google/wiki40b huggingface dataset:
HMAS Canberra (D33)

Palvelus

HMAS Canberra viipyi palvelukseenoton jälkeen viisi kuukautta Britteinsaarilla koulutettavana. Alus saapui 25. tammikuuta 1929 ensimmäisen kerran Australiaan Fremantleen, minkä jälkeen se viipyi kotivesillään aina syyskuuhun 1931.
HMAS Canberra aloitti syyskuussa 1931 laivastovierailun Uuteen-Kaledoniaan ja Fidžille. Alus vieraili vuosina 1932 ja 1937 Kiinassa sekä Uudessa-Seelannissa kolmesti. Se saattoi 1934 HMS Sussexia Gloucesterin herttuan, prinssi Henryn Australian-vierailun aikana.
Toisen maailmansodan alun HMAS Canberra oli saattuepalveluksessa suojaten saattueita kotivesillä sekä Tasmaninmerellä. Alus osallistui vuonna 1940 tuloksetta Saksan laivaston risteilijä Admiral Graf Speen sekä sen tukilaiva Pinguinin etsintään.
HMAS Canberra osallistui alkuvuodesta 1941 tuloksettomaan taskutaistelulaiva Admiral Scheerin etsintään. Alus pysäytti yhdessä HMNZS Leanderin Saksan laivaston tukilaiva Coburgin sekä entisen norjalaisen tankkeri Ketty Brovigin, jonka kaappari Atlantis oli vallannut kuukautta aiemmin. Vuoden 1941 lopun se oli Intian valtamerellä saattueiden suojana.
HMAS Canberra siirrettiin 7. helmikuuta 1942 Sydneyyn telakalle huoltoon. Alus oli telakalla ollessaan epäonnistuneen Japanin laivaston tekemän minisukellusvenehyökkäyksen kohteena. Palvelukseen palattuaan se liitettiin toukokuun puolessavälissä TF 44:ään, jonka mukana se rynnäköi kesäkuussa Korallimerelle yhdessä Yhdysvaltain laivaston risteilijöiden USS Chicagon ja USS Salt Lake Cityn kanssa. Alus oli heinäkuussa jonkin aikaa sijoitettuna Wellingtoniin ennen liittymistään operaatio Watchoveriin Salomonsaarilla.
HMAS Canberra valvoi maihinnousualusten esiintymistä 7.–8. elokuuta Tulagilla, mutta ei kohdannut vastarintaa. Alus oli varhain 9. elokuuta partioimassa osana liittoutuneiden maihinnousua Guadalcanalille sekä Tulagille, kun se kohtasi useita Japanin laivaston risteilijöitä.
HMAS Canberra vastaanotti Savon saaren taistelun avauslaukaukset. Alukseen osui muutamassa minuutissa kaksi torpedoa sekä yli 20 kahdeksan tuuman tykkien täyslaidallista. Osumien seurauksena alus menetti tehonsa ja kallistui voimakkaasti. Aluksen eloonjääneet siirrettiin Yhdysvaltain laivaston hävittäjille USS Patterson ja USS Blue. Yhdysvaltain laivaston kontra-amiraali Richmond Kelly Turner antoi käskyn, jonka mukaan aluksen oli kyettävä aamuun mennessä seuraamaan osastoa tai se tulisi upottaa. USS Ellet ja USS Selfridge upottivat aluksen tykein ja laukaisemalla useita torpedoita. Aluksella sai surmansa 193 miehistönjäsentä mukaan lukien aluksen päällikkö Frank Getting.
Kajaanin Kipinä

Kajaanin Kipinä ry on vuonna 1911 perustettu kajaanilainen yleisurheiluseura. Kajaanin Kipinän lajeja ovat yleisurheilu, kuntourheilu ja veteraaniurheilu. Kipinässä on jäseniä noin 650. Kipinä on sinettiseura, joka täyttää SUL:n sinettiseuroille asetetut laatuvaatimukset.
Kajaanin Kipinä oli aluksi yleisseura, jonka toimintaan kuuluivat muun muassa voimistelu, nyrkkeily, luistelu, pesäpallo ja yleisurheilu. Aikojen saatossa lajit ovat karsiutuneet, ja nykyään Kipinä on yleisurheilun erikoisseura.
Kipinällä on arvokkaat perinteet. Seuran urheilijoiden joukossa on ollut monia merkkihenkilöitä muun muassa korkeushyppääjä (myöhemmin tasavallan presidentti) Urho Kekkonen, voimistelija Heikki Savolainen ja olympiamitalisti moukarinheittäjä Ville Pörhölä.
Fabricio Fuentes

Fabricio Fuentes (s. 13. lokakuuta 1976 Río Cuarto, Argentiina) on uransa lopettanut argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edusti uransa aikana mm. Espanjan La Ligassa pelaavaa Villarrealia. Pelipaikaltaan Fuentes oli puolustaja.
Toivo Kuula -laulukilpailu

Toivo Kuula -laulukilpailu on nimetty säveltäjä Toivo Kuulan mukaan.  Laulukilpailun tarkoituksena on nostaa esiin Toivo Kuulan musiikkia ja löytää uusia tulkitsijoita säveltäjän tuotannolle. Toivo Kuula -laulukilpailu on järjestetty säveltäjän synnyinseudulla, Alavudella, kaksi kertaa vuosina 2012 ja 2016.  Alavudella kilpailu on järjestetty Alavuden kaupungin toimesta yhteistyössä Alavuden seurakunnan ja muiden yhteistyökumppanien kanssa. Kilpailun on järjestetty myös vuonna 1987 Vantaalla. Järjestävä organisaatio tuolloin oli Kuula-Kamari Säätiö yhteistyössä Vantaan kaupungin kanssa. Vantaalla kilpailun voitti basso Kalevi Olli. Vuonna 2016 Alavudella Toivo Kuula -laulukilpailun voitti sopraano Silja Aalto, toisen palkinnon sai tenori Mika Nisula ja kolmannen palkinnon sopraano Annami Hylkilä. Silja Aalto sai myös Ilmajoen Musiikkijuhlien erikoispalkinnon sekä palkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta. Vuonna 2012 voittajaksi valiittiin baritoni Juhani Alakärppä, toisen palkinnon sai sopraano Leena Liimatainen ja kolmannen sopraano Ilona Jokinen. Parhaan uuden musiikin tulkinnan palkinnon sai baritoni Petteri Lehikoinen. Toivo Kuula -laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2012 basso Jaakko Ryhänen (puheenjohtaja), sopraano Ritva Auvinen, mezzosopraano Monica Groop, sopraano Camilla Nylund ja tenori Seppo Ruohonen. Sihteerinä toimi sopraano ja kilpailun taiteellinen johtaja Sirkka Lampimäki (nykyisin Lamminen). Toivo Kuula -laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2016 tenori Seppo Ruohonen (puheenjohtaja), sopraano Sirkka Lamminen, sopraano Johanna Rusanen-Kartano ja basso, Kamarilaulaja Matti Salminen.
Stéphane Mbia

Ura

Stéphane aloitti pelaajauransa tunnetussa Kadji Sports Academyssa Doualassa, Kamerunissa. Siellä pelasivat mm. Samuel Eto'o, Carlos Kameni ja Eric Djemba Djemba. Vuonna 2004 Mbia muutti Ranskaan ja liittyi Rennesiin.
Mbia nousi Rennesin ykkösjoukkueeseen vuonna 2005-2006 ja pelasi runsaasti otteluita. Hänen ensimmäinen maalinsa syntyi marraskuussa 2006 mestareita Olympique Lyonnais:ia vastaan. 14. heinäkuuta Mbia siirtyi Rennesistä Marseilleen 10,4 miljoonan siirtosummalla. 2009-2010 kaudella Mbia oli mukana voittamassa Ranskan mestaruutta: kauden keskivaiheista lähtien häntä alettiin peluuttaa keskuspuolustajana. Uudestaanasemointi oli menestys ja hän sai pelata kauden loppuun saakka keskuspuolustajana.
Mbia somi kahden vuoden sopimuksen Queens Park Rangersin kanssa 31.8.2012.

Kansainvälinen ura

Stéphane kuului Kamerunin joukkueeseen vuoden 2003 FIFAn U-17 MM-kilpailuissa, jotka pidettiin Suomessa. Kamerun kuitenkin putosi jo lohkovaiheessa.
Maajoukkuedebyyttinsä Mbia teki vuonna 2005. Hän kuului joukkueeseen vuonna 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, kun kisat pidettiin Ghanassa. Mbia iski kaksi maalia Tunisiaa vastaan välierissä.
Mbia kuului Kamerunin kokoonpanoon 2008 olympialaisissa. Hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin.
Le Palais des Thés

Le Palais des Thés on ranskalainen teefirma, jolla on useita myymälöitä Ranskassa ja jonkin verran myös sen ulkopuolella, mm. Tokiossa ja Oslossa. Lisäksi yritys harjoittaa postimyyntiä.
Le Palais des Thés’n teevalikoima on tavanomaista laajempi, käsittäen teetä myös harvinaisemmista teen tuottajamaista sekä erittäin korkealaatuisia ja vaikeasti saatavia teelaatuja.
Blondin kosto (musikaali)

Blondin kosto (engl. Legally Blonde) on musikaali, joka perustuu samannimiseen elokuvaan Blondin kosto. Ennen Broadwayta Blondin kostoa esitettiin San Franciscon Golden Gate Theatressa 23. tammikuuta - 24. helmikuuta 2007. Show sai ensi-iltansa Broadwaylla 29. huhtikuuta 2007. Broadway-tuotannon on ohjannut Jerry Mitchell, joka oli myös show’n koreografi. Show’ta esitetään Palace Theatressa ja se on saanut suurimmaksi osaksi hyviä arvosteluja. Musikaali esitetty Yhdysvalloissa myös tv:ssä. Musikaali sai Suomen ensi-iltansa Turun Samppalinnan kesäteatterissa vuonna 2011.
Helomonninen

Koko ja ulkonäkö

Helomonninen kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen pyrstöstä lähtee musta viiva, joka kulkee selkään asti. Toinen musta viiva sillä on silmän ympärillä. Pään ja muun ruumiin rajakohdassa sillä on hieman oranssia. Kala on muuten valkoinen ja hieman violetihtava.

Alkuperä

Helomonninen on kotoisin Brasiliasta, Negrojoen sivujoki Purangasta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Helomonninen on eloisa ja sävyisä parvikala, joka ui eniten akvaarion pohjalla. Se on aika vaikea saada kutemaan.

Vesiolot ja ravinto

Helomonninen tarvitsee vähintään 85 litran kokoisen akvaarion. Se tarvitsee paljon pohjakasvillisuutta, mutta myös avoimia hiekka-alueita ja piilopaikkoja. Helomonniselle sopiva pH on 6-7 ja veden kovuus alle 10 sekä lämpötila 23-27 astetta.
Hiroaki Satō

Jalkapallomaajoukkue

Hiroaki Satō edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1955-1959. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
Adrian Quist

Adrian Karl Quist (4. elokuuta 1913 – 17. marraskuuta 1991) oli australialainen tennispelaaja. Hän on kuulunut Newportin International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1984 lähtien.
Quist voitti miesten kaksinpelin mestaruuden Australian avoimissa vuosina 1936, 1940 ja 1948. 1936 ja 1940 vastustajana oli Jack Crawford, 1948 John Bromwich.
Nelinpelin mestaruuden voittaneeseen pelipariin Quist kuului kymmenen kertaa Australian avoimissa, kerran Ranskan avoimissa, kahdesti Wimbledonissa ja kerran Yhdysvaltain avoimissa.
Quist kuoli syöpään sydneyläisessä sairaalassa marraskuussa 1991 ollessaan 78 vuoden ikäinen.
Etoposidi

Ominaisuudet ja käyttö

Etoposidi on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on -110,5.
Etoposidi estää topoisomeraasi II-entsyymiä yhdistämään DNA:n paloja toisiinsa solujen jakaantumisvaiheessa. Näin ollen syöpäsolut eivät kykene jakaantumaan. Etoposidin käyttökohteita ovat muun muassa kivessyövän, keuhkosyövän ja akuuttien leukemiatyyppien hoidossa. Usein sitä käytetään yhdessä sisplatiinin tai karboplatiinin kanssa. Etoposidia käytetään joko tabletteina tai se annetaan ruiskeena laskimoon.
Etoposidin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, kaljuuntuminen, leukopenia ja luuydinsuppressio. Aine voi myös aiheuttaa verenpaineen laskua ja olla myrkyllistä maksalle. 
Etoposidi on jalkalehtien (Podophyllum) suvun kasveista eristetyn podofyllotoksiinin puolisynteettinen johdannainen. Podofyllotoksiini reagoi vetybromidin ja tämän jälkeen bariumkarbonaatin kanssa muodostaen podofyllotoksiinin epimeerin. Tästä välituotteesta muodostetaan 2,3,4,6‐tetra‐O‐asetyyli‐β‐d‐glukoosin kanssa, jolloin siitä muodostuu glykosidi. Asetyyliryhmät poistetaan vedyttämällä ja viimeisessä vaiheessa tapahtuu reaktio asetaldehydin dimetyyliasetaalin kanssa.
Karyn Parsons

Karyn Parsons (s. 8. lokakuuta 1966 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Hilary Banksina televisiosarjassa Bel-Airin prinssi vuosina 1990-1996. Hän on myös esiintynyt elokuvissa, kuten Class Act, Majuri Payne ja The Ladies Man.
Parsons on ollut naimisissa elokuvaohjaaja Alexandre Rockwellin kanssa 8. helmikuuta 2003 lähtien, ja heillä on yksi tytär.
Matinpäivä

Matinpäivällä viitataan kahteen eri päivään, joista toinen on syyskuussa ja toinen helmikuussa.
Matti on kansanomainen muoto Matiaasta (Mattias, Matthias). Suomalaisessa almanakassa on ollut kaksi eri Matti-nimistä apostolia. Toinen oli apostoli ja evankelista Matteus, jonka nykyisin poistettua nimipäivää 21. syyskuuta kansa nimitti Syys-Matiksi. Toinen oli Juudas Iskariotin tilalle apostoliksi valittu Mattias. Hänen mestauspäivänsä 24. helmikuuta eli Talvi-Matti on nykyisin Matin ja Matiaksen nimipäivä. Ennen vuotta 2000 se oli kuitenkin karkausvuosina 25. helmikuuta, koska 24. helmikuuta oli karkauspäivä.
Matinpäivien väliseen aikaan ajoittuivat myös syksyn ja talven aikana suoritettavat puhdetyöt. Tästä syystä sanottiinkin, että ”Matti puhteet tuo, Matti puhteet vie.” Syys-Matti siis aloitti puhdetyöt ja Talvi-Matti (Mattias) lopetti.

Syys-Matti

Syys-Mattia kutsuttiin myös nimillä Mukula-Matti, Hauta-Matti ja Nauris-Matti. Nimitys Mukula-Matti tuli siitä, että Matteuksen päivän aikaan oli paras aika nostaa perunat ja Nauris-Matti siitä, että tällöin nostettiin myös nauriit. Sitä kutsuttiin myös Rapa-Matiksi syysteiden huonon kunnon vuoksi.

Talvi-Matti

Talvi-Mattia kutsuttiin myös Kakara-Matiksi, Varis-Matiksi tai Kevät-Matiksi. Nimitys Kakara-Matti tuli siitä, kun hevosen lantakokkareet kalisivat jääpalloina hevosmiesten jaloissa. Varis-Matti kertoo varisten vilkastuvasta elämästä. Kevät-Matti oli kevätkauden alkupäivä: ”Matti kevään tuopi.” Jos Matin päivänä pyrytti, lunta tuli vielä monta kertaa ennen kevättä. Matin sanottiin myös pudottavan kuuman kiven avantoon, josta sitten johtui alkava vesien lämpeneminen.
Talvi-Mattiin on liittynyt omituisia kieltoja. Jos tällöin kampasi tukkansa, se alkoi irrota. Jos ompeli, puri käärme kesällä. Mattina ei saanut päivällä maata, vaan oli oltava jalkeilla aamusta iltaan.
Le Mesnil-Saint-Denis

Le Mesnil-Saint-Denis on kunta Yvelinesin departementissa Île-de-Francen hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2007 oli 6622. Le Mesnil-Saint-Denis'n pinta-ala on 9 km².
Pat Riccio

Patrick Joseph "Pat" Riccio (3. joulukuuta 1918 Port Arthur – 23. elokuuta 1982 Toronto) oli kanadalainen altto- ja baritonisaksofonisti, huilisti, sovittaja sekä säveltäjä. Hän varttui Torontossa ja aloitti uransa vuonna 1939. Hän palveli asevoimissa toisen maailmansodan aikana ja palasi sodan jälkeen Torontoon.
Riccio oli John Weinzweigin ja Gordon Delamontin oppilas. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Bert Niosin, Mart Kenney, Art Hallman, Wally Koster, Patti Lewis, Norma Locke, Bill O'Connor ja muut. Häneen omiin alkuperäisiin sävellyksiinsä kuuluu lauluja, jazzteemoja ja musikaali Pauline. 
Riccio voitti saksofonistina CBC:n radion Jazz Unlimited -sarjan parhaan alton (1947) ja parhaan baritonin (1949) kilpailut. Hän johti myöhemmin big bandeja ja pieniä jazzkokoonpanoja Toronton seudulla. Hän esiintyi myös Euroopassa ja Lähi-idässä.
Pekko ja unissakävelijä

Muuta tietoa

Tämä elokuva on ainoa Pekko Aikamiespoika -sarjan elokuva, jossa Joel Hallikainen ei ole ollenkaan mukana. Noihin aikoihin hän oli tekemässä soololevyään Yksin. Vaikka tosin edellisessäkin elokuvassa Pekko ja muukalainen Hallikainen oli enää vain yhdessä pienessä roolissa.
The Marmalade

The Marmalade oli skotlantilainen pop rock -yhtye Glasgow'sta. Yhtye perustettiin vuonna 1961 nimellä "The Gaylords", myöhemmin nimi muuttui muotoon "Dean Ford and The Gaylords". Vuonna 1966 yhtye otti nimekseen The Marmalade. Yhtyeen menestyksekkäin ajanjakso levymyynnin kannalta oli vuosina 1968–1972. Yhtye on toiminut nykypäiviin saakka toimii edelleen, joskaan mukana ei ole enää ainuttakaan alkuperäistä jäsentä.
Rok-lintu

Rok-lintu (persiaksi رخ rokh, arabiaksi Rukhkh) on persialaisessa mytologiassa tarulintu, joka on niin suunnattoman suuri, että se ruokkii poikasiaan elefanteilla. Tarun mukaan yksi sen munista putosi kerran pesästä ja meni rikki, ja 36 kylää ja kaupunkia hukkui munan valkuaiseen ja keltuaiseen. Länsimaissa Rok-lintu on parhaiten tunnettu Tuhannen ja yhden yön tarinoista, joissa sen kohtaa Sindbad Merenkulkija. Tarinoissa sanotaan, että kun rok lentää ylitse, taivaat pimenevät ja siipien lyönneistä syntyvät hurjana riehuvat tuulet.
Myytin alkuperä on tuntematon. Pidetään mahdollisena, että rok-lintu perustuu johonkin todelliseen lintuun. Aikaisimmat viittaukset lintuun ovat peräisin 700-luvun Keski-Idän kirjailijoilta. Vielä 1500-luvulla englantilainen matkailija kertoi nähneensä linnun käydessään Intian valtamerellä.
Erään teorian mukaan myytti on saattanut syntyä strutseista tai Madagaskarin sukupuuttoon kuolleista jättiläismäisistä, lentokyvyttömistä norsulinnuista. Suurten lentokyvyttömien lintujen on voitu luulla olevan jonkin vielä suuremman linnun poikasia.
Linnun kotipaikaksi on myöhemmin arveltu Madagaskaria, josta matkaajat ovat tuoneet sulkaa muistuttavia raffiapalmun lehviä mukanaan rok-linnun sulkina. Esimerkiksi Marco Polo kertoi, että Kublai-kaani olisi lähettänyt miehiä etsimään tarunhohtoista lintua Madagaskarilta ja nämä olisivat tuoneet hänelle sulkia todisteeksi, jotka ilmeisesti olivatkin raffiapalmun lehviä.
Muita rok-lintua muistuttavia myyttisiä lintuja ovat ukkoslintu, Lähi-idän anqa ( عنقاء) ja Persian mytologiassa simurgh.
Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä

Näytelmän synty ja sisältö

Näytelmä on kuvaus hyvästä ja pahasta ja se sijoittuu Viiritsan kyläyhteisöön. Se sai myös aiheensa ja henkilöhahmonsa kylästä ja toimii siten dokumentaarisena aikakauden kuvauksena. Alik kirjoitti näytelmän kahdessa vuodessa. Se oli venäjänkielinen.
Leikkikoulun lapset itse näyttelivät kaikki osat. Näytelmän venäjänkielinen ensiesitys oli 1914. Suomeksi näytelmä on julkaistu vasta 1997 Elpo ry:n kustantamana, ja sen suomenkielinen ensiesitys oli Suomessa Aleksanteri Ahola-Valon kuolinvuonna 1997 Hämeenlinnan Miniteatterin esityksenä.
Aiheen Alik löysi lähiympäristöstään. Näytelmässä on päiväkirjoissa kuvattuja tapahtumia venäläistä virkavaltaa edustavan poliisimestarin kotipiiristä ja kylän elämästä. Perhe tavataan keväisenä sunnuntaina kirkonmäellä, poliisipäällikön virkahuoneessa, kyläkauppiaan olohuoneessa ja erään näyttelijän kotona. Näytelmän taustalla on nähty myös Anton Tšehovin teos "Lokki" (1894), joka kuvaa samankaltaista miljöötä ja tapahtumia ja jo johon Ali on saattanut tutustua opettajansa LyMin kirjaston kautta.
Roolihahmot ovat myös Alikin lähiympäristöstä ja tsaarin vallan Venäjältä. Poliisipäällikön vaimon ja lasten kolkot kotiolot ovat näytelmän teemana. Maalaisyhteisön ristiriitoja kuvataan keskeisen henkilön, poliisipäällikön, "uradnikan", paikallisen järjestysvallan ja itse keisarin edustajan kautta. Tämän mahtaileva auktoriteetti pitää asemaansa itse jumalalta saatuna. Tarinan päähenkilö asetetaan vastakkain perheensä, kerjäläisten, vanhan talonpoikaisnaisen, häpäistyn tytön omaisten, kauppiaan ja tämän pojan kanssa. Poliisipäällikön autoritäärisyyttä tukevat hänen alaisensa maalaispoliisit, "strašnikit" eli pelottelijat.
Perhe edustaa poliisipäällikön vaimon kautta itsenäisesti ajattelevaa ja kapinallista vallankumouksellisuutta. Lapset Šurik ja Mušja sekä Alik itse ja hänen veljensä Felix ovat mukana henkilögalleriassa. Mukana on myös myönteinen aikuinen, näyttelijä Impatij Filarnomovits Zavadski sekä Boris Pavlovitsh Kornejev, änkyttävä suurtilallinen.
Henkilögalleria kuvastaa vuosisadan vaihteen venäläistä maalaisyhteisöä ja sen jännitteitä. Näytelmässä esiintyy myös tavallisia raajarikkoja ja muita tavallisia kerjäläisiä sekä parantumattomia sairaita, "jurovideja", "kärsiviä pyhimyksiä", santarmiupseeri, maanmittari apulaisineen, rikas kauppias, renki ja talonpoikia.
Pahan ja hyvän problematiikka oli askarruttanut Alikia jo ennen kouluikää. Hänen perusoptimistista maailmankuvaansa kuvaa se, että tarina päättyy onnelliseen loppuun; poliisipäällikkö nöyrtyy lasten edessä, muuttuu hyväksi ja näytelmä päättyy ainakin näennäiseen hyvään loppuun. Valistus on voittanut.
Jarmo Rantanen

Jarmo Heikki Kullervo Rantanen (s. 20. kesäkuuta 1944 Orivesi) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja hallintomies. Rantanen toimi Holkerin hallituksen sisäasiainministerinä vuosina 1987–1991. Vuodesta 1985 hän hoiti Tampereen kaupunginjohtajan virkaa, mistä hän jäi eläkkeelle vuoden 2006 lopussa. Rantanen on koulutukseltaan merkonomi.
Rantanen oli yksi vuonna 1988 ensimmäisen kerran järjestetyn Delfin Basket -koripalloturnuksen ideoijista.
Hollywood kanttiini

Juoni

Kaksi sotilasta lomallaan viettävät kolme yötä Hollywood Canteenissa ennen kuin palaavat takaisin velvollisuuksiensa pariin merelle. Slim Green (Hutton) on miljoonas G.I. Canteenissa ja voittaa siten treffit Joan Leslien kanssa. Toinen G.I., kersantti Nowland (Clark), pääsee tanssimaan Joan Crawfordin kanssa. Canteenin perustajat Bette Davis ja John Garfield kertovat Canteenin historiasta. Sotilaat nauttivat erilaisista musikaalinumeroista, joita esittää Hollywoodin suurimmat tähdet.

Tuotanto

Hollywood kanttiinin tuotanto alkoi 5. kesäkuuta vuonna 1944. Elokuva kuvattiin Warner Brothersin studioilla Kalifornian Burbankissa. Tuotanto kesti aina 31. elokuuhun saakka.
Ann Sheridanin oli tarkoitus näytellä naispääosa, mutta hän kieltäytyi roolista, koska hänestä käsikirjoitus oli liian epärealistinen. Hollywood kanttiini oli Crawfordin ensimmäinen Warner Brothers -elokuva. Hän oli allekirjoittanut sopimuksen WB:n kanssa vuonna 1943.

Julkaisu ja vastaanotto

Hollywood kanttiini sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 15. joulukuuta vuonna 1944. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 31. joulukuuta vuonna 1944. Suomessa elokuva julkaistiin 26. heinäkuuta vuonna 1946. Hollywood kanttiini oli taloudellinen että kriittinen menestys. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa 4,2 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 5,4 miljoonaa dollaria ja oli vuoden 1944 menestyneimpiä elokuvia.
Vuonna 1945 Hollywood kanttiini sai kolme Oscar-ehdokkuutta: parhaan kappaleen "Sweet Dreams Sweetheart" (M. K. Jerome ja Ted Koehler), parhaan musiikin (Ray Heindorf) ja parhaan äänityksen (Nathan Levinson) ehdokkuudet.
Hollywood kanttiini julkaistiin VHS:lle 24. heinäkuuta vuonna 1991 ja DVD:lle 11. marraskuuta vuonna 2008.
Venla Lampén

Venla Maaria Lampén (o. s. Saarelma, s. 17. maaliskuuta 1974 Asikkala) on entinen suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti koko uransa ajan Asikkalan Raikasta ja hänen valmentajanaan toimi Matti Saarelma. Kalevan kisoista hän on saavuttanut kolme hopeaa ja kaksi pronssia 800 metrin juoksussa sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin 1 500 metrin juoksussa. Lisäksi Lampén on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista yhden kullan, yhden hopean ja kaksi pronssia 800 metrin juoksussa sekä yhden kullan, kolme hopeaa ja kaksi pronssia 1 500 metrin juoksussa. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole kilpaillut vuoden 2004 jälkeen. Hänen ennätyksensä 800 metrin juoksussa on 2:03.47 ja se oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa sijalle 15.
Vyšni Volotšok

Liikenteen kauttakulkupaikkakunta

Vyšni Volotšok nimen alkuperä tulee venäjänkielen sanasta "volok" (волок), joka tarkoittaa vetotaivalta. Tämä Valdain ylängön vedenjakaja on osa Viikinkien idäntietä, missä varjagit vetivät veneensä mennessään Itämeren vesistöstä Kaspianmeren vesistöön. Vesireitti kulki Ilmajärvestä ylävirtaan Mustajokea ja Tsnajokea  pitkin sekä Tvertsajoelle ja sieltä alavirtaan Volgalle. Tästä on todisteena huomattavat arkeologiset löydöt näiden jokien varsilta.
Vanhan viikinkien idäntien jatkajaksi Pietari Suuren käskystä Vyšni Volotšokiin rakennettiin vuosina 1703–1722 Venäjän ensimmäinen kanava, joka yhdisti vesistöt. Tästä Msta- ja Tvertsajokien välisestä kanavajärjestelmästä tuli yksi tärkeimmistä Euroopan ja Aasian välisen tavaraliikenteen reiteistä. 
Vuonna 1770 Vyšni Volotšokista tuli kaupunki, joka kuului aluksi Novgorodin ja myöhemmin Tverin lääniin. Pietarin ja Moskovan välisen rautatien rakentamisen jälkeen kaupungin taloudellinen merkitys väheni, ja sen kehitys jatkui lähinnä tekstiiliteollisuuden keskuksena. Nyttemmin liikenteellisesti merkittävimpiin kulkureitteihin kuuluu kantakaupungin läpi kulkeva Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Pietarin Moskovan aseman ja Moskovan Leningradin aseman välinen  päärata on samoin tärkeä, vaikkeivat kaikki reitin pikajunat pysähdykään Vyšni Volotšokin asemalla (sijainti 57°35′56.2″N, 34°33′46.3″E ). Esimerkiksi Helsingin ja Moskovan välinen pikajuna ja suurnopeusjunat ohittavat aseman pysähtymättä. Pikajunilla pääsee silti moniin muihin Venäjän kaupunkeihin. Vyšni Volotšokiin liikennöidään myös lähijunilla.

Kaupungista nykyään

Nykyään kaupungissa on tekstiili-, koneenrakennus-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat kanavajärjestelmän sulut, 1800-luvun kauppahalli ja pseudovenäläiseen tyyliin rakennettu katedraali sekä vuosina 1703–1719 rakennettu talo, jota Pietari I käytti levähdyspaikkana matkoillaan Pietarista Moskovaan. Kaupungissa toimii teatteri ja kotiseutumuseo. Se on myös Ylöjärven ystävyyskaupunki.
Jääpallon Elitserien-kausi 2007–2008

Pudotuspelit

Puolivälierät pelattiin paras kolmesta järjestelmällä. Ensimmäinen ottelu runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä, toinen ja tarvittaessa kolmas ottelu paremmin sijoittuneen kotikentällä. Välierät pelattiin paras viidestä systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.