google/wiki40b huggingface dataset:
Kotimaa (Muonio)

Kotimaa on kylä Muoniossa, Luoteis-Lapissa. Kotimaa sai 2012 virallisen kylästatuksen ja on näin ollen Muonion tuorein kylä. Kylässä on yhteensä 11 vakituista asukasta.
Jaarli Pirkkiö

Lippo Jaarli Pirkkiö (s. 12. helmikuuta 1967 Rovaniemi) on entinen suomalainen painonnostaja.
Pirkkiö sijoittui Soulin 1988 olympialaisissa alle 75 kilogramman sarjassa 12:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteistuloksissa 17:nneksi vuonna 1985, 14:nneksi vuosina 1986 ja 1987, 11:nneksi vuonna 1989 ja 23:nneksi vuonna 1998. EM-kilpailuissa hän oli yhteistuloksissa kahdeksas vuonna 1988, seitsemäs vuonna 1989, kuudes vuonna 1990, kymmenes vuonna 1992, 11:s vuonna 1995, 15:s vuonna 1996, sekä kymmenes vuonna 1998. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan viides vuosina 1986 ja 1987 sekä nuorten EM-kilpailuissa viides vuonna 1986 ja neljäs vuonna 1987. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1986, 1987, 1989, 1990, 1995 ja 1997.
Seuratasolla Pirkkiö edusti Rovaniemen Reipasta. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1986–1989, 1992, 1994, 1995, 1997, 1998 ja 2000. Hänen parhaat tuloksensa ovat vuodelta 1989 alle 82,5 kilogramman sarjasta: 155,5 kg tempauksessa, 195 kg työnnössä ja 347,5 kg yhteistuloksessa. Hän teki maaliskuussa 1998 alle 85 kilogramman sarjassa yhteistuloksen Suomen ennätyksen 332 kg, joka on yhä joulukuussa 2009 voimassa oleva Suomen ennätys.
Jaarli Pirkkiö on toiminut Lapin Kansan urheilutoimittajana vuodesta 1995. Hänen isänsä Martti Pirkkiö on Rovaniemen Reippaan painonnostojaoston perustaja vuodelta 1969. Hänen veljensä Samuli ja Benjamin Pirkkiö ovat painonnoston Suomen mestareita ja arvokisaedustajia.
Juan Cruz Álvarez

Juan Cruz Álvarez (s. 20. marraskuuta 1985 Arrecifes, Argentiina) on argentiinalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula Renault- ja World Series Light -sarjoissa vuonna 2003, World Series by Nissan -sarjassa vuonna 2004, GP2-sarjassa kaudella 2005 ja TC2000-sarjassa vuonna 2007. Álvarez voitti World Series Light -sarjan mestaruuden vuonna 2003. GP2-urallaan hän saavutti 4,5 pistettä, jotka tulivat Belgian kilpailuista. Nykyään Álvarez kilpailee Top Race V6 -sarjassa.
Letzigrund

Letzigrund on stadion Zürichissä Sveitsissä. Stadionille mahtuu on 23 605 katsojaa ja se on Sveitsin tunnetuin yleisurheilustadion. Se on myös jalkapallojoukkue FC Zürichin kotikenttä. Toisin kuin pelkästään jalkapalloon tarkoitetuilla stadioneilla, Letzigrundia kiertävät juoksuradat nurmikentän ja katsomoiden välissä. Stadionilla järjestetään vuosittain yksi yleisurheilun Timanttiliigan (entinen Kultainen liiga) osakilpailuista nimellä Weltklasse Zürich. Stadion avattiin 22. helmikuuta 1925 omistajana jalkapalloseura FC Zürich. Omistus siirtyi Zürichin kaupungille vuonna 1937. Stadionia on kunnostettu tai siihen on tehty korjauksia ja parannuksia vuosina 1947, 1958, 1973 , 1984 ja 2006 . Valaistus stadionille tuli vuoden 1973 kunnostuksessa. 
Letzigrund on kuuluisa myös konserteistaan, ensimmäinen ulkoilmakonsertti pidettiin vuonna 1996. 
23 605 katsomopaikasta 11 605 on istumapaikkoja (9 167 katoksessa) ja 12 000 seisomapaikkoja. Kentän pituus on 105 metriä ja leveys 68 metriä. Stadionilla on myös ravintoloita ja baareja.
Stadion oli yksi vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen pelistadioneista.
Sōjōbō

Sōjōbō (jap. 僧正坊, Sōjōbō) on kuuluisimpia Japanilaisia vuorenhenkiä eli tenguja. Sōjōbō elää Kurama-vuorella (jap. 鞍馬山, Kurama-yama), joka sijaitsee Kiotosta luoteeseen. Sōjōbō liittyy kuuluisaan legendaan, jossa se opetti nuorelle Minamoto no Yoshitsunelle kenjutsua, jotta tämä saatoi kostaa Taira-klaanille isänsä surman.
Ushiwaka-marun legendasta on nō-näytelmä Kurama tengu,joka kuuluu Yoshitsunen kroniikkaan eli (jap. 義経記, Gikeikiin).  Kurama tengussa Ushiwaka-maru on ainoa henkilö, joka ei osoita vastenmielisyyttä temppeliin saapunutta outoa yamabushia kohtaan. Vieras on itse asiassa on valepukuinen Sōjōbō, joka ystävystyy pojan kanssa ja alkaa tämän opettajaksi auttaakseen poikaa tämän ahdingossa.
Sōjōbōn on ymmärretty olevan tengujen kuningas tai ainakin omaavan tuhannen tengun voimat. Hänen ilmiasunsa on omintakeinen erakkomunkki yamabushi, jolla on pitkät valkoiset hiukset ja kirkkaan punainen naama. Naamassaan Sōjōbōjolla on vielä tunnusomainen epätavallisen suuri ja pitkä nenä. Merkkinä korkeasta asemastaan tengujen joukossa Sōjōbō kantaa seitsemänsulkaista viuhkaa.
Kaunokit

Ulkonäkö ja koko

Ruiskaunokki on 20–80 cm korkea ja isokaunokki jopa 1–2 metriä korkea. Kukkien värisävyjä ovat punaisen, keltaisen, sinisen ja violetin sävyt. Lisäksi on myös valkoisia kukkia.

Levinneisyys

Isokaunokki (Centaurea americana) on kotoisin Pohjois-Amerikasta, kun taas ruiskaunokki (Centaurea cyanus) on lähtöisin Etelä- ja Kaakkois-Eroopasta, mistä se on levinnyt kaikkialle Eurooppaan.

Elinympäristö

Kaunokit viihtyvät aurinkoisella paikalla kosteahkossa maassa.

Käyttö

Ruiskaunokin lisäksi koristekasveina käytetään iso-, tuoksu- ja harmaakaunokkia. Ruis- ja tuoksukaunokkia voidaan käyttää myös leikkokukkana. Edellä mainitut ovat yksivuotisia. Monivuotisia ovat muun muassa kelta- ja
vuorikaunokki.
Hudsoninlahti

Hudsoninlahti (engl. Hudson Bay, ransk. Baie d’Hudson, creeksi Wînipekw, Wînipâkw) on 1 230 000 neliökilometrin laajuinen merivesialue koillisessa Kanadassa. Vesialue rajoittuu pääosin alueelle 78°—95° läntistä pituutta ja 51°—70° pohjoista leveyttä.
Hudsoninlahteen virtaa useita jokia Ontarion, Québecin ja Manitoban provinsseista sekä Nunavutin territoriosta. Hudsoninlahden eteläpuolella sijaitsee pienempi Jamesinlahti. IHO:n luetteloissa Hudsoninlahti on Pohjoisen jäämeren lahti. Lahden suurin saari on Southamptoninsaari, joka on maailman 33. suurin saari. Belchersaarten saariryhmä lahden kaakkoisosassa käsittää kaikkiaan yli 1 500 saarta.
Hudsoninlahti on yhteydessä Atlantin valtamereen koillisessa sijaitsevan Hudsoninsalmen kautta, ja Pohjoiseen jäämereen Foxe, Fury, ja Hecla -nimisten salmien kautta. Kaikki Hudsoninlahden ja Jamesinlahden saaret kuuluvat hallinnollisesti Nunavutin territorioon.
Hudsoninlahtea ympäröivät maa-alueet tunnetaan yleisesti nimellä Hudsoninlahden alamaa (engl. Hudson Bay Lowlands), ja sen pinta-ala on noin 324 000 neliökilometriä. Lahden keskisyvyys on 125 metriä ja alle 80 metriä 20–100 kilometrin etäisyydellä rannikosta. Tundramaisemaa halkovat lukuisat joet, ja alueen maannos tunnetaan yleisesti nimellä muskeg. Alue on muovautunut jäätiköiden laajetessa ja supistuessa vuosituhansien saatossa. Muinaisrantoja löytyy jopa satojen kilometrien päässä nykyisestä rannikosta. Alueella on maailman suurin maankohoaminen, 13,1 mm vuodessa.

Historia

Hudsoninlahti nimettiin aluetta vuonna 1610 Discovery-aluksella tutkineen Henry Hudsonin mukaan. Neljännellä matkallaan Hudson purjehti Grönlannin ympäri lahdelle, ja kartoitti suurimman osan sen itärannikosta. Talven tultua Hudsonin alus juuttui jäihin, mutta miehistö selviytyi maihin rakennetussa tukikohdassa Jamesinlahden eteläpäässä. Kun jää suli keväällä, Hudson halusi tutkia ja kartoittaa lahden länsiosaa, mutta Discoveryn miehistö nousi kapinaan 22. kesäkuuta 1611.
Kuusikymmentä vuotta myöhemmin purjealus Nonsuch saapui lahdelle ja menestyksekkäästi harjoitti turkiskauppaa cree-intiaanien kanssa. Tämä johti Hudson's Bay Companyn perustamiseen, ja yhtiö on säilyttänyt nimensä aina näihin päiviin saakka. Britannian hallitsija myönsi yhtiölle yksinoikeuden kaupankäyntiin Hudsoninlahden valuma-alueella, Rupertinmaalla. Kyseessä olevan alueen koko oli noin 3 900 000 neliökilometriä, ja se luovutettiin vuonna 1870 Kanadalle osaksi Luoteisterritorioita jolloin myös monopoli menetettiin.
Israelin hallitus

Israelin hallitus on pääministerin kokoama ja johtama ylintä toimeenpanovaltaa käyttävä valtiollinen elin. Sen kokoonpano tulee hyväksyä knessetin äänestyksessä. Pääministerillä on valta erottaa ministereitä, mutta uudet ministerit on hyväksyttävä knessetissä.
Israelin nykyinen hallitus on Netanjahun III hallitus.
Särsjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 63 hehtaaria, se on 1,9 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy.
Johnny Wayne

Johnny Wayne (alun perin John Louis Weingarten, 28. toukokuuta 1918 Toronto, Kanada – 18. heinäkuuta 1990) oli tunnettu kanadalainen koomikko ja komediakäsikirjoittaja. Hän oli parhaiten tunnettu komediaparivaljakon "Wayne ja Shuster" yhteydestä, aisaparinaan Frank Shuster. Heitä pidetään kanadalaisen TV-komedian "isinä" ja he tekivät yhteistyötä 1930-luvulta lähtien, esiintyen näyttämöllä, radiossa ja televisiossa. Wayne kuoli syöpään ja on haudattu kotikaupunkiinsa Torontoon.
Looney Tunes

Looney Tunes on yhdysvaltalainen lyhytanimaatiosarja, jota Warner Bros. tuotti ja levitti vuosina 1930–1969. Jaksoja ohjasivat muun muassa Tex Avery ja Chuck Jones. Looney Tunesin kuuluisimpia tähtiä ovat Väiski Vemmelsääri, Repe Sorsa ja Putte Possu sekä Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä. Lähes kaikkien hahmojen äänenä toimi Mel Blanc.
Ensimmäinen Looney Tunes -animaatio oli mustavalkoinen Sinkin' in the Bathtub, jonka pääosassa oli hahmo nimeltä Bosko. Vuonna 1931 aloitettiin rinnakkaissarja Merrie Melodies, joka oli musiikkipainotteisempi. Animaatioiden suosio alkoi nousta vuonna 1935, jolloin Putte Possu esiintyi ensimmäistä kertaa piirretyssä I Haven't Got a Hat. Kaksi vuotta myöhemmin Repe Sorsa luotiin Porky's Duck Hunt piirrettyä varten. Vuonna 1940 luotiin yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista piirroshahmoista, Väiski Vemmelsääri ja kaksi vuotta siitä Looney Tunesit siirtyivät väreihin. Sen jälkeen luotiin vielä monia tunnettuja hahmoja, kuten Sylvesteri, Tipi ja Kukko Koppava. 
Erityisesti 2000-luvulla lyhytanimaatioita on esitetty televisiossa noin puolen tunnin kestoisena animaatiosarjana, jonka myötä muun muassa IGN-sivusta listasi Looney Tunesin 100 parhaan animaatiosarjan listalla sijalle kolme.
Félix Tshisekedi

Nuoruus ja perhe

Félix Tshisekedi syntyi vuonna 1963 Léopoldvillessa eli nykyisessä Kinshasassa. Hän kuuluu lubiin. Hän oli viisilapsisen perheen kolmas lapsi.
Félixin isä oli oppositiopoliitikko Étienne Tshisekedi, joka perusti 1980-luvulla Demokratian ja sosiaalisen edistyksen liiton (UDPS) ja vastusti äänekkäästi Mobutu Sese Sekon hallintoa. Félix Tshisekedi oli 19-vuotias, kun hänen perheensä joutui kotiarestiin isänsä kotikylään. Hän oli 22-vuotias, kun hän pääsi äitinsä ja veljensä kanssa maanpakoon Belgiaan.

Ura

Tshisekedi asui Brysselissä. Hän teki monia tilapäistöitä, ja tunnettiin paikallisessa klubikulttuurissa. Hän kiinnostui kuitenkin myös politiikasta ja alkoi isänsä oppositiopuolueen tukijaksi. Tshisekedi valittii vuonna 2008 UDPS:n ulkosuhteiden kansalliseksi johtajaksi. Tshisekedi sai marraskuun 2011 vaaleissa paikan parlamentista. Hän syytti vaaleja kuitenkin vilpillisiksi eikä ottanut paikkaa vastaan. Tshisekedi kieltäytyi toukokuussa 2013 kansantasavallan vaalilautakunnan esittelijän tehtävästä.
Tshisekedi valittiin huhtikuussa 2018 vuonna 2017 kuolleen isänsä seuraajaksi UDPS:n johtajaksi. Tshisekedi lähti presidenttiehdokkaaksi vuoden 2018 vaaleihin, vaikka hänellä ei ollut koko puolueensa tukea taustallaan. Kongon demokraattisen tasavallan oppositiopuolueet olivat aiemmin vuoden 2018 aikana yhdistäneet voimansa Martin Fayulun taakse. Tshisekedi irtautui kuitenkin tästä liitosta. Hänen tukijoitaan oli muun muassa vuonna 2011 presidentinvaaleihin osallistunut Vital Kamerhe.
Kongon demokraattinen tasavallan vaalit pidettiin joulukuussa 2018. Tulokset julkistettiin tammikuussa 2019. Tshisekedi sai vaalikomission mukaan noin 7 miljoonaa ääntä, kun toiseksi tullut Martin Fayulu jäi 6,4 miljoonaan ääneen. Presidentti Joseph Kabilan henkilökohtaisesti valitsema seuraajaehdokas Emmanuel Ramazani Shadary jäi 4,4 miljoonaan ääneen. Ennakkotietojen perusteella Faylua pidettiin selkeänä vaalivoittajana, ja hän myös kiisti het vaalitulokset. Ranska, Belgia ja Kongon katolinen kirkko ovat myös esittäneet epäilyksensä tuloksista.
Idrissa Gueye

Seurajoukkueura

Gueye siirtyi Lille OSC:iin vuonna 2008 kotimaansa Diambarsista. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa lokakuussa 2010 Olympique de Marseillea vastaan. Tuolla kaudella hän voitti seuran kanssa Ligue 1:n ja Ranskan cupin debytoiden myös Eurooppa-liigassa. Kaudella 2011-2012 Gueye debytoi Mestareiden liigassa. Avausmaalinsa Ligue 1:ssä hän teki lokakuussa 2013 AC Ajaccion verkkoon. 
Kesällä 2015 Gueye siirtyi Englannin valioliigan Aston Villaan. Seuraavana kesänä hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Evertoniin. Hän teki kalenterivuonna 2016 eniten taklauksia ja syötönkatkoja ottelua kohden Euroopan viiden seuratuimman sarjan pelaajista.
Kesällä 2019 Gueye siirtyi Ranskaan Paris Saint-Germainin joukkueeseen.

Maajoukkueura

Gueye debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Guineaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa, sekä vuosien 2015 ja 2017 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Cory Quirk

Ura

Quirk pelasi kauden 2004–2005 USHL-joukkue Waterloo Black Hawksissa, jonka paras syöttäjä hän oli 26 syötöllään. Vuodet 2005–2009 Quirk kävi Massachusetts-Amherstin yliopistoa. Hänet valittiin ensimmäisen kautensa 2005–2006 päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Quirk ylsi joukkueensa sisäisen maalipörssin kärkeen kausina 2006–2007 ja 2007–2008, joista jälkimmäisellä kaudella hän nousi UMass-Amherstin varakapteeniksi. Viimeisellä kaudellaan 2008–2009 Quirkista tuli joukkueen kapteeni. Saman kauden lopulla hän pelasi 11 AHL-ottelua Albany River Ratsissa.
Kaudeksi 2009–2010 NHL-varaamaton Quirk siirtyi San Jose Sharksin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden kuitenkin sen farmijoukkue Worcester Sharksissa. Heinäkuussa 2010 Quirk teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kahden Worcesterissa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Eurooppaan ja Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa pelaavaan Starbulls Rosenheimiin. Quirk oli tehoilla 18+42=60 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Hän sijoittui koko sarjan pistepörssissä neljänneksi ja syöttöpörssissä toiseksi. Quirk oli Rosenheimin paras pistemies ja syöttäjä myös kevään 2012 pudotuspeleissä tehoilla 10+14=24 ja hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Patrick Asselinin kanssa. Rosenheim eteni 2. Bundesligan finaaleihin saakka, mutta hävisi Landshut Cannibalsille.
Huhtikuussa 2012 Quirk teki kaksivuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue JYPin kanssa. Hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle osaksi NHL:n työsulun takia ja teki 25 ottelussa tehot 1+6=7. Quirk haki pelituntumaa myös yhdeksän Mestis-ottelun verran JYP-Akatemiasta. Tammikuussa 2013 hän purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa JYPin kanssa ja siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella Saksan DEL-liigassa pelaavaan Hannover Scorpionsiin.
Quirk jatkoi kaudella 2013–2014 pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan AL-Bank Ligaenin SønderjyskE Ishockeyssa. Hän jakoi tehoilla 25+31=56 koko liigan pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Brent Waltonin kanssa. Quirk sijoittui myös kevään 2014 pudotuspelien pistepörssissä toiseksi tehoilla 10+8=18. Hän voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden ja valittiin Metal Ligaenin tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2014 Quirk teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SønderjyskE:n kanssa. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli tehoilla 27+31=58 SønderjyskE:n paras pistemies ja maalintekijä. Quirk sijoittui koko Metal Ligaenin maalipörssissä neljänneksi ja pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti myös kevään 2015 pudotuspelien tehotilaston lukemalla +20. Quirk voitti kauden päätteeksi taas Tanskan-mestaruuden ja valittiin tähdistökentälliseen.

Muuta

Quirkin pikkuveli Ryan on pelannut myös jääkiekkoa.
Suomupääherttu

Levinneisyys

Suomupääherttua tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa. Sitä on kuvattu harvinaisesta yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Montréverd

Tunnettuja kuntalaisia

Maxime Bossis (s. 1955), jalkapalloilija, syntymäkunta Saint-André-Treize-Voies
Kálmán Tisza

Kálmán Tisza (16. joulukuuta 1830 Geszt – 23. maaliskuuta 1902 Budapest) oli unkarilainen valtiomies, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1875–1890.

Elämäkerta

Tisza kuului vanhaan kalvinistiseen maanomistajasukuun. Unkarin vallankumouksen yhteydessä vuosina 1848–1849 hän kuului nuoresta iästään huolimatta opetusministerinä vallankumoushallitukseen. Kapinan kukistamisen jälkeen hän lähti maanpakoon, mutta palasi myöhemmin takaisin ja osallistui kamppailuun autonomian saamiseksi Unkarille. Tisza sai julkisuutta puolustamalla Unkarin evankelisen kirkon itsenäisyyttä Itävallan hallituksen säädöksiin nähden vuonna 1859, ja kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin Unkarin parlamenttiin. Tisza ryhtyi 1860-luvulla johtamaan oppositiossa ollutta parlamentin keskustaryhmää, joka vastusti sekä jyrkkää separatismia että Ferenc Deákin tukijoiden sopuilua Itävallan hallituksen kanssa. Tisza vastusti alkujaan Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian luonutta vuoden 1867 kompromissia ja arvosteli sen jälkeisinä vuosina vallassa olleiden Deákin tukijoiden talous- ja sisäpolitiikkaa Unkarissa. Vuonna 1875 keskustalaiset ja deákilaiset kuitenkin yhdistyivät Tiszan johdolla uudeksi liberaalipuolueeksi (Szabadelvű Párt), joka kannatti vuoden 1867 kompromissin säilyttämistä ja toi yhteen eri yhteiskuntaryhmien intressejä.
Tiszasta tuli maaliskuussa 1875 Béla Wenckheimin hallituksen sisäministeri ja 2. lokakuuta Unkarin pääministeri, missä tehtävässä hän jatkoi uuden puolueensa tuella vuoteen 1890. Hänen hallituksensa tosin jätti eronpyynnön vuonna 1878 Bosnia-Hertsegovinan miehityksen nostattamien vastalauseiden seurauksena, mutta peruutti sen, kun uutta hallitusta ei onnistuttu muodostamaan. Tiszan hallitus toteutti merkittäviä taloudellisia, poliittisia ja sosiaalisia uudistuksia, jotka vahvistivat, modernisoivat ja yhtenäistivät Unkaria. Tisza erosi lopulta 13. maaliskuuta 1890, sillä keisari Frans Joosef oli puuttunut hänen yritykseensä palauttaa Lajos Kossuthille Unkarin kansalaisuus. Tisza pysyi kuolemaansa saakka liberaalipuolueen johtohahmona.
Kálmán Tiszan poika oli Unkarin pääministeri István Tisza. Hänen veljensä Lajos Tisza oli myös merkittävä poliitikko.
Pantelís Kafés

Seurajoukkueura

Pontioi Veriasissa 90-luvun puolessa välissä ammattilaisuransa aloittanut Kafés siirtyi vuonna 1997 PAOK FC:hen, jossa pelatun seitsemän kauden aikana hän pelasi kotimaan liigassa lähes 150 ottelua. Hän voitti kaksi kertaa PAOKissa myös Kreikan cupin. Vuonna 2003 Kafés siirtyi Kreikan suurseuraan Olympiakos FC:hen, jossa hän pääsi pelaamaan Mestarien liigaa, tehden kaksi maalia Santiago Bernabéulla Real Madrid CF:ää vastaan. Neljän Olympiakos-kauden, kahden liigamestaruuden ja kahden cupvoiton jälkeen Kafés siirtyi AEK Athens F.C.:hen. Hän pelasi seurassa peräti seitsemän kautta, joidenka aikana hän voitti Kreikan cupin jo neljättä kertaa urallaan, vuonna 2011. Vuonna 2012 hän siirtyi kotikaupunkinsa Veria FC:hen, jossa hän myös lopetti ammattilaisuransa vuonna 2013. Hän on käynyt myöhemmin MLS-seura Philadelphia Unionin testileirillä.

Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueessa peräti seitsemän vuotta pelannut Kafés kuului Kreikan jalkapallomaajoukkueeseen, kun tämä voitti sensaatiomaisesti vuoden 2004 EM-kisat Portugalissa. Kaiken kaikkiaan Kafés pelasi maajoukkueessa vuosikymmenen ajan; vuodesta 2001 vuoteen 2011.
Olemus

Olemus (lat. essentia) tarkoittaa metafysiikassa sitä ominaisuutta tai ominaisuusjoukkoa, joka tekee jostakin oliosta tai substanssista sen, mitä se pohjimmiltaan on, ja joka sillä on välttämättä oltava ollakseen olemassa. Vastakohtana ovat aksidentaaliset ominaisuudet, jotka substanssilla on kontingentisti, ja joita ilman se voisi olla olemassa.
Terminä olemusta on käytetty ennen kaikkea aristoteelisessa ja skolastisessa perinteessä. Esimerkiksi ihmisen olemus on tällöin yhdistetty sieluun. Nykyfilosofiassa varsinkin eksistentialismi tunnetaan ajatuksesta ”olemassaolo edeltää olemusta” – sen mukaan ihmisellä ei ole ulkoa annettua ennalta määrättyä olemusta.
Carl Hårleman

Carl Hårleman (27. elokuuta 1700 Tukholma – 9. helmikuuta 1753) oli ruotsalainen arkkitehti ja vapaaherra. 
Hårleman aloitti arkkitehtuurin parissa työskentelyn Göran Josua Adelcrantzin alaisuudessa. Saatuaan valtion apurahan, hän lähti vuonna 1721 hakemaan oppia ulkomailta. Hän opiskeli Pariisissa neljän vuoden ajan Ranskan kuninkaallisessa arkkitehtuuriakatemiassa sekä Ranskan taideakatemiassa. Myöhemmin hän siirtyi Italiaan, ja Venetsiassa oltuaan hänet kutsuttiin takaisin Ruotsiin. Arkkitehti Nicodemus Tessin nuoremman kuoltua vuonna 1728 Hårlemanille nimitettiin hovi-intendentiksi. Vuonna 1741 hänet ylennettiin yli-intendentiksi, ja vapaaherran arvo hänelle myönnettiin vuonna 1747. 
Hårlemanin kädenjälki on nähtävissä muun muassa Tukholman kuninkaallisen linnan sisätiloissa. Hän oli myös vastuussa Uppsalan tuomiokirkon restaurointitöistä. Hänen töihinsä lukeutuu myös Tukholman vanha observatorio, Övedsklosterin linna, Kristinebergin linna sekä Fredrikshovin linna.
Halogenidimineraali

Halogenidimineraalit ovat mineraaleja, jotka ovat jonkin metallin ja halogeenien (fluori, kloori, bromi, jodi, astatiini) yhdisteitä.
Tavallisimpia halogenidimineraaleja ovat esimerkiksi fluoriitti eli fluorisälpä (kemiallinen merkki CaF₂), haliitti eli vuorisuola (kemiallinen merkki NaCl), natriumfluoridi (kemiallinen merkki NaF), kaliumkloridi (KCl) ja muut luonnonsuolat.
Filmikameroissa käytettävissä valoherkissä materiaaleissa on nykyään valoon reagoivana aineena hopeabromidia (kemiallinen merkki AgBr).
Pietarin kuvernementti

Väestö

Asukkaita oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 2,1 miljoonaa, joista 67,3 % asui kaupungeissa, etupäässä Pietarissa. 
Kuvernementin alue oli vanhaa itämerensuomalaista asuinaluetta, jota asuttivat suomalaisten lisäksi virolaiset, inkeriköt ja vatjalaiset. Näistä suurimmat ryhmät olivat suomalaiset ja virolaiset.
Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan suomalaisten osuus kuvernementin väestöstä oli 6,2 % ja virolaisten 3,0 %. Suomalaisia asui eniten Pähkinälinnan (39,3 %), Saaren (Tsarskoje Selon)  (25,7 %) ja Jaaman kihlakunnissa (14,2 %). Virolaisia oli eniten Jaaman (21,9 %), Outovan (10,5 %) ja Pietarhovin kihlakunnissa (6,2 %).
Vuoden 1920 väestönlaskun mukaan suomalaisia oli 11,5 %, virolaisia 5,5 % ja inkerikkoja 1,2 %. Suomalaisia oli eniten Pähkinälinnan (32,9 %), Pietarin (26,4 %) ja Detskoje Selon (entinen Tsarskoje Selo) kihlakunnissa (24,8 %). Virolaisia oli eniten Jaaman (11,2 %), Outovan (11,1 %) ja Pietarhovin (7,1 %) kihlakunnissa. Inkerikkoja oli Jaaman kihlakunnassa 12,7 %.
Pietarin kaupungin ulkopuolella ortodokseja oli 78,4 %, luterilaisia 17 %, katolisia 2,4 % ja vanhauskoisia 1,6 %.
Magda Olivero

Magda Olivero (25. maaliskuuta 1910 Saluzzo, Piemonte – 8. syyskuuta 2014 Milano) oli italialainen sopraano.
Olivero syntyi Saluzzossa, Piemontessa, ja debytoi oopperalaulajana 1932. Olivero esiintyi mm. Metropolitan-oopperassa 1975. Olivero esiintyi viimeisen kerran suuren yleisön edessä maaliskuussa 1981, jolloin hän esitti Francis Poulencin säveltämän monologioopperan La Voix humaine. 
Magda Oliveron keskeistä ohjelmistoa olivat italialaiset veristiset oopperat, mm. Francesco Cilean, Giacomo Puccinin, Umberto Giordanon ja Arrigo Boiton teokset. Hän teki vain muutamia oopperoiden kokonaisia studioäänityksiä (mm. Turandot, 1938, ja Fedora, 1969), mutta hänen esityksiään on taltioitu huomattavasti enemmän.
Magda Oliveron keskeisiä rooleja oli Francesco Cilean Adriana Lecouvreur -oopperan nimirooli. Kun Olivero oli avioiduttuaan vetäytynyt näyttämöltä vuonna 1941, Cilea pyysi häntä takaisin esittämään nimenomaan Adrianan osaa. Hän levytti osia tuosta oopperasta vielä 83-vuotiaana vuonna 1993, ja samoin nauhoitti Adrianan monologin 86-vuotiaana Jan Schmidt-Garrén elokuvaa Opera Fanatic varten.
Magda Olivero lauloi kirkkomusiikkia ja aarioita pienimuotoisissa tilaisuuksissa vielä vanhoilla päivillään. Hän esiintyi viimeisen kerran 99-vuotiaana.