google/wiki40b huggingface dataset:
Pauli Vuorisalo

Pauli Juhani Vuorisalo (16. huhtikuuta 1944 Kankaanpää – 21. joulukuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän edusti niin sanottua pariisilaista koulukuntaa, joka teki kuvataiteita hyvin laaja-alaisesti. Vuorisalon tuotanto käsittää piirroksia ja grafiikkaa, guasseja, keramiikkaa, lasitöitä sekä taidetekstiilejä, kuten gobeliineja. Lisäksi hän kirjoitti runoja. Vuonna 1965 hän oli mukana perustamassa Kankaanpään taidekoulua.

Taiteilijanura

Vuorisalo syntyi Kankaanpäässä. Hän osallistui 16-vuotiaana yhteisnäyttelyyn Porissa vuonna 1960, jolloin hän myös liittyi Porin Taiteilijaseuran jäseneksi. Sen jälkeen Vuorisalo opiskeli Suomessa sekä 1969–1974 Pariisissa, jonne hän kertoi paenneensa suomalaisen taidemaailman ahdasmielisyyttä. Vuosina 1987 ja 2011 Vuorisalo oli Arabian vierailevana taiteilijana ja teki 1980-luvulla myös kangasmallikokoelman Marimekolle. Vuosina 1991–1992 hän oli Maailman luonnonsäätiön Suomen rahaston Taide ja ekologia -kampanjan taiteilija. Vuorisalo on myös suunnitellut lasimaljakkosarjan Iittalalle. Vuonna 1992 hän kuvitti Edgar Allan Poen novellikokoelman Korppi ja kultakuoriainen ja muita kertomuksia (WSOY).
Vuorisalon teoksia on muun muassa Amos Andersonin taidemuseon, Ateneumin, Didrichsenin taidemuseon, Designmuseon, Arabian tehtaan museon sekä Satakunnan museon kokoelmissa. Niitä on myös Ranskan valtion ja useiden yritysten kokoelmissa, sekä useissa koti- ja ulkomaisissa yksityiskokoelmissa. Hänen viimeinen näyttelynsä oli Helsingissä Kulttuurikeskus Sofiassa vuonna 2012.
Joulukuussa 2017 Vuorisalolla todettiin syöpä, ja hän menehtyi vain viikkoa myöhemmin Haartmanin sairaalassa Helsingissä.
Tribal Wars

Tribal Wars on alun perin saksalainen, keskiaikaan perustuva internetissä toimiva moninpelattava strategiapeli.
Pelissä on aluksi vain resurssirakennukset ja päärakennus (engl. Village headquarters), sekä käytetystä pelipalvelimesta riippuen pari muuta rakennusta. Päärakennuksessa voi rakentaa lisää rakennuksia tai kehittää jo olemassa olevia paremmiksi. Muita rakennuksia ovat esimerkiksi hevostalli ja kasarmi. Kullakin rakennuksella on oma tehtävänsä.
Pelin tarkoituksena on kerätä pisteitä rakentamalla rakennuksia tai valloittaa muiden pelaajien ja tietokoneen (Barbaari) kyliä. Pelissä voi myös luoda heimon, jota voi kasvattaa valloittamalla ja lisää jäseniä hankkimalla.
Pelin serverit ovat nk. maailmoja, joka päättyy, kun joku heimo valloittaa 65 prosenttia maailman kylistä.
Jekaterina Jurjeva

Doping

Helmikuussa 2009 Kansainvälinen ampumahiihtoliitto IBU kertoi Jurjevan ja kahden muun venäläisen ampumahiihtäjän jääneen kiinni dopingista kauden ensimmäisessä maailmancup-kilpailussa Östersundissa. Heidän suorituksensa maailmancup-kaudelta 2008–2009 hylättiin ja he saivat kahden vuoden kilpailukiellon.
Marras–joulukuussa 2013 ja tammikuussa 2014 Jurjeva antoi useita positiivisia dopingnäytteitä ja sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon alkaen 23.12.2013 ja myöhemmin vielä lisäksi ylimääräisen neljän vuoden kilpailukiellon alkaen 23.12.2021.
Puri (leipä)

Puri (poori, boori, pandžabiksi ਪੁੜੀ (pūḍī), teluguksi పూరి (pūri), hindiksi पूरी (pūrī), urduksi ‏بوری,‎, tamiliksi பூரி (pūri), georg. ಪೂರಿ (pūri), orijaksi ପୁରି (luchi/puri)) on öljyssä kypsennetty leipä, jota muun muassa Intian niemimaalla valmistetaan.
P-Hydroksiasetofenoni

Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet

p-Hydroksiasetofenoina esiintyy useissa kasveissa. Esimerkiksi kuusissa sitä esiintyy pikeiini-nimisenä glykosidina. Sitä esiintyy myös muun muassa mangossa, fabianassa, lakoissa, karpaloissa ja sitä muodostuu myös kahviin paahdon aikana sekä sherryyn ja olueen käymisen aikana. Yhdisteen tuoksu ja maku on hedelmäinen.
Huoneenlämpötilassa p-hydroksiasetofenoni on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste on hyvin heikko happo ja sen pKₐ-arvo on 8,05.

Valmistus ja käyttö

p-Hydroksiasetofenonia voidaan valmistaa kuumentamalla fenyyliasetaattia ja reaktio on niin kutsuttu Fries-toisiintuminen. Pidettäessä lämpötila noin 60 °C:n paikkeilla on p-isomeeri vallitseva tuote. Lisäksi muodostuu hieman o-hydroksiasetofenonia. Yhdistettä muodostuu myös fenolin ja asetyylikloridin välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla.
p-Hydroksiasetofenonia käytetään valmistettaessa muun muassa formoterolia, p-hydroksifenyylietikkahappoa, parasetamolia, salbutamolia ja synefriiniä.
Harry Rapf

Harry Rapf (16. lokakuuta 1882 – 6. helmikuuta 1949) oli yhdysvaltalainen liikemies ja elokuvajohtaja sekä -tuottaja. Hän oli yksi elokuvajätti Metro-Goldwyn-Mayerin johtajista aina vuodesta 1924 kuolemaansa saakka. Sen lisäksi hän oli mukana perustamassa Yhdysvaltain elokuva-akatemiaa AMPASia. Rapf tunnetaan myös yhtenä näyttelijä Joan Crawfordin ”löytäjistä”. Rapf näki Crawfordin tanssimassa Broadway-näytelmässä ja kutsui tämän koe-esiintymiseen, jonka kautta Crawford solmi ensimmäinen elokuvasopimuksensa MGM:n kanssa. Rapf on tuottaja Maurice Rapfin isä.
Louis-Gustave Binger

Louis-Gustave Binger (14. lokakuuta 1856 Strasbourg – 10. marraskuuta 1936 L’Isle-Adam, Val-d'Oise) oli ranskalainen sotilas, tutkimusmatkailija ja siirtomaavirkailija.
Binger syntyi tehtailijan perheeseen ja liittyi Saksan–Ranskan sodan jälkeen Ranskan armeijaan. Valmistuttuaan sotakoulusta hänet lähetettiin vuonna 1880 Senegaliin. Siellä Binger osallistui Casamancen alueelle tehtyyn tutkimusretkeen sekä kartoitusretkiin eri puolille Senegalia ja nykyistä Malia.
Helmikuussa 1887 Binger lähetettiin tutkimusmatkalle nykyiseen etelä-Maliin, Norsunluurannikolle, Burkina Fasoon ja Ghanaan. Hän tapasi Samori Tourén, avusti Tieba Traoréa Sikasson piirityksessä ja saapui Kongin hallitsijan luokse helmikuussa 1888. Sieltä hän jatkoi Voltajoen yläjuoksulle saapuen heinäkuussa mosien pääkaupunkiin Ouagadougouun. Sen jälkeen Binger kävi etelässä Salagassa ja palasi sitten Kongiin. Matka päättyi Marcel Treich-Laplènen retkikunnan kanssa Grand-Bassamin satamaan maaliskuussa 1889.
Tutkimusmatkansa jälkeen Binger toimi Ranskan siirtomaahallinnon virkailjana ja Norsunluurannikon ensimmäisenä kuvernöörinä vuosina 1893–1895. Hän on kirjoittanut muun muassa kaksiosaisen matkakuvauksen Du Niger au golfe de Guinée (1890, 1892) ja omaelämäkerran Une vie d’explorateur (1938).
Hangasjärvi (Ikaalinen)

Maantietoa

Järvi on kilometrin pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se on pitkänomainen ja keskellä sijaitsee kapea salmi, joka jakaa järven kahdeksi järvialtaaksi. Pohjoinen allas on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Eteläinen allas puolestaan 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Salmen yli kulkee kärrypolku, jonka sillalle on rakennettu salmea kaventava penger. Ympäristön metsät ja suot ovat ojitettuja ja monen ojan vedet johdetaan Lauttaojaa myöten järveen. Järven ympäristössä on peltoja, jotka päättyvät vesirajalle. Eteläisen altaan rannat ovat soistuneet paikoin avosuoksi. Eteläiset lahdet Pihkolahti ja Joensuu ovat kosteikkoa. Järven laskuoja lähtee Joensuusta ja kulkee kolme kilometriä koneellisesti kaivetussa ojassa ja yhtyy lopulta Pihkoluomassa Noro-ojaan. Rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä ja rannalla sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa ja neljä maatilaa. Järven kiertää pohjoisessa Uurasjärven ja Masonniemen välinen kylätie.

Historiaa

Vuonna 1848 haki entinen talollinen Gabriel Johansson Kuivanen lupaa järvenlaskuun.
Jokileppälintu

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan jokileppälintu on noin 12–14 cm. Koiras on väritykseltään pääosin sinertävän lyijynharmaa. Alavatsa on väriltään hieman muuta ruumista tummempi. Ylä- ja alaperä sekä pyrstö ovat väriltään punaruskeat. Naaras on höyhenpuvultaan vaaleamman harmaa. Vatsa ja rinta ovat valkopilkulliset. Pyrstö on musta ja valkokärkinen. Nuoret linnut muistuttavat naaraita, mutta koiraalla pilkkuja on vain päässä, kun nuorella naaraalla koko höyhenistö on pilkullinen.

Levinneisyys ja elinympäristö

Jokileppälinnun levinneisyys ulottuu Afganistanista, Pakistanin ja Intian kautta Kaakkois-Aasiaan ja Kiinaan ja Thaimaahan. Lajin elinympäristöä ovat kivikot jokien ja nopeasti virtaavien purojen läheisyydessä. Jokileppälintua tavataan aina 2 400 metrin korkeuteen saakka.

Ravinto

Jokileppälinnun ravinto koostuu pääosin hyönteisistä ja muista selkärangattomista, joita se pyydystää ilmasta tai kiviltä. Se voi syödä myös marjoja.

Pesiminen

Jokileppälinnun pesimäkausi alkaa tammi-helmikuussa ja kestää touko-kesäkuulle. Kuppimainen sammalista, juurista ja karvoista rakennettu pesä sijaitsee kivikossa tai joen törmässä. Naaras munii neljästä viiteen vaalean sinivihreää ruskeapilkullista munaa.
Tây Ninh (maakunta)

Tây Ninh on maakunta Vietnamin eteläosassa Đông Nam Bộin alueella, Kambodžan vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki on nimeltään Tây Ninh. Maakunnan pinta-ala on 4 036 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 1,066 miljoonaa asukasta.
Cao Đài-uususkonnon keskeinen paikka on Tây Ninhissä.
Robinhood

Robinhood oli suomalainen halpahalliketju. Ketjun toimipaikat sijaitsivat Haminassa, Heinolassa, Hollolassa, Kotkassa, Karhulassa, Kouvolassa, Pernajassa, Kuusaankoskella, Inkeroisissa, Lappeenrannassa, Mäntsälässä ja Porvoossa.
Jukka Saastamoinen ja Seppo Saastamoinen perustivat ketjun yhdessä vuonna 1987 Kouvolaan. Vuonna 2005 ketjun omistus siirtyi Tokmanni-konsernille 36,6 miljoonalla eurolla. Syksyllä 2015 kaikki Robinhood-myymälät muutettiin Tokmanneiksi.
Kazuo Ishiguro

Elämä ja ura

Ishiguro muutti perheensä kanssa Englantiin vuonna 1960 isänsä työn vuoksi ja kävi koulua Surreyssa. Hän opiskeli englannin kieltä ja filosofiaa Kentin yliopistossa ja luovaa kirjoittamista East Anglian yliopistossa Malcolm Bradburyn johdolla. Tuolloin hän tapasi myös kirjailijanuransa varhaisen mentorin, Angela Carterin.
Vuonna 1981 kolme Ishiguron novellia julkaistiin teoksessa Introductions 7: Stories by New Writers. Kokopäiväisesti Ishiguro alkoi kirjoittaa vuonna 1982. Samana vuonna ilmestyi hänen esikoisromaaninsa Silmissä siintävät vuoret. Se sai Winifred Holtbyn muistopalkinnon. Vuonna 1983 Granta-kirjallisuuslehti nimesi Ishiguron yhdeksi 20 lupaavasta nuoresta brittikirjailijasta.
Ishiguron toinen romaani Menneen maailman maalari ilmestyi vuonna 1986. Se käsittelee Japanin suhdetta toisen maailmansodan tapahtumiin. Teos voitti Whitbreadin Vuoden kirja -palkinnon ja oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Vuonna 1989 ilmestyi Ishiguron kolmas romaani, sodanjälkeiseen Englantiin sijoittuva Pitkän päivän ilta. Se sai Booker-palkinnon ja siitä tehtiin samanniminen elokuva, jonka pääosia näyttelivät Anthony Hopkins ja Emma Thompson.
Ishiguron neljäs romaani The Unconsoled (1995) sai ilmestymisvuonnaan Cheltenham-palkinnon. Vuonna 2000 ilmestyi Shanghaihin sijoittuva teos Me orvot, joka oli Whitbread- ja Booker-palkintoehdokkaana. Ishiguron kuudes romaani Ole luonani aina (2005) oli Booker-palkintoehdokas ja Arthur C. Clarke -palkintoehdokas. Teoksesta ilmestyi samanniminen elokuva vuonna 2010. Vuonna 2009 ilmestyi Ishiguron ensimmäinen novellikokoelma Yösoittoja (2009), joka oli ehdolla James Tait Back -muistopalkinnon saajaksi. Ishiguron viimeisin romaani Haudattu jättiläinen ilmestyi vuonna 2015.
Ishiguron kirjoja on käännetty yli 30 kielelle. Suomessa niitä on ilmestynyt Tammen Keltaisessa kirjastossa. Kirjoja ovat suomentaneet Marjatta Kapari ja Helene Bützow.
Kirjojen lisäksi Ishiguro on tehnyt alkuperäiskäsikirjoituksen Channel 4:n televisioelokuviin A Profile of Arthur J. Mason (1984) ja The Gourmet (1985).
Vuonna 1995 Ishiguro sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-arvonimen. Hän on Royal Society of Literaturen jäsen. Ranskan hallitus myönsi hänelle vuonna 1998 Chevalier de l’Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkin.
Ishiguro asuu Lontoossa vaimonsa ja tyttärensä kanssa.
Kattelus

Kattelus on vuoden 1997 Asuntomessujen pääalueeksi rakennettu asuinalue Raisiossa Kaanaan kaupunginosassa. Katteluksen eteläreunalla on Raisionlahdentie eli kantatie 40, länsipuolella peltoa ja niitä halkova Järvenoja joka myös erottaa Katteluksen pohjoispuolen Jaakkolan asuinalueesta, länsipuolella on Raisionlahti ja välissä Kaanaanrannan uusi asuinalue.
Ennen asuntomessualuetta paikalla oli kolme omakotitaloa, Kaanaan koulu ja päiväkoti, urheilukenttä sekä muutamia teitä. Kukkulavuorella sijaitsi asuntomessuja varten rakennettu suuri näkötorni, jonka yläosa muistutti linnunpesää. Torni kuitenkin tuhoutui tuhopoltossa toukokuussa 2012.
Vuonna 2007 Katteluksen alueella (asuntomessualue ja uusi Akselinpihan rivitaloalue) ja asuntomessualueen jälkeen rakennetulla Katteluksen ja Raisionlahden väliin jäävällä Kaananrannalla asui yhteensä noin 350 ihmistä. Asuntomessualueen pohjoispuolelle on rakenteilla 22 hehtaarin Katteluksenmetsän omakotitaloalue 50 talolle. Katteluksen heikkouksina on pidetty huonoa julkista liikennettä ja vähäisiä palveluita sekä Raisionlahdentien liikennemelua, jota tosin vähentävät meluvallit.

Asuntomessualue

Pinta-alaltaan noin 18 hehtaarin asuntomessualueen asunto- ja aluesuunnittelu perustuu avoimeen arkkitehtikilpailuun, joka järjestettiin vuonna 1994. Kilpailuun osallistui 76 ehdotusta, ja voittajaksi valittiin raisiolaisen Pekka Mäen kilpailutyö ”Tikkua laudalla”. Kilpailutyössä rakennukset ja tontit levittäytyvät viuhkamaisina ja säteittäisinä kukkulan ympärille. Kilpailutyötä ei kuitenkaan toteutettu sellaisenaan, mutta perusrakenne pistokatuineen toteutui. Alueelle rakennettiin seitsemän kerrostaloa, 15 paritaloa ja 25 omakotitaloa. Alue muodostuu talokortteleista, joita reunustaa pihakatujen ja pihapiirien jäsentämät porttit ja aidat. Alueelle rakennettiin muun muassa savitalo, moderneja funkkistaloja ja rakennusten kosteussuojauksessa käytettiin uudenlaisia tekniikoita. Kerrostaloista neljä on ulkoseiniltään puurakenteisia, mutta niiden pystyrunko on betonielementtiä ja välipohjat paikallavalettua betonia. Kolme muuta kerrostaloa ovat niin sanottuja kolmannen sukupolven puukerrostaloja joiden rungot, kantavat rakenteet, välipohjat ja julkisivut ovat puusta.
Asuntomessujen teemoina olivat luonnonmukainen viherrakentaminen, luonnonmukainen valaistus sekä turvallinen ja terveellinen asuinympäristö. Alue suunniteltiin luonnonmukaisena asuinympäristönä, jossa luontoa pyrittiin säästämään erityisesti kunnallistekniikan ja maiseman suunnittelussa. Esimerkiksi viemärilinjat rakennettiin katujen alle ja kaavamääräyksissä määriteltiin piha-alueiden osat, jotka on säilytettävä luonnontilassa. Alueelle istutettiin myös kanervaa ja mustikanvarpuja nurmikoiden ja erikoisistutusten sijaan.
Asuntomessuilla vieraili 205 000 kävijää ja 170 asunnosta 59 oli näyttelykohteina. Asuntomessujen sivukohteina olivat Katteluksen viereinen Viheriäisten 1950-luvulla rakennetun kerrostalon peruskorjaus ja Merimaskussa ekologinen Merimaskun Saaristolaiskylä.
Porin linja-autoasema

Porin linja-autoasema on yksi Suomen linja-autoasemista. Nykyinen asemarakennus valmistui vuonna 1955.

Nykyinen asemarakennus

Nykyinen asemarakennus sijaitsee Porissa tontilla Itsenäisyydenkatu 44. Linja-autoasema sijaitsi valmistuttuaan kaupungin keskustan laidalla, mutta kaupungin laajennuttua sijaitsee nykyisin keskellä kaupunkia Keskusaukion laidalla.

Vanha asemarakennus

Vanha asemarakennus sijaitsi Isolinnankadun toisessa päässä nykyisen Anttilan tavaratalon paikalla. Vanha asemarakennus on purettu.

Liikennöinti

Linja-autoasema on toiminut pääasiassa kaukoliikenteen käytössä, mutta myös lähtöasemana paikallisliikenteessä.
Porin uusi matkakeskus avattiin 1.9.2017 Asema-aukiolle rautatieaseman yhteyteen. Suurin osa linja-autoliikenteestä siirtyi linja-autoasemalta matkakeskukseen.
Roy Face

Elroy Leon "Roy" Face (s. 20. helmikuuta 1928) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (jatkosyöttäjä). Hän pelasi Major League -tasolla vuosina 1953–1969, pitkäaikaisimpana joukkueenaan Pittsburgh Pirates.
Face oli kesäkuussa 1959 kuukauden pelaaja. Hän osallistui All-Star-peleihin ja tuli vuonna 1962 nimitetyksi National Leaguen vuoden jatkosyöttäjäksi.
Optatus Lyytinen

Opatti (eli Optatus) Lyytinen (4. kesäkuuta tai 24. kesäkuuta 1832 Vesanto – 30. joulukuuta 1903 Vesanto) oli suomalainen kansanrunoilija.
Selkämän tilalla syntyneen Lyytisen vanhemmat olivat talollinen Juhani Lyytinen ja tämän vaimo Eeva Kanninen.
Optatus Lyytinen oli toisen kansanrunoilijan, Pentti Lyytisen, veljenpoika. Hän opetteli luku-, kirjoitus- ja laskutaidon ja viljeli vuodesta 1868 lähtien omaa Penttilän tilaansa Vesannon Sonkarinsaaren kylässä.
Kuntakokouksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1871 vuoteen 1877 ja kunnallislautakunnan varaesimiehenä vuodesta 1879 vuoteen 1897.
Lyytinen kirjoitti jo nuorempana runoja ja lauluja, joita julkaistiin ensin Suomettaressa 1855 ja 1856 ja myöhemmin Kuopiossa ilmestyneessä Savo-lehdessä.
Optatus Lyytisen puoliso vuodesta 1861 oli Kustaava Sikström (k. 1922).
Quindío

Quindío on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Armenia, pinta-ala  1 845 km² ja asukasluku vuonna 2009 oli noin 546 566.
Quindíon länsiosaa halkovat monet joet, kuten Quindío, La Vieja, San Juan, Barragán, Espejo ja Rojo. Itäosassa on tulivuoria. Quindío kuuluu niihin departementteihin, jotka muodostavat Kolumbian kahviakseliksi kutsutun keskeisen kahvinviljelyalueen.
Samu Heikkilä

Samu Heikkilä (s. 31. heinäkuuta 1971 Karstula) on suomalainen elokuvaleikkaaja, -äänisuunnittelija ja käsikirjoittaja. Hän on voittanut parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon viidesti, elokuvista Levottomat, Paha maa, Valkoinen kaupunki, Häiriötekijä ja Tyhjiö. Hän on ollut ehdolla palkintoon myös elokuvista Miehen työ, Kukkia ja sidontaa, Kuutamolla, Postia pappi Jaakobille, 8-pallo, Toiset tytöt, Jättiläinen ja Toivon tuolla puolen. Heikkilä on saanut Jussi-palkinnon myös Janne Laineen ja Kirka Sainion kanssa parhaasta äänisuunnittelusta elokuvaan Paha maa. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin elokuvataiteen valtionpalkinto yhdessä ohjaaja Aku Louhimiehen ja elokuvaaja Rauno Ronkaisen kanssa. Marraskuussa 2013 Samu Heikkilän käsikirjoitus ”Miss Zahra” valittiin kärkikolmikkoon Novellielokuva 2014 kilpailussa.  Elokuva sai ensi-iltansa syksyllä 2014.
Vuonna 2016 Samu Heikkilälle myönnettiin synnyinkuntansa Karstulan vuosittain jakama tunnustus Karstulan Kopes.   
Vuonna 2019 Heikkilä palkittiin yhdessä Aleksi Salmenperän kanssa Nordisk Film -palkinnolla elokuvasta Tyhjiö.
Reindeerspotting – pako Joulumaasta

Juoni

Sosiaalihuollon varassa elävä Jani käyttää niin tupakkaa, alkoholia kuin huumeitakin, etenkin korvaushoitoon tarkoitettua Subutexiä. Hän yrittää murtautua Mazda 323 -henkilöautoon, jollaisiin on "erikoistunut", mutta varashälytin karkottaa hänet pakosalle. Autoradioiden näpistely ja kaupustelu ovat joka tapauksessa Janin tärkeimpiä keinoja "tabujen" hankkimiseen.
Jani jää kiinni yrittäessään murtoa teollisuusalueella. Hän on pidätettynä kolmen päivän ajan, mutta enimmäkseen vaikenee kuulusteluissa. Lopulta rikoshistoriaa omaavalle Janille tuomitaan vuoden vankeus ehdottomana. Vankilaan joutumistakaan hän ei pidä suurena onnettomuutena: onhan ruoka ja majoitus taattu. Odottaessaan tuomion täytäntöönpanoa Jani murtautuu marketin kassakaappiin ja varastaa 5 000 euroa, joiden turvin hän lähtee toteuttamaan haavettaan ulkomaanmatkasta. Jani kulkee Tukholman kautta Ranskaan, Italiaan ja Espanjaan ja on onnensa kukkuloilla, lopettaa jopa hetkeksi piikittämisen. Matkakassa kuitenkin loppuu ja Jani joutuu palaamaan Suomeen, missä hänet pidätetään. Lopputekstit toteavat Janin ajautuneen vuosien vankilakierteeseen.

Arvioita

Helsingin Sanomien viikkoliitteen Tv-Nytin viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtiä keskiarvolla 2,8.
Episodi-lehdessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,00.

Jälkitapahtumat

Elokuvassa esiintynyt Jani Raappana vapautui vankilasta alkuvuodesta 2010 ja lähti toukokuussa ohjaaja Neuvosen kanssa Kambodžaan. Raappana kuoli Phnom Penhissä 7. heinäkuuta 2010. Paikallisen median mukaan Raappana kuoli hirttäytymällä. Vainajalle ei tehty ruumiinavausta ennen tuhkausta, joten virallisen kuolinsyyn selviäminen riippuu siitä, mitä asiakirjoja kuolemantapauksesta on tehty. Lokakuussa 2010 paikalle matkustaneen yhdyshenkilön tehtävänä on kerätä tapaukseen liittyvää tietoa kuolinsyyn selvittämiseksi.
HS.fi:n keskustelupalstalla virinnyt keskustelu kuolemantapauksesta poiki kantelun Julkisen sanan neuvostoon (JSN). Keskustelupalstalla ollut linkki kuvamateriaaliin Raappanan ruumiista herätti paheksuntaa. Tämä saattaa johtaa siihen, että JSN tulee puuttumaan median ylläpitämien keskustelupalstojen linkityksiin.
Tammikuussa 2013 elokuvan ohjaaja Joonas Neuvonen tuomittiin kahden ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen törkeästä huumausainerikoksesta. Oikeus piti Neuvosta  päätekijänä laajassa Subutex-tablettien maahantuonti-, myynti- ja välitysjutussa.
Jatko-osa Lost Boys on valmisteilla ja siinä Neuvonen matkaa Kaakkois-Aasian etsimään vastauksia kadonneiden ystäviensä kohtaloon.
Unia

Sisältö

Unian materiaali on melko paljon toisenlaista kun yhtyeen aiempi materiaali. Haastattelussa laulaja Tony Kakko kertoi, että edellisen, Reckoning Night -albumin 160 konsertin maailmankiertue oli liikaa yhtyeelle. Seuraavalla levylle yhtye halusi toisenlaista materiaalia, jonka soittamiseen he eivät kyllästyisi. Niin yhtye toimikin: Unia on tyyliltään progressiivisempaa ja raskaampaa kuin yhtyeen aiempi tuotanto. Tuplabasarikomppeja, joihin etenkin oltiin kyllästytty, ei albumilta löydy, vaan niiden tilalla on huomattavasti monipuolisempia rumpukuvioita. Kappaleiden tempoja on keskimäärin pudotettu edellisiin albumeihin verrattuna ja niistä löytyy enemmän monimutkaisia rakenteita ja koukkuja. Yhtyeen tyyli on siltikin tunnistettavissa. Tony Kakko itse kutsui albumia yhtyeen monipuolisimmaksi ja parhaaksi.
Digipak-version bonuskappaleessa "To Create a Warlike Feel" YUP-yhtyeen Jarkko Martikainen laulaa suomenkielisiä vokaaleja Tony Kakon englanninkielisten vokaalien päälle. Albumin muutamilla kappaleilla vierailee jousiorkesteri, huomattavimmin kappaleella "Good Enough is Good Enough", jolla ei ole ollenkaan rumpuja, bassoa tai kitaraa.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin Paid in Full, joka sisältää lisäksi Gary Moore -coverkappaleen "Out in the Fields". Single nousi julkaisuviikollaan singlelistan kärkeen, ja oli listan top 20:ssä 7 viikkoa.

Välirikko kitaristin kanssa

Unia on yhtyeen viimeinen pitkäsoitto kitaristi Jani Liimataisen kanssa. Hänet erotettiin välirikon takia, joka oli syntynyt hänen yhteiskuntapalveluksensa suorittamisen laiminlyönnistä. Liimatainen ei ehtinyt soittaa yhtään konserttia albumin maailmankiertueella. Julkaisun aikoihin ilmoitettiin, että hänet korvaa väliaikaisesti Elias Viljanen. Vasta 6. elokuuta yhtyeen internetsivuilla julkaistiin tiedote Liimataisen virallisesta erottamisesta ja Viljasen virallisesta jäsenyydestä yhtyeessä. Syyksi asiasta tiedottamisen viiveelle ilmoitettiin mahdollisuuden antaminen Jani Liimataiselle järjestellä yksityiselämänsä kuntoon. Tiedotteessa painotettiin, että erottaminen tapahtui yhteisymmärryksessä.

Menestys

Ensimmäisellä listaviikollaan Unia nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Siitä tuli täten Sonata Arctican ensimmäinen listaykkösalbumi. Listalla se viihtyi 18 viikkoa. Vain kahden kuukauden päästä julkaisustaan, 11. heinäkuuta 2007, yhtyeen kotisivulla ilmoitettiin albumin myyneen Suomessa kultaa. Näin siitä tuli yhtyeen nopeiten kultaa myynyt albumi.
Unia on listasijoitusten mukaan Sonata Arctican tähän mennessä myös ulkomailla menestynein albumi. Japanissa sijoitus on ulkomaalaisten levyjen listalla seitsemäs, kaikkien levyjen 22.; Ruotsissa 27.; Saksassa 35.; Sveitsissä 40. ja Itävallassa 62.