Sex and the City – Sinkkuelämää

Tarina

Sarjan lopusta on nyt kulunut neljä vuotta. Elokuva alkaa kuvakoosteella Carriesta (Sarah Jessica Parker), Samanthasta (Kim Cattrall), Charlottesta (Kristin Davis) ja Mirandasta (Cynthia Nixon) kävelemässä New Yorkin halki. Samalla kerrataan tv-sarjan tapahtumia ja mitä sarjan kuudennen kauden lopun ja elokuvan välillä on tapahtunut. Sen jälkeen nähdään Carrie ja Kiho (Chris Noth), jotka ovat katsastamassa asuntoja aikomuksenaan muuttaa yhteen. Carrie ihastuu erääseen kattohuoneistoon, joka on aivan liian kallis, mutta Kiho suostuu välittömästi maksamaan sen heille. Carrie ei ole varma, onko ratkaisu kuitenkaan viisas, sillä hehän eivät ole naimisissa; eron sattuessa Carriella itsellään ei olisi laillisia oikeuksia heidän kotiinsa. Carrie tarjoutuu myymään oman asuntonsa, ja Carrin pelot tukahduttaakseen Kiho ehdottaa, että he menisivät naimisiin.
Miranda huomaa, että tasapainottelu työn, kodin ja sosiaalisen elämän välillä alkaa olla yhä vaikeampaa. Hän tunnustaa muille tytöille, etteivät hän ja Steve (David Eigenberg) ole harrastaneet seksiä puoleen vuoteen. Mirandan maailma järkkyy, kun Steve paljastaa maanneensa toisen naisen kanssa, ja hän eroaa Stevestä välittömästi.
Riideltyään Steven kanssa Carrien ja Kihon harjoittelupäivällisillä Miranda on yhä järkyttynyt miehensä tekemästä hairahduksesta. Niinpä hän kertoo Kiholle suoraan, että hän ja Carrie ovat hulluja mennessään naimisiin, sillä naimisiinmeno pilaa kaiken. Hääpäivänä Kiho käsittää, ettei voi mennä naimisiin Carrien kanssa, ja hän yrittää soittaa Carrille useita kertoja mutta tuloksetta. Järkyttynyt Carrie pakenee häistään. Kiho muuttaa mielensä ja pysäyttää Carrien nähdessään tämän limusiinin ajavan poispäin. Nöyryytetty ja petetty Carrie hyökkää raivokkaasti Kihon kimppuun hääkimppunsa kanssa samalla, kun Miranda ja Charlotte katsovat miestä murhaavasti. Sen jälkeen Carrie ja hänen ystävänsä lähtevät Carrien varaamalle häämatkalle Meksikoon, missä he yrittävät rauhoittua ja kerätä itsensä kokoon.
Palattuaan New Yorkiin Carrie palkkaa apulaisen, Louisen (Jennifer Hudson), auttamaan häntä muuttamaan takaisin vanhaan asuntoonsa ja hoitamaan muita hänen töihinsä liittyviä asioita hänen puolestaan. Charlotte saa lääkärissä käytyään tietää olevansa raskaana. Miranda paljastaa Carrielle viimein, mitä harjoittelupäivällisillä oikein tapahtui. Sen johdosta he riitaantuvat hetkeksi. Mietiskeltyään Carrien kanssa käymäänsä riitaa Miranda suostuu käymään Steven kanssa pariterapiassa, ja he pääsevät lopulta sopuun. Sillä välin Samantha sortuu ylisyöntiin yrittäessään olla pettämättä Smithiä (Jason Lewis) Danten (Gilles Marini) kanssa. Lopulta hän kuitenkin tajuaa, ettei heidän suhteensa enää toimi ja että hänen täytyy saada ajatella myös itseään. Samantha ja Smith eroavat, ja Samantha muuttaa takaisin New Yorkiin. Charlotte on huolissaan syntymättömän vauvansa hyvinvoinnista useita kuukausia, sillä hänestä tuntuu, että hänen elämänsä on liian täydellistä.
Tavattuaan Kihon yllättäen eräässä ravintolassa Charlotte on niin raivoissaan, että hänen synnytyksensä käynnistyy. Kiho ajaa hänet sairaalaan ja odottaa, kunnes Roseksi nimetty vauva syntyy, sillä hän toivoo näkevänsä Carrien. Harry (Evan Handler) välittää Carrielle viestin, jossa Kiho toivoo Carrien soittavan hänelle. Viestin mukaan Kiho on myös kirjoittanut Carrielle useita kertoja, muttei ole saanut ainuttakaan vastausta. Carrie tutkii saamiaan viestejä ennen kuin tajuaa, että Jennifer on säilyttänyt Kihon lähettämiä sähköposteja salasanalla suojatussa kansiossa siitä asti, kun Carrie sanoi haluavansa katkaista kaikki yhteydet Kihoon. Carrie löytää tusinoittain Kihon lähettämiä kirjeitä, jotka on kopioitu kirjasta nimeltä Rakkauskirjeitä suurmiehiltä, osa 1, jonka Carrie oli näyttänyt Kiholle ennen häitä. Viimeisessä kirjeessään Kiho pyytää omin sanoin anteeksi munaustaan ja lupaa rakastaa Carrieta ikuisesti.
Tuntia ennen kuin Kihon heille ostaman kattohuoneiston lukot vaihdetaan, Carrie menee huoneistoon hakemaan sinne jättämänsä Manolo Blahnikin kengät. Hän löytää Kihon vaatekomerosta, jonka tämä on rakentanut Carrielle. Heti nähdessään Kihon Carrie unohtaa suuttumuksensa. Hän juoksee Kihon syliin, ja pari suutelee intohimoisesti. He viettävät viimeisen tunnin asunnossaan tehden sovintoa jutellen ja anteeksipyydellen. Sen jälkeen Kiho kosii Carrieta asianmukaisesti ja käyttää kihlasormuksena yhtä Carrien timantein koristeltua kenkää. Myöhemmin he menevät naimisiin yksityisessä ja yksinkertaisessa seremoniassa New Yorkin kaupungintalossa. Carriella on päällään alkuperäinen hääpukunsa, jonka hän osti eräästä vintagekaupasta, ja jaloissaan hänellä on siniset Manolot. Suudeltuaan morsianta Kiho kuiskaa tämän korvaan: ”Aina sinun. Aina minun. Aina meidän.” Se on Ludvig van Beethovenin kirjoittama säe, jonka Carrie oli aiemmin lukenut Kiholle kirjasta Rakkauskirjeitä suurmiehiltä, osa 1. Pari pitää pienet juhlat ystäviensä kanssa paikallisessa ravintolassa. Elokuva päättyy naisnelikon istuessa eräässä ravintolassa ja juhlistamassa Samanthan 50-vuotissyntymäpäiviä. Carrie nostaa maljan seuraavalle viidellekymmenelle vuodelle.