hän on ollut töissä myös muissa ympäristöjärjestöissä, myös Greenpeacessa. Aktivismi on hänelle enemmän elämäntapa, kuin työ.
Luonto-Liitto myönsi hänelle Siilin peukku- kunniamaininnan ansiokkaasta työstä vuonna 2013.
Compass Point Studios

Compass Point Studios oli tunnettu levytysstudio Nassaun kaupungissa Bahamalla. Sen perusti Island Recordsin perustaja Chris Blackwell vuonna 1977. Muun muassa AC/DC levytti menestysalbuminsa Back in Blackin (1980) Compass Pointin studiolla. Myöhemmin vuonna 1983 AC/DC levytti siellä myös Flick of the Switchin ja sen jälkeen Who Made Whon.
Studiolla ovat levyttäneet myös Judas Priest, Grace Jones, Iron Maiden, The Rolling Stones, Talking Heads, Robert Palmer, Jimmy Buffett, The B-52’s, Emerson, Lake & Palmer, Spandau Ballet, Roxy Music, Shania Twain, Shakira, The Tragically Hip, Mariah Carey, Céline Dion, Björk, Widespread Panic, R.E.M., Liz Phair, Joss Stone ja U2.
Studio lopetti toimintansa Bahamalla vuonna 2010.
Kim Brown

Kim Brown (2. kesäkuuta 1945 Birmingham, Englanti – 11. lokakuuta 2011 Helsinki) oli brittiläissyntyinen muusikko, The Renegadesin perustaja.
Brown perusti Renegadesin Birminghamissa 1960. Yhtye päätyi vuonna 1964 keikalle Suomeen Leo Heinosen kutsusta samaan aikaan, kun useimmat brittiyhtyeet menivät Saksaan, ja jäi Suomeen kahdeksi kuukaudeksi. Yhtyeen jäsenet pukeutuivat Yhdysvaltain sisällissodan aikaisiin ratsuväen univormuihin ja soittivat rajua rockia, mikä nosti yhtyeen Suomessa valtavaan suosioon. Osa soittajista jäi Suomeen pysyvästi, ja myös Brown asettui sinne myöhemmin.
Yhtye levytti Suomessa singlen "Cadillac", josta tuli menestys. Varhaisista singleistä "Matelot" soi Aki Kaurismäen elokuvassa Le Havre. Yhtyeen musiikillista kypsymistä ilmentää "My Heart Must Do the Crying". Vuonna 1966 yhtye levytti Suomeksi Dannyn taustalla kappaleen "Salattu suru", jonka on myöhemmin levyttänyt Topi Sorsakoski ja joka on tanssiorkestereiden vakio-ohjelmistoa.
Kolmessa vuodessa yhtye levytti Suomessa neljä albumia. Se oli mukana myös elokuvassa Topralli ja esiintyi usein televisiossa. Yhtyeellä on ollut suomalaiseen kevyeen musiikkiin merkittävä vaikutus. Myöhemmin yhtye teki joitakin nostalgiavierailuja. Merkittäviä yhtyeitä joissa Brown viimeksi soitti, olivat trio Hasse Walli ja Markus Raivion kokoonpano. Italiassa hänellä oli suosittu yhtye Kim &the Cadillacs.
Kurkkusyöpä esti Brownin laulun ja keskeytti uran. Suomalaiset artistit esittävät hänen musiikkiaan tribuuttialbumilla Moments with Kim Brown 2005. Muistojamit pidetiin 1. marraskuuta 2011 Helsingissä ravintola Storyvillessa. Tilaisuudessa esiintyvät The Nameless, The First, Agents ja Hasse Walli.