google/wiki40b huggingface dataset:
Kiovan alue

Aluehallinto ja kaupungit

Alueen hallintokeskus on Kiova ja siellä sijaitsee Kiovan alueen rada. Kiova on kuitenkin hallinnollisesti erillinen valtiollinen subjekti.
Kuntatasolla alue oli vuoden 2014 alussa jaettu 25 piiriin ja 13 kaupunkiin omine paikallishallintoineen (Районні ради, Міські ради). Näiden alaisuudessa on lisäksi 13 muuta kaupunkia, 30 kaupunkityyppistä taajamaa (смт= селище міського типу) ja 1 126 kylää. Esimerkiksi Irpinin kaupunki(piiri) sisältää varsinaisen kaupungin ohella kolme kaupunkityyppistä taajamaa, joten Irpinin kaupungin asukasmäärä on pienempi kuin Irpinin kaupunkipiirin. Alueen suurimmat kaupungit ovat Bila Tserkva (210 919 as., vuoden 2013 alussa), Brovary (98 250 as.), Boryspil (59 545 as.), Fastiv (48 237 as.), Irpin ja Obuh’iv.

Väestö

Vuoden 2013 alussa Kiovan alueen asukasluvun arvioitiin olevan  1 722 052, mikä oli 3,8 prosenttia koko Ukrainan väestöstä. Tästä kaupunkilaisia oli 61,8 prosenttia väestöstä.  Väestö on vähentynyt merkittävästi edeltävän vuosikymmenen aikana, koska alueen asukasluku oli vuoden 2001 virallisessa väestönlaskennassa vielä 1 827 894.
Etniseltä taustaltaan ukrainalaisia oli 92,5 %, venäläisiä 6 %, valkovenäläisiä 0,5 %, puolalaisia 0,2 %, armenialaisia 0,1 % ja muita kansallisuuksia 0,7% (2010).

Talous

Kiovan alueen osuus Ukrainan bruttokansantuotteen kertymisestä oli vuonna 2011 yhteensä 59,154 miljardia UAH, eli 5,74 miljardia euroa (reaalisin hinnoin) tai 4,5 prosenttia koko Ukrainan BKT:stä vuonna 2011. Jokainen alueen asukas kerrytti kansantuotetta keskimäärin 34 420 UAH eli 3 342 euroa tuona vuonna. Alhaisesta määrästään huolimatta tämä oli 121 prosenttia Ukrainan keskiarvosta.  Keskimääräinen kuukausipalkka vuonna 2013 oli 3 351 UAH eli vuoden lopun vaihtokurssia käyttäen eurooppalaisittain hyvin vaatimaton 303 euroa.
Sokos Hotel Hamburger Börs

Original Sokos Hotel Hamburger Börs, puhekielessä ’’Hampurin Pörssi’’ tai ’’Börs’’, on Turun kauppatorin laidalla sijaitseva hotelli, joka kuuluu Sokos Hotels -ketjuun. Kevään 2019 jälkeen hotellitoiminta siirtyy Scandicille. LähiTapiola suunnittelee torinpuoleisen rakennuksen purkamista.

Tulevaisuus

Turun Osuuskauppa luopuu Hamburger Börsistä keväällä 2019 ja hotellitoimintaa jatkamaan tulee Scandic. LähiTapiola suunnittelee omistamansa torinpuoleisen hotellirakennuksen purkamista. Tilalle on tarkoitus rakentaa uusi hotelli.

Palvelut

Hotellissa, joka on nykyisin Turun suurin, on 346 huonetta. Hamburger Börs oli pitkään Suomen suurin Sokos-hotelli, kunnes paikan vei Sokos Hotel Presidentti Helsingissä. Börsissä on useita ravintoloita: seurustelu- ja ruokaravintola Oscar Pub&Grill, ShamRockCafe, Börs Bar&Café, bistro Frans & Emilie, yökerho Börs Night Club, tilausravintola YläBörs ja Börsin Puisto.

Kulttuurissa

Wallina Valtinista ja hotellista kertova musiikkinäytelmä Hamburger Börs – ja häntä kaikki rakastivat sai ensi-iltansa Turun kaupunginteatterissa 10. syyskuuta 2010. Näytelmän kirjoittaja Harriet Nylund-Donner joutui metsästämään tietoja Valtinista Ruotsista asti. Tarina alkaa vuodesta 1898 ja päättyy 1930-luvulle. Näytelmässä on paljon faktaa mutta paljon keksittyäkin, kertoo kirjailija Nylund-Donner.
Yaren

Tärkeät rakennukset

Yarenissa sijaitsee muun muassa Naurun parlamenttitalo, paloasema, poliisilaitos sekä Naurun kansainvälinen lentoasema.
Pelle Valloittaja

Juoni

Perheen äidin kuoltua köyhä ruotsalaisisä Lasse ja noin kymmenvuotias poika Pelle joutuvat lähtemään työnhakuun Tanskaan. Sikäläisen maanomistajan tilalla vallitsee tarkka järjestys ja luokkajako. Pelle unelmoi renkiystävänsä kanssa lähdöstä Amerikkaan, kun taas Lasse-isä tuntee voimiensa hupenevan ja muistinsa pätkivän.

Vastaanotto

Elokuva sai vuonna 1988 parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ja Golden Globen. Von Sydow oli lisäksi Oscar-ehdokkaana parhaasta miespääosasta. Bille August palkittiin elokuvasta Kultaisella palmulla Cannesissa. Pelle Valloittaja oli muutenkin yksi elokuvavuoden 1987 palkituimpia teoksia maailmassa.
Suomessa Pelle Valloittaja tuotiin valkokankaille vasta 1989. Se julkaistiin myös VHS-videokasettina ja esitettiin televisiossa Yle TV1 -kanavalla 1993.
Vuonna 2006 Pelle Valloittaja oli yksi 12 elokuvasta, jotka valittiin mukaan Tanskan kulttuurikaanoniin. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Erkki Rajakoski

Erkki J. Rajakoski (6. joulukuuta 1924 Viipuri – 20. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri ja eläinlääketieteen professori.
Rajakoski kirjoittii ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1945 ja opiskeli eläinlääketiedettä Helsingin yliopistossa sekä Tukholman Kuninkaallisessa eläinlääkärikoulussa, josta hän valmistui eläinlääkäriksi 1951. Valmistuttuaan Rajakoski toimi eläinlääkärinä Yläneellä, Nousiaisissa ja Padasjoella 1952–1955 sekä Tukholman eläinlääketieteellisen korkeakoulun assistenttina 1955–1960. Hän väitteli tohtoriksi Tukholmassa 1960, ja toimi Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa eläinlääketieteen apulaisprofessorina vuosina 1965–1977. Lisäksi hän oli vierailevana professorina muun muassa Pennsylvanian yliopistossa vuosina 1969–1970.
Rajakoski oli tärkeä vaikuttaja suomalaisessa raviurheilussa. Hän oli voimakas kansainvälistymisen ja lämminveristen kilpailutoiminnan puolestapuhuja. 1960–1970 -luvuilla Rajakoski toimi Käpylän raviradan puheenjohtajana. Rajakoski oli myös vuonna 1973 perustetun Suomen Hippos ry:n ensimmäinen puheenjohtaja, jossa tehtävässa hän toimi kuolemaansa saakka. Rajakoski vaikutti suuresti Vermon raviradan rakentamiseen ja toimi myös Vermon ravirata Oy:n ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän kuoli puoli vuotta ennen radan valmistumista heinäkuussa 1977. Vuodesta 1978 lähtien Vermossa on kilpailtu hänen kunniakseen perustettu lämminveristen suurkilpailu Erkki Rajakoski Memorial. Suomen Hippos on myös perustanut Erkki Rajakosken nimeä kantavan rahaston, jonka apurahoja käytetään suomalaisen raviurheilun ja hevostalouden edistämiseen.
Unkarinvinttikoira

Ulkonäkö

Unkarinvinttikoira on alkukantainen rotu, lihaksikas, jäntevä ja raskastekoisempi kuin esimerkiksi greyhound. Kaikki vinttikoirilla tunnetut värit ovat sallittuja paitsi sininen, sini-valkoinen, ruskea, sudenharmaa sekä musta parkinruskein merkein ja kolmivärisyys. Turkki on lyhyt ja tiivis, talvella voi kehittyä melko runsaasti aluskarvaa. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 65–70 cm ja nartuilla 62–67, mutta tärkeämpää on kuitenkin kokonaisvaikutelma.

Luonne ja käyttäytyminen

Koira on hyvin voimakastahtoinen ja omanarvontuntoinen, ja sillä on vahva vartioimisvietti. Omalle laumalleen se on lempeä, hyväntahtoinen ja lojaali. Tottelevaisuutta voi opettaa vain tiettyyn rajaan, sillä vinttikoiran luonne ei oikein tahdo taipua. Se on toisaalta myös herkkä, sillä uudet oudot tilanteet stressaavat sitä. Vapaasti juokseminen on sille hyvin tärkeää, kuten vinttikoirille yleensäkin. Sen palautuminen on hämmästyttävän nopeaa. Rodun metsästysvietti on voimakas.
Unkarinvinttikoiran kanssa voi harrastaa näyttelyitä ja rata- ja maastokilpailuja.

Alkuperä

Unkarinvinttikoiran esi-isät kulkeutuivat madjaarien mukana Unkarin alueelle jo 800-luvulla. Kyseisiä idästä tulleita vinttikoiria risteytettiin mitä todennäköisimmin roomalaisten vinttikoirien kanssa. 1900-luvulla tehtiin risteytys englanninvinttikoiran kanssa, jotta rodusta saataisiin sirompi ja nopeampi. Toisen Maailmansodan jälkeen populaatio oli supistunut muutamaan yksilöön. FCI hyväksyi rodun vuonna 1966. Ensimmäinen pentue Suomessa syntyi 2001.
Donegal

Historia

Kaupungin ympäristöstä on löydetty viitteitä esihistoriallisesta asutuksesta, kuten muun muassa pyörölinnoituksen jäänteet ja muita vastaavia taidonnäytteitä. Erään asiakirjan mukaan alueella olleen tanskalaisten viikinkien linnoituksen tuhosi 1159 Irlannin kuningas Muirchertach MacLochlainn. Viikinkiasutus on mahdollisesti antanut kaupungille sen nimen.  
Donegalin kaupunki on kuuluisa O'Donnell-suvun entisenä kotipaikkana. Suku vaikutti Irlannin historiassa erityisesti 1400–1600-luvuilla, jolloin se vastusti Englannin miehitystä Irlannissa. Itse kaupunkiin kuuluu Donegalin linna ja 1400-luvulle ulottuvan fransiskaaniluostarin jäänteet. Teoksen Annals of the Four Masters uskotaan saaneen 1600-luvulla alkunsa kyseisessä luostarissa. Tarina Tyrconnelin lordista Red Hugh O’Donnellista on aiheena monissa kirjoissa ja elokuvissa, muun muassa Disneyn elokuvassa Kapinallisten kuningas vuodelta 1966.
”Jaarlien paon” jälkeen vuonna 1607 linna ja sitä ympäröivät maat luovutettiin englantilaiselle kapteenille Basil Brookelle osana ”Ulsterin asuttamista”. Brooke kunnosti vanhan linnan ja lisäsi siihen uuden jakobiinilaissiiven. 1600-luvun lopulta aina 2000-luvun alkuun Donegalin kaupunki kuului valtavasta Goren suvun (vuoden 1762 Arranin jaarleista) maatilaan. Donegalista tuli kaksi jäsentä Irlannin parlamenttiin aina vuoden 1800 unionilakiin saakka. Irlannin suuresta nälänhädästä on vieläkin merkkejä Donegalissa, muun muassa vanha ”työtalo” (workhouse), jonka rakennukset ovat nykyään paikallisen sairaalan käytössä, sekä nälänhädän aikainen hauta.

Teollisuus ja matkailu

Donegalissa on useita hiekkarantoja, jotka tarjoavat mahdollisuuden surffaukseen. Donegal on myös kuuluisa nummikävelykohde viereisine vuorineen. Kaupungissa on useita hotelleja, mutta kaupunkilaisille ei juuri ole palveluja. Monet joutuvat matkustamaan aina Letterkennyyn, jossa on uima-altaita, elokuvateattereita ja suuria ostoskeskuksia. Perinteisesti suurin työnantaja on Magee of Donegal, joka tuottaa käsin valmistettua tweediä. Muun tekstiiliteollisuuden tavoin myös Magee of Donegal on vuosia mennyt alamäkeen.

Urheilu ja media

Donegal on monen harrastelijaurheiluseuran koti. Suosituin urheilulaji on gaelilainen jalkapallo, ja paikallinen GAA-seura on nimeltään The Four Masters. Seura on mukana myös hurling-piireissä. Muita suosittuja urheilulajeja ovat muun muassa jalkapallo, rugby ja koripallo.
Kaupungissa ilmestyy paikallislehti Donegal Times, ja laajemman alueen lehtiä ovat Donegal Democrat ja Donegal Post. Ocean FM on itsenäinen alueellinen radioasema, jolla on kaupungissa kolme studiota. Sen kuuluvuus kattaa suurimman osan Donegalin kreivikunnan eteläosista.
Sulo Autere

Elämä ja ura

Sulo Autereen vanhemmat olivat tilanomistaja August Rantanen ja Vilhelmiina Ahola. Ennen näyttämöuraansa Autere työskenteli puuseppänä. 1910-luvulla hän oli mukana harrastelijanäyttelijänä tamperelaisissa näytelmäseuroissa, ammattinäyttelijäksi hän ryhtyi 1920. Teatterinjohtajana Autere työskenteli Pietarsaaren, Jyväskylän, Iisalmen, Savonlinnan ja Mäntän työväen näyttämöillä. Lisäksi hän opetti lausuntaa.
Autereen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Esko (Nummisuutarit), Olavi (Maunu Tavast), Turkka (Tukkijoella) ja Kortesuo Minna Canthin klassikkonäytelmässä Anna Liisa. Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä Autere tulkitsi Juhanin ja kanttoorin roolit. Sulo Autereen näyttelijäntöistä mainittakoon myös nimiosa kappaleessa Lalli.
Sulo Autere näytteli sivurooleja kahdessa Kalle Kaarnan ohjaamassa elokuvassa: Tee työ ja opi pelaamaan (1936) sekä Isoviha (1939). Lisäksi hän teki sivuosan Yrjö Nortan ohjaamassa jännityselokuvassa Hiipivä vaara (1944).
Sulo Autereella ja näyttelijä Rauha Autereella oli tytär Maija Autere.
Elina Innanen

Elina Innanen (s. 1986 Iitti) on turkulainen ruokabloggaaja ja keittokirjailija, joka ylläpitää Suomen suosituimpiin kuuluvaa vegaanista ruokablogia Chocochiliä. Blogilla on kuukausittain yli 70 000 lukijaa. Innanen on lisäksi kirjoittanut kolme vegaanista keittokirjaa. 
Innanen on ammatiltaan puutarhuri ja floristi. Blogin kirjoittamisen ohella Innanen työskenteli päätoimisesti puutarhamyymälässä, kunnes vuonna 2015 hän ryhtyi Turun Vegekaupan kauppiaaksi. Kesällä 2018 Innanen siirtyi Vegekaupan kauppiaasta kokopäiväiseksi bloggaajaksi ja keittokirjailijaksi .
 Innanen valmistui puutarhuriksi Tuorlan puutarha-alan oppilaitoksesta vuonna 2008, ja perusti samana vuonna myös Chocochili-bloginsa. Floristiksi hän valmistui vuonna 2013.
Auli Hakulinen

Auli Talvikki Hakulinen (s. 10. maaliskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen tutkija ja emeritaprofessori. Hän toimi Helsingin yliopiston suomen kielen professorina vuosina 1991–2006. Vuosina 2001–2004 hän toimi akatemiaprofessorina.

Ura

Hakulinen oli Ison suomen kieliopin päätoimittaja. Hän on tutkinut ennen kaikkea puhutun kielen syntaksia mutta myös tekstilingvistiikkaa, pragmatiikkaa ja semantiikkaa ja on ollut keskeinen toimija keskustelunanalyysin ja naistutkimuksen tuomisessa Suomeen. Kielitieteen organisoijana, sen terminologian kehittäjänä, tutkijana ja tutkijankouluttajana hänen panoksensa suomen kielen ja yleensä kielentutkimuksen kehitykseen on ollut merkittävä. Hän on edelleen aktiivinen kielipoliittinen vaikuttaja Suomessa. 
Hakulinen on toiminut tutkijana sekä kansainvälisesti että tieteidenvälisesti monissa eri yhteisöissä. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa suomalais-ugrilaista kielentutkimusta ja sen jälkeen yleistä lingvistiikkaa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Hänen isänsä Lauri Hakulinen oli niin ikään merkittävä suomen kielen tutkija.
Hakulinen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1999. Hakulinen on Suomen Tiedeseuran jäsen.
Taidekoulu Oiva

Taidekoulu Oiva on Seinäjoella toimiva lasten ja nuorten kuvataidekoulu . 6–19-vuotiaille tarkoitettua Taidekoulu Oivaa ylläpitää Seinäjoen kaupunki, ja vuodesta 2006 koulu on toiminut osana Seinäjoen kansalaisopistoa.
Koulu perustettiin 1982 ja se on saanut nimensä kaupungin tunnetun kuvataiteilijan Oiva Polarin mukaan.
Metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasi

Metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasi on entsyymi, joka katalysoi (2R)-metyylimalonyylikoentsyymi-A:n eli L-metyylimalonyylikoentsyymi-A:n reversiibeliä toisiintumista sukkinyylikoentsyymi-A:ksi ja vaatii koentsyymikseen B₁₂-vitamiinin johdannaisen kobamamidin eli adenosyylikobalamiinin. Entsyymiä esiintyy useissa eläimissä, bakteereissa ja arkeissa. Metyylimalonyylikoentsyymi-A on tärkeä entsyymi eräiden amino- ja rasvahappojen metaboliassa. Sen EC-numero on EC 5.4.99.2.

Rakenne

Metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasi on rakenteeltaan kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva heterodimeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on noin 144–145 kDa. Metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasi on yksi kolmesta kobamamidia koentsyyminään hyödyntävistä entsyymeistä. Entsyymi sitoutuu kobamamidin koboltti-ioniin histidiiniaminohapon sivuketjun avulla syrjäyttäen koentsyymin bentsimidatsolirenkaan. Entsyymin aktiivisessa muodossa koboltti on hapetusluvulla +III.

Metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin toiminnan häiriöt

Metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin toiminnan häiriöitä ja niihin johtavia geenimutaatioita tunnetaan kaksi. Toimintahäiriöt voivat johtua joko itse entsyymin puutoksesta tai vajaavaisesta toiminnasta tai elimistön kyky syntetisoida koentsyyminä toimivaa kobamamidia B₁₂-vitamiinista on heikentynyt. Nämä häiriöt johtavat metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin osittaiseen tai täydelliseen aktiivisuuden laskuun. Tämän vuoksi metyylimalonyylikoentsyymi-A:n ja metyylimalonihapon pitoisuudet elimistössä kohoavat vaarallisen korkeaksi. Ensyymin toiminnan häiriöt havaitaan jo vastasyntyneillä lapsilla. Entsyymin puutos tai puutteellinen toiminta aiheuttaa neurologisia oireita, kuten kehitysvammaisuutta. Hoitamattomana tila johtaa kuolemaan. Mikäli toimintahäiriön aiheuttaa puutteellinen kobamamidin muodostuminen, voidaan sitä hoitaa B₁₂-vitamiinilisän avulla. Muissa tapauksissa hoitona on ruokavalio, jossa valiinin, isoleusiinin, treoniinin ja metioniinin saantia rajoitetaan, koska näiden aminohappojen aineenvaihdunnan tuloksena muodostuu metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta.
Igor Tudor

Ura pelaajana

Tudor aloitti ammattilaisuransa HNK Hajduk Splitissä vuonna 1995. Kolmen kauden jälkeen hän siirtyi Juventukseen. Juventuksessa hän pelasi kuusi kautta. Marcello Lippi peluutti Tudoria myös puolustavana keskikenttäpelaajana. Vuonna 2001 Tudorin oikea nilkka operoitiin ja seuraavalla kaudella loukkaantumiset jatkuivat. Peliaika väheni Juventuksessa ja niinpä Tudor lainattiin AC Sienaan. Loukkaantumisten edelleen häiritessä pelaamista hän palasi Hajduk Splitin riveihin syksyllä 2007. Hän lopetti uransa vammakierteen vuoksi kauden 2007–2008 jälkeen.
Tudorin ensimmäinen maaottelu oli 15. marraskuuta 1997 Ukrainaa vastaan. Hän oli mukana vuoden 1998 ja 2006 MM-kisoissa sekä vuoden 2004 EM-kisoissa. 2002 MM-kisat jäivät Tudorilta väliin loukkaantumisten takia. Hän pelasi urallaan 55 A-maaottelua, joissa teki kolme maalia.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Tudor on jatkanut valmentajana. Hän toimi kaudella 2009/10 Edoardo Rejan apuvalmentajana Hajduk Splitissä ja vuosina 2011–2013 seuran juniorijoukkueiden valmennsutehtävissä. Kesällä 2012 hän aloitti työt myös Kroatian jalkapallomaajoukkueen valmennustiimissä. 
Huhtikuussa 2013 Tudorista tuli Hajduk Splitin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Kroatian cup-mestariksi 2013, kun Hajduk voitti toukokuun alussa NK Lokomotivan yhteismaalein 5–4. Kroatian liigassa Hajduk sijoittui Tudorin alaisuudessa parhaimmillaan kolmanneksi kaudella 2013/14. Tudor erosi tehtävästään Hajduk-valmentajana helmikuussa 2015 seuran ollessa liigassa kolmantena. Taustalla oli Tudorin tyytymättömyys seuran resursseihin ja toimintaan esimerkiksi siirtomarkkinoilla. 
Kesäkuussa 2015 Tudor teki kolmivuotisen sopimuksen kreikkalaisseura PAOK:n kanssa. Tudorin johdolla PAOK putosi Eurooppa-liigasta jo karsintavaiheessa, mutta pysytteli kauden mittaan kärjen tuntumassa Kreikan liigassa. Kevätpuolella otteet ailahtelivat ja lopulta seurajohto erotti Tudorin maaliskuun alussa 2016 tämän kritisoitua julkisesti joukkueensa esityksiä.
Kesäkuussa 2016 Tudor allekirjoitti vuoden sopimuksen turkkilaisen Karabüksporin kanssa. Hänen johdollaan seura pelasi tukevasti Turkin Superliigan keskikastissa. Helmikuun puolivälissä 2017 Tudor jätti seuran ja siirtyi Galatasarayn päävalmentajaksi. Tudorin johdolla Galatasaray ei onnistunut nousemaan mestaruuskamppailuun, vaan sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi. Kausi 2017/18 alkoi vahvasti ja Galatasaray hävisi ensimmäisen liigaottelunsa lokakuun lopulla. Joukkueen peliesitykset muuttuivat tappion jälkeen ja Galatasarayn kahdeksan pisteen sarjajohto vaihtui kakkossijaan. Joulukuun puolivälissä 2017 seurajohto erotti Tudorin tehtävistään.
Huhtikuun lopulla 2018 Tudorista tuli tappiokierteeseen vajonneen Serie A -seura Udinesen päävalmentaja. Tudorin johdolla Udinese voitti kaksi neljästä pelaamastaan liigaottelusta ja säilytti sarjapaikkansa viiden pisteen marginaalilla. Kauden jälkeen Udinese korvasi Tudorin Julio Vélazquezilla.
Maaliskuussa 2019 Tudor palasi Serie A:ssa sijalle 16 vajonneen Udinesen päävalmentajaksi.
Eerolan hyppyrimäet

Historia

Valkeakoskelle (silloiseen Sääksmäkeen) rakennettiin ensimmäinen hyppyrimäki Roukon kylän Lotilan kartanon lähistölle, mäen nimi oli Lotilan hyppyrimäki. Eerolan hyppyrimäet sijaitsevat myös Roukon kylässä. Mäet joutuvat usein ilkivallan kohteeksi ja niitä on pitänyt korjata talkoilla.

K6

Mäen K-piste on sijainnut 9- ja 8 metrissä, kunnes vuonna 2014 mäki uusittiin kokonaan ja K-piste asetettiin 6 metriin.
Mäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Samuel Salmensuu 7.3.2009 Etelä-Suomen alue-cupissa.
Houghtonin piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 92,5 prosenttia on valkoisia ja 2,94 prosenttia aasialaisia. 6,35 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 96,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33 vuotta.
Alba Trissina

Alba Trissina oli italialainen 1600-luvun alkupuolella vaikuttanut säveltäjä. Hän oli Aracelin luostarin nunna Vicenzassa ja opiskeli Leone Leonin johdolla. Häneltä tunnetaan neljä motettia (mm. Vulnerasti cor meum), jotka sisältyvät Leonin teokseen Sacri fiori: quarto libro de motetti a 1–4 (Venetsia, 1622). Alttoäänelle kirjoitetut motetit edustavat Veneton 1620-luvulle ominaista tyyliä.
Sibilla Aleramo

Sibilla Aleramo (14. elokuuta 1876 – 13. tammikuuta 1960) oli italialainen kirjailija ja feministi. Hänet tunnetaan parhaiten omaelämäkerrallisista kuvauksistaan naisen elämästä 1800-luvun lopun Italiassa.
Aleramo (syntymänimeltään Rina Faccio) syntyi Alessandriassa, Piemontessa. Hänet pakotettiin lopettamaan koulu kuusitoistavuotiaana ja menemään naimisiin miehen kanssa, joka raiskasi hänet. Aleramon ensimmäinen kirja kuvasi hänen päästöstään jättää miehensä ja poikansa ja muuttaa Roomaan 1901. Hän oli aktiivinen poliittisissa ja artistisissa ympyröissä, mutta kirjoitti kuitenkin koko ajan feminismistä ja homoseksuaalisesta ymmärryksestä.
1908 Aleramo tapasi Cordula "Lina" Polettin naisten kongressissa ja heidän vuoden mittainen suhteensa muodosti pohjan romaanille Il passaggio. Poletti kuvattiin kauniina ja kapinallisena, ja taipuvaisena pukeutumaan miesten vaatteisiin.
Aleramo jatkoi Italian johtavana feministinä. Hänen kirjoituksensa Polettille ovat viime vuosina olleen tutkimuksen alaisena niiden ennakkoluulottomista näkemyksistään homoseksuaalisuudesta. Vaikka Aleramo oli suhteessa Polettin kanssa hän oli myös rakastunut mieheen nimeltä Giovanni Cina. Aleramo ilmaisee kirjeissään Polettille ettei koskaan katunut rakastaneensa molempia samaan aikaan.
Myöhemmin Aleramo kiersi Eurooppaa ja oli aktiivinen kommunisti politiikassa toisen maailmansodan jälkeen. Vuoden 2002 elokuva Un Viaggio Chiamato Amore kuvaa Aleramon suhdetta kirjailija Dino Campanaan.
Fakta (lehti)

Historiaa

Fakta-lehden perustivat vuonna 1980 Kustannusosakeyhtiö Apulehti (nyk. A-lehdet) ja ruotsalainen Veckans Affärer- ja Dagens Industri -lehtiä julkaissut Affärsförlaget AB. Lehden ideana oli ”liike- ja tuotantoelämän seuraaminen suomalaisen päättäjän näkökulmasta”. Ensimmäinen numero ilmestyi maaliskuussa 1981, päätoimittajina suomalainen Eero Sauri ja ruotsalainen, suomalaissyntyinen Bill Hancock. Liimaselkäistä, kiiltävälle paperille painettua nelivärilehteä painettiin aluksi helsinkiläisessä Yhteiskirjapaino Oy:ssä vähintään 68-sivuisena. Vuodessa ilmestyi 11 numeroa, kerran kuukaudessa lukuun ottamatta heinäkuuta. Levikin arveltiin etukäteen olevan 10 000–20 000 kappaletta.
Vuoden 1987 paikkeilla kymmenen kertaa vuodessa ilmestyneen Faktan levikki oli noin 15 000 kappaletta, ja samoissa lukemissa se oli vielä 2000-luvun keskivaiheillakin. 2010-luvun lopulla levikki on noin puolet siitä.
Faktan pitkäaikainen tekijä oli Timo Holtari, joka tuli lehteen toimittajaksi 1982 ja jäi eläkkeelle päätoimittajan paikalta vuoden 2006 lopussa.
Sør-Hålogalandin hiippakunta

Historia

Sør-Hålogaland erotettiin Hålogalandin hiippakunnasta 1952, jolloin muodostui myös Nord-Hålogalandin hiippakunta.
Abdulkarim Qasim

Abdulkarim Qasim (arab. عبد الكريم قاسم‎, ‘Abdu-l-karīm Qāsim, 21. marraskuuta 1914 – 9. helmikuuta 1963) oli irakilainen sotilas ja poliitikko. Hän johti 1958 sotilasvallankaappausta, joka kumosi monarkian ja julisti Irakin tasavallaksi. Hän pysyi vallassa viisi vuotta 1958–1963.
Tyräkkihemppo

Levinneisyys

Tyräkkihemppoa tavataan Eteläisessä Afrikassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.