google/wiki40b huggingface dataset:
Aigosthena

Maantiede

Aigosthena sijaitsi lahdenpohjukassa Korintinlahden itäpäässä, ja hallitsi meriliikennettä Boiotiasta Peloponnesokselle lahden yli. Kaupungin akropolis eli linnavuori oli rakennettu noin 450 metriä korkealle kukkulalle Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) rinteelle.

Historia

Aigosthenan paikka vaikuttaa asutetun viimeistään geometrisella kaudella. Antiikin aikana kaupunki kuului Megaran alaisuuteen. Kaupungin laajat linnoitukset rakennettiin klassisella kaudella 400- ja 300-lukujen eaa. aikana, todennäköisesti noin vuonna 343 eaa. Tuolloin kaupunki oli liitossa Ateenan kanssa Theban uhkaa vastaan, ja kaupungissa oli myös ateenalainen varuskunta. Makedoniaa vastaan käytyjen sotien aikana Aigosthena oli välillä Boiotian vallan alla. Aigosthena kuului Akhaian liittoon vuodesta 244 eaa. Kaupunki säilyi asuttuna bysanttilaiselle keskiajalle saakka.
Aigosthenassa on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia, mutta se on nykyään parhaita säilyneitä esimerkkejä klassisen kauden linnoitusarkkitehtuurista. Rauniot kärsivät vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1981, jonka jälkeen niitä on kunnostettu. Nykyinen Pórto Germenón kylä on ottanut toisen nimensä, Aigósthena, antiikin aikaisesta kaupungista.

Rakennukset ja löydökset

Kaupungin akropoliin koko oli noin 190 x 80 metriä, ja se oli ympäröity tornein varustetulla muurilla. Muuria on säilynyt suhteellisen korkealta erityisesti sen itäosassa. Parhaiten säilynyt kaakkoistorni on neliömäinen, kooltaan 8,8 x 8,8 metriä, ja noin 20 metriä korkea. Siinä on ollut ampuma-aukot katapulteille.
Kaupungissa oli heeros Melampoksen kultti ja pyhäkkö. Akropolis oli yhdistetty kaupungin satamaan pitkillä muureilla, joista pohjoisempi on säilynyt paremmin. Siinä oli kahdeksan tornia ja bastioneita sekä ainakin kaksi porttia.
Bysanttilaisella ajalla 400-luvulla jaa. kaupunkiin rakennettiin viisilaivainen basilikakirkko ja myöhemmin sen paikalle Neitsyt Marian (Panagía) kirkko. Jälkibysanttilaisella ajalla akropoliin paikalla on ollut luostari, jonka keljoista ja Pyhän Yrjön (Ágios Geórgios) kirkosta paikalla on raunioita.
Rupes Recta

Rupes Recta Kuussa joka tunnetaan paremmin nimellä "Suora valli", on suurelta osin melko suora, 110 km pitkä, 2-3 km leveä, 240-300 m korkea todellisuudessa loivareunainen harju, vaikka näyttääkin jyrkältä. Sijainti Kuun kartalla 22.1° E 7.8° L Mare Nubiumissa. Rupes Ractasta itään on Thebitin kraatteri.
Mary T. McDowell

Mary T. McDowell (s. 23. heinäkuuta 1964) on Nokia Oyj:n johtokunnan jäsen vuodesta 2004 ja matkapuhelinyksikön johtaja vuodesta 2010. Vuosina 2008–2010 hän toimi kehitysjohtajana ja tätä ennen vuodet 2004-2007 Enterprise Solutions -toimialaryhmän johtaja. McDowell jättää paikkansa kesäkuun 2012 lopussa Nokian irtisanomisten ja johtajavaihdosten yhteydessä.
Ennen Nokialle siirtymistään hän Hewlett-Packardin (2002–2003) ja Compaq Computer Corporationin palveluksessa (1986–2002). McDowell on opiskellut tietojenkäsittelyoppia Illinois'n yliopistossa (oppiarvo Bachelor of Science).
Vehoniemenharju

Vehoniemenharju on Kangasalla, Roineen ja Längelmäveden välissä, Kaivannon kanavan eteläpuolella sijaitseva harju. Se on osa pitkää harjuketjua, johon kuuluvat myös Keisarinharju, Kuohunharju, Kirkkoharju ja Tampereen Pyynikinharju. Vehoniemen pohjoispuolella sijaitsee Roineen ja Längelmäveden yhdistävä Kaivannon kanava, joka erottaa Vehoniemenharjun Keisarinharjusta. Harjujakso jatkuu kaakkoon Pälkäneen puolelle Isokankaana, jolla on useita suppia eli lukkoja. Myös Vehoniemenharjulla on suppa, jossa sijaitsee pieni Uhkainlampi. Vehoniemenharjun korkein kohta on 135 metriä merenpinnan yläpuolella.
Vehoniemenharjun päällä kulkeva tie oli aikanaan osa historiallista kulkureittiä Hämeestä Pohjanmaalle. 1930-luvulla tiestä tuli osa Hämeenlinnan ja Tampereen välistä valtatie 3:a ja Tampereen ja Lahden välistä valtatie 12:ta. Toisen maailmansodan jälkeen valtatie rakennettiin uudelleen harjun pohjoissivulle, jossa se seuraa Längelmäveden rantaa. Tällöin vanha tie jäi yksityistieksi.
Suuri osa harjua on luonnonsuojelualuetta, ja sinne on tehty luontoreittejä. Harjun päällä sijaitsi vuonna 1928 rakennettu, rakennusmestari Heikki Tiitolan suunnittelema retkeilymaja- ja ravintolarakennus, joka oli varsinkin 1930-luvulla suosittu automatkailukohde. Majalla vierailivat mm. Norjan kruununprinssi Olavi vuonna 1936, presidentti Kyösti Kallio vuonna 1938 sekä pääministeri Jukka Rangell ja Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkö Heinrich Himmler vuonna 1942. Retkeilymaja oli vuosina 1938–1967 Suomen Matkailuliiton ja viimeisinä vuosinaan yksityisten ravintolayrittäjien omistuksessa. Ravintolatoiminta loppui vuonna 1980, minkä jälkeen ränsistynyt rakennus purettiin nykyisen automuseon tieltä.
Langaton tekniikka

Mahdolliset vaikutukset terveyteen

Vuoden 2011 alussa yhdysvaltalainen Reviews of Environmental Health-lehti siteerasi mm. ruotsalaisen Karoliinisen instituutin ja Jerusalemin heprealaisen yliopiston arvioita, joiden mukaan nykyiset sähkömagneettisen säteilyn turvallisuuden mittausmenetelmät ovat riittämättömiä ja nykyiset langattomat teknologiat voivat asettaa miljardeja ihmisiä uhanalaisiksi biologisille vaurioille.
Magnus Lindberg

Magnus Gustaf Adolf Lindberg (s. 27. kesäkuuta 1958 Helsinki) on suomalainen taidemusiikin säveltäjä ja pianisti. Lindberg on modernisti, jonka teoksille on tyypillistä muun muassa monimutkainen rytmiikka ja soittimellinen taituruus. Hän on arvostetuimpia suomalaisia taidemusiikin säveltäjiä. Pianistina Lindberg on erityisesti esittänyt omaa kamarimusiikkiaan sekä toiminut pianokonserttonsa ja Kraft-teoksen solistina ja on Paavo Heinisen lisäksi ainoa oman pianokonserttonsa levyttänyt suomalainen säveltäjä.

Ura

Lindberg opiskeli sävellystä Einojuhani Rautavaaran ja Paavo Heinisen johdolla Sibelius-Akatemiassa, jossa hän suoritti diplomin 1981. Hän kuuluu Korvat auki -yhdistyksen perustajajäseniin. Lindberg aloitti säveltämisen sarjallisuudesta, mutta on sittemmin siirtynyt vapaampien modernististen ilmaisumuotojen pariin. Lindbergin varhaiset teokset olivat luonteeltaan iskeviä ja karheita, mutta myöhemmin hänen tyylinsä on tullut monivivahteisemmaksi ja hienostuneemmaksi, ja esimerkiksi vuonna 2002 valmistuneessa klarinettikonsertossa on jopa Debussyn mieleen tuovia kuulaita ja ilmeikkäitä sointisävyjä. Lindberg on itse sanonut olleensa ennen kivenhakkaaja, mutta siirtynyt sittemmin savenvalamiseen. Lindberg on tehnyt tilausteoksia muun muassa Berliinin filharmonikoille ja 2008 hänet kutsuttiin New Yorkin filharmonikkojen nimikkosäveltäjäksi säveltämään ja johtamaan omia teoksiaan.
Lindbergin tärkeimpinä sävellyksinä pidetään muun muassa orkesteriteoksia Kraft, Kinetics-Marea-Joy, Aura, Feria, Arena, Cantigas, Fresco, Sculpture, Seht die Sonne, orkesterikonserttoa, pianokonserttoa, sellokonserttoa, klarinettikonserttoa ja viulukonserttoa. Lindbergin suppeahkon kamarimusiikkituotannon ehkä arvostetuin teos on klarinettikvintetto.
Lindbergin vokaaliteoksen Graffiti (2009) teksteinä on Pompeijin raunioista löydettyjä latinankielisiä seinäkirjoituksia. 
Lindberg sai vuonna 2010 Suomi-palkinnon. Vuonna 2012 hän sai Pro Finlandia -palkinnon. Elokuussa 2016 Lindbergille myönnettiin valtion viisivuotinen musiikin taiteilijaprofessoriapuraha.
Kalliojärvi (Ruovesi, Pourunperä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy.

Luontoarvoja

Järven etelärannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen pohjoispuolella.
MIAU

MIAU on suomalainen vuonna 2010 perustettu rockyhtye, joka yhdistelee musiikissaan vaikutteita punkista, garage rockista, popista ja dancesta. Yhtyeen muodostavat Susanna Tikkanen, Anu Kaukola ja Henna Juvonen. MIAU teki ensimmäisen levytyksensä vuoden 2012 keväällä Konkurssi Records -levy-yhtiölle nimikko-EP:n muodossa. Saman vuoden kesällä yhtye voitti ensimmäisen koskaan järjestetyn Suomen Red Bull Garage -bändikilpailun.
MIAU oli viimeiseksi jääneen City-lehden kannessa 6/2012.
Yhtye sijoittui kolmanneksi Ylen järjestämässä vuoden 2014 Uuden Musiikin Kilpailussa, jossa etsittiin Suomen edustajaa Kööpenhaminassa pidettävään kevään 2014 Eurovision laulukilpailuun. MIAU julkaisi Trinity -debyyttialbuminsa vuonna 2014 Konkurssi Recordsin kautta. Levyn tuotti Erno Laitinen.

Jäsenet

Henna Juvonen - kitara, laulu

Anu Kaukola - rummut, laulu

Susanna Tikkanen - basso, laulu

Singlet

Nightwalkers (2012)

Yes Means No (2013)

Pet Sematary (2013)

God/Drug (2014)

Enemies (2014)

War of Hearts (2014)

EP:t

MIAU (EP) 2012

Albumit

Trinity (2014)

Trinity (Instrumental) (2014)

Musiikkivideot

Nightwalkers (2012)

Yes Means No (2013)

God/Drug (2014)

War of Hearts (2014)
Batanes

Batanes on Filippiinien Cagayan Valleyn alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Basco. Se koostuu kymmenestä saaresta, jotka sijaitsevat noin 160 kilometrin päässä Luzonin saaresta. Saarista kolme on asuttuja. Batanesin väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 16 604.
Dynaaminen muistinvaraus

Dynaaminen muistinvaraus (engl. Dynamic Memory Allocation) on muistinvarausmenetelmä, jossa tietokoneohjelma suorittaa ajon aikana muuttujan tai muistilohkon varauksen tietokoneen muistista. Dynaamista muistinvarausta käytetään, kun tarvittavan muistin määrää ei tiedetä etukäteen ohjelmaa kirjoitettaessa. Esimerkki tällaisesta tilanteesta on esimerkiksi kuvankäsittelyohjelma: ohjelmoija ei voi tietää etukäteen, minkä kokoisia kuvatiedostoja käyttäjä haluaa avata ohjelmalla.
Dynaamista muistinvarausta käytettäessä ohjelma ei voi tietää etukäteen, minkä keskusmuistin kohdan käyttöjärjestelmä sille antaa. Tämän takia dynaamisesti varattuja muistialueita käytetään epäsuorasti, yleensä osoittimen avulla.
Dynaamisesti varattu muisti varataan keosta (engl. heap).
C-kielellä dynaaminen muistinvaraus toteutetaan malloc(), calloc(), free() ja realloc() -funktioilla.
Dynaaminen muistinvaraus voi johtaa helposti ohjelmointivirheisiin, kuten muistivuotoihin. Lisäksi varatun muistin vapautus voi viedä ennustamattoman paljon aikaa. Riskin vuoksi dynaamista muistinvarausta vältetään luotettavuutta vaativissa tai reaaliaikajärjestelmissä.
Ilmailun laatustandardi DO-178B (Software Considerations in Airborne Systems and Equipment Certification) kieltää dynaamisen muistinvarauksen käytön turvallisuuskriittisessä ilmailujärjestelmissä.
Moisionlampi (Lempäälä)

Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Lempäälän taajamassa Moision ja Ruskea-ahteen välissä. Suoraksi kaivettu Moisionjoki virtaa sen läpi, mutta lampi on suoistumassa umpeen. Lammessa on avovettä vain nimeksi ja sekin on kasvuston tukkimaa. Moisionjoki laskee Vanajaveteen Herralanvuolteen pohjoismutkaan. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä. Rannat ovat suota, mutta lähiympäristössä on asutusalueita ja teollisuutta. Lammen yläpuolelta kiertää käveltävä polku.

Historiaa

Vanhoissa pitäjänkartoissa esiintyy kartoittajan näkemys järven tilasta 1700–1800-luvulta. Lempäälän Moisionjoessa oleva Moisionlampi näyttäytyy pitäjänkartassa hyvin samankokoisena kuin nykyäänkin. Silloin ei merkitty kosteikkojen ruohoisuutta, joten oliko se syvä vai matala, ei vanha kartta kerro.
Ranulph Fiennes

Sir Ranulph Fiennes (7. maaliskuuta 1944) on brittiläinen tutkimusmatkailija ja seikkailija. Hän on syntynyt Britanniassa, mutta viettänyt lapsuutensa Etelä-Afrikassa. Vuonna 1965 hän liittyi Britannian armeijan erikoisjoukkoihin, joissa hän taisteli Omanissa olleita terroristeja vastaan.

Seikkailut

Fiennes on useita ennätyksiä tutkimusmatkailijana. Hän on muun muassa ollut ensimmäinen ihminen joka on käynyt molemmilla navoilla, kulkenut ensimmäisenä maapallon ympäri molempien napojen kautta ja ylittänyt Etelämantereen ilman ulkopuolista apua.

Seitsemän maratonia

Vuonna 2003 hän juoksi seitsemän maratonia seitsemällä mantereella seitsemänä peräkkäisenä päivänä. Tämä tapahtui vain kolme ja puoli kuukautta ohitusleikkauksen vaatineen sydänkohtauksen jälkeen.

Etelämantereen ylittäminen talvella 2013

Vuonna 2013 hän aikoo ensimmäisenä ihmisenä ylittää Etelämantereen talvella. Matkan pituus on 4 000 kilometriä ja lämpötila saattaa olla alimmillaan jopa −90 °C. Matka lähtee Novolazareskajan tutkimusasemalta 21. maaliskuuta 2013. Sieltä hänen viisihenkinen motorisoitu ja viimeisintä teknologiaa käyttävä retkikuntansa kulkevat etelänavan kautta Scottin asemalle Rossininmeren rannalle. Scottin asemalle he saapuvat syyskuussa 2013 mutta he joutuvat odottamaan siellä vielä tammikuuhun 2014 saakka, ennen kuin heidät voidaan noutaa sieltä pois.
Tony Carey

Anthony Laurence Carey (s. 16. lokakuuta 1953 Turlock, Kalifornia, Yhdysvallat) on amerikkalainen kosketinsoittaja, jonka suuri yleisö muistaa parhaiten Ritchie Blackmoren Rainbow-yhtyeen kosketinsoittajana vuosina 1975–1977.
Carey toimi sooloartistina 1980-luvun alkupuoliskolla ja sai jonkin verran listamenestystä. Hänellä oli myös Planet P Project -niminen yhtye samalla vuosikymmenellä. Sittemmin Carey on työskennellyt soittajana ja tuottajana monille artisteille kuten Jennifer Rush, Joe Cocker, John Mayall, Eric Burdon ja David Knopfler.
Vuonna 2009 Carey oli mukana Over the Rainbow -projektissa, jossa entiset Rainbow-yhtyeen jäsenet soittavat Rainbow’n kappaleita. Hän joutui kuitenkin jättäytymään pois projektista sairauden takia. Vuonna 2010 Carey ja Over the Rainbow -kitaristi Jurgen Blackmore perustivat EBC ROXX -nimisen yhtyeen.
Cire perdue

Cire perdue eli vahavalu tai menetetyn vahan menetelmä (ransk. à cire perdue) on yksi taidevalun menetelmistä. Vahavalu lienee kehittynyt pronssinvalutekniikkana Kreikassa 500-luvulla eaa.
Aluksi valettavasta esineestä valmistetaan vahavalos, joka on sisältä ontto ja jonka seinämien paksuus vastaa tulevan pronssiveistoksen vahvuutta. Vahamallin onttoon sisustaan valetaan ydin (keerna) ennen lopullisen esineen valua.
Sen jälkeen muotti poistetaan, vahamalli viimeistellään ja sen pinta peitetään tulenkestävällä muottimassalla ja tuetaan tapeilla sisustaan. Muottiin tehdään metallin kaatoaukko sekä valukanavat. Muottia kuumennetaan, kunnes vaha sulaa ja valuu pois. Tämän jälkeen sula pronssi kaadetaan vahan jättämään valuonteloon. Lopuksi muottimassa poistetaan valetun pronssiesineen ympäriltä ja pinta viimeistellään poistamalla valusaumat ja valukanaviin jääneet tapit sekä tasoittamalla epätasaisuudet.
Isien Usko

Isien Usko (Faith of Our Fathers) on Kanadassa Torontossa kerran viikossa ilmestyvä uskonnollinen lehti, jota julkaisee St. Mary´s Evangelical Lutheran Church (Pyhän Marian evankelisluterilainen seurakunta). Se on merkittävin kanadansuomalaisten uskonnollisten yhteisöjen julkaisemista lehdistä. Muun muassa Leo Glad on ollut lehden päätoimittaja.
Ahvenanmaan lääni

Kuntamuutokset

Ahvenanmaalla ei ole Suomen itsenäisyyden aikana tapahtunut kuntamuutoksia.

Maaherra

Ahvenanmaan lääninhallitusta johti maaherra, jonka nimitti tasavallan presidentti sovittuaan asiasta maakuntapäivien puhemiehen kanssa.
Vuoden 2010 alusta lähtien maaherra johtaa Ahvenanmaan valtionvirastoa, joka korvasi lääninhallituksen. Ahvenanmaan maaherra on maakunnassa ensi sijassa Suomen hallituksen edustajana. Maaherra avaa ja päättää presidentin puolesta Ahvenanmaan maakuntapäivät. Hänen tehtäviinsä kuuluu myös toimia Ahvenanmaan valtuuskunnan puheenjohtajana.
HMS Cambrian (1916)

Palvelus

HMS Cambrian liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren Laivaston (engl. Grand Fleet) 4. Kevyt risteilijäviirikköön, jossa alus palveli koko sodan ajan. Aluksen ura ensimmäisessä maailmansodassa oli vaatimaton.
HMS Cambrian siirrettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 1919. Alus liitettiin Atlantin laivaston 2. Kevyt risteilijäviirikköön elokuussa 1922. Viirikön mukana alus osallistui Turkin kriisin 1922-1923 vuoksi partiointiin Välimerellä. Alus siirrettiin telakalle kesäkuussa 1924.
HMS Cambria palasi palvelukseen elokuussa 1926 ja liitettiin 2. Kevyt risteilijäviirikköön. Alus kuljetti joukkoja Kiinaan 1929 ennen palveluksesta poistoaan ja liittämistään Noren reserviin marraskuussa 1929.
HMS Cambria palasi palvelukseen vanhemman lippu-upseerin aluksena maaliskuussa 1931. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle Sheernessiin heinäkuussa 1933. Samalla alus asetettiin myyntilistalle.
HMS Cambria myytiin romutettavaksi 28. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.
Eléni Antoniádou

Eléni Antoniádou (kreik. Ελένη Αντωνιάδου) on kreikkalainen nainen, joka on eri yhteyksissä paisutellut ansioitaan. Hän on väittänyt työskennelleensä Nasalle ja saaneensa Nasan palkinnon, jota ei kuitenkaan ole olemassa. Hän sanoo valmistaneensa maailman ensimmäinen keinohenkitorven, joka on siirretty potilaalle. Antoniádou väittää olevansa keinoelimiä valmistavan Transplants Without Donors -yrityksen toimitusjohtaja. Yrityksestä ei löydy kuitenkaan mistään tietoja. Antoniádouta on haastateltu lukemattomissa kreikkalaisissa lehdissä. Hän on ollut monelle roolimalli, ja hänestä on tehty näköis-Barbie. Kreikan opetusministeri Níki Keraméos on myöntänyt Antoniádoulle palkinnon tieteellisistä saavutuksista.
Todellisuus alkoi paljastua, kun Ranskassa työskentelevä bioinformatiikan apulaisprofessori Kóstas Bougioúkos alkoi ihmetellä uskomattomia saavutuksia.
Kiirunansammal

Ulkonäkö

Kiirunansammal on pienikokoinen (<1 cm). Sillä on pyöreäkärkiset hampaattomat lehdet, joiden keskisuoni ei ulotu lehden kärkeen asti. Sillä on usein itujyväsiä.

Levinneisyys

Kiirunansammal esiintyy molemmilla pallonpuoliskoilla viileillä ja mereisillä alueilla. Suomesta vain yksi havainto Kilpisjärven Saanalta. Lajia pidetään Suomessa sukupuuttoon hävinneenä.

Elinympäristö

Kiirunansammal viihtyy kostealla humuksella happamalla- tai kalkkikalliolla.
Turkkilainen keittiö

Turkkilainen keittiö hyödyntää monipuolisesti Turkin Välimeren-rannikon viljavien maanviljelysmaiden, maan keskiosien karujen lampaan- ja karjanhoitoalueiden sekä maata kolmelta suunnalta ympäröivien merien antimia. Turkin ruokakulttuurissa on aasialainen leima, mutta sen ruokaperinne on samalla ainutlaatuinen. Turkkilaisen keittiön kolme perusraaka-ainetta ovat ohueksi kaulittu filo-taikina (yufka), keitetyistä jyvistä valmistettu kuiva ja rouhittu vehnä eli bulgur sekä riisi.
Turkkilaisen aterian alkupaloja ovat pikkuherkut, mezet. Niihin sisältyy monipuolisesti turkkilaisen keittiön antimia kasviksista juustoon, kalaan ja lihaan.
Lihaa arvostetaan Turkissa erittäin paljon, lukuun ottamatta sianlihaa ja veriruokia, joiden syömisen Koraani kieltää islaminuskoisilta turkkilaisilta. Erityisen suosittua Turkissa on lampaan- ja karitsanliha, ja myös sisäelimiä syödään paljon. Leikatut lihanpalat tunnetaan nimellä kebap, ja ne voidaan valmistaa usein eri tavoin, kuten vartaassa grillaamalla vihannesten kanssa (şiş kebap). Liharuokien lisukkeena syödään runsaasti erilaisia kasviksia, ja öljyn kanssa valmistetut pelkät kasvisruoatkin ovat suosittuja kylminä alkuruokina tai väliruokina. Talvisin Turkissa syödään paljon säilöttyjä kasviksia. Kastikkeena Turkissa käytetään usein jogurttia, joka tehdään yleensä itse.
Turkin suosituimpia kaloja on sardelli, jota saadaan Mustaltamereltä. Myös sampea syödään paljon, samoin kuin äyriäisiä ja simpukoita. Egeanmerestä saadaan pagellia, kalmaria, tonnikalaa ja monia muitakin kaloja. Etenkin Istanbul ja İzmir tunnetaan hyvistä kalavesistään. Turkkilaisilla on yleensä tapana valmistaa kala mahdollisimman yksinkertaisesti, jotta sen maku ei kärsisi.
Turkkilainen litteä happamaton leipä oli tärkeä osa jo maan muinaisten paimentolaisheimojen ja 1000–1200-lukujen seldžukkien ruokavaliota. Turkin tyypillisin leipä on hiivaleipä pide, jota syödään vain ramadanin aikana auringonlaskun jälkeen.
Turkin kansallisruoka on filo-taikinasta valmistettu leivonnainen baklava. Muita tunnettuja makeita herkkuja ovat halva, joka on seesamitahnasta, hunajasta ja pistaasipähkinöistä valmistettu makeinen, lokum, joka on sokerista tai hunajasta, pähkinöistä ja riisijauhoista valmistettu herkku, sekä şekerpare, jota valmistetaan mannasuurimoista ja manteleista.
Maan tunnetuin juoma on anisviina raki, jota nautitaan sekä ruokajuomana että sellaisenaan. Erityisen suosittu juoma on rakin ja veden sekoitus, maitomainen aslan sütü. Teetä juodaan myös paljon, ja sitä kasvatetaan maan kosteilla koilliskulmilla. Teetä nautitaan Turkissa kaikenlaisissa arkipäiväisissä ja tärkeämmissä tilaisuuksissa, ja turkkilainen teehuone on miesten tärkeä tapaamispaikka. Myös kahvilla on Turkissa pitkät perinteet: turkkilaiset levittivät Arabiasta omaksumaansa kahvikulttuuria 1500-luvulla ympäri Lähi-itää uusia maita vallatessaan, ja pääkaupunkiin Konstantinopoliin syntyi runsaasti ylellisiä kahvihuoneita.
Matti Viljanen (vuorineuvos)

Väinö Matti Juho Viljanen (24. marraskuuta 1874 Tuusula – 2. syyskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen insinööri, Suomen teollisuusliiton toimitusjohtaja, kansanedustaja ja vuorineuvos.
Viljanen valmistui insinööriksi vuonna 1899, työskenteli Forssa Osakeyhtiössä insinöörinä, apulaisjohtajana ja vt. osastonjohtajana vuosina 1899–1904, toimi opettajana Tampereen teollisuuskoulussa, Tampereen kauppaoppilaitoksessa ja Tampereen teknillisessä opistossa vuosina 1906–1918, apulaisjohtajana, johtajana, vt. teollisuusneuvoksena ja ylijohtajana Kauppa- ja teollisuuskomissionissa sekä Kauppa- ja teollisuushallituksessa vuosina 1918–1921 ja oli Suomen teollisuusliiton  toimitusjohtajana vuosina 1921–1940. Viljanen toimi myös toimittajana Kutomo- ja paperiteollisuuslehdessa vuosina 1907–1916 ja Tekniikan sanastossa vuosina 1910–1918. Vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin vuonna 1935 ansioistaan Suomen teollisuusliiton toimitusjohtajana.
Viljanen toimi kansanedustajana ajalla 1. toukokuuta 1924 – 1. syyskuuta 1927 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Edistyspuolueen eduskuntaryhmään. Viljasen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Matti Viljanen ja Sofia Vilhelmiina Melin. Viljasen puoliso vuodesta 1908 oli Elin Maria Lovisa Lindberg.
Standard Beaverette

Historia

Standard Motor Company rakensi Standard Beaveretten ensimmäisen mallin vuonna 1940. Panssariauto perustui yhtiön valmistaman siviiliauton rakenteeseen, johon oli lisätty yksinkertainen panssarointi. Beaveretten runko oli päältä sekä takaa avonainen ja auto oli aseistettu konekiväärillä. Myöhemmissä versioissa oli kokopanssarointi ja tykkitorni konekivääriä varten. Osa ajoneuvoista oli lisäksi aseistettu Boys-panssarintorjuntakiväärillä ja varustettu radiolla.
Yhteensä Standard Beaveretten eri malleja rakennettiin noin 2 800 kappaletta. Ajoneuvon ongelmina pidettiin sen suurta painoa ja hankalaa ohjattavuutta.
Kalle Niukkanen

Kalle Niukkanen (s. 3. huhtikuuta 1924 Nuijamaa - k. 16 joulukuuta 1989) oli suomalainen arkkitehti. Päätyökseen hän toimi asuntohallituksessa.
Niukkanen on suunnitellut yhdessä vaimonsa Leena Niukkasen kanssa Tikkurilan kirkon. Myös kaksi asuintaloa Asunto-osakeyhtiö Rautaluhdissa ja  Vaaralan kirkko kuuluu heidän suunnittelutöihinsä. Kalle Niukkanen osallistui myös Helsingin Käpylässä sijaitsevan olympiakylän suunnitteluun.
Niukkanen kävi koulun Karkkilassa mutta joutui kesken lukion rintamalle. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta kesällä 1943 ilman tutkinnon suorittamista. Hän aloitti arkkitehtiopinnot 1945 Teknillisessä korkeakoulussa samaan aikaan kuin tuleva vaimonsa Leena Niukkanen. He tutustuivat ollessaan tekemässä Pallas-hotellia. He avioituivat 1948 ja saivat neljä lasta.