Hiski Salomaa

Elämä

Anna Leena Mötön synnyttämän aviottoman pojan isäksi tiedettiin Anna Leenan sisaren Amandan mies Ananias Romo. Anna Leena asui heidän kanssaan Tipsalon torpassa Kangasniemellä. Hiski oppi räätälin ammatin äidiltään jo nuorena, ja hänen tiedetään kirjoitelleen värssyjä ihmisistä ja tapahtumista rekilaulujen tyyliin ja lauleskelleen niitä töitä tehdessään sekä iltaisin kylällä. 
Salomaa muutti äitinsä kuoltua vuonna 1909 Yhdysvaltoihin ja elätti itsensä siellä räätälinä. Hän kuului anarkosyndikalistiseen IWW-ammattiliittoon ja oli ensimmäisen maailmansodan aikana Calumetin vankilassa vakaumuksellisena aseistakieltäytyjänä. Salomaa kelpasi kuitenkin kaikkien aatesuuntien haaleille esiintymään. Räätälinliikkeen lisäksi hän toimi myös ravintoloitsijana Rhode Islandissa.
Hiski Salomaa oli naimisissa Vehmaalta kotoisin olleen Ainin (o.s. Saari) kanssa. Aini Salomaa kuoli vuonna 1954 ja Hiski Salomaa 1957. Molempien tuhkat on laskettu Saaren suvun hautaan Vehmaan kirkkomaalle Varsinais-Suomeen. Pariskunnalla ei ollut lapsia.

Kunnianosoituksia

Kangasniemen Kotiseutuyhdistys pystytti vuonna 1979 muistokiven Salomaan syntymäkodin paikalle Luusniementien varrelle. Muistokivi on kodin porraskivi, kodista ei ole enää jäljellä kuin kivijalka ja talli. Vuonna 2010 muistomerkin juurelle istutettiin ranskanruusu ’Iitin Tiltu’.
Kangasnimen Pirtin puistoon on pystytetty kuvanveistäjä Juhani Saksan suunnittelema muistomerkki, sen hankkivat yhdessä Kangasniemen kunta ja Harrastajateatteri Ilona. Muistomerkki paljastettiin kesäkuussa 2009.

Levytykset

Vuosien 1927–1931 välisenä aikana Hiski Salomaa levytti Yhdysvalloissa Columbia Records -yhtiölle 18 lauluaan. Hänen säestäjinään olivat muiden muassa hanuristit Antti Kosola ja Willy Larsen sekä kornettisoittaja Wäinö Kauppi. Salomaan levytykset ovat merkittävä osa suomalaista äänilevyhistoriaa. Tuohon aikaan suomalainen äänilevytuotanto oli lähes olematonta, ja vuosina 1917–1925 Suomessa ei julkaistu yhtään äänilevyä. Salomaan ura levylaulajana loppui suuren lamakauden alettua ja Columbia Records -yhtiön ajauduttua äänilevyjen myynnin romahduksen seurauksena konkurssin partaalle. Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi "Värssyjä sieltä ja täältä", jossa hän kommentoi alkanutta lamaa alakuloiseen sävyyn ja ennusti oikein demokraattipuolueen seuraavana vuonna saavuttaman suuren vaalivoiton. Lama-ajan mentyä ohi Salomaalle ja muille amerikansuomalaisille levylaulajille ei ollut enää kysyntää, koska vauhtiin päässyt suomalainen äänilevyteollisuus pystyi tyydyttämään myös Yhdysvalloissa asuneiden suomalaissiirtolaisten musiikinnälän. Myöhempien arvioiden mukaan Salomaa oli kuitenkin omalta osaltaan rakentamassa siltaa 1800-luvun rekilauluista 1950-luvun rillumarei-tyyliin.
Omana aikanaan Salomaa ei ollut mitenkään erityisen suosittu amerikansuomalaisten levylaulajien joukossa (suositumpia olivat ainakin Leo Kauppi ja Juho Koskelo), vaan hän nousi suosioon vasta sotien jälkeen. Tähän vaikutti erityisesti suosittu Metsäradio-ohjelma, jossa Pekka Tiilikainen soitti "Lännen lokaria" taajaan. Myöhemmin 1960-luvulla suosiota nosti se, että kulttuurivasemmisto piti Salomaata amerikansuomalaisen työväen aatelaulajana. Tapio Rautavaara muisteli soittaneensa Suomen Aseveljien Liiton levyvarastosta löytämäänsä "Lännen lokaria" Maaselän Radiossa jatkosodan aikana. "Lännen lokarin" suosio huipentui vuonna 1952 Jorma Nortimon ohjaamaan ja Reino Helismaan käsikirjoittamaan elokuvaan Lännen lokarin veli, jossa Esa Pakarinen esitti Amerikasta Suomeen palannutta savolaista ja johon Toivo Kärki sävelsi musiikin. Elokuvaa ei kuitenkaan voi pitää minään kunnianosoituksena Hiski Salomaalle.
Love Records on julkaissut Hiski Salomaan tuotantoa kokoelmalevyillä Lännen lokarin kootut teokset (1971), Värssyjä sieltä ja täältä (1971) ja Siboney Oy Kootut teokset 1927–1931 ja muita amerikansuomalaisia.
Hiski Salomaan levytyksiin liittyy juridinen ongelma. Laulut ovat tekijänoikeuslain nojalla suojattuja vuoteen 2027 saakka, mutta niiden oikeudenomistajaa ei ole pystytty selvittämään. Tiukasti tulkiten Salomaan laulujen julkinen esittäminen on lainvastaista, koska mikään tekijänoikeusjärjestö ei edusta Salomaata eikä laulujen esittämiseen voi saada keneltäkään lupaa.