google/wiki40b huggingface dataset:
Jouluksi kotiin (vuoden 1975 elokuva)

Juoni

Urho Suomalainen on 2. maaliskuuta 1929 syntynyt rakennustyömies. Hänen vaimonsa Sirkka työskentelee tehtaassa, avioparilla on kouluikäiset poika ja tytär – Jari ja Leena. Perheen haaveena on päästä asumaan omakotitaloon, pois ahtaasta ja huonokuntoisesta vinttikamarista. Huonot välit vuokraemäntään antavat lisäpontta talohaaveelle. Urho rakentaa taloa vapaa-ajallaan, lisäksi hän soittaa trumpettia torvisoittokunnassa. Rakennustyö etenee, pidetään valutalkoot ja haetaan runkopuut Urhon synnyinseudulta muutaman tunnin ajomatkan päästä. Mies on muuttanut Etelä-Suomeen jo pari vuosikymmentä sitten.
Urhon äiti asuu leskenä mummonmökissään. Urholla on kolme veljeä, joista yksi asuu Australiassa ja kaksi Ruotsin Eskilstunassa. Hänen siskoistaan toinen asuu Tampereella, toinen Keravalla. Vieraillessaan synnyinseudullaan Urho muistelee kylän miesten kanssa vuoden 1918 sisällissodan tapahtumia. Hänen isänsä taisteli punaisten joukoissa ja Urho on itse kommunisti.
Omakotitalon rakennustyössä ilmenee vakava virhe, joka kiristää Urhon hermoja. Lisäksi ongelmia on aravalainan kanssa. Mies purkaa turhautumistaan vaimoonsa, joka järkyttyy: Sirkan ja Urhon perheessä ei ole aiemmin ollut tapana selvittää asioita huutamalla. Urhon terveys alkaa rapistua; hänellä on univaikeuksia ja hän saa työpaikallaan sairauskohtauksen. Miehellä todetaan keuhkokuume. Hänen äitinsä tulee vierailulle ja huolestuu poikansa tilasta. Valotetaan Urhon lapsuutta takautumin ja äidin kertomusten kautta. Jääräpäinen Urho lähtee toipilaana jatkamaan talonsa rakentamista. Terveys pettää lopulta viimeisen kerran: Urho lyyhistyy rakennustyömaalleen ja vaipuu kuolon uneen. Hautajaisissa hänen puoluetoverinsa pitää sosialismia ylistävän pateettisen puheen.

Kuvausaika ja -paikat

Jouluksi kotiin kuvattiin 11. syyskuuta – 14. joulukuuta 1974 lähinnä Espoossa, Helsingissä ja Kirkkonummella. Urhon äidin korpimökki sijaitsi Kauklahdella.

Arvioinnit

Helsingin Sanomat arvioi elokuvaa: ”Jaakko Pakkasvirta näyttää mieluisasti kypsyneen filminteossa – – ilmeisesti ne viime vuosien lukuisat, lähinnä dokumenttiluontoiset lyhytelokuvat – – ovat antaneet hänelle runsaasti uutta pohjatietämystä ja intressejä. – – Pakkasvirran kerronta on rauhallista, eleetöntä ja tiukasti tosiasioissa pitäytyvää.” Uusi Suomi piti elokuvan aineksia ohuina, mutta kiitti kuvatulkinnan korkeaa tasoa.
Tico Tico Studio

Tico Tico Studio on Kemissä sijaitseva musiikkistudio. Studion perusti basisti Ahti Kortelainen vuonna 1987, vaikka ensimmäiset äänitetyt demot ovat jo vuodelta 1985.
Tico Tico Studio sai nimeä rock- ja metallistudiona Impaled Nazarenen ja Sentencedin julkaistua ensimmäiset albuminsa, minkä seurauksena useat yhtyeet alkoivat äänittää levyjään siellä. Studiolla on nauhoitettu lähes 200 albumia.
Aufklärungsgeschwader 51 (1959–1993)

Historia

Lennosto perustettiin 1. huhtikuuta 1959 Erdingin lentotukikohdassa kalustonaan Republic RF-84F Thunderflash ja Saksan ilmavoimien komentaja asetti sen valmiuteen 7. heinäkuuta ensimmäisenä komentajanaan everstiluutnantti Walter Grasemann. Lennosto siirtyi 5. toukokuuta 1960 Manchingin lentotukikohtaan lähelle Ingolstadtia.
Lennoston nimeen liitettiin 21. huhtikuuta 1961 kunnianimi Immelmann ensimmäisen maailmansodan lentäjän Max Immelmannin kunniaksi. Lennosto kelpuutettiin 1. elokuuta Naton alaisuuteen, jolloin se liitettiin 4. taktisiin ilma-armeijaan (engl. 4th Allied Tactical Air Force, 4 ATAF). Lennosto vastaanotti ensimmäiset Lockheed RF-104G Starfighterit marraskuussa 1963 ja se oli täysin kalustettu kesäkuussa 1965.
Lennosto siirrettiin 15. huhtikuuta 1969 Baumgartenin lentotukikohtaan lähelle Freiburgia, jossa se vastaanotti ensimmäiset RF-4E Phantom II -koneet 20. tammikuuta 1971. Kaluston vaihto saatiin päätökseen vuoden 1972 puolivälissä. Lennosto lakkautettiin 31. maaliskuuta 1993 ilmavoimien uudelleen organisoinnin seurauksena.
Toni Fagerholm

Toni Fagerholm (s. 1977) on psykoterapeutti ja entinen seurakuntapastori. Fagerholm vihittiin papiksi vuonna 2008, minkä jälkeen hän työskenteli puolisen vuotta Länsi-Porin seurakunnassa ja sen jälkeen Tikkurilan seurakunnassa vuosina 2009-2015.
Fagerholm on tehnyt seurakuntatyön ohella erilaisia taideprojekteja. Vuonna 2010 Fagerholm muokkasi tiernapojista  heviversion, jota esitettiin Tikkurilan alueen baareissa. Vuonna 2012 Fagerholm käsikirjoitti ja tuotti Särkyneiden sakramentti -näytelmän. Vuonna 2014 Fagerholm käsikirjoitti, tuotti ja ohjasi Hyvän elämän salaisuus -näytelmän, jossa hän myös näytteli. Vuonna 2017 Toni Fagerholm käsikirjoitti Sola Gratia -näytelmän.
Fagerholm on ollut paljon esillä sateenkaariparien oikeuksiin liittyen. Fagerholm aiheutti kohun Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa vuonna 2014 vihkimällä naisparin Helsingin Pride-tapahtumassa. Fagerholm ei halunnut myöhemmin kommentoida tapahtunutta, minkä seurauksena Helsingin Sanomat tulkitsi, että Fagerholm olisi perunut tekonsa. Fagerholmin itsensä mukaan näin ei kuitenkaan ollut, vaan hän ei halunnut henkilöidä sateenkaarikansan oikeuksista käytävää keskustelua itseensä. Helsingin piispa Irja Askola ei rangaissut Fagerholmia tapahtuneesta. Fagerholm järjesti vastaavan tilaisuuden myös vuoden 2015 Helsingin Pride-tapahtumassa. Vuonna 2016 Fagerholm ilmoitti avoimesti, että siunaa ja vihkii samaa sukupuolta olevia pariskuntia. Fagerholm ylläpitää sateenkaaripareja vihkivien pappien ja sateenkaariasiakkaita hoitavien psykoterapeuttien verkkosivuja.
Amerikkalaisen jalkapallon I-divisioona

Spagettimalja

Amerikkalaisen jalkapallon I-divisioonan finaalin nimi, Spagettimalja, juontaa juurensa lajin ensimmäisiin EM-kisoihin, jotka pelattiin 1983 Italiassa. Suomi voitti kisoissa alkusarjassa Saksan ja Ranskan edeten finaaliin, jossa se kuitenkin hävisi italialaisille isännille. Kakkossijastaan Suomen miehet saivat palkinnoksi maljan, joka päätettiin lahjoittaa kotimaiselle lajiliitolle vastaperustetun I-divisioonan kiertopalkinnoksi nimenomaan sillä ehdolla, että se nimetään "Spagettimaljaksi". Lahjoituksen tehnyt joukkue nimesi palkinnon joukkueen kisoissa käyttämän ruokavalion mukaisesti.
RusSki Gorki

Historia

Mäkikeskus avattiin helmikuussa 2012 ja ensimmäiset maailmancupin kilpailut käytiin saman vuoden joulukuussa. Keskus käsittää suur- ja normaalimäen sekä yhdistetyn ladut, mutta alueelle on suunnitteilla myös pienempiä harjoitusmäkiä.
Mäkikeskuksen alkuperäiseksi hinnaksi ilmoitettiin noin 1,2 miljardia ruplaa, mutta lopullisten kustanusten arvioidaan olevan noin kahdeksan kertaa suuremmat.
Peksala

Peksala on kylä Salon kaupungin alueella Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kemiön saaren koilliskulmassa entisen Angelniemen kunnan alueella.
Peksala edustaa vanhaa suomalaista asutusta Kemiön saarella. Vakituinen kyläkanta on muodostunut jo varhaiskeskiajalla. 1800-luvulla Peksala oli vauras kylä, jossa toimi tiilitehdas, meijeri, kansakoulu ja ruotsinkielinen maanviljelyskoulu. Vuosisadan loppupuolella kuitenkin kylän omistusoikeudet päätyivät naapurikylään Paatelmaahan. Maanviljelyskoulu lakkautettiin 1924 ja kansakoulu 1957. Vanhan kantatilan paikalla ei nykyään ole rakennuksia. Kylässä sijaitsee nykyään muutama tila, joista Peksalan maatila on suurin.
Ksenontrioksidi

Ominaisuudet

Ksenontrioksidi on väritöntä kiteistä ainetta, joka hajoaa räjähdysmäisesti hapeksi ja ksenoniksi kuumennettaessa yli huoneenlämpötilan. Kiteet koostuvat molekyyleistä, jotka ovat muodoltaan trigonaalisia pyramideja. Ksenonin ja hapen välinen sidospituus ksenontrioksidissa on 1,76 Å. Yhdiste on myös erittäin voimakas hapetin ja sytyttää monet orgaaniset aineet palamaan. Ksenontrioksidi liukenee hyvin veteen, mutta liuetessaan myös reagoi erityisesti hieman emäksisissä olosuhteissa ksenaatti-ioniksi. (HXeO₄⁻). Tämä ioni disproportioituu helposti perksenaatti-ioneiksi (XeO₆⁴⁻) ja ksenoniksi. Ksenontrioksidin vesiliuokset ovat myös hyvin voimakkaita hapettimia, mutta reaktio on kohtalaisen hidas.
Ninh Bình (maakunta)

Ninh Bình on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on Ninh Bình. Vuonna 2009 maakunnassa oli 898 459 asukasta. Sen pinta-ala on 1 392,4 km².
Ninh Binhin maakunta ulottuu maan luoteisosan vuorilta Punaisenjoen suistoon, ja sillä on 18 kilometriä pitkä rantaviiva. Vuorten lähellä maaperä on kalkkipitoista karstimaata, ja siellä on hienoja luolia tippukivineen. Bich Dongin ja Tam Cocin alueiden luolat ovat tunnettuja nähtävyyksiä. Maakunnassa sijaitseva Hoa Lun kaupunki oli pääkaupunki vuosina 968-1009. Myös Vietnamin vanhimmassa kansallispuistossa, Cúc Phươngin kansallispuistossa, on monia luolia , joista ainakin yhdessä on ollut esihistoriallista asutusta. Puiston yhteydessäo n kasvitieteellinnen puutarha ja apinoiden pelastuskeskus.
Jetflite

Historia

Jetflite Oy on perustettu vuonna 1980. Sen perustajajäseninä olivat Timo Korpivaara, Korpivaara Oy:n pääomistaja, Jarmo Kammonen (Fuji Finland) ja Jussi Aspiala (Yleiselektroniikka). Kaikki osakkaat olivat ilmailuihmisiä ja kun Korpivaara osti Cessna Citation lentokoneen, tuli tarve perustaa lentoyhtiö. Timo Korpivaaran kuoltua Matti Korpivaara jatkoi toimintaa omistajana. Jetflite operoi Wihuri Oy:n Challenger CL600 –liikelentokonetta vuodesta 1994. Wihuri Oy osti sekä Jetflite Oy:n että Euro-Flite Oy -yhtiön 1996. Euro-Flite syntyi, kun Kone Osakeyhtiön lento-osasto, Kone-Air Oy, myi liiketoimintansa 1980-luvulla ilmailualan yrittäjille (Airwings) Taisto Kurhela, Juhani Missonen ja Matti Siimes, jotka muuttivat sen nimeksi Euro-Flite Oy. Jetflite ja Euro-Flite Oy fuusioitiin vuonna 1998 ja uuden yhtiön nimeksi valittiin Jetflite. Euro-Flite on edelleen Jetfliten aputoiminimi. Jetflite oli 1990-luvulla yksi harvoja ambulanssi- ja liikelento- ja rahtioperaattoreita, jotka lensivät entisen Neuvostoliiton ja IVY-maiden alueella.
Millesgården

Millesgården on Lidingössä Tukholman lähellä sijaitseva taidemuseo ja veistospuisto. Millesgården on kuvanveistäjä Carl Millesin ja hänen vaimonsa Olgan elämäntyö, minne he rakensivat taiteilija-ateljeen ja sitä ympäröivän puiston veistoksineen. Millesgården säätiöitiin vuonna 1936, ja siitä tuli ruotsalaisten yhteistä omaisuutta.
Tummatäpläpeippo

Levinneisyys

Tummatäpläpeippoa tavataan Angolassa, Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa ja Ugandassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kemijoen vesistö (Viena)

Kemijoen vesistö (Viena), tai joskus myös Vienan Kemijoen vesistö,  (Suomessa vesistöaluetunnus 74) on pääosin Venäjällä Karjalan tasavallassa sijaitseva vesistöalue, jonka latvavesistä osa ulottuu myös Suomen puolelle. Sen laskujoki Kemijoki, tai myös Vienan Kemijoki, laskee Vienanmereen.
Vesistöalueen pinta-ala on 27 700 neliökilometriä, josta 1 297,44 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle.

Vesistö Venäjän puolella

Vesistön lakujokena oleva Vienan Kemijoki laskee Vienamereen joen suulla olevan Kemin (ven. Кемь, Kem) kaupungin luona. 
Joen yläjuoksulla  muodostavat järviketjun Kuittijärvet: Ylä-Kuittijärvi, Keski-Kuittijärvi ja Ala-Kuittijärvi. Keski-Kuittijärven rannalla sijaitsee Uhtua eli Kalevala, Ylä-Kuittijärven rannalla Vuokkiniemi.
Vienan Kemin suurimpia sivujokia ovat jokeen sen alajuoksulla etelästä laskeva Ohta, keskijuoksulla pohjoisesta laskeva Kepa ja keskijuoksulla etelästä laskeva Tširkkakemijoki, johon laskee lännestä Nuokkijärvi. 
Ylä-Kuittijärveen laskee pohjoisesta Pistojoki, jonka vesireitin ylin osa ulottuu Suommen puolelle. Pistojoen laajentumana joen keskijuoksulla  Venäjän puolella on Pistojärvi.
Lugduniini

Lugduniini on Staphylococcus lugdunensis -bakteerista eristetty bakteereita tuhoava antibiootti, joka tehoaa useisiin patologisiin bakteereihin mukaan lukien MRSA:han. Lugduniinin löytöprosessi julkaistiin vuonna 2016 Nature-tiedelehdessä. Antibiootin eristysprosessi oli omalaatuinen, sillä sitä tuottava S. lugdunensis -kanta eristettiin ihmisen nenästä. Lugduniini on kemialliselta rakenteeltaan syklinen peptidi, joka sisältää myös tiatsolidiiniryhmän. S. lugdunensis ei tuota lugduniinia ribosomien välityksellä. Sen sijaan antibiootin biosynteesin osoitettiin tapahtuvan neljän peptidisyntaasin välityksellä, joita koodaa yksi 30-kiloemäsparin operoni.
Lugduniinin kemiallinen kaava on C₄₀H₆₂N₈O₆S, moolimassa 783,046 g/mol ja CAS-numero 1989698-37-4.

Kliininen merkitys

Systeemiset bakteeri-infektiot ovat hankalia hoidettavia, sillä monet niitä aiheuttavat endogeeniset bakteerit ovat vastustuskykyisiä nykyisin käytössä oleville antibiooteille. Lisäksi kyseenomaisten bakteerien antibioottiresistenssi-kannat yleistyvät jatkuvasti. WHO:n raportin mukaan nykyisen kehityksen jatkuessa useille antibiooteille vastustuskykyiset organismit (MDRO) ovat todennäköisempiä kuolemanaiheuttajia seuraavien vuosikymmenien päästä kuin esimerkiksi syöpä. Muun muassa MRSA ja vankomysiini-resistantti enterokokki kuuluvat MDRO-ryhmään, ja lugduniinin osoitettiin tuhoavan näitä bakteereja tehokkaasti koeputki-viljelmissä.
Lisäksi Staphylococcus aureus -bakteerin infektoimien rottien nenästä kyettiin eristämään huomattavasti vähemmän S. aureus -bakteereja, jos infektoituneiden rottien nenään istutettiin viiden päivän ajaksi myös villityypin S. lugdunensis -kanta. Vastaavaa infektion hoitoa ei tapahtunut, jos nenään istutettiin poistogeeninen S. lugdunensis -kanta, joka ei kykene tuottamaan lugduniinia. Epidemiologinen tutkimus löysi myös korrelaation S. lugdunensis- ja S. aureus -bakteerin väliltä; S. lugdunensis näyttää kilpailevan elintilasta ihmisen nenässä S. aureus -bakteerin kanssa.
Yhdysvaltain varapresidentti

Pätevyys toimeen

Varapresidentin tulee täyttää samat Yhdysvaltain perustuslain vaatimat ehdot kuin presidentinkin. Henkilön tulee olla syntyperäinen Yhdysvaltain kansalainen, ainakin 35-vuotias ja olla asunut Yhdysvalloissa vähintään 14 vuotta.
Vastavalittu varapresidentti astuu toimeensa juuri ennen vastavalittua presidenttiä. Toisin kuin presidentin vala, varapresidentin valaa ei ole tarkoin määritelty perustuslaissa. Valasta on käytetty useita versioita vuoden 1789 jälkeen ja nykyisin käytössä olevaa valaa käytetään myös edustajainhuoneeseen valittujen henkilöiden sekä senaattorien astuessa toimeensa kuin myös valtionhallinnon virkamiesten virkaanastujaisissa.
Middle of the Road

Middle of the Road on skotlantilainen pop-yhtye, joka saavutti suurta suosiota Euroopassa 1970-luvun alkupuolella. Yhtye perustettiin vuonna 1970 ja se tunnettiin sitä ennen nimillä Part Four ja Los Caracas. Heidän soololaulajansa oli Sally Carr (Sarah Cecilia Carr).
Britanniassa heillä oli vuonna 1971 kolme suurta hittiä, jotka kaikki ovat purukumipopin klassikkoja: Chirpy Chirpy Cheep Cheep (no. 1), Tweedle Dee Tweedle Dum (no. 2) ja Soley Soley (no. 5). Muualla Euroopassa heidän suosionsa jatkui myös seuraavina vuosina kappaleilla kuten Sacramento, Samson and Delilah, Bottom's Up ja The Talk of All the USA.
Kohtauksia eräästä avioliitosta

Juoni

Sarjassa on kuusi osaa, jolla on kullakin oma teemansa. Jokainen osa päättyy rentouttaviin ja kauniisiin kuviin Fårön saaresta. 
Televisiosarja kertoo Mariannen ja Johanin avioliittokriisistä, joka syvenee sarjan myötä. Pariskunta on ollut naimisissa 10 vuotta ja heillä on kaksi tytärtä. Alun ilmiselvän tylsistymisen jälkeen pariskunnan molemmat jäsenet harrastavat syrjähyppyjä, riitelevät ja Johan turvautuu jopa väkivaltaan. Myös pienet ja lähes näkymättömät teot ja sanat vaikuttavat suhteeseen. He vuoroin etääntyvät toisistaan ja palaavat takaisin yhteen. Viimein he eroavat, mutta ajan kuluttua pettävät uusia puolisoitaan toistensa kanssa. Bergmanin väittämä on, että kerran tunnettu läheisyys ei pääty viralliseen eroon.

Vastaanotto

Sarja ja siitä tehty elokuvaversio voittivat useita kansainvälisiä palkintoja, mm. Golden Globen vuoden 1975 parhaasta ulkomaisesta elokuvasta. Myös pääosanesittäjä Liv Ullmann sai palkintoja ja ehdokkuuksia pääosastaan Mariannena. 
Kohtauksia eräästä avioliitosta on toiminut innoittajana monille elokuvantekijöille. Susanne Bierin ohjaama Rakastan sinua ikuisesti (2002) ja Aubrey Lamin hongkong-elokuva Twelve Nights (2000) ovat sille velkaa. Samoin Woody Allen, jonka elokuvassa Annie Hall (1977) on siitä jälkiä. Stanley Kubrickin Eyes Wide Shut (1999) oli erään amerikkalaiskriitikon mukaan kuin Kohtauksia eräästä avioliitosta, Kenin ja Barbien esittämänä. 
Elokuvalla oli suuri vaikutus yhdysvaltalaiseen käsikirjoittaja David Jacobsiin, joka oli kiinnostunut perhe-elämän tutkimisesta. Koska Jacobs tiesi elokuvan olevan liian vahva ja totuudenmukainen amerikkalaisyleisölle, hän kirjoitti helpommin myyvän perhe-elämää käsittelevän käsikirjoituksen, josta tehtiin televisiosarja Dallas.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kohtauksia eräästä avioliitosta vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2009 elokuva pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat ruotsinkielisten kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Soapy Water and Mister Marmalade

Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Jimmy Pursey jollei toisin mainita.
Väinö Rautio

Väinö Rautio (9. toukokuuta 1894 Viipuri – 10. huhtikuuta 1974 Lappeenranta) oli taidemaalari, joka oli tunnettu erityisesti muotokuvista ja kotikaupunkiaan Viipuria kuvaavista maalauksista. Toisen maailmansodan jälkeen hän asettui Lappeenrantaan, jossa hän toimi piirustuskoulun opettajana ja perusti taiteenystävien seuran. Savitaipaleen Paimensaareen taiteilija rakensi ateljeen vuonna 1948. Vuodesta 1970 lähtien Paimensaaressa järjestettiin myös kesänäyttelyitä.
Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä Rautio opiskeli vuosina 1913–1914. Hänen opettajinaan toimivat Albert Gebhard, Hugo Simberg ja Väinö Blomstedt. Lisäksi hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalilla, jossa opetti Eero Järnefelt. Seth Sohlbergin stipendin avustuksella vuonna 1922 Rautio vietti useita kuukausia Saksassa. 1920-luvun lopussa hän opiskeli apurahojen turvin Pariisissa Académie Calorossissa ja Académie de la Grande Chaumièressä. 
Suomen taiteilijain vuosinäyttelyssä Väinö Raution teoksia oli ensi kertaa esillä vuonna 1914. Vuonna 1922 Rautio piti Helsingissä ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Strindbergin taidesalongissa. Seuraavana vuonna 1923 Rautio piti taiteilijaystäviensä kanssa perustamansa Pro Natura -ryhmän näyttelyn – jälleen Strinbergin taidesalongissa.
Viipurista evakkoon lähtiessään Rautio jätti kolmisensataa teostaan kääröksi rullattuina talonsa kellarikomeroon muurattuun tilaan. Sotien jälkeen tilaan oli murtauduttu ja maalauskäärö viety.
Ensimmäinen retrospektiivinen näyttely Väinö Raution taiteesta järjestettiin vuonna 1974 vain muutama viikko ennen hänen kuolemaansa.
Crucified Barbara

Crucified Barbara on ruotsalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin Tukholmassa vuonna 1998.
Crucified Barbaran alkuperäinen tyylilaji oli punk rock, mutta se on sittemmin ottanut musiikkiinsa vaikutteita mm. heavy metalista ja rock'n'rollista. Yhtyeen single "Losing The Game" (8.12.2005) nousi Ruotsin hittilistan kahdeksannelle sijalle.
Crucified Barbaran debyyttialbumi In Distortion We Trust on julkaistu useissa maissa. Yhtye on tehnyt myös yhteistyötä Motörheadin kanssa.
Vuonna 2009 julkaistiin yhtyeen toinen albumi 'Til Death Do Us Party.
Kaakkolammi (Jämsä, Hiukkaa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisen mäen länsipuolella rinteen alla soistuneessa painaumassa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 650 metriä. Järvi on metsäinen ja autio. Sinne ei tule tietä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Lahnajärven valuma-alueeseen (35.763) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,5 metriä mpy. Siihen on johdettu suo-oja ja sen laskuoja on kaivettu suorana ojana kohti koillista. Oja yhtyy ojitettuun suohon, joka laskee lännessa olevaan Nuottijärveen. Vaikka Oksjärven laskuoja ei ylety lampeen asti, valuvat ojanpäästä vedet lopulta siihen.
Itsemurhien ehkäisykeskus

Itsemurhien ehkäisykeskus on keskus, joka tarjoaa tukea ja apua, kuten keskusteluapua, itsemurhaa yrittäneille ja heidän läheisilleen, itsetuhoisuudesta kärsiville sekä itsemurhan tehneiden omaisille. Keskus antaa myös koulutusta itsemurhavaaran tunnistamisessa ja auttamisessa. Suomessa on kaksi itsemurhien ehkäisykeskusta, joista toinen sijaitsee Helsingissä Pasilassa ja toinen Kuopiossa keskustassa. Keskuksiin voivat tulla kaikkien paikkakuntien asukkaat. Keskukset ovat Suomen mielenterveysseuran ylläpitämiä ja sosiaali- ja terveysministeriön rahoittamia.
Keskuksessa asioiminen on maksutonta, ja sinne voi hakeutua ilman lähetettä varaamalla ajan sähköpostitse, puhelimitse tai paikan päällä. Myös terveyden- ja sosiaalihuolto voi ohjata itsetuhoisuudesta kärsiviä asiakkaita keskukseen. Käynneistä ei jää merkintöjä terveystietoihin.
Toiminta perustuu Sveitsissä kehitettyyn malliin. Siihen kuuluu kolme tai neljä tapaamiskertaa asiantuntijan kanssa ja yhteydenpitoa kirjeitse kahden vuoden ajan. Hoito ei sisällä terapiaa. 
Asiakkaita pyydetään kertomaan, mitkä kaikki syyt saivat heidät yrittämään itsemurhaa, ja kertomus videoidaan. Seuraavalla kerralla video katsotaan yhdessä ja pyritään pääsemään asiakkaan kanssa selville tekijöistä, jotka vaikuttivat kriisin syntyyn. Kolmannella kerralla tehdään kortti, johon kirjataan suunnitelma pahojen tilanteiden varalle.

Historia

2010-luvulla Suomessa asuvat tekevät itsemurhan useammin kuin ihmiset muissa EU-maissa. Itsemurhayrityksiä on 10 000–50 000 kertaa vuodessa. Vuonna 2016 itsemurhien määrä kasvoi 731:stä 787:ään kuolleeseen. Suomeen haluttiin perustaa matalan kynnyksen toimintaa itsemurhien ehkäisyyn. Ennestään toimiva Mielenterveysseuran Linity-hanke vakiinnutettiin pysyviksi ehkäisykeskuksiksi. 
Suomen mielenterveysseura avasi ensimmäiset keskukset Helsinkiin 1. maaliskuuta 2018 (Sos-kriisikeskuksen tiloihin (Maistraatinportti 4 A)) ja Kuopioon (Kuopion kriisikeskuksen tiloihin (Suokatu 27)).
Jaakola (Halikko)

Jaakola on kylä Halikossa. Se sijaitsee Lempilän eteläpuolella Jaakolanmäellä. Kylän etelälaidalla sijaitsee Meisala, idässä Hirvikallion ja Viurilan alueita ja länsirajana on Purilanjoki.
Jaakola on perustettu jo ennen 1300-lukua, sillä se on kuulunut suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylän tilaluku on vähentynyt ajan mittaan, eikä kantatiloista ole enää kuin yksi jäljellä. 1800-luvulla kylässä oli kaksi tilaa, jotka oli nimetty Immalan tavoin Ylimmäiseksi ja Alimmaiseksi. Alimmainen päätyi Ylimmäisen omistukseen ja siitä tuli palvelusväen asunto. Se on Jaakolanmäen ainoa asuintila ja sijaitsee mäen länsirinteellä.
Jaakolanmäen eteläpuolella sijaitsee kylään kuulu Kiikala-niminen niitty- ja peltoalue, jossa sijaitsee kolme maatilaa.
Skyytit

Skyytit olivat muinaisia paimentolais- ja maanviljelijäheimoja, jotka antiikin aikoina asuivat aroalueilla Altain ja nykyisen Bulgarian välillä Skyytiaksi kutsutulla alueella. Nykyisin alueella sijaitsevat muun muassa Ukraina, Kazakstan ja Etelä-Venäjän arot. Skyyttien valtakausi oli noin 600 eaa. – 300 jaa. antiikin Kreikan ja Rooman aikoina. Skyytit olivat sotaisia, hevosella liikkuvia ja teltoissa asuvia paimentolaisia. Luultavasti he olivat Iranista levittäytyneitä indoeurooppalaisia. Skyytit osasivat tehdä kullasta taidokkaita veistoksia, joita on löydetty skyyttien päälliköiden suurista kumpuhaudoista kurgaaneista.