google/wiki40b huggingface dataset:
Traakian kieli

Traakia oli Traakiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli. On säilynyt neljä traakiankielistä kirjoitusta. Traakia oli läheisintä sukua Daakiassa puhutulle daakian kielelle. Lisäksi traakian on arveltu olleen sukua Fryygiassa puhutulle fryygialle ja Makedonian valtakunnassa puhutulle vanhalle makedonialle. Samankaltaisuuksia on havaittu myös albanian ja traakian kielten välillä.
Vita Ædwardi Regis

Vita Ædwardi Regis (Vita Ædwardi regis qui apud Westmonasterium requiescit) on Englannin historiaan liittyvä latinankielinen teos, joka on ilmeisesti kirjoitettu Hastingsin taistelun aikoihin. Kirjoittaja on nimeltä tuntematon St. Omerin flaamilainen munkki ja teos on omistettu kuningatar Edithille, kirjoituksen tilaajalle ja kuningas Edvard Tunnustajan puolisolle. Vaikka teos on nimellisesti kuvaus kuningas Edvardista, oli sen alkuperäinen tarkoitus ylistää jaarli Godwinia ja tämän perhettä. Ilmeisesti teoksen alkuosa on kirjoitettu ennen normannivalloitusta 1066 ja kirjan loppuosa valloituksen jälkeen, jolloin Edith otti etäisyyttä veljeensä, kuningas Harald Godwininpoikaan ja keskittyi kuningas Edvardin ihmetekojen kuvauksiin. Huomionarvoisaa on, ettei teoksessa viitata suoraan Stamfordin sillan taisteluun tai Hastingsin taisteluun, joissa kaatui neljä kuningatar Edithin veljistä.
Filostratos Lemnoslainen

Filostratos Lemnoslainen oli noin 190 syntynyt sofisti, joka luultavasti oli Filostratoksen vävy ja sisarenpoika. Hän opiskeli appensa johdolla ja opetti myöhemmin Ateenassa, mutta kuitenkin kuoli ja haudattiin Lemnoksella.
Hänen nimissään on teos Eikones, joka kuvaa noin 60 maalausta, jotka ovat saaneet aiheensa mytologiasta.
RN Eugenio di Savoia (1935)

Palvelus

Eugenio di Savoia liitettiin valmistuttuaan 7. risteilijäviirikköön. Alus lähti 5. marraskuuta 1938 Napolista sisaraluksensa Emanuele Filiberto Duca d'Aostan kanssa maapallonympäripurjehdukselle, jonka piti päättyä vasta 25. heinäkuuta 1939. Huollollisten ja heikkenevän poliittisen ilmapiirin aiheuttamien ongelmien vuoksi purjehdusta supistettiin poistamalla Yhdysvallat, Japani, Itä-Intia, Singapore ja Intia reitiltä. Alukset vierailivat ainoastaan Brasiliassa, Argentiinassa, Chilessä ja Karibianmeren satamissa ennen paluutaan La Speziaan 3. maaliskuuta 1939.
Alus liitettiin alkuvuodesta 1940 2. risteilijäviirikköön, jonka mukana se otti osaa Calabrian taisteluun 6.-10. heinäkuuta. Alus suojasi kesän Pohjois-Afrikan saattueita aina lokakuun lopulle, minkä lisäksi se osallistui laivaston yrityksiin estää liittoutuneiden Maltalle matkanneiden saattueiden matka. Alus tulitti Korfulla olleita kreikkalaisten joukkojen asemia 18. joulukuuta.
Eugenio di Savoia laski 16.-24. huhtikuuta 1941 miinoja Cape Bonin edustalle, minkä jälkeen se palasi saattueiden suojaksi. Se laski uudelleen miinoja 3. kesäkuuta Tripolin edustalle. Lokakuussa aluksen piti osallistua uuteen miinanlaskuun, mutta Brittiläisen Välimeren laivaston merellä olo esti operaation toteuttamisen.
Alus palasi maaliskuussa 1942 saattuepalvelukseen, jolloin se suojasi saattueen V5 matkan Tripolista Italiaan ja takaisin ja uudelleen 2.-4. huhtikuuta kolme saattuetta ilman tappioita. Kesäkuussa alus osallistui sisaraluksensa kanssa liittoutuneiden Vigorous ja Harpoon saattueiden torjuntaan. Tapahtumien aikana alus taisteli Britannian kuninkaallisen laivaston alusten kanssa, jolloin hävittäjä HMS Bedouin tuhoutui.
Alus oli Pedestal-saattueen torjuntayrityksessä elokuussa, mutta alukset palasivat satamaan ilmasuojan puuttuessa. Alus oli Napolissa Yhdysvaltain ilmavoimien iskiessä sinne 4. joulukuuta, jolloin se vaurioitui. Alus siirrettiin Castellamare di Stabian telakalle korjattavaksi. Korjausten päätyttyä alus palasi palvelukseen.
1943 alus makasi pääosin satamassa laivaston kärsiessä polttoainepulasta. Liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa alus lähti merelle elokuun alussa tehtävänään tuhota Palermon edustalla oleva vihollinen. Operaatio keskeytettiin osaston tultua havaituksi ja se palasi satamaan.
Italian antauduttua alus purjehti Maltalle ja sieltä edelleen Suezille 16. syyskuuta. Alus palveli lähinnä koululaivana ja huhtikuusta 1944 alus ei ollut palveluskäytössä. Rauhanehtojen mukaisesti alus luovutettiin Kreikalle korvauksena sodan alussa Italian laivaston sukellusveneen upottamasta risteilijä Hellestä. Se liitettiin Kreikan  laivastoonsa 1. heinäkuussa 1951 nimettynä Helleksi.
Aluksen käyttö kuitenkin kulutti liian runsaasti vähäistä kreikkalaista teknistä henkilöstöä, joten se oli pääosan ajasta poissa palveluksesta. Alus poistettiin laivastoluettelosta 1964.
Arvi Ahvenainen

Vilho Arvi Ahvenainen, nimimerkki Ahven (19. heinäkuuta 1908 Mäntyharju – 14. kesäkuuta 1982 Ristiina) oli suomalainen pakinoitsija.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Ahvenainen kävi keskikoulun Mikkelin yhteiskoulussa aikoen hakeutua sen jälkeen metsäkouluun. Sotavuodet estivät kuitenkin tämän suunnitelman ja sotien jälkeen Ahvenainen toimi metsätyönjohtajana sekä oli puolustusvoimain palveluksessa.
Ahvenainen pakinoi vuosina 1960–1982 nimimerkillä Ahven Mikkelissä ilmestyneessä Länsi-Savo-lehdessä. Hänen pakinoistaan julkaistiin kaksi kokoelmaa ja lisäksi Ahvenainen kirjoitti kolumneja ja muutamia paikallishistoriallisia näytelmiä.
Coupé

Coupé tai coupe on yleensä urheiluautoissa käytettävä matalakattoinen ja kaksiovinen korimalli. Erilaisia coupéiksi luokiteltavia korimalleja on useita. Esimerkiksi hardtop (kovakatto) on tunnettu amerikkalaisissa autoissa, ja viistoperäinen coupé on usein vanhempien autojen korivalikoimissa ollut tuttu näky.

Sanan ’coupé’ tai ’coupe’ alkuperä

Sana ’coupé’ on aikamuoto teonsanasta ’couper’, joka tarkoittaa ’leikata’. Sanaa alun perin käytettiin hevoskärryistä, joista oli leikattu etupenkki pois (jolloin kahden istuttava takapenkki oli ainoa penkki kärryissä).

Erilaisia coupé-malleja

Monien perheautojen korimalli on nimeltään combi coupé, mutta ne ovat etääntyneet alkuperäisestä coupé-mallista jo monikäyttöisempään suuntaan. Coupé-cabriolet sen sijaan tarkoittaa autoa, jossa on automaattisesti sisään taittuva kovakatto, eli autoa voidaan käyttää sekä coupéna että avoautona. Tämäntyyppiset henkilöautot ovat yleistymässä kovaa vauhtia perinteisten coupéiden tilalle. Nykyään coupéita on lähinnä kahdenlaisia: urheiluautoja, joista on ainoastaan coupé-malli, ja tavallisia henkilöautoja, joista on sedanin tai hatchbackin lisäksi sporttisempi coupé-malli. Lisäksi on henkilöautoja, joista on ainoastaan coupé-malli. Näiden ja urheiluautojen raja on vaikeasti määritettävissä, koska malleja on hyvin monenlaisia ja eritehoisia.
Peter Lacovich

Peter Lacovich (2. helmikuuta 1927 Linz – 3. joulukuuta 2013 Wien) oli itävaltalainen kuoronjohtaja ja kapellimestari. Vuosina 1954-1958 ja 1960-1962 Lacovich johti Helsingin tuomiokirkon poikakuoroa Cantores Minoresia. Kuoron kanssa hän johti W. A. Mozartin Kruunajaismessun (nro. 15) Suomen kantaesityksen, josta tehtiin myös Suomen ensimmäinen klassinen lp-levy vuonna 1954. Lacovich opiskeli Wienin musiikkikorkeakoulussa, josta hän siirtyi harjoittajaksi Grazin oopperaan. Tämän jälkeen hän suoritti kapellimestarin tutkinnon ja aloitti vuonna 1949 Wiener Sängerknaben -kuoron yhtenä kuoronjohtajana. Kuoronjohtaja-aikansa jälkeen Suomessa hän siirtyi johtajaksi Kölniin, Wiesbadeniin ja Linziin. Vuodesta 1968 hän opetti Wienin musiikkikorkeakoulussa.
Kaukolaukaistavat ohjukset

Kaukolaukaistavat ohjukset (engl. Standoff missile) tai stand-off-aseet ovat pommeja tai ohjuksia, jotka voidaan laukaista  torjuntaetäisyyden ulkopuolelta. Käytännössä 50–100 kilometrin päästä kohteesta (liitopommi), 300–1000 km (risteilyohjus) ja alle 1000 km (lyhyen kantaman ballistinen ohjus). Tavanomainen käyttö on hyökkäyksessä maa- tai merimaaleja vastaan. Kaukolaukaisu mahdollistaa esimerkiksi ilmatorjunnan välttämisen. Vastaavaa kaukovaikutuskykyä voidaan hakea myös tykistöohjuksilla tai esimerkiksi elektronisen sodankäynnin keinoin. Tehokas käyttö edellyttää tiedustelukykyä, johon soveltuu esimerkiksi lennokit, kaukopartio, SAR-tutka ja tiedustelu ennakkoon. 

Kaukolaukaistavia ohjuksia pidetään ilmatorjunnan ja meripuolustuksen (rannikkotykistö ja/tai merimaaliohjukset), jopa itse yleisen asevelvollisuuden ohella niin sanottuina kynnysasejärjestelminä (engl. Threshold-raising weapons system). JASSM-kauppojen yhteydessä annettiin seuraava kuvaus: 
»JASSM on kynnysasejärjestelmä, jolla luodaan hyökkäyksen ennaltaehkäisykykyä, vahvennetaan puolustuksen uskottavuutta ja kasvatetaan torjuntakykyä.» 
Myös Exocet-, Harpoon- ja RBS15-meritorjuntaohjuksia sekä Tomahawk-risteilyohjuksia voi pitää stand-off-aseina.
Gösta Enckell

Karl Gustaf (Gösta) Enckell (23. tammikuuta 1866 Suomenlinna – 24. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, hammaslääkäri ja taidemaalari.
Gösta Enckellin vanhemmat olivat kenraalimajuri Nikolai Enckell (1833–1916) ja Emilia Henrica Enckell (1847–1924). Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887, lääketieteen kandidaatiksi 1891, lääketieteen lisensiaatiksi 1896 ja odontologian lisensiaatiksi 1905.
Enckell toimi kunnanlääkärinä Hausjärvellä 1896–1903 ja sen jälkeen yksityisenä hammaslääkärinä Helsingissä. Enckell rakennutti vuonna 1904 arkkitehti Lars Sonckin suunnitteleman jugendtyylisen Villa Enckell (tai Villa Vårbacka) nimisen hirsihuvilan Tuusulanjärven lähelle. Hän myi huvilan 1918 Järvenpään kartanolle ja kartanon omistaja Bjarne Westermarck siirrätti huvilarakennuksen uuteen paikkaan kartanon työntekijöiden ruokala- ja asuntolarakennukseksi. Rakennus sai myöhemmin nimen Villa Cooper sen vuodesta 1931 omistaneen insinööri, mattotehtailija Edvard Cooperin mukaan. Huvila siirtyi testamenttilahjoituksena Järvenpään kaupungille 1973 ja viimeksi siinä on sijainnut vuodesta 2008 alkaen Järvenpään Käsintekijät r.y.:n myyntinäyttelytila.
Taideopintoja Gösta Enckell harjoitti Helsingin yliopiston piirustussalissa 1884–1887, yksityisesti Hjalmar Munsterhjelmin ja Eero Järnefeltin johdolla ja Pariisissa Académie Colarossissa 1922. Enckell osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1925 ja 1928. Hän toimi anatomian opettajana Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1880–1894. 
Gösta Enckell oli naimisissa vuodesta 1891 Sigrid Alexandra Ehrströmin (1870–1938) kanssa.
Ravintola Matala

Ravintola Matala oli oululainen ruokaravintola, joka sijaitsi Kauppatorin laidalla Rantakadun ja Kauppurienkadun kulmassa Jurveliuksen talossa. Ravintola avattiin vuonna 2004 ja se luettiin ravintola-alan ammattilaisten tekemissä arvioissa Oulun parhaaksi ja Suomessakin lähes kymmenen parhaan joukkoon kuuluvaksi ruokaravintolaksi.
Matala valittiin Suomen parhaimpien ravintoloiden joukkoon useampana vuonna. Ravintola-alan ammattilaisten vuosittain valitsemalla "Suomen 50 parasta ravintolaa" -listalla Matala sijoittui vuonna 2008 neljänneksitoista ja vuonna 2007 kahdeksanneksi, jolloin se oli paras ravintola Helsingin ulkopuolella. Ravintola muutti profiiliaan "fine dining" -tyyppisestä illallisravintolasta krouviksi syyskuussa 2011 ja se muutti sittemmin myös nimensä ravintola Toripolliisiksi.
Ilkka Järvi-Laturin tositapahtumiin perustuva elokuva Kotia päin on kuvattu pääosin Matalassa, ja se kertoo paikalla olleen keskiolutravintolan omistajasta ja hänen pojastaan.
Pauli Ukkonen

Pauli Ukkonen (s. 5. kesäkuuta 1938 Kuopio) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Ukkonen voitti Puijon mäkikilpailun vuonna 1961 ja Ounasvaaran vuonna 1965. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1965 ja SM-pronssia vuonna 1964. Hän sijoittui Kaukolovassa toiseksi ja Sveitsin mäkiviikolla kolmanneksi vuonna 1965 sekä Salpausselällä neljänneksi ja Holmenkollenilla kuudenneksi vuonna 1961. Seuratasolla hän edusti Puijon Hiihtoseuraa.
Nicholas Hammond

Nicholas Hammond (s. 15. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli musikaalielokuvassa Sound of Music Friedrich von Trapp. Hän näytteli roolin 14-vuotiaana. Sen jälkeen hän sai muita rooleja, kuten televisiosarjassa The Amazing Spider-Man, jossa hän näytteli Peter Parkeria eli Hämähäkkimiestä.
Kings of Convenience

Historia

Erlend ja Eirik syntyivät molemmat vuonna 1975 ja ovat tunteneet toisensa 11-vuotiaasta alkaen. 16-vuotiaina he soittivat samassa bändissä nimeltä Skog yhdessä kahden muun kaverinsa kanssa ja julkaisivat EP:n Tom Tids Tale. Yhtye kuitenkin hajosi ja Kings of Convience sai alkunsa.
Kesällä 1999 yhtye kiersi esiintymässä Euroopan festivaaleilla ja löysivät yhdysvaltalaisen Kindercore-levy-yhtiön. Lontoossa vietetyn ajan jälkeen he julkaisivat debyyttialbuminsa Quiet Is the New Loud vuonna 2001. Albumi menestyi hyvin ja antoi nimensä jopa pienelle muusikkojen underground-liikkeelle, joka haki vaikutteita Belle & Sebastianin ja Simon & Garfunkelin musiikista keskittyen rauhallisiin melodioihin ja sanoituksiin.
Pian ensimmäisen levyn jälkeen siitä ilmestyi remix-versio Versus. Läpimurron jälkeisinä vuosina yhtye vietti hiljaiseloa, jonka aikana Øye asui Berliinissä kirjoittaen soolomateriaalia ja julkaisten musiikkia DJ-Kicksin kautta.
Toinen albumi, Riot on an Empty Street, julkaistiin vasta vuonna 2004. Toisen levyltä julkaistun singlen, I'd Rather Dance with You:n musiikkivideo menestyi hyvin MTV:n Euroopan listoilla ja palkittiin vuoden parhaana musiikkivideona. Albumilla vieraili myös kanadalainen naisartisti Leslie Feist.
Yhtyeen kolmas albumi Declaration of Dependence julkaistiin vuonna 2009.
Ro-59 (1922)

Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-59:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945.
Takaa haettu

Takaa haettu (eng. Wrongfully Accused) on vuonna 1998 kuvattu komediaelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Leslie Nielsen, Richard Crenna, Kelly LeBrock, Melinda McGraw ja Michael York. Elokuva parodioi lukuisia elokuvia ja televisiosarjoja kuten Takaa-ajettu, Näkymätön vihollinen, Tähtien sota, Kummisetä, Casablanca, Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli, Vaarallinen tehtävä, Titanic, Vaarallinen suhde, Charlien enkelit, Baywatch, Ace Ventura – luonto kutsuu, Unelmien kenttä ja Epäillyt. Elokuvan on ohjannut Pat Proft.
Orkidearukoilijasirkka

Koko ja ulkonäkö

Kuten nimestä huomaa, orkidearukoilijasirkka muistuttaa kovasti orkideaa. Urokset ovat puolet pienempiä kuin naaraat. Urokset tulevat aikuisena noin 3 cm pitkiksi, kun taas naaraat tulevat jopa 6cm pitkiksi. Aikuisena molempien sukupuolien sirkat kasvattavat itselleen siivet.

Hoito terraariossa

Lämpötilaksi riittää huonelämpötila. Kosteus on tärkeää. Kosteutta voi pitää yllä sumuttamalla terraariota noin kaksi kertaa päivässä (aamuin ja illoin). Pohjamateriaalina voi pitää talouspaperia, kookosrouhetta, multaa ja turvetta. Multa ja turve ovat hyviä vaihtoehtoja, sillä ne pitävät hyvin kosteutta yllä. Orkidearukoilijasirkat syövät poikasina banaanikärpäsiä ja aikuisina kenttäsirkkoja.
Carl-Olof Ternryd

Carl-Olof Ternryd (25. kesäkuuta 1928 Moheda, Kronobergin lääni – 8. heinäkuuta 2013) oli ruotsalainen pääjohtaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Ternryd valmistui Ruotsin Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta 1953 ja hänestä tuli tekniikan lisensiaatti 1971. Tekniikan kunniatohtorin arvon hän sai 1980. Hän oli Ruotsin Vägverketin pääjohtaja 1978–1982 sen jälkeen Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitoksen pääjohtaja 1982–1988. Hänestä oli Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun apulaisprofessori 1988–1995. Hänet valittiin 1976 Insinööritiedeakatemian puheenjohtajaksi ja 1985 Sotatiedeakatemian puheenjohtajaksi.
Ternryd vaikutti siihen että suomalaiset Syväriltä Kannakselle -elokuvat Etulinjan edessä ja Tali-Ihantala 1944 saivat Ruotsista taloudellista tukea. Keräys tuotti 10 miljoonaa kruunua, ja myös kuningas tuki hanketta. Hän sai 2004 Tasavallan presidentin myöntämän Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkin.
Tennessee (elokuva)

Juoni

Carter ja hänen nuorempi veljensä Ellis aloittavat matkan New Mexicosta Tennesseehen löytääkseen vieraantuneen isänsä toivossa, että pystyisivät pelastamaan Ellisin, jolla on leukemia. Matkalla he törmäävät kunnianhimoiseen laulajattareen Krystaliin, joka lähtee mukaan matkalle.
Muotoilija (AMK)

Muotoilija (AMK) on kulttuurialan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Tutkinnon laajuus on 240 opintopistettä. Tutkinto suoritetaan muotoilun koulutusohjelmassa, ja opinnot kestävät 4 vuotta. Muotoilun koulutusohjelmassa yhdistyvät käsi- ja taideteollisuus, teollinen muotoilu ja käsityö. Koulutusohjelman suuntautumisvaihtoehdot ja painotukset vaihtelevat eri ammattikorkeakouluissa.
Muotoilijat työskentelevät yleensä taideteollisuudessa ja kulttuurielämän palveluksessa. Tyypillisiä työtehtäviä ovat tuotesuunnittelu, tuotteiden valmistus ja markkinointi sekä asiantuntija- ja esimiestehtävät. Koulutus antaa myös valmiudet itsenäisenä yrittäjänä toimimiseen.
Ansis Medenis

Ansis Medenis (s. 1984) on latvialainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2012–2013 Vammalan Lentopallon riveissä Lentopallon Mestaruusliigassa. Sopimus VaLePan kanssa kattaa kauden 2012–2013. Medenis on pelannut urallaan myös Brasilian, Italian, Kreikan sekä Qatarin pääsarjoissa. Lisäksi hän edustaa Latvian maajoukkuetta.
Medenis on voittanut Suomessa pelatessaan SM-hopeaa kaudella 2010–2011. Latvian maajoukkuepelaaja oli pudotuspelien paras pistemies Mestaruusliigassa kaudella 2010–2011. Runkosarjassa hän oli samalla kaudella neljänneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. VaLePaan hän tuli ensimmäisen kerran alkukaudesta 2011–2012, kun VaLePa tarvitsi toisen hakkurin Arttu Lahdenperän aisapariksi. Hänellä oli jo sopimus Brasilian liigaan, mutta joukkueen olosuhteet eivät tyydyttäneet Ansista ja hän jäi Riikaan odottelemaan uutta sopimusta, joka solmittiin VaLePan kanssa.
Medenis aloitti kauden 2011–2012 Kreikan liigassa pelaten siellä puoli vuotta Kreikan Iraklisissa, mutta mies palasi loppukaudeksi Riigaan johtuen olkapääleikkauksesta.

Muuta

Pelityyliltään Medenis on fyysinen pelaaja, jolla on kova hyökkäys ja syöttö. Medenis on pelipaikaltaan hakkuri, mutta hän pystyy pelaamaan myös yleispelaajana. Esimerkiksi syksyn 2012 EM-karsinnoissa hän pelasi Latvian maajoukkueessa yleispelaajan peliroolissa.
John Paintsil

Taustaa

Paintsil pystyy pelaamaan sekä puolustajana että keskikentällä. Hän aloitti uransa Ghanassa Berekum Arsenalissa, josta siirtyi Liberty Professionalsiin ja sieltä lainalle puolalaiseen Widzew Łódźin joukkueeseen. Seuraavaksi Paintsil siirtyi Israeliin ja Maccabi Tel Aviviin vuonna 2002. Siirryttyään kaudeksi 2006–2007 Englannin valioliigaan ja West Hamiin hänen nimensä kirjoitettiin virheellisesti John Pantsil papereihin.

Maccabi Tel Aviv

Paintsil siirtyi Israeliin ja Maccabi Tel Aviviin vuonna 2002. Hän voitti Maccabissa Israelin mestaruuden ja selviytyi semifinaaleihin Cupissa. Hän pelasi 46 ottelua sarjassa ja viisi Mestarien liigassa.

Hapoel Tel Aviv

Joulukuussa 2004 hän siirtyi paikalliseen kilpailijaan Hapoel Tel Aviviin auttaen joukkueen toiseen sijaan liigassa 2006 ja voittamaan Israelin Cupin 2006. Hän pelasi joukkueessa 42 ottelua tehden niissä kolme maalia.

West Ham United

Vuoden 2006 MM-kilpailuiden jälkkeen Israelin jalkapallomaajoukkueen Yossi Benayoun suosittelu Paintsilia West Hamin managerille Alan Pardewille, kun joukkue tarvitsi oikeaa puolustajaa. Pardew otti Paintsilin joukkueen mukaan Ruotsiin kiertueelle, jossa hän antoi vakuuttavia näyttöjä. Elokuussa 2006 siirto West Hamiin varmistui, kun Paintsil sai peliluvat. Paintsil sai joukkueessa numeron 14 ja kilpaili paikastaan Tyrone Mearsin ja Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueen Jonathan Spectorin kanssa.
Siirron jälkeen Paintsil valitti, että hänen nimensä oli kirjoitettu väärin niin sopimukseen, kuin pelipaitaankin. Paintsil kertoi, että hänen nimensä kirjoitetaan 'Paintsil', eikä 'Pantsil'. Asia ihmetytti lisää, kun West Ham väitti, että kaikissa pelaajan virallisissa asiakirjoissa oli käytetty nimeä 'Pantsil'. Seuran ottaman kannan seurauksena Paintsilin protestoinneista huolimatta nimi 'Pantsil' jäi pelaajan pelipaitaan sääntöjen mukaan.
Hän pelasi vain viisi ottelua West Hamille kaudella 2006–2007 ja hän alkoi tutkailemaan kesällä 2007 muita vaihtoehtoja, jotta säilyttäisi paikkansa Ghanan maajoukkueessa tuleviin vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuihin. Paintsil kuitenkin jäi West Hamiin. Heinäkuussa 2008 pelattuaan pääosan 24 ottelustaan vaihtopelaajana hän sai luvan neuvotella Fulhamin kanssa siirrosta.

Fulham

15. heinäkuuta 2008 Paintsil ja joukkuekaveri Bobby Zamora siirtyivät Fulhamiin 6,3 miljoonaan punnan yhteissummalla.
Vaikka vaikutti siltä, että Paintsil ei olisi muuta kuin vaihtoehto juuri Fulhamiin hankitulle Fredrik Stoorille, Paintsil on onnistunut näytöillään vakuuttamaan valmennuksen niin, että on noussut joukkueen aloituskokoonpanon vakiopelaajaksi kauden alussa. Hänen debyyttinsä oli 13. elokuuta Valioliigaottelussa Hull Cityä vastaan. Hän pelasi myös historiallisessa kotivoitossa Arsenalia vastaan viikkoa myöhemmin. Ensimmäisellä kaudella Fulhamissa Paintsil pelasi 37:ssä Valioliigan ottelussa.
I Am the Walrus

Kappale

Kappale on suurimmaksi osaksi John Lennonin sanoittamaa sanaleikkiä. Se on tunnelmaltaan vauhdikas, unenomainen ja surrealistinen. Laulu edustaa oman aikakautensa sovinnaisia rajoja rikkonutta lyriikkaa. BBC kielsi kappaleen soiton radiossa vuonna 1967, koska siinä esiintyvät ilmaisut "pornographic priestess" ja "let your knickers down" katsottiin pahennusta herättäviksi.
"I Am the Walrus" koostuu kolmesta laulusta, jotka Lennon on kirjoittanut eri aikoina. Se oli eräs ensimmäisiä rock-kappaleita, jonka sovituksessa käytettiin orkesteria (viulu, sello, puhallinsoittimet). Säveltäjä itse on kertonut laulunsa perustuneen Lewis Carrollin runoon "The Walrus and The Carpenter", jonka sisällön hän oli ymmärtänyt väärin. Jos hän olisi käsittänyt lukemansa tekstin oikein, olisi kappaleen nimeksi tullut "I Am the Carpenter".
Lennon on sanonut, että kun hän kuuli entisen opettajansa käyttävän Beatlesin kappaleita harjoitustehtävinä oppilailla, jotka joutuivat analysoimaan tekstejä, hän lisäsi tähän kappaleeseen käsittämättömiä sanayhdistelmiä kuten "elementary penguins" tai kummallisia sanoja kuten "crabalocker". Itse kappaleen nimi tarkoittaa "Minä olen se mursu". Myöhemmässä sävellyksessään "Glass Onion" Lennon mainitsi mursun olleen Paul McCartney, koska tunsi mielihyvää ihmisten yrittäessä tulkita hänen lyriikkaansa ja miettiä kuka mursu oli ollut. "I Am the Walrus" lisäsi ilmestyessään myös jo aiemmin liikkuneita huhuja McCartneyn kuolemasta. Varsinkin teoreetikot löysivät laulun sanoista selviä vihjeitä yhden yhtyeen jäsenen ennenaikaisesta poismenosta. Taustalta kuuluva "bury my body" (hautaa minut) ruokki näitä huhuja. Lennon käytti kappaleessa myös toistuvaa goo goo g'joob-ilmaisua, joka ei tarkoittanut mitään.
The Animals-yhtyeen ex-laulusolisti Eric Burdon on elämäkerrassaan kertonut olevansa esikuva laulun sanoissa mainitulle "Eggmanille" (munamiehelle). Lennonin erikoista huumorintajua kuvastaa kappaleen viimeisessä säkeistössä mainittu Semolina Pilchard, joka todellisuudessa oli kersantti Norman Pilcher, Scotland Yardin huumejaoston päällikkö. Pilcher oli aiemmin pidättänyt Lennonin huumeiden hallussapidosta.
1970-luvulla kuuluisuuteen nousseen Electric Light Orchestran perustajajäsen Jeff Lynne on eräässä haastattelussaan todennut, että "I Am the Walrus" oli hänen yhtyeensä musiikillisen linjan suurin vaikuttaja.