google/wiki40b huggingface dataset:
Riikka Sarasoja-Lilja

Arvokisat

Sarasoja kuului Suomen joukkueeseen, joka voitti nuorten maailmanmestaruuden 4 × 5 kilometrin viestissä Karpacz-Szklarskassa 2001. Seuraavana talvena hän sijoittui Schonachin nuorten MM-kilpailuissa sprintissä neljänneksi. Tarvision universiadeissa 2003 hän saavutti hopeaa vapaalla hiihtotavalla käydyssä sprinttikilpailussa ja pronssia viiden kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Liberecin MM-kisoissa 2009, Sarasoja sijoittui sprintissä 20:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 24:nneksi ja 30 kilometrillä 25:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli parisprintissä kahdeksas, 30 kilometrillä 13:s, yhdistelmäkilpailussa 21:s ja 10 kilometrillä 31:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi, sprintissä 27:nneksi ja 30 kilometrillä 33:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti pronssia vapaan hiihtotavan parisprintissä Krista Lähteenmäen kanssa. 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli 12:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kymmenenneksi parisprintissä.

Maailmancup

Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Sarasoja sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Trondheimin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2004. Toistaiseksi parhaan sijoituksensa, kuudennen tilan, hän on saavuttanut vapaan hiihtotavan sprinttikilpailuissa Lahdessa 2009 ja Düsseldorfissa 2011.
Tour de Skillä 2009–2010 Sarasoja sijoittui neljänneksi Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Lopputuloksissa Sarasoja oli 15. 4 × 5 kilometrin viestissä hän oli kaudella 2003–2004 mukana kolmanneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa Otepään ja Uumajan osakilpailuissa. Kaudella 2007–2008 hän kuului Suomen joukkueeseen, joka sijoittui toiseksi Falunissa ja kolmanneksi Beitostølenissä. Kaudella 2011–2012 hän oli Suomen joukkueessa kolmas Sjusjøenissa ja toinen Nové Městossa. Tour de Skillä 2011–2012 Sarasoja-Lilja sijoittui 2,5 kilometrin vapaan hiihtotavan prologissa neljänneksi ja 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa viidenneksi.

SM-taso

Sarasoja on saavuttanut vapaan hiihtotavan sprintissä SM-hopeaa Iisalmessa 2004 ja SM-pronssia Vantaalla 2008. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän sai SM-pronssia Jämillä 2009. 30 kilometrin vapaalla hän saavutti SM-hopeaa 2009. 3 × 5 kilometrin viestissä hän on saavuttanut SM-pronssia 2008, kultaa 2009 ja pronssia 2010. Parisprintissä hän sai SM-pronssia 2009 ja kultaa 2010.
Kapital (albumi)

Levyn teko

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Laibach, paitsi Kinderreich kasetti- ja CD-versiot sanoittanut "Einstein" ja Steel Trust säveltänyt ja sovittanut Bertrand Burgalat sekä sanoittanut Germania. Kaikki kappaleet tuottanut Laibach, paitsi Le Privilege des Morts, Codex Tobus/Codex Durex, The Hunter's Funeral Procession, White Law, Torso, Entartete Welt ja Regime of Coincidence, State of Gravity tuottanut Laibach ja Paul Kendall, Young Europa tuottanut Laibach ja Julian Briottet sekä Steel Trust tuottanut Rico Conning. Nauhoittanut ja miksannut Paul Kendall, Julian Briottet ja Laibach, Wirtschaft Ist Tot miksattu yhdessä Daniel Millerin kanssa, Steel Trust miksannut Rico Conning. Kappaleet tehty ja ohjelmoitu NSK studio Reichstagissa, Ljubljanassa. Ne on nauhoitettu ja miksattu Worldwide-studiossa Lontoossa.
São Cristóvão

Historia

São Cristóvão perustettiin turvaamaan Portugalin siirtokuntia Brasilian rannikolla paikallisia ja ranskalaisia salakuljettajia vastaan. Cristóvão de Barros perusti kaupungin Poximjoen muodostamalle kannakselle. Maa-alueen hänelle oli myöntänyt kuningas Filip II. Kaupunki siirrettiin kahteen otteeseen pian perustamisensa jälkeen. Vuonna 1607 se muutti nykyiselle paikalleen.
São Cristóvãosta tuli Sergipen pääkaupunki ja merkittävä hallinnollinen ja taloudellinen keskus Salvadorin ja Recifen välille. Kaupunki oli myös merkittävä välietappi sisämaahan suuntaaville uudisasukkaille. Vuonna 1855 Sergipen pääkaupunki siirrettiin São Cristóvãosta Aracajúun.
Osavaltionhallitus julisti São Cristóvãon kansallismonumentiksi vuonna 1938. Vuosina 1941–1962 monia kaupungin historiallisista monumenteista peruskorjattiin. Vuonna 1967 Historiallisen ja taiteellisen kulttuuriperinnön kansallisinstituutti suojeli kaupungin. Kaupungissa sijaitseva São Franciscon aukio listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2010.
Gainyn piiri

Gainyn piiri (ven. Га́йнский райо́н, Gainski raion; komipermjakiksi Га́йна райо́н, Gaina raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 14 928 neliökilometriä. Asukkaita on 15 900 henkeä (vuonna 2009).
Gainyn piiri sijaitsee Permin Komin pohjoisosassa. Lännessä ja pohjoisessa se rajoittuu Komin tasavaltaan, idässä Permin aluepiirin Tšerdynin piiriin, etelässä Permin Komin Kosan ja Kotšovon piireihin sekä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta yli 95 % on metsää. Alueella virtaa Kama ja sen sivujoet Vesljana, Lupja, Leman ja Timšer. Seudulla on paljon järviä, joista suurimmat ovat Adovo ja Nahty. Hyötykaivannaisia ovat hiekka ja sora, savi, turve ja kivennäisvedet.
Piiriin kuuluu 7 maalaiskuntaa: Gainy, Ivantšino, Kebraty, Seiva, Serebrjanskoje (keskuspaikka Ust-Tšornaja), Ust-Tšornaja ja Verhnjaja Staritsa. Hallinnollinen keskus on Gainyn taajama. Asutuskeskuksia on yhteensä 43.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 56,5 % venäläisiä, 34 % komipermjakkeja ja 3,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin kautta kulkee Kudymkarin ja Syktyvkarin välinen maantie. Talous perustuu metsävarojen hyödyntämiseen. Piirissä toimii kaksi metsätilaa sekä puunhankintaa ja sahatavaran tuotantoa harjoittavia yrityksiä. Lisäksi on Gainyn konepaja ja puunuittoa harjoittava yritys. Maatalous on vähäistä.
Piirissä toimii 18 lastentarhaa ja 17 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat 26 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta, 21 kirjastoa ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Naše vremja (”Meidän aikamme”).
Schütze

Schütze on Saksan armeijan sotamiestä vastaava sotilasarvo, joka on ollut käytössä ensimmäisestä maailmansodasta lähtien. Vuoteen 1918 saakka Schütze oli alin värvättyjen arvo konekivääriyksiköissä sekä joissakin eliittiyksiköissä. 
Suomeksi käännettäessä Schütze voi olla ”ampuja” tai ”kiväärimies”, mutta käytännössä sillä tarkoitetaan sotamiestä. Schütze voi olla myös sukunimi. Sana juontuu saksan verbistä schützen, joka tarkoittaa puolustautumista ja vartioimista.
Aluksi SS käytti SS-Schützen sijaan arvoa SS-Mann, kuten myös Sturmabteilung, jolla oli oma arvonsa SA-Mann. SS- ja SA-Mann olivat alimpia palvelukseen hyväksyttyjen värvättyjen arvova. Vuodesta 1938 lähtien Waffen-SS käytti vastaavaa arvoa SS-Schütze, mutta Allgemeine SS ja muut SS:n haarat pitivät SS-Mannin arvon. Vastaavasti SS:n seuraavaksi ylempi arvo oli SS-Obermann, lukuun ottamatta Waffen-SS:a, joka käytti tilalla arvoa SS-Oberschütze.
Nykyajan Saksan armeijassa Schütze on harvinainen arvo, sillä eri aselajit käyttävät omia vastineitaan. Esimerkiksi viestijoukoissa (Fernmelder) alin värvätyn arvo on radisti (Funker).
Ilmari Haapala

Ilmari Johannes Haapala (s. 1939) on suomalainen geologi ja professori. Hän on ollut Helsingin yliopiston geologian ja mineralogian dosentti 1971–1982 ja professori vuodesta 1982. Hän tutkii Suomen rapakivigraniittien petrologiaa, geokemiaa ja metallogeniaa. 
Haapala valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1985.
Antti Tammela

Antti Tammela on suomalainen laulaja-kitaristi ja lauluntekijä. Hän soittaa yhtyeissä Noitalinna Huraa! ja Musta Köksä. Tammelan vaimo kirjailija Sari Peltoniemi sanoittaa hänen sävellyksensä. Antti ja Sari ovat tehneet aikaisemmin yhdessä kappaleita Noitalinna Huraa-yhtyeelle.
Abubakar Tafawa Balewa

Alhaji Sir Abubakar Tafawa Balewa (1912 – 15. tammikuuta 1966) oli itsenäistyneen Nigerian ensimmäinen pääministeri vuodesta 1960 vuoteen 1966.
Balewa kouluttautui opettajaksi ja opiskeli muun muassa Lontoon yliopistossa. Vuonna 1949 hän oli mukana perustamassa Northern People's Congress -puoluetta (NPC), jonka edustajana hänet valittiin Nigerian hallitukseen ensi kerran 1952. Vuonna 1957 hänet valittiin pääministeriksi, ja hän jatkoi tässä tehtävässä myös Nigerian itsenäistyttyä 1960 sovittuaan vallanjaosta presidentti Nnamdi Azikiwen kanssa. Balewan sovinnollinen tyyli auttoi pitämään parlamentin koossa, vaikka vastustus oli voimakasta.
Vuoden 1966 tammikuussa Balewa surmattiin Nigerian ensimmäisessä vallankaappauksessa, jonka tekivät siviilit.
Balewa tunnettiin myös kirjailijana. Hänen tunnetuin teoksensa on historiallinen romaani Shaihu Umar.
Kaarlo Nisula

Kaarlo Kustaa Nisula (28. syyskuuta 1898 Tornio – 12. huhtikuuta 1979 Oulu) oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajan. Hän taisteli myös talvi- ja jatkosodassa pataljoonan komentajana.

Perhe ja koulutus

Nisulan vanhemmat olivat työnjohtaja Antti Nisula ja Anna Näätsaari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Mirjam Pajarin kanssa. Hän kävi kaksi luokkaa Tornion alkeiskoulua ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Rovaniemen yhteiskoulussa vuonna 1921. Hän suoritti jääkärialipäällystölle järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja Pioneerikurssin Haminassa vuonna 1921 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Komppanianpäällikkökurssin Taistelukoulussa hän kävi vuonna 1929. Ennen jatkosodan puhkeamista hän kävi orientoivan kurssin ensimmäisille sotilasohjaajille.

Jääkärikausi

Nisula liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 13. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota

Nisula astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi Kenttälennätinpataljoonan 3. komppaniaan, josta muodostettiin myöhemmin 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoona. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Nisula palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja sitten Tampereen rykmentiksi. Hän toimi rykmentissä joukkueenjohtajana eri komppanioissa. Tampereen rykmentistä hänet siirrettiin 15. kesäkuuta 1921 nuoremmaksi upseeriksi Savon jääkärirykmentin I pataljoonaan. Edellä mainitun pataljoonan adjutantiksi Nisula nimitettiin vuonna 1925. Edellä mainitun rykmentin adjutantiksi hänet nimitettiin 6. lokakuuta 1926 ja Savon prikaatin adjutantiksi hän siirtyi 27. toukokuuta l927. Seuraavaksi hänet siirrettiin 27. kesäkuuta 1928 alkaen III pataljoonan 8. komppanian päälliköksi ja 25. syyskuuta 1930 alkaen hänet siirrettiin Vuoksen jääkäripataljoonan (myöhemmin Jääkäripataljoona 4) 2. komppanian päälliköksi.
Suzanna Owíyo

Suzanna Owíyo on kenialainen maailmanmusiikkia esittävä laulaja ja kitaristi. Hän syntyi Kisumussa ja opiskeli Nairobissa. Myöhemmin Owíyo palasi Kisumuun, jossa hän asuu nyt. Joulukuussa 2001 Owíyo kirjoitti Kisumun 100-vuotisjuhlille kappaleen Kisumu 100.
Sully Erna

Nuoruus

Erna alkoi soittaa rumpuja kolmivuotiaana. Hänen isänsä, Paul Erna, soitti trumpettia ja harjoitteli kellarissa, missä pojalla oli tapana nukkua tyhjässä kitarakotelossa. Hänen isoisänsä isä oli tunnettu sisilialainen säveltäjä. 11-vuotiaana Erna huomasi, että hänestä oli helpompaa oppia soittamaan kuunnellen musiikkia kuin suoraan paperilta. Hän päätti lopettaa oppituntinsa ja istui kotona harjoitellen Aerosmithin, Led Zeppelinin ja Motörheadin levyjen avulla.

Ura muusikkona

Vuonna 1993 Erna sai ensimmäisen levysopimuksensa yhdessä Strip Mind -nimisen yhtyeen kanssa. Heidän esikoisalbuminsa What’s in Your Mouth myi alle 50 000 kappaletta ja yhtye hajosi pian levytyksen jälkeen. Tämän jälkeen Erna kuului myös yhtyeisiin Meliah Rage ja The Fighting Cocks ennen kuin päätti perustaa uuden yhtyeen, jossa toimisi itse laulajana. Tämän idean pohjalta kehittyi metalliyhtye Godsmack. Yhtyeen konserteissa Erna soittaa myös välillä kitaraa, bongoja sekä rumpuja ja tavallisesti käy yhtyeen rumpalin Shannon Larkinin kanssa rumpukamppailun, josta on tullut konserttien kohokohta. Hän on myös taitava huuliharpun soittaja, mikä käy ilmi Godsmackin kappaleella ”Shine Down”.
Erna on myös pyrkinyt auttamaan paikallisia musiikkipiirejä. Huhtikuussa 2005 hän osallistui New Hampshiren bändien taistoon, jossa voittaja sai mahdollisuuden nauhoittaa demon Ernan studiossa Kaliforniassa.
Toivo Kaipio

Toivo Mauri Kaipio, vuoteen 1900 Laurén (25. helmikuuta 1882 Tampere – 17. helmikuuta 1949 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos.
Kaipion vanhemmat olivat talonomistaja Tuomas Mauri Laurén ja Gustava Sofia Sillman (Oksala). Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1901 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1906 ja filosofian maisteriksi 1907.
Kaipio toimi pankki- ja liikemiehenä Tampereella ja Vaasassa vuodesta 1907 alkaen. Hän oli vuonna 1916 omistukseensa hankkimansa tamperelaisen G. R. Grundströmin Kassakaappitehdas Oy:n (vuodesta 1935 Kaipio Oy) toimitusjohtajana ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1939.
Vuonna 1914 Kaipio perusti yhdessä kuvanveistäjä Adolf Aarnon ja Juho Sohlmanin kanssa Suomen Graniitti Oy:n joka toimii nykyisin nimellä Tampereen Kovakivi Oy. Yhtiö louhii Kurun harmaata graniittia Kurussa Niemikylän louhoksella.
Kaipio omisti Tampereella Pirkankatu 2:ssa sijainneen Kaipion talon. Hän oli vuodesta 1914 lähtien naimisissa Aina Ingrid Langin kanssa.
Pekka-koira

Pekka-koira (myös Vahti-Pekka) on Emil Cedercreutzin vuonna 1932 valmistunut ja silloisen Salus-sairaalan edessä vuonna 1934 paljastettu pronssiveistos. Suurikokoinen saksanpaimenkoira on Helsingin Kaivopuistossa Itäisellä puistotiellä. Nykyisin paikalla on Wihurin tutkimuslaitos. 
Älyä, alttiutta ja kauneutta huokuvan veistoksen mallina oli taiteilijan oma Pekka-koira 1930-luvulla. Sairaalan henkilökunta kutsui veistosta Vahti-Pekaksi. 
Toisen maailmansodan jälkeen sotasokeita varten perustettu Opaskoirayhdistys lahjoitti ensimmäisen kouluttamansa opaskoiran, Turren, sodassa näkönsä menettäneelle veteraanille. Lahjoitus sai paljon julkisuutta ja monet luulivat Kaivopuiston Vahti-Pekan olleen Turre-koiran näköispatsas.
Veistoksen alkuperäinen kipsimalli (1932) on Harjavallassa Emil Cedercreutzin museossa. Vuonna 2018 veistoksen täysikokoinen pronssivalos pystytettiin myös Emil Cedercreutzin museon veistospuistoon.
Emil Cedercreutz tunnettiin eläinrakkaana ihmisenä ja eläinaiheisten teosten tekijänä. Hänen tuotantoonsa kuuluu useita hevosaiheisia julkisia teoksia kuten Helsingin Varsapuistikon tammaa ja varsaa esittävä Äidinrakkaus. Cedercreutz oli myös ensimmäisiä suomalaisia niin sanottuja kuvanveiston impressionisteja, jotka toivat arkipäiväiset tilanteet suomalaiseen veistotaiteeseen.
Lars Kepler

Lars Kepler on kirjailijanimi, jota käyttää ruotsalainen aviopari Alexander Ahndoril (s. 20. tammikuuta 1967 Upplands Väsby) ja Alexandra Coelho Ahndoril (s. 2. maaliskuuta 1966 Helsingborg). He ovat julkaisseet Lars Keplerin nimellä kahdeksan dekkaria.
Ensimmäinen teos, Hypnotisoija, ilmestyi vuonna 2009. Ruotsissa sitä on myyty yli 400 000 kappaletta, ja sen käännösoikeudet on myyty 35 maahan. Kirjan ilmestymisen jälkeen mediassa arvuuteltiin nimimerkin taakse kätkeytyvää kirjailijaa. Esimerkiksi brittiläinen lehdistö arveli Lars Keplerin olevan Henning Mankell. Elokuussa 2009 ruotsalainen Aftonbladet paljasti Keplerin oikean henkilöllisyyden.
Hypnotisoijan pohjalta on tehty samanniminen elokuva, jonka pääosassa on suomalainen näyttelijä Tobias Zilliacus. Elokuva sai Ruotsissa ja Suomessa ensi-iltansa vuonna 2012.
Nokipöyhijäorneero

Levinneisyys

Nokipöyhijäorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia uhkaa metsien häviäminen, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Del Reeves

Franklin Delano "Del" Reeves (14. heinäkuuta 1932 – 1. tammikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja laulunkirjoittaja. 
Reeves syntyi Spartassa, Pohjois-Carolinassa ja oli vanhempiensa yhdestätoista lapsesta nuorin. Reeves nimettiin Franklin Delano Rooseveltin mukaan. Hän opetteli soittamaan kitaraa jo lapsena. Reeves alkoi saavuttaa suosiota allekirjoitettuaan levytyssopimuksen United Artists Recordsin kanssa. Hänen ensimmäinen listaykköshittinsä oli "The Girl on the Billboard" vuonna 1965. Hän ryhtyi myös kirjoittamaan lauluja muun muassa Rose Maddoxille, Carl Smithille ja Roy Druskylle. 
Reeves juonsi televisiossa Del Reeves' Country Carnivalia ja levytti vuonna 1976 duettoja Billie Jo Spearsin kanssa. Hän esiintyi vuosina 1966–2002 Grand Ole Opryssä. 
Reeves menehtyi emfyseemaan uudenvuodenpäivänä 2007. Hän oli 74-vuotias.
GNP Energy

Hintavertailu

Vuonna 2011 tehdyssä hintavertailussa Market Energia Sähkönmyynti oli kaikissa lasketuissa tapauksissa edullisin sähköenergian myyjä.

Valitukset ja markkinaoikeus

Vuonna 2011 kuluttaja-asiamies haastoi Market Energia Sähkönmyynti Oy:n oikeuteen sähkön puhelinmarkkinoinnista. Yrityksestä oli tehty satoja valituksia Kuluttajavirastoon.  Yritykselle maksettujen ennakkomaksujen takaisinmaksussa sopimuksen irtisanomistilanteissa oli toistuvia viivästyksiä.
Markkinaoikeus katsoi yhtiön toimineen sopimattomasti muun muassa puhelinmarkkinoinnissaan, sopimuskäytännöissään ja ennakkolaskun suuruutta määrittäessään, mutta ei pitänyt ennakkolaskutusta sinänsä kuluttajansuojalain vastaisena. Tuolloin sille asetettiin 75 000 euron uhkasakko koskemaan määrättyjä kieltoja kokonaisuutena.
Syyskuussa 2016 Kuluttaja-asiamies vei Finkraft Oy:n markkinaoikeuteen sähkönmyyntisopimusten hinnankorotuksista.
 Lisäksi kilpailu- ja kuluttajavirasto raportoi vuoden 2016 vuosikertomuksessaan yhtiön systemaattisesta useiden satojen kuluttajien tuplalaskuttamisista. Finkraftin mukaan syyksi kerrottiin atk-järjestelmän käsittelyvirhe, joskin tämän virheen korjaamiseen kului lopulta yhteensä lähes kaksi vuotta.
Vuonna 2018 kilpailu- ja kuluttajavirasto on ratkaisussaan todennut yhtiön markkinoineen puhelimessa 80–90-vuotiaille vanhuksille sähkösopimuksia kertomatta kaikkia lain vaatimia tietoja sekä käyttäen arviolaskutuksessaan aivan liian suuria kulutusarvioita. Ratkaisun esimerkkitapauksessa oli arvioitu kuluttajan käyttämä kesäajan kuukausittainen energiamäärä yli 100 kWh:ksi, kun päättyneen kuukauden kulutus oli ollut runsaat 60 kWh. Kesäaikana sähkönkulutus on yleisesti ottaen vähäisempää. Tämän lisäksi puhelinmyynnissä sopimusvahvistuksia on lähetetty niin myöhään, että lain mukainen 14 vuorokauden määräaika sopimuksen peruuttamiseen on vahvistuksen saapuessa jo täyttynyt.
Uruguayn vaakuna

Uruguayn vaakuna on Uruguayn tunnus yhdessä lipun ja hymnin kanssa. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 19. maaliskuuta 1829.
Vaakuna on ellipsin muotoinen ja se on jaettu neljään kenttään. Ylemmässä vasemmassa kentässä on tasa-arvon ja oikeuden symboli vaaka. Ylemmässä oikeassa kentässä on vahvuutta symboloiva Montevideo-kukkula päällään linnoitus. Alemmassa vasemmassa kentässä on laukkaava hevonen symboloimassa vapautta ja oikeassa kentässä alhaalla on härkä symboloiden runsautta.
Vaakunan yllä on "Toukokuun aurinko", Uruguayn kansan nousun symboli ja vaakunan ympärillä on oliivipuun ja laakeripuun oksat.
Libera (kuoro)

Libera on englantilainen anglikaaninen poikakuoro, jonka kotikaupunki on Lontoo. Kuoro koostuu pojista, jotka ovat iältään 7–16-vuotiaita. Kuoron nimi on vaihtunut pariin otteeseen. Kuoron aiemmat nimet ovat Saint Philip's Boys' Choir (1984-) ja Angel Voices (1990-). Libera-nimen kuoro otti käyttöön vuonna 1998.
Perinteisistä kirkkokuoroista poiketen Libera käyttää musiikissa taustalla rumpuja, syntetisaattoreita ja muita soittimia, mikä tekee kuoron musiikista varsin ainutlaatuista. Liberan musiikissa on paljon vaikutteita muun muassa Gregoriaanisesta kirkkolaulusta. Kuoron johtaja, Robert Prizeman, on säveltänyt ja sovittanut monet Liberan esittämistä kappaleista.
Libera on julkaissut viisi musiikki-CD:tä, Libera (1998), Luminosa (2001), Free (2004), Visions (2005) ja Angel Voices (2006). 2. lokakuuta 2007 Libera julkaisi Leidenissa Alankomaissa nauhoitetun konserttivideon nimellä Angel Voices: Libera in Concert. Lisäksi Libera on julkaissut useita musiikkivideoita, joita esitetään usein esimerkiksi Classic FM TV -kanavalla.
Lukuisten TV-esiintymisten lisäksi Libera konsertoi ympäri maailmaa. Vuoden 2007 aikana Libera on esiintynyt Japanissa, Etelä-Koreassa, Alankomaissa, Yhdysvalloissa ja tietysti monissa paikoin Isoa-Britanniaa.
2. joulukuuta 2007 Libera esiintyi Yhdysvalloissa, Washington D.C.ssä vuotuisessa Kennedy Center Honors -tilaisuudessa. Libera esitti kuoroversion Brian Wilsonin (Beach Boys) "Love and Mercy" -kappaleesta. Tilaisuudessa kunniamaininnan saivat Brian Wilsonin lisäksi pianisti Leon Fleisher, näyttelijä Steve Martin, laulaja Diana Ross sekä ohjaaja Martin Scorsese. Paikalla oli myös Yhdysvaltain presidentti George W. Bush. Tilaisuus näytettiin CBS-kanavalla 26. joulukuuta 2007.
Interferenssi

Interferenssi tarkoittaa kahden aallon, joiden välinen vaihe-ero on vakio, yhdistymistä superpositioperiaatteen mukaisesti. Kyse on siis aaltojen yhteenlaskusta. Interferenssi voi olla konstruktiivista eli vahvistavaa tai destruktiivista eli vaimentavaa. Optiikassa interferenssikuvio saadaan interferenssin tuloksena. Interferenssiin liittyy olennaisesti koherenssin käsite, jota voidaan pitää interferoituvuuden mittana.
Transports Montreux-Vevey-Riviera

Toiminta

Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2015 24 milj. Sfr, josta lipputulojen osuus oli noin kolmannes.
Arne Ritari

Arne Ritari (synt. Aarne Rudolf Mikael Ritari, 7. maaliskuuta 1906 Soukkajoki, Seinäjoki − 18. lokakuuta 1996) oli kanadansuomalainen liikemies, joka tunnetaan Suomen Lions-toiminnan kummina.

Lapsuus

Ritari muutti vanhempiensa Tuomas Wilhelm Tuomaanpoika Ritarin ja Justiina Amalia Mikintytär o.s. Korpisen kanssa uuteen kotimaahan Kanadaan puolen vuoden ikäisenä. Koulunsa Arne kävi Copper Cliffsissä ja Sudburyssä, Ontariossa.

Myöhempi elämä

Ritari avioitui Tampereelta kotoisin olevan Kaarina Heinosen kanssa vuonna 1932. Ritari toimi elämänsä aikana muun muassa Sudbury District Finnish War Aid Association –nimisen yhdistyksen rahastonhoitajana sekä Suomalais-Kanadalaisen Historiallisen Seuran puheenjohtajana.

Työura

Työuransa alussa Ritari työskenteli mm. Ontarion metsähallituksen piirtämössä ja puhelinlinjojen tarkastajana, kunnes vuonna 1929 ryhtyi myymän henkivakuutuksia. ”Ritari Insuranace” vakuutustoimiston lisäksi hänellä oli myöhemmin myös oma ”Ritari Agencies Ltd.” –matkatoimisto.

Lionismi

Ritari liittyi paikalliseen Sudburyn Lions-klubiin vuonna 1933. Oman piirinsä kuvernöörinä Ritari toimi kaudella 1956–1957. Suomen ensimmäinen klubi, Lions Club Helsinki/Helsingfors ry perustettiin 14.8.1950 paljolti Ritarin myötävaikutuksella. Lions Clubs International Foundation (LCIF) myönsi hänelle muun muassa nimityksen ”International Councelor” ja LCIF:n korkeimman huomionosoituksen ”hyvän tahdon lähettiläs” (”Ambassador of Good Will”). Melvin Jones Fellow -arvonimen hän sai Tampereella 1988. Ritari piti aktiivisesti yhteyttä Suomen leijoniin vieraillen synnyinmaassaan nelisenkymmentä kertaa, viimeisen kerran vuonna 1992. Järjestön jäsen Ritari ehti olla 63 vuoden ajan.

Arne Ritari -säätiö

Hämeenlinnassa 1986 pidetyssä Suomen Lions-liiton valtakunnankokouksessa perustettiin Arne Ritari -säätiö, jonka tarkoitus on tukea ja edistää Suomen lionsklubien hyväntekeväisyyteen johtavia aktiviteetteja sekä vaalia Suomen lionstoiminnan kummin Arne Ritarin, elämäntyötä Suomen lionstoiminnan perustamisessa.

Huomionosoitukset

11. kesäkuuta 2006 paljastettiin Törnävän puistossa, Seinäjoella muistokivi hänen 100-vuotis syntymäpäivänsä kunniaksi.