google/wiki40b huggingface dataset:
Geometry Dash

Pelaaminen

Geometry Dashista on saatavilla ilmainen versio, jossa on puolet maksullisesta versiosta, ja maksullinen versio, joka sisältää kaikki 21 tasoa. Geometry Dashin maksullisessa versiossa voi tehdä omia tasoja, joita voi laittaa nettiin muiden pelattavaksi. Muut pelaajat voivat antaa internettiin jaetuista tasoista oman mielipiteensä (tykkään tai en tykkää) ja arvioida niiden vaikeustasoa asteikolla 1−10.
Peli nousi suureen suosioon vuoden 2014 alussa. Joulukuussa 2015 RobTopGames julkaisi pelin nimeltä Geometry Dash Meltdown, jossa on kolme uutta tasoa.  Kuukaudelleen vuosi myöhemmin tuli Geometry Dash World, jossa on 10 uutta (30-sekuntista) tasoa ja osa muiden pelaajien tasoista. Worldissa tosin ei voi tehdä omia tasoja, koska versio on ilmainen ja sisältää mystisen tason, The Challengen, jossa näkyy uusia 2.1-version asioita. Vuonna 2017 julkaistiin "Geometry Dash SubZero", jossa oli 3 uutta tasoa.
Pelimuotoja on hyppimismuodon eli cuben lisäksi myös muita: Ship - lentävä alus, UFO - lentävä lautanen, joka pomppii ilmassa, Ball - pallo joka muuttaa painovoimaa ylös alas, Robot - Sama kuin cube, mutta hypyn korkeus on kontrolloitavissa klikkauksen pituudella, Spider - Sama kuin Ball, mutta painovoiman vaihto tapahtuu heti ja Wave - kolmio, joka tekee siksakkia ilmassa. Peliin on myös tulossa uusi pelimuoto, Swing copter, joka toimii kuten ball, mutta painovoimaa voi vaihtaa myös ilmassa.
Aleksi Delikouras

Aleksi Delikouras (s. 23. tammikuuta 1990 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja kirjailija.
Delikouras on ohjannut ja käsikirjoittanut televisiosarjan Nörtti: DragonSlayer666 sekä kirjoittanut Nörtti-kirjasarjan. Hän opiskelee elokuvaohjausta Aalto-yliopistossa.
Senso

Juoni

Elokuva alkaa Venetsiassa sijaitsevasta, legendaarisesta La Fenicen oopperatalosta, jossa esitetään Verdin oopperaa Trubaduuri. Vuosi on 1866, eräs yhtenäisen Italian synnyn tärkeistä merkkipaaluista. Historiallista kehitystä vasten seurataan kreivitär Livia Serpierin kohtaloa palavan, mutta perustaltaan epäsuhtaisen intohimon kourissa.
Rasputin (kappale)

Julkaisu ja vastaanotto

Kappale nousi Länsi-Saksan listaykköseksi yhden viikon ajaksi. Laulu oli suosittu myös Neuvostoliitossa, vaikka se ei esiintynyt siellä julkistetulla Boney M:n levyllä ja yhtye ei saanut esittää sitä kymmenessä konsertissa Moskovassa joulukuussa 1978. Kun Boney M esiintyi Sopotin laulufestivaaleilla 1979, laulu ei kuulunut alun perin ohjelmaan, mutta se esitettiin lopulta yleisön vaatimuksesta. Laulun pelättiin haittaavan Puolan ja Neuvostoliiton suhteita ja se leikattiin pois Puolan televisiossa esitetystä versiosta. ”Rasputin” menestyi hyvin myös Britanniassa, missä se ylsi listasijalle kaksi. Sen sijaan Yhdysvalloissa se jäi Billboardin listojen ulkopuolelle.
Hansa Recordsin julkaiseman singlen B-puolella oli kappale ”Painter Man”, joka on cover The Creation -yhtyeen tuotannosta. Alankomaissa singlen listasijoitukseen laskettiin molempien kappaleiden menestys, ja se ylsi sijalle viisi. Sen sijaan Britanniassa singlen julkaisi Atlantic Records B-puolenaan ”Never Change Lovers in the Middle of the Night”, ja saman teki Espanjassa Ariola, Puolassa Tonpress, ja Meksikossa RCA Records. Britanniassa julkaistiin erikseen vuonna 1979 single ”Painter Man” / ”He Was a Steppenwolf” muodossa.
Artur Siegberg

Alku Arthur Johannes Siegberg (1. kesäkuuta 1862 Räisälä – 17. kesäkuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kuoromies. Hän käytti myös nimimerkkiä Alku Siikaniemi.
Siegbergin vanhemmat olivat Kirvun kirkkoherra, lääninrovasti Ulrik Siegberg ja Alina Ingeborg Lange. Hän pääsi ylioppilaaksi 1880 Helsingin normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886.
Siegberg toimi Helsingin suomalaisen tyttökoulun, sittemmin tyttölyseon ruotsin kielen kollegana ja lehtorina 1897–1932.
Siegberg oli 1913 perustetun Suomen Yleisen Kvartettiliiton (myöh. Suomen Mieskuoroliitto) ensimmäinen puheenjohtaja.
Artur Siegberg oli naimisissa vuodesta 1888 Hanna Sulamit Viktoria Dahlgrenin kanssa. Heidän tyttärensä oli taidemaalari Inkeri (Inni) Siegberg ja suomentaja Siiri Siegberg.
Haglöfs

Haglöfs on ruotsalainen yritys, joka valmistaa ulkoiluvaatteita ja -jalkineita sekä retkeilyvarusteita, kuten reppuja, makuupusseja ja telttoja.
Haglöfsin perusti Wiktor Haglöf Taalainmaan Torsångissa vuonna 1914. Nykyään se kuuluu Pohjoismaiden suurimpiin ulkoiluvaate- ja varustevalmistajiin. Sen tärkeimpiä kilpailijoita on muun muassa ruotsalainen Fjällräven, norjalainen Helly Hansen ja suomalainen Halti. Sen myynti oli vuonna 2009 589,6 miljoonaa Ruotsin kruunua. Vuodesta 2010 Haglöfsin on omistanut japanilainen urheiluvarusteyritys Asics.
Haglöfsin pääkonttori sijaitsee Avestassa, Taalainmaalla.
Karel Tammjärv

Karel Tammjärv (s. 25. toukokuuta 1989 Tartto) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Tammjärv kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Vancouverin olympialaisissa 2010, jossa oli parhaimmillaan yhdistelmäkilpailussa 46:s. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on Oslon 2011 kisojen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun 26. sija.
Tammjärv kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 22:s Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011. Se oli hänen paras sijoituksensa maailmancupissa joulukuuhun 2017 saakka, jolloin hän sijoittui 13:nneksi Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Tammjärv jäi kiinni veridopingista Seefeldin MM-kilpailuissa 2019. Hän tunnusti aloittaneensa sen jo vuonna 2016 ennen Lahden MM-kilpailuja. Myös hänen valmentajansa Mati Alaver on ollut tietoinen dopingista.
Tammjärv lopetti uransa maastohiihtäjänä helmikuussa 2019.
Systemaattinen kirjallisuuskatsaus

Systemaattinen kirjallisuuskatsaus on tieteellinen tutkimusmenetelmä. Se on oleellisen kirjallisuuden ja tutkimusten otannallinen esittely, joka keskittyy yhteen kysymykseen jolla pyritään tunnistamaan, löytämään, valitsemaan ja syntetisoimaan kaikki kyseenomaiseen kysymykseen liittyvä korkealaatuinen oleellinen todistusaineisto jo aiemmin tuotetusta tiedosta. 
Systemaattisen katsauksen sekä sen arvioinnin ja soveltamisen ymmärtämisestä on tullut muun muassa terveydenhuoltoalan ammattilaisille välttämätöntä.
Systemaattisen katsauksen yhteydessä voidaan tehdä meta-analyysi. Siinä tilastollisin menetelmin yhdistetään aiempien määrällisten tutkimusten tulokset uudeksi tilastolliseksi tulokseksi, joka näin perustuu yhtä suureen aineistoon kuin aiemmat tutkimukset yhteensä ja on siten luotettavampi.
Kolokol

Kolokol (ven. Ко́локол, ”Kello”) oli Aleksandr Herzenin ja Nikolai Ogarjovin vuosina 1857–1867 julkaisema vallankumouksellinen venäläinen sanomalehti.
Lontoossa Poljarnaja zvezda -aikakauskirjan yhteen syntynyt Kolokol ilmestyi yhdestä neljään kertaan kuukaudessa. Sen tehtävänä oli herättää vallankumouksellista henkeä Venäjällä ja julkaista sensuurin salaamia uutisia ja asiakirjoja. Vuosina 1859–1861 Kolokolin painos oli 2 000–2 500 kappaletta. Kielloista huolimatta sitä luettiin paljon myös Venäjällä. Myöhemmin lehden suosio laski ja vuonna 1865 Herzen siirsi sen Geneveen. Emigranttien erimielisyydet ja Venäjän-yhteyksien heikkeneminen johtivat sen lakkaamiseen. Yritykset jatkaa lehden julkaisemista ranskan kielellä vuonna 1868 eivät johtaneet tuloksiin.
Faídon Matthaíou

Elämä ja urheilu-ura

Matthaíou syntyi Thessalonikissa 12. heinäkuuta 1924. Hän osallistui soutajana Lontoon kesäolympialaisiin 1948, missä hän karsiutui yksiköiden alkuerissä ja keräilyerissä.
Koripallossa Matthaíou osallistui Kreikan maajoukkueessa kaksiin EM-kilpailuihin. Vuonna 1949 Egyptin EM-kilpailuissa Kreikka voitti pronssia ja Ranskan EM-kilpailuissa 1951 joukkue oli kahdeksas. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Kreikka pelasi karsintakierroksella yhden voiton ja kaksi tappiota ja sijoittui lopputuloksissa jaetulle 17:nnelle tilalle. Matthaíou teki Helsingissä pisteitä 12,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla.
1960-luvulla Matthaíou toimi Kreikan koripallomaajoukkueen päävalmentajana kolmissa EM-kilpailuissa. Hän valmensi myös useita kreikkalaisia pääsarjajoukkueita. Matthaíou kuoli 87-vuotiaana 17. syyskuuta 2011.
The Good Witch’s Charm

Juoni

Pormestarina toimivan Cassandran ja poliisipäällikkönä toimivan Jaken perhe-elämää vaikeuttavat tuore tyttövauva, sekä työtehtävien lisääntyminen. Kaupunkiin saapunut rikosaalto vaikuttaa nopeasti Cassandran lomasuunnitelmiin, eikä hänen imagon päällee hyökkäävä uutisreportteri auta tilannetta.

Vastaanotto

The Good Witch’s Charm oli Hallmark Channelin toiseksi parhaiten arvosteltu elokuva vuonna 2012.
Rotten Tomatoes -sivuston kävijät ovat antaneet elokuvalle arvosanaksi 48 %. Radiotimes.com antoi elokuvalle arvosanaksi 2/5 tähteä.
Arktinen keramiikkakeskus

Arktinen keramiikkakeskus Posiolla sijaitseva keramiikkakeskus. Keskus tunnetaan paremmin sen englanninkielisellä nimellä Arctic Ceramic Centre.

Historia

Idea Arktisesta Keramiikkakeskuksesta syntyi vuonna 2011. Keramiikkakeskuksen suunnitteluvaiheessa siitä käytettiin työnimeä "Ceramic Centre Lapland". Myöhemmin nimi vakiintui Arktiseksi keramiikkakeskukseksi (engl. Arctic Ceramic Centre). Keramiikkakeskuksen ideointivaiheessa tehtiin opintomatkoja jo olemassa oleviin kansainvälisiin keramiikkakeskuksiin ja toteutettiin kansainvälisiä ArctiClay-symposiumeja. Idea Arktisesta Keramiikkakeskuksesta jäsentyi ja kehittyi edelleen vuonna 2013 läpiviedyssä Lapin Keramiikkakeskus, Posio -hankkeessa. Hankkeen aikana parhaaksi toimintaympäristöksi tulevaa keramiikkakeskuksen toimintaa varten todettiin Posion Kirintövaarassa sijaitseva luontohotelli Kirikeskus. Tehdyn jatkosuunnitelman pohjalta Hotelli Kirikeskuksen yrittäjä Reijo Lantto päätti investoida suunnitelmassa esitettyjen tilojen rakentamiseen ja laitteiden hankintaan. Näin Kirikeskukseen syntyi Arktinen Keramiikkakeskus, joka toimi vuonna 2014 ensimmäistä kertaa kansainvälisen symposiumin pitopaikkana.
Keramiikkakeskuksen toiminnan tukemiseksi ja edistämiseksi Posiolle perustettiin vuoden 2014 aikana Arktinen Keramiikkakeskus – Arctic Ceramic Centre ry -niminen yhdistys. Sen tavoitteena on luoda Arktisesta keramiikkakeskuksesta korkeatasoinen, kansainvälisesti tunnettu keraamikkojen ja myöskin muiden taiteilijoiden kohtaamis- ja työskentelypaikka.
Vuonna 2015 Arktinen keramiikkakeskus hyväksyttiin International Academy of Ceramics (IAC) – järjestön jäseneksi. Arktinen Keramiikkakeskus isännöi myös IAC:n kongressin Rovaniemellä ja Posiolla vuonna 2020 ensimmäistä kertaa Suomessa. Se kokoaa todennäköisesti noin 300 keramiikkataiteen toimijaa yhteen. Kongressin alustava teema on ”On the Edge”.
Silken Laumann

Silken Suzette Laumann, MSC (o.s. Wallace; s. 14. marraskuuta 1964 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen soutaja. Hän saavutti soudun pariairokaksikosta yhden ja soudun yksiköstä kaksi olympiamitalia. 
Laumann on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.
Hänen siskonsa Daniele Laumann on myös soudun olympiamitalisti.
Gavin Rossdale

Gavin McGregor Rossdale (s. 30. lokakuuta 1965) on englantilainen muusikko ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Bush-yhtyeen laulajana ja kitaristina. Lisäksi hän on näytellyt muutamissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Constantine (2005) ja The Bling Ring (2013).
Gavin on esiintynyt myös Apocalyptican kanssa, ja vuonna 2010 he tekivät singlen ”End of Me”.

Yksityiselämä

Rossdale oli vuodesta 2002 vuoteen 2015 naimisissa laulaja Gwen Stefanin kanssa. Pariskunnalla on kolme poikaa Kingston James McGregor Rossdale (s. toukokuu 2006), Zuma Nesta Rock Rossdale (s. elokuu 2008) ja Apollo Bowie Flynn Rossdale (s. helmikuu 2014). Rossdalella on lisäksi tytär Daisy Lowe lyhyestä suhteesta muotisuunnittelija Pearl Lowen kanssa 1980-luvun lopulla.
Nick and Johnny

Nick and Johnny on Swedish Matchin valmistama vahva nuuskamerkki. Se tuli markkinoille alun perin Norjassa, sitten myös Ruotsissa. Saatavilla on kuutta makua, jotka ovat Nick and Johnny Crushed Ice (nikotiinipitoisuus: 1,4 %), Nick and Johnny Red Hot (1,4 %), Nick and Johnny White Heat (1,2 %), Nick and Johnny Original Edge (1,4 %) Nick and Johnny Green Ice (1.4%) ja Nick and Johnny Americana (1.4%).
Norjassa Nick and Johnny tuli myyntiin vuonna 2006 ja Ruotsissa alkuvuodesta 2007.
Giovanni Gentile (säveltäjä)

Giovanni Gentile (s. ?, Olevano Romano - k. vuoden 1649 jälkeen) oli italialainen säveltäjä ja musiikinopettaja.

Elämä ja teokset

Gintelen elämästä ja teoksista on jäljellä kaksi lähdettä, ainoa teos, soitonopetukseen tarkoitettu aineistokokoelma Solfeggiamenti et ricercari a due voci (Lodovico Grignani, Rooma, 1642) ja roomalaisen kirjanpainajan luettelo painotöistä.
Opetusaineiston etulehdellä Gentilen tittelinä on "Signor Giovanni Gentile d'Olevano", mikä tarkoittaa, että hän ei ollut pappi vaan maallikko ja että hän oli syntynyt Olevano Romanossa (koska Lomellinassa on toinen Olevano, voi syntymäpaikka olla vähän epäilyksenalainen, mutta koska Gentile toimii taiteellisen uransa ajan vain Roomassa, Olevano Romano lienee oikea).
Mitä hänen opetustyöhänsä tulee solfeggiamenti a due (solfèget kahdelle äänelle) sen otsikossa on ainoa vihje, edellä mainitun luettelon maininnan ohella, joka toteaa 13. joulukuuta 1729: "Giovanni Gentile oli vuosina 1645-1649 rekisteröitynä muusikoksi Santo Stefano del Caccossa (Rooma), mukanaan kolme lapsenlasta ja muutamia vieraita, ehkä hänen oppilaitaan. Sen kirkon lähellä sijaitsi kirjanpainaja Ludovico Grignani, joka vuonna 1642 julkaisi Gentilen Solfeggi e ricercari a 2 voci". Myös Solfeggiamentissa on merkintä pojanpojasta ja oppilaasta: sen omistuksen kardinaali Francesco Maria Brancacciolle on allekirjoittanut oppilas Marco Aurelio Desideri, joka myös on säveltänyt neljännentoista ja viimeisen solfeggion, kun taas seuraavassa on merkintä tekijästä "Del Signor Carlo Gentile, Nipote e Discepolo dell'Autore" eli "Signor Carlo Gentile, tekijän pojanpoika ja oppilas".
Sioux Lookout

Historia

Sioux Lookoutista on kaivauksissa löydetty merkkejä First Nationsin intiaaniasutuksista, joista vanhimmat ovat seitsemänneltä vuosituhannelta eaa.
Alueen eurooppalainen asutus sai alkunsa 1900-luvun alussa, jolloin Grand Trunk Railway rakensi rautatien Sioux Lookoutin itäpuolella sijaitsevaan Superior Junctioniin. Toinen ratayhteys lännestä Hudsoniin [tunnettiin alun perin nimellä: Rolling Portage] valmistui vuonna 1910. Samana vuonna (joidenkin lähteiden mukaan vasta 1912) Sioux Lookout [alun perin nimellä: Graham] sai kaupunkioikeudet (town). Rautatielinjojen yhdistämisestä käytiin ajoittain kiivastakin keskustelua ja lopulta ratalinjaus asteittain Superior Junctionista ja Sioux Lookoutin kautta Hudsoniin valmistui marraskuussa 1913. Grand Trunkin siirryttyä Canadian National Railwayn omistukseen se rakensi kaupunkiin veturitallin, junien välitankkaus ja huoltoasemat. Vuonna 1923 rautatieyhtiö rahoitti myös kaupungin asukkaiden ja työntekijöiden virkistyskäyttöön tarkoitetun YMCA-järjestön toimitalon rakentamisen. Rautatien johdosta kaupungin väkiluku kasvoi voimakkaasti ja vuonna 1914 asukkaita oli jo 1 500. Vuonna 1920 maantie kaupunkiin valmistui ja liikenne rautatiellä supistui. Trans-Canada Highwayn valmistumisen jälkeen 1940-luvulla liikenne rautatiellä hiljeni entisestään. Veturitallit ja vesitorni purettiin 1960-, ja 1970-lukujen aikana, kun rautatieyhtiö lopetti höyryveturiliikenteen ja siirtyi vähemmän huoltoa kaipaaviin dieselvetureihin. VIA Railin The Canadian -juna suorittaa nykyisin 20 minuutin polttoainetankkauksen Sioux Lookoutissa.
Vuonna 1926 löydettiin kultaa Red Laken alueelta, joka tuolloin sijaitsi tiettömässä erämaassa. Sioux Lookout ja Hudson toimivat kultaryntäyksen tärkeimpänä reittinä. Kullanetsijät saapuivat alueelle junalla ja jatkoivat matkaa kesäisin laivoilla, kanooteilla ja vesilentokoneilla, talvisin jäätä pitkin kuorma-autoilla sekä suksilla varustetuilla lentokoneilla. Kaivosyhtiöt avasivat useita kultakaivoksia ja rakensivat kiitotien omaa lentoliikennettään varten. Yleiseen käyttöön tarkoitettu Sioux Lookoutin lentoasema valmistui vuonna 1933, ja se oli aikanaan Pohjois-Amerikan toiseksi vilkkain rahtilentoasema Chicagon jälkeen. Lentoasemaa on edelleen tärkeä solmukohta pohjoisessa sijaitseville asutuksille ja kaivoksille.
Sioux Lookoutissa sijaitsi vuosina 1953–1987 yksi Yhdysvaltain ilmavoimien Pohjois-Amerikan tutkavaroitusjäjestelmän asemista.
Sioux Lookoutin kaupunki lakkautettiin 1. tammikuuta 1998, ja samalla se yhdistettiin Hudsonin ja läheisten asuinalueiden kanssa uudeksi Sioux Lookoutin kunnaksi.
Branwell Brontë

Patrick Branwell Brontë (26. kesäkuuta 1817 – 24. syyskuuta 1848) oli englantilainen taidemaalari ja runoilija. Hänen sisarensa olivat Brontën kuuluisat kirjailijasisaret Charlotte, Emily ja Anne, joiden teoksiin kuuluvat muun muassa Kotiopettajattaren romaani, Humiseva harju ja Wildfell Hallin asukas.

Lapsuus

Branwell Brontë syntyi Yorkshiren Thortonissa vuonna 1817, ja hän oli kuusilapsisen perheen ainoa poika. Vuonna 1821 Brontën perhe muutti Haworthiin isä Patrickin saatua sieltä töitä paikallisesta pappilasta. Brontën äiti Maria kuoli vielä samana vuonna, ja perheen lapset jäivät isänsä ja äidinpuoleisen tätinsä hoidettaviksi.

Ura

Nuoruudessaan Brontë alkoi opiskella taidemaalariksi Haworthissa ja toimikin ammatissa esimerkiksi vuosina 1838-1839 Bradfordissa. Hänen kuuluisin teoksensa lienee hänen sisaristaan maalaama muotokuva. Brontë maalasi alun perin myös itsensä kuvaan, mutta myöhemmin poisti itsensä kuvasta. Brontë toimi lisäksi kotiopettajana muutamissa perheissä. Toimiessaan kotiopettajana Robinsonin perheessä rakastui Brontë perheen rouvaan Lydiaan. Suhde päättyi epäonnisesti vuonna 1845, ja Brontë palasi kotiinsa Haworthiin. Kotona hän alkoholisoitui ja alkoi käyttää oopiumia.

Kuolema

Branwell Brontë kuoli tuberkuloosiin 31-vuotiaana 24. syyskuuta vuonna 1848. Hänet haudattiin neljä päivää myöhemmin Brontën perhehautaan Pyhän Mikaelin ja kaikkien enkelien kirkkoon Haworthiin. Myös Branwellin sisaret Emily ja Anne menehtyivät tuberkuloosiin. Emily vilustui veljensä hautajaisissa ja kuoli vielä saman vuoden joulukuussa, Anne seuraavan vuoden toukokuussa. Branwellin sisar Charlotte kuoli vuonna 1855 ja hänen isänsä Patrick 1861. Heidät kaikki Annea lukuun ottamatta on haudattu Brontën perhehautaan Haworthiin.
Kristiina Hanhirova

Kristiina Hanhirova (s. 24. huhtikuuta 1964 Kiiminki) on suomalainen media-alan yrittäjä, joka on toiminut itsenäisenä mediayrittäjänä vuodesta 2004 saakka. Sitä ennen Hanhirova on toiminut muun muassa Huomenta Suomi -tv-ohjelman juontajana.
Hanhirova asuu Helsingin Pikku Huopalahdessa aviomiehensä Timo Laukkion ja espanjanvesikoira Zorron kanssa.
Hanhirovan esikoiskirja Rakkautta, rukouksia ja rauhoittavia julkaistiin toukokuussa 2014.
Sara Vilander

Sara Emilia Vilander (s. 1981 Rovaniemi) on suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka tuli tunnetuksi jo hajonneen Minerva-yhtyeen laulusolistina. Nykyisin hän laulaa, säveltää ja sanoittaa Sara & Susiraja-yhtyeessä.
Sara aloitti musiikkiuransa 15-vuotiaana hieman sattumalta heitettyään legendaarisen " Ai, tarvitteko te laulajaa" -lausahduksen jo silloin olemassa olleen Minerva-yhtyeen basistille Kimmo Räsäselle. Hän kirjoitti Minervan riveissä ensimmäisen levytyssopimuksen Merceedees tuotannon kanssa vuonna 1999. 
Minerva-yhtyeen hajoamisen jälkeen Sara perusti uuden yhtyeen Sara & Susirajan yhdessä nuoruuden ystäviensä Lasse Rantasen, Timi Härkösen, Jukka Backmanin ja Junde Hietasen kanssa. Sara & Susiraja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa 2007.
Sara Vilander on toiminut musiikin lisäksi aktiivisesti myös muilla taiteen aloilla, kuten teatterin ja animaation parissa. Hän esiintyi teinivuosinaan #KULT#-työryhmän musikaaleissa Hair, Joseph and the Amazing Technicolour Dreamcoat ja West Side Story, joista oli vierailuesityksiä myös Savoy-teatterin ja Svenska Teaternin lavoilla. Hän on myös vieraillut Porvoon kesäteatterin lavalla Pirturalli-näytelmässä.
Koulutukseltaan Sara Vilander on animaattori. Tähän ammattiin hän valmistui vuonna 2004 Radio- ja televisio-opisto Artosta.
Espoonlahden paloasema

Espoonlahden paloasema (asema numero 30) sijaitsee Espoonlahden kaupunginosassa ja se on yksi viidestä Espoon alueella sijaitsevasta vakituisesta paloasemasta. Vuonna 2002 tehdyn yhteistoimintasopimuksen mukaisesti Espoon paloasemat kuuluvat Länsi-Uudenmaan pelastuslaitokseen.

Nykyinen paloasema

Espoonlahden paloaseman osoite on Rehtorintie 2. Samassa kiinteistössä sijaitsevat myös Espoon katuylläpidon toimitilat. Rakennus on valmistunut vuonna 1978, eikä siihen ole rakentamisen jälkeen tehty kuin pieniä parannuksia. Espoonlahden paloasema on alueellisesti tärkeä myös Kirkkonummen kunnan ja Länsimetron kannalta.  Pelastuslaitoksen johtokunta onkin ehdottanut vuonna 2007 uuden paloaseman rakentamista.  Nykyisen aseman on huonokuntoisuutensa lisäksi katsottu haittaavan lähellä sijaitsevaa asutusta ja se on liikenteellisesti hankalassa paikassa asuntokadun varrella, josta ei ole aina turvallista lähteä hälytykseen.

Espoonlahden uusi paloasema

Uuden paloaseman paikaksi on kaavailtu Sammalvuorella sijaitsevan Espoonlahden vesitornin juurusta osoitteessa Tyskaksenkaari 3. Uusi rakennus tulisi Espoonlahden vesitornin ja metron kuilurakennuksen viereen. Parempien liikenneyhteyksien vuoksi tämä sijainti laajentaa selvästi tulevan paloaseman laskennallista kuuden minuutin toimintavalmiusaika-aluetta nykyisellä tieverkolla. Hälytysajoon lähteminen huomioidaan Tyskaksenkaaren ja Nöykkiönkadun risteyksen rakentamisessa. 
Uuden paloaseman rakentamisen mahdollistava kaava hyväksyttiin helmikuussa 2014. Paikka on länsiosaltaan Länsimetron työmaa-aluetta, sillä osittain tulevan paloaseman tontin alle louhitaan Länsimetron huoltotunneleita. Pelastuslaitos onkin kouluttanut henkilöstöään maanalaista pelastustoimintaa varten vuodesta 2013 lähtien. Espoonlahden paloasemahankkeen suunnitelmien on arvioitu valmistuvan kesäkuussa 2017. Tällöin rakentaminen voisi alkaa alkaa tammikuussa 2018 ja se valmistuisi joulukuussa 2018. Rakennus voitaisiin ottaa käyttöön alkuvuodesta 2019.
Susikoira Roi

Susikoira Roi on oululaisen kirjailija Jorma Kurvisen kirjoittama nuortenkirjasarja, jossa seurataan nuoren Tomi-pojan ja tämän pelastaman saksanpaimenkoira Roin seikkailuja. Kirjasarjan ensimmäinen teos, Susikoira Roi, ilmestyi vuonna 1976 ja viimeinen, Susikoira Roi ja karkulainen, vuonna 2002. 
Kirjasarjan kaksi ensimmäistä osaa, Susikoira Roi sekä Susikoira Roi ja seikkailu saaristossa, on myös kuvattu televisiosarjoiksi. Sarjojen pääosassa Tomia esitti Paavo Westerberg, ja Roin roolissa nähtiin poliisikoira Jami.
Jonas Björkman

Ura

Tennisvalmentaja ja postimies Lars Björkmanin poika, Jonas, alkoi pelata tennistä kuusivuotiaana. Hän voitti 18-vuotiaana Ruotsin junioreiden tennismestaruuden ja oli yksi Ruotsin viidestä parhaasta junioripelaajasta.