google/wiki40b huggingface dataset:
Maria Pettersson

Maria Pettersson (o.s. Pitkänen, s. 8. syyskuuta 1984 Tampere) on suomalainen toimittaja.

Ura

Pettersson on opiskellut Helsingin yliopistossa ja Kauppakorkeakoulussa venäjää sekä valtio- ja taloustieteitä.
Pettersson aloitti journalistiuransa freelancer-toimittajana ja siirtyi City-lehden toimittajaksi vuosiksi 2008–2010. Keväällä 2010 hänet valittiin Ylioppilaslehden päätoimittajaksi. Hän toimi tehtävässä elokuusta 2010 vuoden 2011 loppuun. Vuonna 2010 Aikakauslehtien liitto valitsi Petterssonin vuoden pääkirjoituksen tekijäksi. Vuoden 2012 alussa Pettersson siirtyi Cityn päätoimittajaksi. Hän oli lehden painetun version viimeinen päätoimittaja.  Tämän jälkeen Pettersson työskenteli toimittajana ja tuottajana Helsingin Sanomissa ja kirjoitti kolumneja muun muassa Helsingin Sanomien Nyt-liitteeseen.
Vuonna 2013 Petterssonilla oli Yle Puhe -radiokanavalla omaa nimeään kantava viikoittainen radio-ohjelma. Hän on vieraillut usein myös keskustelijana Ylen Pressiklubi- ja Jälkiviisaat-televisio-ohjelmissa.
Pettersson aloitti tammikuussa 2016 europarlamentaarikko Miapetra Kumpula-Natrin avustajana Brysselissä sekä Vihreä Lanka - ja Image-lehtien kolumnistina. Lokakuusta 2016 lähtien hän alkoi kirjoittaa kolumneja myös Yleisradion uutis- ja ajankohtaistoimituksen Ikkuna-osastoon. Suomalaista journalismia käsittelevän Uusimedian 29 jäsenen asiantuntijaraati valitsi Petterssonin neljän kovimman suomalaisen journalistin joukkoon vuonna 2016.
Pettersson on kesästä 2018 lähtien ollut Journalisti-lehden päätoimittaja sekä Journalistiliiton viestintäyksikön johtaja ja liiton johtoryhmän jäsen.

Yksityiselämä

Maria Petterssonin puoliso on Juhana Pettersson.
Tarton piiritys (1704)

Tausta

Suuri Pohjan sota oli syttynyt helmikuussa 1700 Tanskan, Puolan, Saksin ja Venäjän hyökätessä Ruotsia vastaan. Venäjän keisari Pietari I:n joukot olivat piirittäneet tuolloin Ruotsin hallitseman Narvan kaupungin saman vuoden elokuussa. Ruotsin kuningas Kaarle XII:n johtamat joukot ottivat kuitenkin huomattavan voiton venäläisistä Narvan taistelussa vuoden 1700 marraskuussa. Venäläiset toipuivat kuitenkin tappiostaan. Samalla kun Kaarle muutti sodan painopisteensä Puolaan venäläiset palasivat Liivinmaalle ja hävittivät sitä vuosina 1702 ja 1703. Vuonna 1703 Pietari oli myös perustanut Ruotsin Inkerinmaalle uuden Pietarin kaupungin.

Piiritys

Venäläiset joukot alkoivat piirittää Narvaa toukokuussa 1704. Samalla kun Narvaa piiritettiin Kohti Tarttoa eteni Peipsijärven yli 9 000 venäläistä ja Pihkovasta sotamarsalkka Boris Šeremetevin johtamana 21 000 venäläistä. Ensimmäiset venäläiset saapuivat kaupungin edustalle 4. kesäkuuta 1704. Kaupungin puolustajia komensi Carl Gustaf Skytte. Puolustajat olivat ennen venäläisten saapumista poltaaneet Tarton esikaupungit riistääkseen niiden mahdollisen hyödyn piirittäjille. Heinäkuun puolella venäläisten piiritystä saapui seuraamaan itse Pietari I. Piirittäjät tekivät rynnäkön kaupunkiin 13. heinäkuuta ja Skytte päätyi aloittamaan neuvottelut kaupungin antautumisesta. Venäläissotilaat tulivat kaupunkiin seuraavan päivänä puolustajien antautuessa.

Seuraukset

Venäläiset olivat kärsineet tappioina 3 000–4 000 miestä ja ruotsalaiset 1 400–2 000. Kaupungin valtauksen yhteydessä venäläiset saivat suuren sotasaaliin. Venäläisten samaan aikaan piirittämä Narva kukistui myöhemmin elokuussa ja sen piiritykseen osallistuivat Tartosta vapautuneet venäläisjoukot. Seuraavan muutaman vuoden ajan ruotsalaiset halltisivat vielä Länsi-Viron linnoituksia, kun taas venäläiset pitivät hallussaan itää. Tänä aikana Tartosta tehtiin kyydityksiä itään. Vuonna 1707 kyyditettiin noin 300 ruotsalaista sotavankia ja kaupunkilaista. Helmikuussa 1708 kyyditettiin vielä kaikki kaupungin 824 saksalaista asukasta. Heinäkuussa Pietari määräsi Tarton hävitettäväksi. Kaupunginmuuri räjäytettiin, kun taas kirkot ja talot sytytettiin palamaan. Osa karkotetuista pääsi palaamaan vuonna 1714. Ruotsin viimeinen tukikohta Baltiassa Tallinna antautui syyskuussa 1710. Alue jäi Venäjälle suuren Pohjan sodan päättäneellä Uudenkaupungin rauhalla vuonna 1721.
Meno & paluu

Juoni

11-vuotias Martin, homoksi haukuttu herkkä pianistipoika, on lähdössä viikonlopuksi isänsä luokse maatilalle, vaikkei yhtään huvittaisi. Samaan aikaan 11-vuotias räväkkä poikatyttö Julia on matkalla äitinsä ja äidin uuden poikakaverin luo viettämään häitä. Lapset saapuvat lentokentälle samaan aikaan, ja Julia huomaa heidän ulkonäkönsä samanlaisuuden. He päättävät vaihtaa rooleja, ja kommellukset alkavat.
Sekä Martinia että Juliaa näyttelee Amanda Davin.
Lehijärvi (Joutsa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 89 hehtaaria, se on 2,1 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 5,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,9 metriä mpy.
Paavo Airola

Paavo Olavi Airola (1918–1983) oli amerikansuomalainen ravitsemusasiantuntija, luontaislääkinnän ja luomuruoan intoilija sekä kirjailija.
Airola syntyi Baltimoressa suomalaissiirtolaisten perheessä. Perhe päätti kuitenkin lähteä Neuvostoliittoon rakentamaan kommunismia ja asettui Petroskoihin Paavon ollessa vasta 3-vuotias. Vuonna 1938 hänet pidätettiin puhdistuksien aikana, mutta vankileiristä hän onnistui kuitenkin karkaamaan rajan yli Suomeen, mistä hän pakeni toisen maailmansodan jälkeen Ruotsiin, jä sieltä jälleen Kanadan kautta Yhdysvaltoihin.
Airola on kirjoittanut toista kymmentä kirjaa, niistä kahdesta tuli kansainvälisiä menestysteoksia: How to get well (Voi hyvin) ja Are you confused? (Oletko ymmällä?). Kirjoissaan Airola suositteli pääosin terveellistä ravitsemusta ja luomuruokaa. Hänen mielestään se on terveydeksi ja monien tautien, kuten niveltulehduksen ja syövän, vasta-aine. Virallisissa lääketieteen piireissä kasvoi kuitenkin epäily Airolaa kohtaan. Esimerkiksi
oli havaittu, että monesta tittelistä huolimatta Airolan todellinen koulutus oli outo ja tuntematon. Useita erehdyksiä ja virheitä on kulkenut hänellä kirjasta kirjaan ja monia lääketieteen periaatteita oli sivuutettu. 
Airola menehtyi 64-vuotiaana sydänkohtaukseen.
Sviitti

Sviitti (engl. Suite) on useissa hotelleissa ja laivoissa tarjottava isompi huone tai hytti. Sviitin koko voi olla parista huoneesta jopa pariin kerrokseen ja useampaan huoneeseen. Hinta on myös tyypillisesti kalliimpi. Sviitti sisältää yleensä isomman ikkunan, makuuhuoneen, isomman kylpyhuoneen ja olohuoneen isommalla televisiolla ja minibaarilla. Aamiainen kuuluu useimmiten hintaan, kuten myös jotkin lisäpalvelut.
Bockin talo

Historia

1700-luvun loppupuoliskolla Helsingin pääkadun Suurkadun (nykyinen Aleksanterinkatu) varrelle nousi rivi kaupungin varakkaimpien porvarien kivitaloja. Näihin kuului myös vuonna 1763 valmistunut Bockin talo, jonka rakennutti kauppias ja raatimies Gustav Johan Bock (1710–1788), yksi kaupungin rikkaimpia ja mahtavimpia kauppaporvareita. Alkuperäisessä asussaan talo oli kaksikerroksinen ja mansardikattoinen ja muistutti viereistä Sederholmin taloa. Sen pohjakerroksessa toimi Bockin kauppahuone ja ylemmässä kerroksessa sijaitsivat Bockin perheen asuintilat.
Gustav Bockin kuoltua 1788 talo koki useita omistajanvaihdoksia, kunnes se päätyi 1801 Ruotsin kruunulle joka teki siitä Helsingin paikallismajurin virkatalon. Venäjän armeijan vallattua Helsingin 1808 talo muutettiin venäläisen upseeripäällystön asuintaloksi. Kun Helsingin uudelleenrakentajaksi valittu arkkitehti Carl Ludvig Engel saapui kaupunkiin vuonna 1816, hänen ensimmäinen työnsä oli muuttaa Bockin talo Suomen kenraalikuvernöörin virka-asunnoksi. Talossa toteutettiin vuosina 1816–1819 suuret laajennus- ja muutostyöt, joissa se korotettiin kolmikerroksiseksi, siihen lisättiin siipirakennus ja se muutettiin empiretyyliseksi. Tuolloin sen Senaatintorin puoleinen julkisivu sai nykyisen joonialaisten pylväiden kannatteleman päätykolmionsa ja parvekkeensa. Engel suunnitteli myös talon tynnyriholvatun juhlasalin eli nykyisen Empiresalin. 
Bockin talo ehti toimia kenraalikuvernöörien asuntona vain kaksi vuosikymmentä, kunnes uusi virka-asunto Smolna otettiin käyttöön vuonna 1838. Tämän jälkeen Helsingin kaupunki osti talon ja teki siitä raatihuoneen, jolloin vanha Ruotsin vallan aikainen raatihuone voitiin purkaa Senaatintorin rakentamisen tieltä. Helsingin ensimmäinen kaupunginvaltuusto kokoontui Leo Mechelinin johdolla Bockin talon Empiresalissa vuonna 1875. Vuonna 1913 otettiin käyttöön nykyinen Helsingin kaupungintalo ja Bockin talon saivat käyttöönsä raastuvanoikeus ja maistraatti. Nykyisen käyttötarkoituksensa Bockin talo sai vuosien 1985–1988 jälkeen, kun raastuvanoikeus ja maistraatti olivat muuttaneet pois ja kun entisöintityöt oli saatu valmiiksi.
FS Primauguet (D644)

Palvelus

Alus on palveluksessa 2014.
Lappeen Marian kirkko

Rakentaminen

Lappeenrannan kaupungin linnoituskirkko paloi salamaniskusta vuonna 1790. Sen jälkeen uusi kirkko päätettiin rakentaa etäämmäksi kaupungista. Rakennustarvikkeet kirkkoa varten koottiin mantteliluvun mukaan, minkä lisäksi kirkkoa rakennettaessa tehtiin suuri määrä päivätöitä. Kirkon rakentaminen käynnistyi huhtikuussa 1792. Saman vuoden joulukuussa kirkossa pidettiin jo ensimmäinen jumalanpalvelus.
Kirkon puusepäntyöt valmisti puuseppä Samuel Spåre. Vuonna 1793 viipurilainen taiteilija J. Dalström maalasi kalusteet ja samalla hän maalasi alttaritaulun ja lehtereiden apostolikuvat. Kirkko valmistui ja vihittiin Marian kirkoksi 21. kesäkuuta 1794. Kirkon vihki tuomiorovasti Emanuel Indreus Haminasta. Kirkon vihkimispäivänä sisärakennustyöt olivat vielä kesken ja ne valmistuivat vuoden 1795 loppuun mennessä.
Kirkko ulkolaudoitettiin vuonna 1837. Vuonna 1881 kirkkoon tehtiin peruskorjaus ja paanukatto poistettiin ja korvattiin peltikatolla, samalla ikkunoita ja torneja muutettiin enemmän goottilaistyyliin sopivaksi.
Vuonna 1929 kirkossa suoritettiin perustellinen uudistuskorjaus, jossa kirkko palautettiin alkuperäiseen asuunsa. Samalla kirkon tornin huipulle asennettiin tuuliviirikukko.

Kellotapuli

Kellotapuli sijaitsee kirkon lounaispuolella ja se on Lappeenrannan ainoa säilynyt puhtaasti uusgoottilainen rakennus. Kellotapulin piirustukset on laatinut yli-intendentti E.B. Lohrmann vuonna 1852. Kellotapuli valmistui vuonna 1856.

Alttaritaulut

Kirkon ensimmäisen alttaritaulun maalasi J. Dalström. Se esitti Kristuksen ristiinnaulitsemista. Alttaritaulu lahjoitettiin Nuijamaan kirkkoon 1906, jossa alttaritaulu tuhoutui 1941 jatkosodan vaiheissa kirkkoineen.
Kirkon nykyisen alttaritaulun on maalannut Alexandra Frosterus-Såltin vuonna 1885. Vuonna 1887 hovioikeuden asessori Johan Holmberg ja hänen vaimonsa lahjoittivat taulun kirkolle. Taulu kuvaa Kristuksen taivaaseen astumista.

Urut

Vuonna 1794 valmistunut kirkko ehti toimia lähes 70 vuotta ilman urkuja. Pitkällisen ja monivaiheisen päätösprosessin ja rahankeruun jälkeen 1890-luvulla urut saapuivat kirkkoon. Vanhat urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat 36-äänikertaiset mekaaniset urut vuodelta 1967 ja nykyiset urut ovat 13-äänikertaiset urut vuodelta 2014.

Valaistus

Kirkossa on yhdeksän erikokoista kynttiläkruunua. Niistä näyttävin on kirkon keskellä oleva Pietarista vuonna 1847 hankittu kristallikruunu. Sen hinta oli aikanaan 350 hopearuplaa, ja se on tiettävästi arvokkain Lappeen ja Lappeenrannan julkisissa tiloissa oleva käyttöesine.
Alttaria lähinnä oleva kynttilä­kruunu on valmistettu messingistä ja on ostettu Kalajoelta 1856.
Kirkon muut kynttiläkruunut ovat pääosin peltisiä ja ne on hankittu kirkkoon 1819. Kyseiset kynttilä­kruunut teki Viipurissa asuva juutalainen, joka putosi kruunuja asentaessaan ja kuoli.
Amschel Moses Rothschild

Amschel Moses Rothschild (kuollut 6. lokakuuta 1755) oli rahanlainaaja ja silkkikangaskauppias Frankfurt am Mainin getossa Judengassessa eli juutalaiskujalla. Hän oli muuttanut Saksaan Itä-Euroopasta. Amschel Moses Rothschild oli 19.10.1735 kuolleen Moses Kalman Rothschildin poika. Amschel Moses Rothschild avioitui Schönche Lechnichin (kuollut 1756) kanssa. He saivat kahdeksan lasta. Neljäntenä syntyi Mayer Amschel Rothschild, josta tuli Rothschildien kansainvälisen pankkidynastian perustaja. Amschel Moses Rothschild kuoli isorokkoon Frankfurtin getossa vuonna 1755.
Hubert Coppenrath

Hubert Coppenrath (s. 18. lokakuuta 1930) on katolinen kirkonmies, joka on toiminut Papeeten arkkipiispana vuodesta 1999. Häntä edelsi hänen veljensä Michel-Gaspard Coppenrath. Hänet vihittiin papiksi 27. kesäkuuta 1957.
Coppenrath syntyi Papeetessa, Ranskan Polynesiaan kuuluvalla Tahitin saarella. Hän opiskeli Ranskassa ja sai vuonna 2003 Kunnialegioonan ritarin arvon.
Johannes Widekindi

Johan(nes) Widekindi (noin 1620–1728) oli ruotsalainen historiantutkija. Hän kirjoitti Ruotsin suurvalta-ajasta, muun muassa Kustaa Aadolfin elämäkerran. Hänen kirjoittamansa kronikat olivat tyylillisesti kömpelöitä mutta arvokkaita 1600-luvun historian tuntemuksen kannalta, sillä arkistomateriaali, jota hän käytti kirjoitustensa aineistona, on suurelta osin tuhoutunut.
Salyanin piirikunta

Salyanin piirikunta (azeriksi Salyan rayonu, ven. Сальянский район, Saljanski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1799 neliökilometriä. Asukkaita on 122 700 henkeä (vuonna 2010).
Salyanin piiri sijaitsee Azerbaidžanin itäosassa Kaspianmeren rannikolla. Se rajoittuu pohjoisessa Bakun ja Şirvanin kaupunkialueisiin sekä Hacıqabulin piiriin, lännessä Biləsuvarin ja Sabirabadin piireihin sekä etelässä Neftçalan piiriin. Seudun halki virtaa Kurajoki.
Piirin keskus on Salyanin kaupunki, josta on 126 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen merkittävämpi paikkakunta on Qaraçalan taajama. Kuntia on yhteensä 45 ja kyliä 48. Kaupunkiväestön osuus on 33,7 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Astaran välinen rautatie ja M3-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, puuvillan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on jalostusteollisuutta sekä öljyn ja maakaasun tuotantoa.
Seudulla sijaitsee Şirvanin kansallispuisto. Paikallislehtenä ilmestyy Qələbə (”Voitto”).
Viri

Tekniset tiedot

Viri oli yksimoottorinen, ylätasoinen kevyt siviililentokone. Sen moottorina toimi Szekely SR-3-0-moottori, jonka teho oli 37 hevosvoimaa. Koneen kärkiväli oli 8 metriä ja pituus 6 metriä. Koneen paino oli 350 kg. Sen huippunopeus oli 142 km/h.

Museokoneita Suomessa

Alkuperäisestä lentokoneesta ei ole jäljellä mitään, mutta vuosina 2005–2007 oli rakenteilla koneen replika Suomen ilmailumuseossa.
Annie Wersching

Yksityiselämä

Wersching on valmistunut BFA Musical Theatresta, Millikin Universitystä vuonna 1999. Nuoruudessaan hän harrasti irlantilaista tanssia.
Vuonna 2009 Wersching avioitui näyttelijä Stephen Fullin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Ullavan kirkko

Kellotapuli

Kirkon lounaispuolella seisoo erillinen, korkea kolminivelinen kellotapuli. Kirkon ja tapulin rakentamista johti lääninrakennusmestari Johan Blomström. Tapulissa on ollut Veikko Vionojan maalaamiksi tai ainakin ideoimiksi oletetut koristemaalaukset, jotka peitettiin korjaustyössä 1990-luvulla. Niiden esille saaminen on koettu vaivalloiseksi, ja työn onnistumistakin epäiltiin. Siksi maalaukset tehtiin entisenlaisiksi maalaamalla ne uudestaan peittomaalin päälle kesän 2017 aikana. Kuviot kuulsivat maalin alta, ja lisäksi ne maalannut maalarimestari käytti hyväksi vanhoja valokuvia.
HLTV

Half-Life TV

HLTV (tietokoneohjelmana Half-Life TV) on Valven vuonna 2001 luoma tietokoneohjelma, jonka avulla "TV"-tuettujen GoldSrc-moottorilla toimivien pelien palvelinten sisäistä pelaamista voi seurata "bird's-eye view"-menetelmällä reaaliaikaisesti, viiveellä tai uusintana (demona). Lisäksi se myös mahdollistaa rajattoman katsojamäärän suorissa otteluissa. Se toimii pelinsisäisesti tarvitsemalla uniikin IP-osoitteensa, jonka kautta palvelimelle liitytään katsojaksi. HLTV-tuettuja pelejä ovat Counter-Strike 1.6, Counter-Strike: Condition Zero ja Day of Defeat.
Half-Life TV:stä kehitettiin vuonna 2010 uudempi versio, Source-moottorilla toimiva SourceTV, joka toimii TV-tuetuissa Source-moottorilla toimivissa peleissä kuten Counter-Strike: Sourcessa ja Counter-Strike: Global Offensivessa. Sitä käytetään nykyään usein Counter-Strike: Global Offensiven tiimien välisissä harjoitusotteluissa ja e-Sports turnauksissa. SourceTV tunnetaan Counter-Strike: Global Offensivessa nimellä "GOTV".
Nokia N79

Käyttöjärjestelmä ja ohjelmisto

Puhelimen käyttöjärjestelmä on Symbian OS. GPS-vastaanotinta hyödyntävä Nokia Kartat -navigointisovellus sisältää ääniohjauksen. Laitteeseen voi ladata muitakin karttasovelluksia kuten Google Maps. Laitteessa on Internet-selain syötteiden tuella, musiikki- ja videosoitin sekä pelejä. Siihen voi ladata verkosta lisää Symbian-sovelluksia. Valikot osaavat hyödyntää NaviWheel-toimintoa, toisin sanoen liikkuminen valikoissa on mahdollista liu'uttamalla sormenpäätä navi-näppäimen reunoja pitkin.

Tekniikka

Puhelimen prosessori on 369 MHz:n ARM 11, keskusmuistia on 128 megatavua, sisäinen flash-muisti on kooltaan 83 megatavua. Puhelimen microSD-korttipaikka tukee enintään kahdeksan gigatavun kokoisia kortteja. Näyttö on 2,4 tuumainen 320 x 240 pikselin LCD. Näyttö toimii vaaka- ja pystyasennossa, asennontunnistin huolehtii kääntämisestä automaattisesti. Puhelimen automaattitarkenteinen kamera (Carl Zeiss Tessar) on varustettu linssinsuojuksella ja kuvausvalolla. Sen tarkkuus on viisi megapikseliä ja videon laatu on 640x480@30 fps. Sisäänrakennetussa GPS-vastaanottimessa on A-GPS- ja geotagging-tuki. Laitteen BL-6F akku on kapasiteetiltaan 1200 mAh, laturin liitin on perinteinen Nokian pienempi plugi. Laitteessa on sekä FM-radiovastaanotin että FM-lähetin äänen siirtämiseksi auto- tai kotistereoihin.
Klopentiksoli

Haittavaikutukset

Lääkkeellä tunnettiin tyypillisten neuroleptien käyttöön liittyviä haittavaikutuksia. Näitä ovat mm. Parkinsonin taudin tyyppiset oireet, muut ekstrapyrimidaaliset häiriöt, akatisia sekä antikolinergiset sivuoireet (kuten huimaus, suun kuivuminen, ruuansulatukseen liittyvät häiriöt). Pahanlaatuinen neuroleptioireyhtymä oli sekin mahdollinen lääkkeen käyttöön liittyvänä.
Klopentiksolia pidettiin kohtalaisen voimakkaasti sedatoivana. Niin ikään lääkkeen antipsykoottista ominaisuutta pidettiin sitäkin vahvana.
Osaltaan vanhat klassiset neuroleptit ovat korvanneet atyyppiset vastaavat lääkkeet. Niistäkin joitain voidaan injisoida, peroraalisen annostelun ohella.
Saïf Ghezal

Ura

Ghezal aloitti jalkapalloilun nuorena muutettuaan M'sakenista Sousseen, jossa hän liittyi 9-vuotiaana Étoile Sahelin junioreihin. Ghezal nousi junioreissa vakiopuolustajiin ja sai pian kutsun edustusjoukkueeseen vuonna 2001. Muutaman kauden jälkeen hän nousi Sahelin vakiopuolustajiin, erityisesti voitettuaan Afrikan Cup-voittajien cupin vuonna 2003. Sittemmin Ghezal on voittanut muun muassa Tunisian liigacupin, Tunisian mestaruuden ja Afrikan Mestarien liigan.
Vuoden 2008 tammikuussa hän siirtyi kahden ja puolen vuoden sopimuksella Sveitsiin BSC Young Boysien riveihin. Ghezal kuului joukkueen vakiopuolustajiin, mutta päätti siirtyä lähes kahden ja puolen kauden jälkeen saudiarabialaiseen Al-Ahliin joulukuussa 2009. Ghezal allekirjoitti puolentoista vuoden sopimuksen.
Kesäkuussa 2010 Ghezalin oli tarkoitus siirtyä kahden vuoden sopimuksella Club Africainiin, mutta olikin myöhemmin allekirjoittanut kolmen vuoden sopimuksen entisen seuransa Etoile Sahelin kanssa.
Elokuussa 2011 Ghezal allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen sveitsiläisen FC Thunin kanssa.
Sinfonia nro 4 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 4 B-duuri (op. 60) valmistui vuosina 1804–1806.
Beethoven oli lähtenyt Unkariin, Therese von Brünsvikin maatilalle vuonna 1804. Therese von Brünsvik kirjoitti päiväkirjaansa:
"Tapasimme puistossa ja Beethoven sanoi minulle: 'Työskentelen uuden sävellyksen parissa. Tunnen sen itsessäni, edessäni, minne tahansa menen, missä sitten olenkin. Milloinkaan aikaisemmin en ole kohonnut sellaisiin korkeuksiin. Kaikki on valoa, puhtautta, selvyyttä. Tällä hetkellä olen kuin sadun poika, joka poimi kiviä, mutta ei koskaan huomannut kaunista kukkaa, joka kasvoi tien varrella.'"
Ruskouunilintu

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 10,5–12 cm ja paino 7–8 g. Tiltaltin kokoinen. Päältä ruskehtava, alta vaaleampi, harmahtava. Ääni poikkeaa tiltaltista ja pajulinnusta: kerttumainen naksahdus.

Esiintyminen

Siperia, Mongolia ja Kiinan länsiosat. Tavataan Suomessa syksyisin vuosittain.

Elinympäristö

Soiden ja jokivarsien pensaikot ja tiheiköt. Suomen havainnoista valtaosa tehdään ulkosaaristossa ja rannikolla.

Ravinto

Selkärangattomat.
Edvard Ainasoja

Edvard Ainasoja (9. elokuuta 1891 Nivala – 20. elokuuta 1969 Nivala) oli puuseppä, jääkärivääpeli ja maanviljelijä.

Elämäkerta

Ainasojan vanhemmat olivat maanviljelijä Abner Ainasoja ja Johanna Viitala ja hänen puolisonsa oli Katriina Salanne (7. maaliskuuta 1894 Nivala – 1. joulukuuta 1963 Nivala). Ainasoja ja hänen vaimonsa on haudattu Nivalaan.

Jääkäriaika

Ainasoja ilmoittautui vapaaehtoisena jääkäripataljoona 27:ään ja saapui Lockstedtin leirille Saksaan Pioneerikomppaniaan 7. joulukuuta 1915. Hilfsgruppenführeriksi hänet ylennettiin 31. toukokuuta 1917. Ainasoja osallistui jääkäripataljoona 27:n mukana taisteluihin Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Varavääpeliksi hänet ylennettiin Saksassa 11. helmikuuta 1918 juuri ennen kotimaahan lähtöä.
Montereyn piirikunta

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 58,3 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 30 prosenttia valkoisia ja 5,58 prosenttia aasialaisia. 54,6 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 76,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 34 vuotta.