google/wiki40b huggingface dataset:
Harvey Glatman

Harvey Glatman (10. joulukuuta 1927 Bronx, New York – 18. syyskuuta 1959 San Quentin) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän oli vanhempiensa Albert ja Ophelia Glatmanin ainoa lapsi. Hän asui lapsuudessaan sekä New Yorkissa että Denverissä ja kävi Denver East High Schoolia. Hän kuului luokkansa parhaimmistoon.
5. joulukuuta 1945 aloitti vankeustuomion kärsimisen. Hän oli sitonut, hyväksikäyttänyt ja ryöstänyt lukuisia naisia eri osavaltioissa. Hänet vapautettiin vuonna 1951. Hän muutti tammikuussa 1957 Kaliforniaan, jossa hän alkoi tappaa uhrejaan. Hän surmasi ainakin Judy Ann Dullin (1. elokuuta 1957), Shirley Ann Bridgefordin (9. maaliskuuta 1958) ja Ruth Mercadon (24. heinäkuuta 1958). Glatman pidätettiin yhden hyökkäyksen yhteydessä 27. lokakuuta 1958, ja 31. lokakuuta hänet pidätettiin Bridgefordin ja Mercadon murhista epäiltynä.
16. joulukuuta 1958 Glatman sai kuolemantuomion, ja hänet teloitettiin 31-vuotiaana  kaasukammiossa. Hän oli houkutellut uhrejaan kuvattavikseen ja tehnyt murhat köydellä.
Glatmanin on epäilty surmanneen vuonna 1954 Boulderissa "Jane Doen", jonka henkilöllisyys paljastui vasta vuonna 2009. Uhrin nimi oli Dorothy Gay Howard.
Joshua Reynolds

Sir Joshua Reynolds (16. heinäkuuta 1723 – 23. helmikuuta 1792) oli brittiläinen taidemaalari. Reynolds tunnetaan parhaiten lukuisista eleganteista muotokuvistaan. Hän oli 1700-luvun johtavia muotokuvamaalareita
Reynolds oli 1700-luvun jälkipuoliskolla Englannin taiteen keskeisin vaikuttaja. Hän otti etäisyyttä Englannin kuvataidetta 1700-luvun alussa leimanneisiin humoristisiin laatukuviin. Niiden sijalle Reynolds halusi tuoda maalaustaiteeseen mannermaisen tyylikkyyden. Kun Royal Academy of Arts vuonna 1768 perustettiin, valittiin Reynolds sen johtoon. Kuningas Yrjö III aateloi Reynoldsin seuraavana vuonna. 
Vuodesta 1784 hän toimi hovimaalarina. Hän on kuuluisa muotokuvistaan. Myös lapsikuvia hän maalasi paljon. Suomessa Ateneumin taidemuseossa on yksi hänen monista omakuvistaan.
Joshua Reynolds sai matkoiltaan vaikutteita mm. Rembrandtilta, Rubensilta ja Michelangelolta. Erityisesti hänen seurapiirimuotokuvansa ovat vaikuttaneet englantilaiseen taiteeseen.
Taalainmaanhevonen

Taalainmaanhevonen (ruots. dalahäst) on puusta veistetty, useimmiten punaiseksi maalattu hevonen, jonka pintaan on maalattu koristekuvioita. Hevonen on alun perin lähtöisin Ruotsin Taalainmaalta, Moran kunnasta. Pienimmät hevoset ovat kooltaan muutaman senttimetrin. Maailman suurin taalainmaanhevonen on 13 metriä korkea ja se sijaitsee Avestassa Ruotsissa.
Puuhevosia on valmistettu Taalainmaalla 1700-luvulta alkaen. Aluksi ne olivat joko huonekaluteollisuuden sivutuotteita tai lasten leikkikaluja. Nykyinen muoto vakiintui 1800-luvun lopulla. New Yorkin maailmannäyttelyssä 1939 Ruotsia edusti taalainmaanhevonen, ja siitä lähtien sitä on käytetty usein Ruotsin symbolina. Taalainmaanhevonen on nykyään suosituimpia Ruotsista hankittavia matkamuistoja.
Charles Barry

Sir Charles Barry (23. toukokuuta 1795 Lontoo – 12. toukokuuta 1860 Lontoo) oli brittiläinen arkkitehti, jonka työt edustavat pääasiassa uusgotiikkaa. Hänen tunnetuimpia töitään on Britannian parlamenttitalo eli Westminsterin palatsi, jonka pääarkkitehti hän oli.
Barry oli paperikauppiaan poika. Hän toimi aluksi oppipoikana maanmittaus- ja arkkitehtitoimistossa ja perehtyi arkkitehtuuriin vuosina 1817–1820 Manner-Eurooppaan ja Lähi-itään suorittamallaan laajalla kiertomatkalla. Vuodesta 1820 hän asui ja työskenteli synnyinkaupungissaan Lontoossa. Barryn ensimmäisiä suunnittelutöitä oli 1820-luvulla rakennettu Brightonin Pyhän Pietarin kirkko. Hänen suunnittelemistaan rakennuksista vuonna 1832 Pall Mall -kadulle valmistunut Travellers Clubin talo oli Lontoon ensimmäinen italialaista renessanssipalatsia jäljitellyt rakennus. Vuosina 1837–1841 rakennettu Reform Clubin talo edusti samaa tyyliä suuremmassa mittakaavassa. Barry suunnitteli Lontooseen myös hienoja yksityistaloja, joista komeimpana 1850-luvulla valmistunut Bridgewater House. Muualle Englantiin hän suunnitteli muun muassa Manchesterin taidemuseon (1824–1835) ja Ateneumin (1836–1839) sekä Halifaxin kaupungintalon (1860-luvun alusta). Birminghamissa hänen tunnetuin työnsä on vuosina 1833–1837 rakennettu goottilaistyylinen King Edward’s School -poikakoulu.
Vuonna 1836 Barry voitti vuotta aiemmin julistetun arkkitehtikilpailun uuden parlamenttitalon suunnittelusta Lontooseen. Vanha rakennus oli tuhoutunut tulipalossa vuonna 1834. Parlamenttitalon suunnittelu ja toteutus työllisti häntä hänen loppuikänsä, ja hän teki työn A. W. N. Puginin kanssa. He suunnittelivat uusgoottilaista tyyliä edustaneen Westminsterin palatsin, jota koristaa kaksi epäsymmetrisesti sijoitettua tornia. Barryn kuoltua ennen rakennuksen valmistumista työn saattoi loppuun hänen poikansa Edward Middleton Barry.
Barry valittiin Royal Academy of Artsin jäseneksi vuonna 1841, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1852. Hänet on haudattu Westminster Abbeyn katedraaliin.
Reima Virtanen

Ura

Vuonna 1969 Virtanen debytoi EM-kisoissa Bukarestissa ja saavutti pronssia keskisarjassa. Hän voitti puolivälierissä Ison-Britannian mestarin Dave Wallingtonin. Semifinaaleissa hän hävisi Jugoslavian mestarille Mate Parloville. Vuonna 1971 järjestettiin EM-kisat Madridissa, jossa hän jälleen saavutti pronssia keskisarjassa. Virtanen kukisti puolivälierissä tulevan ammattilaisten Euroopan-mestarin, alankomaalaisen Rudi Koopmansin. Semifinaaleissa hän hävisi tällä kertaa romanialaiselle Alec Nastacille. Virtanen nyrkkeili uransa aikana 200 ottelua, joista 30 kansainvälisissä turnauksissa.
Champaignin piirikunta (Ohio)

Maantiede

Champaignin naapuripiirikuntia ovat Logan pohjoisessa, Union koillisessa, Madison kaakossa, Clark etelässä, Miami lounaassa ja Shelby luoteessa.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 40 097 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 95,0%, mustiin (2,4%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (0,4%).
Kotitalouden mediaanitulo on 48 335 ja köyhyysrajan alapuolella oli 15,1% väestöstä vuosina 2007–2011.
John Evelyn

John Evelyn (31. lokakuuta 1620 – 27. helmikuuta 1706) oli brittiläinen kirjailija ja bibliofiili. Hän julkaisi tietokirjoja hyvin vaihtelevista aiheista; lisäksi hänet muistetaan varsinkin hänen päiväkirjoistaan, jotka sisältävät runsaasti historiallisesti arvokasta tietoa.

Elämä

Evelyn syntyi varakkaaseen perheeseen joka oli kerännyt omaisuutensa ruutia myymällä. Hän syntyi Surreyssä, mutta kasvoi Sussexissä. Hän kävi useassa koulussa, mukaan lukien Oxfordin yliopistossa, ja liittyi brittiläiseen armeijaan, mutta päätti myöhemmin matkata ulkomaille jottei hänen tarvitsisi ottaa osaa sisällissotaan.
Eurooppaa kiertäessä hän kirjoitti useita tärkeitä päiväkirjoja, ja opiskeli ja osallistui luentoihin eri aiheista. Vuonna 1647 hän nai Englannin suurlähettilään Sir Richard Brownen tyttären, Mary Brownen. Hän asettu vaimonsa kanssa asumaan Lontooseen vuonna 1652. Hän sai vaimonsa kanssa kahdeksan lasta, jotka olivat Richard (1652-1658), John (1653-1654), John Jr. (1655-1699), George (1657-1658), Richard II (1664), Mary (1665-1685), Elizabeth (1667-1685) sekä Susanna (1669-1754). Lapsista kolme kuoli alle vuoden ikäisinä ja vain Susanna Evelyn eli vanhempiansa pidempään 1700 luvulle asti.
Vuonna 1694 Evelyn muutti takaisin Surreyhin hänen isoveljensä Georgen takia. George Evelynillä ei ollut lasta, joka voisi periä hänen perheensä tiloja. Tämän vuoksi John Evelyn peri tilukset Georgen kuoltua vuonna 1699.
Evelyn kuoli Lontoossa 1706, jolloin hänen lapsenlapsensa Sir John Evelyn peri hänen talonsa. Evelynin vaimo, Mary, kuoli kolme vuotta myöhemmin vuonna 1709. He ovat molemmat haudattuina Evelynin kappeliin Lontoossa.Vuonna 1992 John ja Mary Evelynin pääkallot ryöstettiin kappelista lattian alta, eikä niitä olla vielä löydetty.
Voima (fysiikka)

Voimien yhdistäminen ja resultantti

Jos kappaleeseen vaikuttaa useita voimia ja ne vaikuttavat kappaleen samaan pisteeseen, niiden yhteinen vaikutus saadaan lasketuksi käsittelmällä voimia vektoreina ja laskemalla vektorit yhteen.  Jos voimat vaikuttavat kappaleen eri kohtiin, niiden yhteinen vaikutus kappaleen etenemisliikkeeseen voidaan laskea vastaavalla tavalla, mutta laskettaessa momenttia, jolla ne vaikuttavat kappaleen pyörimisliikkeeseen, on niiden vaikutuspisteet otettava huomioon.  Tietyin edellytyksin voimille voidaan kuitenkin määrittää resultanttivoima, joka yksinään vaikuttaisi samoin kuin eri voimat yhdessä vaikuttavat.
Kari Södö

Kari Södö (s. 24. lokakuuta 1963 Borås, Ruotsi) on oululainen kuvataiteilija.
Södö opiskeli kuvataidetta Kankaanpään taidekoulussa 1993-1996, ja debytoi kuvataiteilijana vuonna 1997. Uransa alkuvaiheessa lähinnä taidegrafiikkaan keskittynyt Södö on töissään yhä enemmän siirtynyt kollaasien ja kuvanveiston pariin ja työstänyt maalattuja puuveistoksia ja reliefejä. Södön teokset ovat rönsyilevän visuaalisia, ja niissä on usein viittauksia alkuperäiskansojen taiteeseen. Södö yhdistelee näyttelyissään teoksiinsa myös ääntä.
Södö on toiminut Oulun taiteilijaseuran varapuheenjohtajana vuosina 1999-2000 ja puheenjohtajana vuosina 2000-2002.
Södö harrastaa musiikkia: hän on jäsenenä Huutajat-mieskuorossa ja basistina Garbo-yhtyeessä.
Seleniitti (mineraali)

Seleniitti on yksi neljästä luonnossa esiintyvästä kipsin (CaSO₄ · 2 H₂O) kiteisestä muunnoksesta. Nimitys on peräisin kreikan kielen Kuuta tarkoittavasta sanasta (σελήνη), eikä viittaa seleeniatomien tai sen yhdisteiden läsnäoloon kidejärjestelmässä. Ulkomuodoltaan seleniitti on usein väritöntä ja läpinäkyvää.
Sanzō Nosaka

Sanzō Nosaka (jap. 野坂 参三, Nosaka Sanzō; 30. maaliskuuta 1892 Yamaguchin prefektuuri – 14. marraskuuta 1993 Tokio) oli japanilainen kommunistipoliitikko, joka toimi Japanin kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1958–1982.
Nosaka valmistui Keiōn yliopistosta vuonna 1917. Hän kuului opiskeluaikanaan Suzuki Bunjin perustamaan Yūaikai-nimiseen vasemmistolaiseen järjestöön. Nosaka jatkoi opintojaan Englannissa ja liittyi vuonna 1920 Ison-Britannian kommunistiseen puolueeseen, minkä seurauksena hänet karkotettiin maasta muutamaa kuukautta myöhemmin. Hän palasi Japaniin vuonna 1922 ja osallistui Japanin kommunistisen puolueen perustamiseen. Hänet pidätettiin poliittisen toimintansa vuoksi muutamaksi kuukaudeksi vuonna 1923 ja uudelleen vuonna 1928 niin sanotuissa maaliskuun 15. päivän joukkopidätyksissä, mutta hänet vapautettiin terveyssyistä. Vuodesta 1931 Nosaka oleskeli Neuvostoliitossa ja edusti puoluettaan Kominternin toimeenpanevassa komiteassa. Hän asui 1930-luvulla ajoittain myös Yhdysvalloissa. Toisen maailmansodan aikana hän oli Kiinan Yenanissa kommunistisissien hallitsemalla alueella ja tuotti Kiinan aluetta miehittäviä japanilaisia joukkoja vastaan suunnattua propagandaa.
Nosaka palasi vuonna 1946 Japaniin, jossa hänet valittiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan ja parlamentin alahuoneeseen. Hän ryhtyi nyt kannattamaan julkisesti ajatusta kommunismiin johtavasta rauhanomaisesta kehityksestä väkivaltaisen vallankumouksen sijaan, minkä johdosta Kominform arvosteli häntä. Nosaka joutui piilottelemaan vielä 1950-luvun alussa, kun Yhdysvaltain miehitysviranomaiset vangitsivat näkyvissä asemissa olleita kommunisteja. Vuonna 1955 hänet valittiin kommunistisen puolueen ensimmäiseksi sihteeriksi ja vuonna 1958 keskuskomitea puhemieheksi. Hänestä tuli puolueen johtava hahmo ja pitkäksi aikaa sen rauhanomaisen politiikan tärkein takuumies. Hän oli myös Japanin ylähuoneen edustajana vuosina 1956–1977. Nosaka luopui asemastaan puolueen johdossa vasta 90-vuotiaana vuonna 1982, minkä jälkeen hänet nimettiin puolueen kunniapuheenjohtajaksi.
Syyskuussa 1992 kaksi Shūkan bunshun -viikkolehden toimittajaa toi julkisuuteen salaisia KGB:n asiakirjoja, joiden mukaan Nosaka oli helmikuussa 1939 Yhdysvalloista käsin lähettämässään kirjeessä valheellisesti ilmiantanut Neuvostoliitossa asuneen japanilaisen kommunistijohtajan Kenzō Yamamoton Stalinin hallinolle väittäen epäilevänsä Yamamotoa ja tämän avovaimoa vakoojiksi, mahdollisesti mustasukkaisuuden vuoksi. Seurauksena oli ollut Yamamoton teloitus. Nosakan myönnettyä kiusallisen tiedon todeksi Japanin kommunistinen puolue joutui joulukuussa 1992 erottamaan satavuotiaan kunniapuheenjohtajansa. Hän kuoli seuraavana vuonna 101-vuotiaana.
Yleisurheilu kesäuniversiadeissa 1975

Yleisurheilu oli VIII Kesäuniversiadien ainoa urheilulaji. Tapahtuma järjestettiin Roomassa 18.-21. syyskuuta 1975. Kisapaikkana oli Rooman olympiastadion eli Stadio Olimpico.
Fujitan asteikko

Fujitan asteikolla mitataan tornadon tai trombin aiheuttamaa tuhoa, joka riippuu tornardon tai trombin nopeudesta. Asteikolla nopeus ulottuu 18 m/s:stä äänen nopeuteen noin 330 m/s:iin. F5:tä voimakkaampaa tornadoa ei ole havaittu. Heikon tornadon eli F0:n tuulet puhaltavat 18-32 m/s ja äärimmäisen voimakkaan tornadon eli F5:n 120-150 m/s. Veden yllä kulkeva tornado eli vesipatsas, joka ei käy maalla missään vaiheessa, ei aiheuta minkäänlaista tuhoa, jolloin se luokitellaan saman tien F0:ksi.
Fujitan asteikko sai nimensä japanilaiselta Tetsuya Thodore Fujitalta (1920-1998), joka tutki tornadoja ja voimakkaita ukkosmyrskyjä. Vuonna 1953 hän muutti Japanista Yhdysvaltoihin ja sai kutsumanimekseen Mr. Tornado. Hän tiesi, että myrskyissä tuulen nopeuden mittaminen on vaikeaa, joten hän ehdotti vuonna 1971 käyttöön asteikkoa, jossa voimakkuuden mittaus tapahtuisi tuhojen mukaan. Tämä asteikko nimettiin Fujitan asteikoksi.
Juri Šargin

Juri Georgijevitš Šargin (ven. Юрий Георгиевич Шаргин, s. 20. maaliskuuta 1960 Engels, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. Hän valmistui Leningradissa sijainneesta sotilasakatemiasta. Hän on Venäjän avaruusjoukkojen everstiluutnantti. Šargin valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996. Hän on toiminut lentoinsinöörinä Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.
Šargin on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.
Helvi Niskanen

Helvi Annikki Niskanen (30. heinäkuuta 1938 Suojärvi – 21. tammikuuta 2017 Oulu) oli suomalainen poliitikko. Niskanen toimi kansanedustajana vuosina 1970–1983 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä ja kuului Suomen kansan demokraattisen liiton eduskuntaryhmään.
Marraskuussa 1970 Niskanen ehdotti rikoslakiuudistusta käsiteltäessä, että niin sanottua kehotuspykälää ei lisättäisi uuteen lakiin, mutta ehdotusta ei hyväksytty eduskunnan äänestyksessä.
Ilkka Penttilä

Ilkka Martti Penttilä (s. 27. elokuuta 1936 Oulu) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus. Hän oli Kuopion yliopiston kliinisen kemian professori vuodesta 1986. Hänen tukimuskohteitaan ovat olleet rasva-aineenvaihdunta ja laboratoriotutkimukset. Penttilä tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.
Roswellin ufomuseo

Kansainvälinen UFO museo ja tutkimuskeskus on Roswellissa, New Mexicossa sijaitseva museo. Roswellin kaupungin lähellä New Mexicon autiomaassa vuonna 1947 tapahtui ufoksi väitetyn esineen maahansyöksy joka on myöhemmin tullut tunnetuksi nimellä Roswellin tapaus. Tapauksen johdosta on syntynyt paljon erilaisia salaliittoteorioita sekä Roswellin kaupunkiin kokonainen ufo teollisuus.
Länsimäki

Luonnehdinta alueesta

Kaupunginosassa oli noin 640 työpaikkaa vuonna 2001; työttömyysaste on yksi Vantaan korkeimmista. Länsimäessä on yhtenäiskoulu, useita päiväkoteja, pieni ostoskeskus, jossa muun muassa kauppa ja posti, Länsimäen kirkko, kirjasto sekä Länsimäen sosiaali- ja terveysasema, ja joitakin ravintoloita muun muassa pizzerioita ja lähibaareja (Lännen Kulta, Länkkäri, Länsitupa). Pizzapaikkoja ovat Pizza Areena, Antep, New Dhaka, josta saa myös intialaista ruokaa. Helsingin Mellunmäen puolella, sijaitsee Mellunmäen metroasema. Metro on monen länsimäkeläisen pääasiallisin kulkuväline. Metroasemalta kulkee Länsimäkeen bussilinjat 562/N, 572/K ja 587. Näistä 562 liikennöi tiheimmin, arkisin ja lauantaisin 10 minuutin ja sunnuntaisin 15 minuutin välein. Yöversio 562N ajaa läpi yön, ainutlaatuisesti myös arkiöinä.
Länsimäki jakautuu lähes täysin rakentamattomaan itäosaan, jossa on metsää ja peltoa, sekä länsiosaan, joka on tiivistä metroasemaan tukeutuvaa lähiöaluetta. Peltoalueet sijaitsevat laajassa murroslaaksossa, jonka länsipuolella sijaitsevan melko korkean kallioselänteen takana on tasaista hiekkakenttää.
Murroslaakson edustalla sijaitsee Westerkullan kartano, joka on muodostunut 1600-luvulla ja jonka rakennushistoriallisesti arvokas päärakennus on peräisin vuodelta 1827. Vuonna 1915 päärakennus ja vuonna 1875 rakennettu lisärakennus yhdistettiin toisiinsa galleriahuoneen avulla.
Toinen kulttuurihistoriallisesti arvokas kohde Länsimäessä ovat Myllymäen varustukset, jotka ovat osa Helsingin ympärille vuosina 1915–1917 rakennettua hajautettua linnoitusjärjestelmää. Nämä kallioon louhitut juoksuhaudat sijaitsevat puistoalueella. Linnoituslaitteet ovat muinaismuistolain suojelemia.
Albert Richardtson

Albert Richardtson (vuoteen 1906 asti Lindström) (s. 1882 Tukholma – 1947 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hän kävi koulua Turussa ja valmistui arkkitehdiksi vuonna 1907 Helsingin Polyteknillisestä opistosta.
Richardtson työskenteli arkkitehtina Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiöllä, jolle hän suunnitteli Paraisten tehtaan alueen asemakaavan ja osan rakennuksista. Vuonna 1909 hän perusti arkkitehtitoimiston Turkuun.  Ruotsalaissyntyinen Richardtson sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1906 ja kävi Turussa ruotsalaisen klassillisen lyseon. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston ja kirkkovaltuuston jäsen sekä asemakaavalautakunnan puheenjohtaja. Hän toimi myös Turun Urheilupuistoa isännöineen Turun Urheilun Ystävät ry:n hallituksessa.
Richardtsonin tytär oli arkkitehti Lillevi Richardtson, joka muutti valmistuttuaan Ruotsiin.
Sukraloosi

Käyttö

Maultaan sukraloosi muistuttaa paljon sokeria. Sen ADI-arvo on 0–15 mg painokiloa kohti. Toisin kuin aspartaami, se kestää hyvin kuumentamista ja pitkiä säilytysaikoja.
Sukraloosia voivat käyttää myös harvinaista fenyyliketonuriaa sairastavat, joille aspartaami ei sovi, sekä diabeetikot.

Kemiallinen synteesi

Sukraloosia valmistetaan klooraamalla hallitusti sakkaroosia eli tavallista sokeria. Tällöin sakkaroosista korvataan kolme hydroksyyliryhmää klooriatomeilla  (ks. kuva).

Historiaa

Sukraloosi keksittiin 1976 Tate & Lyle Corporationin ja Queen Elizabeth Collegen (University of London) yhteistyönä kehitettäessä uutta hyönteismyrkkyä. Aineen makeuden havaitsi intialainen opiskelija Shashikant Phadnis, joka väärin ymmärtämänsä toimintaohjeen mukaan maistoi (engl. taste) sukraloosia, kun hänen oikeastaan piti testata (engl. test) sitä.
Kanada oli ensimmäinen maa, jossa sukraloosin (kauppanimi Splenda) käyttö makeutusaineena hyväksyttiin vuonna 1991. Kanadan jälkeen yli 60 maata on hyväksynyt sukraloosin käytön, näiden joukossa muun muassa Australia vuonna 1993, Uusi-Seelanti 1996, Yhdysvallat 1998, Euroopan unioni vuonna 2004 ja myös Suomi. Tate & Lyle valmistaa sukraloosia tehtaallaan McIntoshissa, Alabamassa, Yhdysvalloissa. Lisävalmistuskapasiteettia on rakenteilla Singaporeen.

Turvallisuus

Sukraloosia on tutkittu lukuisilla eläin- ja ihmiskokeilla. Ihmiskokeissa havaittiin, että 11–27 % sukraloosista imeytyy, josta kuitenkin 70–80 % poistuu muuttumattomana virtsaan. Noin 5 % sukraloosista hajoaa elimistössä kahdeksi monosakkaridiksi. Ihmiskokeissa sukraloosilla ei kuitenkaan havaittu kielteisiä terveysvaikutuksia, ja muun muassa Euroopan komission tieteellinen komitea on katsonut aineen turvalliseksi.
Eräissä eläinkokeissa erittäin suurten annosten (2000 mg/kg) havaittiin aiheuttavan DNA-vaurioita hiirissä.
Vielä suurempien annosten (3000 mg/kg) sukraloosia on myös havaittu kutistavan rottien kateenkorvaa.

Terveysvaikutukset

Sukraloosin on havaittu joissakin tapauksissa laukaisevan migreeniä.
Netherbird

2004 – 2009 Alkuvuodet

2004 sanoittaja/laulaja Johan “Nephente” Fridell, säveltäjä/kitaristi Pontus “Bizmark” Andersson ja kitaristi Torbjörn “Grim” Jacobsson perustivat Netherbirdin Tukholmassa. He olivat jo aiemmin tehneet yhteistyötä säveltäen ja äänittäen rankkaa, mutta melodista metallimusiikkia käyttäen sessiomuusikoita varsinaisen yhtyeen sijaan.
Netherbirdin ensimmäistä singleä, Boulevard Black, seurasivat EP:t Blood Orchid ja Lighthouse Eternal (Laterna Magika).  Tähän aikaan yhtye oli puhtaasti studiobändi;  he jakoivat kappaleitaan ilmaiseksi internetissä johtaen nopeasti kasvavaan seuraajamäärään verkossa. Tämän seurauksena he saivat levytyssopimuksen singaporelaisen Pulverised Records –levy-yhtiön kanssa, ja ensialbumi The Ghost Collector julkaistiin 2008. 
Yhtyeen rumpaliksi vakiintui Adrian Erlandsson (Paradise Lost, Cradle of Filth, At the Gates).   Sessiomuusikoihin kuului mm.  Brice LeQlerc (Nightrage, Dissection), Janne Saarenpää (The Crown), Daniel “Mojjo” Moilanen (Katatonia, Lord Belial), Jonas “Skinny” Kangur (Deathstars) ja Kitty Saric (Decadence).
Tribuuttina yhtyeille, joiden musiikista he olivat saaneet vaikutteita, Netherbird julkaisi online EP:n Covered in Darkness 2009. EP:llä on tulkintoja kappaleista joiden alkuperäisesittäjinä ovat mm. Paradise Lost, Sentenced ja Annihilator.

2010 – 2014

Seuraava albumi Monument Black Colossal julkaistiin 2010. Tämä oli viimeinen levytys rumpali Erlandssonin kanssa.
Netherbird esiintyi ensimmäistä kertaa yleisölle myöhemmin samana vuonna, kokoonpanonaan  Nephente – laulu, Bizmark – kitara/kosketinsoittimet,  Johan Nord – kitara/laulu, Tobias Gustafsson (Eucharist) – basso/laulu ja Erik Röjås (Sterbhaus, Ondskapt) – rummut.
2011 Netherbird julkaisi kaksi EP:tä, Shadows and Snow ja Abysmal Allure.
Seuraavina vuosina Netherbird esiintyi aktiivisemmin, ja teki kaksi kiertuetta Keski- ja Itä-Euroopassa 2012–2014, mukaan lukien lyhyen Venäjän-kiertueen. 
Kolmas albumi The Ferocious Tides of Fate julkaistiin 2013. 2014 lopussa Netherbird piti 10-vuotis-juhlakonsertin Tukholmassa Krakenilla, ja julkisti vetäytyvänsä lavoilta.

2016 –

Kahden vuoden tauon jälkeen Netherbird palasi uuden singlen/videon Windwards kanssa, jota seurasi single/video Pillars of the Sky. Neljännen albumin The Grander Voyage julkaisi  Black Lodge Records (Sound Pollution) lokakuussa 2016.
Koska monet kappaleet aiemmilta vuosilta oli julkaistu ainoastaan digitaalisesti ja limited edition -versioina, Black Lodge Records julkaisi kokoelma-albumin Hymns from Realms Yonder 2017. Samaan aikaan The Ghost Collector julkaistiin uudelleen. 
Viime vuosina Netherbird on esiintynyt festivaalilavoilla, mm.  Norjan Inferno Metal Festival 2017 ja Ruotsin Gamrocken Metal Festival 2018.
2018 kokoonpano on Nephente – laulu, Bizmark – soolokitara,  
Johan Nord – kitara/laulu, Tobias Jakobsson – soolokitara, Micke André – basso ja Fredrik Andersson (Amon Amarth) – rummut.
Asema (Kangasala)

Asema (myös Kangasalan asema) on Kangasalan kunnassa sijaitseva osa-alue, joka syntyi (nyttemmin lakkautetun) Kangasalan rautatieaseman ympärille. Alue sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Kangasalan keskustasta pohjoisluoteeseen.
Kangasalan asemalla on noin kilometrin pituinen, kapea, suopohjainen Halimajärvi. Sen rannalle on rakennettu 1940-luvulta alkaen kesämökkejä rantasaunoineen. Nykyisin useimmat alueen asuintaloista ovat ympärivuotisessa käytössä. Kylän asukasluku (vuonna 2008) on noin 380.
Henkilöjunat pysähtyivät Kangasalan asemalla vuoden 1992 loppuun asti. Nykyään asemakylän tienhaaraan pääsee Tampereen seudun joukkoliikenteen liikennöimällä seutuliikenteen linjalla 45 arkisin. Muita julkisia liikenneyhteyksiä ei ole.