google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Letonmäki

Lauri Aukusti Letonmäki (aiemmin Helin, 22. joulukuuta 1886 Tampere – 20. marraskuuta 1935 Neuvostoliitto) oli toimittaja ja Suomen kansanvaltuuskunnan oikeusasiainvaltuutettu, joka pakeni sisällissodan jälkeen Venäjälle.
Letonmäen vanhemmat olivat höyrylaivan kapteeni Matti Helin ja Kristina Matilda Dahlberg. Päästyään ylioppilaaksi 1903 Tampereen Reaalilyseosta Letonmäki toimi Tampereella Kansan Lehden toimittajana ja vuoteen 1918 Työläisnuoriso-lehden avustajana. Hän oli myös Rajavahdin vastaavana toimittajana Sortavalassa 1911–1912. Hänet tuomittiin vankeuteen majesteettirikoksesta 1912. Sisällissodan aikana Letonmäki toimi Suomen kansanvaltuuskunnan oikeusasiainvaltuutettuna ja huoltoasiain päällikkönä sekä toimeenpanevana sihteerinä, ja hän oli lisäksi Työväen järjestyskaartin yleisesikunnan jäsen.
Sisällissodan loppuvaiheessa Letonmäki pakeni Venäjälle. Hän oli mukana maanalaisessa puoluetyössä Suomessa ja Ruotsissa 1919–1920 sekä toimi Sosialistisen aikakauslehden avustajana Suomessa ja Viesti-lehden toimitusneuvoston jäsenenä Ruotsissa. 1920-luvulla Letonmäki opetti SKP:n poliittisilla kursseilla Pietarissa 1920–1921 ja Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa 1922–1923. Myöhemmin hän toimi Kominternin Länsi-Euroopan propagandasihteeristön Suomen osaston hoitajana 1924, Punainen Karjala -lehden päätoimittajana 1927–1931 ja työskenteli kustannusliike Kirjassa poliittisen kirjallisuuden osaston toimittajana 1931–1935, jolloin hän suomensi kirjallisuutta ja toimitti yhdessä Kullervo Mannerin kanssa Lenin koottujen teosten suomennosta. Letonmäki joutui epäsuosioon 1935, ja hänet erotettiin NKP:stä syytettynä yhteyksistä nationalisteihin. Letonmäki teki tämän jälkeen itsemurhan 20. marraskuuta 1935.
Letonmäki oli SDP:n kansanedustajana 1914–1917 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Ennen sisällissotaa Letonmäki oli sos.dem. puoluetoimikunnan jäsen, ja Venäjälle siirryttyään hän kuului jäsenenä Suomen työväen toimeenpanevaan komiteaan ja SKP:n keskuskomiteaan. Letonmäki oli naimisissa vuodesta 1910 kansanedustaja Maria Alina Kurkelan kanssa.
Aadamin ilmestys

Aadamin ilmestys on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi V, kirja 5). Se on kirjoitettu koptin kielellä. Kirjoituksella ei ole välttämättä yhteyksiä kristinuskoon, ja tutkijat ovat erimielisiä siitä, onko kyseessä kristilliseen vai juutalaiseen gnostilaisuuteen kuuluva teos. Kirja edustaa eräänlaista setiläisyyden muotoa.
Kirjoituksessa Aadam kertoo seitsemäntenäsadantena elinvuotenaan pojalleen Setille, kuinka hän oppi tiedon sanat ikuisesta Jumalasta Eevalta, ja että hän ja Eeva olivat todellisuudessa voimakkaampia kuin heidän luojanaan pidetty demiurgi. Tämä tieto kuitenkin katosi syntiinlankeemuksessa, kun demiurgi erotti Aadamin ja Eevan. Aadam kertoo, kuinka kolmen salaperäisen muukalaisen ilmestyminen johtaa Setin siittämiseen ja tämän tiedon säilymiseen. Tämän jälkeen Aadam profetoi demiurgin yrityksistä tuhota ihmiskunta. Yksi profetioista koskee vedenpaisumusta, toinen tulella aikaansaatavaa tuhoa. Lopussa tulee kuitenkin Valontuoja, joka tuo pelastuksen. Valontuojan tullessa kolmetoista valtakuntaa julistaa kolmeatoista keskenään ristiriitaista syntymälegendaa Valontuojasta, mutta vain "sukukunta, jolla ei ole hallitsijanaan kuningasta" julistaa totuutta.
Memphis Willie B.

Memphis Willie B. (oik. Willie Borum, s. 4. marraskuuta 1911, Shelby County, Tennessee – k. 5. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja, kitaristi ja huuliharpisti.
Willie oppi kitaransoiton lapsena isältään ja memphisläiseltä medicine show -tähdeltä Jim Jacksonilta. Myöhäisteininä hän työskenteli Jack Kelly & His South Memphis Jug Bandin kanssa. Pian hän kuitenkin liittyi ammattimaiseen Memphis Jug Bandiin, joka tavallisesti työskenteli paikassa, josta myöhemmin tuli W. C. Handy Park. Yhtye kiersi myös New Orleansia myöten. 1930-luvulla Memphisin paras huuliharpisti Noah Lewis opetti häntä. Willie siirtyi musiikillisesti tiukasta jug band -tyylistä kohti delta bluesia - hän työskenteli muun muassa Rice Millerin, Willie Brownin, Garfield Akersin ja Robert Johnsonin kanssa. Hän pääsi levyttämään omalla nimellään Vocalion-levymerkille vuonna 1934 (äänitteitä ei ilmeisesti julkaistu, mutta palasi pian soittamaan juottoloihin ja pelitaloihin Son Joen, Joe Hill Louisin ja Will Shaden kanssa aina vuoteen 1943, jolloin hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan.
Armeijan jälkeen Memphis Willie B. siirtyi päivätöihin, kunnes 1960-luvun alun folk- ja bluesbuumin myötä palasi levytysstudiolle vuonna 1961. Elokuun äänityssessiosta Sun-studiolla syntyi albumi Introducing Memphis Willie B. Prestigen Bluesville-merkille. Willie alkoi kiertää keikoilla ja festivaaleilla yhdessä vanhojen ystäviensä Gus Cannonin ja Furry Lewisin kanssa. 1960-loppuun mennessä Willie Borum katosi musiikkipiireistä ja eräiden lähteiden mukaan kuoli Memphisissä 1970-luvun alussa. Toiset lähteet ilmoittavat kuolinvuodeksi 1993.
Varjag (1899)

Valmistus

Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1898 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta, jolloin tilauksen allekirjoittivat amiraali V. R. Vierhovski ja C. Cramp. Sopimuksessa sovittiin, ettei hinta saanut ylittää 2 138 000 dollaria (4 233 240 ruplaa). Aluksen valmistus aloitettiin lokakuun alussa 1898 telakkanumerolla 301. Aluksen nimi lisättiin alusluetteloon 11. tammikuuta 1899 ja virallinen kölinlasku seremonia pidettiin 22. toukokuuta, jolloin alukseen oli kiinnitetty jo 1102 tonnia terästä. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1899. Alus valmistui 2. tammikuuta 1901 ensimmäisenä päällikkönään W. I. Ber.

Palvelus

Varjag lähti 10. maaliskuuta 1901 Yhdysvalloista Eurooppaan miehistönään 565 miestä, joista 24 upseeria, 55 aliupseeria ja kolme matkustajaa (Crampin, General Electricin ja Niclaussen edustajat). Matkalla alus joutui kovaan myrskyyn (11 beaufortia), jolloin se vaurioitui. Alus vieraili matkalla 14. huhtikuuta Cherbourgissa, 30. huhtikuuta Tallinnassa saapuen Kronstadtiin 3. toukokuuta.
Venäjän-Japanin sodan alun Chemulpon taistelussa 9. helmikuuta 1904 Varjag taisteli rohkeasti keisarillisen Japanin laivaston osastoa vastaan. Alus ei onnistunut läpimurrossaan ja se joutui palaamaan Chemulpon satamaan, jossa miehistö upotti aluksensa.
Suppa

Suppa eli harjuhauta tai harjukuoppa on jääkauden sulamisvaiheen aikana syntyneille harjualueille muodostunut usein varsin pyöreä painanne. Se syntyy, kun jäätiköjokien kuljettaman soran ja hiekan sisään hautautuneet jäätikön reunasta irronneet suuret jäälohkareet sulaavat myöhemmin pois, ja jäälohkareen ympärillä oleva maa-aines romahtaa jyrkkäreunaiseksi kuopaksi.
Supat voivat olla kymmeniä metrejä syviä ja hyvinkin leveitä. Syvin mitattu suppa Suomessa sijaitsee Janakkalassa Kalpalinnassa, jossa korkeusero Inkolinnan ja sen viereisen supan välillä on 74 metriä. Supan pohja voi olla syvemmällä kuin pohjaveden pinta, jolloin suppaan suotuu pohjan läpi näkyviin pohjavettä. Monien harjujaksojen tai harjualueiden vieressä tai keskellä sijaitseekin tällaisia suppajärviä. Pohjaveden läheisyys voi myös aiheuttaa pohja-alueen soistumista.
Supan mikroilmasto on mielenkiintoinen, sillä lämpötila laskee supan pohjalle mentäessä jopa useita asteita, koska viileämpi ilma valuu sen pohjalle. Ilmiön voi havaita muun muassa keväisin: kun muut alueet ovat jo vapautuneet lumesta, voi supan pohjalla olla vielä lunta ja jäätä. Lämpötilan lasku ilmenee myös supan rinteen kasvillisuudessa, jolloin lämpöä vaativat kasvit esiintyvät ylärinteillä mutta ne puuttuvat supan pohjalta.

Muita nimityksiä

Supasta käytetään myös nimityksiä harjuhauta, harjukuoppa, harjusuppa, harjujärvi ja lukko, vati, kaivo, onsi tai romppu.
Norrlands nation (Uppsala)

Norrlands Nation on Ruotsissa Uppsalan yliopistossa toimiva kaupungin suurin ylioppilasosakunta. Osakunta on perustettu vuonna 1827 yhdistämällä pienempiä osakuntia, mutta osakunta juontaa juurensa jo vuodesta 1646. Osakunta on tarkoitettu etupäässä Uppsalan yliopiston ja Ruotsin maataloustieteellisen yliopiston pohjoisruotsalaisille opiskelijoille. Uppsalassa yliopistossa opiskeleville osakuntiin kuuluminen oli pakollista vuoteen 2010, joten Norrlands Nationilla on jopa noin seitsemäntuhatta jäsentä.
Norrlands Nation tarjoaa jäsenilleen kirjaston, opiskelutiloja, asuntoja, stipendejä sekä suuren valikoiman erilaisia harrastusmahdollisuuksia, omassa osakuntarakennuksessaan tai sen ulkopuolella. Arkkitehti Isak Gustaf Clasonin suunnittelema Norrlands Nationin viimeisin osakuntatalo valmistui vuonna 1889 ja talon laajennus vuonna 1972. Talossa toimii osakuntavoimin myös kahvila-ravintola Majs café sekä pubi Orvars krog.
Norrlands Nation on Helsingin yliopiston Etelä-Pohjalaisen Osakunnan, Vasa nationin ja Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan ystävyysjärjestö.
Eksakti differentiaali

Eksaktit differentiaalit ja differentiaaliyhtälöt

voidaan kirjoittaa muodossa . Jos  on eksakti, eli on funktio f, jolle , on tällöin  ja ratkaisu siten , missä  on vakio.
Kivisydän (televisiosarja)

Juoni

Rafa ja Pena tekevät musiikkia: Rafa säveltää ja Pena sanoittaa. He tarjoavat teoksiaan Kanttoriksi kutsutulle levy-yhtiön pomolle menestyksettä. Tympiintyneinä he lähtevät satamatyöntekijöiksi Hampuriin, missä töiden loputtua juopotellaan ja käydään huorissa. Jonkin ajan kuluttua Rafa ja Pena palaavat Suomeen. Tällä kertaa he onnistuvat musiikillisissa pyrkimyksissään: Rafan esittämästä "Henkipatto"-nimisestä kappaleesta tulee suurmenestys. Keikat pursuavat yleisöä. Myös lehdistö kiinnostuu Rafasta ja alkaa kirjoitella raflaavia juttuja hänen elämästään.
Riidat keikkapalkkioista alkavat viilentää Rafan ja Penan välejä. Pena haluaa että kaikki rahaliikenne kulkee hänen kauttaan. Rafan keikat tanssityttöineen ja viinoineen alkavat olla siinä määrin epämääräisiä, että viranomaisten mielenkiinto herää. Rafan ihastus Oili alkaa tuskastua tilanteeseen. Rafan ura kääntyy laskuun ja on tyssätä tyystin hänen sekaannuttuaan alaikäiseen tyttöön. Penan onnistuu junailla sopimus, jonka hyväksymällä Rafa välttyy vankilalta. Vankilaelämää kokenut Ralliperuna ottaa syyt niskoilleen.

Tuotanto

Kivisydämen kuvasivat Risto Inkinen ja Christian Girardet, leikkasi Keijo Virtanen, lavasti Reino Helkesalo ja puvusti Eeva-Liisa Niiranen. Vexi Salmella on Kivisydämen viimeisessä jaksossa pieni cameonomainen rooli. Kivisydämen yhteiskesto on 177 minuuttia.

Musiikki

Rafan esittämät hitit "Henkipatto" ja "Kivisydän" sävelsi Juha Tikka, sanoitti Emil von Retee ja sovitti Juha Tikka. Etenkin "Henkipatto" soi Kivisydämen diegeettisenä musiikkina korostetun tiuhaan. Kappale julkaistiin Irwin Goodmanin tulkitsemana singlenä vuonna 1985. Single-version sovitti Kassu Halonen. Kappale julkaistiin myös albumilla Viimeiset laulut (1991). Teoksen "Vajaamittainen" sävelsi ja sanoitti Kari Sorvali. Kivisydämessä ei kuulla eikä nähdä Irwiniä: Sorvali laulaa Rafan esittämät numerot itse.

Muuta

MTV Oy on julkaissut Kivisydämen DVD:nä sarjassa Suomiviihteen klassikot.
Irwin Goodmanin eli Antti Hammarbergin (1943–1991) elämästä on tehty kokoillan elokuva Rentun ruusu vuonna 2001. Timo Koivusalon ohjaama teos on varsinainen elämäkertaelokuva päinvastoin kuin Kivisydän.
Adler-Skistadion

Historia

Vuonna 1923 Hinterzarteniin perustettiin urheiluseura Skiclub Hinterzarten, joka aloitti ensi töikseen hyppyrimäkien rakentamisen paikkakunnalle. K60 -hyppyrimäki avattiin 24. helmikuuta 1925, hyppyrimäen nimi oli Adler-Schanze, Hinterzartenin toinen hyppyrimäki oli vuonna 1923 valmistunut Kirchwaldschanze, joka purettiin vuonna 1974.
Vuosina 2004–2005 Adler-Schanzen oikealle puolelle rakennettiin pienemmät muovitetut harjoitusmäet, joista kaksi pienintä ovat luonnonmäkiä. Samassa yhteydessä muodostunut stadion nimettiin Adler-Skistadioniksi ja Adler-Schanzen nimi muutettiin Rothaus-Schanzeksi.
Vuoden 2010 hiihdon nuorten MM-kilpailut järjestettiin Hinterzartenissa, miesten normaalimäen kilpailun voitti itävaltalainen Michael Hayböck, naisten kilpailun voitti italialainen Elena Runggaldier ja joukkuekilpailun voitti Itävalta joukkueella Mario Innauer, Lukas Müller, Florian Schabereiter ja Michael Hayböck.

Rothaus-Schanze

Hyppyrimäki avattiin Adler-Schanze nimellä 24. helmikuuta 1925, hyppyrimäen K-piste sijaitsi 60 metrissä. Vuonna 1935 hyppyrimäkeä kunnostettiin harjoittelupaikaksi tuleviin talviolympialaisiin. Myös mäkihyppylegenda Birger Ruud harjoitteli Hinterzartenissa ja teki mäkiennätyksen, joka kesti vuoden 1965 kunnostukseen asti. Tämän jälkeen paikkakuntalainen Georg Thoma liiteli 82 metriä.
1970-luvun puolivälissä hyppyrimäki oli vanhentunut, eikä sitä enää käytetty kansainvälisissä kilpailuissa. Vuosikymmenen vaihteessa hyppyrimäki kunnostettiin ja se sai muovipinnoitteen sekä tuolihissin, vaikka seura joutuikin taloudelliseen ahdinkoon. Tästä kuitenkin selvittiin ja mäkikeskuksesta alkoi kehittyä tärkeä kansallinen urheilukeskus.
Elokuussa 1982 Adler-Schanzesta hypättiin ensimmäiset kesä-GP-kilpailut, jotka hypätään nykyäänkin joka vuosi elokuussa.
Adler-Schanzea kunnostettiin vuosina 1998–1999 K95 HS108 -kokoiseksi. Uusitusta hyppyrimäestä on mahdollista hypätä jopa yli 110 metrin hyppyjä. Kunnostuksessa hyppyrimäki sai myös uudet hissit sekä valaistuksen.
Vuonna 2005 Adler-Schanzen oikealle puolelle valmistuivat pienemmät harjoitusmäet. Muodostunut mäkihyppystadion nimettiin Adler-Skistadioniksi ja Adler-Schanzen nimi muutettiin Rothaus-Schanzeksi.

Europa-Park-Schanze

Europa-Park-Schanze valmistui vuonna 2005 ja sen K-piste sijaitsee 70 metrissä ja HS-piste 77 metrissä.

Schülerschanze

Schülerschanze valmistui vuonna 2005 ja sen K-piste sijaitsee 30 metrissä, se on luonnonmäki.

Energiedienst-Schanze

Energiedienst-Schanze valmistui vuonna 2005 ja sen K-piste sijaitsee 15 metrissä, se on luonnonmäki.
Pilkotunjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,7 metriä mpy.
Sande Vettenranta

Sami "Sande" Teemu Henrikki Vettenranta on suomalainen rumpali. Hän on soittanut yhtyeissä Problems?, Musta Paraati, Havana Black, Clifters, Balls ja Kari Peitsamo Road Hogs sekä Marjo Leinosen ja Tumppi Varosen taustayhtyeissä.
Kleine–Levinin oireyhtymä

Kleine–Levinin oireyhtymä on harvinainen oireyhtymä, joka aiheuttaa liikaunisuutta, käytöshäiriöitä ja kognition muutoksia. Oireet esiintyvät jaksoittain ja alkavat yleensä murrosiässä. Jaksojen välillä potilaat ovat oireettomia. Sairauden etiologiaa ei vielä tiedetä, ja lääkehoidosta on ristiriitaista näyttöä.
Kleine–Levinin oireyhtymän oireet ovat jaksoittaisia. Ne voivat kerrallaan kestää päiviä, viikkoja tai jopa kuukausia. Näiden aikana potilaat nukkuvat usein yli 18 tuntia päivässä. Potilaat saattavat valittaa hallusinaatioista tai kärsiä psykiatrisista häiriöistä. Potilailla ollaan havaittu hyperseksuaalisuutta, lisääntynyttä ruokalua ja käytöshäiriöitä. Usein jaksojen aikana esiintyy sekavuutta ja apatiaa.
Ranskalainen Edmé Pierre Chauvot de Beauchêne kuvasi Kleine–Levinin oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1786. Vuonna 1942 tutkijat esittivät, että sairaus olisi luonteeltaan infektio tai tulehduksellinen; sen on väitetty liittyvän myös narkolepsiaan. Tiedetään, että monissa tapauksissa oireyhtymän puhkeamista on edeltänyt lievä virustauti. Kleine–Levinin oireyhtymää on havaittu myös esiintyvän poikkeuksellisen yleisenä tietyissä suvuissa.
Vuorikeltakerttu

Levinneisyys

Vuorikeltakerttua tavataan Afrikan itäosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Brenda Vaccaro

Elämäkerta

Vaccaro syntyi Brooklynissa italialais-amerikkalaiseen perheeseen Christine M. ja Mario A. Vaccarolle. Hän kuitenkin kasvoi Texasissa, jossa Vaccaron vanhemmat perustivat ravintolan Mario's Restaurant. Hän valmistui Thomas Jefferson High Schoolista vuonna 1958, jonka jälkeen Vaccaro palasi New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä. Vuonna 1961 hän teki ensiesiintymisensä Broadwaylla komedianäytelmässä Everybody Loves Opal.

Ura

Vaccaro on tehnyt useita äänirooleja, kuten esimerkiksi Smurffeihin. Hän on myös näytellyt Gloria Tribbiania Frendeissä yhden jakson ajan.
Kazimierz Twardowski

Kazimierz Jerzy Skrzypna-Twardowski (von Ogończyk) (20. lokakuuta 1866 Wien, Itävalta – 11. helmikuuta 1938 Lwów (Lviv), Puola) oli puolalainen filosofi ja loogikko.

Elämä

Twardowski opiskeli filosofiaa Wienissä Franz Brentanon ja Robert Zimmermannin oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1892 väitöskirjallaan Idee und Perzeption, ja vuonna 1894 hän esitti habilitaatioväitöksensä Zur Lehre vom Inhalt und Gegenstand der Vorstellungen. Kummatkin käsittelivät havaitsemisen kohdetta ja sisältöä. Twardowskilla oli myös monia metafilosofisia ajatuksia.
Twardowski luennoi Wienissä vuosina 1894–95. Sen jälkeen hänet nimitettiin Lvivin yliopiston professoriksi (tuolloin Lemberg, myöhemmin Lwów ja nykyisin Lviv Ukrainassa). Siellä Twardowski perusti Lvivin-Varsovan logiikan koulukunnan, ja hänestä tuli ”puolalaisen logiikan isä” ja monella tavalla myös puolalaisen tieteellisen filosofian alullepanija.
Twardowskin oppilaina olivat mm. loogikot Stanisław Leśniewski, Jan Łukasiewicz ja Tadeusz Czeżowski, filosofianhistorioitsija Władysław Tatarkiewicz, sekä fenomenologi ja esteetikko Roman Ingarden. Oppilaisiin kuului myös Wienin piiriä lähellä olleita filosofeja, kuten Tadeusz Kotarbiński ja Kazimierz Ajdukiewicz.
Ultimate Motorsport

Ultimate Motorsport on brittiläinen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2007, jolloin talli kilpaili Britannian F3 sarjassa. Vuonna 2008 talli kilpaili Formula Renault 3.5 sarjassa ranskalaisella lisenssillä sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna talli jatkoi Britannian F3 sarjassa. Vuonna 2009 talli kilpaili Superleague Formula-sarjassa valmistaen autot Sevilla FC, Galatasaray S.K. ja Al Ainin joukkueille sijoittuen sarjan yhdeksänneksi ja 11:sta. Samana vuonna talli sijoittui seitsemänneksi FR 3.5 sarjassa vetäytyen sarjasta neljä kilpailua ennen kauden loppua. Tallin kalusto myytiin KMP Racing-tallille, joka käytti tallin autoja vuonna 2010.
Santahaminan varuskunta

Suomen sota ja Suomen suuriruhtinaskunnan aika

Suomen sodan aikana Santahaminan länsikärkeen rakennettiin kahdeksantykkinen venäläinen kanuuna-mörssäripatteri. Santahaminan tiilitehtaan yhteyteen rakennettiin 1820-luvulla ensimmäinen kasarmi. 1832 rakennettiin tykistölle sopiva ampuma-alue, jota käytettiin 1800-luvulla.
Brittien ja ranskalaisten Krimin sodan (eli Oolannin sodan) yhteydessä järjestämän merisaarron aikana Santahaminan varuskunnassa oli muun muassa noin 1 100 tykkimiestä, joista 700 oli suomalaista alkuperää. He palvelivat 12 tykistöpatterissa.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Santahaminan varuskunnassa oli vuonna 1907 kahdeksan linnoitustykistöpatteria, joilla oli yhteensä 52 tykkiä – noin neljäsosa Viaporin tykistön tykeistä. Varuskunnan ortodoksinen kirkko valmistui 1908. Alueelle rakennettiin paljon kasarmeja 1905–1916. Santahaminan varuskunnassa oli useita yksiköitä: kenraalimajuri Töpferin komentama Lesnoin 197. jalkaväkirykmentti, eversti Svjaskinin komentama Viaporin linnoitustykistön 2. pataljoona ja everstiluutnantti Serebrjakovin johtama Viaporin miinakomppania.
Ilmavalvontatoiminta alkoi 1910, kun saareen tukeutui Viaporin 3. Ilmapurjehduskomppania. Jo maailmansodan toisena vuotena 1915 saarelle tuli eversti Buchin komentaman 428. Stariskin jalkaväkirykmentin kaksi pataljoonaa.

Suomen tasavallan aika

Suomen sisällissodan jälkeen varuskunnassa oli Santahaminan vankileiri, jossa pidettiin lähinnä naisvankeja. 
Itsenäisyyden alkuaikoina Santahaminassa toimivat muun muassa Hyökkäysvaunurykmentti 1919–, Santahaminan lentoasema 1918–, Lentopataljoona (Ilmailupataljoona), Lento-osasto II, Ilmavoimien lentokonetehdas (vuodesta 1928 Valtion lentokonetehdas) 1921–,
Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin Puolustuslaitoksen Santahaminan tehdas, jossa rakennettiin työkoneita pääasiassa siviilikäyttöön. Yhteissisun (myöhemmin Vanajan Autotehdas) liittoutuneiden ylijäämävarastoista ostamia yhdysvaltalaisia White M2 -puolitela-autoja muutettiin salaojankaivukoneiksi, nosturiautoiksi, kompressorivaunuiksi ja kivenraivauskoneiksi vuoteen 1955 saakka. Vuonna 1953 tehtaalla aloitettiin yksittäiskappaleina hydraulisten traktorikaivureiden valmistus. Santahaminan tehdas tuhoutui tulipalossa vuonna 1957 ja sen toiminta siirrettiin Vammalaan uuteen Puolustuslaitoksen Vammaskosken tehtaaseen. Vammalassa traktorikaivureiden valmistus kehittyi sarjatuotannoksi ja niiden nimeksi tuli Vammas.
P. J. Soles

Nuoruus

Pamela Jayne Hardon syntyi Frankfurtissa, Saksassa. yhdysvaltalainen äitinsä New Jerseystä ja hänen hollantilainen isänsä myös. Kaiken aikaa, hänen isänsä työskenteli kansainvälisesti vakuutusyhtiössä ja perhe muutti kaiken aikaa maailmalle. Soles asui Casablancassa, Marokossa, ja Maracaibossa, Venezuelassa, missä hän opiskeli puhumaan sujuvasti espanjaa, ja sitten Brysselissä, Belgiassa, jossa hän meni lukioon kansainväliseen kouluun. Kun hän oli orja kalliojyrkänteellä lukiossa, hän halusi tulla ensiksi naislähettiläiseksi Neuvostoliiton unioniksi. Tämän uran päämäärä muuttui, kun hän vieraili näyttelijä studiolla New Yorkissa.

Aikuisikä

Hän oli naimisissa J. Steven Solesin kanssa hänen asuttuaan vuoden New Yorkissa. Mutta sitten he muuttivat Los Angelesiin työskentelemään TV:ssä ja elokuvissa. Hän ja Soles erosivat, mutta hän päätti säilyttää miehensä nimen, eli P.J. Soles. Hän oli myöhemmin naimisissa näyttelijä Dennis Quaidin kanssa vuodesta 1978 vuoteen 1983. Hänen kolmas avioliittonsa oli Skip Holmin kanssa, joka oli stuntti ohjaaja elokuvassa The Right Stuff (1983). Heillä on poika nimeltä Skye (s. 1983) ja tytär nimeltä Ashley (s. 1988). Hän ja Holm erosivat vuonna 1998.
Frans Ekebom

Frans Ekebom (8. marraskuuta 1889 Helsinki – 30. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja, joka vastasi kuvauksesta useissa kotimaisissa elokuvissa 1910-luvulta 1930-luvulle.
Kuuno Honkonen

Kuuno Ola Honkonen (1. maaliskuuta 1922 Pietarsaari – 9. heinäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen suurlähettiläs, korkeushyppääjä, voimistelunopettaja ja kansanedustaja (1958–1979). Hän toimi kymmenen vuotta eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtajana. Honkonen edusti Suomen kansan demokraattista liittoa (SKDL).
Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1942. Honkonen sijoittui korkeushypyssä pronssille maailman nuorisofestivaaleilla Itä-Berliinissä 1951. Kalevan kisoista hänellä on kultaa 1947 ja pronssia 1948. Honkonen osallistui Lontoon olympialaisiin 1948 ja sijoittui korkeushypyssä 17:nneksi tuloksella 180 cm. Yleisurheilu-urallaan Honkonen edusti Pietarsaaren Intoa.
Honkonen valittiin eduskuntaan Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vaaleissa 1958. Honkonen oli vuodesta 1958 lähtien kuolemaansa saakka naimisissa Päivikki Jutilan kanssa.
Hän kuului DDR:n tunnustamiskomitean hallitukseen ja oli vuosina 1962, 1968 ja 1978 yksi presidentin valitsijamiehistä. Honkonen toimi vuodesta 1979 Suomen Itä-Saksan-suurlähettiläänä.
Lisäksi Honkosella oli vuonna 1965 rooli elokuvassa Täällä alkaa seikkailu.
Patrologia Graeca

Patrologia Graeca (suom. Kreikkalainen patrologia, joskus myös Patrologia Cursus Completus, Series Graeca) on kreikan kielellä kirjoittaneiden kirkkoisien koottujen teosten laitos, jonka Jacques-Paul Migne julkaisi vuosien 1857–1866 välillä. Teos on edelleen merkittävä varhaiskristillisyyden tutkijoiden lähde, ja auktoritatiivinen tilanteissa, joissa uudempaa tieteellistä editiota ei ole tuotettu.
Patrologia Graeca sisältää 161 osaa. Teos sisältää sekä itäisen kirkon kirkkoisien että läntisen kirkon kreikaksi ennen latinan nousua vallitsevaksi kieleksi kirjoittaneiden kirkkoisien kirjoituksia. Tekstien ohella on yleensä synoptinen latinankielinen käännös.