google/wiki40b huggingface dataset:
Whitehorse

Maantiede

Whitehorse sijaitsee Alaska Highway -tien varrella noin 87 kilometrin päässä Brittiläisen Kolumbian rajasta Yukonjoen länsirannalla noin 600 metriä leveässä jokilaaksossa.

Historia

Ennen eurooppalaisten siirtolaisten saapumista Whitehorsen aluetta asuttivat Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat. Arkeologisissa tutkimuksissa on löydetty merkkejä ihmisistä Whitehorsessa 2 500 vuoden takaa. Tuolloiset asukkaat lienevät olleet Whitehorsen ja sen lähialueen nykyisten heimojen, kuten tlingitien, tagishien ja tutchonien esi-isiä.
Klondiken kultaryntäyksen aikana Whitehorsesta tuli merkittävä pysähdyspaikka. Se sijaitsee Yukon-joen kohdassa, jossa jokea pitkin matkaavien on ohitettava Miles Canyon ja the Whitehorse Rapids. Nimensä Whitehorse on saanut mahdollisesti joen koskien vaahtopäistä, jotka ovat ehkä muistuttaneet valkoisten hevosen harjaa. Kiinteää asutusta paikella muodostui vuonna 1900, jolloin paikalle vedettiin rautatie. Rautatien omisti Whitehorsea kehittänyt White Pass and Yukon Route -yhtiö, joka operoi myös joella kulkeneita laivoja vuoteen 1954 saakka. Vuonna 1935 aloitti puolestaan toimintansa postiliikennettä välittänyt British Yukon Aviation -lentoyhtiö. Liikenneyhtiöt eivät kuitenkaan riittäneet kultakuumeen laannuttua, vaan Whitehorsen asukasluku tippui noin kahdestatuhannesta 750:n vuoteen 1941 mennessä.
Whitehorsen merkitys kasvoi jälleen toisen maailmansodan aikana. Kanadan kaakkoisosiin tuotiin 30 000 amerikkalaista ja kanadalaista työntekijää rakentamaan kiitoteitä, sekä sodan jälkeen valmistunutta Alaska Highway -maantietä. Kaupunkiin rakennettiin myös öljynjalostamo ja öljyputki Norman Wellsistä. Vuonna 1953 Yukonin territorion pääkaupunki siirrettiin Whitehorseen Dawson Citystä.

Talous

Whitehorse on kärsinyt monien alueen kaivosten sulkemisesta. Suuri Faron kaivos sulkeutui vuonna Faro. Kaivostoiminta on kuitenkin elpynyt jonkin verran 1990-luvun aikana. Nykyisin tärkeitä aloja ovat julkishallinto ja turismi. Tuhannet Alaskaan matkustavat turistit kulkevat Whitehorsen kautta. Talviturismia ajatellen kaupungissa järjestetään myös tapahtumia, kuten Yukon Quest -koiravaljakkokisat.

Väestö

Selvästi yli puolet Yukonin asukkaista asuu Whitehorsen kaupungissa. Sen asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 25 085 ja vuoden 2011 vastaavan laskennan mukaan 23 276.
Valtaosa kaupungin asukkaista puhui vuonna 2016 äidinkielenään englantia. Englannilla oli 20 440 puhujaa ja Kanadan toisella virallisella kielellä ranskalla 1 060. Muita kuin kahta virallista kieltä puhui äidinkielenään 2 825 henkilöä. Suurin yksittäinen vieras kieli oli tagalog (730 puhujaa).
Vuoden 2016 väestönlaskennassa kysyttiin myös Kanadalaisten etnistä taustaa. Whitehorsessa suurimmat ryhmät olivat englantilaiset (7 520), kanadalaiset (6 800), skotit (6 260), irlantilaiset (5 100), saksalaiset (3 815) ja ranskalaiset (3 695). Alkuperäiskansoihin (intiaanit, inuitit ja métisit) kuului 4 530 henkilöä. Kanadassa muut kuin valkoiset ja alkuperäisasukkaat käsittäviin näkyviin vähemmistöihin kuului 2 665 henkilöä ja heistä suurin ryhmä olivat filippiiniläiset (1 045).
Mihail Trigoni

Mihail Nikolajevitš Trigoni (ven. Михаи́л Никола́евич Триго́ни, lokakuu 1850 Sevastopol – 18. heinäkuuta 1917 Balaklava, nykyisin osa Sevastopolia) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Mihail Trigoni oli kenraalin poika. Hän valmistui Odessan Novorossijskin yliopistosta. Vuodesta 1875 lähtien hän levitti vallankumouksellista propagandaa sivistyneistön ja upseeriston keskuuteen Ukrainassa. Vuonna 1879 hän liittyi Narodnaja voljan jäseneksi. Lakimiehenä työskennellyt Trigoni oli järjestön toimeenpanevan komitean ensimmäisen kokoonpanon ainoa omalla nimellään toiminut jäsen. Vuonna 1880 hän perusti Narodnaja voljan osaston Odessaan. Trigoni pidätettiin helmikuussa 1881 ja tuomittiin ns. ”kahdenkymmenen oikeudenkäynnissä” kahdeksikymmeneksi vuodeksi vankilaan. Hän kärsi tuomion Pietari-Paavalin linnoituksessa ja Pähkinälinnan vankilassa. Vuonna 1902 hänet karkotettiin Sahalinille. Vuodesta 1906 lähtien Trigoni asui Krimillä.
Ian Haugland

Ian Haugland (oik. Håkan Jan Haugland s. 13. elokuuta 1964 Storslett, Nordreisa, Norja) on  norjalaissyntyinen ruotsalainen, hardrock-yhtye Europen rumpali. Hauglandin ollessa kahdeksan kuukauden ikäinen hän muutti vanhempiensa kanssa Märstaan, Ruotsiin.
HMS Wishart

Palvelus

Alus palveli maailmansotien välillä Atlantin laivastossa ja myöhemmin Välimeren laivastossa komentajanaan lordi Louis Mountbatten.
Helmikuussa 1945 alus poistettiin palveluksesta ja se siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin 20. maaliskuuta romutettavaksi T. W. Wardille Inverkeithingiin, jonne se saapui hinattuna Japanin antauduttua.
Merzbow

Elämä ja musiikillinen ura

Akita syntyi Tokiossa vuonna 1956. Nuorena hän kuunteli psykedeelistä musiikkia, progressiivista rockia ja free jazzia. Lukioikäisenä hän soitti rumpuja koulunsa rock-yhtyeissä.
Suorittaessaan maalaamisen ja taideteorian tutkintoja Tamagawan yliopistossa Akita kiinnostui dadasta ja surrealismista. Opiskeluaikoinaan hän tutustui Kurt Schwittersin Merziin, roskasta tehtyyn taiteeseen. Nimen Merzbow hän otti teoksesta Merzbau eli Merz-rakennus. Akita perusti Lowest Music & Arts -levy-yhtiön ja alkoi tehdä musiikkia duona yhdessä Kiyoshi Mizutanin kanssa.
Merzbow'n varhainen musiikki rakentui metalliesineiden ja perkussioiden äänistä tehdyistä nauhasilmukoista. Näiden ensimmäisten julkaisujen kuvitus oli valokopioituja kollaaseja Tokion metron roskakoreista löydetyistä manga- ja pornolehdistä. "Sellaisilla konsepteilla kuin 'ura' ja 'taito' ei ollut enää merkitystä. Lopetin musiikin soittamisen ja aloin etsiä jotain muuta.", Akita kuvaili tätä vaihetta eräässä haastattelussa. Vuonna 1984 hän perusti toisen levy-yhtiön nimeltä ZSF Produkt ja jatkoi kasettiensa aktiivista julkaisua, kunnes 80-luvun loppupuolella hän siirtyi levyttämään ulkomaisille levy-yhtiöille. Vuosina 1988–1992 Merzbow esiintyi triona kiertueilla Venäjällä, Yhdysvalloissa, Koreassa ja Euroopassa.
90-luvulla Akita ryhtyi käyttämään musiikissaan enemmän sähkökitaroita ja muita elektronisia soittimia. Kansainvälinen suosio mahdollisti kunnianhimoisia projekteja: Noisembryo-levystä (1994) julkaistiin yhden kappaleen erikoispainos BMW:n auton CD-soittimen sisään rakennettuna. Levy alkoi soida aina kun auto käynnistettiin. Vuonna 2000 julkaistiin Merzbox, joka on 50 CD:n paketti Merzbowin levytyksiä, ja joista 20 olivat aikaisemmin julkaisemattomia. Paketti sisälsi myös rintanappeja, postikortteja, julisteita ja muita sekalaisia Merzbow-keräilykohteita.
2000-luvulla Merzbow on käyttänyt musiikkinsa tekemiseen paljolti tietokoneita, monien muiden noise-artistien suosiessa yhä kelanauhureita ja muita analogisia laitteita.

Musiikki

»Jos musiikki olisi seksiä, Merzbow olisi pornografiaa.» 
(Masami Akita)
Merzbow'lla on ollut tärkeä osa noise-musiikin ja erityisesti japanilaisten artistien japanoise-tyylin kehittämisessä. Täydellistä listaa Akitan äänitteistä ei ole, mutta niitä voidaan arvioida olevan laskutavasta riippuen ainakin 300–400.  90-luvun jälkeen kaikki Merzbow-levyt ovat olleet äänenvoimakkuudeltaan tavallista tasoa huomattavan paljon kovemmalle masteroituja.
A ja O

A ja O, kreik. alfa ja oomega ovat ensimmäinen ja viimeinen kirjain klassisen (joonialaisen) kreikan aakkostossa.
Kirjaimia käytetään myös ilmaisussa "Tämä on kaiken A ja O", jolloin puhutaan asian perusytimestä, asian tärkeimmästä osasta.
Käsite alfa ja oomega on suora toisinto heprean kielikuvasta, jossa ensimmäistä kirjainta alef käytetään yhdessä viimeisen kirjaimen taw kanssa ilmaisemaan kokonaisuutta, kokonaisvaltaisuutta. Juutalaiset rabbit ovat esimerkiksi sanoneet, että "Aadam rikkoi koko lain, alefista tawiin" sekä "Aabraham piti koko lain, alefista tawiin".
Ison Raamatun Tietosanakirjan mukaan ilmaisu kuvaa Jumalaa ensimmäisenä ja viimeisenä sekä luomakunnan ja lunastuksen alkajana, täydelliseksi tekijänä ja päämääränä. Se, että ilmaisua käytetään myös Jeesuksesta, osoittaisi hänen olleen sekä jumalolento että luomisen välikappale ja lunastuksen välittäjä.
Koiran lyhytkalloisuus

Koiran lyhytkalloisuus eli koiran brakykefalinen akondroplasia on koiralla esiintyvä perinnöllisen kääpiökasvuisuuden muoto, jossa kuonon luut jäävät normaalia lyhyemmäksi. Se on varsin yleinen piirre maailman koiraroduissa. Lyhytkalloisuuteen liittyy erityisesti pään alueen pehmytkudoksien poikkeavuuksia, joita kutsutaan brakykefaliaoireyhtymäksi.

Terveysongelmat

Useimmat lyhytkalloiset koirat kärsivät jonkinasteisista hengitysvaikeuksista. Lievimmillään hengityksen häiriöt jäävät kuorsaamiseen tai normaalista hieman kohonneeseen herkkyyteen kuumuudelle. Muita vaihtelevan vakavia brakykefliasyndroomaan liittyviä ominaisuuksia ja oireita ovat ahtautuneet tai jopa tukkeutuneet sieraimet, nielun alueelle roikkuva ylipitkä pehmeä suulaki, ylimääräinen ja ilmateitä ahtauttava kudos nielussa ja/tai nielun viereisten pehmytkudosten virheasento (engl. everted laryngeal saccules), paksuuntuneet henkitorven rustorenkaat sekä nielun seinämien romahdus.
André Wetzel

Ura pelaajana

Wetzel aloitti ammattilaisuransa HFC Haarlemin joukkueessa vuonna 1972. Hän edusti seuraa kolme kautta, kunnes siirtyi 1975 FC Amsterdamin paitaan. Hän edusti pientä amsterdamilaisjoukkuetta kolmen kauden ajan ja pelasi seurassa yli 100 ottelua. 1978 hän siirtyi ADO Den Haagiin, josta kolmen kauden jälkeen Stormvogels Telstariin, jossa päätti uransa vuonna 1982.

Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Wetzel oli pitkään poissa aktiivisesta toiminnasta jalkapallon parissa, kunnes hän vuonna 1997 siirty ADO Den Haagin apulaisvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kolme kautta siirtyen vuonna 2000 Jan Poortvlietin apulaiseksi FC Den Boschiin. Wetzel toimi kaudella 2000/01 myös Alankomaiden U21-maajoukkueessa apulaisvalmentajana ja jatkoi tehtävässä myös kaudella 2001/02 jätettyään FC Den Boschin.
2002–2004 Wetzel toimi Willem II Tilburgin apulaisvalmentajana seuran edetessä KNVB Cupin finaaliin kauden 2003/04 päätteeksi. Kesällä 2004 hän siirtyi Willem II:n päävalmentajaksi, mutta vain kuukauden pestin jälkeen hän jätti seuran ja suuntasi Al-Jazira Clubin peräsimeen, mutta pesti Arabiemiirikunnissa jäi myös muutamaan kuukauteen.
Wetzel palasi valmennustehtäviin vuonna 2005 siirryttyään Belgian 2.divisioonassa pelanneen KV Mechelenin päävalmentajaksi.Yhden kauden jälkeen Wetzel palasi takaisin kotimaahansa siirtyen VVV-Venlon päävalmentajaksi. Wetzelin johdolla VVV sijoittui kaudella 2006/07 Eerste Divisiessä toiseksi ja nousi näin ollen pääsarjatasolle. Sarjanousija ei kuitenkaan onnistunut uusimaan sarjapaikkaansa, vaan putosi kauden 2007/08 jälkeen takaisin Eerste Divisiehen. Putoamiskarsinnoissa VVV hävisi juuri ADO Den Haagille, jonka päävalmentajaksi Wetzel kesällä 2008 siirtyi. Pesti ADO:n päävalmentajana jäi yhteen kauteen ja kesällä 2009 hänet korvasi päävalmentajana Raymond Atteveld. Wetzel jatkaa seurassa teknisenä johtajana.
Joulukuussa 2011 Wetzel palasi valmennustehtäviin HBS Craeyenhoutin päävalmentajana. Hän jätti joukkueen kesällä 2016.
Lokakuussa 2017 Wetzelistä tuli Tweede Divisiessä pelaavam AFC:n päävalmentaja. Hän valmensi seuraa kauden loppuun saakka. Kesällä 2018 Wetzelin ura jatkui HVV Den Haagin päävalmentajana.
Annika Nurminen

Satu Maarit Annika Nurminen  (s. 27. joulukuuta 1987 Hartola) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Hartolan Voimaa ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2004 lähtien Taisto Polvi. Kalevan kisoista Nurminen on saavuttanut yhden pronssin. Hänen ennätyksenä 62,95 m on vuodelta 2007 ja se oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa sijaan 13.
Pokémon: Mirage-Pokémonien herra

Mirage-Pokémonien herra (The Mastermind of Mirage Pokémon) on Pokémon-animesarjan erikoisjakso, joka tehtiin sarjan kymmenvuotisen taipaleen kunniaksi. Spesiaali näytettiin Yhdysvalloissa 29. huhtikuuta 2006, Japanissa TV Tokyon Anitele-nettisivuilla lokakuussa 2006 ja Suomessa MTV3-kanavalla 7. joulukuuta 2007. Englanninkielisessä versiossa kuultiin ensimmäistä kertaa Pokémon USA:n (nykyisin The Pokémon Company Internationalin) uusia ääninäyttelijöitä.
Satulapallokala

Koko ja ulkonäkö

Satulapallokala kasvaa 11 cm pitkäksi. Sen vartalossa on leveät tummat raidat, kuin satulat, ja vatsapuolella punaisia pyöreitä pilkkuja. Pyrstö on kirkkaan keltainen. Sukupuolet voi erottaa toisistaan värityksen perusteella: koiraan pään takaosasta  lähtee säteittäisiä kirkkaan sinivihreitä juovia, ja sillä on alaleuan alla siniharmaa viiva oranssilla pohjalla, ja peräaukon takana siniharmaa läikkä. Naaraalta puuttuvat kaikki nämä kuviot.

Alkuperä

Satulapallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta.

Käyttäytyminen

Satulapallokala elää 10-100 yksilön parvissa. Eräät varsin samannäköiset viilakalat (Paraluteres prionurus) liittyvät joskus näihin parviin suojautuakseen pedoilta. Aikuiset naaraat muodostavat kukin oman reviirinsä, ja koiras vartioi usean naaraan reviirejä ja parittelee päivittäin eri naaraan kanssa.

Ravinto

Satulapallokala syö luonnossa enimmäkseen viher- ja punalevää, sekä pieniä selkärangattomia. Sen hampaat ovat sopeutuneet kovakuorisen ravinnon syömiseen.
Live at Wembley ’86

Julkaisut

Wembleyn konsertti julkaistiin videomuodossa VHS-kasettina Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa sekä laserlevyllä Japanissa jo vuonna 1990, kaksi vuotta ennen äänilevyn julkaisua.  Albumi julkaistiin 26. toukokuuta 1992 Britanniassa ja Yhdysvalloissa tupla-LP:nä, tupla-kasettina ja tupla-CD:nä. Vuonna 2003 julkaistiin Yhdysvalloissa ja Euroopassa äänenlaadulta parannettu CD-levy, joka sisälsi myös neljä bonuskappaletta sekä pitkän version "Tutti Frutti" -kappaleesta. Saman vuonna julkaistiin myös DVD-levy konsertista . Vuonna 2004 CD-levy julkaistiin uudelleen Japanissa.
Rosatom

Historia

Rosatomin edeltäjä Venäjän federaation atomienergiaministeriö (MinAtom; МинАтом) perustettiin tammikuussa 1992 Neuvostoliiton ydinteollisuusministeriön seuraajaksi. Se muutettiin virastoksi 2004 ja marraskuussa 2007 valtion korporaatioksi. Vuonna 2013 Ro­sa­tom omis­ti Ve­nä­jäl­lä kym­me­nen voi­ma­laa, jois­sa oli yhteensä 33 ydin­voi­mayk­sik­köä, ja sillä oli useita voimaloita Neu­vos­to­lii­tos­ta it­se­näis­ty­neis­sä ja muis­sa itä­blo­kin mais­sa. Maail­man ydin­voi­man tuo­tan­nos­ta 17 % tuli Rosatomin laitoksista.

Johto

Rosatomin ja sen edeltäjien johdossa ovat toimineet Jevgeni Adamov, Aleksandr Rumjantsev (2001–2005) ja Sergei Kirijenko (2005–).

Asiakkaita

Rosatom vie ydinreaktoreita myös ulkomaille. 
Vuonna 2013 Ro­sa­tom oli maail­man suu­rin ydin­voi­ma­loi­den toi­mit­ta­ja. Sillä oli rakentamassa 28 ydin­voi­ma­laa, jois­ta 19 si­jait­si Ve­nä­jän ul­ko­puo­lel­la: Valko-Venäjällä, Kii­nas­sa, In­tias­sa, Tur­kis­sa ja Viet­na­mis­sa. 
Syksyllä 2013 suomalainen Fennovoima esitti omistajilleen, että Hanhikivi 1 -ydinvoimalan rakennushanke hankitaan Rosatomilta. Sopimus AES-2006 -reaktorista allekirjoitettiin joulukuussa 2013. 
Rosatomin AES-2006 -laitoksen kaltaisia ydinvoimaloita on vuosista 2008–2009 lähtien ollut rakenteilla Sosnovyi Boriin sekä Kaliningradiin kumpaankiin kaksi kappaletta. Toukokuussa 2015 ilmoitettiin, että Sosnovyi Boriin tulevan Leningrad II -laitoksen valmistuminen viivästyy kahdella vuodella. Rakennusaika on alkuperäiseen suunnitelmaan nähden kaksinkertainen. 
Rosatomin Intiaan rakentamaan Koodankulamin ydinvoimalaitoksen valmistuminen myöhästyi kuusi vuotta. Se otettiin käyttöön vuonna 2013 ja on ollut sen jälkeen seisahtuneena useita kertoja.
Vuonna 2014 Ro­sa­tom ilmoitti sopineensa toi­mit­ta­van­sa ydin­voi­ma­loi­ta eri puo­lil­le maail­maa jo lähes sa­dan mil­jar­din dol­la­rin ar­vos­ta. Yh­tiö oli so­pi­nut ra­ken­ta­van­sa uu­det ydin­voi­ma­lat Un­ka­riin, In­tiaan ja Ka­zaks­ta­niin.  Myöhemmin EU halusi estää Unkarin ja Rosatomin sopimuksen vetoamalla sen polttoainepykälään. Euratom halusi, että Un­ka­rin pitää neu­vo­tel­la Ro­sa­to­min kans­sa uu­si so­pi­mus polt­to­ai­ne­toi­mi­tuk­sis­ta tai haas­taa ko­mis­sion nä­ke­mys oi­keu­des­sa. 
Tur­kis­sa Ro­sa­tom omis­taa ydinvoimalayh­tiön ko­ko­naan ja, rakentaa sen ja toi­mit­taa sinne lait­teet ja toi­mii myö­hem­min myös säh­kön myy­jä­nä. So­pi­muk­sen kes­to on 15 vuot­ta. Sen jäl­keen Ro­sa­tom voi luo­pua omis­tuk­ses­ta.
Vuonna 2014 uutisoitiin sopimuksesta, jonka mukaan Ro­sa­tom myy Ete­lä-Af­rik­kaan kah­dek­san ydin­voi­ma­laa, joi­den yh­teen­las­ket­tu te­ho on 9,6 gi­ga­wat­tia. Kaupan arvo oli noin 31–39 mil­jar­dia eu­roa.
Rosatom tekee vuonna 2014 tehdyn sopimuksen mukaan yhteensä 9 ydireaktoria Iraniin. Niistä kahta ensimmäistä alettiin rakentaa joulukuussa 2015.
Vuonna 2014 Rosatomin piti aloittaa neljän ydinvoimalan rakentaminen Vietnamiin, mutta projektin alkua lykättiin vuoteen 2020 turvajärjestelmien parantelun vuoksi.
Rauno Ruuhijärvi

Rauno Vesa Ruuhijärvi (s. 1930) on suomalainen kasvitieteen emeritusprofessori ja luonnonsuojelija. Hän opetti Helsingin yliopistossa kasviekologiaa ja ympäristönsuojelua 1963–1994. Ruuhijärvi toimi Lammin biologisen aseman esimiehenä yli 30 vuoden ajan.
Ruuhijärvi valittiin Suomen Luonnonsuojelusliiton puheenjohtajaksi 1978, ja hän jatkoi tehtävässä kahdentoista vuoden ajan.
Ruuhijärvi sai Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon vuonna 1994 ja Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 2007.
Siegfried Müller

Siegfried Friedrich Heinrich Müller (26. lokakuuta 1920 – 17. huhtikuuta 1983) oli saksalainen palkkasoturi, joka tuli Kongon kriisin 1960–1965 aikana tunnetuksi nimellä "Kongo-Müller".

Elämä

Siegfried Müller syntyi Crossenissa itäisessä Saksassa (nyk. Krosno Odrzańskie, Puola) vuonna 1920. Vuosina 1939–1945 Müller osallistui Wehrmachtin riveissä taisteluihin enimmäkseen Itärintamalla, yleni luutnantiksi ja sai rautaristin. Sodan lopussa Müller haavoittui ja joutui amerikkalaisten vangiksi. Vapauduttuaan vankeudesta vuonna 1947 Müller liittyi Yhdysvaltain armeijan työpalvelujoukkoihin miehitetyssä Saksassa. Yritettyään turhaan värväytyä Bundeswehriin vuonna 1956, Müller sai töitä British Petroleum -yhtiöltä Afrika Korpsin Saharaan kylvämien miinojen raivaajana.
Vuonna 1962 Müller muutti Etelä-Afrikkaan ja värväytyi vuonna 1964 kongolaisen poliitikon Moise Tšomben avuksi koottuihin palkkasoturijoukkoihin. Kongossa Müller johti Kommando 52 -nimellä tunnettua palkkasoturiosastoa. Hän nousi julkisuuteen, kun Time ja Der Spiegel kirjoittivat Kongossa taistelevasta saksalaisesta palkkasoturista, joka oli entinen Wehrmachtin sotilas.
Vuonna 1966 Müller antoi DDR:stä kotoisin oleville elokuvantekijöille Walter Heynowskille ja Gerhard Scheumannille haastattelun, josta syntyi dokumenttielokuvaklassikko Der lachende Mann (Hymyilevä mies). Müller esiintyi myös Gualtiero Jacopettin dokumenttielokuvassa Africa Addio (Hyvästi Afrikka, 1966) sekä Heynowskin ja Scheumannin dokumenttielokuvassa Kommando 52 (1965).
Sotilasuransa jälkeen Müller toimi Etelä-Afrikassa erään kultakaivoksen poliisipäällikkönä, jonka tehtävänä oli tutkia kaikki mustat työläiset siltä varalta että he kuljettaisivat kaivoksesta jotakin mukanaan. Hän kuoli Boksburgissa Johannesburgin esikaupunkialueella Gautengissa Etelä-Afrikassa huhtikuussa vuonna 1983.
HMS Montagu (1901)

Palvelus

HMS Montagu haaksirikkoutui navigaatiovirheen vuoksi Lundyn saaren rantaan 30. toukokuuta 1906. Alusta ei voitu pelastaa laivaston yrityksistä huolimatta, vaan se jouduttiin purkamaan osiin haaksirikkoutumispaikallaan. Aluksen jäänteitä on sittemmin käytetty brittiläisten sotaveteraanien toimintaterapian ja meriarkeologian yhdistävien sukellusretkien kohteena.
Kyllikki Hatakka

Aino Kyllikki Hatakka (s. 8. tammikuuta 1920 Kirvu) on suomalainen lähetystyöntekijä ja kirjailija.
Hatakan vanhemmat olivat kunnansihteeri Juho Hatakka ja Aino Elli Räihä. Hän kävi keskikoulun ja valmistui opettajaksi 1946 Heinolan opettajaseminaarista.
Petjärvi (järvi Pyhtäällä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,6 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 13,6 metriä mpy.
Jarl Sjöblom

Jarl Fredrik Sjöblom (23. tammikuuta 1932 Västanfjärd – 19. huhtikuuta 1982 Tammisaari) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Sjöblom työskenteli tehdas- ja meijerityöläisenä. Vuodesta 1971 hän toimi työnjohtajana Ekåsenin sairaalassa Tammisaaressa.
Sjöblomin kirjat kuvasivat länsiuusimaalaista työläiselämää. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 1962 ilmestynyt, osin omaelämäkerrallinen romaani På tallriksflatan. Romaanissa Vägen till Hangö Sjöblom kuvasi talvi- ja jatkosodan ajan tapahtumia ja romaani Fabeln om den hårlösa kon kuvasi nuoren tytön eroottista heräämistä.
Slagsmålsklubben

Taustatietoa

Yhtyeen jäsenet ovat Frej Larsson, Joakim "Beebop" Nybom, Joni Mälkki, Kim Nilsson, Björn Nilsson ja Hannes Stenström. Osalla heistä on sivuprojekteja, kuten 50 Hertz, johon kuuluu moni yhtyeen jäsen. Lisäksi Hannesilla on Din Stalker ja Frejllä Offerprästers orkester -sooloprojektit.
Lilt

Lilt on The Coca-Cola Companyn lanseeraama hedelmäinen virvoitusjuoma, jota on saatavilla ainoastaan Irlannissa, Gibraltarilla, Seychelleillä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Virvoitusjuoma lanseerattiin vuonna 1975. Erilaisia Lilt-merkkejä ovat muun muassa tavallisen Liltin lisäksi Diet Lilt, joka nimettiin uudelleen Lilt Zeroksi. Liltiä on saatavilla muun muassa greipin, ananaksen ja mangon makuisena. Liltin iskulause on "the totally tropical taste."
Särkijärvi (Asikkala)

Särkijärvi on kylä Asikkalan kunnassa lähellä Kalkkisia.
Särkijärvi koostuu monista sukutiloista, jotka ovat edelleen joko kokonaan tai osittain samojen 1500-luvulta tunnettujen sukujen hallussa. Kylältä löytyy Kalkkisten koski, joka on ollut merkittävä tekijä seudun asutuksen muodostumisessa. Särkijärvellä on ollut myös kyläkoulu, joka oli toiminnassa vuosina 1907–1966.
Shane Harper

Pelaajaura

Ennen ammattilaistasolle siirtymistä Harper pelasi juniorisarja Western Hockey Leaguen joukkueessa Everett Silvertipsissä, jossa pelatessaan hänet valittiin läntisen konferenssin toiseen tähdistöön kaudella 2009–2010.
4. maaliskuuta 2010 Philadelphia Flyers kiinnitti Harperin kolmivuotiseen tulokassopimukseen.
12. kesäkuuta 2013 Harper kaupattiin Flyersistä New York Islandersiin neljännen kierroksen varauksen kanssa vaihdossa puolustaja Mark Streitiin.
Harper ei saanut uutta sopimusta Islandersissa ja teki 9. syyskuuta 2013 vapaana agenttina yhden vuoden mittaisen sopimuksen AHL:ssä pelaavan Chicago Wolvesin kanssa. Kaudella 2014–2015 Harper teki pelasi Wolvesin hyökkäyspäässä hyvin sijoittuen koko liigan maalipörssissä kolmannelle sijalle 32 tekemällään maalilla. Yhteensä hän teki 50 tehopistettä 75 ottelussa.
1. heinäkuuta 2015 Harper teki jälleen NHL-sopimuksen, kun siirtyi vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Florida Panthersiin. Harper teki NHL-debyyttinsä Panthersissa kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi joukkueessa 14 ottelua ja teki niissä 3 pistettä. New Jersey Devils hankki hänet kesken kauden Panthersista vaihdossa Reece Scarlettiin.