Chris DeSousa

Seuraura

DeSousa pelasi kaudella 2005–2006 GTMMHL-juniorisarjaa Toronto Jr. Canadiensin joukkueessa, kunnes Mississauga IceDogs varasi hänet 63. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2006. DeSousa pelasi kauden 2006–2007 vielä suurimmaksi osaksi OPJHL-junioriliigaa Brampton Capitalsissa ja hän sai IceDogsissa tililleen kymmenen runkosarjaottelua. Kaudeksi 2007–2008 seura myytiin St. Catharinesiin ja se muutti nimensä Niagara IceDogsiksi. DeSousan varsinainen OHL:n tulokaskausi toi 64 runkosarjaottelussa tehot 23+13=36 ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 3+1=4. Kaudella 2008–2009 hän oli IceDogsin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 33+18=51. 
Kesken kauden 2009–2010, tammikuussa 2010 Niagara IceDogs kauppasi DeSousan ja puolustaja Alex Pietrangelon ensin Barrie Coltsiin, josta DeSousa kaupattiin kuitenkin jo vuorokauden kuluessa edelleen London Knightsiin vaihdossa hyökkääjä Zac Rinaldoon. Kaudella 2010–2011 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2011 Knights kuitenkin kauppasi DeSousan hänen kotikaupunkinsa joukkueeseen, Mississauga St. Michael’s Majorsiin vaihdossa kesän 2013 toisen ja neljännen kierroksen varausvuoroihin. DeSousa eteni joukkueen kanssa aina OHL:n finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Owen Sound Attack otteluvoitoin 4–3. St. Michael’s Majors osallistui kuitenkin isäntäjoukkueena Memorial Cup -lopputurnaukseen, jossa joukkue eteni finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin QMJHL-joukkue Saint John Sea Dogs lukemin 1–3.
Vuodet 2011–2015 DeSousa kävi Prinssi Edwardin saaren yliopistoa. Hänet valittiin kauden 2011–2012 päätteeksi AUS:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2012–2013 DeSousa oli 12 osumallaan UPEI:n paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dana Fraserin kanssa lukemalla +6. Kaudella 2013–2014 hän oli UPEI:n paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 14+16=30. DeSousa valittiin kauden päätteeksi AUS:n toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2014–2015 hän oli tehoilla 15+11=26 joukkueensa paras maalintekijä. DeSousa jakoi UPEI:n sisäisen pistepörssin voiton Reggie Traccitton ja Marcus Powerin kanssa. Yliopistokauden päätyttyä, helmikuussa 2015 hän siirtyi ECHL-joukkue Indy Fueliin, jossa DeSousa teki loppukaudella 20 runkosarjaottelussa tehot 7+9=16.
Kesäkuussa 2015 DeSousa teki vuoden mittaisen AHL-joukkue Rockford IceHogsin kanssa. Samana syksynä NHL-varaamaton DeSousa osallistui myös Chicago Blackhawksin harjoitusleirille. Hänen AHL:n tulokaskautensa 2015–2016 toi 67 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 7+6=13. DeSousa pelasi kauden aikana myös kaksi ECHL-ottelua Indy Fuelissa. Huhtikuussa 2016 hän teki IceHogsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. DeSousa osallistui syksyllä jälleen Blackhawksin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2016–2017 IceHogsissa, mutta DeSousa sai tililleen myös kolme ECHL-ottelua Indy Fuelissa.
DeSousa siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanoon. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+17=37. DeSousa voitti kauden päätteeksi EBEL:n mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan EBEL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella itävaltalaisjoukkue Vienna Capitalsiin. DeSousa voitti tehoilla 36+28=64 koko liigan maalipörssin ja hän sijoittui pistepörssissä viidenneksi. DeSousa voitti myös EBEL:n tehotilaston lukemalla +39. Hän voitti myös tehoilla 10+9=19 liigan pudotuspelien maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Taylor Vause. DeSousa eteni Capitalsin kanssa aina finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Klagenfurter AC otteluvoitoin 4–2. Hänet valittiin kauden päätteeksi EBEL:n tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2019–2020 DeSousa siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin.