google/wiki40b huggingface dataset:
Jegor Gaidar

Jegor Timurovitš Gaidar (ven. Его́р Тиму́рович Гайда́р, 19. maaliskuuta 1956 Moskova, Neuvostoliitto – 16. joulukuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko, taloustieteilijä ja pääministeri Boris Jeltsinin varapääministeri ja talousministeri marraskuusta 1991 ja itse pääministeri kesäkuusta joulukuuhun 1992 ja uudelleen varapääministeri syyskuusta 1993 tammikuuhun 1994. Hän oli kirjailija Arkadi Gaidarin pojanpoika.
Hän kannatti šokkiterapiaa, jolla tarkoitettiin hintojen vapauttamista talouden potkaisemiseksi käyntiin. Talousuudistuksia seuranneessa inflaatiossa kaikki pankkitalletukset haihtuivat olemattomiin, samaan aikaan kun Venäjän oligarkit keräsivät omaisuutensa. Uudistuksia seurannut talouskriisi kesti ainakin viisi vuotta.
Lähdettyään hallituksesta 1994 Gaidar oli duuman jäsen, oikeistovoimien liiton puheenjohtaja ja johti idän siirtymätalouksiin keskittynyttä instituuttia.
Jegor Gaidar kuoli veritulppaan varhain aamulla 16. joulukuuta 2009.
Gaidarin tytär Maria Gaidar on toiminut "oppositioaktivistina" ja Putinin vastustajana, ennen kuin sai paikan Kirovin alueen varakuvernöörinä.
Leppäjärvi (Ylöjärvi, Länsi-Teisko)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 1,9 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,3 metriä mpy.
Muhammad Ibn Ishaq Ibn Yasar

Muḥammad ibn Isḥāq ibn Yasār ibn Khiyār (arab. محمد بن إسحاق بن يسار بن خيار‎‎; 704 Medina – 767 Bagdad), tunnetaan yleisesti nimellä Ibn Isḥāq, oli arabialainen muslimihistorioitsija, joka kokosi Profeetta Muhammadin ensimmäisen elämäkerran Sirat Rasul Allah (Allahin profeetan elämäkerta).
Raili Veivo

Raili Pirkko Veivo (20. toukokuuta 1930 Helsinki – 11. helmikuuta 1993 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi noin kymmenessä elokuvassa. Elokuvassa Aika hyvä ihmiseksi (1977) Veivolla oli taloudenhoitaja Karoliinan rooli, mistä hän sai Jussi-patsaan. Veivo esiintyi myös muun muassa elokuvissa Aatamin puvussa ja vähän Eevankin (1971), Lampaansyöjät (1972) sekä Siunattu hulluus (1975). Televisiossa hän esiintyi Sirkuspelle Hermannin Äitiliinin roolissa. Veivo on haudattu Malmin hautausmaalle. Veivon isä oli näyttelijä ja laulaja Hannes Veivo.
Raili Veivo aloitti näyttelijäuransa Kansanteatteri-Työväenteatteri Vallilan teatterissa, sieltä hän siirtyi Porin teatteriin ja sen jälkeen Hämeenlinnaan. Veivo oli kiinnitettynä Hämeenlinnan Kaupunginteatteriin 1961-1967 ja sen jälkeen Tampereen Työväen Teatteriin. Hän oli vivahteikas luonnenäyttelijä ja railakas komedienne. Hänen merkittäviä teatteriroolejaan olivat esimerkiksi Amanda Lasisessa eläintarhassa, Amalia Miehen kylkiluussa, nimiroolit näytelmissä Niskavuoren vanha emäntä, Mimmi Paavaliina, Äiti Peloton sekä Marie David Miesvihaajissa.
Frans I (Toscana)

Frans I (ital. Francesco de’ Medici; 25. maaliskuuta 1541 Firenze – 19. tai 20. lokakuuta 1587 Poggio a Caiano) oli Toscanan suurhettua vuosina 1574–1587. Koska Fransilla ei ollut poikia, häntä seurasi hänen nuorempi veljensä Ferdinand I.
Frans I oli Medici-sukuisen Firenzen herttuan Cosimo I de’ Medicin vanhin poika ja hänet nimitettiin vuonna 1564 isänsä sijaishallitsijaksi. Cosimo sai vuonna 1569 paavilta Toscanan suurherttuan arvon, jonka Frans peri isältään tämän kuoltua vuonna 1574. Keisari Maksimilian II vahvisti arvonimen seuraavana vuonna. Turvatakseen dynastiansa perintöoikeuden koko Toscanaan Frans I joutui tekemään palveluksia Habsburgeille. Häntä ehdotettiin myös Puolan kuninkaaksi, mutta hän kieltäytyi ehdokkuudesta kahdesti vuosina 1575 ja 1587.
Frans I vahvisti Toscanan laivastoa, perusti uusia kauppa-asemia ja määräsi vuonna 1577 toteutettavaksi arkkitehti Bernardo Buontalentin suunnitelman Livornon kehittämisestä Toscanan tärkeimmäksi satamaksi. Toisaalta Fransin henkilökohtaisten liiketoimien ja lisääntyneiden verojen on sanottu vahingoittaneen hänen valtakuntansa muuta liike-elämää. Hän halusi sukunsa perinteiden mukaisesti suosia taiteita ja käytännössä raunioitti maansa talouden upottamalla valtavia summia taidehankintoihin ja arkkitehtuuriin aikana jolloin Firenzen merkitys ja Italian kaupunkivaltioiden vauraus oli jo laskussa. Frans toimi muun muassa kuvanveistäjä Giovanni Bolognan mesenaattina ja sijoitti ensimmäisenä Medicien arvokkaan taidekokoelman Firenzen Uffizi-galleriaan. Hän oli kiinnostunut myös luonnontieteistä, varsinkin kemiasta. Tieteellinen seura Accademia della Crusca perustettiin hänen aikanaan.
Frans I:n puoliso oli vuodesta 1565 keisari Maksimilian II:n sisko Johanna. Heille ei syntynyt poikia, mutta heidän tyttärestän Maria de’ Medicistä tuli myöhemmin Ranskan kuningatar. Frans eli pitkään avoimesti suhteessa rakastajattarensa, venetsialaisen aatelisnaisen Bianca Cappellon kanssa. Johanna kuoli vuonna 1578, ja seuraavana vuonna Frans meni naimisiin Cappellon kanssa. Puolisot kuolivat sattumalta samana yönä lokakuussa 1587, ilmeisesti malariaan, jonka he olivat saaneet metsästysretkellään Maremmien alueella. Myöhemmin keksityn tarinan mukaan suurherttuatar Bianca olisi vahingossa myrkyttänyt miehensä yrittäessään murhata tämän veljeä Ferdinandia ja tehnyt sen jälkeen itsemurhan. Toisen version mukaan Ferdinand olisi myrkyttänyt heidät molemmat, sillä heidän sairautensa puhkesi pian Ferdinandin saavuttua heidän luokseen Poggio a Caianoon. Vuonna 2004 Fransin hauta avattiin kuolinsyyn selvittämiseksi. Vuonna 2006 julkaistu ensimmäinen tutkimus viittasi arsenikkimyrkytykseen, mutta vuoden 2010 toisessa tutkimuksessa ruumiista löydettiin viitteitä Plasmodium falciparum -loisesta, mikä tukee alkuperäistä selitystä malariasta kuolinsyynä.
Maria Johansson

Maria Johansson (s. 7. huhtikuuta 1956) on ruotsalainen näyttelijä. Hänet muistetaan ennen kaikkea Maria "Pampula" Grankvistin roolista televisiosarjassa Saariston lapset (1964).
Aikuisiällään Johansson on esiintynyt muun muassa elokuvassa Yksinkertainen murhaaja (Den enfaldige mördaren, 1982).
Jättihauki

Levinneisyys

Jättihaukia tavataan Pohjois-Amerikassa Suurten järvien ja Mississippin vesistöissä. Sitä on istutettu myös muihin Pohjois-Amerikan vesistöihin.

Elintavat ja lisääntyminen

Jättihauki suosii kirkasvetisiä, runsaskasvisia vesistöjä, koska se saalistaa sukulaistensa tavoin väijyksistä. Se syö kaloja sekä toisinaan myös vesilintuja, sammakoita ja vesinisäkkäitä. Se itse on suosittu saalis vapaa-ajan kalastajille.
Jättihaukien kutuaika on maalis-huhtikuussa. Ne kutevat vuosittain samoille paikoille rannikkovesiin, koiraat ensin ja naaraat perässä. Jättihauki voi myös risteytyä hauen kanssa. Risteymä on hedelmätön.
Ramsar

Radioaktiivisuus

Kaupungin alueella esiintyy paikoitellen maailman korkeimpiin luettavia luonnollisen radioaktiivisen säteilyn pitoisuuksia, jotka liittyvät kuumiin lähteisiin. Säteilymäärä on paikoin jopa 55–200 kertainen normaaliin taustasäteilyyn verrattuna.

Ramsarin sopimus

Ramsarin sopimus on kansainvälinen sopimus vesistöalueiden ja kosteikkojen suojelemisesta. Se solmittiin Ramsarissa vuonna 1971. Ramsarin sopimus oli ensimmäinen nykyaikaisista, valtioidenvälisistä luonnonsuojelun ja luonnonvarojen kestävän käytön sopimuksista. Sen on allekirjoittanut 158 valtiota ja siihen kuuluu 1 752 kohdetta, joiden yhteispinta-ala on noin 161 miljoonaa hehtaaria.
Innamo

Historia

Innamo on mainittu eräissä keskiaikaisissa asiakirjoissa. Saarella on mahdollisesti ollut jonkinlainen majapaikka, koska Turusta kulkeva väylä kulki Innamon ohi. Vuodelta 1540 peräisin olevassa Varsinais-Suomen maakirjassa on maininta kahdesta Korppoon läntisen verotilan verotalonpojasta. Talonpojat olivat Hans Thomason ja Frans Clemitzson. Innamo kuului Mynämäen kihlakunnan Korppoon pitäjään oikeudenkäytön kannalta ja Nauvon pitäjään kirkon kannalta.
Kylässä tehtiin vuonna 1793 isojako, jolloin kylässä oli neljä tilaa. Isojaon jälkeen vuosisadan vaihteessa tiloista kaksi halottiin.
Saaren tilat säilyivät pitkälle 1900-luvulle asti lähes ennallaan. Viime vuosikymmenten aikana saaria ja tilojen maalaistaloja on myyty ulkopuolisille. Metsien ja peltojen omistus on myös vaihtunut kylän sisällä. Kylän asemakaavassa ei ole tapahtunut oikeastaan lainkaan muutoksia ja talot ovat pääasiassa paikoilla, joissa ne alun perinkin sijaitsivat. Näiden seikkojen vuoksi Innamon kylänraitilla on melko vanhanaikainen leima.

Seurasaarisäätiön kylätutkimuksia Innamossa 1964

Innamo oli vuonna 1964 Seurasaarisäätiön kylätutkimuksen kohteena edustamassa Läntisen Turunmaan saariston keskisuuria kyliä. Innamon valintaan tutkimuskohteeksi vaikutti muun muassa se, että vanhoille sisäsaariston kylille usein ominainen rivikylän muoto oli vielä havaittavissa. Kylän rakennetussa ympäristössä nähtiin sekä maanviljelys- että kalastajakylän piirteitä. Kallioisella ja metsäisellä Innamon saarella olevaan samannimiseen kylään kuului pääsaaren lisäksi myös eräitä sen länsi- ja koillispuolisia lähisaaria.
Kylän asutus keskittyi lämpimälle ja valoisalle etelärinteelle peltoaukeiden pohjoispuolelle, noin 300 metrin päähän kylänrannasta. Suojainen satama ja saarta ympäröivät laajat vesialueet tarjosivat hyviä mahdollisuuksia kalastukselle, ja sijainti vilkkaan väylän varrella loi puitteet merenkulkuun. Tosin kalastuksella vain täydennettiin maataloudesta saatuja tuloja. Ympäri vuoden auki pidetty laivaväylä Ruotsiin jätti saaren talvella eristyksiin.
Tutkimusaikaan kylässä asui noin 25 henkeä. Väkimäärä oli vähentynyt noin kolmasosaan verrattuna 1900-luvun alkuun. Yhtä alun perin seiskarilaisen kalastajan asuttamaa tilaa lukuun ottamatta Innamon yhteisö oli ruotsinkielistä.

Innamon nimestä

Varhaisissa asiakirjoissa saaren nimi on kirjoitettu muodoissa Jnnimo (1540), Innama (1555) ja Innamo (1556).  Alkuperäinen suomalaismuoto on todennäköisesti Innanmaa, jonka lopussa on suurta saarta merkinnyt sana "maa". Nimen alkuosa on liitettävissä satakuntalais-hämäläisiin Inna- tai Inta-henkilönnimiin. Mahdollisena on pidetty myös sitä, että nimeen sisältyisi Kalannin kylännimi Inhamo.
1900-luvun alussa kyläläiset kutsuivat Innamoa nimellä Immo.
BRBM

BRBM (battlefield-range ballistic missile) on taistelukentällä käytettävä ballistinen ohjus, jonka kantama on korkeintaan 200 kilometriä. Ohjus varustetaan tavanomaisella, kemiallisella tai ydinkärjellä ja se voi olla ohjaamaton, vapaasti lentävä raketti, ja ohjuksen tyyppiesimerkkejä ovat varhaiset 1950-luvun Neuvostoliiton vapaastilentävät FROG-ohjukset.
Lotta Hintsa

Lotta Henriikka Hintsa (ent. Näkyvä, s. 29. kesäkuuta 1988 Nurmo) on 5. toukokuuta 2013 valittu 53. Miss Suomi.
Hintsa on opiskellut kauppatieteitä ja on toiminut vapaaehtoistyössä Etiopiassa.
Hän oli naimisissa jääkiekkoilija Kristian Näkyvän kanssa. He avioituivat 18. kesäkuuta 2016 Vanajanlinnassa Hämeenlinnassa. Kuitenkin kesäkuussa 2019 Hintsa ilmoitti avioerosta. Lotta Hintsan isä oli urheilulääkäri Aki Hintsa.
Hintsa harrastaa vuorikiipeilyä ja on kiivennyt muun muassa Alppien korkeimman vuoren Mont Blancin (4811 metriä) ja Italian korkeimman vuoren Gran Paradison (4061 metriä) huipuille.
Hintsa on osallistunut tosi-tv-ohjelmiin Tehtävä Lapissa, Tanssii tähtien kanssa, Selviytyjät Suomi ja Fort Boyard Suomi.
Valdeón (juusto)

Valdeón on espanjalainen pääasiassa lehmänmaidosta valmistettava sinihomejuusto.
Valdeón-juusto on peräisin nimensä mukaisesti Posada de Valdeónin alueelta Espanjan pohjoisosassa sijaitsevalta Picos de Europa-vuorilta. Vuoristo tunnetaan myös monista muista juustoistaan. Juustolla on Euroopan unionin suojattu alkuperänimitys.
Valdeón-juuston pääraaka-aine on lehmänmaito, mutta juuston valmistukseen käytetään noin 5 % vuohenmaitoa ja tiettyinä vuodenaikoina pieni määrä lampaanmaitoa. Vuohenmaito tekee juustosta hieman hapanta. Juuston valmistukseen käytettävä maito voi olla pastöroitua tai raakamaitoa. Lehmänmaito saadaan parda-rotuisesta karjasta ja vuohenmaito florida-rotuisista vuohista. Valmistuksen aikana juusto kuivasuolataan vuorisuolalla ja juusto kypsyy paikallisissa luolissa kahdesta neljään kuukautta. Juusto kääritään tavallisesti folioon tai perinteisemmän menetelmän mukaan joskus vaahteranlehtiin. Lehtien paikallinen nimi on plageru ja niiden tarkoitus on antaa kuoren hengittää kypsymisen aikana. Lisämakua niistä ei kuitenkaan varsinaisesti tule.
Valmiin juuston siniset tai vihertävät suonet aiheuttaa Penicillium roqueforti -lajin home. Juuston muu sisältö on norsunluunvalkoista ja sen rakenne on voin kaltainen. Juuston makua on kuvailtu miedosti mausteiseksi ja suolaiseksi. Juustoa voidaan tarjoilla sellaisenaan, tai sitä voidaan käyttää muussa ruuanlaitossa. Juuston kanssa voidaan tarjoilla makeaa valkoviiniä.
Jättigepardi

Ulkonäkö ja käyttäytyminen

Jättigepardi luultavasti muistutti gepardia, mutta se oli sitä paljon suurempi. Nykyisen gepardin hartiakorkeus vaihtelee yleensä 70–90 senttimetrin välillä ja ruumiin pituus 110–140 senttimetrin välillä (josta 60–84 senttimetriä häntää). Jättigepardi oli yhtä korkea kuin suuri nykyinen gepardi, mutta sen ruumis oli jopa noin 200 senttimetriä ja häntä noin 140 senttimetriä pitkä. Se näytti sivulta katsottuna venytetyltä gepardilta. Painoa sillä oli 120–150 kiloa, yhtä paljon kuin täysikasvuisella leijonanaaraalla, ja se pystyi luultavasti kaatamaan suurempia saaliita kuin nykyinen gepardi. Jättigepardi oli sopeutunut juoksemaan kuten nykyinen gepardi, mutta joidenkin mielestä se ei kokonsa vuoksi pystynyt juoksemaan yhtä kovaa kuin nykyinen gepardi. Toiset ovat ehdottaneet, että sillä oli pidemmät jalat ja suurempi sydän sekä keuhkot, ja arvioivat sen päässeen jopa kovempaa kuin tavallinen gepardi – jopa 115 km/h.

Levinneisyys ja elinympäristö

Jättigepardi eli Euroopassa ja Aasiassa sekä Afrikassa plioseeni- ja pleistoseenikausilla ja sen levinneisyysalue ulottui lännessä Saksasta ja Ranskasta idässä Intiaan ja Kiinan asti. Pohjoisimmat jäänteet ovat Saksasta ja eteläisimmät Etelä-Afrikasta. Jäänteitä on myös löydetty Itävalloista, Italiasta, Keniasta, Marokosta, Venäjältä, Espanjasta, Tadžikistanista sekä Tansaniasta.
Jättigepardi kuoli sukupuuttoon viime jääkaudella. Sillä saattoi olla pidempi ja paksumpi turkki sekä vaaleampi väri kuin gepardilla.
Koitinlammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Mutiojan valuma-alueeseen (35.413) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171,2 metriä mpy.
Hunajabulbuli

Levinneisyys

Hunajabulbulia tavataan laajalla alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on raportoitu olevan melko yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isotinami

Levinneisyys

Isotinameita elää Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa, harvinaisena myös Meksikon puolella. Se on vähentynyt metsänhakkuiden seurauksena varsinkin Amazonin alueella.

Lisääntyminen

Isotinami on ahkera parinvaihtaja, ja koiras huolehtii munista. Sinisiä munia tulee 1-4 kappaletta, joita koiras hautoo kuoriutumiseen asti. Se hoitaa poikasia noin kolme viikkoa ja lähtee sen jälkeen etsimään uutta naarasta.
Jokivarren Kunkku

Ura

Jokivarren Kunkku aloitti kilpailemisen Rovaniemellä elokuussa 2011. Kolmivuotiskauden kaksi kilpailua tuottivat voiton ja kakkossijan. Nelivuotiaana ori nousi heti ikäluokkansa parhaimmistoon, voittamalla muun muassa Pikkupelimanni-ajon Kaustisella. Seuraavana vuonna Jokivarren Kunkku oli paras Kuopion kuninkuusravien yhteydessä juostussa Pikkuprinssissä ja voitti myös ikäluokkansa merkittävimmän suurkilpailun Suomenhevosten Derbyn. Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajon ori voittanut vuosina 2014 ja 2015. Jälkimmäisessä kilpailussa Jokivarren Kunkku teki myös kylmäveristen 2 100 metrin volttilähetyksen maailmanennätyksen 20,3.
Hevosta valmentaa Antti Ojanperä, ja sen ohjastuksesta ovat hänen lisäkseen vastanneet muun muassa Ari Moilanen ja Jorma Kontio.
Landsort-luokka

Koster-luokka

Kockums vastaanotti viiden Landsort-luokan aluksen modernisoinnista joulukuussa 2004. Modernisointiin sisältyi parannellut komento-, ase- ja kaikuluotainjärjestelmät, uusi ilmapuolustusjärjestelmä ja kauko-ohjattava pienoissukellusvene, joka oli varustettu miinanetsintäkyvyllä. HMS Kosterin muutostyöt aloitettiin toukokuussa 2005, minkä jälkeen muutostyöt tehtiin Vingalla ja Ulvönillä sekä Kullenilla ja Venillä. Kosterin koeajot aloitettiin tammikuussa 2008 ja Vinga luovutettiin merivoimille elokuussa, mutta se palautettiin telakalle lisätöitä varten. Kaksi alusta palautettiin maaliskuussa 2009 ja viimeinen elokuussa. Modernisoidut alukset luokiteltiin Koster-luokaksi.
RN Saetta (1887)

Palvelus

Alusta käytettiin öljykattiloiden testausten koealuksena vuonna 1892. Vuosina 1897-1900 se oli torpedokoulutusaluksena ja se siirrettiin 1901 tykistökoululaivaksi. Vuonna 1902 alukselle asennettiin koulutuskäyttöön erilaisia keveitä tykkejä. Aluksen aseistuksena oli 1906 yksi kolmen tuuman, neljä 57 millimetrin, kaksi 47 millimetrin ja yksi 37 millimetrin tykki sekä yksi 37 millimetrin revolveritykki. Aluksella ei ollut torpedoputkia. Alus myytiin romutettavaksi 14. toukokuuta 1908.
Puistolehmus

Tuntomerkit

Puistolehmus muistuttaa paljon metsälehmusta, mutta sen erottaa siitä parhaiten muhkuraisella rungollaan, joka vesoo runsaasti. Kukinnot ovat nuokkuvia, ja niissä on 5–10 kukkaa, jotka ovat kaksineuvoisia. Puu kasvaa normaalisti 15–35 metriä korkeaksi, mutta hyvällä paikalla se voi saavuttaa yli 40 metrin korkeuden ja alhaalta kahden metrin ympärysmitan. Lehdet ovat samankaltaisia kuin metsälehmuksella, mutta niiden lehtilavat ovat alta vaaleanvihreät. Pituutta lehdillä on 6–15 cm ja leveyttä 6–12 cm. Hedelmä on kuiva, pähkinänkaltainen ja halkaisijaltaan noin 8 mm.

Käyttö

Puistolehmusta käytetään yleisesti katu- ja puistopuuna, sillä se kestää kaupunkioloja, leikkaamista ja siirtämistä hyvin.
Juri Nieminen

Ura

Nieminen on toiminut Haapaveden kaupunginsihteerinä. 1. kesäkuuta 2004 − 31. heinäkuuta 2006 hän toimi Sulkavan kunnanjohtajana. 20. heinäkuuta 2006 Nieminen nimitettiin Asikkalan kunnanjohtajaksi. Hän oli Suomen nuorimpia kunnanjohtajia. Niemistä edelsi Asikkalan kunnanjohtajana Matti Rantanen. 
Nieminen sai julkisuutta loppuvuodesta 2009, kun Asikkalan kunnanvaltuusto käsitteli marraskuussa 2009 kunnanjohtajan jatkokautta, missä yhteydessä paljastui 13 000 euron puhelinlasku. Tämän Nieminen oli aiheuttanut hoitaessaan työasioita talvilomallaan Espanjassa kaksi vuotta aikaisemmin ja unohdettuaan nettiyhteyden päälle. 21. joulukuuta 2009 kunnanhallitus päätyi antamaan hänelle asiasta kirjallisen varoituksen.
Nieminen irtisanoutui virastaan vuonna 2016 luottamuspulan takia. Kunnanvaltuutetut ja viranhaltijat olivat tyytymättömiä hänen johtamistapaansa. Pienen piirin arvosteltiin päättävän Asikkalassa kaikesta, eikä muilla valtuutetuilla koettu olevan valtaa päätöksenteossa. Niemistä arvosteltiin viranhaltijoiden ohittamisesta, puhumattomuudesta ja asioiden salaisesta valmistelusta. Ratkaisu erottamisesta tehtiin 13 valtuutetun salaisessa kokouksessa Niemisen sairausloman aikana.
Usko Moilanen

Usko Armas Lemmitty Moilanen (7. marraskuuta 1912, Sortavalan maalaiskunta – 3. syyskuuta 1972, Kuortti, Pertunmaa) oli suomalainen Savonlinnassa asunut seikkailukirjailija.
Kaakkolampi (Ähtäri, Tempakka)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Ähtärinjärven alueeseen (35.433) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171,3 metriä mpy.
Messut

Messut ovat myyntiä ja markkinointia edistäviä tapahtumia, joihin liittyy näyttely ja hyvin usein muuta ohjelmaa. Messuilla valmistajat esittelevät ja myyvät tuotteitaan tai tiedottavat niistä yleisölle. Messuja järjestetään suurelle yleisölle avoimina yleisötapahtumina sekä rajatulle kohderyhmälle suunnattuina ammattitapahtumina.
Erona muihin myynnin ja markkinoinnin keinoihin on messut tarjoavat mahdollisuuden henkilökohtaiseen kontaktiin ja kaikkien aistien hyödyntämiseen markkinoinnissa. Tämä tekee messuista elämyksellisen ja tehokkaan median.

Historia

Messut kehittyivät vuosittain toistuvien markkinoiden merkityksen vähentyessä 1700-luvulla. Messut lienevät saaneet alkunsa kirkollisten juhlien yhteydessä järjestetyistä, vuosittain toistuneista markkinatilaisuuksista.
Suomen ensimmäiset messut järjestettiin Helsingissä Johanneksenkirkon kentällä kesällä 1920. Niillä vieraili yli 120 000 kävijää, mikä oli valtava määrä aikana, jolloin Helsingissä oli 152 000 asukasta. Messut järjesti vuonna 1919 perustettu Suomen Messut Osuuskunta.

Messu- ja Somistusalan Liitto

Messu- ja Somistusalan Liitto Ry on suomalainen 1962 perustettu alan ammattiliikkeiden yhteenliittymä ja toimialajärjestö. Liitolla on n. 70 jäsenyritystä. Liiton tarkoituksena on valvoa jäsenistönsä etuja, lujittaa ammattihenkeä sekä tuoda esille messujen merkitystä mediana. Liitto julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvän Messut ja somistus -lehden lisäksi myös www-sivuillaan messukalenterin, jossa on listattuna kaikki merkittävimmät messutapahtumat aikajärjestyksessä.

Messu- ja tapahtumajärjestäjät ry

Messujärjestäjien Unioni perustettiin 1996 edistämään alan yleisiä toiminta edellytyksiä ja tehostamaan messuyhtiöiden keskinäistä yhteistoimintaa. Yhdistyksen perustajajäsenet ovat Suomen Messut Osuuskunta, Tampereen Messut Oy, Turun Messukeskus Oy, Lahden Messut Oy, Jyväskylän Messut Oy sekä Pohjois-Suomen Messut r.y. Vuonna 2017 yhdistys muutti nimeään ja on nykyään Messu- ja tapahtumajärjestäjät ry. Siihen kuuluvat yritykset ovat sitoutuneet antamaan luotettavaa mediatietoa tapahtumistaan.
Jäseneksi voivat hakea vakiintuneet ja ammattimaisesti toimivat suomalaiset messujärjestäjät.

MediaAuditFinland Oy:n messutarkastukset

MediaAuditFinland Oy tarkastaa, todentaa ja tilastoi messujen kävijä-, näytteilleasettaja- ja pinta-alatiedot eli levikintarkastaa luvut. Vain levikintarkastetut luvut ovat luotettavia. Suomalaisista tapahtumajärjestäjistä mm. kaikki Messujärjestäjien Unioni ry:een kuuluvat tapahtumajärjestäjät kuuluvat tarkastusten piiriin.
Leo V

Leo V (775–820), lisänimeltään Armenialainen, oli Bysantin keisari vuosina 813–820.
Leo kunnostautui kenraalina keisarien Nikeforos ja Mikael I aikana. Hän taisteli menestyksekkäästi arabeja vastaan vuonna 812, ja seuraavana vuonna Mikael I kutsui hänet mukaan sotaretkelle bulgareja vastaan. Leo käytti sotilaiden tyytymättömyyttä hyväkseen ja jätti Mikaelin pinteeseen Adrianoplen taistelussa. Taistelun jälkeen Leo johti kapinaa Mikaelia vastaan, ja hänet julistettiin keisariksi. Myöhemmin Leo löi bulgarialaiset useaan otteeseen.
Leosta tuli epäsuosittu, koska hän sorti paulikaaneja ja ikonofilejä. Lopulta hänen ystävänsä Mikael Psellos yritti kapinaa, mutta hänet vangittiin. Mikaelin kannattajat salamurhasivat Leon, ja Mikael julistettiin keisariksi.