google/wiki40b huggingface dataset:
Karl Edvard Elfström

Karl Edvard Elfström (14. marraskuuta 1821 Viipuri – 29. heinäkuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen opettaja ja kääntäjä.
Elfströmin vanhemmat olivat viipurilainen kelloseppä, raatimies Charles Christoffer Elfström ja Maria Elisabet Baltrusch. Hän kävi Viipurin piirikoulua ja Viipurin lukiota päästen ylioppilaaksi 1841. Elfström valmistui filosofian kandidaatiksi 1846 ja maisteriksi 1847. Hän toimi saksan kielen opettajana Kuopion lukiossa 1848–1853 ja Viipurin ala-alkeiskoulussa vt. opettajana 1854–1855 ja vakinaisena opettajana 1855–1858. Viipurin lukion saksanopettajana Elfström oli 1858–1861. Hän jäi sairauden takia virkavapaalle 1861 ja erosi virasta 1863. Elfström toimi myös Viipurin hovioikeuden saksan ja venäjän kielten kääntäjänä.
Elfström oli naimisissa vuodesta 1873 Constance Elisabet Bernitzin kanssa.
Juha Lehtonen

Juha Lehtonen (30. huhtikuuta 1956 Kauhava – 8. joulukuuta 2012 Naantali) oli suomalainen merikapteeni ja kirjailija.
Lehtonen valmistui Merisotakoulusta vuonna 1979 ja lähti Kalifornian yliopiston Velero-alukselle merentutkimus- ja vedenalaistehtäviin. Hän palasi Suomeen vuonna 1984. Lehtonen johti off-shore-alusten ja sukellusveneiden valmistusta Laivateollisuus Oy:ssä ja ISD Oy:ssä. Vuodesta 1995 hän oli kapteenina monitoimimurtajilla Itämerellä ja off-shore-erikoisaluksilla Pohjanmeren, Etelä-Amerikan ja Afrikan öljykentillä. Hän oli työssään erikoistunut syvällä tapahtuviin vedenalaisiin tutkimus‑, rakennus‑ ja pelastustehtäviin.
Lehtonen kirjoitti neljä kirjaa ja lukuisia artikkeleita. Lehtosen käsikirjoittama kolmiosainen kuunnelmasarja Atlantic Unicorn voitti vuoden 2004 radion fiktiosarjan KOURA‑palkinnon.
Zhang Zhizhong

Zhang Zhizhong (yksink.: 张治中; perint.: 張治中; pinyin: Zhāng Zhìzhōng ) (27. lokakuuta 1895 – huhtikuu 1969) oli Kiinan tasavallan kenraali. Hän syntyi Chaohussa, Anhuissa, ja kävi Baodingin sotilasakatemiaa, josta valmistui vuonna 1916. Tämän jälkeen hän palveli Yunnanin sotaherroja kunnes liittyi tasavaltalaisiin. Sodan jälkeen Zhizhong liittyi kommunisteihin.
Juhani Salomaa

Juhani Salomaa (1946 – 1990) oli suomalainen päätoimittaja ja viihdekirjailija.
Kemistä kotoisin ollut Salomaa voitti 18-vuotiaana nuorten valtakunnallisen näytelmäkilpailun teoksellaan Unelmat. Hän kirjoitti 1960-luvun puolivälistä lähtien oululaisen Kolmiokirjan lehtiin muun muassa Regina- ja Kulta-sarjoihin. Salomaa oli sitten Elämä-lehden toimittajana 1970-luvun alussa ja lehden päätoimittajana 1972–1974. Hän kehitti vuonna 1976 suomalaisen FinnWest-lännenlukemiston, jonka päähenkilönä oli villiin länteen muuttanut Härmän puukkojunkkari Juho Kaaponpoika Helapää eli Wild Finn. Salomaa toimitti lehteä 1976–1978 ja oli senkin jälkeen lehden pääkirjoittajana kirjottaen lehteen yhteensä toistasataa tarinaa.
Vuonna 1983 Salomaa kehitti yhdessä Kari Nenosen kanssa toisen villissä lännessä seikkailleen suomalaissankarin Hulkkosen, jonka seikkailuja ilmestyi Viihdeviikareiden kustantamina pokkareina. Salomaa kirjoitti vuosina 1979–1981 kahdeksan osaa Pekka Lipponen juniorin seikkailuja, toimitti 1980-luvulla avovaimonsa Marja-Liisa Vuopposen tekemiä Jerry Cotton -käännöksiä, kirjoitti yhden Kolmiokirjan kustantamassa Katariina-sarjassa vuonna 1982 ilmestyneen romanttisen pokkarin Pako rakkauteen sekä lisäksi kirjoitti pari täytenovellia Jerry Cotton -sarjaan.
Salomaa siirtyi Kolmiokirjalta Kalle-lehden päätoimittajaksi. Hän kirjoitti lehteen nimimerkillä Kalle-Juhani seksiaiheisia ”matkakertomuksia” ja pakinoita sekä lisäksi Hulkkos-novelleja ja sarjakuvatekstejä Ari Kutilan piirtämään sarjakuvaan. Salomaa oli myös usein matkanjohtajana lehden vuosina 1983–1987 lukijoilleen järjestämillä seksimatkoilla Espanjaan, Ruotsiin, Saksaan, Thaimaahan ja itäblokin maihin.
Salomaa kuoli sydänkohtaukseen Bangkokissa keväällä 1990.
HMS Melita (J289)

Palvelus

Alus romutettiin 1959 Llianellissä.
Oliver Bohm

Oliver Bohm (s. 14. huhtikuuta 1992 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa SHL-seura Växjö Lakersia. Bohm laukoo vasemmalta. Hän on pelannut ammattilaistasolla vuodesta 2011 lähtien.

Ura

Bohm debytoi SHL:ssä kaudella 2010-11 Frölundan paidassa. Hän jatkoi Frölundassa 4 kauden ajan ennen siirtymistä Malmö Redhawksiin. Seuraavaksi kaudeksi Bohm siirtyi Växjön riveihin, jossa hän on pelannut vuodesta 2016 lähtien.

Muuta

Bohm on sukua entiselle jääkiekkoilijalle ja nykyiselle valmentajalle Andreas Johanssonille.
The Adventures of the Hersham Boys

Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Jimmy Pursey ja Dave Parsons ellei toisin mainita.
Saunassa

Maalauksen sisältö

Maalauksessa Ekolan perhe on saunomassa mustuneessa tummanpuhuvassa saunassa. Ekolan tytär pesee alalattialla penkillä istuvaa isäänsä muun väen istuessa korkeilla lauteilla ja tyttölapsen pöyhiessä saunan tulisijaa. Saunan lattian lankuista ja saunan ulkonäöstä voidaan päätellä, että se on jo kauan palvellut saunana. Maalauksen etualalla olevan tyttölapsen alastomuus on vaatimatonta viattomuutta saunassa. Gallen-Kallela halusi maalauksellaan kuvata perisuomalaista maalaiselämää, johon olennaisena osana kuului saunominen. Hän halusi välttää maalauksessaan eroottisen vivahteen, koska maalaus tulisi esille omistajansa seinälle.
Gallen on saanut tunnustusta kyvystään kuvata lasta. Myös Saunassa-maalauksen keskeisen henkilön eli etualan lapsen hohtavan olemuksen kuvaamisessa hän onnistui hyvin. Maalausta pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä teoksena Gallen-Kallelalta.

Taustaa

Gallen-Kallela saunoi Ekolan väen ja ystävänsä kreivi Louis Sparren kanssa joka ilta Ekolassa asuessaan. Saunassa-maalaus on kuitenkin muistikuvien ja kokemusten pohjalta maalattu mielikuvituksellinen tilanne. Se maalattiin Ekolan saunan ahtaassa porstuassa. Lapsimalli oli maailmalta tullut tyttö. Gallen-Kallela lahjoitti maalauksen Knut Tilgmannille, jonka veli Ernst Tilgmann lahjoitti sen puolestaan Ateneumin kokoelmiin vuonna 1922. Gallen-Kallela ei tästä siirrosta pitänyt, vaan hän kirjoitti Ateneumin intendentille, Torsten Stjernschantzille, vastalauseen kertoen Saunassa-maalauksen olevan keskeneräinen teos eikä hän halunnut sen päätyvän pysyvästi gallerian seinälle. Näin kuitenkin tapahtui.
Gyula Németh

Gyula Németh (1890–1976) oli unkarilainen kielentutkija. Hän oli vuodesta 1916 Budapestin yliopiston professori. Hän oli merkittävä turkkilaisten kielten tutkija.
Multisilta

Historiaa

Kaupunginosa on saanut nimensä Multiojan aikanaan ylittäneen puusillan mukaan. Multioja laskee Sääksjärvestä Pyhäjärven suuntaan. Multisillan seutu kuului aikoinaan Hatanpään kartanon maihin, jotka Tampereen kaupunki osti vuonna 1913. Naapurikaupunginosan Peltolammin tavoin Multisilta kaavoitettiin alun perin omakotialueeksi ja ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1950, mutta laajamittainen rakentaminen ei syystä tai toisesta alkanut. Alueelle vahvistettiin uusi kerrostalokaava vuonna 1968.

Kaupunginosan rajat

Multisilta rajoittuu pohjoisessa Peltolammin kaupunginosaan. Etelässä vastaan tulee Lempäälän raja ja lännessä Pirkkalan raja. Idässä kaupunginosa rajoittuu Vuoreksentien päätyyn ja moottoritiehen.

Yleistä

Multisiltaa teki 1990- ja 2000-luvuilla tunnetuksi suklaanvalmistaja Dammenberg, joka ei kuitenkaan enää toimi kaupunginosassa. Multisillassa on koulu ja päiväkoti sekä kosolti ulkoiluympäristöä. Lähellä ovat muun muassa Sääksjärvi ja ”kaatopaikantien” lähistön pienet metsälammet ja -järvet. Peltolammin ja Multisillan kaupunginosien välisen Peltolammin järven ympäri kulkee valaistu noin 2,5 kilometrin pituinen pururata, jolle tehdään talvisin hiihtolatu.

Liikenneyhteydet

Multisiltaan pääsee Tampereen joukkoliikenteen busseilla 26, 35 ja 50. Kaupunginosaa sivuavalla Riihimäki–Tampere-radalla sijaitsi vuosina 1932–1988 Multisillan seisake.

Tulevaisuus

Multisillan läheisyyteen rakennetaan Tampereen ja Lempäälän yhteistä Vuoreksen asuinaluetta.
Hyatt

Historiaa

Hyattin perusti Jay Pritzker vuonna 1957 ostettuaan Hyatt House -⁠nimisen motellin Los Angelesin kansainvälinen lentoaseman liepeiltä. Veljensä Donald Pritzkerin kanssa hän alkoi perheen muiden yritysten ohella laajentaa hotellitoimintaa. Vuonna 1962 Hyatt Corporation vietiin pörssiin. 1968 muodostettiin erillinen pörssiyhtiö Hyatt International, mutta 1980-luvun alussa molemmat yhtiöt otettiin pois pörssistä takaisin Pritzkerin perheen omistukseen. Vuoden 2005 alusta yritykset yhdistettiin nimelle Hyatt Hotels Corporation.
Hyattin hotelliketjuista vanhin on Hyatt Regency. Sitä ylellisemmät Grand Hyatt ja Park Hyatt -ketjut muodostettiin vuonna 1980. Hyatt Place on liikematkustajille suunnattu pelkistetympi ketju. Vuonna 2005 Hyatt hankki omistukseensa lomahotelliketjun Summerfield Suites, jonka nimeksi muutettiin Hyatt House vuonna 2012. Andaz-luksushotelliketju sai alkunsa Lontoon Great Eastern -hotellista, jota seurasivat Andaz-hotellit San Diegossa, West Hollywoodissa, Shanghaissa ja New Yorkissa.
Marraskuussa 2013 Hyatt esitteli ensimmäiset all-inclusive-lomahotelliketjunsa Hyatt Ziva ja Hyatt Zilara. Vuonna 2015 näitä hotelleja oli toiminnassa Meksikon Cancunissa, Puerto Vallartassa ja Los Cabosissa sekä Jamaikan Montego Bayssä.
Vuonna 1979 Hyatt-hotellien perustajasuku perusti nimeään kantavan Pritzker-arkkitehtuuripalkinnon. Vuonna 1981 Kansas Cityn Hyatt Regency -hotellin käytäväsillat romahtivat kutsuvierasjoukon päälle katastrofissa, jossa 114 ihmistä sai surmansa ja yli 200 loukkaantui. Tapaus oli Yhdysvaltojen tuhoisin rakennusromahdus ennen New Yorkin WTC-tornien romahdusta syyskuussa 2001.
Vuonna 2015 Hyatt kävi tarjouskilpailua Marriott International -yhtiön kanssa Starwood-hotelliyhtiön ostamisesta, mutta hävisi.
Kvartetti (vuoden 2012 elokuva)

Juoni

Kvartetti kertoo eläköityneistä oopperalaulajista muusikoille tarkoitetussa hoitokodissa. Joka vuosi he harjoittelevat konsertin juhlistaakseen Giuseppe Verdin syntymäpäivää, mutta uuden asukkaan, suuren diivan Jean Hortonin (Smith) saapuminen häiritsee tasapainoa.

Tuotanto

Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Hedsor Housella, Buckinghamshiressa syksyllä 2011. Kvartetti on näyttelijä Dustin Hoffmanin debyytti elokuvaohjaajana.

Vastaanotto

Kvartetti sai ensi-iltansa vuoden 2012 Toronton elokuvajuhlilla 9. syyskuuta 2012. Yhdysvalloissa Se kiersi monia elokuvajuhlia loka-joulukuussa, kunnes pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen 11. tammikuuta 2013. Isossa-Britanniassa elokuva sai ensi-iltansa 1. tammikuuta, Suomessa 5. huhtikuuta 2013.
Kvartetti on saanut enimmäkseen positiivista palautetta ammattikriitikoilta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 80 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu 134 arvosteluun. Edesmennyt amerikkalaiskriitikko Roger Ebert ihmetteli, miksi ohjaaja Dustin Hoffman on hyväksynyt teatterinäytelmän rajoitukset realistisessa ympäristössä tapahtuvaan elokuvaan. Hänestä elokuvan uskottavuus kärsii esimerkiksi hoitokodin henkilökunnan vähäisyydestä, hissien puutteesta ja asukkien hyväkuntoisuudesta. Kuvauspaikaksi valittu kartano on Ebertin mukaan aivan liian upea tarvitakseen pientä gaalakonserttia taloutensa pelastamiseksi.
Kvartetti oli ehdolla moniin elokuvapalkintoihin, joista se on voittanut kolme. Maggie Smith sai Golden Globe-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.
Valokuoreet

Lajit ja anatomia

Valokuoreiden heimoon kuuluu 13 sukua ja noin 37 lajia. Ne ovat pienehköjä kaloja, jotka kasvavat noin 10–30 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan valokuoreet ovat litteitä ja melko korkeita ja pitkulaisia kaloja. Tyypillisiä piirteitä ovat ruumiin valoa tuottavat elimet ja putkimainen elin, josta kala voi ruiskauttaa sinivihreää hohtavaa nestettä. Valokuoreiden silmät ovat melko kookkaat. Heimon kaloilla ei ole uimarakkoa ja eräiltä lajeilta puuttuvat rinta- ja vatsaevät. Väriltään valokuoreet ovat tyypillisesti ruskeita tai mustia.

Levinneisyys

Valokuorelajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät syvissä vesissä, tyypillisesti noin 100–3 000 metrin syvyydessä merenpinnasta.
William Bligh

William Bligh (9. syyskuuta 1754 St Tudy, Cornwall, Englanti – 6. joulukuuta 1817 Lontoo, Englanti) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vara-amiraali ja Uuden Etelä-Walesin neljäs kuvernööri. Bligh toimi HMS Bountyn kapteenina, kun laivalla puhkesi perämies Fletcher Christianin johtama kapina.
Bligh liittyi laivastoon jo yhdeksänvuotiaana. 23-vuotiaana hän osallistui kapteeni James Cookin kolmanteen matkaan.
Hollywood-elokuvissa Bligh on esitetty usein sadistisena päällikkönä, mutta totuus on pitkälti toinen. Matkalle lähtiessään 32-vuotias kapteeniksi nimetty Bligh ei epäröinyt noudattaa laivaston ankaraa ohjesääntöä rangaistuksia jakaessaan, mutta toisin kuin elokuvissa esitetään, hän ei vedättänyt miehistönsä jäseniä kölin ali. HMS Bountyn leipäpuun noutomatka päättyi huonosti. Osa miehistöstä nousi kapinaan huhtikuussa 1789. Kapinan jälkeen Bligh ja hänelle uskolliset 18 miestä laskettiin veneeseen keskelle eteläistä Tyyntämerta. Heidän mukanaan oli vain vähän ruokaa ja juomavettä. Koska kapinalliset tarvitsivat tiettyjä ammattimiehiä, kapteenin puolella olleet seppä ja kaksi puusepänapulaista pakotettiin jäämään alukselle vastoin tahtoaan, mutta kapteenille lojaali puuseppä sai mennä veneeseen.
Taitavana navigoijana ja merimiehenä Bligh onnistui luotsaamaan veneen ja siinä olijat yli 6 000 kilometrin matkan takaisin sivistyksen pariin. Seuranneessa oikeudenkäynnissä, joka järjestettiin aina laivansa menettäneelle kapteenille, Bligh vapautettiin syytteistä, ja hän sai toistaa leipäpuunhakumatkansa, josta selvisikin ilman ongelmia. Hänet palkittiin Society of Arts -mitalilla merenkulun ja botaniikan eteen tekemistään palveluksista, ja hänestä tehtiin Royal Societyn jäsen.
Vuonna 1797 Blighin laivalla kapinoitiin taas, sillä hänen miehistönsä otti osaa lakonomaiseen Noren laivastokapinaan yhdessä monien muiden laivojen miehistöjen kanssa. Napoleonisten sotien aikana Bligh osallistui useisiin taisteluihin sota-alusten komentajana ja kunnostautui erityisesti Kööpenhaminan taistelussa, jonka jälkeen hän sai henkilökohtaisen kunniamaininnan itse amiraali Horatio Nelsonilta. Vuosina 1806–1808 Bligh toimi Uuden Etelä-Walesin kuvernöörinä. Hänen hallintoaikansa keskeisiä ongelmia oli rommikapina, joka oli noussut siirtolaisten ja brittivirkavallan välille.
Englannissa Blighin ura jatkui ja hän yleni vara-amiraalin arvoon. Bligh ja hänen vaimonsa Elizabeth saivat kuusi lasta.
Bhundu Boys

Bhundu Boys on vuonna 1980 koottu zimbabwelainen yhtye. Sen alkuperäinen keulahahmo oli laulaja Biggie Tembo.
Bhundu Boys julkaisi kotimaassaan hitit "Baba Munini Francis", "Wenhamo Haaneti", "Hastisitose" ja "Ndimboze". Yhtye sai pian mainetta myös Euroopan ja Yhdysvaltain maailmanmusiikkipiireissä. Siirryttyään Skotlantiin yhtye sai kannustavaa palautetta mm. Elvis Costellolta ja pääsi lämppäämään Madonnaa. Yhtye jäi vahvaksi 1980-luvun ilmiöksi, ja Biggie Tembo lähti kokoonpanosta vuonna 1990.
Bhundu Boys on jatkanut vuodesta 1990 toimintaansa kitaristi Rise Kangonan johdolla. Basisti David Mankaba oli sen ensimmäinen avoimesti HIV-positiivinen jäsen; myös hänen seuraajansa Shepherd Munyama sekä rumpali Shakespeare Kangwena menehtyivät AIDS:iin. Mielenterveysongelmista kärsinyt entinen keulahahmo Biggie Tembo hirttäytyi vuonna 1995.
Z15 Erich Steinbrinck

Valmistus

Alus tilattiin 9. tammikuuta 1935 Blohm + Vossilta Hampurista. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 30. toukokuuta ja alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1936. Alus valmistui 31. toukokuuta 1938.

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1960-luvulla.
Alexander Grushenko

Kilpaura

Grushenko menestyi nuorten tasolla kotimaassaan voitettuaan aluksi toukokuussa 2007 kansainvälisen turnauksen Berdjanskissa. Sittemmin hän saavutti menestystä Ukrainan mestaruuskilpailuissa voitettuaan ensin pronssia 2008. Tämän jälkeen Grushenko sijoittui kahden parhaan joukkoon vuosien 2009–2012. Hän voitti tuona aikana Ukrainan nuorten mestaruuden kolmesti ja oli hopealla kahdesti.
Grushenko saavutti EM-pronssia kotikisoissaan Ukrainassa 2013. Hän voitti pronssiottelussa Antonio Grigorescun.
2015 Grushenko voitti toistamiseen EM-pronssia Saksassa järjestetyissä EM-kilpailuissa. Hän voitti mitaliottelussa Florentin Chiripucin.
Memphis Mansion

Memphis Mansion (aikaisemmin Graceland Randers) on vuonna 2011 Tanskaan valmistunut kopio Elviksen Tennesseen Memphisissä sijaitsevasta Graceland-kartanosta. Randersin Gracelandissa on kauppa, ravintola ja museo. Hankkeen puuhamies on tanskalainen Henrik Knudsen. Kartanon hinnaksi tuli noin 2,5 miljoonaa euroa, ja sinne odotetaan vuosittain 125 000 vierasta. Graceland Randersin avasi Suzi Quatro.
Moe – Disvertikaalinen livevideo

Moe – Disvertikaalinen livevideo on Raptorin ja Elovalkia Oy:n vuonna 1990 julkaisema VHS-julkaisu. Julkaisu liittyy yhtyeen debyyttialbumiin Moe!.
VHS sisältää musiikkivideoita sekä taltiointeja livekeikoista Helsingistä, Kuopiosta, Kajaanista, Loviisasta, Espoosta, Lappeenrannasta, Savonlinnasta, Mäntsälästä, Suonenjoelta ja Hämeenlinnasta.
Videon kesto on noin 55 minuuttia ja sen ohjauksesta vastaa Hannu Peltomaa. Julkaisun mukana on myös paperilehtinen, joka sisältää tietoa yhtyeen historiasta.
Seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen albumiin Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian liittyvä VHS-julkaisu Ajopuutaheinää.
VHS-julkaisu julkaistiin DVD-formaatissa vuonna 2010, joka sisältää myös VHS-julkaisun Ajopuutaheinää.
Cha Bum-kun

Cha Bum-Kun (s. 22. toukokuuta 1953) on eteläkorealainen pelaajauransa lopettanut jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän on Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueen eniten maaleja tehnyt pelaaja ja oli vuoteen 2002 saakka myös eniten maaotteluita pelannut eteläkorealainen. Hän pelasi 134 maaottelua ja teki niissä 58 maalia vuosina 1972–1986. Cha pelasi uransa aikana kotimaansa liigassa sekä Saksan Bundesliigassa SV Darmstadt 98:n, Eintracht Frankfurtin sekä Bayer 04 Leverkusenin riveissä. Saksan ajoilta hän sai myös lempinimen Tscha Bum, joka tuli hänen nimestään ja loistavasta pallonpotkaisutyylistään. Hän pelasi Etelä-Korean maajoukkueessa 121 maaottelua. Cha on 181 senttimetriä pitkä. Hän edusti Etelä-Koreaa vuoden 1986 maailmanmestaruuskilpailuissa pelaajana ja vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuissa hän toimi Etelä-Korean päävalmentajana. Valmennusurallaan Cha valmensi myös muun muassa eteläkorealaista Suwon Samsung Bluewingsiä.

Yksityiselämä

Chan poika Cha Du-Ri on myös jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Cha nuorempi edustaa K League Classicissa pelaavaa FC Seoulia ja kuului myös Etelä-Korean miehistöön vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Aléxandros Tziólis

Seurajoukkueura

Tziólis aloitti pelaajauransa paikallisseura Apollon Litochoriousta. Hän pelasi joukkueessa noin seitsemän vuoden ajan, kunnes vuonna 2002 siirtyi ateenalaisseura Panioniosiin. Hän kuului kolmen pelaamansa kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, otteluita kertyi yhteensä 61 ja niissä syntyi kolme maalia. Vuonna 2005 hän sai siirron Kreikan suurseura Panathinaikosiin ja hänestä maksettiin 650 000 euron siirtokorvaus.
Hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa uudessa joukkueessaan ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan 2005–2006 21 ottelua. Seuraavalla kaudella hän syrjäytti samalla pelipaikalla heikosti pelanneen Igor Bišćanin. Hän pelasi joukkueessa yhteensä neljän kauden ajan, yhteensä 82 ottelua ja viisi maalia.
7. tammikuuta 2009 Tziólis siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella saksalaisseura Werder Bremeniin. Kauden päätteeksi joukkueella oli mahdollisuus ostaa pelaajanoikeudet itselleen 1,6 miljoonalla eurolla. Werder Bremen voitti loppukauden aikana Saksan cupin sekä eteni UEFA Cupin loppuotteluun, jossa se kuitenkin hävisi ukrainalaiselle Šah’tar Donetskille.
Kesällä 2009 Tziólis palasi takaisin Panathinaikosiin. Hän ei saanut alkukauden aikana juurikaan vastuuta ja niin lopulta tammikuussa 2010 hän teki sopimuksen italialaisen Sienan kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 7. helmikuuta 2010 ottelussa Sampdoriaa vastaan.
Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi lainalle espanjalaiseen Racing Santanderiin. Kauden jälkeen hän siirtyi joukkueeseen pysyvällä siirrolla.

Maajoukkueura

Tziólis teki ensiesiintymisensä Kreikan maajoukkueessa 21. tammikuuta 2006 pelatussa ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän on ollut maajoukkueen mukana myös vuoden 2008 EM-kilpailuissa ja vuoden 2010 MM-kilpailuissa.
Tonkin

Tonkin (vietn. Bắc Kỳ) oli Ranskan siirtokunta nykyisen Vietnamin pohjoisosassa. Se kattoi viljavan ja väkirikkaan Punaisenjoen suistoalueen ja ulottui Ma-joelta pohjoiseen aina Kiinan rajalle asti. Eteläisin kaupunki oli Ninh Bình.
Vuonna 1887  Tonkinista,  Annamista ja Kotšin-Kiinasta muodostettiin Ranskan Indokiina, johon  Laos liitettiin joitakin vuosia myöhemmin.
Bernardo Daddi

Bernardo Daddi oli varhaisen italialaisen renessanssin taidemaalari. Hän oli Giotto di Bondonen oppilas.
Daddi kuului alansa huippuihin aikansa Firenzessä. Hän sai mahdollisesti vaikutteita sienalaisesta taiteesta. Hänen elinvuosistaan ei ole tietoa, mutta hänen tiedetään vaikuttaneen ainakin aikavälillä 1312–1347.
Vila Baleira

Vila Baleira on Madeiraan kuuluvan Porto Santon kunnan kuntakeskus sekä suurin asutuskeskus. Vila Baleirasta tehtiin kaupunki elokuussa 1996. Pääosa Porto Santon noin 5 000 asukkaasta asuu kaupungissa.
Drawbridge

Drawbridge (aiemmin Saline City) on hylätty rautatieasema Alamedan piirikunnassa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Fremontin keskustasta. Kaupungin laskusillan läpi kulki parhaimmillaan kymmenen matkustajajunaa päivässä. Myöhemmin laskusilta lakkautettiin ja Drawbridge autioitui. Kaupunki julistettiin aavekaupungiksi vuonna 1979 ja sen viimeiset asukkaat muuttivat pois samana vuonna. Nykyisin kaupunki on suljettu, eivätkä ulkopuoliset pääse sinne.
Ernst Ossian Soravuo

Ernst Ossian Soravuo, sukunimi vuoteen 1926 Sandström (3. joulukuuta 1904 Viipuri – 2. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Soravuon vanhemmat olivat agronomi Oskar Ernst Sandström (1867–1926) ja Hulda Katarina Hinkula (1870–1945). Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1929 ja maisteriksi 1932. Soravuo opiskeli myös Geneven yliopistossa 1925 ja teki opintomatkan Ranskaan ja Espanjaan 1927–1928.
Soravuo oli ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuodesta 1929 alkaen. Hän oli avustajana Buenos Airesin lähetystössä 1929–1931 ja Berliinin lähetystössä 1931–1932 sekä ulkoasiainministerin avustajana 1932–1933. Hän toimi jaostosihteerinä 1933–1935, lähetystösihteerinä Pariisissa 1935–1939, lähetystöneuvoksena Tukholmassa 1939–1942, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1942–1944 sekä lähetystöneuvoksena Berliinissä 1944. Hän oli Suomen edustajana Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestön juridisessa alakomiteassa 1935-1939. Soravuo sai lähetystöneuvoksen arvon 1937.
Soravuo oli sitten ulkoasiainministeriössä 1944–1946 hoitaen kauppapoliittisen osaston jaostopäällikön ja myöhemmin apulaisosastopäällikön tehtäviä. Hän oli lähettiläänä Buenos Airesissa 1947–1952, Santiagossa (Chile) 1948–1952, Montevideossa 1949–1952 sekä Lontoossa 1952–1955.
Soravuo oli naimisissa vuodesta 1934 ekonomi Elsa Annikki Waldénin (1908–1990) kanssa.
Ritva Koskensuu

Ura

Ritva Koskensuu opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1977–1981. Hän näytteli lasten- ja nuortenteatteri Penniteatterissa 1981–1986 ja lastenteatteri Pienessä Suomessa 1987–2001. Vuosina 1983–1984 hän näytteli myös Nukketeatteri Hevosenkengässä. Vuosina 2001–2003 Koskensuu työskenteli Helsingin Kaupunginteatterissa. Vapaaksi näyttelijäksi hän ryhtyi niin ikään 2003.
Koskensuu tunnetaan myös pitkästä radiourastaan. Hän näytteli punkkaria Yhtäköyttä -yhdistyksessä 1981–1991 ja teki eri rooleja Kantolan perhe -kuunnelmasarjassa 1981–2005. Koskensuu on näytellyt myös lukuisissa televisiotuotannoissa, muun muassa sarjoissa Kotikatu ja Salatut elämät. Vuonna 1983 hän näytteli pienen sivuosan elokuvassa Iso vaalee.
Koskensuu on antanut useita monologi- ja lauluesityksiä. Hän esiintyy solistina kahdella CD-julkaisulla: Vilusta vironnut varpunen (2013) ja Tivolitien lauluja (2014).