google/wiki40b huggingface dataset:
Päreet palaa!

Juoni

Madison Avenuen mainosmies Mel rähjää ja oireilee kotona, muttei uskalla kertoa vaimolleen Ednalle saaneensa potkut. Kaiken kukkuraksi New Yorkissa on kauhea hellekesä, naapurit meluavat ja varkaat tyhjentävät pariskunnan kerrostaloasunnosta kaiken vähänkin arvokkaan. Viittäkymmentä lähestyvä Mel ei löydä uutta työtä, mutta pitkään kotirouvana ollut Edna saa yllättävän helposti hänelle ennestään tutun kuvaussihteerin paikan. Vaimon töihin meno vain pahentaa Melin oireita, ja hän alkaa vaikuttaa jo vakavasti sekopäiseltä. Melin sukulaiset haluavat auttaa, kunnes kuulevat miten paljon psykiatrilla käynti maksaa. Myös vaimo alkaa saada työstressin oireita, ja hänkin saa yllättäen potkut jolloin pariskunna roolit kääntyvät ja mies alkaa ottaa vastuuta kaikille rähjäävästä vaimostaan.

Tuotanto

Elokuvan näytelmäversiota esitettiin Broadwaylla vuosina 1971–1973, näyttelijöinä Peter Falk, Lee Grant ja Vincent Gardenia. Tampereen Teatteri esitti näytelmän suomenkielistä ja suomalaista sovitusta nimellä Kyllä tästä selvitään kevätkaudella 2010.
Pienen roolin taskuvarkaana tekee nuori Sylvester Stallone. Elokuvan puvustuksen on suunnitellut sittemmin ohjaajana tunnettu Joel Schumacher.
Melille potkut antaneen mainostoimiston nimi hissin yläpuolella on Durston, Thurston & Osborne, joka ilmeisesti parodioi BBDO-mainostoimiston alkuperäistä nimeä Batten Barton Durstine & Osborn.

Arvioita

Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti ensi-ilta-arviossaan 1975, ettei Simonin irvailu New Yorkin tuskastuttavuuksista toimi eikä hauskuta, eikä sairaus ole hänestä muutenkaan mikään komedian aihe. Saman lehden Mikael Fränti luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1988 näyttelijöiden elokuvaksi ja vakavaksi komediaksi, jossa on sairauskertomuksen piirteitä. ”Jack Lemmonin ja Anne Bancroftin välinen sanailu toimii, ja näytelmällisyydestä huolimatta kerrontaan on saatu ajoittain jopa ilmavuutta.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen piti elokuvaa aidosti hauskana vanhahtavana komediana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
José Martínin kansainvälinen palkinto

José Martínin kansainvälinen palkinto  on Unescon vuodesta 1995 myöntämä palkinto jonka rahoittaa Kuuban valtio. Palkinnon summa on 5 000 dollaria. Palkinnon jakaa anonyymi seitsemän hengen jury joka edustaa eri alueita maailmassa heidät valitsee Kuuban hallitus. Jäsenet ovat Unescon jäsenvaltioiden kansalaisia.
Palkinto on nimetty Kuuban itsenäisyystaistelijan José Martínin mukaan.
Nintendo DS & DSi Browser

Nintendo DS Browser on Opera Softwaren ja Nintendon Nintendo DS -konsolille kehittämä Opera-selaimen versio. Selaimesta on omat versiot Nintendo DS:lle ja Nintendo DS Litelle. Sovellus julkaistiin Japanissa 24. heinäkuuta 2006 ja Euroopassa 6. lokakuuta 2006.
Nintendo DS Browser pohjautuu Opera 8 -selaimen sivunmuotoilujärjestelmään (koodinimi "Presto"). Selainta käytetään Nintendo DS:n kosketusnäytön avulla, jossa käsialatunnistus ja ennalta-arvaava tekstinsyöttö helpottaa sovelluksen ohjaamista. Selain tukee normaaleja tekstin ja kuvien muotoilusääntöjä ja JavaScript-komentosarjoja, mutta Nintendo DS:n alhaisen muisti- ja prosessorikapasiteetin takia, Wii-selaimesta poiketen, Nintendo DS -selain ei tue Flash-, PDF-, audio- ja videoformaatteja. Selain käyttää Nintendo Wi-Fi Connection -WLAN-tekniikkaa Internet-yhteyden muodostamiseen. Nintendo DS Browser ei ole yhteensopiva Nintendo DSi:n kanssa joten sille kehitettiin oma selain nimeltään Nintendo DSi Browser.
Selain vaatii 10 megatavun lisämuistikortin, joka kuuluu pakettiin. Kortti kytketään GBA-pelien korttipaikkaan. Koska kortista on omat versionsa Nintendo DS:lle ja Nintendo DS Litelle, on Nintendo DS Browserista myynnissä kaksi versiota. DS:n muistilaajennuskorttia voi käyttää DS Litellä, mutta ei toisin päin, koska DS Liten versio kortista on liian pieni DS:llä käytettäväksi.

Nintendo DSi Browser

Opera-selain julkaistiin vapaasti ladattavana sovelluksena Nintendo DSi:lle. Se on ollut saatavilla siitä lähtien kun DSi julkaistiin ja se on esiladattu uusimpiin Nintendo DSi:in ja kaikkiin Nintendo DSi XL:iin. Tämä versio käyttää Opera Presto 2.1 moottoria, mikä on paljon kehittyneempi.
Eduardo Lobos

Eduardo Eugenio Lobos Landaeta (s. 30. heinäkuuta 1981) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa Venäjän liigassa Krylja Sovetov Samaran joukkueessa, missä hän debytoi marraskuussa 2005. Aikaisemmin hän on pelannut Huachipato FC:n joukkueessa. Lobos on 187 senttimetriä pitkä ja painaa 93 kilogrammaa.
Kivijärvi (Jämsä, Halli)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella Halkomäen, Laajakallion, Rasinmäen ja Lamminkankaan välisessä painaumassa. Painauman pohja on soistunutta metsämaata. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja rannat ovat reunoiltaan soistuneet. Lammelle ei tule teitä. Lammen suoalue seuraa painaumaa myös etelään, missä sijaitsee avosoilla kaksi umpeen kasvavaa pientä lampea. Näiden kohtalo umpeenkasvussa on myös Kivijärven tulevaisuutta.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 159,2 metriä mpy. Lammen laskuoja lähtee ensin pohjoiseen ja kääntyy sitten lounaaseen, kunnes se laskee Hatinsuon jälkeen Haarajärveen. Siitä vesireitti jatkaa Röyhänjärven, Ristijärven ja Nautajärven kautta Äväntäjärveen.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa ympäristön soita ei vielä oltu ojitettu. Lammen laskuoja virtasi luontaisen aluksi pohjoiseen Rasinsuolle ja se kääntyi sitten länteen ja lounaaseen Mettisiankankaalle. Järven eteläpäässä sijaitsi mökki, jolle tuli Lintulammelta polanne. Launojärven suunnalta tuli lammen pohjoispäähän polku. Vuoden 1979 kartassa erämaajärven tilanne oli muuttunut täysin. Metsään oli rakennettu metsäteitä ja mökki on kadonnut. Suota on ojitettu vähän ja lammen vedenpinnassa on saattanut tapahtua laskua, sillä karttaan on nyt piirretty saari. Sama saari näkyy vuoden 1988 kartassa, mutta ei enää nykyisissä kartoissa.
Luokka (filosofia)

Luokka on metafysiikan (erityisesti ontologian) käsite, joka erotetaan joskus tyypeistä ja (luonnollisista) luokista. On mahdollista puhua ihmisten luokasta, samoin kuin ihmisten tyypistä tai luonnollisesta lajista. Erona ei välttämättä ole se, että kyseessä olisivat erilaiset olevan kategoriat, vaan se, että vaikka kaikkia käsitellään tavallaan abstrakteina olioina, luokkia ei yleensä ajatella universaaleiksi, kun taas tyypit ajatellaan. Siitä, luetaanko luonnolliset lajit universaaleiksi, on erilaisia mielipiteitä.
Luokista, tyypeistä ja lajeista puhuttaessa puhetavoissa on kuitenkin eroja. Sanomme, että Sokrates on tyypin token tai luonnollisen lajin ”ihmisolento” instanssi eli esiintymä. Sen sijaan sanomme, että Sokrates on ihmisolentojen luokan jäsen. Emme sanoisi, että Sokrates on tyypin ja ihmisten lajin jäsen, emmekä, että hän on luokan tyyppi (tai laji). Luokilla siis on jäseniä, kun taas tyypeillä ja lajeilla on tokeneita tai instansseja, vastaavasti.
Sotilas

Historiaa

Hautalöytöjen perusteella erityisillä sotisovilla varustettuja sotilaita on ollut jo pronssikaudella. Sotilaan varusteisiin on kuulunut miekka, kilpi, keihäs sekä erilaisia vartalosuojuksia.  Sotavaunuja oli käytössä Mesopotamiassa 3500 eaa. jälkeen, ensin aasien, n. 2000 eaa. jälkeen hevosten vetäminä. Vaunujen käyttöönotto merkitsi myös aselajien syntyä siinä mielessä, että sotavaunujen käyttäjät eriytyivät ”jalkaväestä”. Jalkaväen taisteluyksikkö falangi käsitti aseiden mukaan jaettuja pienempiä osastoja, jotka käyttivät keihäitä, miekkoja ja kirveitä.
Erillisen sotalaitoksen ja sotilaiden yhteiskuntaluokan synty liittyy sodan mittakaavan laajenemiseen. Vaikka paikallinen väestö puolusti omaa asuinseutuaan, sen vähäinen halukkuus lähteä sotimaan kauemmas lisäsi kapinoiden riskiä ja vaikeutti suunnittelua. Sama päti valloitettujen alueiden asukkaisiin. Suuren väestönosan sitominen sotaa oli myös taloudellisesti kannattamatonta.
Ferdinand Maria

Ferdinand Maria (31. lokakuuta 1636 München – 26. toukokuuta 1679 Schleissheim) oli Baijerin vaaliruhtinas vuosina 1651–1679. Hän oli Baijerin ensimmäisen vaaliruhtinaan Maksimilian I:n poika, joka tuli valtaan alaikäisenä. Ferdinand Maria pyrki jälleenrakentamaan Baijeria kolmikymmenvuotisen sodan hävityksen jäljiltä muun muassa tukemalla maatalouden kehittämistä. Myös tuhoutuneita kirkkoja ja luostareita uudelleenrakennettiin. Hän kutsui vuonna 1669 uudelleen koolle valtiopäivät, jotka eivät olleet kokoontuneet sitten vuoden 1612. Ferdinand Marian seuraajaksi tuli hänen poikansa Maksimilian II Emanuel.
Tapio Äyräväinen

Tapio Äyräväinen (s. 1950) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Vuosina 1989–2000 Äyräväinen työskenteli salolaisessa paikallisradiossa Radio 88,2:ssa toimittajana ja päätoimittajana. Samaan aikaan hän työskenteli Salon paikallistelevisiossa, Paikalliskanavalla, uutisankkurina ja toimittajana. Sen jälkeen hän oli toimittajana TS-Yhtymään kuuluvissa paikallisradioissa Auran Aalloissa ja Radio Majakassa vuosina 2000–2005. Hän oli Aamuset-kaupunkilehden toimittajana vuosina 2000–2002 ja päätoimittajana vuosina 2002–2006.
Äyräväinen oli ensikertalaisena ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa saaden 161 ääntä.[2] Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hän tuli valituksi Salon kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ääniharavana. Hän sai 659 ääntä, joka oli kolmanneksi eniten Salossa. Äyräväinen valittiin toiselle kaudelle Salon valtuustoon 2017. 
Hän toimi myös henkilöstojaostossa sen perustamisesta 2014 lähtien vuoden 2017 loppuun ja Yrityssalon hallituksessa vuodesta 2017 alkaen. Äyräväinen toimi Varsinais-Suomen Perussuomalaiset ry:n piirisihteerinä kauden 2017-2018. Muita kunnallisia luottamustoimia ovat Salon johtamisen kehittämisryhmän jäsen 2016 ja hallintosääntötyöryhmän jäsen 2017. 
Aikaisemmin Äyräväinen on toiminut Muutos 2011 -puolueen sihteerinä ja taloudenhoitajana vuosina 2009–2011.
Äyräväinen on kirjoittanut useita kirjoja, mm. 100 vuotta autokauppaa Salossa (2004), Virtasen Moottori Oy – 60 vuotta (2007), Muurlan 600 vuotta (2009), Moralla murhaa mukavasti (2010), Rakkaudella sinun - kuolema (2011) ja ollut mukana Mennä Järvel! (2012) -kirjan toimituskunnassa.
Äyräväinen harrastaa tähtitiedettä ja on ollut vuosikymmeniä Ursan jäsen. Hänet tunnetaan skeptikkona ja 
hän on myös ollut mukana toimittamassa useita Suomen Ufotutkijat ry:n julkaisemia Uforaportti-vuosikirjoja.
Lelle

Lelle on pienkauppala (viroksi alevik) Keski-Virossa Raplamaan maakunnassa Kehtnan kunnassa. Lelle on rautateiden risteysasema: sieltä lähteen rautatie Tallinnaan, Viljandiin ja Pärnuun. 
Lellessä on noin 500 asukasta.
Lellessä järjestettiin vuosina 2004–2015 Lelle Alternatiiv -musiikkifestivaali . Siellä on oli esimerkiksi vuonna 2008 noin 2 000 kävijää kuuntelemassa 60 yhtyettä viidestä maasta.
Olli Heinonen (jalkapalloilija)

Olli Heinonen (s. 7. tammikuuta 1937 Jääski) on suomalainen varatuomari ja entinen jalkapalloilija.
Tukimiehenä jalkapalloa pelannut Heinonen edusti Suomen maajoukkuetta 29 A-maaottelussa. Hän pelasi myös Pohjolan joukkueessa muuta Eurooppaa vastaan vuosina 1963 ja 1964.
Kotimaassaan Heinonen edusti alun perin Viipurin Reipasta. Vuosiksi 1957–1958 hän siirtyi Ilves-Kissoihin mutta palasi Viipurin Reippaaseen, joka sittemmin muutti nimensä Lahden Reippaaksi ja nousi vuodeksi 1961 SM-sarjaan. Heinonen pelasi SM-sarjassa vuoteen 1966 saakka yhteensä 156 ottelua ja teki niissä 28 maalia. Hän oli voittamassa Suomen mestaruutta vuonna 1963 ja Suomen Cupia vuonna 1964.
Suomen Palloliitto ja Urheilutoimittajain liitto valitsivat Heinosen vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1961 ja 1963. Hänet valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2016.
Heinonen pelasi myös jääpalloa SM-sarjassa.
Layla El

Layla El (s. 25. kesäkuuta 1977) on brittiläinen tanssija, malli ja entinen showpainija. Hän oli viimeinen WWE Women's Championship -mestari ja oli WWE Divas Championship -mestari.
Elmer Iseler

Elmer Walter Iseler (14. lokakuuta 1927 Port Colborne, Ontario – 3. huhtikuuta 1998 Caledon Hills, Ontario) oli kanadalainen kuoronjohtaja. 
Iseler oli mukana perustamassa Toronto Festival Singers -kuoroa vuonna 1954. Kyse oli Kanadan ensimmäisestä ammattimaisesta kuorosta. Vuonna 1964 hänestä tuli Toronton Mendelssohn-kuoron johtaja, jona hän toimi 33 vuoden ajan. Hän myös perusti vuonna 1979 Elmer Iseler Singers -kuoron, jonka kanssa hän kiersi laajalti kansainvälisesti. Korkealla Iselerin prioriteeteissa oli kanadalaisten säveltäjien teosten esittäminen.
Iseler opiskeli nuorena pianon- ja urkujensoittoa. Kitchenerissä Ulrich Leupoldin opastamana hän tutki luterilaisen perinteen mukaista kirkkomusiikkia. Hän jatkoi opintojaan Toronton yliopistossa. Hän sai työstään lukuisia tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan upseerin arvon vuonna 1975.
Acre Kari

Aarre Johannes (Acre) Kari (12. marraskuuta 1929 Jyväskylän maalaiskunta – 24. huhtikuuta 1993 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut jazzmuusikko. Acre Kari soitti instrumenttinaan vetopasuunaa. Hänen tunnetuimpia levytyksiään olivat ”Mökki maantien laidassa”, ”Mä ruma oon” ja ”Unohtumaton vokstrotti”.
FM Music on julkaissut vuonna 2000 Acre Karin vuoden 1976 levytyksistä cd-kokoelman Diga Diga Doo. Rocket Records julkaisi alkuvuodesta 2014 albumin Unohtumaton vokstrotti ensimmäistä kertaa cd-painoksena.
Acre Karin muistokivi paljastettiin syksyllä 2007 hänen haudallaan Tampereen Kalevankankaan hautausmaalla.
Lárisa

Historia

Nimi Larissa on saanut alkunsa joko kreikkalaisen mytologian nymfi Larissan mukaan, tai vaihtoehtoisesti se juontaa juurensa kreikankielisestä sanasta Iarissa, joka tarkoittaa tukikohtaa. Länsimaisen lääketieteen isän Hippokrateen ja kuuluisan filosofin Gorgiaan on arveltu kuolleen Larissassa.
Nykyinen Lárisan kunta muodostui, kun Lárisa, Giánnouli ja Koiláda yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Hänen hääyönsä

Juoni

Amerikkalainen elokuvatähti Norma Martin (Clara Bow) lomailee Ranskassa. Hän vierailee ystävänsä luona Etelä-Ranskassa, ja saa tietää olevansa "naimisissa" lauluntekijä Ralph Forbesin (Larry Charters) kanssa, jota hän ei ole edes tavannut. Sittemmin playboy Forbesin naisystäviä alkaa ilmaantua paikalle...
Feelia

Feelia Oy on suomalainen elintarvikealan yritys, joka on perustettu vuonna 2007. Feelia valmistaa ja myy valmiita ja puolivalmiita ruokia ruoka-alan yrityksille, julkiselle sektorille ja tapahtumiin. Yrityksen kotipaikka on Pyhäntä. Yrityksen liikevaihto vuonna 2017 oli 5.9 miljoonaa euroa. Vuonna 2018 liikevaihto kasvoi 66% viiden ensimmäisen kuukauden aikana. Yrityksen toiminta perustuu autoklaavitekniikan käyttöön elintarviketeollisuudessa, mikä mahdollistaa tuotteille pitkän säilyvyyden ilman lisättyjä säilöntäaineita. 90% Feelian tuotteissa käytetyistä raaka-aineista tuotetaan Suomessa.

Historia

Kun Feelia perustettiin vuonna 2007, se työllisti kaksi osa-aikaista ja yhden kokoaikaisen työntekijän. Alussa toimintaa rahoitti omistajat, Real Snacks Oy ja Pyhännän kunta. Ensimmäinen tuote oli kypsennetyt riisit ja viljan jyvät leipomoiden raaka-aineiksi.

Tehdas

Feelian uusi tehdas valmistui vuonna 2013 ja siihen tehtiin laajennus joulukuussa 2016. Vuonna 2018 aloitettiin uuden suuremman tehtaan suunnittelu ja rakentaminen, kasvavan kysynnän vuoksi. Tehdas valmistuu joulukuussa 2018.Tehtaan valmistus on n. 3,5 miljoonan investointi. Uuden tehtaan pinta-ala on n. 2700 neliömetriä ja se sijaitsee kilometrin päässä vanhasta tehtaasta. Uudet tilat tuovat lisää varastotilaa ja mahdollisuuden uusiin tuotteisiin. Uudessa tehtaassa voidaan valmistaa 10 miljoonaa kilogrammaa valmisruokaa vuodessa. Uudessa tehtaassa energialähteenä toimii uusiutuva energia biokaasu.

Tuotteet

Feelian Take a Soup - keittokonseptin keittoasemia on Suomessa ja Ruotsissa.  Konsepti on tarkoitettu kaupoille, kahviloille ja kioskeille. Keitoissa käytetään tuoreita ja kotimaisia raaka-aineita.
Feelialla on noin 100 tuotetta, joista suosituin on lohikeitto, joka on voittanut Haaga-Helian ammattikorkeakoulun ruokatuotannon tutkimuksen.
Anselm Pitkäsilta

Anshelm (Anselmi) Pitkäsilta (23. toukokuuta 1879 Nastola – 30. marraskuuta 1959 Lahti) oli vaatturimestari ja kansanedustaja Hämeen eteläisestä vaalipiiristä sosialidemokraattisen puolueen eduskuntaryhmässä 1936–1945. Hänestä käytettiin etunimeä Anselmi.
Pitkäsilta oli vaatturioppilaana vuodesta 1891 ja vuodesta 1895 vaatturina Lahdessa, Helsingissä, Kotkassa ja Kymissä sekä vaatturinliikkeen omistajana Lahdessa vuodesta 1908.
Hänestä tuli Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja, kaupunginhallituksen jäsen sekä varakaupunginjohtaja sekä Lahden osuuskaupan edustajiston jäsen.
Kuujjuaq

Maantiede

Kuujjuaq sijaitsee joen varrella noin 50 kilometriä ylävirtaan Ungavanlahdelta. Tänne ylettyvät vuoroveden vaihtelut rytmittävät asukkaiden päivittäistä elämää.
Puurajan läheisyydestä huolimatta boreaalisen vyöhykkeen, taigan, kasvillisuus hallitsee kylän ympäristöä. Kuujjuaq on myös karibujen vaellusreitillä, ja kaupungin alueella eläimiä liikkuu runsaasti elo–syyskuussa.

Historia

Ensimmäiset seudulle asettuneet eurooppalaiset olivat herrnhutilaisia, ja he saapuivat alueelle 25. elokuuta 1811 vaikean merimatkan päätteeksi. Siirtolaisryhmän johdossa olivat Benjamin Kohlmeisten ja George Kmoch, ja he löysivät inuitien leiripaikan muutaman kilometrin päässä nykyisen kylän paikalta alavirtaan. Herrnhutilaisryhmän tavoite oli käännyttää alkuperäiset asukkaat kristinuskoon. Kohlmeisterin päiväkirjojen mukaan inuitit olivat kiinnostuneita saamaan lähestysaseman kyläänsä.
Noin vuonna 1830 Hudson's Bay Company aloitti turkiskaupan Nunavikin alueella. Yhtiö perusti ensimmäisen kauppa-asemansa Koksoakjoen itärannalle noin viiden kilometrin päähän alavirtaan nykyisen Kuujjuaqin keskustasta. Kauppa-asema suljettiin 1842 mutta avattiin uudelleen 1866, ja sen asiakkaina olivat inuitien lisäksi innut.
Vuonna 1942 Yhdysvaltain ilmavoimat perusti Crystal 1 -nimisen lentotukikohdan joen länsirannalle samalle paikalle, jossa nykyinen kylän keskus sijaitsee. Armeijan läsnäolo vuosina 1941 – 1942 nopeutti asutuskeskuksen kehitystä. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat luovutti lentotukikohdan Kanadan hallitukselle. Vuonna 1948 paikkakunnalle perustettiin katolinen lähetysasema, terveyskeskus, koulu sekä sääasema. Hudson's Bay Company siirsi toimintaansa lähemmäs kaupunkia 1958 siirtyivät myös loput Fort Chimon asukkaista nykyiseen Kuujjuaqiin.

Liikenne ja talous

Kuujjuaqin lentoasema on kahdella kiitotiellään alueen ilmaliikenteen keskus. Kaupunkiin ei johda tietä, mutta Route Transtaïgan jatkamista Scheffervillen kautta Kuujjuaqiin saakka on suunniteltu.
Paikkakunnalla on useita hotelleja, ravintoloita, kauppoja ja käsityömyymälöitä sekä pankki.
Herrojen Eeva

Juoni

Elokuva kertoo sukkatehtaassa työskentelevästä yksinhuoltajan tyttärestä (Liisa Tuomi), jonka tuttavapiiri koostuu monenlaisista miehistä. Eevan miesystävä Bertil (Holger Salin) on roisto eikä pidä siitä että Eeva on tekemisissä poliisien kanssa. Mainosmiehen roolissa on Tarmo Manni.

Vastaanotto

Elokuvaa on luonnehdittu tyhjänpäiväiseksi aikaansaannokseksi, jonka tekemiseen ei juuri ole paneuduttu. Ainoana katsomisperusteena pidetään Liisa Tuomea, jonka osuudesta todetaan eräässä kritiikissä, että ”hän teki hienon paluun valkokankaalle”. Jo aikalaisarviossa Jörn Donner toteaa, että Tuomi kuuluu niihin harvoihin filminäyttelijöihin, joilla on älyä, temperamenttia ja uskallusta. Teatteriohjaajana kannuksensa hankkinut Kostermaa ei saanut aikalaiskriitikoilta kiitosta, eikä hän sen jälkeen ohjannutkaan kuin pari dokumenttielokuvaa.
SVR (tiedustelupalvelu)

Organisaatio

SVR on suoraan Venäjän presidentin alainen ministeriöön verrattavissa oleva virasto, jonka johtajalla on kenraalin sotilasarvo. SVR raportoi suoraan presidentille. Organisaatioon kuulunee esikuntadirektoraatti ja seitsemän varsinaista direktoraattia. 
SVR:n kokonaisvahvuus on tuntematon, mutta Saksan hallituksen teettämän raportin mukaan sillä on arviolta 13 000 työntekijää. Järjestöä johtaa entinen Venäjän pääministeri Mihail Fradkov ja myös yksi hänen edeltäjistään, Jevgeni Primakov, on toiminut maan pääministerinä.
Andientikli

Levinneisyys

Andientikliä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kangasalan lukio

Erikoispiirteet

Kangasalan lukiossa panostetaan pedagogiseen kehittämiseen eli opiskelun laadun ylläpitoon ja monipuolisten opetusmenetelmien käyttöön.

Lukiorakennus

Kangasalan vanha lukiorakennus kärsi kosteus- ja homevaurioista, jotka aiheuttivat opettajille ja oppilaille erilaisia oireita. Kesän 2009 aikana lukion liikuntasalin lattia avattiin ja pahimmat homepesäkkeet löytyivät sieltä. Korjaustöiden jälkeen ja kunnan Ruotsista hankkimien uusien ilmanvaihtokoneiden asentamisen jälkeen oireet vähentyivät selkeästi ja ilmanlaatu parantui. Syksyllä 2012 lukion toiminta siirtyi uuteen rakennukseen, Kangasalan uuteen lukioon, joka sijaitsee samalla tontilla Pikkolan koulun kanssa.

Kansainvälisyys

Kangasalan lukio tunnetaan kansainvälisyystoiminnastaan ja laajasta kielten opiskeluvalikoimasta. Lukiolla on ystävyyskoulut Italiassa, Hollannissa ja Saksassa. Kouluihin pääsee vaihto-oppilaaksi, ja kyseisten koulujen oppilaat pääsevät vaihto-oppilaaksi Kangasalan lukioon. Nämä ovat yleensä noin viikon matkoja.

Yhteistyö

Kangasalan lukio tekee yhteistyötä mm. Tampereen yliopiston, Hämeen ammattikorkeakoulun, Aamulehden sekä kangasalalaisten urheiluseurojen kanssa.
Johan Heimilä

Johan Rudolf Heinström myöh. Heimilä (12. joulukuuta 1887 Helsinki – 28. syyskuuta 1957) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat vahtimestari Johan Viktor Heinström ja Edla Sofia Nyström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Vilhelmiina Rasan kanssa.

Jääkärikausi

Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. syyskuuta 1915, josta hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 18. lokakuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin työlomalle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Takaisin Suomeen hän saapui 29. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen 1. joulukuuta 1918 vääpeliksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Kenttätykistörykmentti n:o 3:n 3. patteriin, josta hänet siirrettiin 2. patteriin 5. lokakuuta 1919. Raskaan tykistörykmentin 4. patteriin rehumestariksi hänet siirrettiin 1. marraskuu 1920. Armeijasta hän erosi 1. toukokuuta 1921 ja siirtyi vuokra-ajurin toimeen Lappeenrantaan vuosiksi 1922–1924. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 31. maaliskuuta 1924 ja hänet sijoitettiin Savon jääkärirykmentin 1. konekiväärikomppaniaan, missä hän toimi 1. huhtikuuta 1927 saakka, jonka jälkeen hän erosi uudelleen armeijasta ja siirtyi satamatyömieheksi Viipuriin vuosiksi 1927–1932, jonka jälkeen hän astui jälleen 1. marraskuuta 1932 armeijan palvelukseen ja nyt hänet sijoitettiin yövartijaksi muonavarikko 2:een Viipuriin.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Heimilä osallistui varastomiehenä 2. Armeijakunnan Elintarvikekenttämakasiini 1:ssä. Välirauhan ja jatkosodan aikana hän palveli varastomiehenä Elintarvikekenttävarikko 2:ssa, missä tehtävässä hän palveli sodan loppuun saakka, jolloin jäi eläkkeelle. Hänet on haudattu Raisioon.