google/wiki40b huggingface dataset:
Subein mongolien autonominen piirikunta

Maantiede

Subein piirikunta kattaa 69 273 km² kokoisen alueen. Alue käsittää kaksi toisistaan kokonaan erillään olevaa aluetta. Eteläisellä alueella sijaitsee piirikunnan keskus Dangchengwan. Eteläinen alue on Tiibetin ylängöltä aavikolle lähellä Dunhuangia virtaavan Danghejoen laaksoa. Pohjoinen alue käsittää pääosin aavikkoa Mazong Shan-vuorelta Mongolian vastaiselle rajalle saakka. Tämä pohjoinen alue erottaa toisistaan Xinjiangin ja Sisä-Mongolian autonomiset alueet.

Historia

Subein mongolit ovat pääosin ylämongoleja, joita muutti alueelle Körlög Beilen ja Körlög Jasagin lippukuntien alueelta Haixin pohjoispuolelta vuosien 1766 ja 1897 välillä. Muuttajat pakenivat hui-kiinalaisia ja tiibetiläisiä. He asuttivat aluksi Sertengin (nykyinen Aksayn kazakkien autonominen piirikunta) ja Danghen laaksot. Vuonna 1926 alueelle muutti mongoleja myös Xinjiangin Bayangolin ja Khobogsairin alueilta. Vuoteen 1940 mennessä Subein alueella oli 599 perhetaloutta ja heillä oli 250 000 karjaeläintä. Subein pohjoisalue pysyi pitkään asumattomana. Vuosien 1940-41 väillä mongolien ja kazakkien kesken käytiin yhteenottoja ja mongolit menettivät suuren osan karjastaan-. Järjestys palautui alueelle vasta vuonna 1949, kun Kansan vapautusarmeija valloitti alueen Kiinan sisällissodan yhteydessä. Kun Subein autonominen piirikunta perustettiin 29. heinäkuuta 1950 alueella oli vain 268 mongolien perhetaloutta ja 20 724 karjaeläintä. Vuonna 1953 Sertengin alue annettiin kazakkien autonomiselle piirikunnalle.

Väestö

Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 14 979 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 11 215 ja heistä 4 219 tai 38 % oli mongoleja.
Lehmäturpiaali

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 15–20 senttiä ja paino 40–50 grammaa. Koiras on kiiltävän musta ja sen pää, niska ja kaula ovat ruskeat. Naaras on joko harmahtava tai ruskea. Harmaa nokka on siemensyöjälinnun korkea tukeva kekonokka.

Esiintyminen

Lehmäturpiaali elää Pohjois-Amerikassa Kaakkois-Alaskasta Kanadan eteläosien kautta lähes kaikkialle Yhdysvaltoihin ja Meksikon keskiosiin saakka. Sen elinympäristön laajuus on 11 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko noin 56 miljoonaa yksilöä. Alueen pohjoisimmissa osissa se on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvalloissa ja Meksikossa.
Lehmäturpiaalin lisääntynyt kanta uhkaa joidenkin harvinaistuneiden varpuslintujen kantoja ja paikoin on jouduttu vähentämään turpiaalien määrää.

Elinympäristö

Lehmäturpiaalin elinympäristöä ovat metsänreunat, pensaikot, laitumet, puutarhat, pellot ja niityt sekä preeriat. Metsien harventaminen ja avohakkuut ovat suuresti lisänneet lajille sopivia habitaatteja, sillä se ei viihdy sulkeutuneissa metsissä.

Lisääntyminen

Lehmäturpiaali on loinen, joka munii toisten lintujen pesiin. Se on erikoistunut maljamaisia tai kuppimaisia pesiä rakentaviin lajeihin, ja loisittuja lintulajeja on ainakin 144. Pienin isäntälaji on ollut 10 grammaa painava kiipijä ja suurin 150 gramman painoinen kiurulaji. Naaras lentelee ja etsii munintavaiheessa olevia pesiä ja munii lisääntymiskauden aikana lähes 40 munaa, tavallisesti vain yhden munan kuhunkin pesään. Lehmäturpiaalin munasta kuoriutuu poikanen jo 11 päivän haudonnan jälkeen, eli sen haudontaan kuluu tavallisesti pari-kolme päivää vähemmän aikaa kuin loisittavan linnun omien munien haudontaan. Turpiaalin poikanen kasvaa loisena pesän omien poikasten kanssa, eikä vieritä munia tai poikasia pesän laidan yli, kuten käki tekee. Se on kuitenkin aktiivisempi kerjäämään ja saa enemmän ruokaa kuin pesän omat poikaset. Ainakin täplärastaan poikastuotto on runsaan loisinnan vuoksi pienentynyt ja lajin kanta on taantunut viime aikoina.
Tutkimuksissa on havaittu lehmäturpiaalinaaraan tarkkailevan pesiä, joihin se on muninut. Jos se huomaa munansa poistetuksi, se saattaa rikkoa pesän munat, jolloin loisittavat linnut rakentavat uuden pesän ja munivat uusintapesyeen, johon turpiaali munii munansa 85 %:ssa tapauksia.

Ravinto

Lehmäturpiaali on saanut suomenkielisen nimensä tavastaan seurata karja- ja hevoslaumoja ja niiden jaloista pakenevia hyönteisiä ja muita selkärangattomia, jotka ovat sen ravintoa siementen ohella.
Tullihallitus

Tullihallitus oli vuosina 1812–2012 toiminut Suomen valtion keskusvirasto, joka hallinnoi Suomen tullia. Se johti ja valvoi tulli- ja valmisteverojen sekä autoveron perimistä.
Valtiovarainministeriön alaisuudessa toiminut Tullihallitus oli yksi Suomen vanhimpia keskusvirastoja. Sen alaisuudessa toimi viisi tullipiiriä, tullilaboratorio ja sen yhteydessä tulliasiain neuvottelukunta. Tullihallitus toimi Helsingin keskustassa Erottajankadun ja Uudenmaankadun kulmatalossa.
Tullihallitus sai alkunsa 18. helmikuuta 1812 asetetusta päätullijohtokunnasta, jonka tehtäviin kuului kruunulle kuuluvien tullien periminen ja tilitys, tullikamarien valvonta, salakuljetuksen ehkäisy, maan kauppataseen laskeminen sekä merihylkyjä koskevien tietojen kerääminen. Päätullijohtokunta muutettiin Tullihallitukseksi keisarillisella asetuksella vuonna 1885. Itsenäisyyden aikana tullihallituksen tehtäväkenttä laajeni: se huolehti valmisteverojen kannosta vuosina 1919–1936 ja uudelleen 1991 alkaen sekä auto- ja moottoripyöräveron vuodesta 1958 alkaen. Tullihallitus oli myös yksi Suomen neljästä tilastoviranomaisesta ja tuotti tilastoja.
Vuoden 2013 alusta alkaen Tullihallituksesta, sen alaisista viidestä tullipiiristä ja Tullilaboratoriosta muodostui yksi Tulli-niminen viranomainen.
Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision

Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision eli SNRT on Marokon julkisen palvelun yleisradioyhtiö.
Yleisradiolähetykset alkoivat Marokossa vuonna 1928 posti- ja lennätinlaitoksen alaisuudessa. Televisiolähetykset aloitettiin vuonna 1962, jolloin Radio Maroc sai nimen Radio Télévision Marocaine. Lähetysten sisältö oli maan hallituksen tiukassa valvonnassa. Ensimmäinen kaupallinen radioasema Médi 1 perustettiin 1980-luvun alussa ja kilpaileva televisiokanava 2M vuonna 1989. Valtion yleisradiomonopoli purettiin Marokossa ensimmäisenä arabimaana 2000-luvun alussa.
Valtion omistama SNRT perustettiin uuden yleisradiolain myötä vuonna 2005. Se saa tulonsa valtiolta, mainoksista ja erityisestä yleisradioverosta.
Yhtiöllä on neljä kansallista radiokanavaa ja kymmenen alueradiota. Al Idaa Al Watania toimii arabiaksi, Chaine Inter ranskaksi ja Al Idaa Al Amazighia kolmella berberikielellä. Radio Mohammed VI du Saint Coran välittää koraanin luentaa ja uskonnollisia ohjelmia. Alueradiot sijaitsevat Agadirissa, Casablancassa, Dakhlassa, El Aaiúnissa, Fèsissä, Marrakechissa, Meknesissä, Oujdassa, Tangerissa ja Tétouanissa. Radiolähetykset tapahtuvat etupäässä ULA-alueella, mutta yhtiöllä on käytössä myös useita keskiaaltolähettimiä. Lyhytaaltolähetykset loppuivat vuonna 2012.
Kahdeksan televisiokanavan lähetyksiä välitetään maanpäällisessä antenniverkossa analogisesti ja digitaalisesti sekä kaapeliverkon ja satelliittien kautta. Al Aoula on yleiskanava, Athaqafia kulttuurikanava, Arryadia urheilukanava, Aflam TV digitaalinen elokuvakanava, Tamazight berberikanava ja Assadissa islamilainen kanava. Laayoune TV on ensimmäinen alueellinen televisiokanava ja Al Maghribia ulkomailla asuville marokkolaisille pelkästään satelliitin välityksellä suunnattu kanava.
Stewart Granger

Stewart Granger (6. toukokuuta 1913 – 16. elokuuta 1993) oli englantilainen näyttelijä, tunnettu sankarillisista ja romanttisista rooleista. Pitkä, tumma ja komea Granger oli suosittu näyttelijä 1940–1960-luvuilla. 
Granger syntyi Lontoossa. Hänen alkuperäinen nimensä oli James Lablache Stewart, mutta hän muutti nimensä, jottei häntä olisi sekoitettu kuuluisaan amerikkalaiseen näyttelijään James Stewartiin. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 1933, ja vuonna 1943 elokuva Seikkailija Jamaikasta (The Man in Grey) teki hänestä kotimaassaan Britanniassa tähden. 1950-luvun alussa hän siirtyi Hollywoodiin ja alkoi näytellä myös seikkailuelokuvissa. Stewart Granger oli kolme kertaa naimisissa, ja avioliitoista syntyi 4 lasta. Vuonna 1956 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Hän kuoli eturauhassyöpään Santa Monicassa Kaliforniassa 80-vuotiaana.
Emilio Usiglio

Emilio Usiglio (8. tammikuuta 1841 Parma – 8. heinäkuuta 1910 Milano) oli säveltäjä ja kapellimestari. Hänen ensimmäinen oopperansa oli La locandiera (1861). Hänen suurimmaksi menestyksekseen nousi toinen koominen ooppera, Le educande di Sorrento (1868). Hän sävelsi balettiakin.
Valkoinen persialainen

Valkoinen persialainen on persialaisen kissarodun muunnos ja lähes yhtä suosittu kuin musta persialainen. Tälläkin rodulla on muunnoksia: sinisilmäinen ja oranssisilmäinen. Turkki on muiden persialaisten tavoin pitkä ja tuuhea, ja se vaatii harjausta päivittäin.

Historia

Tämä persialaisen muunnos on kehitetty 1500-luvun puhtaanvalkoisista angorakissoista Euroopassa. Useimmiten sanotaan, että persialaisen alkuperämaa on Persia, mutta tämä ei pidä paikkaansa kaikkien muunnosten kohdalla. Tämä muunnos on englantilainen muunnos, ja se esiteltiin 1903 Lontoossa. Rotu sai suuren suosion, ja on nykyäänkin suosittu varsinkin Yhdysvalloissa.

Luonne

Valkoiset persialaiset ovat pikkutarkkoja kissoja, jotka pitävät hyvää huolta ulkonäöstään pesemällä ja sukimalla turkkiaan säännöllisesti. Ne ovat rauhallisia ja ystävällisiä ja sopivat parhaiten sisällä viihtyjien lemmikeiksi - siis täydellisiä salonkikissoja.

Muunnokset

Muunnokset erotellaan silmien värin perusteella: sinisilmäiset, oranssisilmäiset tai erivärisilmäiset. Sinisilmäiset valkoiset kissat ovat yleensä kuuroja, johtuen geeneettisistä taipumuksista. Jos silmät ovat eriväriset, sinisen silmän puoleinen korva on todennäköisesti kuuro.
Ballabio

Muuta

Joulun alla vuonna 2008 ryhmä ballabiolaisia pyöräili Rovaniemelle luovuttaakseen joulupukille kirjeitä italialaisilta lapsilta. Neljän miehen ryhmä käytti 3 500 kilometrin tulomatkaan lähes kuukauden.
Henrik Nilsson (jääkiekkoilija, 1991)

Ura

Nilsson on Norsborgs IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin AIK IF:ään. Nilsson voitti kauden 2008–2009 päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän oli seuran J20-junioreiden eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Patrik Nemethin kanssa tehoilla 5+15=20. Nilsson debytoi kauden aikana myös AIK:n miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2010–2011 AIK nousi Allsvenskanista Elitserieniin, jossa Nilsson pelasi kauden aikana 17 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 23. syyskuuta 2010 Södertälje SK:ta vastaan. Nilsson pelasi kauden aikana miesten pelejä myös 11 ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana Allsvenskan-joukkue Almtuna IS:ssä, jossa hän jatkoi lainalla lähes koko kauden 2011–2012 ajan. Kaudeksi 2012–2013 Nilsson siirtyi edelleen sarjatasoa alemmas vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin I-divisioonajoukkue Kallinge-Ronneby IF:n riveihin. Hän jatkoi joukkueessa myös kaudella 2013–2014, jolloin Nilsson eteni joukkueen kanssaaina Kvalserien AS:ään asti, mutta KRIF jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Nilsson siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue Karlskrona HK:hon. Joukkue nousi kauden päätteeksi SHL:ään (ent. Elitserien), jossa Nilssonin tulokaskausi 2015–2016 toi 42 runkosarjaottelussa tehot 3+6=9 ja viidessä karsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 19. syyskuuta 2015 vieraissa MODO Hockeyta vastaan. Maaliskuussa 2016 Nilsson teki Karlskronan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, kuten taas tammikuussa 2018. Joukkue putosi kauden 2017–2018 päätteeksi kuitenkin Allsvenskaniin.
Nilsson ei jatkanut enää Allsvenskaniin pudonneessa Karlskronassa, vaan hän siirtyi kaudeksi 2018–2019 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jesse Saarisen kanssa lukemalla +4. Pelicans ei kuitenkaan käyttänyt kauden jälkeen Nilssonin sopimuksessa ollutta optiota. Hän palasi kaudeksi 2019–2020 kotimaahansa ja AIK IF:n Allsvenskan-joukkueeseen vuoden mittaisella sopimuksella.
King Company

King Company on suomalainen melodista hard rockia soittava yhtye, joka on perustettu Helsingissä vuonna 2014. Se toimi aluksi nimellä No Man's Land, mutta nimi vaihdettiin ennen ensimmäisen albumin julkaisua, koska oli olemassa muitakin saman nimisiä yhtyeitä.
King Company on julkaissut kaksi albumia: One for the road (2016) ja Queen of hearts (2018). Yhtye levyttää tällä hetkellä italialaiselle Frontiers Recordsille.
Alkuperäinen laulaja Pasi Rantanen erosi yhtyeestä vuonna 2017 äänihuuliongelmien vuoksi, ja hänen tilalleen valittiin italialainen Leonard F. Guillan, joka laulaa toisella albumilla. Vuonna 2018 Guillanin tilalle tuli rovaniemeläinen Ilkka Keskitalo.
Vuonna 2017 King Company valittiin japanilaisen Burrn-lehden äänestyksen ”vuoden tulokas” listalla sijalle 7. Yhtyeen toinen levy ”Queen of hearts” nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisella listalla sijalle 7.
Vaimoni on noita (elokuva)

Juoni

Isabel Bigelow, noita, (Nicole Kidman) saapuu Kaliforniaan suunnitelmissa normaali elämä ilman loitsuja. Samaan aikaan, Hollywoodissa, itsekeskeinen näyttelijä Jack Wyatt (Will Ferrell) yrittää saada mainetta elokuva-alalla esittämällä Darrinia uudestaan kuvatussa televisiosarjassa "Vaimoni on noita". Kun Jack sattumalta tapaa Isabelin, hän päättää välittömästi kutsua hänet Samanthan rooliin. Hänen toinen motiivinsa on saada rooliin epätunnettu näyttelijä, jotta mies voi itse jättää suorituksellaan näyttelijättären varjoonsa ja saada suosion itse.
Kun Isabel saa miehen oikean motiivin selville, hän suuttuu, ja hänen tätinsä kiroaa miehen. Kirous ei onnistukaan vaan se pitää purkaa. Mutta Isabel on rakastunut Jackiin ja päättää kertoa tälle totuuden itsestään.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan Vaimoni on noita on tyylilajissaan aivan onneton, koska se ei täytä yhtäkään romanttisen komedian kolmesta perusvaatimuksesta: karismaattinen naishahmo, uskottava mieshahmo ja heidän välisensä kemia. Lisäksi 1960-luvulta peräisin oleva idea taikavaimosta on hänestä vanhentunut ja nykyajassa naiivi. ”Moinen hömppä ei mene kakistelematta alas kuin ehkäpä korkeintaan söpöistä noitajutuista innostuneelle teiniyleisölle.”
Yllätyslukemisto

Yllätyslukemisto oli lukemistolehti, joka ilmestyi kerran kuussa 1937–1951. Lehteä kustansi Ilmarinen.
Lehdessä julkaistiin sekä kotimaisten että ulkomaisten kirjoittajien pulp-tyylistä tuotantoa. Suuri osa novelleista julkaistiin ilman tekijän nimeä tai nimimerkillä. Aiheet vaihtelivat villistä lännestä kovaksikeitettyyn rikostarinaan, fantasiasta tosikertomuksiin.
Yllätyslukemisto julkaisi paljon Matti Hälliä. Juttujen lopussa luki usein: Uusi "Yllätys" - uusi Hälli. Numerossa 8/1942 on hänen novellinsa "Rajattomuuden arvoitus", joka muistuttaa tyylillisesti hyvin paljon Lovecraftia. Siinä neuroottinen, yliherkkä nuorukainen pääsee virittäytymään meidän maailmamme rinnalla olevan toisen maailman aaltopituudelle. Siinä koetaan myös kuoleman hetkellä jopa ns. ruumiista irtaantumis -kokemus.
Muita kotimaisia kertojia olivat mm. Marton Taiga (oik. Martti Löfberg) ja Kapteeni Hell (oik. Vesa E. Syrjänen).
Peillon

Peillon on pikkukaupunki Ranskan Rivieralla, Nizzasta noin 18 kilometriä koilliseen. Kaupungissa on 1 322 asukasta (2006).
Pénitents Blancs -veljestö rakensi 1400–1500-luvuilla tähän keskiaikaiseen pikkukaupunkiin Notre-Dame de la Madone des Douleursin kappelin. Kappelissa on J. Canavesion temperamaalauksia 1400-luvun lopulta. 1700-luvun kirkosta löytyy muun muassa Ruusumadonna vuodelta 1639 ja krusifiksi 1700-luvulta.
Erkki Kalela

Erkki K. Kalela (10. toukokuuta 1909 Helsinki – 6. toukokuuta 1964 Helsinki) oli Metlan ylijohtaja ja professori,. Helsingin yliopistossa hän oli dosentti 1937–1946, sen jälkeen Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja ja Metsälehden päätoimittaja vuodesta 1953. Hänen jäämistöstään löytynyt satu Kuusen siementen lähtö on ilmestynyt kirjana.
Kalelan isä oli A. K. Cajander.
Arttu Nevasaari

Seuraura

Nevasaari aloitti Oulun Kärppien luistelukoulussa 4-vuotiaana. Oulun Kärpät 46 ry valitsi hänet E-juniorina maaliskuun 2011 kuukauden junioriksi. Kaudella 2014–2015 Nevasaari oli C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueensa paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla hän sijoittui koko sarjan maalipörssissä kuudenneksi. Pudotuspeleissä Nevasaari jakoi kuudella osumallaan Kärppien sisäisen maalipörssin voiton Jesse Koskenkorvan ja Samuli Ervastin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Nevasaari palkittiin sarjan vuoden tulokkaana Timo Jutila -palkinnolla.
Kauden 2015–2016 Nevasaari pelasi suurimmaksi osaksi Kärppien B-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Nevasaari vahvisti myös seuran C-nuoria, joiden paras maalintekijä hän oli pudotuspeleissä viidellä osumallaan. Nevasaari voitti kauden päätteeksi myös C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän oli Kärppien B-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+17=43. Nevasaari voitti koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssin ja hänet palkittiin tämän myötä Raimo Summanen -palkinnolla. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia. Nevasaari palkittiin kauden päätteeksi myös sarjan parhaana pelaajana Esa Tikkanen -palkinnolla ja parhaana hyökkääjänä Esa Peltonen -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 hän oli 18 osumallaan Kärppien A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä Atte Karppisen kanssa. Nevasaari voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kaudeksi 2018–2019 Nevasaari siirtyi vuoden mittaisella SM-liigasopimuksella Turun Palloseuraan. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi seuran A-nuorissa. Nevasaari oli tehoilla 17+14=31 joukkueen paras maalintekijä Aarne Intosen ja Jesper Larinmaan kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Nevasaari pelasi TPS:n SM-liigajoukkueessa kauden aikana kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja kaksi Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan kahdeksannella kierroksella 29. syyskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Nevasaari merkittiin TPS:n nelosketjun oikeaan laitaan Jonne Virtasen ja Oskari Siikin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.27 minuuttia.
Ilmastodiagrammi

Ilmastodiagrammin avulla havainnollistetaan jonkin alueen ilmastotietoa. Pylväät merkitsevät yleensä sademääriä, ja viiva keskilämpötilaa.
RN Umbria (1891)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. heinäkuuta 1909. Alus myytiin 1911 Haitille, joka nimesi sen Ferrieriksi. Alus upposi pian luovutuksen jälkeen miehistön kokemattomuuden vuoksi.
Aromurmeli

Levinneisyys ja elinympäristö

Aromurmeleita eli aikoinaan Unkarissa pustalla. Nykyään laji esiintyy harvalukuisena Ukrainassa mm. Volga-joen varrella, mutta aromurmeleita elää myös idemmässä, esimerkiksi Mongoliassa ja Länsi-Kiinassa.
Aromurmelit viihtyvät aroilla ja vuoristoniityillä ja ne rakentavat monimutkaisia maanalaisia käytäväverkostoja alppimurmelin tapaan. Lajin luonnollisia vihollisia ovat mm. kettu, susi, kotkat ja korppikotkat.
Indelibly Stamped

Kansikuva

Kannessa on yläosattoman naisen tatuoitu vartalo ja käsivarret. Tattoo News-lehden kirjoittaman Paul Saycen mukaan kuvan nainen oli Marion Hollier, jota tatuoitiin laajasti Les Skuse-tatuointistudiossa 1960-luvulla. The People-julkaisussa pian albumin julkaisun jälkeen julkaistussa artikkelissa myös Hollier yksilöidään malliksi ja toteaa, että hänelle maksettiin 45 puntaa työstä (vastaa 600 puntaa vuonna 2018).

Tausta

Roger Hodgson sanoi myöhemmin haastattelussa, että Indelibly Stamped oli "selviytymisalbumi laittaaksemme itsensä managerin hyviin kirjoihin. Albumille ei oltu kehitelty teemaa ja meitä odotti "kaatuminen"." Yhtyeen uudet jäsenet lyömäsoittaja Kevin Currie, basisti Frank Farrell sekä puhallinsoittaja Dave Winthrop palkattiin kaikki juuri ennen äänitysistuntoja.
Kappale "Times Have Changed" kehittyi kappaleesta "Times of Rain", joka kirjoitettiin Richard Palmer-Jamesin kanssa hänen ollessaan edelleen yhtyeessä. Rick Davies ja Roger Hodgson kirjoittivat kappaleeseen uudet sanat, nimeämällä sen nimellä "Times Have Changed". 
Supertrampin ensimmäiset julkiset esiintymiset tapahtuivat P.N-klubille Münchenissä. Rick Davies kuvaili tuolloin esiintymistään "Rock 'n roll-esityksissä meillä oli tapana nostaa ihmisiä lavalle ja se oli vain kaaosta ylimääräisillä esiintymisnumeroilla, mutta sen takana olivat liha ja perunat. Enemmän tai vähemmän ihmisiä ei tule seuraavalle keikalle." Tämä oli viimeinen albumi, jossa Roger Hodgson soitti bassoa yhtyeessä hänen Supertramp-uralla.

Vastaanotto

Lyhyessä katsauksessa AllMusic kertoi, että "albumi oli parannus heidän debyyttialbumiinsa nähden, mutta he nauttivat silti liian paljon pitkistä instrumenttaalisista osista."
Boy Meets Girl (vuoden 1984 elokuva)

Juoni

Mustavalkoisessa melodraamassa nuori Alex (Denis Lavant) etsii itseään Pariisin yössä ja tapaa Mireillen (Mireille Perrier), joka on ehkä tanssija.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä pienimuotoinen elokuva on samalla kertaa hauska ja traaginen, ihastuttava ja pelottava, älyllinen ja tunteellinen.
XXXTentacion

Lapsuus

Jahseh Dwayne Ricardo Onfroy syntyi Plantationin kaupungissa eteläisessä Floridassa 23. tammikuuta 1998. Hänen äitinsä oli lapsen saadessaan vasta teini-ikäinen ja oli tekemisissä poikansa kanssa vain ajoittain. Onfroy kasvoi isoäitinsä ja perheen tuttavien luona. Kouluaikoinaan Onfroylla oli ongelmia väkivallan kanssa ja hänet erotettiin peruskoulusta tappelemisen takia. Myöhäisessä vaiheessa teini-ikää hän asui räppäri Denzel Curryn kanssa.

Musiikkiura

Onfroy alkoi teini-ikäisenä keskittyä musiikin tekemiseen. Hänen edustamansa musiikkityyli on tunnettu nimellä SoundCloud Rap, jonka on kuvailtu yhdistävän piirteitä esimerkiksi hardcore hip hopista, grungesta ja indie-musiikista. Hänen debyyttialbuminsa 17 kappaleet käsittelivät muun muassa masennusta ja ahdistusta. Albumista tuli suosittu ja se ylsi Yhdysvaltain albumilistalla toiselle sijalle. Suosion siivittämänä Onfroy solmi kuuden miljoonan dollarin levytyssopimuksen oman levy-yhtiönsä ja Caroline Recordsin välillä.
Menestyksensä ohella Onfroylla oli jatkuvia ongelmia lain kanssa. Häntä oli syytetty esimerkiksi raskaana olleen naisen pahoinpitelystä, kotiväkivallasta ja oikeudenkäynteihin liittyviin todistajiin vaikuttamisesta. Onfroyta ei kuitenkaan tuomittu, ja hän itse kutsui syytteitä tekaistuiksi. Huomiota herätti myös vuonna 2017 julkaistu musiikkivideo, jossa kuvataan valkoihoisen lapsen hirttämistä. Antamissaan haastatteluissa hän otti myös kantaa feminismiä vastaan ja sanoi systemaattisen sorron olevan jo ohi nykyajan Yhdysvalloissa. Kohuista huolimatta Onfroyn toinen albumi ? nousi julkaisun jälkeen maaliskuussa 2018 Billboard 200 -listalla ykköseksi.

Kuolema

18. kesäkuuta 2018 Onfroyta ammuttiin moottoripyöräkaupan ulkopuolella Floridassa. Tämä tapahtui Onfroyn ollessa BMW i8 -merkkisessä autossaan. Ampumisesta on pidätetty neljä henkilöä, joista silminnäkijöiden mukaan ainakin kaksi ampui. Ampujat myös varastivat räppärin Louis Vuitton -merkkisen laukun, jossa oli 50 000 USA:n dollaria. Onfroy kuoli saamiinsa vammoihin ja julistettiin kuolleeksi sairaalassa.
Kesäpilkin maailmanmestaruuskilpailut

Kesäpilkin maailmanmestaruuskilpailut on pidetty vuodesta 2004 lähtien Pudasjärvi-nimisen järven Havulan rannassa Pudasjärven kaupungissa. Kisapaikka sijaitsee aivan kirkko- ja museoalueen läheisyydessä kymmenisen kilometriä keskustasta, Kurenalta.
Järjestävänä tahona on Pudasjärven Urheilijat, joka tunnetaan muun muassa Umpihankihiihdon MM-kisojen, PohjanTähti Games:ien ja Koillismaan Kierroksen isännöinnistä.
Keskellä kesää pidettävien pilkkikisojen pituus on kokonainen viikko. Alkukilpailujen, välierien ja pikkufinaalin jälkeen 25 parasta pilkkijää kisaa maailmanmestaruudesta.
Pilkkiminen tapahtuu järven selälle asetettujen styroxista ja puusta valmistettujen, paikoilleen ankkuroitujen lauttojen päältä. Keskellä lauttaa on reikä, josta pilkkiminen tapahtuu kuin avannosta ikään. Muutoinkin kisan säännöt vastaavat pääosin normaaleja pilkkikisojen sääntöjä.