google/wiki40b huggingface dataset:
Spintariskooppi

Spintariskooppi on radioaktiivisten alkuaineiden hajoamisen tutkimiseen tarkoitettu koje. Spintariskoopissa on sinkkisulfidivarjostin sekä mikroskooppi. Kun radioaktiivisesta aineesta sinkoaa alfahiukkasia, voidaan sinkkisulfidivarjostimessa havaita hiukkasen tuikahtelu eli skintillaatio.

Kojeen keksiminen

Spintariskoopin keksi William Crookes vuonna 1903. Crookes tutkiskeli radiumbromidinäytteen ilmeisen tasaista, alfasäteilyn aiheuttamaa fluoresenssia sinkkisulfidilla päällystetyllä lasilevyllä. Hän sattui vahingossa kaatamaan osan näytteestä. Koska radiumbromidi oli sekä harvinaista että kallista, Crookes yritti saada kaiken aineen jälleen talteen. Kun Crookes tutkaili sinkkisulfidilla päällystettyä levyä mikroskoopilla, hän huomasi erillisiä valontuikahduksia. Tuikahtelun sai aikaan yksittäisten alfahiukkasten törmäily lasia vasten.
Crookes hyödynsi sattumalta tekemäänsä löytöä ja kehitti laitteen, joka oli nimenomaisesti tarkoitettu tällaisen tuikahtelun seuraamiseen. Väline on putki, jonka yhdessä päässä on pieni sinkkisulfidivarjostin eli sinkkisulfidilla päällystetty lasilevy. Lähelle varjostinta oli asetettu pikkuruinen määrä radiumsuolaa. Radiumnäytettä oli mahdollista hieman liikuttaa, joka vaikutti tuikahdusten tiheyteen. Putken toisessa päässä taas on linssi, josta vastakkaisessa päässä olevaa lasiruutua saattaa tarkastella. Crookes otti välineelleen nimen kreikan säkenöintiä tarkoittavasta sanasta σπινθήρ (kreik. spinthír).
Jotta hiukkasten tuikahtelun voi havaita spintariskoopilla, täytyy silmien antaa ensin tottua täydelliseen pimeyteen ainakin 10 minuutin ajan.

Havaintovälineenä

Koje esiteltiin ensimmäisen kerran Royal Societyn erityisissä iltamissa 15. toukokuuta 1903, jossa se teki yleisöön vaikutuksen. Monet kuljettivat spintariskoppia taskussa tai laukussa esitelläkseen tieteen viimeisimpiä saavutuksia ystävilleen, ja niitä annettiin lapsille lahjoiksi. Tieteellisessä tutkimuksessa laitteen käyttö ei kuitenkaan ollut niin viihdyttävää. Työ oli hankalaa ja sitä saattoi tehdä vain muutaman minuutin kerrallaan, sen jälkeen täytyi pitää taukoa. Silmät täytyi aina totuttaa pimeään ja tuikahdusten laskeminen rasitti silmiä. Tuloksiakin kuitenkin saatiin. Esimerkiksi Ernest Rutherford teki kojeella tutkimuksiinsa vaikuttaneita havaintoja. Tieteellisen tutkimuksen välineenä spintariskooppi sai nopeasti väistyä sitä tarkempien välineiden tieltä. 
Spintariskoopeissa käytettiin 1940–60-luvuilla usein poloniumia. Poloniumia sisältävän spintariskoopin saattoi saada jopa Kix-aamiaismuropaketin kylkiäisenä vuonna 1947. Kyseinen lelu oli Lone Ranger -"atomipommisormus" (engl. Atom Bomb Ring). Kullanvärisen sormuksen päällä oli "atomipommi", jonka kärki oli hopeanväristä metallia ja siinä oli irroitettava punainen pohjaosa. Kun tämän pohjaosan irrotti, ja antoi silmän tottua pimeyteen, saattoi jonkin ajan kuluttua seurata linssin läpi tuikahtelua, joka syntyy poloniumista irtoavien alfahiukkasten iskiessä sinkkisulfidiseen varjostimeen.
Nykyaikaisissa spintariskoopeissa käytetään uraania, amerikiumia tai toriumia. Sitä käytetään esimerkiksi lapsille ja nuorille tarkoitettuna havainto- ja oppimisvälineenä.
Maya Angelou

Elämä

Angelou sai Maya-lempinimensä jo veljeltään Baileylta. Hän joutui vanhempiensa avioeron jälkeen 3-vuotiaana muuttamaan Stampsiin, Arkansasiin, jossa hän vietti sukulaistensa hoivassa neljä vuotta. Angelou joutui 7-vuotiaana äitinsä poikaystävän seksuaalisesti hyväksikäyttämäksi. Tämän tultua aikuisten tietoon setä surmasi hyväksikäyttäjän ja traumatisoitunut Angelou vietti viisi vuotta puhumatta sanaakaan.
1960-luvulla Angelou eli Ghanassa, jossa hänestä tuli Malcolm X:n ystävä. Osin tämän murhan (1965) aiheuttaman surun johdosta Angelou alkoi työstää omaelämäkerrallista romaania I Know Why the Caged Bird Sings, joka julkaistiin huomattavalla menestyksellä vuonna 1969. Eräs toinen keskeinen julkaisu on runokokoelma Just Give Me a Cool Drink of Water 'Fore I Die (1971).
Kunniasanalla

Juoni

Jerry Black on juuri varhaiseläkkeelle jäänyt murhaetsivä, joka saa kuulla, että läheisestä metsästä on löytynyt raiskatun ja murhatun nuoren tytön ruumis. Jerry lupaa uhrin vanhemmille löytävänsä syyllisen. Pääepäilty on alueella asuva mielenvikainen Wadenah-niminen intiaani, joka on aiemmin syyllistynyt samankaltaiseen rikokseen. Pian Wadenah tunnustaa, mutta niin epämääräisesti, että Jerry uskoo intiaanin tarkoittaneen aiempaa tekoaan. Kun Wadenahia kuljetetaan selliin, hän saa käsiinsä poliisin pistoolin ja ampuu itsensä. Poliisit sulkevat tapauksen, mutta Jerry jatkaa tutkimuksia, koska hän ei usko Wadenahin olleen syyllinen. Hän lähtee Kanadaan lomailemaan ja aikoo etsiä oikean murhaajan ja pitää lupauksensa.
Jaiva (taajama)

Jaiva (ven. Я́йва) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Permin aluepiirin Aleksandrovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jaiva-joen varrella 30 kilometriä Aleksandrovskista luoteeseen. Taajaman kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen rautatie. Asukkaita on 10 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa kulakkeina karkotettujen talonpoikien Jaivan rautatieaseman lähelle rakentamasta asutuksesta. Vuonna 1931 sinne perustettiin saha, joka vuonna 1945 muutettiin talonrakennuskombinaatiksi. Myöhemmin kombinaattiin liitettiin vuonna 1956 perustettu huonekalutehdas. Vuodesta 1938 lähtien taajamassa toimi Verh-Jaivasta siirretty metsäteollisuuspiirin konttori. Vuonna 1956 alettiin rakentaa Jaivan lämpövoimalaitosta, joka otettiin käyttöön vuosina 1963–1965. Voimalan lauhdevesiä käyttää hyväkseen vuonna 1977 perustettu kalankasvatuslaitos. Vuonna 1978 alettiin rakentaa Jaivan suurkanalaa. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Jaiva sai vuonna 1948.
Nykyään Jaivassa toimii lämpövoimalaitos, suurkanala, saha ja muita metsäteollisuusyrityksiä sekä leipomo. Taajamassa on  kaksi keskikoulua, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo, sairaala ja ortodoksinen kirkko.
Kim Ji-woon

Kim Ji-woon (s. 27. toukokuuta 1964) on eteläkorealainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Filokrateen rauha

Filokrateen rauha rauha solmittiin vuonna 346 eaa. Ateenan ja Makedonian  välillä. Filokrates oli ateenalainen poliitikko joka osallistui rauhansopimuksen neuvotteluihin. Rauha lopetti Ateenan ja Makedonian sodan.
Makedonia oli Filippos II noustua valtaistuimelle laajentanut valtaansa naapureidensa kustannuksella. Ateenan ja Makedonian konflikti oli alkanut jo vuonna 357 eaa. kun Filippos hyökkäsi Amfipolista vastaan. Ateenalaiset havittelivat myös strategisesti tärkeää kaupunkia.
Vuonna 347 eaa. ateenalainen lähetystö, johon kuului Demosthenes, Aiskhines ja Filokrates, saapui Makedoniaan. Kohdatessaan Filippoksen ensimmäistä kertaa Demosthenes sai jonkinlaisen kohtauksen Rauha saatiin kuitenkin solmittua ja osapuolet sopivat että kumpikin sai pitää hallitsemansa alueet. Ainoastaan Fokiksen ja Aloksen suhteen Filippos sai vapaat kädet.
Vuonna 346 eaa. Parmenion ja Antipatros matkustivat Ateenaan vannomaan rauhansopimuksen mukaisen valan. Ennen kuin ateenalainen lähetystö ehti Makedoniaan vannomaan oman valansa, Filippos oli jo aloittanut hyökkäyksen Traakiaan, jonka hän valtasi miltei kokonaan ennen kuin rauhansopimus astui voimaan.
Heti rauhansopimuksen astuttua voimaan Filippos marssi armeijansa kanssa Fokista vastaan joka antautui.
Shadows of Mordor

Vastaanotto

Peli sai Computer Gamer -lehden arvostelussa arvosanan 64/100.
Kölsch

Kölsch on saksalainen kölniläinen oluttyyppi. Se on kirkkaan keltainen pintahiivaolut. Se on hyvin humaloitu mutta ei kuitenkaan ole yhtä "katkeroinen" kuin normaali saksalainen pilsner.
Toisin kuin pilsner, kölsch valmistetaan pintahiivamenetelmällä. Se tarkoittaa, että sen käyminen tapahtuu varsin nopeasti 15–20 asteen lämpötilassa; hiivan nouseminen pintaan prosessissa antaa nimen käymistavalle. Pohjahiivaoluet, kuten pilsner, valmistetaan hitaasti kylmemmissä lämpötiloissa.
Kölsch tarjoillaan tyypillisesti pitkästä sylinterinmuotoisesta 0,2 litran lasista, jota kutsutaan nimellä Stange (joskus myös leikkisästi nimellä Reagenzglas, koeputki). 
Olutta sanotaan pannun Kölnissä vuodesta 874, mutta nimeä kölsch käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1918 kuvaamaan oluttyyppiä, jota Sünnerin panimo oli pannut vuodesta 1906. Tämä olut oli kehitetty samankaltaisesta, sameammasta suodattomasta wiess-oluttyypistä (termiä ei saa sekoittaa vehnäolueen eli weissbieriin). 
Kölsch löi itsensä läpi Kölnissä varsinaisesti 1960-luvulla, jolloin se alkoi nousta kaupungissa suosioon. Vuonna 1960 kölschin vuosituotanto oli 500 000 hehtolitraa saavuttaen huippunsa 3,7 miljoonaa hehtolitraa vuonna 1980. Nykyisin kölschiä tuotetaan noin kolme miljoonaa hehtolitraa vuodessa.
Vuonna 1986 määriteltiin, ettei kölschiä saa valmistaa Kölnin alueen ulkopuolella (lukuun ottamatta muutamia vanhoja panimoita, jotka olivat jo aiemmin panneet kölschiä). Yhdysvalloissa ja Japanissa jotkut pienpanimot kuitenkin markkinoivat oluitaan kölschinä. Jos samantyyppistä olutta pannaan muualla, lähimmin sopiva nimitys oluttyypille on "pale ale", joka on yleisnimi vaaleille pintahiivaoluille.
Tunnettuja kölsch-merkkejä ovat muun muassa Reissdorf, Gaffel, Früh ja Dom Kölsch.
Tamás Gruborovics

Ura

Unkarilaissyntyinen Gruborovics muutti jo nuorena perheensä mukana Suomen Mikkeliin. Gruborovics on toisen polven jalkapalloilija. Hänen isänsä Tibor Gruborovics pelasi 177 ottelua Mikkelin Palloilijoissa vuosina 1989–1995. Nuorempi Gruborovics nähtiin pelikentillä jo pienestä pitäen. Hän aloitti jalkapallon seuraamalla isänsä otteita kentän laidalta.
Kaudella 2004 MP:ssa valokeilaan noussut Gruborovics siirtyi kaudeksi 2005 Kuopion Palloseuraan ja pelasi 21 Veikkausliiga-ottelua. Kauden 2006 alussa Gruborovics voitti KuPSin kanssa Liigacupin. Hän oli lopulta joukkueensa kauden toiseksi tehokkain pelaaja viidellä maalilla.
Kaudella 2007 Gruborovics teki Ykkösessä kuusi maalia ollen joukkueensa kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudeksi 2008 hän siirtyi Kotkan KooTeePeehen, kaudeksi 2009 Ahvenanmaalle IFK Mariehamniin ja lopulta kaudeksi 2011 JJK:hon.
Kauden 2012 jälkeen Gruborovics siirtyi FC Interiin kahden vuoden sopimuksella.
Helmikuussa 2016 Gruborovics siirtyi Ykkösessä pelaavan EIF:n riveihin.
Gruborovics opiskelee psykologiaa Jyväskylän yliopistossa.
Xuetangliangzin löytöpaikka

Ympäristö

Kohde sijaitsee lähellä Mitousin kylää Hanjoen (Hanjiang) rannasta kohoavalla rinteellä. Hanjoki on Jangtsen pohjoisesta laskeva sivuhaara, joka yhtyy siihen Wuhanin kohdalla.

Tutkimushistoria

Kohde löydettiin vuonna 1975, kun jokitörmän sorasta huomattiin ihmisen hammas. Kohteesta ei kuitenkaan löydetty mitään uutiskynnyksen ylittävää 14 vuoteen. Sitten vuonna 1989 löytyi pääkallo (tunnus EV 9001) ja vuonna 1990 toinen pääkallo (EV9002). Ne tutkittiin ja kuvailtiin vasta vuonna 1992. Silloin kallot luokiteltiin kuuluvaksi lajeihin Homo erectus ja varhainen Homo sapiens.
Myöhemmin vuonna 1995 kallot katsottiin olevan lajia Homo sapiens. Päättämättömyys johtuu kallojen heikosta säilymisestä, joka on hävittänyt lajiominaisia piirteitä. Vuosina 2001 ja 2008 tutkittiin uudelleen löydettyjen kivityökalujen ominaisuuksia.

Ajoitukset

Vuonna 1996 suoritettiin ajoitus elektronin spin-resonanssi menetelmällä. Kymmenen näytettä otettiin eri nisäkkäiden hampaiden kiilteestä ja näiden ajoituksien keskiarvoksi saatiin 581 000±93 000 vuotta. Ajoitukset vaihtelivat 800 000±164 000 ja 455 000±58 000 vuoden välillä. Yhdistettynä talteen kerättyjen faunan fossiilien lajiston kanssa voidaan tämä löytökohde sijoittaa ajallisesti Zhoukoudian ja Gongwangling välille.

Ihminen

Kuuluisimmat löydöt ovat kaksi Yunxianin kalloa (numerot EV 9001 ja EV 9002). Kalloja kuvailleet Li ja Etler luokittelivat ne eri lajeiksi Homo erectus ja varhainen Homo sapiens. Luokittelua haittasi kallojen kärsimät vahingot maakerrosten puristuksessa ja maaperän liikkuessa paikaltaan. On myös ehdotettu että molemmat olisivat lajia Homo erectus tai Homo sapiens. Annetut ajoitukset ovat kuitenkin liian vanhoja Homo sapiensille.
Koska kallojen piirteet muistuttavat hieman molempia lajeja, on ehdotettu, että kallot kuuluisivatkin lajille Homo heidelbergensis. Näin voitaisiin perustella niiden kehittyminen Denisovanihmisiksi, joita eräät pitävät Neandertalinihmisenä (Homo neanderthalensis). Varmuutta näille spekulaatioille saadaan vasta DNA-analyysin avulla.

Kiviesineet

Kohteesta on löytynyt joitakin kiviesineitä, mutta niiden liittyminen löydettyihin pääkalloihin on epävarmaa. Joitakin työkaluja on työstetty kaksipuolisesti.
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2020

Lohkot

Ottelut pelataan välillä 21. maaliskuuta – 19. marraskuuta 2019.
Nick Foligno

Ura

Foligno pelasi Yhdysvaltain nuorten jääkiekkoilijoiden kehitysohjelman joukkueessa kaudella 2003–2004. Tämän jälkeen hän siirtyi OHL-junioriliigaan Sudbury Wolvesin joukkueeseen, jota valmensi Nickin isä Mike Foligno. Hän pelasi seurassa kolme kautta. NHL-seura Ottawa Senators varasi Folignon ensimmäisellä kierroksella kesällä 2007.
Foligno siirtyi Senatorsin organisaatioon kaudeksi 2007–2008 tehtyään seuran kanssa ensin tulokassopimuksen. Hän debytoi NHL:ssä lokakuussa 2007. Hän pelasi kauden AHL:ssä Binghamton Senatorsissa ja Ottawa Senatorsissa. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki Montreal Canadiensia vastaan.
Kaudesta 2012-2013 alkaen Foligno on pelannut Blue Jacketsin organisaatiossa. Vuoden 2015 ensimmäisenä päivänä hän teki joukkueen kanssa kuusivuotisen kauden 2020-2021 loppuun asti ulottuvan sopimuksen.
Majoituslait

Majoituslait (engl. Quartering Acts) on nimitys kahdelle Ison-Britannian parlamentin vuosina 1765 ja 1774 säätämälle laille, jotka koskivat sotajoukkojen majoitusta Pohjois-Amerikan siirtokunnissa.
Vuoden 1765 laki velvoitti siirtokuntien viranomaiset kustantamaan ja tarjoamaan niiden alueelle sijoitettujen brittijoukkojen ruuan, juomat, majoituksen ja kuljetuksen. Kyseessä oli itse asiassa lisäys vuosittain uusittuun kapinalakiin (Mutiny Act). Uuden lain syynä oli Pohjois-Amerikkaan sijoitetuista joukoista syntyneiden sotilasmenojen merkittävä kasvu suuren siirtomaasodan ja Pontiacin kapinan seurauksena. Kuten samana vuonna säädetty leimaverolaki myös majoituslaki nähtiin samalla siirtokuntien itsehallintoon puuttumisena, sillä siihen asti siirtokuntien omat edustajakokoukset olivat päättäneet itse siirtokuntalaisten osallistumisesta sotalaitoksen kuluihin. Lakia vastustettiin erityisesti New Yorkin provinssissa, johon oli sijoitettu kaikkein eniten brittijoukkoja. Kun provinssin viranomaiset uhmasivat majoituslakia, vuoden 1767 Townshendin lakeihin sisällytettiin niin sanottu Suspending Act, jolla newyorkilaiset yritettiin pakottaa täyttämään majoitusvelvollisuutensa. Kiistanalaisuutensa vuoksi ensimmäisen majoitulain annettiin kuitenkin raueta vuonna 1770, jolloin se jätettiin uusimatta.
Toinen majoituslaki oli vuoden 1774 niin sanottuihin sietämättömiin lakeihin sisältynyt lisäsäädös.
Vihattujen majoituslakien perintö näkyy edelleen Yhdysvaltain perustuslain kolmannessa lisäyksessä, joka kieltää tällaisen velvoitteen käytön rauhanaikana.
Tyhjiöfluoresenssinäyttö

Tyhjiöfluoresenssinäyttö eli VFD (Vacuum fluorescent display) on näyttölaitetyyppi, jota käytetään yleisesti kodinelektroniikassa, esimerkiksi DVD-soittimissa tai mikroaaltouuneissa. LCD-tekniikasta poiketen VFD-näytöt tuottavat kirkkaan valon ja toimivat pakkasessa.
Tyhjiöfluoresenssinäyttö muistuttaa toiminnaltaan ja rakenteeltaan triodia. Siinä on katodi, anodi ja hila, jotka on pakattu tyhjiöön lasin sisään. Metallikatodista höyrystyneiden elektronien virtaa ohjataan hilalla. Jos elektronit osuvat loisteaineella päällystettyyn levyyn, tapahtuu fluoresenssi, joka näkyy valona. Tämä tapahtuu vain jos sekä hila että anodi ovat positiivisessa jännitteessä katodiin nähden.
Picabo Street

Picabo Street (s. 3. huhtikuuta 1971 Triumph, Idaho) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Street menestyi erityisesti vauhtilajeissa: syöksylaskussa ja super-G:ssä.

Lapsuus

Picabo Streetin vanhemmat Stubby ja Dee Street elivät kiertolaiselämää ja kaksilapsisen perheen tyttö nimettiin syntyessään yksinkertaisesti nimellä ”Baby Girl”. Kolmevuotiaana hän sai uuden nimen ”Picabo” idaholaisen kaupungin mukaan. Streetin perhe kierteli Keski-Amerikkaa erilaisia sekalaisia töitä tehden, kunnes asettuivat 50 asukkaan Triumphiin. Kylässä oli vain kahdeksan lasta, joista seitsemän poikia, joten Street kasvoi kilpaillen poikia vastaan. Street aloitti laskettelemisen kuusivuotiaana ja nousi Yhdysvaltojen maajoukkueeseen 17-vuotiaana vuonna 1989.
Hannu Hirvonen

Hannu Hirvonen (s. 16. kesäkuuta 1965 Turku) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti lapsille ja nuorille.
Hirvonen on opiskellut kulttuurihistoriaa, yleistä historiaa ja Rooman kirjallisuutta. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän on käynyt myös Teatterikorkeakoulun elokuvakäsikirjoituskurssin.
Hirvosen ensimmäinen nuortenkirja oli Karvat ja kaikki (2002), jonka itsenäinen jatko-osa Kynnet ja päivät ilmestyi vuonna 2003. Hän on kirjoittanut myös kolmiosaisen Listahirmut-lastenkirjasarjan. Hirvonen on kuulunut kirjoittajaryhmään, joka on julkaissut kaksi kirjaa nimimerkillä M. E. Kuusi. Muut ryhmän jäsenet ovat Tuula Kallioniemi, Raili Mikkanen, Katariina Romppainen, Aira Savisaari ja Katri Tapola.
Vuonna 2011 Hirvosen lastenkirja Rakastunut krokotiili oli Finlandia Junior -palkintoehdokas. Valintalautakunnan mukaan rakkausteemaa käsitellään kirjassa viisaasti ja Pia Sakin kuvitus on liikuttavaa ja tukee kerronnan maailmaa.
Aikuisille Hirvonen on kirjoittanut aforismikokoelman Kiireestä kantapää (2011, Pilke).
Aldo Novarese

Aldo Novarese (29. kesäkuuta 1920 Pontetura Monferrato – 16. syyskuuta 1995 Torino) oli italialainen kirjainmuotoilija ja Nebiolo-yhtiön taiteellinen johtaja vuosina 1952–1975. Novarese opiskeli Torinossa Scuola Arteri Stampatorissa, jossa hän perehtyi muun muassa puupiirrosten, kuparikaiverrusten ja litografian tekniikoihin. Hän opiskeli lisäksi typografiaa Scuola Tipografica Guiseppe Vigliandi Paraviassa. Vuonna 1936 Novarese sai töitä Nebiolosta. Jätettyään Nebiolon 1970-luvulla Novarese toimi freelance-suunnittelijana. Novarese opetti myös piirtämistä Torinon Scuola Vigliandi Paraviassa 1948–1958. Novarese on suunnitellut useita tunnettuja kirjasintyyppejä, kuten Eurostile, Microgramma (yhdessä Alessandro Buttin kanssa) ja Stop.
Kutsu EP

Taustaa

EP:n sanoitukset ovat luonnollisesti Julma-Henrin käsialaa, kun taas EP:n tuotannosta ja sävellyksestä vastaa RPK. EP:n ensimmäinen näytekappale ”Ongelma ristii kädet” julkaistiin heinäkuussa 2010. Toinen näytekappale ”Jumala on kuollu” julkaistiin marraskuussa 2010. Kappaleella Henri käyttää autotune -efektiä. Kappaleesta ”Kutsu” on kuvattu Otto Byströmin ja Ristomatti Myllylahden ohjaama musiikkivideo.
Retorinen kysymys

Retorinen kysymys tarkoittaa interrogatiivi- eli kysymysmuotoista lausumaa, joka esitetään keskustelun tehokeinona eli retoriikkana ja johon odotetaan lähinnä samanmielisyyden osoitusta eikä niinkään vastausta.

Käyttö

Koska retoriseen kysymykseen ei odoteta varsinaista vastausta, sitä käytetään yleensä puheteknisenä keinona, jolla pysäytetään asian käsittely. Tyypillisesti retorinen kysymys tuo esille ongelman tai aiheen: Kukapa ei haluaisi kaunista kotia. Sitä aletaan sitten selvittää, esimerkiksi millainen koti on kaunis ja miten kodin kauneus saadaan aikaan. Retorisen kysymyksen avulla käsiteltävän asian merkitys korostuu. Se pysäyttää asian käsittelyn ja kuulijat alkavat miettiä, mutta kertoja ”vastaakin” itse ryhtymällä varsinaisesti käsittelemään asiaa. Retorisen kysymyksen esittäjän pitää kuitenkin monesti viestiä vielä erikseen eleillä, ilmeillä tai äänenpainollaan, ettei hän odotakaan kuulijoilta vastausta. Väitteeksi tai kysymykseksi tulkittuna retorinen kysymys voi silti saada kuulijat miettimisen sijasta puuttumaan asiaan: Oletko itse vähän tyhmä? Yksi retoristen kysymysten käytön pääperiaatteista on, ettei niitä pidä esittää liikaa, jotta ne eivät menetä tehoaan.
Taitō

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Taitōn alueen merkittävimmän keskuksen muodostaa Ueno. Uenon rautatieasema on perinteisesti toiminut Tokiosta pohjoiseen lähtevien junien pääteasemana. Aseman länsipuolella on suuri Uenon puisto, jossa sijaitsee useita museoita, muun muassa Tokion kansallismuseo ja Japanin kansallinen tiedemuseo, sekä Uenon eläintarha ja Ueno tōshō-gūn pyhäkkö.
Toinen merkittävä kaupunginosa Taitōn alueella on Asakusa, joka oli pitkän aikaa Tokion suosituin viihdekeskus. Asakusan tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Sensō-jin temppeli, joka on Tokion vanhin. Ueno ja Asakusa ovat perinteisesti olleet Tokion työväenaluetta.
Yu-Gi-Oh! The Movie Soundtrack

Yu-Gi-Oh! The Movie Soundtrack on elokuvan Yu-Gi-Oh!: Pyramid of Light soundtrack.
Hohenzollernin linna

Hohenzollernin linna (saks. Burg Hohenzollern) on linna Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Hechingenin kaupungin lähellä, noin 50 kilometriä Stuttgartin kaupungista etelään. Sitä pidetään Hohenzollern-suvun kotipaikkana. Suku nousi valtaan keskiajalla ja hallitsi Preussia ja Brandenburgia ensimmäisen maailmansodan loppuun asti.
Linna rakennettiin alun perin 1000-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Se kuitenkin tuhottiin täysin 10 kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen vuonna 1423. Sen tilalle rakennettiin vuosina 1454-1461 suurempi ja jykevämpi linna, joka oli sotien aikana švaabilaisen Hohenzollernin suvun turvapaikka. 1700-luvun loppupuoliskolla linnan kuitenkin annettiin rapistua ja tuhoutua, kun sen ajateltiin menettäneen strategisen merkityksensä.
Kolmannen linnan, joka on edelleen pystyssä, rakennutti vuosina 1846-1867 Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV. Linna suunniteltiin englantilaisvaikutteiseen uusgoottilaiseen tyyliin. Vaikutteita otettiin myös Loiren alueen linnoista. Koska linna rakennettiin pääosin suvun muistomerkiksi, kukaan suvun jäsenistä ei siinä asunut, ennen kuin vuonna 1945 kruununprinssi Wilhelm otti sen kodikseen. Kruununprinssi ja hänen puolisonsa Cecilie on myös haudattu linnaan.
Yahya ibn Muhammad

Yahya ibn Muhammad eli Yahya I (848-864) oli Keski-Marokkoa hallitsevan Idrisidi-dynasatian kuudes kuningas vuosina 848-864. Hän seurasi isäänsä Muhammad ibn Idrisia kuninkaana. Yahyan hallituskausi merkitsi valtakunnan laajenemista ja vahvistumista. Fèsistä tuli yksi maailman loisteliaimmista valtioista  ja kaupunkiin virtasi oppineita muhamettilaisia. Sinne perustettiin hänen hallituskautenaan maailman vanhin yliopisto Jami'at al-Qarawiyyin vuonna 859.
Kalifin seuraaja oli hänen poikansa Yahya ibn Yahya eli Yahya II (864-874).
Viirunauruli

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan viirunauruli on 23–26 cm. Laji on väritykseltään vaaleanruskea ja höyhenpuvussa on punaruskeita raitoja. Myös linnun päälaki on punaruskea. B. l. woodi -alalajilla raidat ovat väriltään mustia. Nuorilla linnuilla raidoitus ei ole yhtä selkeää kuin aikuisilla viirunauruleilla.

Levinneisyys ja elinympäristö

Viirunaurulia tavataan Intiasta, Myanmarista, Hongkongista sekä Kiinasta. Linnun elinympäristöä ovat avoimet metsät, tiheiköt ja bambuviidakot. Viirunaurulin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 1 200–2 800 metrin korkeudella merenpinnasta.
Gilbert White

Gilbert White (1720 Selborne – 1793) oli englantilainen pappi ja luonnontieteilijä. Hän on kuuluisa erityisesti teoksestaan Natural History and Antiquities of Selborne (1789).