google/wiki40b huggingface dataset:
Hugo Gallet

Seuraura

Gallet on HC Amiens Sommen kasvatti. Hän voitti seurassa Ranskan B-juniorisarjan mestaruuden vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäisellä kaudella 2012–2013 Gallet oli myös joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 6+19=25, kuten myös seuraavalla kaudella 2013–2014 tehoilla 10+13=23. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko Ranskan B-juniorisarjan kevään 2014 pudotuspelien pistepörssin tehoilla 4+6=10. Gallet pelasi reilut puolet kaudestaan myös Amiensin U22-joukkueessa, jossa hän voitti Ranskan U22-sarjan mestaruuden.
Kauden 2014–2015 Gallet aloitti Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen paidassa pelaten Ranskan liigacupia. Hän pelasi näin ollen ensimmäisen miesten pelinsä 25. elokuuta 2014 Ligue Magnusissa pelaavaa Chamois de Chamonixia vastaan. Cupin jälkeen Gallet siirtyi Yhdysvaltain NAHL-junioriliigan Austin Bruinsiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Robertson Cupin. Myös kauden 2015–2016 Gallet aloitti Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa pelaten Ranskan liigacupia. Hän siirtyi tämän jälkeen taas jatkamaan uraansa NAHL:n Minnesota Magaciansiin, jossa hänellä oli yli puolet kaudesta pelanneista joukkueen paras teholukema (+4).
Gallet siirtyi kaudeksi 2016–2017 Suomeen ja Turun Palloseuran A-nuorten SM-liigajoukkueeseen. Kaudeksi 2017–2018 hän teki vuoden mittaisen juniorisopimuksen seuran SM-liigajoukkueen kanssa. Galletin kausi eteni kuitenkin kokonaan A-nuorissa.
Heinäkuussa 2018 Gallet siirtyi try-outille Tšekin Extraligan HC Pardubiceen. Hän jäi elokuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta. Viisi päivää myöhemmin Gallet siirtyi kauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella kotimaansa pääsarja Ligue Magnusissa pelaavan Boxers de Bordeaux'n riveihin. Hänen ensimmäinen kautensa miesten pääsarjatasolla toi 44 runkosarjaottelussa tehot 5+22=27 ja seitsemässä playoff-ottelussa neljä syöttöpistettä. Gallet oli runkosarjassa Bordeaux'n tehokkain puolustaja, toiseksi paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies. Hän jakoi koko Ligue Magnusin puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Chamonix HC:n Vojtěch Klozin kanssa. Pudotuspeleissä Gallet oli Bordeaux'n paras syöttäjä Peter Valierin kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi liigan vuoden nuorena pelaajana Trophée Jean-Pierre-Graffilla.
Kaudeksi 2019–2020 Gallet palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin.

Maajoukkueura

Gallet edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019. Yhteensä hän on pelannut 40 A-maaottelua tehopistein 1+5=6. Gallet teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 9. marraskuuta 2017 Cergyssä Sloveniaa vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Damien Fleuryn tekemään maaliin.
Gallet pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti pronssia. Hän pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2016, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan ja ensimmäinen pronssiin. Gallet pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014.

Muuta

Gallet'n pikkuveli Jules pelaa hyökkääjänä Ligue Magnusin Rapaces de Gapissa.
Yhteismitattomuus (tieteenfilosofia)

Yhteismitattomuus (inkommensurabiliteetti) on tilanne, jossa kahden teorian tai asian välillä ei ole olemassa mitattavista asioista riippumatonta, objektiivista mittaa asioiden paremmuuden vertailuun.
Yhteismitattomuus on merkittävä käsite tieteenfilosofiassa - mikäli halutaan löytää jonkin ilmiön selittämiseen parempi kahdesta tai useammasta teoriasta, tämä käy mahdottomaksi ellei ole mitään objektiivista perustetta teorioiden vertailemiseksi. Tälläistä tilannetta sanotaan yhteismitattomuudeksi.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2003

Le Mansin 24 tunnin ajo 2003 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 14.–15. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Bentleylla ajaneet Rinaldo Capello, Tom Kristensen ja Guy Smith.
HMCS Margaree

Siirto Kanadalle

Kanadan hallitus aloitti keskustelun 25. kesäkuuta 1940 uponneen HMCS Fraserin korvaamisesta. Diana oli huollettavana telakalla Lontoossa, kun sen siirto Kanadalle vahvistettiin. Alus poistettiin Kuninkaallisen laivaston palveluksesta ja se siirrettiin 6. syyskuuta 1940 Kanadan laivastolle nimellä HMCS Margaree.

Palvelus

Margaree päätti lokakuun alussa koulutuksensa ja se lähti 17. lokakuuta Londonderrystä Pohjois-Irlannista liitettynä saattueeseen OL8. Alus oli saattueen ainoa suoja ennen sen liittymistä suurempaan saattueeseen Halifaxin matkaa varten.
Alus törmäsi 22. lokakuuta rahtialus MV Port Fairyn kanssa, jolloin hävittäjä upposi vieden mukanaan 142 henkeä aluksen päällikkö mukaan lukien. Rahtialus pelasti 42 henkeä.
Engie

Kartellisakko

Euroopan Unioni määräsi heinäkuussa 2009 GDF Suezille ja saksalaiselle energiayhtiölle E.ON:lle kummallekin 553 milj. euron sakot kilpailulakien rikkomisesta. Yhtiöt olivat sopineen että eivät kilpailusi keskenään kotimarkkinoillaan vuonna 1975, kun ne rakensivat putken jota pitkin saatiin venäläistä kaasua Saksasta Ranskaan.
Füchse Duisburg

Füchse Duisburg on saksalainen jääkiekkoseura, joka pelasi aiemmin maansa korkeimmalla sarjatasolla (DEL), nykyisin kolmanneksi korkeimmalla tasolla, Oberligassa. Seura on perustettu 1991, ja se nousi DEL-liigaan 2005, missä se pelasi kevääseen 2009 asti sijoittuen sijoille 14.-16.
Antillienrastuli

Levinneisyys

Antillienrastulia tavataan Jamaikassa, Hispaniolalla, Dominicassa, Martiniquessa, Saint Luciassa ja Saint Vincentilla. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rautatiehallitus

Rautatiehallitus oli Suomessa vuosina 1877–1990 toiminut keskusvirasto, joka johti Valtionrautateiden toimintaa. Se muutettiin valtion liikelaitokseksi 1990 ja yhtiöitettiin 1.7.1995, jolloin syntyi nykyinen VR-yhtymä. Osa rautatiehallituksen viranomaistehtävistä siirtyi samassa yhteydessä perustetulle ratahallintokeskukselle.
Rautatiehallitusta edelsi vuoteen 1863 rautatiejohtokunta, joka valvoi maan ensimmäisen rautatien, Helsinki–Hämeenlinna-radan, rakentamista ja liikennöintiä, sekä vuosina 1863–1877 Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen alainen rautatiepäällikön kanslia. Rautatiehallitus perustettiin 25.7.1877 ja se toimi aluksi senaatin maanviljelystoimituskunnan alaisena, kunnes kulkulaitostoimituskunta perustettiin vuonna 1892. Suomen itsenäisyyden aikana se toimi ensin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön, vuodesta 1970 lähtien liikenneministeriön alaisuudessa. 
Rautatiehallituksen tehtävänä oli hoitaa rautatieliikennettä, huolehtia rautateille tarpeellisen kaluston hankkimisesta ja rakennusten rakentamisesta sekä lipputulojen kannosta ja tilityksestä. Uusien ratayhteyksien rakentaminen lisättiin sen tehtäviin 1923. Rautatiehallituksen pääjohtaja oli samalla myös valtionrautateiden päällikkö.
HMS Warrior (1781)

Palvelus

Alus osallistui 1782 Saintesin taisteluun. Vuonna 1801 alus kuului amiraali Sir Hyde Parkerin johtamaan reserviin Kööpenhaminan taistelussa eikä se siten osallistunut varsinaiseen taisteluun. Vuonna 1805 alus kuului amiraali Robert Calderin laivastoon Finisterren taistelussa. Saman vuoden joulukuussa alus hinasi HMS Victoryn Spitheadiin.
Aluksesta tehtiin vastaanottoalus 1818 ja edelleen 1840 vankilaiva. Se romutettiin 1857.
Oscar (Irlantilainen mytologia)

Oscar (oscara = 'peuran ystävä') on Fenian-tarujen hahmo Irlantilaisessa mytologiassa
Hän on Oisínin ja naiskeiju Niamhin soturipoika sekä eeppisen sankarin Fionn mac Cumhailin pojanpoika.  Oscarilla on myös kaunis sisar Plor na mBan.
Vaikka Oscar tuli mukaan myöhäisenä lisäyksenä Fenian-tarustoon, on Oscar suosittu hahmo ja esiintyy näkyvästi monissa myöhäisissä Fenian-taruissaa. Hän taistelee isoisänsä johtamassa Fianna-nimisessä soturijoukkiossa. 
Hänen kuolemansa on kuvailtu Cath Gabhrassa (Gabhran taistelu). Siinä Fianna käy sotaan Irlannin suurkuningasta Cairbre Lifechairia vastaan.
Oscar surmaa taistelukentällä Cairbren pojat, prinssit Connin ja Artin. Taistelun tuoksinassa Cairbre saa kuolettavan iskun Oscarilta, mutta myös Oscar itse kuolee, kun raivostunut Cairbre sinkoaa keihään Oscarin selän läpi, ja se iskeytyy suoraan sydämeen. Oscarin kuolema saa Fionnin puhkeamaan kyyneliin ainoan kerran elämässään.
William Richardson Linton

William Richardson Linton (1850–1908) oli englantilainen kasvitieteilijä.
William Richardson Linton oli nuorin Henry ja Charlotte Lintonin seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä puoleisessa suvussa oli monia pappeja. Williamin vanhempi veli Edmund Francis Linton muutti Dorsetiin, missä hänestä tuli kappalainen. Hän julkaisi luettelon Dorsetin sienilajeista. Veljekset harjoittivat kasvitiedettä myös yhdessä ja julkaisivat luetteloita vaikeasti luokiteltavista putkilokasveista keltanot (Hieracium), vatukat (Rubus) ja pajut (Salix).
William kävi koulua Warwickshiren Leamingtonissa ja valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1873. Hän toimi opettajana lähetysseuran koulussa Islingtonissa, matkusteli Palestiinassa vuonna 1881 ja asettui kirkkoherraksi ja opettajaksi Derbyshiren Shirleyyn vuonna 1886. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Alice Shirleyn kanssa. Shirleyn suku oli Lintonin uuden kotipaikkakunnan merkittävimpiä, ja heillä on luultavasti ollut vaikutusta Linton työ- ja asuinpaikan valinnassa. Shirley on pieni seurakunta lähellä Ashbornea Chirnetin laaksossa, sen koulua kävi Lintonin aikana noin 40 oppilasta.
Koulu-aikanaan 1860-luvulla Warwickshiressä Linton oli tutustunut toiseen kasviharrastajaan Henry Charles Lyon Readeriin. He vastasivat vuonna 1896 lehti-ilmoitukseen, joita Coslett Herbert Waddell oli julkaissut lehdissä Science Gossip, Irish Naturalist ja Journal of Botany, ja liittyivät vastaperustettuun sammalnäytteiden vaihtoseuraan, Moss Exchange Clubiin. Siitä kehittyi myöhemmin British Bryological Society.
Linton tutki ja keräsi järjestelmällisesti Derbyshiren kasveja. Hänen työstään julkaisiin kirja Flora of Derbyshire. Kasviluettelojen lisäksi noin 400-sivuisessa teoksessa kerrotaan Derbyshiren sademääristä, lämpötilojen mukaan määritellyistä ilmastovyöhykkeistä ja eri kasvilajien kukinta-ajoista maaperän tyypeistä. Vuonna 1969 teos päivitettiin ja Derbyn kaupunginmuseo julkaisi siitä uuden laitoksen.
Lintonin keräämiä kasvinäytteitä on satoja; Britannian kasvitieteellisen seuran luettelossa mainitaan 902 Lintonin keräämää kasvilajia. Lintonin keräämiä kasvinäytteitä on monissa museoissa kuten Lontoon Natural History Museumissa ja Belfastissa.
Leopardimonninen

Koko ja ulkonäkö

Leopardimonnisen enimmäispituus on viisi senttiä. Leopardimonninen on laajalle levinnyt, ja eri seuduilta tulevat kalat voivat olla jonkin verran erivärisiä.

Alkuperä

Leopardimonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta Amazonin keskiosista, Perun Amazonista ja Surinamen rannikkoalueelta.

Käyttäytyminen

Muiden monnisten tavoin leopardimonninen oleilee mieluiten pohjassa, jonka pitää olla mieluiten hienoa hiekkaa. Laji viihtyy pohjalla.

Vesiolot

Sopiva veden lämpötila on 22–26 °C, pH 6–8 ja veden kovuus dH 5–19.
Lajille tyypillistä on käydä nopealla syöksähdyksellä haukkaamassa happea veden pinnasta.
Hr. Ms. Jan van Gelder (1937)

Palvelus

Alus vaurioitui 8. lokakuuta 1939 Terschellingin edustalla omista miinoistaan. Miehistöstä sai kolme surmansa, kolme katosi ja seitsemän haavoittui. Rijkswerf Willemsoordilla Den Helderissä tehtyjen korjausten jälkeen alukselle tehtiin Gustolla Schiedamissa uusi perä. Alus palasi palvelukseen 17. huhtikuuta 1940.
Alus ei liittynyt vanhaan viirikköönsä, vaan se saattoi sukellusvene Hr. Ms. O 13:n Britteinsaarille 10. toukokuuta. Alus suojasi 29.-31. toukokuuta matkustaja-alus Batavier II:n Cherbourgiin ja takaisin. Alus nouti 280 alankomaalaista lentäjää ja jalkaväkisotilasta Cherbourgista.
Alus modernisoitiin vuonna 1940, minkä jälkeen se liitettiin Milford Haveniin sijoitettuun 11. raivaajalaivueeseen. Myöhemmin alus oli vuonna 1941 muutmana kuukauden 9. raivaajalaivueessa Portlandin edustalla. Laivueissa alus oli pääasiassa poijualuksena merkiten raivattua väylää. Lokakuusta 1941 alkaen aluksella oli muutamia aktiivisempia kuukausia, kun se raivasi akustisia herätemiinoja Harwichin ja Wightin edustoilta.
Alus siirrettiin myöhemmin Skotlantiin, jossa se saattoi sukellusvenelaivueen aluksia. Alus poistettiin palveluksesta 26. maaliskuuta 1943 ja se luovutettiin Britannian laivastolle, joka palautti aluksen maaliskuussa 1945.
Alus palautettiin palvelukseen vanhalla nimellään. Se lähti pian palvelukseen oton jälkeen Hollannin Itä-INtiaan vartioalukseksi. Palattuaan Eurooppaan alus muutettiin puominvartioalukseksi vuonna 1950. Alus poistettiin 1961 alusluettelosta ja se luovutettiin Zeekadetkorps Nederlandille. Alus on romutettu.
Toein Asakusa-linja

Junat

Asakusa-linjaa ajaa 6 yhtiötä: Toei, Keikyū, Keisei, Hokuso, Chiba New Town Railway ja Shibayama Railway. Kaikki junat ovat kahdeksanvaunuisia.

Toei

5300: vuodesta 1991
5500: vuodesta 2018

Keisei

3000: vuodesta 2002
3050: vuodesta 2010
3400: vuodesta 1993
3600: vuodesta 1982
3700: vuodesta 1991

Keikyū

600: vuodesta 1994
N1000: vuodesta 2002
1500: vuodesta 1985

Hokuso

7300: vuodesta 1992
7500: vuodesta 2006

Chiba New Town Railway

9100: vuodesta 1994
9200: vuodesta 2013
9800: vuodesta 2017

Shibayama Railway

3600
Palazzolo Acreide

Myöhempi historia

Saraseenit tuhosivat Akrain noin vuonna 827. Italialainen tutkija Tommaso Fazello löysi kaupungin jäännökset 1500-luvulla.
Nykyinen Palazzolo Acreiden kaupunki perustettiin Akrain alapuolelle kukkulan itäiselle rinteelle. Arabimaantieteilijä Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi mainitsi uuden kaupungin ensimmäistä kertaa vuonna 1145 nimellä Balansùl. Kylä oli läänitetty ja se alkoi laajeta 1200-luvulla normannilinnoituksen ympärille. Kylä tuhoutui vuoden 1693 maanjäristyksessä ja uudelleenrakennettiin barokkityylillä 1700-luvulla samalle paikalle.

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Palazzolo Acreide rakennettiin lähes kokonaan uudelleen vuoden 1693 maanjäristyksessä, joten kaupunkikuvaa hallitsevat muiden Val di Noton alueen kaupunkien tavoin sisilialaista barokkia edustavat rakennukset.
Kaupungin pääkadut ovat Corso Vittorio Emanuele ja Via Carlo Alberto, jotka yhdistyvät Piazza del Popolo -aukiolla. Aukiota hallitsee Chiesa di San Sebastiano -kirkko, joka kohoaa portaiden yläpäässä. Kolmilaivainen kirkko on uudelleenrakennettu vuonna 1703 ja se on tunnettu stukkokoristeluistaan, jotka ovat Vito D'Annan töitä.
Corso Vittorio Emanuelen toisessa päässä on kirkko Chiesa dell'Immacolata, jossa on merkittävä Francesco Lauranan veistos, joka esittää Neitsyt Mariaa ja Jeesus-lasta. Via Carlo Albertolla on monia barokkipalatseja. Poikkikadulla Via Machiavelli on Casa-museo di Antonino Uccello, joka esittelee historiallisia asumuksia.
Muita kaupungin nähtävyyksiä ovat mm. Piazza Umberto I -aukiolla sijaitseva kirkko Chiesa di San Paolo, jonka todennäköisesti suunnitteli Notossa paljon työskennellyt Vincenzo Sinatra ja keskeneräiseksi jäänyt Chiesa Madonna Annunziata -kirkko. Jälkimmäisen huomiota herättävä yksityiskohta on julkisivun kierteiset pylväät. Kirkossa on myös Antonello Da Messinan kuuluisa maalaus Marian ilmestys.

Kaupungin ympäristö

Antiikin Akrain arkeologinen alue sijaitsee nykyisen kaupungin lounaispuolella. Kaupungin akropoliilla sijaitsevat muun muassa kreikkalaisen teatterin ja buleuterionin rauniot. Teatterin vieressä on vanha kreikkalainen kivilouhos, joita kristityt käyttivät myöhemmin asumuksina ja katakombeina.
Vajaan kilometrin päästä arkeologiselta alueelta löytyy 12 kiveenhakattua hahmoa 200-luvulta eaa. Ne edustavat sisilialaista varhaista itämaista kulttia. Suurin veistoksista esittää Vähästä-Aasiasta peräisin olevaa Kybele-jumalatarta.
Jogla

Maantiede ja asutus

Joglan kunnan pinta-ala on 110,8 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Borovitšin piirin Perjodkin, idässä ja kaakossa Opetšenski Posadin, lounaassa Železkovon ja luoteessa Borovitšin kuntiin. Pinta-alasta 34,4 % on metsää ja 4,6 % maatalousmaata.
Kunta sijaitsee Valdain ylängön jakavassa Mstajoen laaksossa. Muita jokia ovat Velgija, Golohovka, Požanka, Tjoplenki, Olovenka ja Širena. Hyötykaivannaisiin kuuluu tulenkestävä savi.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 12 kylää: Bazarova Gorka, Dubki, Mežuritšje, Mihalevo, Ovintšuha, Poddubje, Putlino, Rovnoje, Šibotovo, Solono, Staroselje ja Verhovskoje. Sadan–kahdensadan hengen asutuskeskuksia ovat Rovnoje, Šibotovo ja Putlino.

Historia

Joglan kylän laidalta on löydetty kivikautinen asuinpaikka. Sen nimi perustuu muinaisslaavin ’joen mutkaa’ tarkoittavaan sanaan jeglina. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1564. Sen asukkaat toimivat maanviljelijöinä ja vaikeakulkuisen Mstajoen kauppareitin luotseina sekä kävivät ansiotöissä Pietarissa. Jogla sijaitsi alun perin Mstan rannalla, mutta 1800-luvun alussa sattuneen tulipalon jälkeen se siirrettiin kauemmas joesta.

Liikenne, talous ja palvelut

Joglan kautta kulkee Borovitšin, Opetšenski Posadin ja Perelutšin välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Borovitšiin.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii Borovitšin suurkanala sekä vuonna 2000 perustettu ompelimo. Osa työvoimasta työskentelee Borovitšissa.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, ammattikoulun haaraosasto, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto ja posti. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta ja joukko yksityisyrittäjiä.

Nähtävyydet

Mstajoen rannalla Putlinossa sijaitsee varhaiskeskiaikainen asuinpaikka ja kumpuhauta. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Joglan ja Rovnojen kirkot sekä Joglan vanhat asuintalot. Muita nähtävyyksiä ovat Mstajoen kosket sekä Mstaan laskeva Paneredkan karstijoki.
HMS Indefatigable (1909)

Ensimmäinen maailmansota

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä HMS Indefatigable palveli edelleen Välimerellä ja alus otti osaa saksalaisten risteilijöiden SMS Goebenin ja SMS Breslaun ahdisteluun elokuussa 1914. Hellaksen niemimaan pommituksiin alus osallistui 3. marraskuuta, jolloin siitä tehtiin amiraali Cardenin lippulaiva. HMS Inflexible vapautti sen lippulaivan tehtävistä tammikuussa 1915, jolloin HMS Indefatigable lähti Maltalle huoltoon. Huollosta palattuaan HMS Indefatigable liitettiin helmikuussa 1915 osaksi 2. Taistelulaivaviirikköä Suuressa laivastossa Scapa Flowssa.
Korruptio Nigeriassa

Korruptio Nigeriassa kertoo Nigerian korruptiosta eli vallan väärinkäytöstä oman tai sidosryhmän edun tavoitteluun. Nigeria oli sijalla 121 vuonna 2008 Transparency Internationalin korruptiolistalla Corruption Perceptions Index 2008
180 maasta.
Huhtikuussa 2008 presidentti Yar’Adua antoi hallitukselleen syytesuojan suhteessa korruptioon. New Partnership for African
Development (NEPAD) raportin mukaan Nigerian köyhyys johtuu pääasiassa korruptiosta.

Politiikka

Nigerian presidentin (1993–98) Sani Abacha on arvioitu kavaltaneen hallintoaikanaan 2-5 mrd. dollaria, kun vuonna 2001 nigerialaisten keskimääräinen BKT oli 319 $. Yläraja vastaa 10 % Nigerian öljyn vuosituloista viiden vuoden ajan. Sen jälkeen kenraali Abdulsalami Abubakar ja Olusegun Obasanjo ovat yrittäneet palauttaa rahoja ulkomailta mm. Sveitsistä, Luxemburgista ja Liechtensteinista.
Korruptiobarometrin 2009 mukaan nigerialaiset pitivät poliittisia puolueita kaikkein korruptoituneimpana (63 %), mutta hallituksen korruption vastaisia toimia tehokkaina (71 %).

Hallinto

Vuonna 2008 Economic and Financial Crimes Commission (EFCC) haastoi 3 entistä kuvernööriä korruptiosta.

Lahjonta

Vuoden aikana kyselyyn 10/2008–2/2009 vastanneista perheistä oli maksanut 17 %  lahjuksia, kun vastaava arvo kyselyssä oli Kreikassa 18 %, Indonesiassa 29 % ja Venäjällä 31 %.

Rahanpesu

Britannian hallitus on avustanut kansainvälisen rahanpesun kitkemiseksi Nigerian virkamiesten korruptiossa. Vuonna 2009 Britannia antoi Nigerialle 132 miljoonaa puntaa apua mukaan lukien turvallisuusapua vaatimatta viranomaisten tilivelvollisuutta korruptiokäytännöissä tai  ihmisoikeusrikkomuksissa.

Pankkijärjestelmä

Nigerian pankkijärjestelmässä monet pankit kaatuivat 1990-luvulla aiheuttaen tappioita tallettajille ja omistajille. Tappiot aiheutuivat pankinomistajien ja johtajien petoksesta, jossa he olivat myöntäneet katteettomia lainoja. Niistä syntyi suuret tappiot ja käteisvarojen pula. Pankit antoivat katteettomia lainoja pankin johtajille, pankin omistajille ja ystäville. Joissain tapauksissa rahastot yksinkertaisesti kavallettiin. Useita oikeustapauksia aloitettiin vuonna 2008.

Terveydenhoito

Korruptio aiheuttaa turvatonta lääkehoitoa Nigeriassa.
ICarly

iCarly on yhdysvaltalaisen Nickelodeon-kaapelikanavan nuorten tilannekomediasarja. Televisiosarjan ensi-ilta oli 8. syyskuuta 2007. Sarja päättyi 23. marraskuuta 2012. Sarjaa tehtiin kaikkiaan kuusi tuotantokautta.

Juoni

Sarja kertoo Carly Shay -nimisestä tytöstä (Miranda Cosgrove), joka tekee omaa internet-show'ta nimeltä iCarly ystäviensä Samin (Jennette McCurdy) ja Freddien (Nathan Kress) kanssa. Tyttöjen temppuvideo päätyy vahingossa Spals wacw -nettisivustolle ja suursuosiosta rohkaistuneena Carly pestaa Samin juontokaveriksi ja toisen ystävänsä Freddien tekniseksi tuottajaksi. Niin he saavat iCarlyn viikoittaiseksi show'ksi.
Ananas

Hedelmä

Hedelmä on jopa kolmen–neljän kilogramman painoinen, kellertävän tai sinertävän ruskea ja sisältää runsaasti A-, B- ja C-vitamiineja. Se sisältää myös runsaasti mangaania. Hedelmän päältä kasvaa pieniä vihreitä lehtiä (niin kutsuttu ananaksen kruunu). Nykyisin ananas on tärkeä hedelmäkasvi, jonka sadosta suurin osa tölkitetään. Suurin ananaksen tuottajamaa on Filippiinit. Muita suuria ananaksentuottajia ovat muun muassa Thaimaa, Costa Rica, Indonesia, Kiina, Brasilia ja Intia. Kaakkois-Aasiassa sitä viljellään myös kuitukasvina (ananashamppu).
Ananaksen hedelmä kehittyy kokonaisesta kukinnosta, jonka yksittäiset marjat kasvavat yhteen ja paisuvat muodostaen kerrotun hedelmän. Ananaksen voisi siis luokitella marjaksi tai marjasadoksi.

Vaikutukset

Ananas sisältää bromelaiini-nimistä entsyymiä, joka hajottaa proteiineja ja siten helpottaa ruokien sulattamista. Bromelaiini vähentää tulehduksia, mutta sitä on sekä tölkkiananaksessa että tuoreessa melko vähän. Ananaksella on diureettinen vaikutus.

Historiaa

Etelä-Amerikan intiaanien tiedetään viljelleen ananasta jo esihistorialliselta ajalta lähtien, mutta Eurooppaan se tuli vasta, kun Kolumbus toisella matkallaan vuonna 1494 löysi ananaksen Guadeloupen saarelta, jolloin hän nimesi sen ”mäntyomenaksi”, koska hedelmä muistutti käpyä. 1500-luvulla Jean de Lery väitti löytäneensä ananaksen ensimmäisenä eurooppalaisena Brasiliasta. Pian tämän jälkeen kasvi tuotiin Ranskaan ja Englantiin, mutta vielä 1800-luvun alussa ananas oli erittäin harvinainen ja kallis herkku.
Moccamaster

Moccamaster on Technivormin valmistama kahvinkeitin. Ensimmäinen Moccamaster, jonka suunnitteli Gerard C. Smit, julkistettiin vuonna 1969. Moccamaster-kahvinkeittimet valmistetaan käsityönä Alankomaissa. 
Moccamaster-kahvinkeittimissä käytetään kahden erillisen vastuksen tekniikkaa. Vastuksista tehokkaampi lämmittää veden 92–96-asteiseksi, kun taas pienempitehoinen lämpölevyn vastus pyrkii pitämään valmiin kahvin 80–85 asteen lämpötilassa. Energian säästämiseksi suurempi vastus sammuu automaattisesti, kun vesi on lämmitetty ja juoksutettu suodatinsuppiloon. 
Osassa malleista on kaksitehoinen lämpölevy, jota säädetään erillisellä kytkimellä. Täyttä tehoa käytetään, jos kahvi nautitaan heti, kun taas pienempää tehoa käytetään, mikäli kahvia joudutaan seisottamaan pidempään. Jos kahvi joutuu seisomaan yli puoli tuntia, suositellaan termospullon käyttöä, jotta juoma ei muuttuisi ilman ja lämmön yhteisvaikutuksesta kitkeräksi. Kahvin määrä ei olennaisesti vaikuta tarvittavaan lämpimänäpitotehoon, mutta mitä suurempi määrä juuri tippunutta kahvia on, sitä pidempään se pysyy yli 80-asteisena pienemmälläkin lämpöteholla. Osassa Moccamaster-malleista on kaksitehoisen lämpölevyn lisäksi mekaaninen tai automaattinen tippalukko sekä automaattinen virrankatkaisu.
Moccamastereihin on saatavilla varaosina esimerkiksi lasipannuja, muoviosia ja kytkimiä.
Suomessa Moccamaster-merkkiä edustaa Oy Moccamaster Nordic Ab. Vuonna 2016 Moccamaster äänestettiin Suomen seitsemänneksi arvostetuimmaksi tuotemerkiksi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä.