google/wiki40b huggingface dataset:
Tabi

Tabit (jap. 足袋, tabi, sananmukaisesti "jalkavaate") ovat japanilaiset sukat, jotka on jaettu kärkiosastaan kahteen osaan niin, että isovarpaalle on oma syvennys. Tabeja käytetään yleensä perinteisten zōri-sandaalien tai geta-jalkineiden kanssa kanssa.
Tabit valmistetaan ompelemalla kolmesta peruskappaleesta: pohjasta, ulkokyljestä ja sisäkyljestä. Sukan sisäsyrjällä on halkio, joka suljetaan hakasilla. Entisaikoina tabit suljettiin nauhoin. Nykyään tabit valmistetaan puuvillasta, pellavasta, silkistä tai tekokuidusta. Aiemmin niitä tehtiin myös nahasta.
Japanissa kuljettiin aluksi avojaloin tai erilaisin heinistä tai oljista valmistetuin jalkinein. Tabin historia alkaa 200-300-luvuilta, jolloin legendaarinen keisari Ōjin ja hänen sijaishallitsijaäitinsä, keisarinna Jingū, solmivat suhteita korealaisiin ja saivat muotivaikutteita muun muassa kudontaan sieltä. Sittemmin šintolaisen papiston keskuuteen tuli rituaalinen asuste nimeltä shitozu jap. 襪, jota pidetään ensimmäisenä japanilaisena sukkana, mutta siinä ei isovarvas ole vielä erillään. Tabi kehittyi siitä jalkineen muodon seurauksena. Tabit olivat aiemmin vanhojen ihmisten epämuodollinen asuste, mutta ajan myötä ne otettiin osaksi tavallista pukeutumista ja nykyään ne ovat ehdoton osa myös juhla- ja seremoniallisia asuja.
Jikatabit (jap. 地下足袋) ovat eräänlaiset saapasmaiset tabit, joissa on kumipohja. Niitä on käytetty ja käytetään yhä muun muassa pelto- ja puutarhatöissä.
Signe Lagerborg-Stenius

Signe Lagerborg-Stenius (4. huhtikuuta 1870 Helsinki – 15. heinäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Signe Lagerborg-Steniuksen vanhemmat olivat Robert Olof Lagerborg (1835–1882) ja Carolina Lovisa Constance Furuhjelm (1837–1912). Hän oli naimisissa vuodesta 1905 arkkitehti Gunnar Steniuksen (1877–1965) kanssa. Heidän poikiansa olivat matemaatikko, filosofi ja professori Erik Stenius ja kaupunkisuunnitteluarkkitehti Olof Stenius (1907–1968).
Signe Lagerborg-Stenius valmistui arkkitehdiksi 1892 Polyteknillisestä opistosta ja hän opiskeli myös piirustuksenopettajaksi Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli yleisten rakennusten ylihallituksessa arkkitehtina 1892–1905. Naimisiinmenon jälkeen hän työskenteli miehensä Gunnar Steniuksen toimistossa sekä toimi myös yksityisenä arkkitehtina ja piirustuksenopettajana.
Lagerborg-Stenius osallistui aktiivisesti politiikkaan ja hän oli ruotsalaisen kansanpuolueen valtuutettuna Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1926–1930 ja 1933–1944. Lagerborg-Stenius oli mukana myös naisasialiikkeen toiminnassa.
Olympic Airwaysin lento 417

Tausta

Jo ennen lennon 417 tapahtumia Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) ilmailulääketiedeosasto piti tupakointia lentokoneessa turvallisuusriskinä. Se oli yrittänyt saada aikaan tupakoinnin täyskiellon jo vuonna 1996.

Oikeustapaus

Hansonin leski haastoi Olympic Airwaysin oikeuteen. Ennen kuin juttu (Olympic Airways v. Hanson, 540 U.S. 644) päätyi vuonna 2004 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden käsiteltäväksi, sitä oli käsitelty alemmissa oikeusasteissa.
Alioikeus totesi Olympic Airwaysin olevan vastuussa Hansonin kuolemasta. Se täytti aiemmassa oikeustapauksessa (Air France v. Saks, 470 U.S. 392) vuonna 1985 määritellyt onnettomuuden tunnusmerkit: lentoemännän haluttomuus siirtää Hanson istumaan muualle oli Hansonista riippumatonta, odottamatonta ja epätavallista alan standardit, Olympicin käytännöt ja pyynnön yksinkertaisuus huomioon ottaen.
Olympic Airways valitti päätöksestä. Ylioikeus vahvisti yksimielisesti alioikeuden päätöksen sekä sen, että lentoemäntä Leptorgoun toiminta ei täyttänyt ainoastaan Varsovan sopimuksen artiklassa 17 määriteltyjä onnettomuuden tunnusmerkkejä vaan että se voitiin katsoa myös artiklan 25 mukaiseksi tahalliseksi rikkomukseksi, ja niinpä korvauksiin määritetty 75 000 dollarin katto poistui.
Olympic Airways valitti myös muutoksenhakutuomioistuimen päätöksestä. Korkein oikeus totesi kuitenkin, että Leptorgoun toiminta täyttää onnettomuuden tunnusmerkit, ja niinpä ylioikeuden päätös vahvistettiin. Olympic Airways määrättiin maksamaan 1,4 miljoonan dollarin korvaukset.
Sulfiittisprii

Sulfiittisprii on sulfiittiselluloosatehtaissa valmistettua metanolipitoista alkoholia.
Sulfiittispriitä valmistettiin selluloosatehtaiden jäteliemestä, lähinnä varsinaisessa prosessissa jätteeksi jäävistä puun sokereista.
Aine oli voimakkaan metanolipitoista ja sitä käytettiinkin ensi sijassa teollisuudessa; sitä myös jonkin verran hyytelöitiin tahnamaiseksi polttoalkoholiksi. Tätä ainetta sai kaupoista vielä 1970-luvun alussa. Viimeisimmät spriitehtaat olivat Mäntässä ja Nokialla.
Kieltolain aikana puhtaan spriin puute aiheutti sen, että ryhdyttiin kokeiluihin metanolin poistamiseksi edullisella tavalla; työhön pystyi Valtion Alkoholitehdas Keskukseen Rajamäelle juuri hankittu Guillaume-puhdastislauskojeisto. Sulfiittispriistä puhdistettua alkoholia käytettiin myöhemmin myös juomateollisuudessa; mm. salakuljetuksen tappajaksi kehitetty kuuluisa Karhuviina oli pääosin sulfiittispriipohjaista.
Salainen operaatio

Salainen operaatio (engl. Black operation, monikkomuoto: 'Black operations', lyhenne Black Ops, sananmukaisesti 'mustat operaatiot') on tiedustelupalvelun, armeijan, poliisin tai muun turvallisuusorganisaation ei-julkinen teko.
Yhdysvaltain keskustelupalvelu CIA käyttää salaisista operaatioista nimeä Covert Action, "peitetty toiminta".
Salainen operaatio voi olla esimerkiksi vihollisen organisaation vakoilemista soluttautumalla, vihollisen vangeiksi joutuneiden vapauttamista, henkilön salakuljettamista pois vihollismaasta, strategisten kohteiden tuhoamista, terroristin tai muun vihollisen surmaamista, salaa toimivan puolisotilaallisen tai sotilaallisen joukon kouluttamista jne.
Uuden valtakunnan historia

Ramses VII:n hallituskausi

(n. 1136–1129 eaa.)
-

Ramses VIII:n hallituskausi

(n. 1129–1126 eaa.)
-
Esko Aaltonen

Esko Aaltonen (9. maaliskuuta 1893 Forssa – 24. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja sosiologi. Hän toimi muun muassa Turun yliopiston sosiologian professorina, Forssan Lehden päätoimittajana ja K. J. Gummerus Oy:n toimitusjohtajana.

Elämä ja ura

Aaltonen syntyi forssalaisen tehtaankirjurin perheeseen vuonna 1893. Vanhemmat huolehtivat poikansa kouluttamisesta ja Esko Aaltonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1913. Hän jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1917. Aaltosen pääaineita olivat Suomen ja Skandinavian historia sekä suomalainen ja vertaileva kansanrunous.
Valmistuttuaan yliopistosta Aaltonen palasi opettajaksi synnyinseudulleen. Työnsä ohella hän perusti Forssan Lehden vuonna 1917 ja Forssan Kirjapainon vuonna 1920. Hän toimi sekä Forssan lehden päätoimittajana että kirjapainon toimitusjohtajana. Forssassa Aaltonen oli merkittävä vaikuttaja ja osallistui aktiivisesti paikallispolitiikkaan. Lehtensä kautta hän ajoi Forssan muuttamista kauppalaksi, mikä tapahtuikin vuonna 1922. Aaltonen valittiin sekä kauppalan valtuustoon että hallitukseen. Vuonna 1934 Aaltonen siirtyi Helsinkiin K. J. Gummerus Oy:n kirjalliseksi johtajaksi ja vuotta myöhemmin yhtiön toimitusjohtajaksi Jyväskylään, missä hän hoiti tehtävää vuoteen 1940 saakka.
Akateemiselle uralle Aaltonen siirtyi väiteltyään tohtoriksi vuonna 1944. Vuosina 1951–1963 hän toimi sosiologian professorina Turun yliopistossa, jossa hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa sosiaalisista suhteista Turun satamassa väitellyt Mauno Koivisto. Vuonna 1942 Aaltonen kutsuttiin Suomalainen Suomi -lehden toimitussihteeriksi ja toimi vuosina 1946–1966 myös lehden päätoimittajana. Suomen Kotiseutuliiton julkaiseman Kotiseutu-lehden päätoimittajana hän toimi 1947–1949.

Kulttuurivaikuttajana

Aaltonen tutki etenkin kansankulttuuria ja kansanomaisia yhteistoiminnan muotoja. Hän oli myös merkittävä kulttuurivaikuttaja. Hän oli alusta alkaen vuonna 1923 perustetun Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen johtokunnan jäsen ja sihteeri. Aaltonen toimi myös Suomen museoliiton keskushallituksen jäsenenä vuosina 1927–1959 ja varapuheenjohtajana 1949–1959. Liiton kunniajäseneksi hänet valittiin vuonna 1961.
Aaltosella oli tärkeä rooli Suomen Kotiseutuliiton perustamisessa vuonna 1949. Hän toimi liiton ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuodesta 1949 ja vuodesta 1960 puheenjohtajana aina kuolemaansa saakka vuoteen 1966.
Kotiseudullaan Lounais-Hämeessä Aaltonen oli keskeinen kotiseututyön vaikuttaja 1920-luvulta kuolemaansa saakka. Forssassa Kauppakadun ja nykyisen Yhtiönkadun välinen katuosuus nimettiin hänen kunniakseen Esko Aaltosen kaduksi vuonna 1981.

Perhe

Aaltosen poikia ovat Forssan kirjapainon johtajana pitkään toiminut teollisuusneuvos Matti Aaltonen (1926–2007) ja dokumenttielokuvistaan tunnettu elokuvaohjaaja Jouko Aaltonen (s. 1956).
Liaotungin niemimaa

Maantieteellinen sijainti

Liaotungin niemimaa sijaitsee Mantšurian eteläosassa. Niemimaa rajoittuu lännessä Bohainmereen ja idässä Koreanlahteen. Molempia merialueita pidetään osana Keltaistamerta (esimerkiksi IHO:n merialuejaottelussa). Yhdessä eteläpuolisen Shandongin niemimaan kanssa se muodostaa Bohainsalmen.
Samalla leveysasteella sijaitsevat Japanin saarista Honshun pohjoisosat ja Euroopan kaupungeista Madrid.

Pinnanmuodostus

Niemimaa muodostaa osan laajempaa pohjois-eteläsuuntaista Changbaivuoristoa, joita kutsutaan niemimaalla Qianvuoriksi. Niiden keskeisenä osana ovat graniitista ja savikivestä muodostuneet rinnakkaiset vuorijonot, jotka ovat kuluneet teräviksi huipuiksi ja harjanteiksi. Korkeimmalle kohoava Buyunvuori yltää 1 130 metriin merenpinnasta. Niemimaan rannikolla pinnanmuodot ovat alankoa, joka reunustaa niemimaata kapeana vyöhykkeenä.

Muuta

Liaotungin niemimaa oli merkittävä eri valtioiden pyrkiessä valvomaan Mantšuriaa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella. Liaotungia valvonnalla pyrittiin estämään Pekingin vaikutusmahdollisuudet Kiinan koillisseutuihin. Muun muassa Venäjän laivastolla oli strategisesti keskeinen Port Arthurin laivastotukikohta niemimaalla. Liaotungin hallinnasta päätettiin muun muassa Shimonosekin ja Portsmouthin sopimuksissa.
Camillo Ranzani

Camillo Ranzani (22. kesäkuuta 1775 Bologna – 23. huhtikuuta 1841 Bologna) oli italialainen luonnontieteilijä ja apotti.
Ranzani toimi Bolognan yliopiston luonnontieteiden professorina. Georges Cuvier tapasi hänet Bolognassa vuonna 1810 ja ihastui yliopiston selkärankaiskokoelmiin niin, että kutsui Ranzanin Pariisiin, missä tämä asui kaksi vuotta. Hän nimesi useita uusia kalalajeja ja linnuista kirjomaatimalin (Orthonyx temminckii) ja kirjosepän (Trachyphonus vaillantii) vuonna 1821.
Ranzanin kunniaksi on nimetty katu Bolognassa ja Roomassa.
Kakskerta

Historiaa

Kakskerta erotettiin omaksi kunnakseen Kaarinasta vuonna 1936. Kunnan pohjoispuolella sijainnut Hirvensalon saari kuului aiemmin Maarian kuntaan, mutta liitettiin Turkuun vuonna 1944. Valtioneuvosto liitti myös Kakskerran kunnan Turkuun vuonna 1968.
Kakskerran seurakunta itsenäistyi Kaarinasta vuonna 1904, jolloin siihen tuli kuulumaan myös Maarian kuntaan kuulunut Hirvensalo. Seurakunta liitettiin Turun Martinseurakuntaan jo vuonna 1959 eli yhdeksän vuotta ennen itse kunnan liittämistä Turkuun.

Nykyaika

Hirvensalo ja entinen Kakskerran kunta muodostavat nykyään Hirvensalo-Kakskerran suuralueen. Entinen Kakskerran kunta jakautuu Kakskerran ja Satavan kaupunginosiin. Eteläisempi Kakskerran kaupunginosa käsittää Kakskerran saaren ja joitakin pienempiä lähisaaria. Pohjoisempi Satavan kaupunginosa puolestaan koostuu Satavan saaresta sekä pienemmästä Kulhon saaresta Hirvensalon ja Kakskerran kirkon välisessä salmessa.
Kakskerran asukasluku on 646 (2014), ja saaren pinta-ala on noin 21 neliökilometriä. Satavan kaupunginosassa on jonkin verran enemmän asukkaita, joten kuntaliitosajankohtaan nähden saarten väkiluku on noussut selvästi.

Rakennuksia

Merenrannalla sijaitseva Kakskerran kivikirkko on yksilaivainen ja rakennettu vuosina 1765–1769. Kakskerrassa toimii Kansallista kokoomusta lähellä oleva Paasikivi-opisto, jonka vieressä on Harjattulan golfkenttä. Kakskerrassa sijaitsevassa Brinkhallin kartanossa kuvattiin TV2:n draamasarjaa Hovimäki.

Kylät

Kakskerran kuntaan kuului seitsemän kylää, joista kolme oli Kakskerran ja neljä Satavan saarella.
Kahjot ninjat

Esteet

Ninjasoturissa on haastavia esteitä, joista useimpiin, erityisesti kolmannen tason esteisiin tarvitaan hyvää fyysistä kuntoa. Esteet vaativat kuitenkin myös teknistä taitoa. Alla olevassa listassa luetellaan Ninjasoturin esteet.

Ninja Warrior - The Game

Ninja Warrior - The Game on verkkopeli, jonka tarkoitus on sama kuin TV- sarjassakin, saada Ninjasoturin titteli voittamalla kaikki neljä tasoa. Peli on tehty vaikeaksi kuten oikean TV- ohjelman esteetkin.
WWE Hardcore Championship

Hardcore Championship on WWE:stä poistettu mestaruusvyö. Ensimmäinen Hardcore Champion oli Mick "Mankind" Foley. Hänen lisäkseen vyön omistajina ovat olleet muiden muassa Big Show, Kane, Raven, Jeff Hardy, Tommy Dreamer, Hardcore Holly ja Big Bossman. Myös "Road Dogg" Jesse James ja "Bad Ass" Billy Gunn ovat myös olleet Hardcore mestareita.

Alkuperä

Vyön uskotaan olevan kopio vanhasta WWF Vinged Eagle -vyöstä. Pitkäaikaisen huhun mukaan vyö on sama, jonka Mr. Perfect varasti Hulk Hoganilta 1989 Saturday Night's Main Eventissä ja tuhosi show’n lopussa vasaralla.

24/7-sääntö

Kun Crash Holly voitti vyön, hän esitteli 24/7-säännön, jonka mukaan vyön omistajuudesta voidaan kilpailla niin kauan, kuin tuomari tai tuomareita on läsnä. Raven voitti vyön 26 kertaa ja Steven Richards 21 kertaa. Nämä voitot ansaittiin suurimmaksi osaksi 24/7-otteluissa tai one on one -hardcoreotteluissa.
Esimerkiksi vuonna 2002 Wrestlemania 18:ssa käydyn 24/7-ottelun alussa vyötä puolusti Maven ja häntä vastassa oli Goldust. Spike Dudley hyökkäsi kehään ja voitti vyön. Crash Holly tuli kehään ja lähti jahtaamaan Spike Dudleyta. Backstagella Crash Holly alkoi hakata Dudleyta, kun The Hurricane Helms tuli ja voitti vyön. Näin 24/7-säännön mukaisesti The Hurricane Helms nimettiin WWE Hardcore Championiksi.
Barcelonan yliopisto

Barcelonan yliopisto (kat. Universitat de Barcelona, UB; esp. Universidad de Barcelona) on Coimbra-ryhmään kuuluva yliopisto Barcelonan kaupungissa Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. Se on perustettu 3. marraskuuta 1450. Opiskelijota yliopistossa on yli 62 000.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Barcelonan yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 151–200. Se luokiteltiin parhaaksi espanjalaiseksi yliopistoksi.
Bond-tyttö

Bond-tyttö on hahmotyyppi, joka toistuu James Bond -kirjoissa ja -elokuvissa.
Bond-tytöt ovat kauniita ja vietteleviä ja heillä on eksoottinen ja vihjaileva nimi. Ian Flemingin romaaneissa he olivat noin 25-vuotiaita eli kymmenisen vuotta Bondia nuorempia.
August Kuusisto

August Kuusisto (vuoteen 1920 Kauranen; 18. joulukuuta 1883 Puumala – 11. helmikuuta 1972 Vihti) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut maanviljelijä.
Kuusiston vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kauranen ja Amanda Saksa. Kuusisto työskenteli metsätöissä ja toimi Työkansan Sanomien kiertävänä matka-asiamiehenä ja piirisihteerinä. Vuosina 1907–1922 hän oli Yhdysvalloissa Raivaaja-lehden New Yorkin konttorin johtajana. Palattuaan Suomeen Kuusisto oli Uudenmaan sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä 1922–1927 ja toimi maanviljelijänä Vihdissä vuodesta 1924 alkaen. Kuusisto toimi myös Raivaaja-lehden Suomen kirjeenvaihtajana, ja vuonna 1940 hän oli ulkoasiainministeriön lähettämänä Suomen avun asiamiehenä keräys- ja puhujamatkalla Yhdysvalloissa.
Kuusisto oli SDP:n kansanedustajana 1927–1929 ja 1930–1945 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän kuului Suomen Pankin tilintarkastajiin ja oli presidentin valitsijamiehenä vaaleissa 1931, 1937, 1940 ja1943. Kuusisto oli Vihdin kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Uudenmaan sosialidemokraattisen piirin puheenjohtajana. Hän oli myös Uudenmaan tarkastusoikeuden ja Turun maanjako-oikeuden jäsenenä.
August Kuusisto oli naimisissa vuodesta 1912 Fia Sillanpään kanssa.
Nassim Akrour

Maajoukkueura

Akrour on edustanut Algeriaa vuosien 2002 ja 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ystävyysottelussa Beniniä vastaan 14. tammikuuta 2002.
Juhannuskonferenssi

Juhannuskonferenssi on Suomen helluntaiseurakuntien järjestämä jokavuotinen kesäjuhla, jossa käy vuosittain noin 30 000 kävijää juhannusviikon keskiviikon ja sunnuntain välisenä aikana. Juhannuskonferenssi on vuoden suurimpia ja vanhimpia kristillisiä tapahtumia Suomessa, sitä on järjestetty vuodesta 1945 lähtien. Tapahtumaa on vietetty vuodesta 1993 Keuruulla, Iso Kirja -raamattuopistoalueella ja sitä ennen useilla muilla paikkakunnilla. Juhannuskonferenssi tunnetaan varsinkin nuorten keskuudessa myös konffana. Konferenssissa esiintyy vuosittain lukuisia gospelin huippuartisteja.
Työmaahuolto

Historiaa

Vuonna 1944 Lotta Svärd -järjestön keskus­johtokunta perusti Suomen Naisten Huoltosäätiön, jonka tarkoituksena oli huoltaa ja avustaa kotirintaman naisia ja lapsia ja toisaalta jatkaa rauhan­sopimuksessa lakkautettavaksi määrätyn lottajärjestön työtä.
Osaksi säätiön varainkeruuta toimitusjohtaja Maja Genetz ja talousopettaja Tellervo Hakkarainen saivat ajatuksen organisaatiosta, joka ottaisi hoitaakseen sodan jälkeen perustettujen jälleenrakennus­työmaiden ruokahuollon. Henkilökunnaksi palkattiin entisiä muonituslottia, ja toiminta aloitettiin yhdistysmuotoisena. Toiminta kuitenkin yhtiötettiin jo maaliskuussa 1945. Hakkaraisesta tuli Työmaahuollon toimitusjohtaja vuosiksi 1946–1973, ja hän toimi myös sen johtokunnan puheenjohtajana 32 vuotta.
Osakeyhtiön toiminta laajeni nopeasti ympäri Suomen, ja jälleenrakennus­työmaiden ohella se sai muonitettavakseen kaikki Suomen suurimmat tapahtumat. Sen palveluita käyttivät myös yritykset, kuten Nokia, Neste, Rautaruukki, Posti ja Outokumpu.
Vuonna 1948 Työmaahuollosta eriytettiin Valtion väliaikainen ravitsemuskeskus, josta sitten kehittyi Valtion ravitsemuskeskus (VARK). Se keskittyi hoitamaan valtion työmaaruokaloita ja myöhemmin valtion laitosten ja virastojen ruokaloita. VARK yhtiöitettiin vuonna 1993 Kulinaari Ravintolat Oy:ksi ja myytiin sekin osaksi Fazerin lounasravintolatoimintaa.
Helsingin olympialaisissa 1952 Työmaahuolto Oy muonitti päivittäin noin 75 000 asiakasta yhdeksässä kenttäruokalassa.
Olympialaisiin valmistui myös Työmaahuolto Oy:n perustama White Lady -ravintola Helsingin Laaksossa sijaitsevaan Naistentaloon. Yhä toiminnassa oleva White Lady oli tiettävästi ensimmäinen laaturavintola, johon naiset pääsivät ilman miesseuraa.
Seuraavina vuosikymmeninä Työmaahuollon toiminta kasvoi eri puolilla maata ja työllisti vuonna 1972 jo yli 1 500 henkilöä, joista vain 35 oli miehiä. Tuotoillaan yritys avusti vuosittain muun muassa sotainvalidi­järjestöjä ja vapaaehtoista maanpuolustus­työtä tekeviä yhdistyksiä.
Vuonna 1978 tuolloin 1 800 ihmistä työllistänyt Työmaahuolto Oy myytiin Fazerille.
Vernon Fiddler

Ura

Varaamaton Fiddler pelasi WHL:ssä Kelowna Rocketsissa ja Medicine Hat Tigersissa ennen ammattilaisuransa alkua 2001. Fiddler pelasi kauden 2001–2002 ECHL-joukkue Roanoke Expressissä ja AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa.
6. toukokuuta 2002 Fiddler siirtyi Nashville Predatorsiin, jossa pelasi kuitenkin farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. Hän teki NHL-debyyttinsä Predatorsissa myöhemmin marraskuussa 2002. Kauden 2002–2003 aikana hän pelasi 19 ottelua NHL:ssä. Kaudella 2003–2004 hän auttoi Admiralsia voittamaan Calder Cupin. Seuraavan kahden vuoden ajan Fiddler pelasi Milwaukeessa ja Nashvillessa ennen kuin pelasi ensimmäisen kokonaisen NHL-kautensa 2006–2007.
1. heinäkuuta 2009, pelattuaan 305 ottelua Predatorsissa, Fiddler siirtyi vapaiden pelaajien markkinoilta Phoenix Coyotesiin. Hän teki uransa ensimmäisen hattutempun 12. marraskuuta 2010 Calgary Flamesia vastaan.
Fiddler teki Dallas Starsin kanssa kolmen vuoden sopimuksen 1. heinäkuuta 2011. 2. heinäkuuta 2014 Fiddler oli vähän aikaa vapaana pelaajana, mutta teki lopulta Dallasin kanssa jatkosopimuksen. Viiden Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Fiddler siirtyi vapaana pelaajana New Jersey Devilsiin kaudeksi 2016–2017.
Hans Ahlström

Hans Erik Gunnar Ahlström (18. kesäkuuta 1904 Helsinki – 19. marraskuuta 1960 Noormarkku) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimittuaan pitkään A. Ahlström Oy:n Karhulan tehtaitten johtajana nousi koko Ahlström-konsernin pääjohtajaksi Harry Gullichsenin jälkeen 1954.
Hans Ahlström oli Kauttuan paperitehtaan johtajan Bertel Ahlströmin vanhin poika. Hänen äitinsä oli Ruth Björkenheim, joka meni vuonna 1919 uusiin naimisiin vuorineuvos Gösta Serlachiuksen kanssa.
Ahlström valmistui insinööriksi (Bachelor of Science, Technology) vuonna 1927 Manchesterin teknillisessä korkeakoulusta. Työskenneltyään perhekonsernin yrityksissä Kauttualla ja Karhulassa hän nousi Karhula Oy:n toimitusjohtajan Anders Kramerin apulaiseksi vuonna 1932. Kolme vuotta myöhemmin hänestä tuli Karhulan lasitehtaan johtaja. Kramerin jäätyä eläkkeelle vuonna 1942 Hans Ahlströmista tuli hänen seuraajansa. A. Ahlström Oy:n johtajaksi Ahlström nousi vuonna 1951 ja pääjohtajaksi Gullichsenin kuoltua vuonna 1954. Ahlströmin pääjohtajakaudella konserni menestyi, ja yrityksen liikevaihto ja tuottavuus nousivat huomattavasti.
Hans Ahlströmin puoliso oli Marjatta Sibelius (1901–1989), joka oli Jean Sibeliuksen veljen, ylilääkäri Christian Sibeliuksen tytär.
Leena Leskinen

Leena Leskinen (s. 22. heinäkuuta 1957 Espoo), oik. Leena Leskinen-Myller, on suomalainen nuortenkirjailija. Hän on myös tunnettu kuvataiteen harrastaja ja toiminut Karjalaisessa kuvataide- ja kirjallisuuskriitikkona. Leena Leskinen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän asuu Joensuussa kolmen lapsen kanssa ja on äidinkielen opettajana iltalukiossa. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Anders Celsius

Lapsuus

Celsius kuului Hälsinglandista kotoisin olevaan sukuun, jossa oli paljon tiedemiehiä. Hänen isänsä Nils oli tähtitieteilijä ja hänen äitinsä Cunilla oli tähtitieteilijän tytär. Hänen molemmat molemmat isoisänsä olivat professoreita Uppsalassa.

Ura tiedemiehenä

Anders Celsius toimi Uppsalan yliopiston tähtitieteen professorina vuosina 1730–1744, ja vuonna 1740 hän perusti Uppsalan observatorion. Siihen aikaan Pohjoismaissa ei vielä ollut kunnon observatorioita, joten Celsius tutustui ensin Manner-Euroopan kuuluisiin tähtitieteellisiin observatorioihin ja vieraili Nürnbergissä, Roomassa ja Pariisissa.
Celsius vaikutti Maupertuis’n astemittausretken suuntautumiseen Tornionjokilaaksoon ja oli retkellä mukana.
Celsius tutki myös magneettikenttien muutoksia revontulten aikana ja pyrki mittaamaan tähtien kirkkautta.

Celsius-asteikko

1700-luvun alussa oli erilaisia lämpötila-asteikkoja käytössä yli kolmekymmentä mutta nykyään kaikkilla maailmassa, paitsi Yhdysvalloissa käytetään Celsius-asteikkoa joka on saanut nimensä Anders Celsiukselta. Hän esitti asteikon ensimmäisen kerran Ruotsin tiedeakatemialle vuonna 1742. Asteikossa veden jäätymispiste oli 100  ja kiehumispiste 0 astetta. Myöhemmin Carl von Linné käänsi asteikon toisin päin, nykyiseen muotoonsa. 
Anders Celsius kuoli tuberkuloosiin vuonna 1744 Uppsalassa.

Muuta

Celsiuksen kuva on ollut maalattuna Norwegian Air Shuttlen kahden sittemmin käytöstä poistetun Boeing 737–800 -koneen pyrstöön.