google/wiki40b huggingface dataset:
Juri Andropov

Lapsuus ja nuoruus

Andropovin perheen taustasta on  ollut paljon väitettä  Virallisen elämäkerran mukaan Andropov syntyi  Nagutskojessa, 15. kesäkuuta 1914. Hänen isänsä Vladimir Konstantinovitš Andropov oli rautatyöntekijä ja taustaltaan doninkasakka  joka kuoli lavantautiin vuonna 1919. Hänen äitinsä Jevgenia Karlovna Fleckenstein (yksikään virallisista lähteistä ei maininnut nimeään) oli koulun opettaja, joka kuoli vuonna 1931. Jevgenia syntyi Rjazanin kuvernementissä kaupunkilaisperheeseen joka hylkäsi hänet Suomen kansalaisen, Moskovassa asuneen juutalaisen kellosepän Karl Franzevits Fleckensteinin ovelle; hän ja hänen vaimonsa Eudokia Mikhailovna Fleckenstein adoptioi hänet lapseksi.    
Andropov suoritti opintonsa Rybinskin Teknisen keskuksen vesiliikenteen osastolla. Hän liittyi Komsomoliin vuonna 1930. Hänestä tuli puolueen täysjäsen vuonna 1939. Hän oli Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan Komsomolin ensimmäinen sihteeri vuosina 1940–1944. Toisen maailmansodan aikana Andropov organisoi partisaanitoimintaa Itä-Karjalassa. Sodan jälkeen vuonna 1951 hän muutti Moskovaan ja liittyi puolueen sihteeristöön.

Nousu valtaan

Josif Stalinin kuoltua maaliskuussa 1953 Andropov joutui entisenä NKVD:n työntekijänä epäsuosioon ja "karkotettiin" suurlähettilääksi Budapestiin, jossa hänellä oli avainrooli kansannousun verisessä tukahduttamisessa Varsovan liiton miehittäessä Unkarin vuonna 1956.
Andropov palasi Moskovaan hallintotehtäviin hoitamaan sosialistimaiden asioita. Hänet valittiin Keskuskomitean sihteeristöön vuonna 1962. Hänet hyväksyttiin KGB:n johtajaksi vuonna 1967. Andropovista tuli politbyroon täysjäsen vuonna 1973. Hän toimi KGB:n johtajana vuoteen 1982 asti. Muutamia päiviä Leonid Brežnevin kuoleman jälkeen 10. marraskuuta 1982 Andropov valittiin yllättäen Konstantin Tšernenkon asemesta pääsihteeriksi. Hän oli ensimmäinen KGB:n johtaja, josta tuli NKP:n pääsihteeri. Hän sai nopeasti sekä Neuvostoliiton presidentin että puolustusministeriön puheenjohtajan viran.
Paavi Johannes Paavali II:n valinnan jälkeen hän kutsui KGB:n päälliköt koolle Varsovaan ja kysyi kuinka niin oli voinut tapahtua. Hän arveli, että presidentti Jimmy Carterin turvallisuusneuvonantaja Zbigniew Brzezinski johti Puolassa kommunisminvastaista salaliittoa ja valitutti puolalaisen paavin.

Andropov pääsihteerinä

Andropov pyrki parantamaan Neuvostoliiton taloutta ja vähentämään korruptiota.  Hän oli ensimmäinen uudistusmielisistä Neuvostoliiton johtajista. Hänet muistetaan myös alkoholinvastaisesta kampanjasta ja työn tehokkuuden parantamiskampanjasta. Molemmat kampanjat olivat tyypillisiä neuvostohallinnollisia toimenpiteitä, ja ne muistuttivat vastaavia toimia Stalinin ajoilta. Ulkopolitiikassa hän toimi vaisusti, ja Afganistanin sota jatkui. Yhdysvaltain-suhteet huonontuivat erityisesti Neuvostoliiton ammuttua ilmatilassaan luvatta lentäneen eteläkorealaisen matkustajalentokoneen alas syyskuussa 1983.

Kuolema

Andropovin munuaiset pettivät helmikuussa 1983. Andropov kuoli 9. helmikuuta 1984 ollessaan 69-vuotias.
Maria Szymanowska

Maria Szymanowska (alk. Marianna Agata Wołowska; 14. joulukuuta 1789 Varsova Puola – 25. heinäkuuta 1831 Pietari, Venäjä) oli puolalainen säveltäjä ja ensimmäisiä ammattimaisia virtuoosipianisteja 1800-luvulla. Hän oli taustaltaan juutalainen. Szymanowska kiersi laajasti esiintymässä Euroopassa, etenkin 1820-luvulla, ennen kuin asettui pysyvästi Pietariin. Siellä hän sävelsi hoville, piti konsertteja, opetti musiikkia ja piti vaikutusvaltaista salonkia. Hän kuoli koleraan.
Szymanowska sävelsi pianokappaleita, lauluja ja muita pieniä kamariteoksia sekä ensimmäiset puolalaiset etydit ja nokturnit pianolle. Hänen tyyliään on  luonnehdittu sanoin Chopinia edeltävän ajan stile brillant. Hänen sävellystensä määrä on noin sata, mutta orkesteriteoksia hänen ei tiedetä säveltäneen.
Szymanowskan tytär oli Celina Szymanowska, jonka puoliso oli puolalainen romantiikkaa edustava runoilija Adam Mickiewicz.
Liftarimurhat

Liftarimurhilla tarkoitetaan kesällä 1971 Etelä-Suomessa tehtyjä kolmoissurmia, joihin todettiin syylliseksi hyvinkääläinen Ensio "Häkä-Enska" Koivunen.

Kolmen tytön katoaminen

11. heinäkuuta 1971 23-vuotias Salme Helena Metsänikula (s. 28. tammikuuta 1948) oli lähtenyt linja-autolla kotiseudultaan Anjalasta Helsingin kautta opiskelukaupunkiinsa Turkuun. Hän ehti Korialle, jossa katosi jäljettömiin. Hän oli jäänyt pois Korialla, josta hänen oli tarkoitus liftata Turkuun.
17. elokuuta 17-vuotiaat Ritva Anneli Raijas (s. 27. marraskuuta 1953) ja Pirjo Marjatta Laiho (s. 20. heinäkuuta 1954) lähtivät liftaamalla Helsingin Pitäjänmäeltä tätinsä luokse Hyvinkäälle. Perille he eivät päässeet ja muutaman päivän kuluttua heistä julkaistiin katoamisilmoitus. Viimeinen todistus Laihon ja Raijaksen sijainnista oli 14. elokuuta sillalta Hämeenlinnantiellä lähellä Keimolaa. Autoilija, 28-vuotias helsinkiläinen mies, otti tytöt kyytiin sillalta. Hänen muistikuvansa perustui siihen, että radiosta tuli Helsingin yleisurheilun EM-kisojen 5 000 m juoksun finaali.

Tutkimus

Helsinkiläinen perhe lähti 18. elokuuta sienimetsään Inkoon Degerbyn kylään. Melkein heti metsään tultuaan perheen isä kompastui pitkälle mädäntyneeseen ruumiiseen, joka oli kääritty muovipressuun ja peitettynä sammaleella ja risuilla. Ruumiin vieressä oli siististi asetetut silmälasit ja kiiltonahkakengät. Inkoon poliisi hälytti paikalle KRP:n, joka aloitti metsässä etsinnät ja haravoi ympäristön. Paljastui, että kuolinsyy ei ollut luonnollinen. Myöhemmin uhrin henkilöllisyydeksi varmistui Salme Metsänikula. Uhrin omaisuudesta oli hävinnyt muun muassa kamera, kolme sormusta ja vyö.
Metsänikulan ruumiin löytöpaikka sijaitsi Degerbyn vanhan työleirin lähellä, jonne sijoitettiin rikollisia kärsimään tuomionsa viime hetkiä ennen vapautusta. Poliisi seuloi vankien tiedot ja sormenjäljet siltä varalta, että tekijä olisi joku siellä olevista.
20. elokuuta poliisille tuli soitto tavaroista, jotka joku oli löytänyt Helsingin Seutulan Vanhan lentokenttätien varrelta hylätystä kaivosta. Poliisit löysivät ojasta nuoren naisen henkilökohtaisia tavaroita, muun muassa Kela-kortin sekä äänilevyjä. Tavaroiden todettiin kuuluvan Raijakselle ja Laiholle.
Raijaksen ja Laihon kengät oli myös aseteltu siististi riviin kuten Inkoossa, ja kuolemansyyntutkinnassa uhrien päästä löytyi ruhjeita ja verestä alkoholia. Toiselle tytölle oli tehty seksuaalista väkivaltaa. Kuolinsyy oli häkämyrkytys.

Ensio Koivunen

Poliisi löysi auton 26. syyskuuta ja pidätti omistajan, 41-vuotiaan hyvinkääläisen Ensio Kalevi Koivusen (23. kesäkuuta 1930 Impilahti – 27. toukokuuta 2003). Koivusen kuulustelujen aikana oli teknisten tutkimusten tuloksena löydetty Laihon ja Raijasen surmapaikalta Koivuselle kuulunut hius. Koivusen kotoa löydetty kamera tunnistettiin Metsänikulalle kuuluneeksi. Tien pientareelta löydetyistä valokuvista löytyi Koivusen sormenjäljet.
Liftarisurmat ovat nykyisenä rikostapauksena sarjamurha, joita on Suomessa tehty puolen tusinaa.
Pimeyden läheisyys

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Pimeyden läheisyyttä eri tyylilajeja vauhdikkaasti ja tyylikkäästi yhdisteleväksi kauhuelokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Anssi Pyykkönen

Anssi Pyykkönen (s. 13. huhtikuuta 1983) on suomalainen salibandypelaaja. Hyökkääjänä pelaava Pyykkönen edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Trackersia.
Hyrynsalmella syntynyt Pyykkönen on edustanut urallaan ennen Trackersia vain Kajaanin Papasta. Kaukalopallon ja jääkiekon salibandyyn vaihtanut Pyykkönen oli nostamassa Papasta kahdesti II-divisioonasta I-divisioonaan.
Cheick Tioté

Seuraura

Vuonna 2010 Tioté voitti Alankomaiden Eredivisienin Twentessä pelatessaan. Elokuussa 2010 Tioté sopi siirrosta Englannin Valioliigaan nousseeseen Newcastle Unitediin. Vuoden 2017 alussa Tioté siirtyi Newcastle Unitedista Kiinaan toiseksi suurimmalla sarjatasolla pelaavaan joukkueeseen, Beijing Enterprisesiin.

Maajoukkueura

Tioté edusti Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueetta 52 kertaa ja teki yhden maaottelumaalin. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2010 hän pelasi 3 ottelua.
Leppäkosken saviradat

Leppäkosken saviradat olivat Janakkalan Leppäkosken kylässä olleet kaksi 600 mm:n raideleveyksistä savenkuljetukseen käytettyä kapearaiteista rataa. Ne olivat käytössä 1970-luvulle saakka. Leppäkosken alueesta kehittyi 1800-luvulla merkittävä tiiliteollisuuden keskus, jossa sijaitsi vuonna 1860 perustettu Leppäkosken kartanon tiilitehdas, vuonna 1862 perustettu Sipilän kartanon tiilitehdas ja vuonna 1874 perustettu Rauhaniemen tiilitehdas. Ensimmäinen tiilitehdas Leppäkoskelle perustettiin jo 1847. Kaikki tiilitehtaat on lopetettu, mutta Rauhaniemen tiilitehtaasta on jäljellä savupiippu ja osa rakennuksista.

Rauhaniemi-Sipilän tiilitehtaan rata

Rata sijaitsi Janakkalassa, Leppäkosken kylän läpi virtaavan Puujoen pohjoispuolella. Rata lähti Leppäkosken aseman lähellä sijainneelta Rauhaniemen tiilitehtaalta länteen tehtaan savenottokuopille. Radalla oli Deutz-, Jung- ja Simplex-moottorivetureita. Rauhaniemen tiilitehtaan toiminta päättyi vuonna 1987.

Leppäkosken tiilitehtaan rata

Rata sijaitsi Janakkalassa, Puujoen eteläpuolella. Se alitti Helsinki–Tampere-pääradan sekä sen vieressä kulkeneen maantien ja jatkui pääradan itäpuolella olleille savikuopille. Radalla oli käytössä Simplex-moottoriveturi ja savenkuljetukseen kuuppavaunuja. Leppäkosken tiilitehdas toimi vuosina 1860–1977.
Gary Brabham

Alkuvaiheet

Ennen F1-kokeiluaan Brabham kilpaili useissa eri pikkuformulaluokissa, mm. Formula Fordeissa, Formula 3:ssa, Formula 3000:ssa sekä Le Mansin 24 tunnin ajoissa. Hän voitti Skotlannin Formula 3 Superprix'n sekä Britannian Formula 3000 mestaruudet vuosina 1988 ja 1989. Vuonna 1988 hän oli lisäksi Britannian Formula 3 -sarjassa toinen.

Paluu pienempiin sarjoihin

Brabham kilpaili Formula 1:sten jälkeen myös CART ja Indycar -sarjoissa heikolla menestyksellä. Formula 3000:issa hän sijoittui vielä kahdesti palkintokorokkeelle vuonna 1990 ja auttoi veljensä Geoffin autokunnan voittoon vuoden 1991 Sebringin 12 tunnin ajoissa.

Yksityiselämä

Brabham tuomittiin tyttölapsen raiskauksesta maaliskuussa 2016 Englannissa ja tuomio julistettiin huhtikuussa, jolloin hän sai yli kaksi vuotta vankeutta. Hänet vapautettiin kuuden kuukauden jälkeen tuomion täytäntöönpanosta.
Giovanni Vailati

Giovanni Vailati (24. huhtikuuta 1863 Crema, Italia – 14. toukokuuta 1909) oli italialainen analyyttinen ja pragmatistinen filosofi, tieteenhistorioitsija ja matemaatikko.
Vailati syntyi Cremassa Lombardiassa ja opiskeli insinööritieteitä Torinon yliopistossa. Hän työskenteli Giuseppe Peanon ja Vito Volterran apulaisena ja luennoi mekaniikan historiasta. Myöhemmin hän opetti matematiikkaa ja suoritti omia tutkimuksiaan. Vailati sai kansainvälistä mainetta jo eläessään, mutta tuli uudelleen löydetyksi 1950-luvulla. Hän ei julkaissut kokonaisia teoksia, mutta jätti jälkeensä muun muassa noin 200 esseetä.
Vailatin filosofiaa koskeva näkemys oli, että se tarjosi valmistautumisen ja työkaluja tieteelliselle työlle. Koska filosofian tuli olla neutraalia suhteessa kilpaileviin uskomuksiin, käsityksiin, teoreettisiin rakenteisiin jne., filosofin tuli välttää erityisen teknisen kielen käyttöä, ja käyttää sen sijaan kieltä, jota kiinnostuksen kohteena olevalla alueella jo käytettiin. Tämä ei tarkoittanut kaiken tavallisen kielen hyväksymistä, vaan sen vikojen korjaamista uusien termien kehittämisen sijaan.
Vailatin totuutta ja merkitystä koskevat teoriat saivat vaikutteita muun muassa C. S. Peirceltä ja Ernst Machilta. Hän sai vaikutetita myös Peanolta, William Jamesilta, Platonilta, George Berkeleyltä, Gottfried Leibnizilta, Victoria Welby-Gregoryltä, G. E. Moorelta, Bertrand Russellilta ja Franz Brentanolta.
Tieteenhistoriassa Vailati oli kiinnostunut ennen kaikkea mekaniikan, logiikan ja geometrian historiasta. Hän tutki muun muassa Aristoteleen jälkeistä antiikin kreikkalaista mekaniikkaa, Galileo Galilein edeltäjiä, logiikan ja tietoteorian matemaattisia seurauksia sekä Gerolamo Saccherin epäeuklidista geometriaa.
James Hoban

James Hoban (n. 1758 tai 1762 Callan, Kilkennyn kreivikunta, Irlanti – 8. joulukuuta 1831 Washington, Yhdysvallat) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen arkkitehti, jonka tunnetuin suunnittelutyö on Yhdysvaltain presidentin virka-asunto Valkoinen talo Washingtonissa.
Hoban opiskeli arkkitehdiksi Dublinissa ja voitti vuonna 1780 piirustuksillaan Dublin Societyn palkinnon. Koko uransa ajan hän noudatti suunnittelutöissään tuolloin oppimaansa Yrjöjen ajan tyyliä. Hoban muutti Irlannista Yhdysvaltoihin vuonna 1785. Asuttuaan ensin Philadelphiassa hän asettui Etelä-Carolinaan. Hobanin ensimmäinen merkittävä suunnittelutyö oli vuonna 1791 valmistunut Etelä-Carolinan edustajakokouksen talo Columbiassa. Rakennus, jonka julkisivu mukaili Pierre Charles L’Enfantin New Yorkiin pari vuotta aiemmin suunnittelemaa Federal Hallia, tuhoutui Yhdysvaltain sisällissodassa vuonna 1865.
Vuonna 1792 Hoban voitti suunnittelukilpailun presidentin virka-asunnosta vastikään perustetussa pääkaupungissa. Hobanin alkuperäisen suunnitelman selkein esikuva oli Dublinin Leinster House, mutta lopullisen julkisivun mallina toimi eräs kuva englantilaisen James Gibbsin vuonna 1728 julkaisemasta kirjasta Book of Architecture. Hoban määrättiin johtamaan suunnittelemansa talon rakennustöitä, mistä hän sai palkkioksi 500 dollaria ja tontin pääkaupungin alueelta. Valkoisen talon peruskivi muurattiin vuonna 1793, mutta talo valmistui vasta 1801. Hoban oli vuosina 1793–1802 myös yksi Washingtonin Capitol-rakennuksen rakentamista valvoneista ylitarkastajista. Muita Hobanin Washingtoniin suunnittelemia rakennuksia olivat Grand Hotel (1793–1795), Little Hotel (1795) ja sotaministeriön talo (1818), joista yksikään ei ole säilynyt. Valkoisen talon tuhouduttua pahoin vuoden 1812 sodassa Hoban valvoi sen vuosina 1814–1829 toteutettua uudelleenrakentamista.
Hoban on haudattu Mount Olivetin katoliselle hautausmaalle Washingtoniin.
Dynamite Headdy

Dynamite Headdy on Treasuren vuonna 1994 Sega Game Gearille ja Sega Mega Drivelle julkaisema tasohyppelypeli. Pelin päähenkilö käyttää irrotettavaa päätään aseena monenlaisia vihollisiaan vastaan, ja voi myös kerätä uusia päitä, jotka antavat erilaisia taitoja.
Tepe Sialk

Tepe Sialk (kirjoitusasuja mm. Tepe/Depe/teppe/Tappe/Tappeh Sialk/Sijalk/Siyalk) on merkittävä arkeologinen löytöpaikka Pohjois-Iranissa Kashanin kaupungin lähellä Teheranin ja Isfahanin seuduilla. Paikka oli asuttu ainakin noin 5500-2000 eaa., ja taantui 1000 eaa. mennessä. Sialkin kehityksessä näkyy samoja piirteitä kuin Mesopotamian Uruk-kauden ja varhaisen Elamin kehityksessä. Sialk IV-vaiheessa noin 2900 eaa. rakennettiin suuri zikkurat, joka muistuttaa Mesopotamian porrastemppeleitä. Temppeli oli ehkä jo 5000 eaa.
FA Community Shield 2009

Ottelun kulku

Ottelu alkoi kello viisi iltapäivällä aurinkoisessa säässä Wembleyn stadionilla Lontoossa. Erotuomarina toimi Chris Foy.
Avausmaali nähtiin 10. minuutilla, jolloin Nanin laukaus noin kahdestakymmenestä metristä upposi Chelsea-puolustuksen nukkuessa Petr Čechin selän taakse. Ensimmäinen puoliaika kului loppuun Chelsean yrittäessä tasoitusta siinä onnistumatta. Kumpikin joukkue sai muutamia hyviä maalipaikkoja.
Kun toista puoliaikaa oli pelattu noin viisi minuuttia, Manchester Unitedin maalivahti Ben Foster torjui Florent Maloudan keskityksen suoraan Ricardo Carvalholle, joka puski luvut tasoihin. Tämän jälkeen ottelu jatkui rauhaisasti aina 71. minuutille asti, jolloin keskikenttämies Michael Ballack tyrkkäsi Manchester Unitedin laitapakkina pelanneen Patrice Evran kumoon, mutta tuomari antoi pelin jatkua ja seuranneen Chelsean hyökkäyksen päätteeksi Frank Lampard teki maalin. Evran ja Ballackin välienselvittely sai aikaan kyseenalaisuutta maalin hyväksynnästä, ja ennen pelin jatkumista tuomari joutui kinaamaan manchesterilaisten kanssa tilanteesta. Johtoon päästyään Chelsea siirtyi puolustuspeliin, ja se toimi pitkään. Kolmiminuuttisen lisäajan lopulla Unitedin 35-vuotias keskikenttämies Ryan Giggs syötti kuitenkin Chelsean puolustajien välistä Wayne Rooneylle, joka potkaisi pallon maaliin. Pian sen jälkeen täysi 90-minuuttinen vihellettiin päättyneeksi.
Vittorio Rossi Pianelli

Vittorio Rossi Pianelli (9. heinäkuuta 1875 Torino – 25. syyskuuta 1953 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Pasquali Filmillä ja Aquila Filmsillä työskennellyt Rossi Pianelli siirtyi vuonna 1913 Gloria Filmsille, jossa hän näytteli pääosia muun muassa elokuvissa Nerone e Agrippina ja Ma l’amor mio non muore! (molemmat 1913). Hänen elokuvauransa jatkui etupäässä sivuosien esittäjänä 1920-luvun lopulle saakka. Rossi Pianelli ohjasi myös ohjasi useita elokuvia kuten Il tamburino sardo (1915).
NBA Jam (vuoden 2010 videopeli)

Pelattavuus

NBA Jamissä on kaksi eri tilaa. Klassisessa pelaaja voi pelaaja joko perinteistä NBA Jam peliä, jossa pelataan kaikkia joukkueita vastaan tai Remix Tour, johon on lisätty uusia kuvakulmia, lisävoimia ja pomo-otteluita. Pomo-otteluissa pelaaja ottaa mittaa yksi vastaan yksi pelissä vanhoja ja uusia NBA:n supertähtiä vastaan. Ohjaaminen toimii normaalin Wii Remoten lisäksi nunchuckeilla tai klassisilla ohjaimilla.
Pelissä on mahdollisuus pelata myös NBA legends tilaa, jossa ovat mukana 1980-luvun tähdet Larry Bird ja Magic Johnson. Pelissä on yhteensä yli 30 NBA:n entisiä tähtiä, kuten Manute Bol, Clyde Drexler, Kevin McHale, Hakeem Olajuwon, Dennis Rodman, Detlef Schrempf, Spud Webb ja James Worthy.

Joukkueet ja pelaajat

Joukkueen kokoonpanot ovat NBA:n kaudelta 2009–2010.
Sinimakrilli

Koko ja ulkonäkö

Sinimakrilli voi kasvaa enimmillään 40-45 cm pituiseksi ja noin 1,5 kg painoiseksi. Lajin vartalo ja pää ovat suunnilleen puoleenväliin asti ylhäältä hopeansinisiä ja alhaalta valkoisia vartalon sinisessä osassa on mustia raitoja. Kaikki evät ovat läpikuultavia, paitsi eväkkeet, jotka ovat mustia.

Levinneisyys

Sinimakrilli on Tyynenmeren kalalaji. Sitä tavataan Kiinan ja Japanin vesiltä Australian ja Uuden-Seelannin rannikoille ja edelleen Havaijille. Tyynenmeren itäosassa sinimakrillia tavataan Revilla Gigedon saarten tienoilla ja Meksikon rannikkovesiltä. Lisäksi lajia tavataan Persianlahdella ja Punaisessameressä.
Se viihtyy sekä rannikon tuntumissa että avomerellä ja laskeutuu enintään 200 metrin syvyyteen. Sinimakrillit elävät suurina samankokoiset kalojen muodostamina parvina joissa voi olla sinimakrillin itsensä lisäksi muita makrilleja ja sardiineja.

Ravinto

Sinimakrillit syövät pääasiassa planktoneliöitä, mutta siivilöivät yhtä lailla myös pieniä äyriäisiä. Aikuiset kalat syövät myös pieniä kaloja ja kalmareita.

Lisääntyminen

Sinimakrillit kutevat kesäkuukausina, mutta kutualueita ei ole pystytty vielä paikallistamaan.

Kalastus

Sinimakrillia pyytävät sekä ammattikalastajat että urheilukalastajat. Ammattimaisesti sitä pyydetään pääasiassa verkoilla.
Sitä myydään sekä tuoreena että suolattuna ja kuivattuna. Sitä on saatavilla usein myös pakastettuna, savustettuna ja säilykkeenä. Tuore ja pakastettu sinimakrilli kypsennetään paistinpannulla, uunissa tai hiilloksella.
Chandrasekhara Raman

Elämä

Raman syntyi Tamil Nadun osavaltiossa Etelä-Intiassa. Hänen isänsä oli viulunsoittoa harrastanut matematiikan ja fysiikan opettaja, jolla oli monipuolinen kokoelma alan kirjoja. Chandrasekhara Raman opiskeli Madras Collegessa (nykyisin Chennai) ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1904. Ylemmän hän suoritti 1907 hyvin arvosanoin.
Raman toimi vuosina 1917–1932 Kalkutan yliopistossa fysiikan professorina, 1933–1948 Intian tiedeinstituutin johtajana ja vuodesta 1948 Bangaloreen perustamansa Raman-tutkimusintituutin johtajana. Hän tutki valon sirontaa eri väliaineissa ja huomasi, että jos läpinäkyvää ainetta valaistaan yhden taajuuden valonsäteellä, osa valoenergiasta siroaa oikealle alkuperäisen valonsäteen kulkusuunnasta ja eri taajuuksilla. Nämä Ramanin taajuksiksi kutsutut taajuudet ovat infrapuna-alueella ja kertovat sirottavan aineen ominaisuuksista.
Raman tutki myös intialaisten perinnesoitinten tablan ja mridangamin värähtelyjä.
Korkeakouluopintojensa loppuvaiheessa Chandrasekhara Raman näki 13-vuotian tytön soittavan perinnesoitinta, ja perinteestä poiketen hän järjestytti avioliiton tämän kanssa. Perheeseen syntyi kaksi poikaa. Hän teki puolisonsa Lokasundar Ammalin kanssa myöhemmin ääniin ja soittimiin liittyviä tieteellisiä kokeita. Heidän kotitalostaan Panchavatista tehtiin myöhemmin museo.
Hänen veljenpoikansa Subrahmanyan Chandrasekhar sai vuonna 1983 Nobelin fysiikanpalkinnon.

Merkitys

Raman-spektroskopia perustuu Ramanin löytämän Ramanin sironnan käyttöön. Sillä voidaan tutkia kiinteitä, nestemäisiä ja kaasumaisia aineita.
Raman osallistui lähes kaikkien aikansa intialaisten tutkimuslaitosten kehitykseen. Hän oli Intian tiedeakatemian perustajajäsen ja perusti tiedelehden Indian Journal of Physics.

Palkinnot

Raman sai useita palkintoja, ja hänet kutsuttiin 17 yliopiston kunniatohtoriksi. Hän sai vuonna 1941 Franklin-mitalin ja 1957 Leninin rauhanpalkinnon. Raman aateloitiin vuonna 1929. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1930.
Isovoihappo

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus ainelle syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Syövyttävää nieltynä.
Tom Cavanagh (jääkiekkoilija)

Ura

Cavanagh pelasi vuodet 1997–2000 Rhode Islandin lukiosarjoja Toll Gate Titansin joukkueessa. Kauden 2000–2001 hän pelasi vastaavaa sarjaa newhampshirelaisessa Phillips Exeter Academyssa. San Jose Sharks varasi Cavanaghin kuudennella kierroksella, 182. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2001. Vuodet 2001–2005 hän kävi Harvardin yliopistoa. Cavanagh oli kausina 2003–2004 ja 2004–2005 Harvardin jääkiekkojoukkueen paras pistemies ja hänet valittiin jälkimmäisenä kautena ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen. Samana vuonna hänet palkittiin myös ECAC:n kauden parhaana puolustavana hyökkääjänä. Cavanagh voitti ECAC:n mestaruuden vuosina 2002 ja 2004.
Cavanagh siirtyi kaudeksi 2005–2006 San Jose Sharksin organisaatioon. Hän pelasi koko ensimmäisen sopimuskautensa farmijoukkue Cleveland Baronsissa, AHL:ssä. Cavanagh pelasi runkosarjassa 62 ottelua. Kaudeksi 2006–2007 San Josen farmijoukkue muutti Worcesteriin. Cavanagh pelasi kauden kokonaan Worcester Sharksissa. Hän oli joukkueen sisäisen pistepörssin neljäs tehopisteillä 12+32=44. Cavanagh pelasi farmijoukkueessa vielä lähes koko kauden 2007–2008, jolloin hän oli Graham Minkin kanssa Worcester Sharksin toiseksi paras pistemies tehopisteillä 19+36=55. Cavanagh pelasi kauden aikana myös ensimmäisen NHL-ottelunsa 3. huhtikuuta 2008 Los Angeles Kingsiä vastaan ja antoi ottelussa syötön Joe Thorntonin maaliin. Hänen 36 sekunnissa saamansa syöttöpiste oli San Josen ennätys, sillä se oli joukkueen kaikkien aikojen nopein tulokkaan tekemä tehopiste.
Cavanagh pelasi kaudella 2008–2009 17 runkosarjaottelua San Josessa ja teki tehopisteet 1+1=2. Hän teki NHL-uransa ensimmäisen ja ainoaksi jääneen maalinsa 28. maaliskuuta 2009 Phoenix Coyotesin maalivahtia Ilja Bryzgalovia vastaan. Kaudella 2009–2010 Cavanagh oli pelaamatta tammikuuhun 2010 asti, jolloin hän solmi vapaana agenttina pelaajasopimuksen AHL-joukkue Manchester Monarchsin kanssa. Hän pelasi siellä loppukaudesta 17 runkosarjaottelua tehopistein 3+5=8. Kaudella 2010–2011 Cavanagh pelasi AHL-joukkue Springfield Falconsissa ainoastaan viisi ottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Kuolema

Cavanagh löydettiin 6. tammikuuta 2011 kuolleena Providence Placen ostoskeskuksen parkkihallista. Cavanaghin isä Joseph kertoi Tomin kärsineen ennen kuolemaansa mielenterveysongelmista.

Muuta

Tom Cavanaghin isä Joseph Cavanagh on yksi Harvardin historian parhaista jääkiekkoilijoista. Hänen pikkuveljensä David Cavanagh ja serkkunsa John Cavanagh pelasivat vuosina 2006–2010 Providence Collegen joukkueessa.