google/wiki40b huggingface dataset:
Kyle Nakazawa

Seurajoukkueura

Perk pelasi yliopistojalkapalloa UCLA:n joukkueessa Bruinsissa vuosina 2006–2009 ja valittiin muun muassa kerran Pacific-10-konferenssin tähdistöjoukkueeseen ja kansallisen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n tähdistöjoukkueeseen. Hän pääsi myös semifinalistien joukkoon maan parhaalle yliopistojalkapalloilijalle annettavan Hermann Trophyn ehdokasvalinnoissa. Yliopistovuosiensa aikana hän pelasi myös USL Premier Development Leaguen San Fernando Valley Quakesissä ja Los Angeles Legendsissä.
Tulokasjoukkue Philadelphia Union varasi Nakazawan ammattilaisliiga Major League Socceriin vuoden 2010 MLS SuperDraft -varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 33. Hän debytoi MLS:ssä 1. toukokuuta 2010 ottelussa Los Angeles Galaxyä vastaan. Hän edusti Unionia kahden kauden ajan, kunnes palasi kotiseudulleen Kaliforniaan ja liittyi juuri Galaxyn joukkueeseen helmikuussa 2012.
Nakazawa päätti pelaajauransa kauden 2012 jälkeen vasta 24-vuotiaana. Hän pelasi MLS:ssä 41 ottelussa, joista 24 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin.

Maajoukkueura

Nakazawa kuului Yhdysvaltain jalkapalloliiton alle 17-vuotiaiden kehitysohjelmaan ja ikäluokan maajoukkueeseen alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005. Hän oli turnauksessa avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa ja teki kaksi maalia.
Aavejuna (aavekulkuneuvo)

Aavejuna on kummitus, joka ilmentyy junan muodossa. Tyypillinen aavejuna käsittää pelkästään veturin tai sen osan, kuten valonheittimen valon, vaikkakin kummitus- ja kaupunkitarinoissa mainitaan myös kokonaisia aavejunia.
Useimmat aavejunahavainnot ja -ilmiöt on kirjattu Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa, joiden rautatieverkostot olivat laajimmillaan 1900-luvun puolivälissä. Joidenkin tarinoiden aavejunat ilmestyvät kummittelemaan, koska ne ovat tuhoutuneet vakavissa onnettomuuksissa. Jotkin ilmiöt liittyvät historiallisiin tapahtumiin.

Aavejunahavaintoja

Harmaa juna havaittiin ensimmäisen kerran entisellä Highland Railwayn ratalinjalla Glasgow'n lähellä Skotlannissa vuonna 1921. Havainnoitsijan mukaan junassa oli veturin lisäksi neljä himmeästi valaistua vaunua. Ilmiö havaittiin uudelleen vuonna 1929, ja tuolloin junan ilmoitettiin leijuneen. Junasta ei ole tehty havaintoja sen jälkeen, ja rataosuus purettiin 1930-luvulla.
British Railin omistama Deltic-sarjan dieselveturi Nimbus havaittiin pääradalla Crewen lähistöllä yhdeksän kuukautta sen jälkeen kun se oli romutettu.
Republicin aavejunana tunnettu ilmiö on toistuva kummittelutapaus. Ilmiö on havaittu useaan otteeseen Republicissa, Ohiossa. Tarinan mukaan veturin ajovaloa muistuttava valoilmiö liittyy vuonna 1887 tapahtuneeseen onnettomuuteen, kun Chicago Limited Express -pikajuna törmäsi pysähtyneeseen tavarajunaan. Turmassa menehtyi 16 henkeä, jotka paloivat kuoliaaksi.
St. Louisin aavejuna on lähellä St. Louisin pikkukaupunkia Saskatchewanissa Kanadassa tavattava toistuva valoilmiö.
Presidentti Abraham Lincolnin hautajaisjunan sanotaan yhä kummittelevan alkuperäisellä reitillään.
Silverpilen on metrojuna, jonka sanotaan kummittelevan Tukholman metrossa.
Salvatore Montagna

Salvatore Montagna alias Sal the Iron worker (1971 – 24. marraskuuta 2011, Montreal, Kanada ) oli oletettu Bonannon mafiaperheen päällikkö.

Elämä

Salvatore Montagna syntyi Sisiliassa, mutta muutti nuorena Yhdysvaltoihin. Tällöin Montagnan perhe muutti Bronxiin, New Yorkissa. 1980-luvulla Montagna liittyi rikollisympyröihin ollessaan teini-ikäinen. Montagna kohosi sisäpiirin jäseneksi eli ns. sotilaaksi 1990-luvun lopulla, jolloin mafiaperheen päällikkönä oli Joe "Big Joey" Massino.
Montagna meni 1990-luvun alussa naimisiin Kellice Gucciardon kanssa ja he saivat kaksi lasta. Gucciardolla oli sukulaisia mm. Gambinon ja Genovesen mafiaperheisiin. Kuitenkin pariskunta erosi pian toisen lapsensa kuoleman jälkeen. Tällöin Montagna perusti pienen metallitehtaan Matrix Steel Co, josta Montagna saikin lempinimensä Sal the iron worker (Rautatyöläis-Sal). Noustuaan ns. kapteeniksi eli caporegimeksi, Montagna alkoi johtaa bronxilaista ryhmittämäänsä (regimeä).

Caporegime

Vuonna 2002 Montagna pidätettiin toisen mafioson Patrick DeFilippon sekä näiden ryhmien kanssa. Heitä syytettiin laittomien uhkapelien järjestämisestä ja varastetun tavaran välittämisestä. Vuonna 2003 heidät todettiin syyllisiksi ja tuomittiin 3 vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen.

Perheen päälliköksi

Kun Bonannon perheen pitkäaikainen päällikkö Joseph Massino alkoi vasikaksi, perheen pääksi nousi Vincent "Vinny Gorgeous" Basciano. Bascianon ollessa johdossa, Montagna kohosi alipäälliköksi vähän jälkeen vapautumisensa vuonna 2006.
Kun Basciano vangittiin ja joutui syytteisiin muun muassa laittomasta suojelurahan ottamisesta ja uhkapelauksista, Montagna nousi pomoksi. Perheen alipäällikköinä toimii taas muun muassa Nicholas "Nicky Mouth" Santora ja Anthony "Fat Tony" Rabito. Tällä hetkellä uskotaan, että Basciano antaa vankilasta käsin ohjeita Montagnalle.
Vuonna 2008, Montagnan uskottiin olevan yhä Bonannon perheen johtaja. Rikkaudestaan huolimatta hän asui suhteellisen vaatimattomassa asunnossa Elmontissa, Long Islandilla. Huhtikuussa 2009 Montagna karkoitettiin Kanadaan. Marraskuun lopussa 2011 hänet surmattiin Montrealissa.
Christian Chukwu

Christian Chukwu Okoro (s. 4. tammikuuta 1951) on nigerialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Pelaajaurallaan hän toimi kapteenina muun muassa Nigerian jalkapallomaajoukkueessa.

Pelaajaura

Pelaajaurallaan Chukwu toimi kapteenina 1970-luvun lopussa Enugu Rangersin joukkueessa ja Nigerian maajoukkueessa. Hän oli kapteenina myös Nigerian voittaessa sen historian ensimmäisen Afrikan-mestaruuden vuonna 1980, kun se voitti loppuottelussa Algerian 3–0.

Valmennusura

Chukwu aloitti valmennusuransa Libanonissa 1990-luvun puolivälissä, ennen kuin hän virallisesti alkoi valmentaa Keniaa vuonna 1998. Myöhemmin, vuosina 2003–2005 hän valmensi Nigerian maajoukkuetta. Vuonna 2004 hän onnistui johtamaan joukkueensa Afrikan-mestaruusturnauksessa pronssille. Jalkapallon MM-kisojen karsinnoissa Chukwua syytettiin huonosta valmentamisesta, ja vain kaksi ottelua ennen karsintojen päättymistä hänet erotettiin. Kaksi ottelua lopullista lohkovoittajaa Angolaa vastaan Nigerian oli kuitenkin pelattava, ja se hävisi molemmat. Tämä johti siihen, että Nigeria ei selviytynyt kisoihin.
Nigerian valioliigassa kaudella 2008–2009 Chukwu valmensi joukkueensa Enugu Rangersin kuudennelle sijalle. Hänet kuitenkin erotettiin kauden lopussa, koska hän ei täyttänyt joukkueen tavoitetta.
Haarukkavaunu

Haarukkavaunu (tai pumppukärry) on laite, jota käytetään esimerkiksi varastoissa ja jakelukuljetuksissa kuormalavojen ja erilaisten tavaroiden siirtelyyn. Laitteita on sekä käsikäyttöisiä että sähköisiä. Vastaavaan tarkoitukseen käytettävä ajettava laite on trukki.

Rakenne

Tyypillisen käsikäyttöisen haarukkavaunun kahden nostoaisan päässä on muoviset pyörät ja käyttäjän puoleisessa päässä kaksi suurempaa ohjauspyörää sekä hydraulisen pumpun kahva, jota käytetään myös vaunun ohjaukseen.

Käyttö

Haarukkavaunun nostoaisat työnnetään lavan alle, minkä jälkeen lava tavaroineen saadaan nostettua kahvaa pumppaamalla. Lavan irrottua alustasta ja painon siirryttyä haarukkavaunun päälle voidaan lava helposti kuljettaa toiseen paikkaan. Haarukkavaunun nostokyky on yleensä useista sadoista jopa tuhansiin kilogrammoihin.
Kortejärvi (Renko)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,0 hehtaaria ja se on 850 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järven ympäristö sijaitsee Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostumalla. Se on ilmeisesti syntynyt harjun sivulle jääneeseen painaumaan eli suppaan . Järven rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa harjujen rinteitä. Pohjoisrantaa kiertää harju ja eterantaa reunustaa mahdollinen sanduritasanne . Järvellä on kolme saarta, joista kaksi ovat rannassa ja yksi keskellä järveä. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,8 metriä mpy. Siihen ei laske ojia, mutta järvi on yhdistetty viereiseen samalla korkeudella olevaan Ali-Kortejärveen, joka laskee mahdollisesti Myllyjärveen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Kortejärvet on piirretty yhdistyneenä Myllyjärveen . Vuoden 1961 peruskartassa järviä kutsuttiin yhteisellä nimellä Kortejärvet, joiden vedenpintojen korkeusero oli 20 senttimetriä. Järvistä oli laskuoja Myllyjärveen. Vuoden 1979 kartassa järvien välistä olaa oli levennetty niin, ettei Ali-Kortejärvellä ollut enää omaa vedenpinnan korkeutta.
Gynandromorfi

Gynandromorfi on eläimen kehityshäiriö, jossa osa yksilöstä kantaa koiras ja osa naaraspuolista kromosomistoa ja vastaavia ulkoisia tuntomerkkejä. Gynandromorfit ovat tavallisimpia hyönteisillä, mutta niitä esiintyy myös äyriäisillä sekä linnuilla.
Gynandromorfinen hyönteinen syntyy, kun kaksi siittiötä hedelmöittää kaksitumavaiheessa olevan munasolun. Tällöin yksilö alkaa muodostua soluista, joista osassa on naaraan ja osassa koiraan kromosomisto. Fenotyypissä tämä näkyy tyypillisesti bilateraalisena gynandromorfina eli eläimenä, joka jakaantuu vartalon keskiviivaa pitkin koiras- ja naaraspuolisiin osiin tai mosaiikkimaisesti, jolloin eläimessä on kromosomistoltaan eri sukupuolta olevia "paloja" Gynandromorfi voi olla myös anterio-posteriorinen, jollon eläimen etu- ja takaosa ovat eri sukupuolta.
Puhallushiekka

Puhallushiekka (myös saumaushiekka) on hienojakoista luonnonhiekasta tai -kivestä valmistettua hiekkaa, jota käytetään esimerkiksi hiekkapuhallukseen ja pihakivien saumojen täyttöön. Puhallushiekan tyypillinen raekoko on 0,5-2 mm, saumaus- ja puhallushiekalla 0,1-1,6 mm.
Frank Richter

Ura

Richter aloitti pääsarjauransa vuonna 1969 pelattuaan Dynamo Dresdenin paidassa. Hän voitti seuran paidassa viisi DDR-Oberligan mestaruutta ja kaksi FDGB-Pokalia, mutta ei pelannut kummallakaan kerralla cupin loppuottelussa. Pelattuaan seurassa 127 ottelua hän siirtyi Stahl Riesaan aikomuksenaan lopettaa ammattilaisuransa. Puolen kauden kuluttua Richter lopetti uransa vuonna 1982.
Richter edusti maansa junorijoukkueita useissa ikäluokissa. Hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1970. Neljä vuotta myöhemmin Richter oli mukana alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa voittaneessa joukkueessa. DDR:n maajoukkuetta Richter edusti yhteensä seitsemän kertaa. Lisäksi hän pelasi kaksi ottelua olympialaisissa.
J. E. Eteläpää

Johan Edvard Eteläpää (24. elokuuta 1881 Savitaipale – 4. lokakuuta 1946) oli suomalainen sanomalehtitoimittaja.
Eteläpään vanhemmat olivat maanviljelijä Adam Eteläpää ja Valpuri Aapro. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1904 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa muun muassa oikeustiedettä vuoteen 1908 saakka. Eteläpää toimi sanomalehtimiehenä Helsingissä. Eteläpää oli Suomalainen Kansa-lehden aputoimittajana 1908–1911 ja Helsingin Sanomien ulkomaanosaston toimittajana vuodesta 1911 alkaen sekä Tuulispää-lehden vastaavana toimittajana vuodesta 1928. Hän toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana ja oli Suomen sanomalehtimiesliiton hallituksen jäsen . 
Eteläpää osallistui ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa Saksan sodanjohdon propangandaa hoitaneen ulkomaanosaston Helsingin-toimiston muutamille suomalaisille lehtimiehille järjestämään matkaan. Toista kuukautta kestänyt matka alkoi 2. elokuuta 1918 ja se suuntautui Saksaan ja maailmansodan länsirintamalle. Lehtimiehet saapuivat Berliiniin Itämerenmaakuntien kautta ja he tutustuivat aluksi Ruhlebenin ja Rasfatlin sotavankileireihin. He tutustuivat sitten länsirintaman oloihin Saksan puolella Pohjois-Ranskassa rintamalohkolla jossa sillä hetkellä oli hiljaisempi vaihe taisteluissa. Eteläpää julkaisi kuvauksen matkasta kirjana seuraavana vuonna.
HMS Havelock (H88)

Palvelus

HMS Havelock liitettiin koulutuksen jälkeen Läntisen reitin valvontaan 9. Hävittäjälaivueeseen. Alus joutui välittömästi tositoimiin, kun se määrättiin tulitukitehtäviin Rombaskvuonoon sekä Narvikiin etenevien joukkojen tukemiseen 27.-28. toukokuuta 1940. Menestys jäi lyhytaikaiseksi ja alus suojasi 4.-8. kesäkuuta Narvikin ja Harstadin alueen joukkojen evakuointia. Se palasi 10. kesäkuuta Scapa Flowhun.
HMS Havelock palasi laivueen mukaisiin saattueensuojaustehtäviin. Alus palveli tässä tehtävässä seuraavat 21 kuukautta lukuun ottamatta osallistumista operaatio Tiikeriin Välimerellä 6.-12. toukokuuta 1941.
HMS Havelock siirrettiin maaliskuussa 1942 Saattajaryhmä B5:n lippulaivaksi Pohjanmerelle. Alus suojasi yhdessä korvettien HMS Pimpernelin ja HMS Godetian kanssa tankkerisaattueen TM1:n yhdeksän tankkeria Trinidadista Gibraltarille. Epäonnisesta saattueesta sukellusveneet upottivat 3.-12. tammikuuta 1943 seitsemän alusta. Jäljelle jääneet alukset saapuivat 14. tammikuuta Gibraltarille.
HMS Havelock suojasi 16.-20. maaliskuuta yhdessä hävittäjä HMS Leamingtonin,  fregatti HMS Swalen ja korvettien HMS Godetian, HMS Pimpernelin, HMS Buttercupin, HMS Lavenderin ja HMS Saxifragen kanssa saattuetta SC122, josta tuli yksi Atlantin taistelun suurimpia yksittäisiä taisteluita. Suojue upotti kaikkiaan kuusi sukellusvenettä menettäen ainoastaan kolme alusta.
HMS Havelock palveli kesä-heinäkuun Biskajanlahdella ja alus saattajaryhmineen suojasi 30. syyskuuta - 8. lokakuuta Kuninkaallisten ilmavoimien 247. rykmentin henkilöstöä ja kalustoa Azoreille kuljettavia saattueita.
HMS Havelock suojasi yhdessä Saattajaryhmä 14:n kanssa Normandian maihinnousua operaatio Neptunessa aina heinäkuuhun 1944, jolloin se määrättiin Liverpooliin telakalle huollettavaksi. Alus palasi syyskuussa telakalta, jolloin se palasi saattajaryhmäänsä, jossa se palveli sodan päättymiseen saakka.
HMS Havelock oli palveluksesta poistettuna helmikuusta huhtikuuhun 1945 erilaisten vikojen vuoksi Portsmouthissa. HMS Havelock ja HMS Hesperus upottivat 30. huhtikuuta Angleseystä luoteeseen 201. laivueen lentokoneen avustamana sukellusvene U-242:n. Alus siirrettiin kesäkuussa maalialukseksi.
HMS Havelock sijoitettiin poistolistalle 18. helmikuuta 1946, minkä vuoksi se siirrettiin 2. elokuuta ylläpitämättömään reserviin. Alus myytiin 31. lokakuuta BISCOlle ja se romutettiin T W Wardin Inverkeithingin romuttamolla.
Irina Krohn

Politiikka

Krohn nousi kansanedustajaksi vuoden 1995 eduskuntavaaleissa, ohi Vihreän liiton puheenjohtajan Pekka Haaviston. Hänet valittiin uudelleen 1999 ja 2003, ja hän oli vihreiden eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja 2005-2006. Hän erosi eduskunnasta siirtyessään toisiin tehtäviin 31.7.2006. Helsingin kaupunginvaltuustoon hänet valittiin 1993.
Krohnin vuonna 1998 tekemä lakialoite johti lakiin vaalirahoituksen julkisuudesta. Krohn on toiminut Inkerikeskus ry:n hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2005 hän vaati tehtäväksi selvitystä Neuvostoliittoon 1944–1945 palautettujen inkeriläisten kohtaloista.

Kulttuurivaikuttaja

Krohn on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri (dramaturgia). Ennen kansanedustajuuttaan hän työskenteli teatteriohjaajana ja kolumnistina. 1980-luvun lopussa Krohn vaikutti Helsingin Kellariteatterissa. Teatterikorkeakoulun kiistoissa hän tuli julkisuuteen Jussi Parviaisen tukijana. Vuonna 2001 Krohnilta ilmestyi kirja Tottelematta paras.
Krohn siirtyi eduskunnasta Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajaksi kesällä 2006 kesken vaalikauden. Krohn valittiin toiselle toimitusjohtajan viisivuotiskaudella 2011, hänen toimitusjohtajakaudet tulevat täyteen heinäkuussa 2016.  Vuodesta 2007 Krohn kuului Innovaatioyliopisto-hankkeen johtoryhmään.
Irina Krohnin isä on professori Kai Krohn. Hänen sisaruksiaan ovat lääkäri-poliitikko Minerva Krohn ja ohjaaja Katja Krohn. Hänen pikkuserkkujaan ovat näyttelijät Sanna Fransman ja Kristo Salminen sekä Kulttuurivihkojen päätoimittaja Elias Krohn.
Bellissima

Juoni

Elokuva kertoo alempaan yhteiskuntaluokkaan kuuluvasta naisesta, Maddalena Cecconista (Anna Magnani), joka vie monien muiden äitien tavoin nuoren tyttärensä, Marian Cinecittàn studioille, jossa Alessando Blasetti (esittää itseään) etsii nuorta tyttöä uuteen elokuvaansa. Vastoin miehensä Spartacon (Gastone Renzelli) tahtoa Maddalena pyrkii kaikin keinoin mahdollistamaan unelmansa. Hän vie Marian tanssi- ja näyttelemiskursseille, maksaa uudesta kampaukseta ja hankkii tytölle mittatilaustyönä tehdyt vaatteet. Maddalena varomattomasti luottaa aikeissaan myös häikäilemättömään Alberto Annovazziin (Walter Chiari), joka vakuuttaa, että tyttö pääsee koekuvauksiin, jos hän tuntee vain oikeat henkilöt. Maddalena antaakin säästönsö Alberto Annovazzille, jolta hän ei saa niitä ikinä takaisin. Maria pääsee huijauksesta huolimatta koekuvauksiin, joihin Maddalena livahtaa mukaan. Hän näkee, kuinka tyttö pelästyy arvioiden naurua ja purskahtaa siksi kyyneliin. Maddalenan silmät aukeavat, ja vaikka Maria hyväksytään elokuvaan, hän päättää ei anna tytärtään moraalittomaan ympäristöön. Maddalena ei allekirjoita sopimusta ja haluaa lopulta palata vain kotiinsa miehensä luo.

Tuotanto ja vastaanotto

Bellissiman alkuperäinen idea tuli tuottaja Salvo D’Angelolta, joka luotti edelleen Viscontiin, vaikka oli menettänyt rahaa Maa järisee -elokuvan takia. Viscontia houkutteli elokuvassa mahdollisuus päästä työskentelemään ihailemansa Anna Magnanin kanssa. Ensimmäinen synopsis tuli Cesare Zavattinilta, mutta käsikirjoitukseen tehtiin tuotannon aikana lukuisia muutoksia. Lopullinen elokuva poikkesikin huomattavasti Zavattinin alkuperäisistä ajatuksista. Käsikirjoitus jäi muutenkin kuvausvaiheessa osittain syrjään, sillä Magnani käytti runsaasti improvisaatiota.
Viscontin apuna oli mukana kolme uutta yhteistyökumppania, jotka pysyivät jatkossakin hänelle uskollisina työkavereina. He olivat käsikirjoittaja Suso Cecchi d’Amico, pukusuunnittelija Pietro Tosi ja säveltäjä Franco Mannino. Yhteistyö sujui jatkossa hyvin todennäköisesti, koska heillä ei ollut tarvetta kyseenalaistaa Viscontin auktoriteettia.
Bellissima oli Viscontin siihen astisen uran suurin kassamanestys. Anna Magnani sai lisäksi pääosasta Italian elokuvakriitikkojen liiton jakaman Nastro d’argenton parhaasta naispääosasta.

Teema

Elokuva käsittelee elokuvantekemistä, mutta erityisesti se on satiirinen kuvaus Italian elokuva-alasta ja erityisesti Cinecittàn taustoista. Elokuvan tematiikka tulee esille jo alkutekstin aikana. Sen aikana kuvassa näkyvä orkesteri soittaa Gaetano Donizettin oopperan Lemmenjuoma toisen näytöksen neljättä kohtausta. Donizettin ooppera käsittelee nimenomaan rahan ja rakkauden lumoa ja siihen mahdollisesti liittyvää hyväksikäyttöä.
Mamajevin kurgaani

Mamajevin kurgaani (ven. Мамаев курган, Mamajev kurgan) on korkea kukkula Volgogradissa (entinen Stalingrad) Etelä-Venäjällä. Mamajevin kurgaani on entinen tataarien hautakumpu, ja sen nimi tulee tataaripäällikkö Mamaista. Nykyään kukkula tunnetaan lähinnä sen merkityksestä Stalingradin taistelun tapahtumissa ja valtavasta toisen maailmansodan muistomerkkien kompleksista. Merkittävin muistomerkki on kukkulan laelle pystytetty suunnaton Äiti synnyinmaa -patsas, joka on 87 metriä korkea.

Stalingradin taistelu ja kurgaani

Kun Friedrich Pauluksen johtama Saksan 6. armeija aloitti hyökkäyksensä Stalingradin keskustaan kesällä 1942, Mamajevin kurgaani oli yksi hyökkäyksen pääkohteista. Kukkulasta (joka sotilaskartoissa tunnetaan sen metrikorkeuden perusteella myös nimellä "kukkula 102,0") käytiin heti alussa rajuja taisteluja. Kukkulan hallinta oli taistelun kannalta tärkeää, sillä sen laelta pystyi hallitsemaan koko Stalingradin keskustaa. Saksalaisten lopulta vallattua kukkulan he käyttivät sitä sillanpäänä itse kaupungin valtaamiseen. Saksalaiset valtasivat kurgaanin kupeella sijaitsevan rautatieaseman 14. syyskuuta 1942.
Samana päivänä Aleksander Rodimtsevin komentama Neuvostoliiton 13. kaartin kivääridivisioona ylitti Volgan raskaassa tykistötulessa. 13. divisioonan joukot hyökkäsivät kurgaanille ja joutuivat veriseen taisteluun. 16. syyskuuta 1942 mennessä Rodimtsevin joukot valtasivat Mamajevin kurgaanin takaisin. Seurasi raskaita taisteluja, ja seuraavina päivinä lähes kaikki 13. divisioonan kurgaanille lähetetyt joukot oli tuhottu. Seuraavina päivinä saksalaiset tekivät vastahyökkäyksiä.
27. syyskuuta 1942 saksalaiset hallitsivat jälleen Mamajevin kurgaania. Neuvostojoukot kuitenkin pitivät asemansa kukkulan rinteillä, ja 284. kivääridivisioonan vahvistettua neuvostojoukkojen puolustusta taistelut kurgaanilla pysähtyivät. Saksalaiset pysyivät kukkulalla asemissa 26. tammikuuta 1943 asti, jolloin Stalingradin piiritys oli käytännössä päättynyt.
Neuvostoliiton marsalkka ja Stalingradin taistelun sankari Vasili Tšuikov on haudattu Mamajevin kurgaaniin, samoin kuin tarkka-ampuja Vasili Zaitsev.
Kahtaisioni

Kahtaisioni eli zwitterioni eli dipolaarinen ioni on molekyyli, jossa on yksi tai useampi hapan- ja emäksinen ryhmä. Näistä ryhmistä vähintään kaksi tai useampi on sähköisesti varautunut siten, että molekyylin kokonaisvaraus on nolla. Liuoksessa kahtaisionisuuteen pystyvät molekyylit esiintyvät kahtaisioneina ainoastaan isoelektrisessä pisteessään, eli tietyssä pH-arvossa.
Kahtaisioniset aineet ovat amfoteerisiä (toimivat happoina ja emäksinä) ja jos liuoksen pH menee yli tai alle isoelektrisen pisteen pH:n, alkaa liuoksessa esiintymään merkittävissä määrin myös negatiivisesti tai positiivisesti varautuneita molekyylejä, joiden kokonaisvaraus ei siis ole nolla.
Happoryhmä saa varauksen luovuttamalla protonin (H⁺) ja emäsryhmä vastaanottamalla H⁺. Protonin luovutuksen ja vastaanoton voidaan ajatella tapahtuvan molekyylin sisällä ja siksi kahtaisioneita kutsutaan joskus nimellä sisäinen suola. Protonien siirto ei usein kuitenkaan tapahdu oikeasti suoraan molekyylin sisällä, vaan liuottimen kautta (liuotin luovuttaa ja vastaanottaa H⁺).
Kahtaisioneja ovat esimerkiksi aminohapot. Näissä on aina happoryhmänä toimiva karboksyylihapporyhmä (–COOH) ja emäsryhmänä toimiva amiiniryhmä (–NH₂). Glysiini (kuvassa) on kahtaisioninen ja on pH:ltaan neutraalissa liuoksessa lähinnä kahtaisionimuodossa.
Termi zwitterioni tulee saksankielestä: zwitter tarkoittaa hermafrodiittia tai hybridiä.
Viimeinen mies (albumi)

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Cyde Hyttinen.
Who’ll Stop the Rain

Rakenne

Kappaletta on analysoinut muun muassa Allmusicin Richie Unterberger. Hänen mukaansa kappale on rock and roll -yhtyeenä tunnetun CCR:n tunnetuimpia rauhallisempia lauluja. Siinä missä singlen toinen puoli ”Travelin’ Band” edusti 1950-luvun rock and rollia, ”Who’ll Stop the Rain” lähenteli akustisuudesaan ja melankolisuudessaan folk rockia. Alun kitarariffi onkin folk rockille hyvin tyypillinen, mutta taustasoitto muistuttaa ennemminkin roots rock -genreä.
Kappaleen sanoituksen on epäilty olevan naamioitu protesti Vietnamin sotaa kohtaan. Unterbergerin mukaan tähän viittaisi muun muassa laulun fatalistinen ja hieman vihainen tunnelma sekä kertosäe, jonka mukaan sateen pysäyttäminen vaikuttaa mahdottomalta. Sanoituksen on kuitenkin katsottu olevan yleismaailmallisempi, jossa pohditaan erilaisia mysteerejä, joiden selvittäminen vaikuttaa mahdottomalta. Kappaleen viimeisen säkeen, jossa lauletaan musiikista, suuresta yleisöstä, sateesta ja yleisön yrityksestä pysya lämpimänä, on katsottu viittaavan mahdollisesti Woodstockin musiikkifestivaaliin.
Rivi I went down Virginia, seekin’ shelter from the storm innoitti Bob Dylania kirjoittamaan kappaleen ”Shelter from the Storm”.
Værøy

Ilmasto

Værøyn sää on hyvin vaihteleva. Talvisin sää on kuitenkin leuto ja lämpötila putoaa harvoin alle 0 °C, tosin talvet ovat usein tuulisia ja kosteita. Værøy ja Røst ovat tunnettuja meteorologien keskuudessa, sillä ne ovat maailman pohjoisimmat paikat, joissa lämpötila ei yleensä laske alle nollan.

Kulttuuri

Værøyssa on lukuisia turistien suosimia paikkoja kuten Sandenin ranta, Nordlandshagen, Gjerdeheianin ylätasanko, Nordlandsnupenin vuori ja Heia, mikä tarjoaa upeat näkymät saaren yli. Vapaa-ajan aktiviteeteista muun muassa urheilukalastus on suosittu.