Nagaland

Maantiede

Nagalandin pinta-ala on 16 579 km². Osavaltion alue rajautuu idässä Intian Myanmarin vastaiseen rajaan. Nagalandin naapuriosavaltioita ovat Arunachal Pradesh koillisessa, Manipur etelässä ja Assam idässä. Naga Hills-vuoristoalue nousee Brahmaputrajoen laakson reunalta kohti kaakkoa yhdistyen Arakanvuoriin Myanmarin rajalla. Korkeimmillaan Nagalandin vuoret kohoavat 1 830 metrin korkeuteen merenpinnasta. Vuoristo kattaa lähes koko osavaltion alueen. Alueen poikki kulkee myös useita jokia, Doyang ja Dikhu pohjoisessa, Barak lounaassa ja Chindwinin sivuhaarat kaakossa.
Nagalandin alueella vallitsee monsuuni-ilmasrto. Monsuunikausi kestää toukokuusta syyskuuhun ja tuolloin saadaan suurin osa vuotuisasta 1 800–2 500 mm keskimääräisesta sadannasta. Keskimääräinen lämpötila vaihtelee riippuen korkeudesta merenpinnasta. Kesäisin lämpötilat ovat tyypillisesti alimmillaan 21–23 °C ja korkeimmillaan 38–40 °C. Talvisin lämpötila saattaa tippua 4 °C asteeseen.
Noin kuudesosa Nagalandin osavaltion pinta-alasta on metsien peitossa. Metsien tyyppi vaihtelee korkeudesta riippuen trooppisesta ja subtrooppisesta metsästä korkeammalla vuorilla noin 1 220 metristä alkaen kasvavaan havumetsään. Osa metsistä on kaskettu (jhum) viljelyä varten. Nagalandin eläimistöön lukeutuvat esimerkiksi aasiannorsu, intiantiikeri, leopardi, vesipuhveli, apinat, sambar, muurahaiskävyt ja mangustit Gauri on Nagalandin tunnuseläin, burmantragopaani tunnuslintu, leppä tunnuspuu ja alppiruusu tunnuskukka.

Historia

Nykyisen Nagalandin varhaisesta historiasta ei ole juurikaan kirjallisia lähteitä. Joitakin mainintoja Nagalandin nagaheimoista tekivät Assamin aluetta hallinneet ahomit keskiajalla. Nagat tunnettiin sotaisuudestaan ja vuoriltaan he tekivät sotaretkiä tasangoilla sijainneille alueille. Burmalaisetlevittäytyivät alueelle vuonna 1816 ja koko alue oli burmalaisvallan alainen vuoteen 1819 mennessä. Burmalaiset joutuivat kuitenkin vetäytymään brittien saatua Assamin hallintaansa ensimmäisen anglo–burmalainen sodan jälkeen vuonna 1826. 1840-luvulta lähtien Nagalandin alueella alkoi toimia kristittyjä lähetyssaarnaajia, joiden työn seurauksena monet naaheimot kääntyivät kristinuskoon. Brittihallinto perusrti vuonna 1881 Naa Hills piirikunnan, jonka hallinnollinen keskus oli Kohima. Brittihallinto lopetti alueella perintiesesti harjoitetun pääkallonmetsästyksen ja eri heimojen kylien välillä tehdyt sotaretket. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1944 kohti Intiaa edenneet japanilaiset voitettiin Kohiman taistelussa. Vuonna 1945 nagat perustivat Naga Hills District Tribal Council-nimisen järjestön, josta vuotta myöhemmin tuli Naga National Council eli NNC. NNC alkoi julkaista lehteä Naga Nation, jonka artikkeleissa vaadittiin Nagalandin itsenäisyyttä.
Intian itsenäistyessä vuonna 1947 Nagaland kuului hallinnollisesti Assamiin. Pian alueella alkoivat yhteenotot itsenäisyyttä tavoitelleiden nagajärjestöjen ja Intian keskushallinnon välillä. NNC järjesti vuonna 1951 kansanäänestyksen alueen itsenäisyydestä ja järjestön mukaan 99 % äänestäneistä kannatti itsenäisyyttä. Naga Federal Government perustettiin vuonna 1956 ja sen aseellinen siipi Naga Home Guards kasvoi pian 15 000 miehen vahvuiseksi. Osa nagoista ei tavoitellut suoranaista itsenäisyyttä, vaan omaa osavaltiotaan Intian alaisuudessa. Liikkeiden toimintaan kuului kieltäytyminen yhteistyöstä viranomaisten kanssa, sabbotaasi ja armeijan vastaiset iskut. Molemmat osapuolet syyttivät toisiaan julmuuksista. Heinäkuussa 1960 saatiin viimein aikaan sopimus, jonka mukaan Nagalandista tehtäisiin oma osavaltionsa. Nagalandin osavaltio perustettiin vuonna 1963 ja seurtaavana vuonna valittiin sen ensimmäinen demokraattinen hallitus. Väkivaltaisuudet alueella eivät loppuneet tästä huolimatta.  NNC ja Naga Federal Government tehtiin laittomiksi vuonna 1972. Vuonna 1975 solmittiin Shillongin sopimus, jonka myötä osa nagoista luovutti aseensa valtiolle. Väkivaltaisuudet roihativat jälleen 1980-luvulla ja uusi tulitauko solmittiin vuonna 1997. Sopimusta on kuitenkin pidetty tehottomana ja väkivaltaisuudet alueella ovat jatkuneet edelleen.

Talous

Maatalous muodostaa Nagalandin talouden kulmakiven. Ala työllistää noin yhdeksän kymmenesosaa Nagalandin työvoimasta. Nagalandin alueella kasvatetaan esimerkiksi riisiä, maissia, hirssiä, herneitä, sokeriruokoa, perunaa ja tupakkaa. Maatalouden asemasta huolimatta Nagaland ei ole elintarvikeomavarainen, vaan ruokaa joudutaan tuomaan maan muista osista. Viljelyä ovat vaikeuttaneet perinteiseen kaskiviljelyyn (jhum) liittyvät erroosio ja maaperän köyhtyminen. Alueella harjoitetaan myös jonkin verran pengerviljelyä. Viljelyn ohella taloudellista merkitystä on myös metsänhoidolla. Nagalandin alueen luonnonvaroihin lukeutuvat nikkeli, koboltti, rauta ja kalkkikivi. Alueelta on myös etsitty maaöljyä, jota esiintyy esimerkiksi naapuriosavaltio Assamin puolella. Paikallinen pienimuotoinen teollisuus on keskittynyt Dimapuriin. Muuten Nagalandin teollisuus koostuu lähinnä kotiteollisuudesta. Teollista kehitystä on hankaloittanut alueen vaikeat kulkuyhteydet.

Väestö

Nagalandin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 978 502. Vuoden 2001 vastaavassa laskennassa asukasluku oli 1 990 036. Asukasluku on laskenut laskentojen välillä 0,58 %. Alueen asukkaita ovat nagat, jotka jakautuvat noin 16:ta eri heimoon ja edelleen pienempiin alaryhmiin. Nagat eivät yleensä käsitä itseään yhtenäisenä ryhmänä, vaan mieltävät itsensä ennemminkin osaksi pienempiä heimoja. Nagat jakavat kuitenkin keskenään monia kulttuurinsa piirteitä.
Vuonna 2011 71,14 % Nagalandin asukkaista asui maaseudulla ja vain 28,86 % kaupungeissa. Dimapur ja pääkaupunki Kohima ovat osavaltion ainoat yli 50 000:n asukkaan kaupungit. Suurimmassa kaupunissa Dimapurissa oli vuonna 2011 122 834 asukasta. Väestöntiheys Nagalandissa on 119 as./km². Nagalandin asukkaista 1 024 649 oli miehiä ja 953 853 naisia. Lukutaitoisuus Nagalandissa oli 79,55 %.
Nagalandin virallinen kieli on englanti. Nagat puhuvat useita eri kieliä, joiden erot voivat olla huomattavia. Jopa saman heimon sisällä saatetaan puhua eri murteita, joiden puhujien on hankala ymmärtää toisiaan. Alueen noin 60 eri kieltä tai murretta ovat kaikki sinotiibettiläisiä kieliä. Nagan kieli on assamin perustuva pidginkieli, jota käytetään eri kielten puhujien kesken. Monet ymmärtävät myös englantia ja hindiä. 
Vuonna 2011 Nagalandin väestöstä 87,93 % oli kristittyjä. Uskonnollisia vähemmistöjä olivat hindut (8,75 %), muslimit (2,47 %), buddhalaiset (0,34 %), jainit (0,13 %), sikhit (0,1 %) ja muut uskot (0,16 %). Monet kristityistä ovat baptisteja.

Kulttuuri

Heimojen yhteiskuntajärjestelmä vaihtelee heimojen mukaan. Joillakin heimoilla on päällikköjä, joiden asema perityy suvussa ja jotkin heimot soveltavat demokraattista järjestelmää. Keskeinen osa kylää on morung, eli poikamiesten dormatorio. Naisten asema naakulttuurissa on ollut perinteisesti hyvä. Miesten tapaan he ovat osallistuneet päivätöihin ja heimojen neuvostoihin.
Nagojen kulttuuriin kuuluvat myös useat eri juhlat ja eri juhlia vietetään vuoden ympäri. Eri heimot viettävät omia juhliaan ja juhlia pidetään usein pyhinä. Juhlintaan osallistuminen on näin pakollista. Suurin osa juhlista liittyy tavalla tai toisella maatalouteen ja ne peritytyvät ajalta ennen kristinuskon saapumista. Eri juhlien viettoon kuuluu musiikki ja tanssi.
Nagalandin keittiön perusraaka-aine on riisi, joka tarjoillaan yleensä jonkin lihan ja kasvisten kanssa. Ruoka maustetaan usein tulisilla kastikkeilla.