google/wiki40b huggingface dataset:
Mikitänjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 920 hehtaaria eli 9,2 neliökilometriä. Se on 7,5 kilometriä pitkä ja 2,7 kilometriä leveä. Sillä on pitkä järvenselkä, joka tosin katkeaa keskellä muutamaan saareen. Pohjoispäässä Hämeenniemen vieressä sijaitsee Sopasennimi, joiden väliin jää Lauttaselkä niminen lahti. Itäpäässä on 1,2 kilometriä pitkä Sinteenlahti ja sen eteläpuolella 400 metriä pitkä ja kapea Pitkälahti. Pitkälahden eteläpuolella työntyvät järvenselälle Tervaniemen kaksi niemennokkaa.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 53 miljoonaa kuutiometriä eli 0,053 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,8 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Syvin kohta sijaitsee pohjisrannan edustalla Harjunniemen kohdalla. Järven poikki Hämeenniemestä Sinteenlahteen ulottuu pitkä ja kapea kalliomurrokseen syntynyt syvänne, jossa syvin kohta sijaitsee. Murroksessa sijaitsee myös 24 metrin syvänne ja muita yli 20 metrin syvänteitä.
Järvessä on kartan mukaan 15 saarta, joista suurimmat ovat järven keskellä sijaitsevat Honkinen, Lehtonen, Jatanen ja Urtti. Muita nimettyjä saaria tai luotoja ovat nimettyjä ovat kaakkoispäässä oleva Talassaari ja Teerisaari, luoteispäässä sijaitseva Hamppusaari, ja keskellä järveä olevat Töllät. Honkinen on 520 metriä pitkä ja 850 metriä leveä. Lehtonen on yli 200 metriä pitkä. Sekä lehtosessa että Honkisessa on vapaa-ajan asuntoja.
Järven rantaviivan pituus on 35 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, joka on paikoitellen soistunutta. Muutaman maatilan peltoja tai niittyjä ulottuu rantaan saakka. Järven lähiympäristössä on yli 10 maatilaa ja rantaan on rakennettu noin 60 vapaa-ajan asuntoa.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Luvanjoen valuma-alueen (59.7) Mikitänjärven alueella (59.73), jonka Mikitänjärven lähialueeseen (59.732) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 182,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Siikajoen valuma-alueelta (59.74), jonka laskujoki Siikajoki laskee järven itäpäähän. Joki virtaa Siikajärvi (20 ha) läpi ennen joen viimeistä osuutta. Runsaasti vettä tulee myös Riihijoen valuma-alueelta (59.733), jonka laskujoki Riihijoki laskee järven keskivaiheilla pohjoisrantaan Hakalahdella, ja myös Pajujoen valuma-alueelta (59.734), jonka laskujoki Pajujoki laskee järven kaakkoispäähän Palujoensuun lahteen. Riihijoen valuma-alueella sijaitsee vain kolme pientä lampea ja Pajujoen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Pajujärvi (31 ha), Ruuhijärvi (16 ha) ja Iso Särkkäjärvi (17 ha). Mikitänjärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Mäntymäenlampi (eteläinen) (2 ha) ja Rasilampi (1 ha).
Järven laskujoki Mitikänjoki laskee ensin Ilvesjärveen (148 ha) ja sitten Jokilammen (11 ha) läpi ennen laskemistaan Luvanjärveen (841 ha). Vesistön laskureitti jatkaa Hyrynsalmen kirkonkylälle, jossa se yhtyy Hyrynjärvessä Emäjokeen, jonka nimi muuttuu Iijärven jälkeen Kiehimänjoeksi. Se laskee Oulujärveen Paltamossa.
Joulupukki vieraissa

Juoni

Sara on ollut useasti naimisissa, ja jouluaattona hän kutsuu ex-miehensä uusine perheineen viettämään joulua hänen ja uuden kumppaninsa Jannen luona. Viinanhuuruinen tunnelma lässähtää, kun Sara ilmoittaa olevansa raskaana. Janne on juuri ehtinyt kertoa kaikille, että on käynyt salaa sterilisaatiossa vuotta aikaisemmin.
Elokuvan alussa Sara ja Janne harjoittavat sukupuoliyhteyttä komerossa, mistä perheen poikalapsi tuohtuu. Aamuisen lahjojenjaon jälkeen isä huomaa, että jääkaappi on täynnä ruokaa. Vaimo selittääkin kutsuneensa joulunviettoon kaikki exänsä ja heidän uudet perheensä. Vieraiden saavuttua Janne yrittää kaikkensa, mutta tulee nöyryytetyksi miesten saunavuorossa, kun vaimon entiset kumppanit alkavat muistella vanhoja seksiaktejaan.

Tuotanto

Joulupukki vieraissa oli Monica Rolfnerin ensimmäinen käsikirjoitus. Hän sai idean nähdessään, miten ihmiset aloittavat suhteen, saavat lapsen kolmen kuukauden kuluttua, eroavat ja aloittavat seuraavan suhteen.  Ohjaaja Sundvallille elokuva oli tyylillinen täyskäännös elokuvien Metsästäjät (Jägarna) ja Viimeinen sopimus (Sista kontraktet) jälkeen. ”Halusimme tehdä tajuttoman hauskan komedian. Haluamme, että yleisö nauraa ratketakseen ja tunnistaa itsensä luomistamme tilanteista”, kertoi ohjaaja Kjell Sundvall.

Vastaanotto

Filmi sai ensi-iltansa Ruotsissa 26. marraskuuta 1999. Katarina Ewerlöf palkittiin Guldbagge-palkinnolla parhaasta naispääosasta. Myös Jessica Zandén, Kjell Sundvall ja Dan Ekborg olivat ehdolla.
MTV3:n Minna Karila totesi, että Joulupukki vieraissa -elokuva pelaa samoilla aineksilla kuin suomalaiset kansankomediatkin: seksillä, sovinismilla, alastomuudella, kännäämisellä ja junttimaisuudella. Silti Kjell Sundvallin komedia ei häntä naurattanut vaan aiheutti kiusaantuneen olon mauttomuuksillaan. Film-O-Holic.com -sivuston jukka Kangasjärven mielestä kyse on taas vuoden hauskimmista elokuvateatterihetkistä. Hän kuitenkin moittii elokuvan lopun lässähtämistä sovinnaiseksi ja kosiskelevaksi.
Hollywood (ohjelmointikieli)

Hollywood on Andreas Falkenhahnin (Airsoft Softwair) kaupallisesti levittämä ohjelmointikieli, jonka pääasiallisena tavoitteena on toimia multimediaohjelmien tuottamisessa. Hollywood on saatavissa AmigaOS (68k), AmigaOS 4 (PPC), MorphOS, WarpOS, AROS ja Windows -käyttöjärjestelmille. Tällä hetkellä Mac OS X -järjestelmälle ei ole olemassa omaa versiotaan ohjelmasta vaikkakin ohjelma kykenee tuottamaan käynnistettävän ohjelman tällekin alustalle. Hollywoodissa on sisäärakennettu ristiinkääntäjä, joka kykenee automaattisesti tallentamaan käynnistettäviä tiedostoja kaikille ohjelman tukemille alustoille. Tuotetut käynnistettävät tiedostot ovat täysin itsenäisiä eivätkä ole riippuvaisia mistään ulkopuolisista tiedostoista, joten ne voi haluttaessa käynnistää vaikka USB-muistitikulta.
Hollywood Designer on lisäohjelma Hollywoodiin, jonka avulla Hollywoodia voi käyttää Powerpoint-tyylisten interaktiivisten esitelmien tuottamiseen ilman ohjelmointitaitoa.

Historia

Hollywoodin juuret ovat Amiga-tietokoneessa ja se on saanut inspiraatiota muista Amiga-ohjelmointikielistä kuten AMOS, Blitz BASIC, ja Amiga E. Hollywoodin luoja Andreas Falkenhahn aloitti ohjelman tekemisen keväällä 2002. Versio 1.0 ohjelmasta julkaistiin Marraskuussa 2002, mutta ainoastaan 68000-pohjaisille Amiga-järjestelmille. Kuukautta myöhemmin seurasi natiivi versio PowerPC-pohjaisille MorphOS-järjestelmille. Tuki WarpOS-alustalle tuli Hollywood versiossa 1.9 joka ilmestyi keväällä 2004 yhdessä ensimmäisen Hollywood Designerin ensijulkaisun kanssa. AmigaOS 4 -alustaa on tuettu maaliskuusta 2005 lähtien. Versiosta 2.0 (julkaistu tammikuussa 2006) lähtien Hollywood on käyttänyt Lua-ohjelmointikieltä sen virtuaalikoneena, mutta kuitenkin merkittävillä muutoksilla sen syntaksissa ja toiminnassa. Versiosta 3.0 (tammikuu 2008) lähtien Hollywood myös ensimmäistä kertaa toimi myös kahdessa ei Amiga-tyyppisessä alustassa: Windows ja Mac OS X -alustoissa. Versiosta 4.5 (tammikuu 2010) lähtien Hollywood on ollut saatavissa omalla  ohjelmointiympäristöllä myös Windows-käyttöjärjestelmälle.

Hello World -ohjelma

Hello World -ohjelma voisi Hollywoodissa näyttää tältä:
   Print("Hello World!")
   WaitLeftMouse
   End
Yllä oleva koodi avaa uuden ikkunan, tulostaa siihen tekstin "Hello World!" valkoisilla kirjaimilla ja odottaa että vasenta hiiren nappia painetaan ennen kuin ohjelma lopetetaan. Hollywood avaa ikkunan automaattisesti. Jos ei muutoin ohjelmaan ole laitettu, niin Hollywood avaa uuden 640x480-resoluutioisen ikkunan automaattisesti ohjelman suoritusta varten.

Hollywood Designer

Hollywood Designer on lisäohjelma Hollywoodiin Powerpoint-tyyppisten interaktiivisten esitysten tekemiseen ilman ohjelmointitaitoa.
Costa Favolosa

Suunnittelu ja rakentaminen

Costa Favolosa ja sen sisarlaiva Costa Fascinosa tilattiin lokakuussa 2007 osana 2,4 miljardin arvoista laajentamista Costa Crocieren laivastoon, jossa viisi laivaa valmistuessaan korottaa yhtiön matkustajakapasiteettia 50 prosentilla.   Costa Favolosa maksoi 510 miljoonaa euroa.
Costa Favolosa on Concordia class laivaluokan risteilyalus ja sen vetoisuus on 114 500 bruttotonnia. Alus on 290 metriä pitkä, 35,5 metriä leveä ja sen syväys on 8,2 metriä. Aluksessa on tilaa 3 800 matkustajalle ja 1 110 miehistön jäsenelle. Hyttejä Costa Favolosasta löytyy 1 508.
Pleasure/Disgust

Vastaanotto

Lammaszinen Jouni Parkku piti albumia kelvollisena, vaikka kuvailikin äänimaailmaa puiseksi ja tasapaksuksi.
Alicia Silverstone

Alicia Silverstone (s. 4. lokakuuta 1976 San Francisco, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Hän tuli kuuluisaksi esiintymisistään Aerosmithin musiikkivideoilla ja näytteli myöhemmin elokuvissa, kuten Clueless ja Batman & Robin.
Alicia Silverstone on ollut kasvissyöjä vuodesta 1998. Vuonna 2004 hän voitti PETAn äänestyksessä Maailman seksikkäimmän kasvissyöjän tittelin.
Teenage Mutant Ninja Turtles (vuoden 2003 videopeli)

Pelattavuus

Pelissä voi pelata kaikilla neljällä Turlesilla Leonardolla, Donatellolla, Michelangelolla tai Rafaellolla. Tarinamoodissa voi pelata yhdellä tai kahdella pelaajalla yhtä aikaa. Toinen pelimoodi on kaksintaistelu, jossa Turtlesien lisäksi voi taistella Tikulla, Casey Jonesilla, Hamato Yoshilla, Turtlebotilla, Hunilla, Oroku Sakilla ja Silppurilla. Kun tarinamoodi on pelattu läpi kaikilla neljällä turtlesilla, avautuu Challenge-moodi jossa taistellaan kuusiokulman muotoisessa kehässä kaikkia pelin hahmoja vastaan. Kun pelaaja ensimmäisen kerran voittaa kaikki hahmot, avautuu pelattavaksi hahmoksi Hamato Yoshi sekä tarinamoodiin Tikku. Jos pelaaja pääsee Challenge-moodin läpi alle viidessätoista minuutissa, tarinamoodin voi mennä myös Caseylla.

Game Boy Advance

Ensimmäisessä GBA:lle tehdyssä Turtles-pelissä jokaisella neljällä Turtlesilla on omat tasot, joita on yhteensä neljä. Peli seuraa myös hivenen animaatiosarjan tarinaa, joka alkaa Leonardon tehtävällä tarkoituksenaan pelastaa April O'Neil tohtori Baxter Stockmanin luomilta roboteilta ja lopuksi kohdata jättiläisrobotti.

Rafaello

Seuraavana on vuorossa Rafaello, joka lähtee ulos Michelangelon ärsyttäessä häntä. Matkalla Rafaellon täytyy taistella purppuralohikäärmeiden jengiläisiä vastaan. Mukaan tulee myös Casey Jones, jonka kanssa käydään kaksi kamppailua. Lopuksi Rafaello kohtaa purppuralohikäärmeen johtajan lohikäärmenaaman yhdessä Casey Jonesin kanssa.

Donatello

Donatellon seikkailu alkaa, kun Baxter Stockman on luonut näkymättömiä jalkaninjoja, jonka myötä Rafaello on kidnapattu. Donatellon tehtävänä on pelastaa Rafaello.

Michelangelo

Michelangelolla on pelin viimeinen tehtävä, jonka hän aloittaa taistellen jalkaninjoja vastaan. Voitettuaan ninjat Michelangelo matkaa maanalaiseen luolaan, jossa hän kohtaa mutanttihirviöitä.
Muovijäte

Muovijäte saasteena

Muoveja on monenlaisia, mutta pääosin muovi hajoaa luonnossa hyvin heikosti ja päätyy saasteeksi. Vaikka muovikappale hajoaisi pieniksi silmin näkymättömiksi palasiksi, sen osaset säilyvät ja muodostuu niin kutsuttua mikromuovia, jonka osaset ovat mikrometri-luokkaa. Lisäksi jotkin tuotteet kuten kosmetiikka voivat sisältää mikromuovia jo valmiiksi.  
Greenpeacen mukaan 10 prosenttia käytetystä muovista (100 miljoonaa tonnia vuodessa) päätyy mereen ja suurin osa siitä vajoaa meren pohjaan. Mereen joutuvasta muovista viidesosa tulee laivoista ja loput maalta, varsinkin tuulen mukana kaatopaikoilta. Maailman meriin joutuu muovijätettä yli 500 tonnia tunnissa.
Suurimpia merten roskaajia ovat Kiina, Indonesia, Filippiinit, Vietnam ja Thaimaa. Näistä viidestä maasta tulee 60 prosenttia merten muoviroskasta. Suurimpia syypäitä merten muovittumiseen ovat kaatopaikat merten ja jokien läheisyydessä, teollisuus, jätevedet ja turistit sekä puutteellinen jätehuolto.

Mikromuovi

Mikromuovi on mikroskooppisen pieniksi kappaleiksi hajonnutta muovia tai jo valmiiksi sellaista esimerkiksi kosmetiikassa.
Mikromuovia tulee vesistöihin useista lähteistä. Sitä syntyy, kun muovijätteet hajoavat. Mikromuovia irtoaa myös käytön aikana kohteista kuten vaatteista ja talomaaleista. Oslon edustan vesistöissä tehdyn tutkimuksen mukaan autoliikenne olisi suurin yksittäinen mikromuovin lähde. Renkaat jauhavat pinnoilta muovia ja se päätyy sadevesikaivojen kautta vesistöihin.
Riittävän pieni mikromuovi voi läpäistä myös esimerkiksi juomaveden puhdistuksen. Se kuinka pieneksi muovi lopulta pidemmän ajan kuluessa hajoaa on avoin tutkimuskohde.
Mikromuovia on todettu myös hengitysilmassa. Tämän terveysvaikutuksista ei ole vielä täsmällistä tietoa.

Torjunta

YK:lla on ollut jo vuodesta 1982 lähtien merioikeuksia käsittelevä sopimus, jonka yhtenä osana on meriä koskevan jätteen ongelma.
Lähinnä makroskooppisen pinnassa vielä kelluvan muovijätteen poistamiseksi kehitetään tekniikoita.

Muovin kierrätys

Teollisuuden tuotannossa syntyvää muovijätettä kierrätetään paljon. Kuluttajien käytöstä syntyvää muovijätettä on vaikeaa kierrättää uusiomuovin raaka-aineena, koska muoveja on niin monta lajia, että erilaatuiset muovit pitäisi lajitella. Muovilaadun kertoo kierrätysmerkki. Soveltuvin osin muovijätettä käytetään myös polttoaineena, järjestäytyneimmin erityisissä jätteenpolttolaitoksissa.
Muoveja voi kierrättää myös kemiallisesti. Kemiallisessa kierrätystavassa muovit hajotetaan peruskemikaaleikseen kuumuudella tai kemiallisella käsittelyllä. Käsittelyssä syntyy monomeereja tai muita tuotteita, joita voidaan yhdistää polymeereiksi tai käyttää muihin sovelluksiin. Kemiallinen kierrätys jaetaan yleensä termolyysiin ja solvolyysiin. Termolyysiä kutsutaan myös termokemialliseksi kierrätykseksi. Termolyysi perustuu kolmeen pääprosessiin: pyrolyysi, kaasutus ja hydraus. Solvolyysissä käytetään liuottimia ja  maltillisempia lämpötiloja kuin termolyysissä.
Aarne Nyyssönen

Aarne Olavi Nyyssönen (9. elokuuta 1921 Karttula – 10. elokuuta 2006 Sonkajärvi) oli Metsäntutkimuslaitoksen professori 1957–1959, Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen professori vuodesta 1959 ja jälleen Metsäntutkimuslaitoksessa 1984–1988 ylijohtaja. Hän väitteli tohtoriksi 1954. 
Nyyssösen vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Nyyssönen ja Ada Vilpponen. Hän tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1944 ja valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1948, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1954, väitöskirjan aiheena Hakkauksilla käsiteltyjen männiköiden rakenteesta ja kehityksestä. Nyyssönen toimi Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen tutkimusapulaisena 1948, Suomen Akatemian assistenttina ja akateemikko Yrjö Ilvessalon apulaisena 1948–1956, Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen dosenttina 1955–1959, Metsäntutkimuslaitoksen metsänarvioimisosaston professorina 1957–1959, Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen vt. professorina 1956–1959 ja professorina 1959–1984. Maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan varadekaani hän oli 1963–1969 ja dekaani 1969–1972 sekä Savolaisen osakunnan inspehtori 1964–1965 ja 1969–1975. Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja ja professori hänestä tuli 1984. 
Nyyssösellä oli lukuisia kotimaisia ja kansainvälisiä tehtäviä alansa järjestöissä ja toimikunnissa. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen hän oli vuodesta 1973 ja pääsihteeri 1984–1994. 
Nyyssönen sai lukuisia tunnustuksia. Suomen metsäyhdistyksen kunniajäseneksi hänet valittiin 1992, Metsämiesten Säätiön tunnustuspalkinnon hän sai 1983 ja IUFRO:n Distinguished Service Award -huomionosoituksen 1992. Nyyssönen nimitettiin Upsalan yliopiston kunniatohtoriksi 1979 ja Joensuun yliopiston kunniatohtoriksi 1989. Hän sai muun muassa hopeisen Cajander-mitalin, Metsähallituksen kultaisen ansiomitalin, Tapion kultaisen ansiomitalin ja Cotta-mitalin (Tharand). 
Nyyssönen oli naimisissa vuodesta 1952 Aino Katri Huttusen (s. 1927) kanssa.
Sosiaalinen vieraantuminen

Moderni yhteiskunta syynä

Pitkin 1900-lukua laajeni uskomus, että modernin yhteiskunnan atomismi johtaa siihen, että ihmisillä on pinnallisemmat suhteet toisiin ihmisiin. Perinteisisissä - teollistumisen ja kolonialismin aikaa edeltävissä - orgaanisissa yhteisöissä on katsottu olleen syvempiä suhteita ihmisten välillä. Tämän puolestaan uskotaan johtavan vaikeuksiin havaita tai hyväksyä toisten ihmisten uniikkeja piirteitä. Jälkimmäisessä tapauksessa yksilö on kautta aikojen tavalla tai toisella osittain tai kokonaan suljettu yhteisön ulkopuolelle.
Radikaalin feminismin mukaan sama tapahtuu naisille patriarkaalisessa yhteiskunnassa.
Syitä vieraantumiselle voi olla yhteisen jaettavan hyvän rajallisuus ja jaksoittaisuus. Valtion tarjoamien palvelujen lisäksi talkootoiminta on yksi tapa järjestää erilaisia harrastuksia muun muassa. Kriisit ja konfliktit ovat omiaan lisäämään vieraantumista, mikäli entiset ystävät koetaan konfliktin rajaamiksi. Sodat, kansanmurhat, rikollisuus, aviorikokset sekä väkivalta ovat tällaisia konflikteja. Parisuhteet elävät aikansa ja niiden päättymisen aikaan voi vieraantumista esiintyä. Ihmissuhteissa on vieraantumista myös, mikäli mielikuva ei vastaa enää todellisuutta.

Marxin vieraantumisen käsite

Vieraantumisen katsotaan usein johtavan väärään tietoisuuteen, jossa henkilö ei kykene havaitsemaan toimintaansa motivoivia tekijöitä ja toimintansa seurauksia suhteessa muihin. Marxilaisen teorian mukaan proletariaatti (kuten myös kapitalistit) vieraantuvat kapitalismissa tavarafetisismin takia.

Taiteessa kuvattuna

Jean-Paul Sartre on kuvannut vierautta, erillisyyttä kirjoissaan ja  esim. "No Exit"-näytelmässään. Asiaa kirjallisesti käsitelleisiin kuuluu mm. Albert Camus (esim. Sivullinen).
Sosiologi André Gorz on ehdottanut mm. tämän ongelman lievittämiseen peruspalkkaa. Suomessa Osmo Soininvaara ajoi samaa linjaa 1990-luvulla. Sosiologi Theodor Adorno on käsittellyt asiaa.
Ulrika Fredrika Bremer

Ulrika Fredrika Bremer, synt. Salonius (24. huhtikuuta 1746 Turku – 1. huhtikuuta 1798) oli suomalainen laivanvarustaja, kauppias ja teollisuuden monialayrittäjä. Hän oli kirjailija Fredrika Bremerin isoäiti. Kun hänen miehensä Jacob Bremer kuoli vuonna 1785, hän otti 39-vuotiaana haltuunsa miehensä suuren laivanvarustamon ja liiketoiminnan Turussa, ja jatkoi sen toiminnan johtamista menestyksekkäästi 13 vuotta aina kuolemaansa asti. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä ammattiryhmänsä edustajista Suomessa.
Ulrika Fredrika Salonius oli hovioikeuden asessori Eric Gustaf Saloniuksen (k. 1748) ja Hedvig Magdalena Wittfoothin (k. 1752) tytär, avioitui 21-vuotiaana 18. huhtikuuta 1767 hiljattain leskeytyneen 35 vuotta vanhemman Jacob Bremerin, merkittävimmän turkulaisen laivanvarustajan ja liikemiehen kanssa, jolla oli jo viisi lasta, joista useimmat olivat vanhempia kuin Ulrika.  
Bremerillä oli 40 vuoden ajalta omistuksia myös Turun sokeritehtaassa ja molemmissa tupakkatehtaissa, Järvenojan paperitehtaassa, Åvikin lasitehtaassa, Kupittaan tiilitehtaassa, sahoissa Koskella ja Luvialla sekä Itä-Intian kauppakomppaniassa. Lisäksi hän omisti useita liiketiloja, sätereitä, rälssitiloja ja mm. Tuorlan rusthollin Piikkiössä. 
Miehensä kuoltua vuonna 1785 hän hyödynsi lesken oikeutta periä puolisonsa toiminnan, ja hoiti sitten hänen jäljellä olevaa liiketoimintaansa kuolemaansa saakka, apunaan vanhimmat poikapuolensa Josef Bremer (1743–1814) ja Isac Bremer (1741–1774) ja hänen oma poikansa Karl Fredrik Bremer (1770–1830).

Liikenainen ja monialayrittäjä

Yksi syy, miksi hän päätti itse jatkaa toimintaa kerrotaan olleen, että hänen poikansa Karl ja vanhin poikapuolensa Isac kärsivät mielenterveyden ongelmista ja heiltä puuttuivat liiketoimintataidot. Poikansa suhteen hän näytti olleen myöhemmin oikeassa. Josef Bremeristä tuli myöhemmin edullisen naimakaupan myötä Teijon ruukinpatruuna. 
Ulrika Bremer otti miehensä tehtävät eri yritysten toiminnassa ja oli itse niissä mukana. Hän oli mukana aktiivisesti laivanvarustustoiminnassa: hän sai osaomistuksen seitsemässä eri laivassa, ja osti muun muassa brigantiini Vigilantian vuonna 1792. 
Bremeriä on kuvailtu ehkä merkittävimpänä aikansa liikenaisena. Ihmisenä hänen on täytynyt olla määrätietoinen, ja häntä ihaili Henrik Gabriel Porthan, kun hän varmisti Bremerin kauppahuoneen johtavan aseman aikanaan: hänen kuolinpesässään oli yhteensä 14–15 tynnyriä kultaa, joka vastaa 1,5 miljoonaa hopeataaleria eli omaisuus oli kolminkertaistunut 1,1 miljoonasta kuparitaalerista vuodelta 1766. 
Ulrika Bremerin kuoleman jälkeen yrityksen toiminnan otti haltuunsa poika Karl Fredrik, joka muutamassa vuodessa lopetutti toiminnot ja muutti Ruotsiin vuonna 1804. Viimeisenä myytiin Åvikin lasitehdas 1806. Perheeseen kuului myös tytär Agata Bremer (1774—1810), joka kuoli Tukholmassa naimattomana.
Myllyjärvi (Jyväskylä, Laajavuori)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Laajavuoren pohjoispuolella rinteen juurella. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,58 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00058 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys on 9,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskellä. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Alueen asutus on haja-asutusta ja rannoille on rakennettu noin kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16685.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,5 metriä mpy.
Syväoja juoksee järven läpi ja se laskee 1,3 kilometrin päässä Tuomiojärven pohjoispäähän. Ojalle tulee tällä matkalla pudotusta 12,1 metriä. Syväojan valuma-alueen järviä ovat esimerkiksi Majajärvi (6 ha) ja Ylä-Tuomiojärvi (76 ha). Viereinen Lummelampi (11 ha) laskee Syväojaan 1,6 kilometriä yläjuoksulla.
Pikkukanadanhanhi

Ulkonäkö ja koko

Pikkukanadanhanhi on 60–70 cm pitkä ja sen siipien kärkiväli on 125–140 cm, ja se on suunniilleen samankokoinen kuin valkoposkihanhi. Se muistuttaa kanadanhanhea, mutta on pienikokoisempi ja typäkämpi ja sillä on selvästi lyhyemmät jalat ja kaula. Pikkukanadanhanhella on melko nelikulmainen pää, jyrkkä otsa sekä lyhyt nokka. Usein mustan kaulan ja vaaleanruskean rinnan välissä on vaalea vyön aihe. Yläpuolelta pikkukanadanhanhi on melko vaalean ruskeanharmaa.
Pikkukanadanhanhen äänet muistuttavat kanadanhanhen ääniä, mutta ovat kimeämpiä.

Levinneisyys

Pikkukanadanhanhi pesii Alaskassa, Kanadan pohjoisosissa sekä Grönlannin lounaisosissa. Talvehtivana sitä tavataan Yhdysvalloissa Washingtonissa, Oregonissa ja Texasissa sekä Meksikossa. Aikaisemmin sitä esiintyi talvehtivana myös Japanissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 920 000–1 400 000 yksilöä. Pikkukanadanhanhi on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Länsi-Euroopassa pikkukanadanhanhi on harvinainen vierailija, joka esiintyy usein valkoposki- ja lyhytnokkahanhien kanssa. Suomessa pikukanadanhanhi on BirdLife Suomen rariteettikomitean mukaan tavattu kaksi kertaa, mutta havainnot on asetettu E-kategoriaan eli havainnot koskevat varmasti tai lähes varmasti tarhakarkulaisia.