google/wiki40b huggingface dataset:
Omennus

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 83 000 kuutiometriä eli 0,0001 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Asikkalanselän alueella (14.21), jonka Urajärven valuma-alueeseen (14.212) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121 metriä mpy.
Longos

Longos (m.kreik. Λόγγος) oli antiikin ajan kreikkalainen kirjailija ja kertomuksen Dafnis ja Khloe kirjoittaja. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän, mutta oletetaan, että hän eli Lesboksen saarella, johon myös hänen teoksensa sijoittuu, 100-luvun ja 200-luvun taitteessa.
On myös arveltu, että "Longoksen" nimi (gen. λόγγου, Longou) olisi vain virhetulkinta romaanin Dafnis ja Khloe otsikon Λεσβιακῶν ἐρωτικῶν λόγοι δ, "Lesboslaisia eroottisia kirjoituksia neljä kirjaa" sanasta λόγοι, logoi (gen. λόγου, logou), jolloin teoksen kirjoittajan oikea nimi olisikin joku toinen.
Mikäli kirjoittajan nimi todella oli Longos, hän oli cognomeninsa perusteella todennäköisesti jonkin roomalaisen suvun vapautettu orja. Nimi voidaan yhdistää mytileneläiseen sukuun, joka on saattanut ottaa nimensä Pompeiukselta ja johon on kuulunut muun muassa konsuli Pompeius Longus (konsulina vuonna 49 jaa.).
Longoksen ja hänen romaaninsa ajoittaa Rooman keisariaikaan myös se, että tämä mainitsee teoksensa alussa erään seinämaalauksen. Tuollaiset maalaukset olivat suosittuja keisariajalla ja esiintyvät myös usein tuon ajan kirjallisuudessa.
Jalmari Hahl

Filip Hjalmar (Jalmari) Hahl (13. kesäkuuta 1869 Rautu – 17. elokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, opettaja ja suomentaja.

Henkilöhistoria

Hahl syntyi 13. kesäkuuta 1869 Raudussa lääninrovasti (kontrahtirovasti) Anders Gustaf Hahlin perheeseen. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Viipurissa 1888 hän opiskeli Helsingin yliopistossa estetiikkaa ja kirjallisuutta. Hahl suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1891 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1897. Hän teki opintomatkoja Ranskaan, Saksaan, Italiaan ja Pohjoismaihin. Hän toimi Helsingissä suomalaisen normaalilyseon saksan ja ranskan kielen lehtorina 1909–1927 ja Helsingin yliopiston kirjallisuushistorian ja estetiikan dosenttina 1909–1929.
Jalmari Hahl johti Ylioppilaskunnan Laulajia 1892–1897. Hän johti muun muassa Helsingissä kantaesitykset Jean Sibeliuksen teoksista Venematka (opus 18/9) 6. huhtikuuta 1893, Saarella palaa (opus 18/4) 7. joulukuuta 1895 ja Laulu Lemminkäiselle (opus 31/1) 12. joulukuuta 1896.
Hahl oli Suomen Kansallisteatterin johtaja ja ohjaaja maaliskuusta 1905 kevääseen 1907. Pesti jäi lyhyeksi kovan ryöpytyksen ja kampeamisen vuoksi, kun teatteria ja sen esityksiä käytettiin yleisen arvokeskustelun välineenä. Hänen ohjaamaansa Oscar Wilden Salomea nimittäin esitettiin vuonna 1905 juuri suurlakon aikoihin. Elli Tompuri kertoo muistelmissaan Minun tieni (1942, sivuilla 125–128), ettei Hahl juuri puuttunut näyttelijän roolin luomiseen vaan ”hymyili vain ja oli hieno mies, antoi taiteilijan itse luoda ...”. Tampereen Teatterin johtajana Jalmari Hahl toimi 1912–1915.
Eino Leino luonnehtii vuonna 1910 Hahlia kirjalliseksi, artistiseksi taiteilijaluonteeksi, jonka hauraassa, viileässä tuotannossa voidaan havaita ranskalaisen ja italialaisen kirjallisuuden vaikutusta. Jalmari Hahl kuoli Helsingissä 17. elokuuta 1929.
Vaikeaa sydäntautia potenut Hahl kuoli sairaskohtaukseen Mariankatu 12:n kohdalla yöllä 17. – 18. elokuuta. Hänellä ei ollut mukanaan henkilöllisyyspapereita ja kukaan ei tunnistanut häntä lehdessä julkaistujen tuntomerkkien perusteella joten hänet haudattiin tuntemattomana Malmin hautausmaalle elokuun lopulla. Tapaus selvisi vasta syyskuun puolivälissä sen jälkeen kun asunnostaan kadonnutta Hahlia alettiin etsiä.
Antonio Rukavina

Seurajoukkue

Rukavina siirtyi tammikuussa 2007 Partizaniin edustettuaan aiemmin viisi vuotta Bežanijania. Hän nousi Partizanissa heti tulonsa myötä joukkueen kapteeniksi. 5. tammikuuta 2008 hän siirtyi saksalaiseen Borussia Dortmundiin 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Pelattuaan vuoden Dortmundissa, hän siirtyi 2. helmikuuta 2009 loppukauden kestävällä lainasopimuksella 1860 Müncheniin. Heinäkuussa 2009 müncheniläisseura teki siirrosta pysyvän ja niin Rukavina jäi joukkueeseen. Osana kauppaa Sven Bender matkasi Dortmundiin.

Maajoukkue

Rukavina teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 6. kesäkuuta 2007 pelatussa vuoden 2008 EM-kilpailujen karsintaottelussa Suomea vastaan.
Li Chun

Li ”Junjun” Chun (kiin. 李纯, Lǐ Chún, s. 11. helmikuuta 1988 Hunan, Kiina) on Morning Musume kahdeksannen generaation jäsen, joka otettiin mukaan myöhemmin kuin Aika Mitsui.
Hänen kanssaan Morning Musumeen liitettiin myös toinen jäsen Qian Lin. Hänen ensimmäinen singlensä Morning Musumessa oli Onna ni Sachi Are.
Kuten myös Qian Lin, Junjun on toinen jäsen Morning Musumen historiassa, joka ei ole japanilaista alkuperää.
The 39 Clues

The 39 Clues on monen kirjailijan luoma kirjasarja nuorille. Kirjailijoihin lukeutuvat muun muassa Rick Riordan, Gordon Korman, Peter Lerangis ja Jude Watson. Sarjaa on käännetty suomeksi vuodesta 2008 lähtien ja kirjasarjan on kustantanut Egmont. Jokaisessa kirjasarjan osassa on keräilykortti, joka mahdollistaa pelaamisen interaktiivisella The 39 Clues- verkkosivulla. Kirjoista oli alun perin suunniteilla myös elokuva.
Kirjasarjan päähenkilöinä ovat 11-vuotias Dan Cahill ja tämän 14-vuotias sisko Amy Cahill, joiden tehtävänä on kerätä 39 johtolankaa.

Elokuva

Steven Spielberg ja Dreamworks hankkivat elokuva-oikeudet kirjasarjaan kesäkuussa vuonna 2008. Myöhemmin he kuitenkin möivät elokuva-oikeudet Universal Studios- elokuvastudiolle.  Kirjoihin perustuvan elokuvan ohjaajaksi kiinnitettiin Shawn Levy ja sen piti alun perin saada ensi-iltansa vuonna 2016.
Jussijärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Juupajoen itäpuolella ja Längelmäen pohjoispuolella olevalla mäkisellä ylänköalueella mäkien välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven länsipuolelle tulee metsäautotie ja pohjoispuolen ohittaa toinen metsäautotie Äväntäjärveltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143 metriä mpy. Järveen ei tule ojia ja sillä on lyhyt laskuoja viereiseen painanteeseen.
Tykkimyssy

Tykkimyssy eli koppamyssy on länsisuomalaisten naisten kansallispukujen yhteydessä käytettävä pitsimyssy. Tykkimyssyä käytti aikuinen, rippikoulun käynyt nainen, kun nuoret tytöt käyttivät silkkinauhaa. Tykkimyssy puetaan pitkistä hiuksista kootun nutturan päälle tai yläpuolelle. Sen päällä voidaan käyttää ulkona huivia. Tykkimyssy kuuluu myös virolaiseen kansallispukuun.
Tykkimyssy on paperista kovittamalla tehty pyöreäkupuinen myssy. Yleensä silkillä päällystetty kupu on koristeltu kirjonnalla. Myssyssä on silkkirusetti takana ja pitsi eli tykki edessä. Hienoimmat pitsit olivat raumalaisia.

Historia

Tykkimyssyn malli perustuu Euroopassa 1700-luvun alussa muodissa olleeseen pehmeään myssyyn, jossa uskotaan olleen erillinen pitsireunainen alusmyssy. 1700-luvun puolivälissä myssyn paperilla kovitettu muunnos oli levinnyt Ruotsi-Suomen porvaris- ja pappisrouvien sekä varakkaiden talojen emäntien pyhäpukimeksi. Myssyn etureuna leikattiin pyöreäksi ja keskeltä lovetuksi herttakuvion muotoa jäljitellen. Myssy päällystettiin kuviollisella arvokankaalla, ja kankaasta tehtiin taakse myös koristerusetti. Myssyn kangas saatettiin myös kirjailla. Päälaelle myssyn etureunan alle kiinnitettiin leveä nyplätty pitsi. Myssyn mentyä pois muodista ylempien luokkien keskuudesta se siirtyi palvelusväen ja alempien luokkien naisten käyttöön.
Tykkimyssy syrjäytti kansanpukojen kanssa aiemmin käytetyt tanun ja hunnun. Tykkimyssyä käytettiin 1800-luvun puoliväliin saakka, Kymenlaaksossa pienennettynä versiona vielä 1900-luvun alussa. Tykkimyssy ei missään vaikeessa levinnyt käyttöön Karjalankannaksella.
Ainoastaan parasta

Juoni

Isossa kiinteistöfirmassa työskentelevä nuori Jimmy Brewster on päättänyt päästä huipulle ja ylempään yhteiskuntaluokkaan keinolla millä hyvänsä. Lisäksi hän on ihastunut pomonsa tyttäreen. Hän saa vanhan huijarin ja väärentäjän (Elliott) oppi-isäkseen, ja tämän suhteilla Jimmy tutustuu oikeisiin piireihin. Kun mentoria ei enää tarvita, hänet voi murhata ettei hän puhu sivu suunsa. Jimmy etenee yrityksen osakkaaksi ja johtajistoon ja saa vaimokseen johtajan tyttären.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus

The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Soekarja Somadikarta

Soekarja Somadikarta (s. 1930) on indonesialainen, lintuihin erikoistunut biologi.
Somadikarta on oppiarvoltaan tohtori. Hän työskentelee Indonesian yliopiston biologian osastolla Depokissa, Länsi-Jaavalla. Somadikarta nimitettiin vastikään 25. Kansainvälisen ornitologian kongressin kunniapuheenjohtajaksi.
Somadikarta on nimennyt kaksi sumatranloistosalangaanin (Collocalia linchi) alalajia, dedii ja ripleyi. Hän nimesi, yhdessä oppilaansa Mochamad Indrawanin kanssa, uuden pöllölajin Ninox burhani, englanniksi Togian Boobook vuonna 2004. Lajia ei mainita BirdLife Suomen maailman lintujen lajiluettelossa.
Indrawan nimesi löytämänsä uuden rillilajin Zosterops somadikartai opettajansa kunniaksi keväällä 2008.
Meri (elokuva)

Juoni

Meri käsittelee Islannin kalateollisuuden kuihtumista Shakespearen Kuningas Learin mukaelman kautta. Pikkukaupungin kalapakastamon iäkäs patruuna kutsuu koolle sukukokoukseen luovuttaakseen firman johtajuuden seuraavalle. Tehdasta luotsannut vanhempi poika on syyllistynyt rikkeisiin perintörahojen toivossa, joten patruuna on päättänyt antaa tehtaansa nuoremman poikansa hoitoon. Tämä on kuitenkin ehtinyt vaihtaa kaupalliset opintonsa Pariisissa sävellysopintoihin ja löytänyt ranskalaisen tyttöystävän, eikä enää kiinnostu paluusta kotikulmille.

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä draaman kaikki perheenjäsenet ovat suorastaan koomisen ahdistuneita, ja menneisyydestä alkaa vyöryä esiin hyytäviä traumaattisia salaisuuksia. ”Pohjoismaalaisittain tyypillisessä synkistelyssä vain viina, nyrkki ja pikapano tuovat hetkeksi helpotusta totisten päähenkilöiden ankeaan tuskailuun.”
Lyijyvahanokka

Levinneisyys

Lyijyvahanokkaa tavataan Afrikan kaakkoisosissa ja Eteläisen Afrikan pohjoisosissa sekä Keskisen Afrikan eteläosissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Marja Hintikka Live

Medianäkyvyys

Jo ennen ohjelman alkua se nousi näkyvästi esille suomalaismedioissa. Uutisissa oli aiheena yhtenä ohjelman osiona oleva seksikoulu, jossa suomalainen pariskunta antaa vinkkejä seksielämän piristämiseksi. Ohjelmassa ei kuitenkaan tulla esittämään varsinaista yhdyntää, vaan kuvattu materiaali on animoitu sekä sensuroitu. Hintikka on kertonut Ylen ohjelmapalautteeseen tulleen runsaasti palautetta ohjelmaosiosta ja osassa ohjelmaa vaadittiin lopetettavaksi jo ennen sen alkua.
Nyt v***u syöt! -jaksossa showpainijat StarBuck ja Stark Adder pakkosyöttivät Marja Hintikkaa ja Jenny Lehtistä. Tapahtuma herätti keskustelua myös sosiaalisessa mediassa. Tukkapölly takaisin? -jaksossa StarBuck ja Stark Adder demonstroivat viisi erilaista ruumiillisen kurituksen muotoa, jota osa vanhemmista pitää Lastensuojelun Keskusliiton tutkimusten mukaan hyväksyttävänä. Lähetyksessä Hintikkaa ja Lehtistä muun muassa tukistettiin ja lyötiin poskelle. Nainen, pala lihaa -jaksossa toinen vakiokasvoista Heikki Soini ”synnytti”, sillä hänelle tuotettiin kahden tunnin synnytyskivut laitteella, joka on kehitetty synnytyskipujen simuloimiseen. Aiemmin hän oli jo kantanut viikon ajan vauvavatsaa.
J’accuse…!

J’Accuse…! ([ʒakyz], ranskaa, suom. ”Minä syytän”) oli kirjailija Émile Zolan kirjoittama avoin kirje, joka julkaistiin 13. tammikuuta 1898 ranskalaisessa L’Aurore-sanomalehdessä.
Kirje liittyi Dreyfusin tapaukseen, jossa kapteeni Alfred Dreyfusin väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia. Zola syytti kirjeessään seitsemää korkea-arvoista upseeria ja kolmea käsialantutkijaa todisteiden keksimisestä Dreyfusia vastaan ja totuuden peittelystä. L’Aurore-lehden oli perustanut edellisenä vuonna tunnettu vasemmistopoliitikko Georges Clemenceau, joka Zolan tavoin halusi puhdistaa Dreyfusin maineen.
Kirjeen laajan suosion seurauksena lausahdus J’accuse on muodostunut suuttumuksen tai syytösten ilmaisuksi vallanpitäjiä tai väärinkäytöksiä tehneitä kohtaan, myös ranskalaisen kielialueen ulkopuolella.
Davorin Rudolf

Davorin Rudolf (s. 13. marraskuuta 1934) oli kroatialainen poliitikko ja professori.
Rudolf liittyi Kroatian akatemiaan, jossa hän edistyi professoriksi vuonna 1991. Hänestä tuli pääministeri vuonna 1991, mutta erosi virastaan samana vuonna.
Torvikaiutin

Torvikaiutin on keksintönä vanha. Jo tuhansia vuosia sitten ihminen käytti suuntainta eli alkeellista megafonia suunsa edessä huudon kantomatkan lisäämiseksi. Edistyneempi tapa käyttää kartiota samaan tarkoitukseen keksittiin myös jo kivikauden aikana. Idea on sinänsä yksinkertainen ja toimiva.
Suuntain/ torvi sekä lisää sekä äänen määrää että sen suuntaavuutta. Akustisen äänen määrä nousee jo yksinkertasellakin suuntaimella helposti 6 desibeliä, jolloin kantama kaksinkertaistuu. Kaiuttimen yhteydessä torvi tuli käyttöön samaisesta syystä. Gramofoni sai omintakeisen ulkonäön juuri siihen asennetusta torvesta.
Torvi parantaa merkittävästi kaiutinelementin liikkeen muuntumista ilmamassaa liikuttavaksi männäksi. Kaiutin on periaatteessa yksinkertainen muuntaja, joka muuttaa liikkuessaan ilmamassan tiheämmäksi/ harvemmaksi. Ääni tarvitsee aina etenemiseen väliainetta, joka on yleensä ilma. Ääniaallon pituus määrää taajuuden ja aallonkorkeus eli amplitudi määrää voimakkuuden.
Hyvin suunniteltu torvikaiutin on ääneltään hyvä, särötön ja tarkka.
Torven toimintaa säätelevät pääasiassa sen pituus, tilavuus, sekä kurkun ja suuaukon kokojen välinen suhde. Yleensä torvet jaetaan kolmeen ryhmään: Diskantti- keskialue ja bassotorvi.
Dietrich Fischer-Dieskau

Dietrich Fischer-Dieskau (28. toukokuuta 1925 Berliini — 18. toukokuuta 2012 Berg, Starnberg) oli yksi 1900-luvun arvostetuimmista laulajista. Hänen äänialansa oli baritoni.
Lied-laulajana Dietrich Fischer-Dieskau kunnostautui erityisesti Franz Schubertin yksinlaulujen esittäjänä. Varsinkin Winterreise- ja Die schöne Müllerin -laulusarjojen levytykset pianisteinaan Jörg Demus ja Gerald Moore ovat saaneet paikan klassisen musiikin historiassa. Dietrich Fischer-Dieskau onkin ollut yksi ahkerimmista taidemusiikin esittäjistä runsaalla 400 levytyksellään, ja hänen repertoaariaan on sanottu laajemmaksi kuin kellään muulla laulajalla.
Dietrich Fischer-Dieskau vieraili useita kertoja myös Suomessa. Useimmat levytyksensä hän teki Deutsche Grammophon -levymerkille. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat niin Jeesuksen rooli Johann Sebastian Bachin Matteus-passiossa, Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin oopperoiden keskeiset osat kuin Franz Schubertin ja Robert Schumannin yksinlaulut.

Elämä ja ura

Fischer-Dieskau syntyi Berliinissä rehtorin ja opettajan perheeseen. Hän alkoi ottaa laulutunteja 16-vuotiaana. Vuonna 1943 Fischer-Dieskau joutui sotaan. Hän jäi vangiksi 1945 ja oli kaksi vuotta amerikkalaisten sotavankina.
Ammattilaisura musiikin parissa alkoi vuonna 1947, jolloin hän palasi Saksaan. Seuraavina vuosikymmeninä Fischer-Dieskau esiintyi lukuisissa eri maissa ja teki monia oopperarooleja. Vuonna 1951 hän levytti ensimmäiset liedinsä. Vanhojen oopperoiden ja liedien lisäksi Fischer-Dieskau esitti 1900-luvun musiikkia. Hän vetäytyi konserttilaulajan urasta vuonna 1992, jonka jälkeen hän toimi kapellimestarina, opetti laulamista, kirjoitti kirjoja ja maalasi.
Ruohovarsi

Ruohovarsi on kasvin maanpäällinen varsi, joka on puutumaton ja kuolee yhden kasvukauden jälkeen. Ruohovartiset kasvit voivat olla yksi-, kaksi- tai monivuotisia. Ruohovarsi kasvaa pituutta kärjestään. Heinäkasvien kortta, joka kasvaa pituutta nivelkohdista, voidaan pitää erikoisrakenteisena ruohovartena. Kasvitieteellisessä mielessä esimerkiksi yksisirkkaisiin kuuluvat banaanikasvit ovat ruohovartisia eivätkä puuvartisia. 
Metsissä ruohovartisia kasveja kasvaa yleensä kenttäkerroksessa.
Reiderland

Asutuskeskukset

Bad Nieuweschans, Beersterhoogen, Beerta, Booneschans, Drieborg, Ekamp, Finsterwolde, Finsterwolderhamrik, Ganzedijk, Goldhoorn, Hamdijk, Hongerige Wolf, Kostverloren, Kromme-Elleboog, Nieuw-Beerta, Nieuwe Statenzijl, Oude Statenzijl, Oudedijk, Oudezijl ja Ulsda.
Wadii el-Jeri

Wadii el-Jeri (s. 1972) on tunisialainen lääkäri. Hän toiminut vuodesta 2012 lähtien Tunisian jalkapalloliiton puheenjohtajana.
El-Jeri joutui syytteeseen lahjontaepäilystä yrittäessään sopia Tunisian ja Kamerunin välistä MM-karsintaottelua tuomaroineen Koman Coulibalyn kanssa Tunisian suosimisesta.
2015 Afrikan-mestaruuskisossa Tunisian kärsittyä tappion Päiväntasaajan Guinealle puolivälierissä kohua nostaneen erotuomarin toiminnasta. Päätti el-Jeri ilmoittaa Afrikan jalkapalloliitolle erostaan Afrikan mestaruuskisojen komiteasta.
Google Pixel

Google Pixel on sarja Googlen kehittämiä viihde-elektroniikkalaitteita. Google Pixel -sarjan älypuhelimissa sekä tableteissa käytetään käyttöjärjestelmänä Androidia ja läppäreissä Chrome OS:ää.

Chromebook Pixel

Google esitteli Chromebook Pixel -läppärin helmikuussa 2013. Chrome OS- käyttöjärjestelmällä varustetussa Chromebook Pixelissä on 12,85 tuuman kosketusnäyttö ja vähintään 32 gigatavua sisäistä muistia. Toisen sukupolven Chromebook Pixel julkistettiin maaliskuussa 2015. Vuoden maaliskuussa 2017 Chromebook Pixel -läppäreitä huhuttiin kuolleiksi. Google kuitenkin vihjasi Chromebook Pixel -läppäreiden jatkavan eloaan, vaikka uusia tuotteita ei oltukaan julkaistu pariin vuoteen.

Pixel C

Google esitteli Pixel C -tablettitietokoneen 29. syyskuuta 2015. Se on varustettu 10,2 tuuman näytöllä ja uudella Android 6.0 -käyttöjärjestelmällä. Pixel C:lle on saatavilla lisävarusteena myös näyttösuojana toimiva Bluetooth-näppäimistö. Google kehitti aiemmista Nexus-sarjan tableteista poiketen Pixel C:n itse.

Pixel-puhelimet

Google esitteli Pixel-sarjan ensimmäiset puhelimet, Pixelin ja Pixel XL:n, lokakuussa 2016. Ne eivät Nexus-sarjan laitteiden tavoin tarjoa aivan puhdasta Androidia, vaan niissä käytetään Googlen Pixel Launcheria. Google tarjoaa Pixel-puhelinten ostajille oman Google Assistant -puheentunnistusjärjestelmänsä, nopeat käyttöjärjestelmäpäivitykset ja rajattomasti ilmaista pilvitallennustilaa valokuville. Google kehittää ja myy Pixel-puhelimet itse, toisin kuin yhteistyössä muiden valmistajien kanssa tehdyt Google Nexus -sarjan laitteet. Google pyrkii lippulaivatason Pixel-puhelimilla haastamaan Applen iPhonet.
Mikkelin rautatieasema

Historia

Uusrenessanssityyliä edustavan Mikkelin aseman piirustukset on hyväksytty 1888 ja se on rakennettu Savonradan yhteydessä. Asemarakennus on edelleen alkuperäinen ja sitä on laajennettu vuosina 1902 ja 1925. Ensimmäisessä laajennuksessa poikkipäätyinen avokuisti muutettiin sisätilaksi. Viimeksi sitä on peruskorjattu 1997.
Aseman yhteydessä, Mannerheimintien toisella puolella on edelleen talvisodan aikana vara-asemaksi rakennettu kivinen puolipallon muotoinen sirpalesuoja.

Mannerheimin salonkivaunu

Marsalkka C. G. E. Mannerheimin käytössä oli vuodesta 1939 lähtien oma esikuntajuna. Se sisälsi veturin, kaksi makuuvaunua, konduktöörinvaunun, ilmatorjuntavaunun ja autonkuljetusvaunun. Hän käytti vaunua vuoteen 1946 asti.
Mannerheimin salonkivaunu on rakennettu vuosina 1929–1930. Se sisältää salongin ja viisi makuuhyttiä. Vaunussa on myös keittiö ja WC.
Salonkivaunu sijaitsee Mikkelin rautatieasemalla, aseman vierellä ja se on avoinna yleisölle vain kerran vuodessa, Puolustusvoimain lippujuhlapäivänä 4. kesäkuuta. Kesällä 2006 salonkivaunu ei ollut nähtävillä rakennustöiden vuoksi.
Jokipeukaloinen

Levinneisyys

Jokipeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 12 900 km². Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ahti Taponen

Ahti Juhani ”Jussi” Taponen (s. 9. kesäkuuta 1937 Hiitola) on suomalainen kirjailija, runoilija ja sanoittaja. Aluksi Taponen käytti kirjailijanimenään kutsumanimeä Jussi Taponen, mutta on myöhemmin käyttänyt julkaisuissa virallista ensimmäistä nimeään Ahti.
Taponen teki pitkän uran mainosalalla ja toimi muun muassa mainostoimisto Erva-Latvalan luovana johtajana 1971–74. Hän kirjoitti tietoteoksen Yrityskuva (Sininen kirja 1970) ja Suomen Markkinointiliiton 60-vuotisjulkaisun 1988. Vuonna 1991 hän kirjoitti Suomen Painiliiton 100-vuotisjulkaisun.
Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava

Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava on Niccolò Tartaglian keksimä kaava ratkaista yhtälöt muotoa 
 missä . Kun yhtälö jaetaan a:lla ja sijoitetaan x=y-b/3a, saadaan yhtälö muotoon y³+py+q=0. Jos p=0 nähdään, että yhtälöllä on ratkaisuna y=-q^(1/3). Siten y³+py+q=0 on jaollinen polynomilla y-q^(1/3) ja saatu toisen asteen yhtälö on helppo ratkaista. Keskitytään siis tapaukseen, missä 
Sijoittamalla y=u+v yhtälöön y³+py+q=0 saadaan yhtälö muotoon 
 Nyt voidaan valita u ja v siten, että 3uv=-p. Tällöin saadaan 
 Tämä näennäisesti kuudennen asteen yhtälö palautuu sijoituksella t=u³ toisen asteen yhtälöksi. Kun nämä arvot on saatu, voidaan päätellä edellisten sijoituksessa saatujen muuttujien arvot ja lopulta polynomin juuret saadaan selville.
Hydratsiini

Käyttö

Hydratsiinin pääkäyttö on lannoitteiden tuotannossa ja esimerkiksi elastaanikuitujen tuotannossa. Sitä käytetään metallien pinnoituksessa (nikkelöinti) ja muovien valmistuksessa (polyuretaanin valmistus) sekä lääkkeiden valmistuksessa ja valokuvien kehityksessä. 
Hydratsiinia käytetään myös juomaveden puhdistuksessa ja eräissä räjähdysaineissa.
Hydratsiinia voidaan käyttää myös voimalaitosten vedenkäsittelyssä hapen poistoon estämään korroosiota voimalaitosten höyrykattiloiden höyry-vesikierrossa ja kaukolämpöverkossa. Ilman hapen vaikutuksesta hydratsiini hajoaa typeksi ja vedeksi. Kaukolämpöverkossa kiertävän veden hydratsiinipitoisuus on hyvin alhainen noin 0,1 mg/l. Laimea liuos ei aiheuta ihmisille terveydellistä vaaraa mahdollisessa kaukolämpöputken vuodossa.
Toisen maailmansodan lopulla Saksa käytti hydratsiinia Messerschmitt Me 163-rakettihävittäjän polttoaineena metanolin kanssa nimellä B-Stoff. Sen jälkeen yhdistettä on käytetty kantorakettien ja avaruusalusten rakettimoottorien ajoaineena. 
Hydratsiinia on käytetty myös varhaisissa polttokennoissa.

Valmistus

Hydratsiinia valmistetaan vuonna 1907 keksityllä Olin Raschig-prosessilla natriumhypokloriitista NaClO ja ammoniakista NH₃. Nykyään yleisempi valmistustapa on Pechiney–Ugine–Kuhlmann-prosessi lähtöaineena ammoniakki ja vetyperoksidi.
Emil Fischer havaitsi luonnossa ensi kerran hydratsiinia vuonna 1875.

Variaatioita

Hydratsiinista on kehitetty monometyylihydratsiini MMH, epäsymmetrinen dimetyylihydratsiini UDMH (1,1-dimetyylihydratsiini) ja symmetrinen dimetyylihydratsiini eli 1,2-dimetyylihydratsiini. Näiden lisäksi markkinoilla on useita muita eri tavoin substituoituja hydratsiineja synteettisen kemian tarpeisiin.
Lyhytpartamesikko

Levinneisyys

Lyhytpartamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nuijanpohja

Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,4 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,6 metriä mpy.