google/wiki40b huggingface dataset:
Callan Foote

Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Foote on isokokoinen puolustaja, joka kykenee pelaamaan suuria peliaikoja. Hän luistelee hyvin, on vahva kaksinkamppailuissa sekä laukoo kovaa ja tarkasti. Foote ei kuitenkaan ole kovin fyysinen pelaaja, eikä hänen kiekolliset taitonsa ole kaikkein parhaat joukkueensa kärkipuolustajan rooliin.
Footea on verrattu paljon pelityyliltään hänen isäänsä Adamiin.

Seuraura

Footen kasvattajaseura on Colorado Thunderbirds. Kelowna Rockets varasi hänet 43. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2013. Vuotta myöhemmin Footen varasi myös Omaha Lancers USHL:n varaustilaisuudessa. Kaudella 2014–2015 hän toimi Thunderbirdsin C-nuorten kapteenina ja johdatti joukkueensa kauden päätteeksi koko Yhdysvaltojen lopputurnauksen hopeaan. Foote pelasi samalla kaudella myös kaksi USHL-ottelua Lancersissa.
Kaudeksi 2015–2016 Foote siirtyi Kelowna Rocketsin WHL-joukkueeseen yhdessä pikkuveljensä Nolanin kanssa. Myös koko Footen perhe muutti asumaan Kelownaan. Callan Footen tulokaskausi liigassa toi 71 runkosarjaottelussa tehot 8+28=36 ja 18 playoff-ottelussa tehot 1+8=9. Hän oli pudotuspeleissä Rocketsin paras syöttäjä. Kaudella 2016–2017 Foote oli tehoilla 6+51=57 joukkueen toiseksi paras syöttäjä, neljänneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Hän voitti myös Rocketsin sisäisen tehotilaston lukemalla +39. Foote pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Tampa Bay Lightning varasi Footen ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Kaudella 2017–2018 hän nousi Kelowna Rocketsin WHL-joukkueen kapteeniksi. Foote oli joukkueen toiseksi paras syöttäjä, neljänneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja tehoilla 19+51=70, joilla hän sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Pudotuspeleissä Foote oli viidellä syöttöpisteellään Rocketsin paras syöttäjä Kole Lindin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2018 Foote teki Tampa Bay Lightningin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Pari päivää myöhemmin hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen.
Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Lightning lähetti Footen Syracuse Crunchin AHL-joukkueeseen.

Muuta

Footen pikkuveli Nolan pelaa hyökkääjänä Kelowna Rocketsin WHL-joukkueessa, jossa veljekset ovat pelanneet kaksi kautta joukkuetovereina. Heidän kanadalainen isänsä Adam Foote pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 1300 NHL-ottelua. Hän voitti kaksi Stanley Cupia (Colorado Avalanche 1996 ja 2001), yhden olympiakullan (Salt Lake City 2002) ja yhden maailmancupin kullan (2004). Colorado Avalanche on jäädyttänyt Adam Footen pelinumeron 52.
NRP Vasco da Gama (F330)

Valmistus

Alus tilattiin Blohm+Vossilta, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1989. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1989 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1991.

Palvelus

Alus kuului 16. marraskuuta 1999 – 22. helmikuuta 2000 Australian johtamaan INTERFET rauhanturvaoperaation laivasto-osastoon Itä-Timorissa.
Berberiini

Käyttö Kaukoidässä

Berberiiniä on käytetty kaukoidässä bakteerien, virusten, sienten ja loisten torjuntaan.

Myrkyllisyys

Erään tutkimuksen mukaan pienimmillään noin 9 mg kerta-annos berberiiniä painokilogrammaa kohden laskimoon (IV) tai 57,6 mg vatsaonteloon (IP) injisoituna aiheutti hiirillä 50 prosentin kuolleisuuden (LD50).

Luontaistuotteena

Berberiiniä myydään Suomessa luontaistuotteena.
Tuomas Kiiskinen

Ura

Kiiskinen on KalPan kasvatti. Hän voitti kaudella 2003–2004 B-nuorten pistepörssin. KalPan noustua SM-liigaan myös Kiiskinen nostettiin liigamiehistöön, mutta hän ei vakiinnuttanut paikkaansa vielä kaudella 2005–2006. Mika Pieniniemen saatua potkut KalPan päävalmentajan paikalta kauden 2006–2007 alussa ja Pekka Virran otettua valmennusvastuun Kiiskinen sai enemmän peliaikaa liigajoukkueesta ja teki kaudella 2007–2008 läpimurron. Kaudella 2008–2009 hän voitti KalPassa pronssia, joka oli Kiiskisen ensimmäinen mitali miesten liigassa.
Kaudella 2009–2010 Kiiskinen kehittyi edelleen ja esimerkiksi lokakuun 2009 lopulla Ilta-Sanomat arvioi hänet SM-liigan alkukauden suurimmaksi tähdeksi. Kiiskinen loukkaantui TPS-ottelussa kerättyään sitä ennen 15 ottelussa 20 tehopistettä (8+12).- 
Kaudella 2011–2012 Kiiskinen teki urallaan lopullisen läpimurron: hän muodosti Sakari Salmisen ja Matti Kuparisen kanssa SM-liigan tehokkaimman hyökkäysketjun ja pelasi keväällä maailmanmestaruuskisoissa Suomen maajoukkueessa. Hän siirtyi kauden 2011–2012 jälkeen KHL-liigassa pelaavaan Donbass Donetskiin 1+1-vuotisella sopimuksella. Kiiskisen ensimmäisellä KHL-kaudella Donetsk jäi pudotuspelien ulkopuolelle ja hän teki 50 ottelussa tehopisteet 8+13=21. Kiiskisen kautta häiritsi kauteen valmistavalla leirillä tullut rannevamma.
Kiiskinen siirtyi kaudeksi 2014–2015 SHL-joukkue Växjö Lakersiin. Hän ratkaisi keväällä joukkueelleen Ruotsin mestaruuden kuudennen finaaliottelun toisessa jatkoerässä tekemällään maalilla.

Maajoukkue

Hän pääsi keväällä 2008 jopa Suomen A-maajoukkueen mukaan MM-kisaleiriryhmään, muttei lopulliseen kisajoukkueeseen. Kiiskinen edusti Suomea myös Finnkampenissa syksyllä 2008. Keväällä 2012 Kiiskinen nousi leirityksestä lopulliseen kisajoukkueeseen. Hän debytoi ensimmäistä kertaa MM-joukkueessa 10. toukokuuta 2012 ottelussa Ranskaa vastaan, syöttäen yhden maalin.

Muuta

Hänen veljensä Matias Kiiskinen on myös jääkiekkoilija. Tuomas Kiiskinen on ollut ystäviensä kanssa perustamassa vuonna 2004 Vuorelan Veikot -nimistä siilinjärveläistä urheiluseuraa. Seuran nimi juontuu siitä, että Kiiskinen on itse, ystäviensä tapaan, kotoisin Vuorelasta ja heidän lapsuutensa suosikkipelaaja oli Mika "Veikko" Nieminen.
Harmaasilli

Ulkonäko ja koko

Laji kasvaa yleensä 30 senttimetrin pituiseksi, pisimmät tavatut yksilöt noin 40 senttimetrin mittaisia. Harmaasilli painaa korkeintaan 200 grammaa ja elää enintään 10 vuotta vanhaksi. Kalan kylki on hopeinen. Harmaasillillä on melko suurikokoiset silmät ja kapea ylöspäin suuntautunut suu. Evät ovat väriltään harmaanruskeita, vatsaevät punertavat hieman.

Levinneisyys ja elinympäristö

Harmaasilli elää pääasiassa meri- tai murtovedessä, mutta aikuiset kalat vaeltavat vuosittain joelle ja järviin kutemaan. Laji elää Pohjois-Amerikan vesistöissä.

Ravinto

Harmaasilli käyttää ravinnokseen katkarapuja ja pieniä kaloja. Poikaset syövät myös leviä ja muuta kasvillisuutta.
Arvo Rafael Heikonen

Arvo Rafael Heikonen (11. elokuuta 1892 Turku – 27. marraskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen juristi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori vuodesta 1949, sitten Turun kauppakorkeakoulun kansleri vuodesta 1961. Hän julkaisi useita kauppaoikeutta käsitteleviä teoksia.

Henkilöhistoria

Arvo Heikosen vanhemmat olivat maanviljelijä Fredrik Oskar Heikonen ja Vendla Karoliina Isotalo ja puoliso vuodesta 1933 Irma Helena Palomaa, professori Matti Herman Palomaan tytär. Ylioppilaaksi Heikonen tuli 1914 ja suoritti oikeustutkinnon 1918, varatuomarin arvon hän sai 1921. Lakitieteen tohtoriksi Heikonen väitteli 1931. Hän toimi asianajajana 1920–1932 ja hoiti virkaa tekevänä useita Helsingin yliopiston oikeustieteellisiä professuureja vuodesta 1938, ennen vakinaistamistaan 1949.
Johan Alm

Johan Alm (1728–1810) oli suomalainen kenttävääpeli ja taidemaalari, erityisesti kirkkomaalari.
Almin isä oli Vaasan lukkari Erik Häggroth. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli lukkari Österlundin leski Anna Catharina Tilgren, toinen Elisabet Häggroth.
Alm työskenteli lähes koko uransa Vaasassa, jonne hän oli muuttanut Tukholmasta 1761. Maalarikisällin oikeudet hän sai 1765. Saarnastuolien koristamiset ja alttaritaulujen maalaukset olivat Almin merkittävimpiä töitä kirkkomaalauksessa. Hänen töitään ovat Uudenkaarlepyyn (1759) ja Ilmajoen (1766) kirkkojen alttaritaulut sekä Uudenkaarlepyyn kirkon kattomaalaus. Ilmajoen alttaritaulun Kristus ristillä kustansi kirkkoherra, tohtori Salomon Hannelius puolisonsa Magdalena Peldanin kanssa. Alavuden kirkon saarnastuolin hän koristeli 1759. Hänen päätyönään pidetään Koivulahden kirkon kookasta alttaritaulua (1765), joka esittää viimeistä tuomiota. Hän maalasi myös Isonkyrön kirkon kukon, tapulin ja kirkkoon alttaritaulun sekä kuvitti saarnastuolin laidat ja lehterin reunakaiteeseen apostolien kuvat 1773–1775. Evijärven kirkkoon hän teki saarnastuolin maalauksen ja kultauksen 1791, ja tämä työ on entisöitynä käytössä Evijärven kirkossa.
Salt Peanuts

”Salt Peanuts” on Dizzy Gillespien ja Kenny Clarken säveltämä jazzkappale, josta on tullut yksi bebop-tyylin standardeista.
Kappale sai alkunsa lyhyestä riffistä, jonka Gillespie keksi nauhoitussessiossa Lucky Millinderin kappaleeseen ”Little John Special” vuonna 1942. Gillespie ja Clarke kehittivät yhdessä kokeilemalla lisää materiaalia, ja erilliseksi sävellykseksi se merkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1943. Gillespie nauhoitti ”Salt Peanutsin” oman yhtyeensä kanssa ensimmäisen kerran vuonna 1945; nauhoituksen kokoonpanoon kuuluivat trumpetisti Gillespien lisäksi alttosaksofonisti Charlie Parker, pianisti Al Haig, basisti Curley Russell ja rumpali Sidney Catlett.
Kappale alkaa rumpusoolon sisältävällä alkusoitolla, jonka jälkeen soitetaan kappaleen 32 tahdin AABA-rakennetta seuraava päämelodia. Sointukulku muistuttaa rhythm-kiertoa. Päämelodiaa seuraa 8 tahdin mittainen välisoitto. Soolojen jälkeen päämelodiaan ei enää palata, vaan alkusoitto toistetaan koodana rumpusoolon jälkeen.
Conor Hourihane

Conor Hourihane (s. 2. helmikuuta 1991 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa.
Hourihane pelasi Sunderlandin junioreissa ja siirtyi vuonna 2010 Ipswich Towniin mutta aloitti liigauransa kaudella 2011–2012 Plymouth Argylen joukkueessa neljännellä sarjatasolla Englannin kakkosliigassa. Vuonna 2014 hän siirtyi ykkösliigassa pelaavaan Barnsleyyn, joka kaudeksi 2016–2017 nousi mestaruussarjaan. Tammikuussa 2017 Hourihane siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Aston Villaan. Hän pelasi kolmen mestaruussarjakautensa aikana 126 liigaottelua ja teki niissä 25 maalia. Keväällä 2019 Aston Villa nousi Valioliigaan, jossa Hourihane teki ensimmäisen maalinsa viidennessä ottelussaan Norwich Cityä vastaan lokakuussa 2019.
Hourihane pelasi Irlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2017 Islantia vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki kymmenennessä maaottelussaan maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan.
Suso Cecchi D’Amico

Suso Cecchi D’Amico (s. Giovanna Cecchi, 21. heinäkuuta 1914 Rooma, Italia – 31. heinäkuuta 2010 Rooma, Italia) oli italialainen käsikirjoittaja. Hän teki yhteistyötä useiden maansa huippuohjaajien, kuten Vittorio De Sican, Luchino Viscontin ja Michelangelo Antonionin kanssa.
Cecchi D’Amico oli 1960-luvulla ehdolla Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi työstä elokuvassa Casanova 70.  Vuonna 1982 hän oli Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsen. 
Muita tunnettuja Cecchi D’Amicon elokuvia ovat Rakas vihollinen (1947), Rocco ja hänen veljensä (1960), Boccaccio '70 (1962), Tiikerikissa (1962), Kuinka äkäpussi kesytetään (1967), Mortadella (1971), Ludwig II (1972), Jeesus Nasaretilainen (1977) ja Hänen kaksi elämäänsä (1985). Myös Cecchi D'Amicon isä Emilio Cecchi tuli tunnetuksi elokuvan parista. 
Vaikka Cecchi D’Amico ei onnistunut saada työstään Oscaria, hän voitti useita muita merkittäviä palkintoja kansainvälisesti tunnetuilla elokuvajuhlilla.
Dead Man Down

Juoni

Unkarilainen siirtolainen Victor (Colin Farrell) on kylmäverinen ammattitappaja, joka työskentelee New Yorkin alamaailman gangsteripomo Alphonse Hoytin (Terrence Howard) alaisena aivan johtoportaan tuntumassa. Alphonse ei kuitenkaan tiedä, että Victor on soluttautunut hänen sisäpiiriinsä vain murhatakseen hänet. Victor on valmis käyttämään aikaa ja vaivaa suunnitelmansa toteuttamiseen, koska Alphonse on vastuussa hänen perheensä surmaamisesta. Kuoleman ja kostosuunnitelman ympärillä pyörivä elämä saa muuta sisältöä, kun Victor tapaa naapurissa asuvan Beatrice Louzonin (Noomi Rapace), jonka kasvot ovat arpeutuneet auto-onnettomuuden vuoksi. Kesken illanvieton Beatrice paljastaa tietävänsä Victorin työn ja alkaa painostaa häntä avukseen omassa kostosuunnitelmassaan. Beatrice vaatii Victoria tappamaan rattijuopon, joka on vastuussa hänen arvistaan. Victor suostuu ja alkaa vähitellen tuntea vetoa Beatricea kohtaan.

Tuotanto

Dead Man Down kuvattiin Philadelphiassa Pennsylvaniassa ja New York Cityssä New Yorkissa, Yhdysvalloissa 30 miljoonan dollarin budjetilla. New York Cityssä elokuvan kuvauspaikkoina olivat Manhattan, Brooklyn ja Queens. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat FilmDistrict, IM Global, WWE Studios, Automatik Entertainment, Original Film ja Frequency Films. Dead Man Downin virallinen traileri julkaistiin 29. joulukuuta 2012.

Julkaisu ja vastaanotto

Dead Man Down sai maailmanensi-iltansa Malesiassa 7. maaliskuuta 2013. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 8. maaliskuuta 2013 ja oli tuotantoyhtiönäkin toimineen FilmDistrictin teatterilevittämä. Elokuva tuotti avausviikonloppunaan Yhdysvalloissa 5,3 miljoonaa dollaria 2 188 elokuvateatterissa. Se tuotti kuusiviikkoisen teatterikierroksensa aikana Yhdysvalloissa yhteensä 10,9 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti Dead Man Down tuotti lähes 20 miljoonan dollarin lipputulot.
Dead Man Down on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 38% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 98 arviointiin. 20 999 käyttäjästä 47% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,2/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 24 arvostelun perusteella elokuva on saanut 39 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 254 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,7/10. Internet Movie Databasen 56 679 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,5/10.
Sony Pictures Home Entertainment julkaisi elokuvan niin DVD:lle kuin blu-rayllekin Yhdysvalloissa 9. heinäkuuta 2013 ja Nordisk Film Suomessa 18. lokakuuta 2013.
Poppamies

Poppamies on tavallisesti jonkin heimon tai yhteisön jäsen, jolla uskotaan olevan yliluonnollisia voimia. Useimmiten sana poppamies yhdistetään intiaanien šamaaneihin, joita kutsutaan englanniksi kansanparannukseen viittaavalla nimellä medicine man (suom. ’lääkemies’). Usein poppamiehen tehtävä on  parantaminen yliluonnollisin menetelmin, ja joissain kulttuureissa sadetanssin järjestäminen. Poppamies pystyi keskustelemaan toteemin kautta esi-isien kanssa, minkä vuoksi tämä oli arvostettu yhteisön jäsen.
Sana poppamies tulee suomen kielen suomalaista tietäjää ja kansanparantajaa tarkoittavista sanoista poppo tai poppa, jotka taas tulevat suoraan venäjän kielen sanasta поп (pop, “pappi”)   tai suomen kielen sanasta pappi, joka sekin tulee venäjän sanasta поп.
Enzo Scifo

Ura pelaajana

Seuratasolla
Scifo pelasi juniorina RAA Louviéroisessa, mutta siirtyi pian RSC Anderlechtin organisaatioon tehden debyyttinsä ykkösjoukkueessa 17-vuotiaana 1983. Scifo edusti RSC:tä neljä kautta ja nousi jo nuorena Belgian jalkapalloeliittiin. 18-vuotiaana nuorukaisena Scifo pelasi täydet minuutit myös UEFA Cupin molemmissa finaaliotteluissa 1984 Tottenhamia vastaan. Scifo teki myös maalin rangaistuspotkukilpailussa, jonka Tottenham lopulta voitti. 
1987 Scifo jätti RSC:n pelattuaan seurassa kaikkiaan 119 liigaottelua, joissa hän iski 32 maalia. Belgialaistähti haki uusia haasteita FC Internazionale Milanosta. Scifo ei kuitenkaan onnistunut Interissä toivotulla tavalla ja hän jätti seuran jo yhden kauden jälkeen siirtyen FC Girondins de Bordeaux’hon.
Myöskään Bordeaux’ssa asiat eivät sujuneet toivotulla tavalla ja hän siirtyi yhden kauden jälkeen AJ Auxerreen. Guy Roux’n alaisuudessa Scifo sai peliaikaa ja uutta nostetta uralleen ja 1991 hän Italiaan Torino Calcion joukkueeseen. Torinon paidassa Scifo eteni toistamiseen urallaan UEFA Cupin finaaliin, mutta jättipotti jäi taas saavuttamatta, kun AFC Ajax voitti vierasmaalisäännön perusteella maalein 2–2.
1993 Scifo juhli Torinossa Coppa Italian voittoa. Menestyskauden jälkeen hän jätti Italian kentät siirtyen AS Monacoon. Scifo edusti Monacoa neljä kautta juhlien Ranskan mestaruutta viimeisellä kaudellaan 1996–97. 
Hän palasi Monacosta RSC Anderlechtiin 1997, jossa voitti Belgian mestaruuden 2000. Hän yritti vielä jatkaa uraansa Royal Charleroissa, mutta vuonna 2000 diagnosoitu krooninen niveltulehdus esti uran jatkon ja Scifo jätti pelikentät lopullisesti vuonna 2002.
Maajoukkuetasolla
Belgian maajoukkueessa Ranskan Euroopan mestaruuskilpailuissa 1984 Jugoslaviaa vastaan debyytinsä tehneestä Scifosta tuli kautta aikain nuorin pelaaja, joka on esiintynyt jalkapallon Euroopan mestaruuskilpailuissa 18 vuoden ja 115 päivän iällään. Hän pelasi yhteensä 84 maaottelua ja teki niissä 18 maalia. Hän edusti Belgiaa neljissä MM-kisoissa vuosina 1986, 1990, 1994 ja 1998. Scifo on yksi kolmesta belgialaispelaajasta, jotka ovat pelanneet neljissä MM-kilpailuissa.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Scifo on kokeillut kykyjään valmentajana vaatimattomalla menestyksellä. Vuonna 2001 hänestä tuli Royal Charleroin päävalmentaja, mutta vaatimattomien tulosten vuoksi hän erosi kesäkuussa 2002.
Kausina 2004–2006 Scifo luotsasi Belgian 2. divisioonassa pelannutta AFC Tubizea, mutta menestystä ei tullut toivotulla tavalla.
Joulukuussa 2007 Scifo palasi valmennustehtäviin Excelsior Mouscronin päävalmentajaksi.  Scifo jätti taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen seuran kesäkuussa 2009. 
Scifo palasi valmennustehtäviin helmikuun lopussa 2012, kun Belgian liigassa pelaava RAEC Mons palkkasi hänet päävalmentajakseen.  Hän sai potkut syyskuussa 2013, kun RAEC oli Belgian liigan viimeisenä. 
Elokuussa 2015 Scifo palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Belgian alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Helena Benaouda

Helena Benaouda (o.s. Fagerdin, 22. toukokuuta 1959 Haukipudas) on Ruotsin muslimineuvoston (Sveriges muslimska råd) puheenjohtaja.
Benaoudan tytär on pidätetty miehensä Munir Awadin kanssa Etiopiassa 2007 ja Pakistanissa 2009. Loppuvuodesta 2010 Munir Awad pidätettiin epäiltynä terrori-iskun suunnittelusta Jyllands-Posten-lehden toimitukseen. Benaouda on tuominnut väkivaltaisen toiminnan ja terrorismin.
Iivisniemi

Historia

Iivisniemen alueella on sijainnut aikanaan useita laitureita, muun muassa Sälörin, Granholman ja Kihlmanin laiturit, joissa Helsingistä lähteneet laivat ovat pysähtyneet matkalla Porkkalaan tai länteen. Alueella on alun perin sijainnut myös Ivisnäsin ja Bondaksen kartanot, joiden omistajat ovat muokanneet aluetta. Hannusjärven pientaloalueen rakentaminen on aloitettu 1930-luvulla silloisen Jorvaksentien varteen, ja myöhemmin rakennettu Länsiväylän moottoritie on muokannut aluetta edelleen.
Rullaniementien päässä on Villa Rulludd. Rulludd mainitaan ensimmäisen kerran historiankirjoituksissa vuonna 1788, jolloin se toimi halkojen lastauspaikkana ja satamana. Villa Rulludd on vuosina 1873–1908 rakennettu huvila, jonka tällä hetkellä omistaa Espoon kaupunki ja joka toimii huvilamuseona ja kotiseututalona.

Kulttuuri

Iivisniemen tunnettuja asukkaita ovat ulkoministeri Timo Soini, entinen pääministeri Esko Aho sekä lapsuudessaan Iivisniemessä asunut luennoitsija ja motivaatiovalmentaja Jari Sarasvuo.

Kaupunginosayhdistys

Iivisniemen alueella vaikuttaa Iivisniemi-Kaitaa-seura. Kotiseutuyhdistyksen toimintaan kuuluu muun muassa Etelä-Espoon kaavoitusasioiden seuraaminen ja kannanotot, asukastoiminnan ja erilaisten tapahtuminen järjestäminen ja seuran verkkosivujen ja erilaisten historiikkien julkaisu.

Urheilu

Iivisniemeen perustettiin vuonna 1969 paikallinen urheiluseura Espoon Tikka. Siitä piti alun perin tulla silloisen Iivisniemi-seuran (nykyisen Iivisniemi-Kaitaa-seura) urheilujaos, mutta heti alussa päätettiin perustaa oma seura. Seura pyrkii tarjoamaan nuorille ja lapsille yhdessäoloa ja terveen harrastuksen. Päälaji on nykyisin jalkapallo, ja lisäksi ohjelmaan kuuluu nykyisin naisten jumppa. Kesänä Tikka pitää puistojumppaa. Vuosien kuluessa on pelattu lisäksi muun muassa jääkiekkoa ja lentopalloa. Seuran nimi valittiin tarkoituksellisesti sellaiseksi, ettei se rajoita toimintaa liikaa tiettyyn tai tiettyihin lajeihin. Seura järjestää myös jokavuotisen yleisurheilukilpailun ja jalkapallokoulun kaikille alueen asukkaille.

Yhteydet

Helsinkiin päin->Bussit Matinkylä (M) kulkuyhteyteen, 147 ja 143. Leppävaaraan menevät bussit 543 ja uusi linja 544. 544 pysähtyy Ison Omenan pysäkillä Länsiväylällä. 147N menee öisin suoraan Kampin vanhaan terminaaliin.Iivisniemeen on rakenteilla metroasema, Kaitaan metroasema. Suunnitelman mukaan asema otetaan käyttöön 2020. 
Soukkaan päin-> 147,543 ja 544 Kivenlahteen (myös 147N). 143 menee Soukkaan.
Chico Hamilton

Foreststorn ”Chico” Hamilton (21. syyskuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia – 25. marraskuuta 2013 New York, New York) oli West Coast jazzin johtaviin nimiin kuulunut yhdysvaltalainen rumpali. 
Hamilton suoritti sotilaspalvelustaan vuosina 1942–1946. Hän teki ensimmäisen levytyksensä Slim Gaillardin kanssa ja jatkoi uraansa mm. yhteistyöllä Jimmy Mundyn, Count Basien ja Lester Youngin kanssa.
Hamilton toimi Lena Hornen kiertuerumpalina vuosina 1948–1955 ja soitti Gerry Mulliganin yhtyeessä vuosina 1952–1953. Hänet tunnetaan etupäässä omasta kvintetistään, jonka hän perusti vuonna 1955 ja jonka kokoonpano ennätti vuosien varrella vaihtua useaan otteeseen. 
Alkuperäisen kvintettinsä Hamilton hajotti vuonna 1966, mutta hän ei suinkaan lopettanut uraansa, vaan jatkoi sitä 2000-luvulle saakka.
Treptow-Köpenick

Treptow-Köpenick (lausunta saks.   [tʰrepʰtʰo: kʰö:pʰenikʰ] (ei tʰrepʰtʰov -)) on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (saks. Bezirk), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus.  Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Treptow ja Köpenick. Treptow-Köpenickin asukasluku on 257 782 (31. joulukuuta 2017). Alue on 168 neliökilometrin pinta-alallaan Berliinin hallintoalueista laajin, mutta toisaalta sen asukastiheys (1 531 as./km²) on kaikista alhaisin.
Tim-Kevin Ravnjak

Ura

Ravnjak oli mukana vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli half-pipen kahdeksas. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Kreischbergistä Ravnjak saavutti pronssia half-pipestä. Hän on ollut mukana MM-kilpailuissa jo 14-vuotiaana vuonna 2011 ja myös vuonna 2013. Nuorten MM-kilpailuista Ravnjak on saavuttanut kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa nuorten olympialaisista Innsbruckista half-pipestä.
Lumilautailun maailmancupissa Ravnjak debytoi 13-vuotispäivänään marraskuussa 2009 Saas-Feen half-pipe-kilpailussa. Paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on seitsemäs tila.
Löytänänjärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 148 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,6 metriä mpy.