google/wiki40b huggingface dataset:
Crispin Glover

Crispin Hellion Glover (s. 20. huhtikuuta 1964 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Paluu tulevaisuuteen -elokuvan George McFlyn roolista ja "Creepy Thin Manin" roolista elokuvassa Charlien enkelit. Glover esitti myös Epic Moviessa Willy Wonkaa, ja hän näytteli myös Tim Burtonin elokuvassa Liisa Ihmemaassa Staynen roolia.

Lapsuus ja uran alku

Glover syntyi New Yorkissa mutta muutti 5-vuotiaana Los Angelesiin. Ensimmäisen elokuvaesiintymisensä Glover teki vuonna 1981 ja televisiossa 1982.
Yhdysvaltain alkuperäiskansat

Yhdysvaltain alkuperäiskansat ovat alkuperäiskansoja Yhdysvaltojen manneralueella. Havaijin alkuperäisasukkaita ei lasketa tähän ryhmään esimerkiksi Yhdysvaltojen väestönlaskennassa vaan heillä on oma ryhmänsä. Vuonna 2018 yhteensä 573 kansaa, joista 231 Alaskassa, oli saanut tunnustetun alkuperäiskansan aseman.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa 2,9 miljoonaa ihmistä eli 0.9 % väestöstä ilmoitti rodukseen "Yhdysvaltain alkuperäiskansat" (American indian or Alaskan native). Luku oli kasvanut 18,4 % kymmenessä vuodessa.
Töyhtötiira

Ulkonäkö ja koko

Linnun pituus on 46–49 senttiä, siipien kärkiväli 125–130 senttiä ja paino 325–400 grammaa. Sen höyhenpuku on valkoinen, selkä ja siivet ovat harmaat, päälaki ja töyhtö mustat, sekä hieman alaspäin kaareva nokka keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Töyhtötiirat elävät satoina erillispopulaatioina Tyynellämerellä, Intian valtamerellä ja Afrikan eteläkärjessä. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 150 000–1 100 000 yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Töyhtötiirat pesivät matalien hiekka- tai kalliosaarten ja koralliriuttojen rannoilla, yleensä täysin avoimella maalla mutta toisinaan matalakasvuisessa pensaikossa. Paikoin ne pesivät myös mantereen rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella ne lepäilevät kallioilla, hiekkavalleilla, merimerkeissä ja laivojen mastoissa.

Lisääntyminen

Laji on sosiaalinen ja pesii yhdyskunnittain. Sen pesä on vain kuoppa maassa, johon naaras munii yhden tai kaksi munaa, hyvin harvoin kolme. Haudonta-aika on 25–30 päivää ja molemmat emot osallistuvat hautomiseen. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän noin kahden päivän ikäisinä. Ne ovat lentokykyisiä 38–40 päivää vanhoina ja pesivät ensi kerran kaksivuotiaina.

Ravinto

Ruokavalio koostuu pääasiassa pienistä kaloista, joita se saalistaa syöksysukeltamalla. Myös äyriäiset, kilpikonnan munat ja poikaset sekä laivoista heitetyt ruoantähteet kelpaavat lajille.
Itsesimilaarinen

Matematiikassa itsesimilaarinen kohde sisältää mielivaltaisen pieniä osia, joiden kanssa se on yhdenmuotoinen. Monet kohteet luonnossa, kuten rantaviiva, ovat satunnaisesti itsesimilaarisia: niillä on satunnaisesti samanlaisia osia useammassa mittakaavassa. Itsesimilaarisuus on tyypillinen fraktaalien ominaisuus. Esimerkiksi Kochin käyrä on itsesimilaarinen, sillä sen jokainen sakara on kopio kaikista toisista sakaroista.

Esimerkkejä

Logaritminen spiraali on itsesimilaarinen.
Mandelbrotin joukko on itsesimilaarinen myös Misiurewiczin pisteessä.
Itsesimilaarisia kohteita löytyy myös luonnosta. Oikealla on esitetty matemaattisesti muodostettu taydellisen itsesimilaarinen saniainen, joka muistuttaa erittäin paljon luonnosta löytyviä saniaisia. Myös muilla kasveilla, kuten parsakaalilla on itsesimilaarisia ominaisuuksia.
Musiikissa Shepardin asteikko on itsesimilaarinen aallonpituuksien taajuuksien osalta.
Pitkäsiima

Pitkäsiima on seisova kalastuspyydys. Pitkäsiima koostuu selkäsiimasta ja siitä lähtevistä tapseista eli tapsisiimoista. Tapsin päässä on koukku, johon tulee syötti. Tapsit ovat tavallisesti vajaan metrin mittaisia ja niitä on kiinni selkäsiimassa ehkä 3–5 metrin välein. Siiman pituus ja koukkumäärä voi vaihdella suurestikin, paristakymmenestä yli sataan koukkuun.
Syöttinä voi olla matoja, jolloin on kyseessä matosiima, tai täkykaloja, jolloin on kyseessä täkysiima. Matosiimalla pyydetään esimerkiksi lahnaa ja ahventa. Täkysiimalla pyydetään kuhaa, haukea ja ankeriasta. Monet käyttävät samassa siimassa sekä matoja että täkyjä.
Ajosiima, jolla pyydetään lohta merialueella, on myös pitkäsiima.
Siiman laskutapa vaihtelee pyydettävän kalalajin mukaan. Mikäli pyydetään lahnaa lasketaan matosiima pehmeäpohjaiseen paikkaan noin parimetriseen veteen aivan pohjaan, kun taas ahventa matosiimalla pyydettäessä siima yleensä viritetään kohoin kulkemaan vuoroin pohjassa ja pinnassa. Kuhaa pyydetään syvänteen päällä kelluvalla pohjaan ankkuroidulla täkysiimalla, tai kuhien kulkureitille lasketulla pohjasiimalla.
Rolf Boije

Rolf Gustaf Casimir Boije af Gennäs (17. syyskuuta 1863 Janakkala – 8. marraskuuta 1930 Janakkala) oli suomalainen tilanomistaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä A.B.C.-Å.Ä.Ö, 1.2.3.-16.17.18 ja R.B..
Boijen vanhemmat olivat tilanomistaja, kamariherra, vapaaherra Hans Gustaf Boije af Gennäs (1828–1903) ja Amelie Sofie Elise Baer. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1882 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1885, maisteriksi 1886 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890.
Boije omisti Hakoisten kartanon Janakkalassa 1903–1930.
Jompainen

Jompainen on erään suomalaisen kansanrunon henkilö, joka on ehkä samaa kantaa kuin Kalevalassakin esiintyvä Joukahainen. Jompaisen kertomus on ensimmäinen muistiinmerkitty samporuno vuodelta 1817. Kertomus on taltioitu Ruotsin Taalainmaan metsäsuomalaiselta vanhukselta Maija Turpiaiselta (Maja Hindricksdoter Turpoinen).
Jompainen liittyy tavallisesta poikkeavaan, ehkä äärimmilleen tiivistettyyn sampokertomukseen. Väinämöinen ja Jompainen lähtevät Pohjanmaalle hakemaan sammasta, joka on selvästi samaa sukua kuin muiden kertomusten sampo, mutta sammas tarkoittaa myös kirjaimellisesti pylvästä. Sankarit saavat sampaan kiinni, ja lähtevät sen kanssa merelle. Sammas kuitenkin pakenee pilveen. Jompainen lyö miekallaan sammalta kaksi varvasta poikki. Yksi varvas putoaa mereen, ja siitä tulee mereen suola. Toinen varvas putoaa maalle, ja siitä tulee maalle heinä. Jos Jompainen olisi onnistunut iskemään lisää varpaita, olisi vilja tullut kylvämättä.
Myöhemmin Karjalasta kerätyissä samporunoissa isketään myös varpaita irti, mutta ei sammolta, vaan siihen tarttuneelta Louhelta, joka on muuttautunut Kokko-linnuksi, ja on riistämässä sampoa takaisin itselleen. Varpaiden mukana saattaa pudota sammon osia, joista tulee rikkautta meriin tai maalle. Yksi vahingoittunut tai pieni varvas jää kuitenkin jäljelle, ja sen varassa Louhi kantaa sammon kannen Pohjolaan. Muutoin olisi saatu enemmän rikkautta.
Keith Emerson

Keith Emerson (2. marraskuuta 1944 Todmorden, Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta – 10. maaliskuuta 2016 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen rockmusiikin arvostetuimpiin kuulunut kosketinsoittaja. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun loppuvuosina yhtyeestään The Nice ja nousi 1970-luvun alkuvuosina vielä suurempaan maailmanmaineeseen progressiivisen rockin supertriossa Emerson, Lake & Palmer.
Klassisen pianokoulutuksen saanut Emerson tunnettiin erityisesti Hammond-sähköurkujen ja myöhemmin syntetisaattorien teknisenä virtuoosina ja kosketinsoittajaksi poikkeuksellisen värikkäänä lavaesiintyjänä.
Emersonin kuolinsyy oli ampuma-aseella tehty itsemurha.
Véhicule de l'Avant Blindé

Käyttöhistoria

VAB:ea on käytetty lähes kaikissa konflikteissa, joissa Ranskan joukkoja on ollut mukana, erityisesti Kuwaitissa, Norsunluurannikolla ja Jugoslaviassa.
John Milton Yinger

John Milton Yinger (6. heinäkuuta 1916 – 28. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja American Sociological Associationin puheenjohtaja vuosina 1976–1977.
Kirovo-Tšepetsk

Väestö

Vuonna 1989 kaupungissa asui 92 382 asukasta, vuonna 2002 90 303 ja vuonna 2010 enää 80 921 asukasta. Kirovo-Tšepetskin väkiluku vuonna 2018 oli arvioiden mukaan vain 72 071, joka on yli 10 000 asukasta vähemmän kuin vuonna 1989.

Kuuluisia ihmisiä

Kirovo-Tšepetskissä ovat syntyneet muuan muassa jääkiekkoilijat Vladimir Myškin ja Aleksandr Maltsev.
Joseph Bramah

Joseph Bramah (13. huhtikuuta 1748 Stainborough Lane Farm, Stainborough, Barnsley, Yorkshire – 9. joulukuuta 1814) oli englantilainen keksijä ja lukkoseppä. Hänet tunnetaan parhaiten hydraulisen puristimen keksijänä. Yhdessä William George Armstrongin kanssa häntä pidetään hydrauliikan yhtenä perustajana.

Vesiklosetin venttiilin kehitys

Valmistuttuaan puusepäksi Bramah muutti Lontooseen, jossa hän työskenteli Herra Allenin palveluksessa asentaen vesiklosetteja, joiden tekniikan Alexander Cumming oli patentoinut vuonna 1775. Bramah huomasi tämän vessamallin kylmien ilmojen jäätymistaipumuksen. Vaikka Allen paransi vessan rakennetta korvaamalla luistiventiilin läppäventtiilillä, joka sulki istuinmaljan pohjan, Bramah hankki sille patentin vuonna 1778 ja alkoi valmistaa vessanistuimia omassa työpajassaan. Tämä vesiklosettimalli oli menestyksekäs ja sitä valmistettiin 1900-luvulle saakka.

Bramahin lukko

Osallistuattuun joillekin lukkojen tekniikkaa käsitteleville luennoille Bramah päätti suunnitella oman lukkomallinsa, jolle hän sai patentin 1784. Samana vuonna käynnistyi Bramahin lukkoyhtiö, joka on edelleen toiminnassa. Bramahin lukot olivat kuuluisia murtovarmuudestaan ja kovuudestaan, ja yritys piti ylpeästi liikkeensä ikkunassa vuodesta 1790 alkaen haastekylttiä, jossa luki: Se, joka pystyy avaamaan tai murtamaan tämän lukon, on ansainnut 200 guinean palkinnon. Palkinnon lunastaminen kesti 67 vuotta, kunnes Lontoon maailmannäyttelyn vuonna 1851 amerikkalainen lukkoseppä Alfred Charles Hobbs kykeni avaamaan lukon. Lukon avaaminen oli vaatinut 51 tuntia 16 päivän aikana. Tämä haastelukko on Lontoon tiedemuseossa. Se ei kuitenkaan ole enää alkuperäisessä kunnossa. Bramah sai lukolleen patentin 1798.

Työstökoneet

Osittain lukkojen osien valmistustarkkuusvaatimusten vuoksi Bramah käytti paljon aikaa metallintyöstökoneiden kehitykseen. Hänellä oli suuri luottamus Henry Maudslayhin, joka oli 18-vuotias tullessaan Bramahin palkkaamaksi. Keskenään he kehittävät joukon kekseliäitä koneita, joilla pystyttiin tehostamaan Bramahin lukkojen valmistusta ja niitä voitiin käyttää myös muiden koneiden valmistukseen.
Juuri ennen kuolemaansa Bramah palkasi myös Joseph Clementin, joka monen muun asian ohella kehitti metallisorveja.

Hydraulinen puristin

Hydraulista puristinta pidetään Bramahin tärkeimpänä keksintönä. Se perustuu Pascalin lakiin, jonka mukaan nesteen paine on vakio suljetussa systeemissä. Kun kokoonpuristumattoman nesteen tapauksessa suljetussa astiassa on kaksi liikkuvaa mäntää ja toisen liikkuessa sisään toinen tulee ulos ja niin niiden voimien suhde on sama kuin mäntien pinta-alojen suhde. Tällä periaatteella voidaan puristusvoimaa kasvattaa. Bramah sai patentin hydrauliselle puristimelle 1795.
Valtionvelka

Valtionvelka on valtion kotimaasta ja ulkomailta ottama luotto. Kotimaisen velan aiheuttajina voivat olla julkisten sijoitusmenojen rahoittaminen, valtion käyttöbudjetin vajaus tai poikkeusoloissa sotamenot.
Valtionvelka voi olla joko pitkäaikaista tai lyhytaikaista. Pitkäaikaisen velan muotoina ovat tavallisesti olleet valtionobligaatiot sekä ns. ainaiskorkolainat. Joskus otetaan käyttöön ns. pakkolaina.
Jos kotimainen valtionvelka on suuri, se voi supistaa valtion talouspoliittista liikkumatilaa, heikentää rahanarvoa ja vaikeuttaa täystyöllisyyden ylläpitoa. Ulkomainen velka voi johtaa maan köyhtymiseen, jos sitä ei käytetä maan kansantalouden tuotantokyvyn parantamiseen niin, että kansantuotoksen lisäys on suurempi kuin lainojen korot ja kuoletukset.
Maailmanpankki on herättänyt keskustelua siitä, voiko pahasti velkaantunut valtio tehdä konkurssin. EU-maat takasivat Kreikan velkoja talouskriisissä, jotta maa ei ajautuisi konkurssiin.
Jokaisella valtiolla on omat velkajärjestelynsä. Suomen valtio voi ottaa lainaa vain eduskunnan suostumuksella. Valtiovarainministeriö vastaa valtion budjettitalouden velkasalkun hoidon strategisesta ohjauksesta. Valtiokonttori toteuttaa velanhoidossa tarvittavat rahoitusoperaatiot. Valtiovarainministeriö laatii vuosittain toimintaohjeen, jossa määritellään Valtiokonttorille valtion budjettitalouden velanhoidossa noudatettavat riskirajat ja käytettävät instrumentit.
Toukokuussa 2014 Suomen valtion velka oli 92 mrd €. Se on yli 50 % bruttokansantuotteesta.
Puhuttaessa Suomen velkaantumisesta voidaan tarkoittaa myös julkisen sektorin, eli kuntien ja valtion, kokonaisvelkaantumista.
Valtion nettolainanotto tarkoittaa sitä, paljonko valtio ottaa lisää velkaa. Tämän lisäksi valtio voi ottaa uusia lainoja pois maksettavien lainojen tilalle. Näiden kahden ilmiön summa on valtion bruttolainanotto.
Tuomas Forsberg

Tuomas Antero Forsberg (s. 15. helmikuuta 1967 Helsinki) on Tampereen yliopiston kansainvälisen politiikan professori. Hän asui virkaan vuonna 2008, mitä ennen hän työskenteli maailmanpolitiikan määräaikaisena professorina Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksella.
Forsberg väitteli filosofian tohtoriksi (PhD) Walesin yliopistossa Aberystwythissä 1998. Hänen tutkimusintressejään ovat esimerkiksi kansainvälisen politiikan ja ulkopolitiikan teoria, rauhan- ja konfliktintutkimus, menneisyydenhallinta, Euroopan turvallisuus, Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikka, Saksan ulkopolitiikka, Suomen ulkopolitiikka, pohjoismainen yhteistyö ja Venäjä.
Forsberg valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2012.
Forsbergin isä on teologian tohtori, entinen Kirkon ulkoasiain osaston teologisten asioiden sihteeri Juhani Forsberg.
Helge Svahn

Helge Svahn (s. 27. helmikuuta 1924) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Svahn edusti koko uransa Vasa IFK:a vuosina 1943–1956. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1944, 1946 ja 1953. Kaikkiaan Svahn pelasi 13 kauden aikana 153 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 48 maalia. 
Svahn pelasi maajoukkueessa vuosina 1945–1949 yhteensä kahdeksan maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Aarne Hartelin

Aarne Ilmari Hartelin (s. 8. kesäkuuta 1962 Tampere) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Finlanders-yhtyeen basistina ja yhtenä sen laulajista. Hän on myös Finlanders-yhtyeen alkuperäisjäsen ja säveltänyt sen levytystuotantoon lukuisan määrän lauluja.
Hartelin on toiminut myös sähköbassonsoitonopettajana Turun konservatoriossa.
Säveltäjänä Hartelin osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoiden tangosävellyskilpailuun vuonna 2008 tangolla ”En kasvojas muista” (san. Jorma Toiviainen), joka voitti kilpailun. Tangosta on sittemmin tullut artistien vakio-ohjelmistoa.
Hartelinin tunnetuimpia sävellyksiä ovat Hiljaiset sillat, En kasvojas muista, Enemmän kuin milloinkaan, Amor, Rannalle sannalle, Ihana ilta, Seikkailija ym.
Teoston elävän musiikin rekisterin mukaan ’’Hiljaiset sillat’’ on ollut viime vuosina yksi Suomen esitetyimmistä sävellyksistä. Se oli kolmanneksi esitetyin v. 2014.
Alpha Sigma Phi

Alpha Sigma Phi (ΑΣΦ, lyhennettynä Alpha Sig) on Yhdysvalloissa Yalen yliopistossa 6. joulukuuta 1845 perustettu opiskelijaveljeskunta. Alpha Sigma Phi on Yhdysvaltain kymmenenneksi vanhin veljeskunta, jolla on tällä hetkellä toiminnassa 68 paikallisosastoa. Alpha Sigma Phin motto on Causa Latet Vis Est Notissima (suom. "Syy on piilossa, tulokset tiedossa"). Veljeskunnan virallinen symboli on feeniks. Alpha Sigma Phi on yli 2 000 opiskelijan ja 40 000 alumnin veljeskunta.

Historia

Alpha Sigma Phin perustajat olivat kolme Yalen yliopiston opiskelijaa: Louis Manigault, Stephen Ormsby Rhea ja Horace Spangler Weiser. Järjestön alkuaikoina se kilpaili Yalen yliopiston toisen veljeskunnan Kappa Sigma Thetan kanssa, kunnes yliopisto lopulta lakkautti jälkimmäisen vuonna 1858. Yhdysvaltain sisällissodan aikaan Alpha Sigma Phi joutui hajaannuksen tilaan ja lakkautettiin, mutta vuonna 1907 Wayne Montgomery Musgrave ja Edwin Morey Waterbury perustivat sen uudestaan.
Kaitajärvi (Jyväskylä, Reijunperä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 32 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0014 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 9,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,6 metriä mpy.
Arcetri

Arcetri on alue Firenzessä keskustasta etelään olevilla kukkuloilla. Siellä on lukuisia historillisesti merkittäviä rakennuksia kuten Galileo Galilein talo Villa il Gioiello,  San Matteon konvekti ja Torre del Gallo. Siellä on myös observatorio Osservatorio Astrofisico di Arcetri ja San Leonardo in Arcetrin kirkko.
Galileo Galilei kuoli Arcetrissa 8. tammikuuta 1642.
Oskar Dickson

Oskar Dickson (1823–1897) oli ruotsalainen liikemies. Hän rahoitti useita tutkimusmatkoja, esimerkiksi Adolf Erik Nordenskiöldin matkoja. Hänen mukaansa on nimetty monia maantieteellisiä paikkoja, kuten Huippuvuorilla Dickson Bay ja Venäjällä Jeniseijoen suulla Diksonin satama.
Bolero (vaate)

Bolero on olkapäät peittävä hihaton liivi, pääasiassa naisten käyttämä vaatekappale. Bolerolle on tunnusomaista lyhyt mitta, joka on yleisimmin noin puoleenselkään. Bolero on edestä avoin, mutta voidaan kiinnittää takkimaisesti edestä esimerkiksi napilla. Boleroita valmistetaan neulomalla sekä useanlaisista kankaista. Boleroita käytetään niin arkena kuin juhlassakin.
Agnes Kaposi

Elämäkerta

Kaposi syntyi vuonna 1932 juutalaisperheeseen. Lukiovuosinaan hän valmistui Budapestin yliopistosta. Vuonna 1956 Kaposi joutui pakenemaan Unkarista Unkarin vallankumouksen vuoksi. Vallankumouksen jälkeen hän ryhtyi työskentelemään Ericssonin palveluksessa Ericsson Mobile Communications-yhtiössä.
Sō Yoshitoshi

Sō Yoshitoshi (jap. 宗 義智, 1568 – 31. tammikuuta 1615) oli japanilainen daimio, joka hallitsi Tsushima-Fuchūn lääniä. Yoshitoshi kääntyi kristityksi Konishi Yukinagan vaikutuksesta, ja hänet kastettiin nimellä Dario. Hän osallistui Toyotomi Hideyoshin kampanjaan Joseonissa, ja johti joukkoja menestyksekkäästi Busanin piirityksessä.
Yoshitoshi oli Sō Masamorin viides poika, ja nousi klaanin johtoon, kun hänen ottoisänsä Sō Yoshishige hävisi Tsushiman taistelussa Toyotomi Hideyoshille. Yoshitoshi astui Hideyoshin palvelukseen, ja alkoi neuvotella Hideyoshin nimissä Joseonin kanssa, jotta tämä liittyisi Japanin suunnittelemaan hyökkäykseen Ming-dynastiaa vastaan. Joseonin kuningas kuitenkin kieltäytyi, ja Hideyoshi aloitti hyökkäykset niemimaalle.
Yoshitoshi oli merkittävässä osassa sodassa, sillä Tsushima sijaitsi strategisella paikalla Japanin ja Joseonin välissä. Hän oli myös perehtynyt vihollistensa alueisiin neuvotteluaikoinaan, ja sai tästä syystä komentajan aseman merkittävässä Busanin taistelussa vuonna 1593. Taistelussa japanilaiset saivat ylivoimaisen voiton arkebuusien avulla, mutta hyökkäys muuttui lopulta verilöylyksi, jossa lähes kaikki Busanin linnan asukkaat tapettiin. Onnistuneen valtauksen jälkeen Yoshitoshi sai jatkaa komentajan asemassa vielä useissa muissa taisteluissa niemimaalla.
Sō-klaani ei osallistunut Sekigaharan taisteluun vuonna 1600, mutta heidän annettiin jatkaa Tsushiman hallitsijoina.
9M14 Maljutka

Historiaa

Ohjuksen kehitystyö alkoi heinäkuussa 1961 kahdessa eri suunnittelutoimistossa, Tulassa ja Kolomnassa. Ohjuksen esikuvia olivat 1950-luvun länsimaiset ohjukset kuten Ranskan ENTAC ja sveitsiläinen Cobra. Kolomnan koneensuunnitteluinstituutin prototyyppi otettiin tuotantoon ja ohjus palveluskäyttöön 16. syyskuuta 1963.
Neuvostoliitossa ohjukset sijoitettiin moottoroitujen jalkaväkipataljoonien panssarintorjuntajoukkueisiin. Joka joukkueessa oli kaksi ohjusryhmää, joissa kussakin oli kaksi ohjuspartiota. Jokaisella ohjuspartiolla oli kaksi ampumalaitetta ja yksi RPG-7-sinko. Sinkoja tarvittiin panssarivaunujen lähitorjuntaan ohjuksen 500 metrin minimiampumaetäisyyden vuoksi.
Ohjus kuului myös BMP-1-, BMP-2- ja BRDM-2-rynnäkköpanssarivaunujen ja Mi-2-, Mi-8- ja Mi-24-helikopterien varustukseen.

Yleistä

Ohjuksen maa-ampumalaite on mallia 9P111. Ampumalaite koostuu myös ohjuksen kuljetuslaatikkona toimivasta alustasta, 9S415-mallisesta joystickillä varustetusta ohjausyksiköstä ja 9Š16-tähtäysperiskoopista. Manuaalinen komento-ohjaus vaatii ampujalta melkoista taitoa ja herkeämätöntä keskittymistä. Ohjauskomennot välitetään ohjukselle sen perästä purkautuvaa kuparilankaa pitkin. Alle kilometrin päähän ampuja voi tähystää maalia ja ohjuksen lentoa paljaalla silmällä, pitemmillä ampumaetäisyyksillä käytetään tähtäysperiskooppia. Välittömästi laukaisun jälkeen ohjus ohjautuu ylöspäin välttääkseen esteet ja pienin ampumaetäisyys on noin 500 metriä. Lyhyemmillä lyhyemmillä etäisyyksillä tähtäysmahdollisuus on käytännössä olematon. Myöhemmissä Maljutka 2 -ohjuksissa, joiden ohjausjärjestelmä on puoliaktiivinen komento-ohjaus (SACLOS), ampujan pitää vain pitää tähtäin maalissa.
Ohjuksen lentonopeus on sen eri versioilla välillä 115–130 m/s. Panssarin läpäisy on mallista riippuen 200–800 mm, uudemmilla versioilla parempi. Suurin ampumaetäisyys on noin 3 000 metriä, johon lentoaika 30 sekuntia.

Käyttö

Pohjoisvietnamilaiset käyttivät ohjusta 1972 Etelä-Vietnamin joukkoja vastaan jonkinlaisella menestyksellä. Erityisen merkittäväksi ohjus nousi vuoden 1973 jom kippur -sodassa Syyrian ja Egyptin käyttäminä. Keskimäärin joka divisioona ampui 2 000 ohjusta ja neuvostolähteiden mukaan Israel menetti tämä tuloksena 800 panssarivaunua, puolet menetyksistään. Joissa lähteissä on mainittu 1 063 vaunua, johon sisältyvät varmaankin myös alle vuorokaudeksi taisteluista poistuneet. Ohjuksen osumatodennäköisyydeksi jäi tositilanteessa 2–25 % ampujien harjoituksesta riippuen.
Kažym

Kažym (komiksi ja venäjäksi Кажым, venäjäksi myös Ка́жим, Kažim) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Koigorodokin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sysolaan laskevan Kažim-joen rannalla 37 kilometriä Koigorodokista kaakkoon. Asukkaita on 1 100 henkeä (vuonna 2002).
Vuonna 1755 kauppias Ivan Kurotškin sai luvan rakentaa rautatehtaan Kažim-joelle Sysolan suomalmiesiintymien yhteyteen. Kažymin ja lähistöllä sijainnut Njutšpasin tehdas aloittivat toimintansa vuonna 1759. Tehtaalla työskennelleet maaorjat siirrettiin paikalle Vjatkan ja Veliki Ustjugin lääneistä. Avustavissa tehtävissä toimi komitalonpoikia, joista eräät ryhtyivät vakituisiksi työntekijöiksi. Tehtaan ympärille syntyi taajama, jonka keskellä oli vuonna 1761 rakennettu puinen kirkko. Vuosina 1817–1826 rakennettiin uusi kivikirkko. Maaorjuuden lakkauttamisen jälkeen tehdas suljettiin, mutta vuonna 1872 se avattiin uudelleen. 1900-luvun alussa Kažymissa oli noin 800 asukasta ja tehtaalla vajaat 200 työntekijää.
Venäjän vallankumouksen ja kansalaissodan jälkeen tehtaan tuotanto väheni huomattavasti ja vuonna 1928 se suljettiin lopullisesti. Neuvostoaikana paikkakunnalle perustettiin metsäteollisuuspiiri ja puunjalostuslaitoksia. Vuosina 1944–1991 Kažymilla oli kaupunkimaisen taajaman status. Vuonna 1959 asukkaita oli 2 600 ja vuonna 1989 1 400 henkeä.
Le tigri di Mompracem

Juoni

Sandokan ja hänen portugalilainen ystävänsä Yanez de Gomera ovat Malesian pelätyimmän merirosvojoukon, Mompracemin tiikereiden päälliköt. Sandokan saa kuulla Labuanin helmenä tunnetusta uskomattoman kauniista naisesta. Hän matkustaa Labuanille, joka on brittien hallussa ja tapaa siellä lady Marianna Guillonkin, johon rakastuu syvästi. Myös lady Marianna rakastuu Sandokaniin, mutta heidän rakkautensa tiellä on monia vaikeuksia, joista vähäisin ei ole Mariannan setä, lordi James Guillonk, joka ei halua olla missään tekemisissä merirosvopäällikön kanssa.