google/wiki40b huggingface dataset:
Dag Anckar

Dag Börje Börjesson Anckar (s. 12. helmikuuta 1940 Helsinki) on suomalainen valtiotieteen emeritusprofessori. Hän on toiminut lähinnä Åbo Akademissa. Anckar valmistui valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1967, lisensiaatiksi vuonna 1970 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1971. Anckar on työssään keskittynyt muun muassa tasavallan presidentin valtaoikeuksiin, mikro- ja saarivaltiohin sekä Ahvenanmaan mahdolliseen itsenäistymiseen. Anckarin poika Carsten Anckar on myös valtiotieteen professori.
Vuonna 1982 Anckar herätti vilkasta keskustelua eriteltyään julkisuudessa Suomen ja Neuvostoliiton välisen YYA-sopimuksen kielteisiä puolia ja esitettyään, että Suomen tulisi yksipuolisesti purkaa sopimus. Tällaisen ajatuksen esittäminen katsottiin Max Jakobsonin mukaan eräissä piireissä lähes maanpetokseen verrattavaksi teoksi aikana, jolloin poliitikot suorastaan kilpailivat siitä, kuka ensimmäisenä ehtisi ehdottamaan sopimuksen voimassaoloajan pidentämistä. Anckar joutuikin poliitikkojen rajun syytösryöpyn kohteeksi. 
Åbo Akademin kansantaloustieteen professori Olle Anckar on Dag Anckarin veli.
Dag Anckar oli opiskeluaikoinaan 1950- ja 1960-luvulla lahjakas pikajuoksija.
MTV:n toimittaja Alec Neihum on esittänyt tulkinnan, jonka mukaan Paavo Väyrysen Seitsemän tähden liikkeen mystiseksi jäänyt eduskuntavaaliehdokas Börje Börgelsson olisi nimetty Anckarin mukaan. Anckar toimi Väyrysen tohtorinväitöksen kustoksena Åbo Akademissa vuonna 1988. Eduskuntavaaliehdokas tosin oli esitelty 49-vuotiaaksi helsinkiläiseksi sisällöntuottajaksi, jota ei löytynyt väestörekisteristä, mutta siitä huolimatta Tähtiliikkeen eduskuntaryhmän pääsihteeri Harri Lindell oli vakuuttanut Börgelssonin olevan todellinen henkilö.
Matti Jutila

Matti Ilmari Jutila (s. 16. maaliskuuta 1943, Vesilahti) on suomalainen matemaatikko ja Turun yliopiston matematiikan professori 1998–2006. Hän tutkii analyyttistä lukuteoriaa. Jutila on onnistunut pienentämään Linnikin vakion ylärajaa. Jutila on toiminut myös fysiikan lehtorina Myllyharjun lukiossa.
Jutila on vieraillut ulkomailla tieteen parissa Leningradissa vuosina 1970 ja 1988 LOMI:ssa, Tukholmassa vuosina 1977–1978 ja 1981 Mittag-Leffler-instituutissa sekä Tokiossa Nihon Universityssa vuonna 1993.
Jutila on ollut vuodesta 1982 lähtien Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän on myös mukana Suomalaisen tiedeakatemian toimituksia -julkaisusarjan teossa. Vuonna 1999 Jutila oli myös Rolf Nevanlinna -instituutin toiminnassa mukana lukuteorian saralla.  Jutila valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1982.
Fuerteventuransalvia

Oksat ja lehdet

Fuerteventuransalvia on pieni tiheästi haarova pensas jonka oksat ruskehtavan harmaat. Lehdet ovat suikeat, kooltaan noin 20 millimetriä pitkiä ja noin 3 millimetriä leveitä, vihreitä. Lehtilaita nyhälaitainen ja lievästi aaltoileva.

Kukat

Fuerteventuransalvia kukkii helmi-toukokuussa. Sen kukat ovat kaksikotisia ja hyönteispölytteisiä. Kukkia pölyttävät pistiäisten (Hymenoptera) ja perhosten (Lepidoptera) -lahkojen hyönteiset. Kukkien teriö kellon muotoinen, vaalean violetti alahuulessa violetteja täpliä, kooltaan noin 14–16 millimetriä. Verhiö yhtenäinen tumman violetti. Verhiön ympärillä on valkoisia karvoja.

Levinneisyys

Fuerteventuransalvia kasvaa nimensä mukaisesti ainoastaan Fuerteventuran saaren keskiosassa Kanariansaarilla. Se kasvaa noin 250–450 metrin korkeudessa olevalla vyöhykkeellä etelärinteillä. Tunnettuja kasvupaikkoja on kymmenkunta. Ne sijaitsevat 10 neliökilometrin kokoisella alueella. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
James Belushi

James Adam ”Jim” Belushi (s. 15. kesäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko. Hän esiintyi vuosina 2001–2009 televisiosarjassa Perheen kalleudet (According to Jim).

Tausta

Belushi syntyi Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa. Hänen äitinsä Agnes oli ensimmäisen sukupolven yhdysvaltainalbaani ja isä Adam albanialainen maahanmuuttaja, joka lähti kotikylästään Qytezëstä vuonna 1934. James kasvatettiin albanianortodoksiksi. Valmistuttuaan Wheaton Central High Schoolista hän opiskeli College of DuPagessa ja Southern Illinois University Carbondalessa.

Ura

Belushin ensimmäinen merkittävä rooli oli elokuvassa Suurkaupungin hait vuonna 1981. Hän esiintyi vuosina 1983–1985 Saturday Night Livessa. 
Belushin tunnetuimpia esiintymisiä on nähty elokuvissa Muuten – se viimeöinen (1986), Salvador (1986), Reksi (1987), Red Heat – punainen vaara (1988), Kyttäkaksikko (1989), Muisti hukassa (1990), Vaaran vanki (1992), Rikollisin aikein (1997) ja Palkkamurhaajan oppipoika (1999) sittemmin hänet on nähty mm. elokuvassa The Ghost Writer (2010) John Maddoxin roolissa, jonka on ohjannut Roman Polanski. Hän on myös ääninäyttelijä ja esiintynyt edesmenneen veljensä perustamassa The Blues Brothers -yhtyeessä. Perheen kalleudet -sarjassa hänellä on autotalliyhtye, jossa hän soittaa huuliharppua.

Yksityiselämä

James Belushin veli John Belushi kuoli huumausaineisiin vuonna 1982. 
James Belushi on ollut naimisissa kolmesti, ja hänellä on kolme lasta. Hän sai vuonna 1980 naimansa Sandra Davenportin kanssa pojan vuonna 1981. Syyskuussa 1990 solmittu toinen avioliitto Marjorie Bransfieldin kanssa päättyi eroon jo huhtikuussa 1992. Vuodesta 1998 lähtien Belushi on elänyt kolmannessa avioliitossaan Jennifer Sloanin kanssa. Parilla on vuonna 1999 syntynyt tytär ja 2002 syntynyt poika. Belushille myönnettiin vuonna 2009 Albanian kansalaisuus.
Yhteiskunnan vihollinen

Muuta

Yhteiskunnan vihollinen valittiin vuonna 1998 ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Vuonna 2003 Tom Powers sijoittui sijalle 42 American Film Instituten listalla 100 suurinta elokuvasankaria ja -roistoa, ja itse elokuva sijoittui sijalle 8 listan AFI's 10 Top 10 listalle 10 parasta rikoselokuvaa.
Juvan Pallo

Juvan Pallo oli vuosina 1950–1998 toiminut juvalainen pesäpalloseura. Juvan Pallo nousi Superpesikseen vuonna 1996 ja pelasi korkeimmalla sarjatasolla kauteen 1998 asti.
Vuonna 1998 joukkue oli osallisena pesäpallon sopupeliskandaalissa, kun 13. elokuuta pelattu ottelu Siilinjärven Pesistä vastaan paljastui sopupeliksi. Juvan Pallon pelaajat Juha Wiberg ja Jouni Heinikangas sekä pelinjohtaja Hannu Manninen saivat myöhemmin petostuomiot.  Sopupeliskandaalin myötä seura ajautui vaikeuksiin ja lopetti toimintansa.
Talk On Corners

Talk on Corners on vuonna 1997 julkaistu The Corrs -yhtyeen albumi.
Hessensteinin palatsi

Hessensteinin palatsi on palatsimainen rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Tukholman vanhassakaupungissa (Gamla stan), Riddarholmenilla, Birger Jarls torgin laidalla. Palatsi on alun perin rakennettu vuoden 1630 tienoilla valtaneuvos Bengt Bengtsson Oxenstiernan yksityistaloksi. Noin vuonna 1680 rakennusta uudistettiin, ja suunnittelijana toimi tuolloin mahdollisesti arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi. Vuonna 1983 rakennuksen restauroi arkkitehtitoimisto Uhlin&Malm. Rakennuksessa on nykyisin Svean hovioikeuden tiloja.
Rakennuksen nimi tulee kuningas Fredrik I:n rakastajattaresta Hedvig Taubesta, jonka lapset saivat Hessensteinin kreivin arvon.
Heedut

Heedut tai haedut (lat. Aedui) olivat kelttiläinen heimo, joka asui Gallian keskiosissa, suunnilleen nykyisen Burgundin alueella. Heedut asuivat pääosin Saônen ja Loiren välimaastossa, ja heidän tärkein kaupunkinsa oli Bibracte.
Heedut olivat olleet roomalaisten liittolaisia jo vuodesta 121 eaa. Kun sekveenit hyökkäsivät heidän kimppuunsa sveebien avustuksella, heedut pyysivät apua Rooman senaatilta. Heidän avunpyyntöönsä ei kuitenkaan vastattu. Caesar löi Galliaan asettuneet sveebit 58 eaa. ja palautti heeduille heidän entisen asemansa. Tästä huolimatta heedut liittyivät gallialaisten heimojen kapinaan Caesaria vastaan vuonna 52 eaa. Vercingetorixin antauduttua Alesiassa heedut palasivat Rooman liittolaisiksi. Augustuksen ollessa keisarina heedut saivat civitas foederatan eli liittolaiskansan aseman, ja he muuttivat Bibractesta uuteen pääkaupunkiin Augustodunumiin (nykyinen Autun). 
Kun Galliassa puhkesi vuonna 21 kapina korruptoituneen hallinnon, korkeiden verojen ja velkaantuneen ylhäisön vuoksi, oli toinen tärkeimmistä johtajista treverien Julius Floruksen ohella heedujen Julius Sacrovir. Molemmat olivat saaneet Rooman kansalaisuuden ja olivat gallialaisten apuvoimien komentajia. Kumpikin yritti kaapata vallan omassa heimovaltiossaan. Yritys päättyi huonosti: treverit hylkäsivät pian Floruksen, ja huolimatta Sacrovirin onnistuneesta heedujen uuden pääkaupungin Augustodunumin valloituksesta legioonat kukistivat hänet nopeasti. Kumpikin johtaja teki itsemurhan. Heedut tukivat kapinan alussa Sacroviria, mutta luopuivat tästä pian . 
Vuonna 48 heedut olivat jo roomalaistuneet, ja heeduista tuli ensimmäinen Gallian heimoista, jonka ylimyksistä saattoi tulla Rooman senaattoreita.
Tuhkimo (cocktail)

Tuhkimo (Cinderella) on alkoholiton drinkki. Tuhkimo valmistetaan sitruunamehusta, appelsiinimehusta ja ananasmehusta.
George Biondo

George Michael Biondo (s. 3. syyskuuta 1945 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen basisti. Hänet muistetaan parhaiten Steppenwolfin basistina vuosina 1970–1976, ja hän on myös toiminut päälaulajana joillakin yhtyeen kappaleilla. Biondo on myös soittanut John Kayn sooloyhtyeessä, ja hänellä ja Steppenwolf-rumpali Jerry Edmontonilla oli oma yhtye 1980-luvulla. Viime aikoina hän on toiminut klubi- ja studiomuusikkona.
Anndi McAfee

Ura

McAfee aloitti näyttelemisen seitsemänvuotiaana esiintyen aluksi näytelmissä, myöhemmin hän siirtyi 10-vuotiaana esiintymään televisioon tehden samalla muutamia äänirooleja. McAfree esiintyi muun muassa Teräsmieheni, Koti kuntoon ja Isojen poikien leikit televisiosarjoissa 1990-luvulla. Hän on ollut vuodesta 1997 lähtien Seran äänenä Maa aikojen alussa elokuvasarjassa, sekä siihen perustuvassa animaatiosarjassa Maa aikojen alussa. 2000-luvulla McAfee on kuitenkin tehnyt enimmäkseen näytelmäroolien sijasta äänirooleja niin animaatioihin, kuin videopeleihin.
Afeni Shakur

Populaarikulttuurissa

Danai Gurira esitti Shakuria vuoden 2017 elokuvassa All Eyez on Me.
Punaviittamesikko

Levinneisyys

Punaviittamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tarahumarat

Tarahumarat eli omalla kielellään rarámurit ovat meksikolainen alkuperäiskansa. Heitä on noin 50 000 pääasiassa Chihuahuan alueilla.
Tarahumarojen oma kulttuuri on säilynyt hyvin, ja heidät tunnetaan varsinkin juoksuperinteestään. Heidän tesgüino-oluensa on edelleen suosittua. Heidän uskonnossaan sekoittuvat omien perinteiden ja kristinuskon vaikutus. Sekä perinteistä että nykyajan länsimaista vaatetusta käytetään. Tarahumarat puhuvat uto-atsteekkisiin kieliin kuuluvaa tarahumaran kieltä, josta on olemassa eri muotoja. Suuri osa puhujista kuitenkin taitaa myös ainakin jonkin verran espanjaa.
Nykyisin ongelmana tarahumaroilla on koulutuksen ja terveyspalvelujen puute. Monet jäävät täysin ilman koulutusta, ja lukutaidottomien osuus on yli puolet.
Aaro Pakaslahti

Aaro Antti Pakaslahti (7. kesäkuuta 1903 Oulu – 20. toukokuuta 1969 Madrid, Espanja) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan filosofian tohtori. Johannes Pakaslahti on hänen poikansa.
Aaro Pakaslahti osallistui lukioikäisenä Oulun lyseon suojeluskuntalaisena sisällissodan aikana Oulun taisteluihin helmikuussa 1918 sekä sen jälkeen Heimosodissa Aunuksen retkeen keväällä 1919, jossa hän haavoittui.
Hän oli ulkoasiainministeriön poliittisen osaston päällikkönä 1939–1941 ja kansliapäällikkönä 1941–1943. Sen jälkeen hän oli Suomen lähettiläänä Vichyn Ranskassa 1943–1944. 
Jatkosodan päätyttyä ja poliittisen suhdanteen muututtua Pakaslahti joutui ensin disponibiliteettiin ja edelleen pois ulkoministeriön tehtävistä. Presidentti Urho Kekkonen palautti hänet jälleen diplomaatiksi.
Pakaslahti toimi suurlähettiläänä New Delhissä vuosina 1956–1959, Jakartassa 1958–1959 ja Bangkokissa 1958–1959, Bagdadissa 1959–1966, Ankarassa 1959–1966, Teheranissa lähettiläänä 1959–1965 (suurlähettiläs 1965–1966) ja Islamabadissa 1959–1966 ja Madridissa 1966–1969.
Suojakäsine

Suojakäsine on käsine, joka suojaa ihoa erilaisilta vaara- tai haittatekijöiltä kuten vedeltä tai lialta.
Erilaiset työssä käytettävät suojakäsineet suojaavat esimerkiksi kemikaaleilta, mekaanisilta vaaroilta, kuumalta tai kylmältä, säteilyltä, tulelta, sähköltä, tärinältä, viilloilta ja pistoilta, tai vaarallisilta työkaluilta. Suojakäsineitä käytettän myös esimerkiksi terveydenhuollossa ja moottoripyöräillessä.
Suojakäsineitä on malliltaan, materiaaliltaan, käyttötarkoitukseltaan ja suojaustasoltaan erilaisia eri tarkoituksiin. Työssä käytettävän suojakäsineen valinnassa huomioidaan esimerkiksi työympäristön vaara- ja haittatekijät, käyttö- ja altistusaika, materiaalin ja mallin suojaavuus, käsinemallin toimivuus työssä sekä käsineiden yhteensopivuus muiden suojainten kanssa.
Rodoljub Roki Vulović

Elämäkerta

Rodoljub syntyi toukokuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1955 Bijeljinassa, silloisessa Jugoslaviassa. Hän aloitti musiikkiuransa vuonna 1972, jolloin hän julkaisi kaksi ensimmäistä lauluaan ”Kristina” ja ”Napustićeš me ti". Vuoden 1988 albumin Pašan julkaisun jälkeen hän kävi kiertueella niissä Euroopan maissa, joissa on merkittävä serbiväestö. Pašan lisäksi hän julkaisi kuusi muuta albumia. Hänen seitsemäs albuminsa, ensimmäinen kuuteentoista vuoteen, julkaistiin alkuvuodesta 2017. Musiikkiuransa lisäksi Rodoljub työskenteli korkeakoulun opettajana sekä rehtorina, ja on nykyään eläkkeellä.

Jugoslavian hajoamissodat

Jugoslavian hajoamissotien aikana Bijeljinan kaupungin keskusta tuhoutui täysin. Samalla myös Vulovićin asunto, joka sijaitsi Gavrilo Principin kadulla, vahingoittui.
Vulović osallistui sotiin vapaaehtoisena Semberijan 1. kevyen jalkaväkiprikaatin riveissä, johon liittyy myös levy ” Semberski junaci".
Jotkin hänen lauluistaan oli omistettu hänen ystävilleen, osa hänen taistelutovereilleen ja osa hänen sodan aikaisille päälliköilleen. Koko Rodoljubin albumien myynnistä saatu tuotto käytettiin sodassa haavoittuneiden serbisotilaiden hyväksi.
Ensimmäisen albumin menestyksen jälkeen Roki siirtyi taistelemaan ”Garda Panteriin”, jossa palvellessaan hän päällikkönsä Pero Čolićin pyynnöstä julkaisi toisen sota-aiheisen albumin 1993. Tällä albumilla oli ratkaiseva merkitys serbisotilaiden taistelutahdon kohottajana sekä motivaation lähteenä, ollen myös albumi joka nosti Rokin suuremman yleisön tietoisuuteen.
Crni bombarder (1995) oli Rokin viimeinen sota-albumi. Tämän jälkeen hän julkaisi kevyempiä aiheita käsitelleen albumin "Zbog tebe".

Yksityiselämä

Rokin isä osallistui II. maailmansotaan. Hän joutui vangiksi vuonna 1941 ja hänet lähetettiin Natsi-Saksaan, josta hän palasi sodan jälkeen. Rokin isoisä on kotoisin Montenegrosta.
Rokin vaimo Jelica on filologi ja osallistunut Rokin kanssa monien laulujen tekemiseen. Rokilla on kaksi lasta, poika ja tytär. Hän puhuu sujuvaa ranskaa ja italiaa sekä kykenee keskustelemaan saksan kielellä.
Elämänsä ja kiertueidensa aikana Roki on vieraillut useissa Länsi-Euroopan maissa, ja haaveilee matkustavansa Venäjälle. Espanja on ainoa merkittävä Länsi-Euroopan valtio jossa hän ei ole vieraillut.
1990-luvun aikana hänen anomuksensa Yhdysvaltain viisumin saamiseksi torjuttiin monta kertaa. Yhdysvaltain lähetystön mukaan yksi syistä oli se tosiasia, että hän lauloi vallankumouksellisia ja NATO:n vastaisia lauluja.

Näkemykset

Vulović uskoo että venäläiset ja kreikkalaiset ovat serbialaisten suurimpia ystäviä. Hänen mukaansa bosniakit ovat hyviä ihmisiä jos heitä ei ärsytetä. Sekä chetnikit että partisaanit ovat hänen mielestään II. maailmansodan sankareita, siitä huolimatta että kummatkin syyllistyivät sotarikoksiin ja rikoksiin siviilejä kohtaan.
Josip Broz Tito ja Vladimir Putin ovat Rokin eniten kunnioittamia henkilöitä. Hän ei kannata Serbian liittymistä Euroopan Unioniin ja on sitä mieltä etteivät kumpikaan Serbian presidenteistä, Boris Tadić eikä Tomislav Nikolić ole koskaan välittäneet kansan mielipiteestä tämän asian suhteen.
Oliiviviirumesikko

Levinneisyys

Oliiviviirumesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi ja paikalliseksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nogai davysy

Nogai davysy (Ногай давысы, suomeksi ”Nogain ääni”) on Venäjällä Karatšai-Tšerkessian pääkaupungissa Tšerkesskissä ilmestyvä nogainkielinen sanomalehti.
Lehti ilmestyi vuodesta 1928 lähtien nimellä Kyzyl Tšerkes (”Punainen Tšerkessia”) aluksi venäjänkielisen ja vuodesta 1933 tšerkessinkielisen lehden osana. Vuonna 1938 siitä tuli itsenäinen sanomalehti, joka vuonna 1943 sai nimen Lenin joly (”Leninin tie”). Vuonna 1973 se ilmestyi kolmesti viikossa 2 300 tuhannen kappaleen painoksena. Nykyisen nimensä lehti sai vuonna 1991.
Nykyään Nogai davysy ilmestyy kahdesti viikossa nelisivuisena ja A2-kokoisena. Helmikuussa 2015 sen painos oli 1 800 kappaletta. Lehden aiheita ovat Karatšai-Tšerkessian yhteiskuntaelämä sekä nogaiden historia ja kulttuuri. Julkaisijoina toimivat tasavallan hallitus ja kansalliskokous. Päätoimittaja on Altynai Atuova.
Arisuo

Arisuo Oy oli vuosina 1947–1981 Kaarinassa toiminut valaisintehdas, jonka tuotemerkkinä oli Aris. Valaisinten lisäksi se teki muitakin kevyitä metalli- ja muovituotteita, kuten ilmanvaihtoventtiilejä, talvirenkaiden nastoja ja letkunkiristimiä. Yritys voitti vuonna 1977 Tuottava Idea -kilpailun Aris-holkkinastalla.
Arisuo Oy:n perusti vuonna 1947 Toivo Arisuo, joka jatkoi yrityksen johdossa vuoteen 1972 saakka. 1950-luvulla yritys tunnettiin taskulampuistaan, 1960-luvulla liikkeiden valokylteistä ja 1970-luvulla monipuolisesta kotivalaisinmallistostaan, etenkin edullisista, peltirakenteisista kohde- ja työpöytävalaisimistaan. 1970-luvun alkupuolella yritys oli suurimmillaan, vei tuotantoaan etenkin saksankielisiin maihin ja työllisti parisataa ihmistä. Se käytti materiaaleinaan muoveja ja metalleja. 1970-luvulla valaisimia suunnitteli muun muassa Kai Salo, minkä lisäksi yritys ilmeisesti osti valaisinmalleja ulkomailta. 1970-luvun lopulla Arisuo teki valaisinyhteistyötä Wärtsilän omistaman Nuutajärven lasitehtaan kanssa. Vuonna 1977 Aris-holkkinasta palkittiin ensimmäisessä Tuottava Idea -kilpailussa.
1970-luvun keskivaiheilta alkaen Arisuon liiketoiminta alkoi heiketä. Vuonna 1979 osakkeiden enemmistö myytiin Enstolle, ja perusteina mainittiin myös ankara omaisuusverotus ja muu yrittäjyyden vaikeuttaminen. Pian Arisuo siirtyi Sähköliikkeiden Oy:lle, joka siirsi tuotannon Kaarinasta omistamaansa Mäntsälän Metalli Oy:öön. Arisuo Oy lopetettiin vuonna 1981.
Teollisuusneuvoksen arvon saanut Toivo Arisuo tuomittiin kesällä 1978 sakkoihin kiinteistökaupan yhteydessä tehdystä veropetoksesta suureen Salora-juttuun liittyen.
Uplakers

Jääkiekko

Uplakers pelaa II-divisioonassa.
Harmageddonin taistelu

Harmageddonin taistelu on Ilmestyskirjan mukaan aikojen lopulla käytävä viimeinen suuri taistelu, johon Gog ja Magog sekä muut Jumalan viholliset kerääntyvät Pedon kanssa. Nimi esiintyy Ilmestyskirjan jakeessa 16:16, ja se liittyy suoranaisesti ”Jumalan, Kaikkivaltiaan, suuren päivän sotaan”. Sanaa käytetään erityisesti siitä tilasta eli tilanteesta, johon ”koko asutun maan kuninkaat” kootaan Jumalaa ja hänen Jeesuksen Kristuksen hallinnassa olevaa valtakuntaansa vastaan. 
Paikasta käytetään eri käännöksissä muotoa Harmageddon (KR-92, UTN) tai Armageddon (Il 16:14, 16, KR-1776, AT, KJ, JB, RS, TEV). Ilmestyskirjan kertomuksen mukaan maan kuninkaiden yhtyneet joukot kootaan ”paikkaan [eräs kreikk. sanan to′pos muoto], joka hepreaksi on nimeltään "Har-Magedon"" (Il 16:16). Raamatussa sana to′pos voi tarkoittaa kirjaimellista paikkaa (Mt 14:13, 15, 35), jonkun mahdollisuutta eli ”tilaisuutta” (Ap 25:16) tai kuvaannollista valta-aluetta, tilaa eli tilannetta (Il 12:6, 14). Tekstiyhteyden mukaan ”paikka”, johon maan yhtyneet sotavoimat marssivat, viittaa viimeksi mainittuun merkitykseen.
Harmageddonin nimellä (heprean sanoista ”Har” eli vuori, ja ”Megiddo” eli Megiddon-vuori) lienee alun perin tarkoitettu nykyisessä Israelissa sijaitsevaa vuorta, jolla pronssikaudella sijaitsi linnoituskaupunki. Se sijaitsi kauppareittien risteyksessä, joten sen tärkeyden takia siitä on mainintoja Egyptin kirjoituksissa sekä Raamatussa. Se sijaitsee nykyisessä Israelissa Afulan kunnassa (38 900 asukasta) ja sinne voi ajaa valtatie 66:ta pitkin.

Megiddon muinaiset taistelut

Muinainen Megiddo sijaitsi pronssikaudella Egyptin ja syyrialais-babylonialaien vaikutusalueen rajalla, joten sen hallinnasta käytiin useita ankaria taisteluja. Egyptiläiset Thutmosis III:n joukot voittivat siellä syyrialais-palestiinalaisen liittokunnan vuonna 1478 eaa., ja Juudan kuningas Joosia pyrki siellä pysäyttämään faarao Nekhon joukot 600-luvulla eaa. Joosia kuitenkin hävisi taistelun. Tapahtuman katsotaan vaikuttaneen syvästi Raamatun kirjoittajiin ja nostaneen linnoituksen paikaksi, jossa tulee tapahtumaan maailmanhistorian loppuselvittely.
Jauhosieni

Tuntomerkit

Jauhosienen 2–12 cm leveä, yläpinnalta sileä ja hieman jauheinen lakki vaihtelee väriltään luonnonvalkoisesta harmaanvaaleaan. Nuoren sienen lakki on kupera, usein keskuskohoumallinen ja reunoilta sisäänkiertynyt, mutta myöhemmin se laakenee ja on aivan vanhana suppilomainen ja mutkalaitainen. Heltat ovat tiheässä, selvästi johteiset ja nuorena vaaleanharmaat tai vaaleanruskeat, mutta vanhana punertavat. Heltasto irtoaa helposti tattien pillistön tavoin. Sienen jalka on valkoinen, 2–5 cm pitkä, hoikka ja usein tyveen suippeneva. Malto on valkoista ja haurasta. Itiöpöly on vaaleanpunertavaa. Tuoksu ja maku ovat jauhomaisia.

Kasvuaika ja -paikka

Jauhosienen itiöemän esiintymisaika on heinäkuusta syyskuuhun. Se on lahottajasieni ja eikä ole sikäli sienijuurien kautta sidoksissa mihinkään tiettyyn puulajiin. Sieni viihtyy lehti- ja sekametsissä, lehdoissa sekä ruohoisilla metsäaukeilla, polkujen varsilla, puistoissa ja puutarhoissa. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisempia havaintoja ei tunneta.

Käyttö ravinnoksi

Jauhosieni on erinomainen ruokasieni ja esimerkiksi Ranskassa hyvin arvostettu. Se on parhaimmillaan tuoreeltaan pannulla paistettuna, mutta aromikkaan maun ansiosta se sopii myös maustesieneksi. Sitä voidaan säilöä kuivaamalla tai pakastamalla.
Jauhosienen tunnistamisessa tulee kuitenkin olla erityisen tarkkana, koska se muistuttaa hyvin paljon eräitä myrkyllisiä malikoita (Clitocybe) ja rusokkaita (Entoloma), kuten myrkkymalikkaa, valkomalikkaa ja isorusokasta. Malikoilla on jauhosienestä poiketen lievemmin johteiset heltat, valkoinen itiöpöly ja erilainen tuoksu. Isorusokkaalla on jauhosienen tavoin punertava itiöpöly ja nuorena jauhomainen tuoksu, mutta isorusokkaan heltat ovat kolotyviset.
Amphistaff

Amphistaffit ovat kuvitteellisen Star Wars -maailman Yuuzhan Vong -lajin pääaseita. Ne ovat kädessä pidettäviä käärmeitä, jotka voivat hyökätä monin eri tavoin. Ne ovat keskimäärin 2–3 metriä pitkiä, ja niillä on niin paksu iho, ettei niitä voi läpäistä valosapelilla, ellei niitä ensin ole heikennetty (näin tapahtuu The Unifying Force -kirjassa).
Normaalin sauva/keihäs-asetelman lisäksi amphistaffeja voidaan käyttää ruoskana siten, että se kääriytyy kohteen ympärille ja puree.
Amphistaffien kykynä on myös ruiskuttaa myrkkyä. Kuka tahansa, joka käyttää amphistaffia, voi osoittaa sillä ja käskeä sitä ruiskuttamaan tappavaa myrkkyä uhriinsa. Vaikka amphistaffin myrkky on paljon vaarallisempaa ruiskeena, voi myrkky tappaa kohteen pelkästään koskettamalla sen ihoa.
Huippuyliherra Shimrran erikoiset bioinsinöörityöstetyt amphistaffit tunnetaan "Mahtivaltikkana". Se melkein surmaa Luke Skywalkerin The Unifying Force -tapahtumien aikana.