google/wiki40b huggingface dataset:
Ib Melchior

Ib Jørgen Melchior (17. syyskuuta 1917 Kööpenhamina, Tanska – 14. maaliskuuta 2015 West Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kirjailija, elokuvatuottaja, elokuvaohjaaja ja matalan budjetin elokuvakäsikirjoittaja.
Melchiorin romaaneihin kuuluvat muun muassa Code Name: Grand Guignol, Eva, The Haigerloch Project, The Marcus Device, Order of Battle: Hitler’s Werewolves, Sleeper Agent, The Tombstone Cipher ja The Watchdogs of Abaddon.
Hänen tietoteoksiinsa kuuluvat kirjat Quest: Searching for Germany’s Nazi Past ja Lauritz Melchior: The Golden Years of Bayreuth. Vaimonsa Cleo Baldonin kanssa Ib Melchior kirjoitti kirjat Reflections on the Pool: California Designs for Swimming ja Steps & Stairways.
Melchior kirjoitti myös Hour of Vengeance -näytelmän, jonka perustana oli viikinki Amledin tarina, joka inspiroi myös William Shakespearea Hamletin kirjoittamisessa.
Melchior kirjoitti ja ohjasi The Angry Red Planetin vuonna 1959 ja vuonna 1964 elokuvan The Time Travelers. Televisiolle Melchior kirjoitti alkuperäisen Äärirajoilla-sarjan toisen tuotantokauden jakson ”The Premonition”.
Paul Bartel sovelsi Melchiorin novellia ”The Raceria” elokuvamuotoon kulttielokuvaan Kalmanralli 2000 vuonna 1975. Myöhemmin Kalmanralli 2000 tehtiin uudestaan vuonna 2008, ja sen nimeksi tuli Death Race – Kuolonajot.
Militant Order of Saint Brigitte of Sweden myönsi vuonna 1965 Melchiorille komentajamerkin.
Melchior kuoli 97-vuotiaana kotonaan Kalifornian West Hollywoodissa 14. maaliskuuta 2015.
Stikari

Stikari (m.kreik. στιχάριον, stikhárion; lat. alba) on täyspitkä suora hihallinen ortodoksisen kirkon jumalanpalveluspuku, jota käyttävät kaikki vihkimyksen saaneet jumalanpalvelusten toimittajat aina lukijasta diakoneihin. Papin pukua nimitetään feloniksi ja piispan pukua sakkokseksi.
Nykyisin stikaria voivat pitää toimittavan papin luvalla kaikki palveluksessa avustavat miespuoliset henkilöt; useimmilla seurakunnilla on myös pienten poikien (yli 6-vuotiaiden) ylle sopivia stikareita. Erityisesti suurina juhlapyhinä kirkonpalvelijoina näkee runsaasti pieniä poikia; huomattava osa on papiston tai luottamushenkilöiden poikia. 
Alusstikariksi nimitetään papin ja piispan käyttämän täydellisen ortodoksisen jumalanpalveluspuvun alimmaiseksi puettavaa yleensä valkoista pitkää vaatetta, joka symboloi kastepukua ja tahrattomuutta.
James Mason

Ura

Mason aloitti näyttelemisen teatterin lavoilla Cambridgessä ja muutettuaan Lontooseen hän liittyi Old Vic -teatteriin. Hän siirtyi elokuviin 1930-luvun puolivälissä ja näytteli niissä aina kuolemaansa saakka – usein roistoja erilaisissa kauhu- ja jännityselokuvissa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Kuningatar Elisabet (1937), Rommel, erämaan kettu (1951), Julius Caesar (1953), Tähti on syntynyt (1954), Sukelluslaivalla maailman ympäri (1954), Vaarallinen romanssi (1959), Matka maan keskipisteeseen (1959), Lolita (1962), Rooman valtakunnan tuho (1964), Taivas saa odottaa (1978), Brasilian pojat (1978),  Veren perintö (1979) ja Agatha Christien kirjaan perustuva Hercule Poirot -filmatisointi Rikos auringon alla (1982). Hän oli urallaan kolmesti ehdolla Oscarin saajaksi, muttei saanut palkintoa kertaakaan. Hän sai kuitenkin Golden Globen roolistaan elokuvassa Tähti on syntynyt. Hän on saanut myös urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä

Mason oli kahdesti naimisissa, ensin avioeroon päättyneessä liitossa Pamela Masonin kanssa vuodet 1941–1964 ja sitten vuodesta 1971 kuolemaansa asti Clarissa Kaye-Masonin kanssa. Pamela Masonin kanssa hänellä oli kaksi lasta. Mason kuoli sydänkohtaukseen 75-vuotiaana.
Euterpe-ryhmä

Euterpe-ryhmä oli samannimisen vuosina 1900–1905 ilmestyneen kirjallisen lehden ympärille kerääntynyt suomenruotsalaisten kirjailijoiden ja taiteilijoiden ryhmä.
Euterpelaisia kiehtoivat ranskalainen kulttuuri, symbolismi ja Friedrich Nietzschen filosofia sekä kirjailija Oscar Wilden edustama dekadenssi. Vastustajat kuvasivat ryhmän jäseniä ”Esplanadia pitkin ikävystyneinä vaeltaviksi nuoriksi, joiden suupielestä roikkuu suuri sikaari ja jotka savuisissa kahviloissa tuijottavat absinttilasiin”. Omasta mielestään he halusivat avata ikkunoita Eurooppaan ja tuulettaa ummehtunutta suomalaista kulttuurielämää. Valtaosa Euterpe-lehden tilaajakunnasta asuikin Helsingissä.
Euterpe-ryhmä sai alkunsa eräänä vuoden 1901 myöhäissyksyn iltana, kun joukko tulevia ryhmän jäseniä poistettiin helsinkiläisen Grand Hotelin ravintolasta heidän osoitettuaan mieltä naapuripöytään saapunelle venäläisseurueelle. Ryhmän jäsenet päättivät, että heidän olisi saatava mielipiteilleen julkaisukanava. Koska sensuuriviranomaiset eivät olisi sallineet oman lehden perustamista, he päättivät käyttää tähän tarkoitukseen Karl Flodinin vuonna 1900 perustamaa Euterpe-nimistä musiikkilehteä. Lehti oli saanut nimensä antiikin mytologian huilunsoiton muusan mukaan.
Ryhmään kuuluneen Rolf Lagerborgin vapaata sukupuolimoraalia kannattanut, lokakuussa 1902 julkaistu näytelmä Öfver bräddarna ja hänen kuukautta myöhemmin Euterpe-lehdessä ilmestynyt naiskysymystä käsitellyt artikkelinsa I kvinnofrågan saivat aikaan huhumyllyn Euterpe-lehden toimituksessa Aleksanterinkadulla muka pidetyistä yöllisistä orgioista. Lehden saamaa mainetta lisäsivät Lagerborgin artikkeleiden lisäksi vielä erityisesti pahennusta herättäneet Bertel Gripenbergin runot.
Euterpe-ryhmän illanistujaisissa vierailivat myös Jean Sibelius, Albert Edelfelt ja Eino Leino. Ryhmän jäsenet edustivat sortovuosina perustuslaillisuutta, he hyväksyivät Bobrikovin murhan ja heillä oli suhteita aktivistipiireihin.  
Vuonna 1905 rahavaikeuksiin kaatuneen Euterpe-lehden seuraajaksi perustettiin vuonna 1908 Argus-lehti (myöhemmin Nya Argus).
Saksan Länsi-Afrikka

Saksan Länsi-Afrikka (saks. Deutsch-Westafrika) oli nimitys Saksan protektoraateille Länsi-Afrikassa vuosien 1884 ja 1919 välillä. Termiä käytettiin yleensä yhdessä Saksan Kamerunista ja Togomaasta. Harvemmin myös Saksan Lounais-Afrikka laskettiin mukaan termin alle.
Rakkauden painovoima

Rakkauden painovoima (Defying Gravity) on monikansallisesti tuotettu sci-fi-televisiosarja vuodelta 2009. Sarjan tuottajayhtiöt ovat BBC, Fox Television Studios, Omni Film Productions, CTV Television Network, SPACE ja ProSieben. James Parriottin luoman sarjan ensimmäinen osa esitettiin 2. elokuuta 2009 ABC ja CTV kanavilla. Sarjan teko lopetettiin 13 jakson jälkeen loppusyksystä 2009.
Suomessa sarjaa esitti 23. syyskuuta 2009 alkaen TV5. Sarjasta esitettiin Suomessa kaikki tehdyt 13 jaksoa.
Vuoteen 2052 sijoittuva sarja kertoo Antares-retkikunnan kuusi vuotta kestävästä avaruusmatkasta aurinkokunnan planeetoille ja ryhmän keskinäisistä ihmissuhteista viisivuotisen koulutuksen ja itse lennon aikana.
Sarjan lopettamisen jälkeen ohjelman luoja James Parriott paljasti haastattelussa, kuinka sarja olisi edennyt.
Anton Collin

Anton Johannes Collin (12. lokakuuta 1891 Pihlajavesi – 30. toukokuuta 1973 Ähtäri) oli suomalainen hiihtäjä, ”Holmenkollenin kukistaja”.
Anton Collin ei saavuttanut huomattavaa menestystä olympia- tai maailmanmestaruuskisoissa, mutta hän on yksi niistä harvoista suomalaisista, jotka ovat edustaneet Suomea sekä talvi- että kesäolympialaisissa – vieläpä samana vuonna. Vuoden 1924 Chamonix'n talviolympialaisissa Collin keskeytti 50 kilometrillä ja 18 kilometrin hiihdossa hän sijoittui sijalle 16. Saman vuoden kesänä Pariisin olympialaisissa hän osallistui 188 kilometrin maantieajoon, mutta joutui keskeyttämään puolimatkassa reisilihaksen revähdykseen.
Anton Collinin hiihtouran suurin voitto tuli jo pari vuotta ennen kuin talviolympialaisia tai hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja oli alettu järjestää. Hänet muistetaan ”Holmen-Collinina”, ”Holmenkollenin kukistajana”, sillä hän oli vuonna 1922 ensimmäinen Norjan Holmenkollenin hiihtokilpailun (kisat järjestetty vuodesta 1892 alkaen) voittanut ei-norjalainen hiihtäjä. Matkana oli silloin 50 kilometrin murtomaahiihto, jossa Tapani Niku varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Kerrotaan, että Norjassa ympäri maan vedettiin liput puolitankoon tämän kauhistuttavan hiihtotappion vuoksi.
Holmenkollenin kaksoisvoitolla oli myönteinen vaikutus Suomen hiihtourheilun kehittymiseen, sillä Lauri ”Tahko” Pihkalan ideoimana intouduttiin Suomeen kehittämään Holmenkollenia vastaavat jokavuotiset talviurheilukisat Lahden Salpausselälle. Lahden Hiihtoseura perustettiin ja Anton Collin houkuteltiin liittymään siihen tarjoamalla hänelle Lahdesta töitä. Ensimmäiset Salpausselän Kisat järjestettiin jo seuraavana talvena (1923). Näissä ensimmäisissä Salpausselän kisoissa Collin voitti 10 kilometrin hiihtomatkan ”satumaisena” pidetyllä ajalla 35.29, millä hän voitti toiseksi tulleen Matti Raivion yli kahdeksalla minuutilla. Järjestyksessään toiset olympialaisista erilliset hiihdon maailmanmestaruuskilpailut saatiin Salpausselälle jo vuonna 1926.
Anton Collin syntyi Pihlajavedellä, mutta perhe muutti jo 1893 Keuruun Liesjärvelle Hirvikylään Aittolampi-nimiselle metsänvartijatilalle, mikä myöhemmin rajamuutoksen seurauksena siirtyi Ähtärin kunnan puolelle. Metsänvartijaisänsä Kaarle Collinin apuna Anton tottui jo nuorena pitkiin ja raskaisiin hiihtomatkoihin. Anton Collin edusti hiihtourallaan ähtäriläisiä Myllymäen Voimistelu- ja Urheiluseuraa, Myllymäen Työntöä, Keuruun Kisailijoita 1916–1920, Ähtärin Urheilijoita 1921–1922 ja vuosina 1923–1931 Lahden Hiihtoseuraa.
FS Lorraine (1913)

Palvelus

Aluksen keskimmäinen tykkitorni poistettiin ja sen tilalle rakennettiin katapultti ja tilat neljälle lentokoneelle. Britannian kuninkaallinen laivasto miehitti aluksen 3. heinäkuuta 1940 Aleksandriassa operaatio Catapultissa. Se palasi palvelukseen toukokuussa 1943 Vapaan Ranskan laivastossa palvellen Välimerellä. Vuodesta 1945 aina vuoteen 1953 alus oli koululaivana ja lopulta proomuna ennen palveluksesta poistoa 17. helmikuuta 1953.
Elintarviketurvallisuus

Elintarviketurvallisuus on joukko ruoan käsittelyn, valmistuksen ja säilytyksen käytäntöjä, joiden tarkoituksena on taata ruoan turvallisuus kuluttajalle. Käytännöt on suunniteltu vähentämään elintarvikkeiden altistusta vaaratekijöille ja tunnistamaan vaaralliset elintarvikkeet. Elintarvikkeisiin liittyviä vaaratekijöitä ovat ruoka-aineiden luonnostaan tai altistumisen vuoksi sisältämät myrkylliset yhdisteet, haitalliset pieneliöt sekä vieraat esineet, kuten lasinsirut.
Kansainvälinen standardisoimisjärjestö ISO on kehittänyt elintarviketurvallisuuden käytäntöjä määritteleviä standardeja, kuten standardisarjan ISO 22000. Näiden standardien mukaisten käytäntöjen noudatusta valvovat useat alueelliset tai kansalliset virastot, kuten Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto ja Yhdysvaltain Food and Drug Administration. Suomessa elintarviketurvallisuuden käytäntöjen noudatusta valvoo Elintarviketurvallisuusvirasto Evira.
Sophie Kinsella

Tuotanto

Aluksi kirjailija julkaisi seitsemän kirjaa omalle nimellään Madeleine Wickham, mutta valitsi sitten itselleen kirjailijanimen ja vaihtoi samalla tyylilajia chick litiin. Kirjailijan oman kuvauksen mukaan nimellä Wickham julkaistut kirjat ovat huumorin sävyttämää draamaa, kun taas nimellä Kinsella julkaistut ovat nopeita komedioita, kuten Himoshoppaaja-sarja.
Karatšai-Tšerkessia Turkvision laulukilpailussa

2013

Karatšai-Tšerkessia osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Eldar Žanikajev kappaleella "Adamdı bizni atıbız" (Адамды бизни атыбыз). Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Žanikajev ei päässyt jatkoon.

2014

Vuonna 2014 Karatšai-Tšerkessia osallistui uudestaan Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin jälleen laulaja Eldar Žanikajev kappaleella "Barama" (Барама). Kilpailun semifinaalissa Žanikajev sai 148 pistettä, jäi sijalle 24., eikä päässyt finaaliin.
Isäpappa ja keltanokka

Tuotanto

Elokuvassa ei ole ulkokuvia, vaan studion lisäksi elokuvaa on kuvattu Helsingin Eläinmuseossa ja samoissa tiloissa toimineessa yliopiston eläintieteen laitoksessa.

Vastaanotto

Elokuvan replikointi sai aikalaiskriitikoilta sekä moitteita että kiitosta sujuvuudesta ja naurattavuudesta.
Läski-Freddyn kissa

Läski-Freddyn kissa (Fat Freddy's cat) on amerikkalaisen sarjakuvapiirtäjä Gilbert Sheltonin luoma sarjakuva, jota julkaistiin 1970–1980-luvuilla. Se kertoo yleensä strippimuotoisesti Friikkilän poikien kissasta, joka tarkkailee hippi-isäntiensä elämää ja aiheuttaa monenlaista kiusaa varsinkin omistajalleen Läski-Freddylle mm. syömällä tämän hasispensaat tai ulostamalla Freddyn korvakuulokkeisiin.
Läski-Freddyn kissa käy sotaa hellan alla asustavaa torakoiden kolmatta valtakuntaa vastaan. Silloin tällöin torakat ovat muodostaneet keisari- tai kuningaskunnan, ja viimeisessä tarinassa, jonka pituus on noin 30 sivua, keittiötä asuttavat kapitalistitorakat sotivat olohuoneen kommunistitorakoita vastaan.
Pitkille tarinoille on ominaista absurdius, nopeat ja järjettömät juonenkäänteet, kaksimielisyydet ja vihjailevat törkeydet sekä uskonnon, natsien, poliitikkojen ja hippien pilkkaaminen. Lyhyissä stripeissä on usein puujalkavitsejä tai tarinassa ei välttämättä ole vitsiä lainkaan.
FS Châteaurenault (1898)

Valmistus

Aluksen köli laskettiin 12. lokakuuta 1895 ja alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1898. Alus otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1902.

Palvelus

Alus vaurioitui 1904 ajettuaan karille. Vuonna 1910 alus ajoi karille Spartelin edustalla ja Victor Hugo hinasi vaurioituneen aluksen satamaan. Vuodesta 1913 alkaen alus oli koululaivana Toulonissa.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen ja se aloitti partioinnin Välimerellä. Vuodesta 1917 alkaen alus oli joukkojenkuljetusaluksena kuljettaen sotilaita Tarantosta Iteaan. Alus pelasti 5. lokakuuta Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen U-35 torpedoiman SS Gallian eloonjääneitä kaikkiaan alukselta pelastettiin noin 1 200 miestä.
Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene UC-38 havaitsi 14. joulukuuta 1917 aluksen ja sitä saattaneet Mameluckin, Rouenin ja Lansquenetin. Sukellusveneen laukaisema torpedo osui Châteaurenaultin keskilaivaan. Aluksella olleet sotilaat evakuoitiin hävittäjiin. Troolari Balsamine liittyi pelastustyöhön yrittäen samalla ottaa vaurioituneen risteilijän hinaukseen.
Sukellusvene laukaisi alukseen toisen torpedon, jonka osuttua alus upposi nopeasti. Hävittäjien syvyyspommit pakottivat sukellusveneen pintaan, jolloin miehistö jätti aluksen ennen sen upottamista.
Kylmätutkimus

Kylmätutkimus on tieteenala, joka tutkii ihmisten selviytymistä, aineen ominaisuuksia ja tekniikan toimivuutta kylmissä olosuhteissa. Kylmätutkimusta voidaan suorittaa luonnollisessa ympäristössä arktisissa olosuhteissa tai keinotekoisesti aikaansaaduissa alhaisissa lämpötiloissa laboratorioissa. Suomessa on saavutettu kylmyysennätyksiä pyrittäessä lähestymään absoluuttista nollapistettä (−273,15 °C) ja saavutettu jopa 100pK lämpötila.
Călărași (piirikunta)

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 088 km². Alueen länsiosassa virtaavat Argeș- ja Dâmbovițajoet muodostavat leveän laakson ennen yhtymistään Tonavaan.
Călărașin piirikunta rajautuu idässä Constanțan piirikuntaan, lännessä Ilfovin ja Giurgiun piirikuntiin, pohjoisessa Ialomițan piirikuntaan ja etelässä Bulgarian Silistran alueeseen.
Post Traumatic

Taustaa

25. tammikuuta 2018 Shinoda julkaisi ensimmäisen soolotuotantonsa, Post Traumatic EP:n, joka sisältää kolme kappaletta, jotka kertovat hänen tuntemuksistaan kollegansa ja pitkäaikaisen ystävänsä, Linkin Park -yhtyeen Chester Benningtonin edellisenä vuonna tapahtuneen itsemurhan jälkeen. Kappaleiden henkilökohtaisuuden takia Shinoda päätti julkaista ne omalla nimellään sen sijaan, että olisi käyttänyt aiemmin käyttämäänsä pseudonyymiä, Fort Minoria.
Maaliskuun alussa Shinoda ilmoitti tekevänsä ensimmäistä sooloalbumiaan, kutsuen fanit tapaamaan häntä samana päivänä Los Angelesiin, missä hän kuvaisi musiikkivideota. Hän myös kuunnellutti faneille uuden kappaleen. Shinoda ilmoitti albumin julkaisusta 29. maaliskuuta 2018. Se sisältää kaikki EP:llä julkaistut kolme kappaletta.
Toukokuussa 2018 Shinoda paljasti albumin kappalelistan. Albumilla vierailevat artistit Blackbear, Chino Moreno, Grandson, K.Flay ja Machine Gun Kelly.
Plos One

Plos One (PLOS ONE) on vertaisarvioitu yhdysvaltalainen open access -tiedejulkaisu, jota on vuodesta 2006 julkaissut Public Library of Science. Lehdessä julkaistaan artikkeleita perustutkimuksesta kaikilta tieteen ja lääketieteen aloilta. Julkaistava aineisto käy läpi vertaisarvioinnin, mutta julkaisupäätökseen ei liity aineiston merkittävyyden arviointi. Julkaisun jälkeen käyttäjät voivat keskustella ja arvioida artikkeleita. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) Journal Citation Reportsin laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 3,234 vuonna 2014.
Markus Peltonen

Markus Peltonen (s. 26. syyskuuta 1981) on Turusta kotoisin oleva entinen suomalainen lentopalloilija. Peltonen oli pelipaikaltaan keskitorjuja ja on 198 cm pitkä. Hän on saavutti urallaan muun muassa Suomen mestaruuden, Suomen cupin voiton, SM-hopean ja -pronssin. Peltonen päätti uransa kauden 2010-11 hopeamitaleihin.

Ura

Peltonen aloitti lentopallon pelaamisen virallisesti vasta 17-vuotiaana, kun hän alkoi pelata sarjatasoilla. Ennen virallisesti aloittamista hän oli vain pelannut omaksi ilokseen kaveriporukan kesken. Peltonen kehittyi nopeasti lentopallon saralla ja nousi SM-liigajoukkue Raision Loimun farmijoukkueeseen. Kehitys jatkui edelleen nousujohteisena, ja Peltoselle tarjottiin sopimusta SM-liigaseura Napapiirin Palloketuista. Peltonen ei jättänyt tilaisuutta käyttämättä ja suuntasi Rovaniemelle. Napapiirin Palloketuissa hän voitti kaudella 2005–2006 Suomen Cupin mestaruuden Raision Loimun nenän edestä, sekä SM-liigan runkosarjan. Pudotuspeleissä Napa hyytyi lopulta neljänneksi.
Kauden jälkeen Peltonen jatkoi uraansa Rovaniemen uudessa seurassa, Santasportissa. Santasport oli Napapiirin Pallokettujen ja Perungan Poikien yhdistämä seura. Peltonen voitti kauden päätteeksi suomenmestaruuden, ja kauden aikana Santasportin joukkue oli ottanut kovia päänahkoja Euroopan Cupin kentiltä.
Kauden jälkeen Peltonen vaihtoi seuraa Rovaniemeltä Vammalaan ja alkoi pelata Vammalan Lentopallon väreissä. VaLePassa Peltonen voitti SM-pronssia ensimmäisellä kaudellaan 2008.

Muuta

Vammalassa Peltonen toimii pelatessaan samanaikaisesti luokanopettajana, joksi hän valmistui Rovaniemellä opiskellessaan ja pelatessaan. Markuksen pikkuveli Kaius Peltonen on myös SM-liigatason lentopalloilija. Veljekset pelasivat samassa joukkueessa kaudella 2008-2009.

Joukkueet

2002-2003 Napapiirin Palloketut
2003-2004 Napapiirin Palloketut
2004-2005 Napapiirin Palloketut
2005-2006 Napapiirin Palloketut
2006-2007 Rovaniemen Santasport
2007-2008 Vammalan Lentopallo
2008-2009 Vammalan Lentopallo
2009-2010 Vammalan Lentopallo
Väylävirasto

Hankkeet

Väylävirasto vastaa valtakunnallisten tie-, rata- ja vesiväylähankkeiden toteuttamisesta. Väyläinvestoinneilla parannetaan liikenneverkon toimivuutta, turvallisuutta, ympäristöystävällisyyttä ja sujuvuutta.

Käynnissä olevia hankkeita

Vuonna 2019 käynnissä on 23 kehittämishanketta, joista 10 on tiehankkeita, kolme perusväylänpidon isoja tiehankkeita, kuusi ratahanketta ja neljä vesiväylähanketta. Yksi tiehankkeista on Lahden eteläinen kehätie: valtatie 12:n siirtäminen kulkemaan eteläisempää reittiä parantaa merkittävästi liikenteen turvallisuutta ja sujuvuutta, koska se ohjaa liikenteen pois Lahden ja Hollolan keskusta-alueilta.

Palveluita

Väyläviraston keräämiä tietoja avataan avoimesti kaikkien käyttöön. Digitraffic-palvelun data avattiin kaikkien käyttöön keväällä 2014.
Liikennetilanne-palvelun kautta on saatavilla ajantasaista tietoa Suomen teillä tehtävistä tietöistä, ruuhkista ja muista häiriöistä. Palvelun kautta on saatavilla myös kelikamerakuvaa.

Organisaatio

Väylävirasto työllistää noin 400 henkilöä ja lisäksi välillisesti noin 12 000 ihmistä eri infrahankkeissa (2019). Tehtävät vaihtelevat liikenteen asiantuntijatehtävistä operatiiviseen liikenteen ohjaukseen ja hallinnollisiin tehtäviin. Väyläviraston budjetti on vuosittain noin 1,6 miljardia euroa.

Historia

Vuonna 2010 Ratahallintokeskus, Merenkulkulaitos ja Tiehallinto yhdistettiin Liikennevirastoksi. Uuteen Liikennevirastoon siirtyivät Ratahallintokeskuksen ja Merenkulkulaitoksen kaikki sellaiset tehtävät, jotka eivät siirtyneet perustettuun tuotantoyhtiöön tai joita ei yhdistetty Liikenteen turvallisuusvirastoon (Trafi). Liikennevirastoon siirtyi myös Tiehallinto lukuun ottamatta ELY-keskuksiin yhdistettyjä tiepiirejä ja eräitä Liikenteen turvallisuusvirastoon siirrettyjä toimintoja.
Vuoden 2019 alussa Liikenneviraston nimi muuttui Väylävirastoksi, ja osa sen toiminnoista siirrettiin uuteen Liikenne- ja viestintävirastoon eli Traficomiin.
Silvo Plut

Silvo Plut (29. toukokuuta 1968 Novo mesto – 28. huhtikuuta 2007 Ljubljana) oli slovenialainen sarjamurhaaja. Hän raiskasi ja tappoi ensimmäisen uhrinsa, entisen koulutoverinsa Marjanca Matjašičin 16. helmikuuta 1990. Hän vapautui viidentoista vuoden vankeustuomiostaan ehdonalaiseen vapauteen vuonna 2003. 18. marraskuuta 2004 hän surmasi Serbiassa 25-vuotiaan Jasmino Djošićin. Plut pakeni Sloveniaan, joka kieltäytyi luovuttamasta häntä Serbialle.
Kolmannen uhrinsa, 25-vuotiaan Ljubica Ulčarin, Plut surmasi 24. helmikuuta 2006. Hän myös haavoitti uhrin miestä. Oikeusistuin Ljubljanassa tuomitsi tekijän 2. lokakuuta 2006 vankeuteen 30 vuodeksi. 26. huhtikuuta 2007 serbialainen oikeusistuin Nišissä tuomitsi hänet 40 vuodeksi vankeuteen Djošićin tappamisesta.
Plut teki itsemurhan sellissään Ljubljanassa ottamalla yliannostuksen unilääkkeitä.
Itseorganisoituva kartta

Itseorganisoituva kartta (engl. Self-Organizing Map, SOM) on ohjaamattomaan oppimiseen perustuva neuroverkkomalli. Sen on kehittänyt akateemikko Teuvo Kohonen. Hän julkaisi menetelmän 1980-luvulla. Se on Kohosen kansainvälisesti tunnetuin työ ja yksi Suomen tieteen kansainvälisesti siteeratuimmista yksittäisistä tuloksista. Itseorganisoituvan kartan teoriasta ja sovelluksista on kirjoitettu yli 7 000 tieteellistä artikkelia. Mallista on käytetty myös nimeä Kohonen map tai Kohonen network.
Itseorganisoituvassa kartassa tilastolliset yhteydet moniulotteisen datajoukon alkioiden välillä muunnetaan yksinkertaisiksi geometrisiksi suhteiksi, jotka voidaan näyttää esimerkiksi kaksiulotteisena karttana. Moniulotteinen tieto siis pakataan tavalla, jossa tärkeimmät topologiset ja metriset suhteet alkioiden välillä säilyvät, ja lopputuloksena syntyvä kartta voi tarjota jonkinlaisen abstraktion tietosisältöön.
Itseorganisoituvan kartan sovelluksia ovat muun muassa puheen- ja hahmontunnistus, visualisointi, tietoliikennetekniikka ja semanttinen web.

Algoritmi

Itseorganisoituvan kartan toiminta perustuu ajatukseen, että joukko keinotekoisia neuroneita mukautuu oppimisprosessin aikana esittämään syötteenä annetun datajoukon keskeisiä tilastollisia ominaisuuksia. Keinotekoiset neuronit ovat matemaattisesti todettuna numeerisia mallivektoreita. Sekä datajoukon syötevektoreiden ja mallivektoreiden alkioiden määrä on sama. Syötevektorissa voi olla mitä tahansa numeerisessa muodossa esitettävää dataa kuten ihmisiä koskevien lääketieteellisten mittauksien tuloksia, yritysten tilinpäätöstietoja tai valtioiden tilaa kuvaavien muuttujien arvoja. 
Itseorganisoituvaa karttaa päivitetään seuraavalla tavalla:
Similarity matching (vektorien yhteensovitus):
,
missä  on verkon vastaanottama moniulotteinen datavektori ja  on keinotekoinen neuroni eli painovektori. Aika ilmaistaan muuttujalla .
Päivityssääntö:
,
, muulloin.
Parametri  on ”unohdustermi”, jonka suuruudesta riippuu, kuinka paljon jää päivityksessä vanhasta neuronin arvosta jäljelle. Se myös kontrolloi verkon stabiilisuutta.  on topologinen naapurusto eli joukko neuroneita, jotka ovat verkossa lähinnä minimioperaation toteuttavaa neuronia.
Kartan päivityssääntö tarkoittaa sitä, että datavektoria  lähimpiä neuroneita  siirretään sitä kohti. Näin ollen neuronit virittyvät hiljalleen data-avaruuteen.