google/wiki40b huggingface dataset:
You’ll Never Walk Alone

You’ll Never Walk Alone on vuonna 1945 sävelletty amerikkalainen musikaalikappale, joka nykyään tunnetaan parhaiten englantilaisen Liverpool FC:n jalkapallojoukkueen kannattajien laulamana kannatuslauluna ja seuran tunnuskappaleena. Alkuperäisen laulun sävelsi Carousel-nimiseen musikaaliin Richard Rodgers, ja sen sanoituksen teki Oscar Hammerstein II.

Jalkapallohymni

Vuonna 1963 kappaleen levytti liverpoolilainen yhtye Gerry and the Pacemakers ja se nousi välittömästi Britannian singlelistan ykköseksi neljän viikon ajaksi. Liverpool FC:n kannattajat omivat kappaleen pian itselleen ja alkoivat laulaa sitä katsomossa ennen jokaisen pelin alkua. Se on myöhemmin levinnyt myös usean muun jalkapallojoukkueen kannattajien keskuuteen, sitä laulavat muun muassa skotlantilaisen Glasgow Celticin sekä useiden hollantilaisten ja saksalaisten joukkueiden fanit. Yleisesti ”You’ll Never Walk Alone” yhdistetään kuitenkin nimenomaan Liverpoolin kannattajiin. 
Nykyään lause löytyy myös seuran tunnuksesta sekä kirjoitettuna yhden Anfieldin stadionille johtavan portin yläpuolelle. Se on nimetty seuran entisen managerin Bill Shanklyn mukaan ”Shankly Gateksi”. Shankly oli yksi ensimmäisistä henkilöistä, joka kuuli Gerry and the Pacemakersin levyttämän version ennen sen julkaisua.

Kappaleen levytettyjä versioita

Kappaleen ovat vuosien mittaan levyttäneet kymmenet artistit. Tunnetuimpia esittäjiä ovat Alicia Keys, Aretha Franklin, Barbra Streisand, Elvis Presley, Frank Sinatra, Johnny Cash, Kiri Te Kanawa, Louis Armstrong, Ray Charles, Gerry and the Pacemakers ja Pink Floyd. 
Jalkapalloaiheisena sen ovat tehneet muun muassa saksalainen Die Toten Hosen sekä italialainen Los Fastidios. Liverpoolin joukkue puolestaan levytti kappaleen 1975. Vuonna 1985 ”You’ll Never Walk Alone” ilmestyi useiden brittiläisten julkisuuden henkilöiden esittämänä hyväntekeväisyyssinglenä, jolla kerättiin rahaa Bradfordin katsomopalon uhreille.

Hyväntekeväisyys

Jerry Lewis esitti kappaleen Yhdysvalloissa lihassurkastumaa potevien ihmisten hyväksi pidetyn vuosittaisen Telethon-hyväntekeväisyyskeräyksen lopuksi vuosina 1966 - 2010.
Jesse Häkkinen

Ura

Häkkinen on Raahe-Kiekon kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Laser HT:hen, josta Häkkinen siirtyi kaudeksi 2006–2007 Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin. Kaudella 2009–2010 hän nousi seuran A-nuorten varakapteeniksi.
Kaudeksi 2011–2012 Häkkinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin, jonka apuvalmentajana toimi hänelle Laser HT:n junioreista tuttu Teijo Raatesalmi. Häkkisen tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 8+9=17 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden maalin. Hän oli runkosarjassa Hokin tehokkain tulokaspelaaja. Häkkinen voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Huhtikuussa 2012 hän teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2012–2013 Häkkinen pelasi joukkueen lisäksi myös kaksi ottelua lainalla Suomi-sarjan Iisalmen Peli-Karhuissa.
Häkkinen siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittojen riveihin. Kauden 2014–2015 hän vietti Kazakstanin mestaruussarjan Beibarys Atıraw'ssa, jonka jälkeen Häkkinen palasi kaudeksi 2015–2016 Peliittoihin. Hän nousi kauden mittaan myös joukkueen kapteenistoon. Häkkinen pelasi Peliitoissa vain viisi ottelua, kunnes hänen sopimuksensa purettiin Häkkisen omasta aloitteesta yhteisymmärryksessä loakakuussa 2016. Kymmenen päivää myöhemmin hän siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella III-divisioonajoukkue Pyhäjoen Joki-Kiekkoon. Joukkueessa pelaavat myös Häkkisen isoveljet Tommi ja Janne.

Muuta

Häkkisen isoveljet Tommi ja Janne pelaavat puolustajina PJK:ssa.
005

Pelaaminen

Pelin tavoitteena on kuljettaa salkku helikopteriin välttäen tai tainnuttaen vastustajia.
Vastustajia ei ole tarkkaan määritelty "hyviksi" tai "pahoiksi" joten peli voi olla myös yksi ensimmäisistä antisankaripeleistä.
Punaomega

Historia

Punaomega on venäläinen mutantti, joka ennen työskenteli Neuvostoliiton "supersotilaana". Hänellä on yli-inhimilliset voimat ja kestävyys, ja hänen käsiinsä on istutettu pitkät karbonadiumista tehdyt lonkerot, jotka hän voi lähettää ranteistaan vainoamaan vastustajiaan. Hän kätkee sisäänsä itiöitä, jotka ovat tappavia toisille ihmisille ja hän imee muiden elinvoimaa pitääkseen yllä omaansa.
Punaomega palvelee nykyään Matsuo Tsurayabaa, joka herätti hänet staasista sieppaamaan Wolverinen. Punaomega voitti Wolverinen ja toi hänet Tsurayaballe. Punaomega ja Wolverine olivat taistelleet ennenkin, Maverickin ja Sapelihampaan kanssa 30 vuotta aikaisemmin, kun kolmikko yritti pelastaa kaksoisagentti Janice Hollenbeckin ja karbonadium-syntetisaattorin.
Punaomega taisteli Ryhmä-X:ää vastaan, ja kun Tajunta haavoitti häntä, hän hävisi Ryhmä-X:lle ja Maverickille, vaikka pystyikin pakenemaan. Myöhemmin Punaomega taisteli Siperiassa Sielunnylkijää vastaan ja jäi tämän hallintaan. Sielunnylkijä käytti häntä taistelussa Wolverinea ja Ryhmä-X:ää vastaan. Punaomega sieppasi Wolverinen ja Jubileen mutta karkasi Sielunnylkijän kuoleman jälkeen.
Punaomega taisteli myös Generation-X:ää vastaan, hävisi heille ja katosi.

Voimat ja varusteet

Punaomegalla on kyky tuottaa vartalostaan itiöitä, jotka tappavat ihmiset hänen välittömässä läheisyydessään. Hän voi myös imeä heidän elinvoimansa pitääkseen yllä omaansa. Punaomega on yli-inhimillisen voimakas ja voi nostaa 10 tonnia. Punaomega on loistava taistelija, jonka KGB on kouluttanut aseettomaan taisteluun.

Rajoitukset

Punaomegan "kuolonitiöiden" takia hänen täytyy imeä muiden elinvoimia pysyäkseen aktiivisena. Jos hän löytäisi karbonadium-syntetisaattorin, hän voisi käyttää sitä matkimaan karbonadiumia, ainoaa metallia, joka neutraloi "kuolonitiöt", näin tasapainottaen niiden määrän kehossaan.
Shaun of the Dead

Juoni

Elokuva kertoo Shaunista, jonka elämä ei ole parhain päin. Hänellä on huono työpaikka, ja hänen parisuhteensa Lizin kanssa on heikoilla kantimilla. Vuosipäivänään Shaun ei saa Lizin lempiravintolasta pöytää varattua ja ehdottaa juhlapaikaksi kantapubiaan Winchesteriä, jolloin Liz jättää Shaunin. Pian mystinen epidemia herättää kuolleet henkiin, jotka alkavat pian etsiä eläviä ihmisiä tarkoituksenaan syödä heidät. Shaun, yhdessä ystävänsä Edin kanssa, päättävät hakeutua suojaan Winchesteriin. He ottavat mukaansa Shaunin äidin Barbaran, tämän miehen Phillipin, Lizin ja tämän ystävät Davidin ja Diannen. Phillip kuolee matkalla, mutta muut pääsevät Winchesterin oville matkimalla zombeja. 
Tilanne riistäytyy sisällä iltaa kohden käsistä, kun Barbara kuolee aiemmin saamaansa puremaan. Davidin tullessa yhteistyökyvyttömäksi lauma zombeja pääsee sisään pubiin, tappaen tämän. Dianne katoaa zombien sekaan, Ediä purraan ja Shaun sekä Liz yrittävät keksiä pakokeinoa baaritiskin puolelta. Kolmikko syöksyy lattiassa olevasta luukusta sisään, ja toivo näyttää hiipuneen. Shaunin ja Lizin välien jälleen lämmitessä Shaun huomaa kellarissa olevan hissin. He hyvästelevät Edin ja pakenevat maan pinnalle. Saadessaan miltei pureman armeija pelastaa heidät, ja saavat epidemian kontrolliinsa.
Puoli vuotta myöhemmin Shaunin ja Lizin suhde kukoistaa heidän yhteisessä asunnossaan. Pari suunnittelee päiväänsä, kunnes Shaun pistäytyy takapihalla varastossaan. Shaun ojentaa Edille, joka muuttui zombiksi, ohjaimen jonka jälkeen he alkavat pelaamaan pelikonsoliaan. Elokuvan lisämateriaaleissa kerrotaan että myöskään Dianne ei kuollut vaan onnistui pakenemaan puuhun, ja zombien vähennettyä hän muutti tätinsä luo.
Calatravan ritarikunta

Calatravan ritarikunta oli ensimmäinen Espanjaan perustetuista hengellisistä ritarikunnista. Se perustettiin vuonna 1158.
Ritarikunta taisteli reconquistan aikana islamilaisia maureja vastaan ja lähetti 1200-luvulla joukkojaan Puolan Preussiin asti auttamaan herttua Konrad Masovialaista pakanallisten preussilaisten kukistamisessa, vaikka ei saanut paljoa aikaan. Calatravan ritarikunta osallistui muiden espanjalaisten ritarikuntien tavoin 12. heinäkuuta 1212 Las Navas de Tolosan taisteluun, jossa kristityt espanjalaiset kuningaskunnat yhdessä löivät islamilaisen almohadien armeijan.
Luis Arconada

Real Sociedad

Arconadan kasvattajaseura oli pieni Lengokoak, josta hän siirtyi vuonna 1970 Real Sociedadiin. Pelattuaan neljä kautta Tercera Divisiónia seuran reservijoukkueessa San Sebastiánissa hänet nostettiin kaudeksi 1974–1975 edustusjoukkueen kokoonpanoon. Ensiesiintymisensä hän teki UEFA Cupin ottelussa englantilaista Liverpoolia vastaan 22. lokakuuta 1975. Ensimmäinen ottelu Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa seurasi keväällä 1976, ja kaudella 1976–1977 Arconadasta tuli joukkueen ykkösmaalivahti.
Arconada oli muun muassa Jesús María Satrústeguin, Jesús María Zamoran ja Roberto López Ufarten ohella yksi Real Sociedadin avainpelaajista, kun joukkue voitti 1980-luvulla kaksi Espanjan pääsarjan mestaruutta ja yhden Espanjan cupin. Hän oli kolmesti sarjan vähiten maaleja päästänyt maalivahti (Zamora). Kaudella 1982–1983 Arconada joukkueineen ylsi Euroopan cupin välieriin, jossa se putosi tulevaa mestaria Hamburgia vastaan. 15 kauden aikana hän pelasi Real Sociedadissa kaikkiaan 551 virallista ottelua.
180-senttimetrinen Arconada oli maalivahdiksi melko pienikokoinen, mutta hän korvasi tämän puutteen ponnistusvoimallaan, reflekseillään ja sijoittumisellaan. Real Madridin, Barcelonan ja Atlético de Madridin kaltaisten suurempien seurojen tekemistä sopimustarjouksista huolimatta hän pelasi koko vuonna 1989 päättyneen uransa Real Sociedadissa. Real Sociedadin kannattajilla oli tapana osoittaa suosiotaan hänelle laulamalla ”No pasa nada, tenemos a Arconada” (suom. Ei huolta, meillä on Arconada).

Espanja

Espanjan maajoukkueessa Arconada pelasi 68 ottelua vuosina 1977–1985. Hän otti osaa vuosien 1978 ja 1982 MM- ja vuosien 1980 ja 1984 EM-kilpailuihin. Vuoden 1978 kilpailuissa Miguel Ángel kantoi vielä torjuntavastuun, mutta seuraavissa kolmissa kilpailuissa Arconada oli Espanjan ykkösmaalivahti. Hän toimi useaan otteeseen myös joukkueen kapteenina.
Huolimatta hienosta urastaan Arconada muistetaan ehkä parhaiten virheestään Ranskaa vastaan pelatussa vuoden 1984 EM-kilpailuiden loppuottelussa. Ottelu oli 0–0-tasatilanteessa, kun 59. minuutilla Arconada lipsautti Michel Platinin helpolta näyttäneen vapaapotkun kainalonsa ali maaliin. Ranska voitti ottelun lopulta 2–0 ja termi Arconada kirjattiin ranskalaiseen jalkapalloslangiin tarkoittamaan tämäntyyppistä maalivahdin tekemää virhettä. Arconada pelasi kilpailuiden jälkeen vielä kuusi maaottelua kunnes loukkasi polvensa seurajoukkueessaan ja Andoni Zubizarreta otti paikan. Hän on kolmanneksi eniten maaotteluita Espanjan joukkueessa pelannut maalivahti Zubizarretan ja Iker Casillasin jälkeen.
Espanjan voitettua Euroopan-mestaruuden vuonna 2008 joukkueen kolmosmaalivahti Andrés Palop pukeutui mestaruusjuhlissa Arconadan vuonna 1984 käyttämään pelipaitaan. Palop halusi voiton hetkellä kunnioittaa Arconadaa, joka ”ansaitsee virheestään huolimatta tulla muistetuksi suurista torjunnoistaan sekä seurajoukkueessaan että maajoukkueessa”. Palkinnot voittajille luovutti tuolloin Euroopan jalkapalloliiton puheenjohtajana toiminut Platini.
Arconada pelasi myös Espanjan olympiajoukkueessa Montréalissa 1976 ja epävirallisessa Baskimaan joukkueessa.
Johan Fredrik Wallin

Johan Fredrik Wallin (17. maaliskuuta 1799 Turku – 6. maaliskuuta 1850 Kalvola) oli suomalainen kirkkoherra, opettaja ja suomenkielellä kirjoittanut tietokirjailija.
Wallinin vanhemmat olivat turkulainen räätäli Johan Walin (k. 1806) ja Anna Katarina Seiström. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1819. Wallin vihittiin papiksi 1820.
Wallin toimi Perniön kirkkoherran apulaisena vuodesta 1820, Turun poika-alkeiskoulun opettajana vuodesta 1824, Turun linnansaarnaajana vuodesta 1825 ja Turun lukion venäjänopettajana vuodesta 1830. Viimeksi hän toimi Kalvolan kirkkoherrana vuodesta 1841 alkaen.
Wallin oli naimisissa vuodesta 1827 Fredrika Malmin ja vuodesta 1848 Kristina Sofia Planmanin kanssa. Hänen poikansa Werner Waldemar Wallin (1849–1905) toimi tiilitehtailijana Tuusulan Jokelassa.
Un homme qui crie

Juoni

Elokuvan päähenkilö Adam on aiempi voitokas kilpauimari (kutsumanimeltään 'Champion' - mestari), joka hoitaa luksushotellin uima-allasta Tšadin N’Djamenassa. Kun uudet kiinalaiset omistajat ottavat hotellin hoitoonsa, Adam joutuu luovuttamaan työnsä pojalleen Abdelille, ja siirtymään itse portinvartijaksi. Adam tuntee tullensa nöyrytetyksi. Samanaikaisesti maata myllertää sisällissota. Kapinallisjoukot hyökkäävät hallitusta ja viranomaisia vastaan, sekä vaativat ihmisiä osallistumaan "sotaponnistuksiin" antamalla rahaa tai iältään taisteluun sopivia vapaaehtoisia. Adamia painostetaan jatkuvasti osallistumaan, mutta hän on rahaton. Heikkouden hetkellä hän tekee päätöksen, jota hän katuu lopun ikänsä.
The English School

The English School eli Englantilainen koulu on Helsingin Meilahdessa osoitteessa Mäntytie 14 (esikoulu, luokat 1-6) ja Pitäjänmäellä osoitteessa Valimotie 17-19 (luokat 7-9, lukio) toimiva yksityiskoulu, jossa opetusta annetaan sekä englanniksi että suomeksi. Koulu perustettiin vuonna 1945. Opetushallitus antoi luvan perustamiseen sillä ehdolla, että opetusta tulee olla myös suomen kielellä. Aluksi lupa saatiin kolmiluokkaiselle alakoululle. Lokakuussa 1945 koulun aloitti 18 oppilasta, ja pysyvän luvan koulu sai vuonna 1946.
Vuosi 1952 oli tärkeä vuosi koulun historiassa: ensimmäiset viisi oppilasta valmistuivat koulusta, ja samoin valmistui uusi koulurakennus nykyiselle paikalleen Mäntytielle. Koulurakennusta laajennettiin vuonna 1975 lisäämällä siihen voimistelu-/juhlasali, kirjasto, kuvaamataidon luokka, laboratorio ja tekstiilityön luokka. 
Englantilaisen koulun lukio aloitti vuonna 1995.

Rakenne

Koulu jakautuu seuraaviin osiin: 

Lukio

Luokkia 7-9 opetetaan Helsingin Valimotiellä sijaitsevissa tiloissa.

Opintomatkat ja kerhot

6. luokan oppilaat tekevät opintomatkan Englantiin. Toinen mainittavampi aktiviteetti on shakkikerho: tässä lajissa koulu 
on ollut Suomen kouluista parhain luokkien 1-9 tasolla vuosina 2010-2013.
Vuonna 2013 Englantilaisen koulun lukio voitti Suomalais-Brittiläisten yhdistysten keskusjärjestön englanninkielisen väittelykilpailun.

Historiaa

Helsingin englantilaisen koulun on perustanut vuonna 1945 yhdysvaltalainen katolinen nunnajärjestö Sisters of the Most Precious Blood, jonka sisaret tulivat Suomeen jo 1939 mutta koulun perustaminen viivästyi sotien takia. Ensimmäisenä lukuvuonna oppilaita oli 16, seuraavana jo 80. Koulu toimi aluksi Eiran Engelinaukiolla, sitten Meilahden Stenbäckinkadulla ja Mäntytiellä. Ensimmäisinä vuosikymmeninä koulu ei pätevöittänyt korkeakouluopintoihin, vaan lukio piti käydä suomen- tai ruotsinkielisissä kouluissa kunnes oma lukio saatiin 1995. Englantilaisella koululla oli jatkomahdollisuutena oma kaksivuotinen sihteeriopisto, joka kuitenkin lakkautettiin 1970-luvun alussa.
Anateema

Anateema (kreik. ανάθεμα), katolisessa kirkossa aikaisemmin myös panna, merkitsee syrjäänasettamista tai erottamista. Anateemasta käytetään usein myös nimitystä kirkonkirous. Anateemalla tarkoitetaan kristinuskossa oppituomiota, jossa jokin käsitys kristillisestä opista julistetaan vääräksi eli harhaoppiseksi (heresia). Esimerkiksi Nikaian ensimmäisessä kirkolliskokouksessa annettiin Areiosta vastaan kohdistettu anateema. Anateema on edelleen voimassa ja se toistetaan jokaisessa ortodoksisessa piispanvalassa.
Alun perin kristillisessä kirkossa ei eroteltu ekskommunikaatiota ja anateemaa, ja ekumeenisten kirkolliskokousten uskonoppia käsitelleiden kaanonien mukaan jokainen, joka opetti tuomittavalla tavalla, piti asettaa anateemaan eli erottaa kristittyjen yhteydestä.

Ortodoksinen kirkko

Anateema on ortodoksisessa kirkossa kirkollisen kurinpidon äärimmäinen muoto. Anateemassa yksilö erotetaan yhteisöstä kokonaan tai tietyksi ajaksi. Anateema kohdistuu pääasiassa harhaoppisiin ja sen käyttöä perustellaan kanoneilla. Anateemaan asettaminen on nykyaikana harvinaista. Kirkko ei anateemassa tuomitse ihmistä vaan hänen mielipiteensä. Hänellä on mahdollisuus luopua harhaopista, tunnustaa virheensä ja palata kirkon yhteyteen. Anateemaa lievempi kirkollinen rangaistus on määräajaksi määrätty ekskommunikaatio, ehtoollisyhteydestä erottaminen.

Katolinen kirkko

Katolisessa kirkossa anateemaa on kutsuttu myös pannaksi (ruots. banna). Ekskommunikaation ja anateeman käsitteet eriytyivät pikkuhiljaa. Paavi Gregorius IX:n kaudella 1300-luvulla anateeman merkitykseksi vakiintui suuri ekskommunikaatio, joka toimeenpantiin juhlallisessa paavillisessa toimituksessa. Toimitukseen kuului muun muassa kellojen soittamista, kirjan sulkeminen ja kynttilöiden sammutus merkiksi siitä, että korkein kirkollinen oikeus oli tehnyt päätöksen eikä käsittelisi asiaa uudelleen ennen kohteen katumista. Katolisuudessa pannaan julistaminen poistettiin uuden kanonisen lain myötä vuonna 1983.
Paavi on historian saatossa käyttänyt oikeuttaan kirkonkirouksen langettamiseen useasti. Pannaan on joutunut muun muassa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Henrik IV vuonna 1076.
Valtakunnanpanna oli keskiajalla käytössä ollut hallitsijan antama julistus. Koska hallitsija oli oikean uskon ylin suojelija, hän julisti harhauskoisen henkilön menettämään yhteiskunnalliset oikeutensa. Valtakunnanpanna julistettiin esimerkiksi Martti Lutheria vastaan Wormsin valtiopäivillä 1521.
Pannahinen on kirkon pannaan joutunut henkilö. Suomessa muun muassa verokapinaan osallistuneet talonpojat joutuivat pannahiksi eli heidät laitettiin pannaan. Pannahinen on myös voimasana ja haukkumanimi.

Muissa liikkeissä

Muista uskonnollisista liikkeistä ainakin Jehovan todistajat käyttävät jossain määrin anateemaa vastaavaa erottamismenettelyä. Jehovan todistajat pidättäytyvät yleensä täysin kanssakäymisestä liikkeestä erotetun tai siitä itse eronneen kanssa, ja menettelyn takia uskonnollinen kanssakäyminen on minimaalista perhe-elämässä ja sukulaissuhteissa.
Maksim Surajev

Maksim Surajev (ven. Максим Викторович Сураев), (s. 24. toukokuuta 1972 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen kosmonautti.
Surajev valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1994 Katschinskissa sijaitsevasta sotakorkeakoulusta. Sen jälkeen hän opiskeli lyhyen aikaa Moskovassa sijaitsevassa Ilmavoimien akatemiassa. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 28. heinäkuuta 1997. Vuonna 1998 jättäessään ilmavoimat hänen sotilasarvonsa oli majuri. Maksim Surajev on naimisissa Anna Aleksandrona Chorokordinan kanssa ja perheessä on yksi lapsi.
Kosmonauttikoulutus päättyi marraskuussa 1999. Vuonna 2008 hän oli Sojuz TMA-12-lennon varamiehistössä ja keväällä 2009 hän oli lennon Sojuz TMA-14 varamiehistössä.  Surajev lensi 30. syyskuuta 2009 lennolla Sojuz TMA-16 Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Hän toimi ISS:n Retkikunta 21:n lentoinsinöörinä. Surajev ja Jeffrey Williams palasivat Maahan Sojuz TMA-16:lla 18. maaliskuuta 2010.
Venäjän media on puinut vuonna 2010, miksei Surajevia ei palkittu mitaleilla, kuten muita kosmonautteja.
Dumfries

Dumfries (gaeliksi Dùn Phris) on kauppala Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Nith-joen kohdalla Dumfries ja Gallowayn paikallishallintoalueella. Dumfries on entinen royal burgh ja entisen Dumfriesshiren kreivikunnan kreivikuntakaupunki. Asukkaita kaupungissa on 43 009.
Ensimmäinen kivisilta Dumfriesin kohdalle Nith-joen yli rakennettiin 1432. Sitä korjattiin 1620 ja lyhennettiin 1800, se on edelleen jalankulkijoiden käytössä ja yksi Skotlannin vanhimmista silloista.
Gallowayn alue sijaitsee rajaseudulla, jonka kuuluminen Skotlantiin ei ole aina ollut itsestään selvää. Niinpä englantilaiset hyökkäsivät, ryöstelivät tai miehittivät Dumfriesiä vuosina 1300, 1448, 1536, 1542, 1547 ja 1570.
Runoilija Robert Burns vietti viimeiset vuotensa Dumfriesissa, ja häntä kunnioitetaan patsaalla kaupungin keskustassa.
Wilfried Van Moer

Ura

Van Moer aloitti pelaajauransa K.S.K. Beverenissä vuonna 1964, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna pääsarjatasolla pelanneeseen Royal Antwerpeniin. Hän työskenteli pelaajauransa ohella myös sähköasentajana. Antwerpenissä Van Moerin ura lähti kuitenkin todelliseen nousuun ja hänet valittiin jo 1966 liigan parhaaksi pelaajaksi. Antwerpenin päävalmentaja Harry Game siirsi Van Moerin laitahyökkääjän roolista keskikentälle, mikä osoittautui lopulta hänen uransa kannalta keskeiseksi muutokseksi, sillä keskikentällä hänestä tuli Jef Jurionin korvaaja Belgian maajoukkueessa.
Antwerpen putosi liigasta 1968 ja Van Moer jatkoi uraansa Standard de Liègessä. Van Moer juhli seuran kanssa kolmea perättäistä Belgian mestaruutta 1969–71 ja tuli valituksi liigan parhaaksi pelaajaksi 1969 sekä 1970. Hän edusti seuraa kaikkiaan kahdeksan kautta ja pelasi 170 liigaottelua. Vuonna 1976 hän siirtyi FC Beringeniin ja moni uskoi Van Moerin uran olevan jo ehtoopuolella. Hän kuitenkin siirtyi 1980 kasvattajasueraansa Bevereniin ja lopetettuaan maajoukkueuransa 1982 hän edusti vielä kaksi kautta Sint-Truidensea kunnes lopetti pitkän uransa 39-vuotiaana 1984.
Maajoukkuetasolla Van Moer edusti Punaisia paholaisia 57 maaottelussa vuosina 1966–82. Hän debytoi lokakuussa 1966 maaottelussa Sveitsiä vastaan ja kuului tulevina vuosina vakiomiehistöön. Hän oli mukana MM-kisoissa 1970 ja teki kaksi maalia Belgian ainoassa voitokkaassa ottelussa El Salvadoria vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin Van Moer oli avainroolissa Belgian edetessä aina välieriin EM-kisoissa. Kisat olivat kuitenkin myös tuhota 27-vuotiaan Van Moerin uran, sillä hänen jalkansa murtui ottelussa Italiaa vastaan. Hän taisteli vuosia vammoja vastaan hakien vauhtia FC Beringenistä. Guy Thys näki 34-vuotiaassa Van Moerissa edelleen mahdollisuuden ja hän palasi maajoukkueseen 1979. Van Moer oli omilla maaleillaan takaamassa Belgian paikan EM-kisoissa 1980. Hän kuului turnauksen ehdottomaan parhaimmistoon ja oli roolillaan nostamassa Belgian sensaatiomaisesti hopealle noissa kisoissa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi Euroopan parhaan jalkapalloilijan äänestyksessä. 
Van Moer jatkoi maajoukkueuraansa vielä MM-kisoihin 1982, joissa Belgian urakka päättyi toiselle kierrokselle. Hänen uransa viimeiseksi otteluksi jäi 0–3 tappioon päättynyt kamppailu Puolaa vastaan. 
Pelaajauransa jälkeen Van Moer on toiminut valmentajana vaatimattomalla menestyksellä. Belgian jalkapalloliitto palkkasi hänet valmennustehtäviin ja 1995 hänestä tuli Paul Van Himstin apuvalmentaja A-maajoukkueessa. Van Himstin potkujen jälkeen hänestä tuli 1996 maajoukkueen päävalmentaja. Van Moer ei kuitenkaan tullut toimeen pelaajien ja liiton kanssa, minkä seurauksena hänen pestinsä jäi vain viiden ottelun mittaiseksi. Tähän päättyi myös Van Moerin pitkä ura jalkapallon parissa.
Hanbok

Hanbok (kor. 한복) (Pohjois-Koreassa joseon-ot (조선옷) on korealainen kansallispuku. Se oli arkivaate vielä 1900-luvun alussa, mutta nykyisin useimmat korealaiset käyttävät hanbokia vain juhlapäivinä kuten häissä, hautajaisissa ja syntymäpäivänä. Joissakin maaseudun kylissä saattaa nähdä hanbokeja arkivaatteinakin.
Arkivaatteet olivat aikoinaan yleensä valkoisia, mutta hanbokit värjättiin syvillä luonnonväreillä. Perinteinen materiaali on silkki, mutta kesäkäyttöön hanbokeja on tehty myös hampusta ja ramista, kun taas talvikäytössä on brokadia ja satiinia.
Yleinen linja on alaspäin leviävä: puku istuu tiukasti ylävartalosta mutta leviää kohti maata ja peittää alavartalon yksityiskohdat.  Alkuperäinen naisten hanbok koostui seitsemästä kerroksesta alusvaatteita, mutta nykyisin käytetään tavallisten alusvaatteiden päällä vain jeogori-nimistä paitaa ja hametta. Miehellä on housut ja jeogori, ja niiden päällä mahdollisesti magoja-välitakki ja durumagi-päällystakki.