Tietokonevirus

Tietokonevirukseksi määritellään tietokoneohjelma, joka monistaa itseään ja leviää tietokoneesta toiseen. Virukset lasketaan ns. haittaohjelmiin. Virukset voivat levitä esimerkiksi tietokoneverkon tai tiedontallennusvälineen mukana tulleen tiedoston kautta, joskus virus on naamioitunut Bad Sectoriksi (levyeditorilla luettavuus erottaa tällaisen viruksen oikeasta vikakohdasta). Virus voi aiheuttaa haittaa myös vahingossa tai epäsuorasti esimerkiksi siten, että sen aiheuttama liikenne tukkii verkon heikoimpia kohtia tai lukitsee järjestelmiä salasanojen lukuisten avausyritysten takia. Pahimmillaan virus saattaa tuhota PC-yhteensopivan tietokoneen BIOS-muistin, jolloin tietokone ei enää käynnisty. Tietokoneviruksia vastaan on kehitetty erityisiä virustorjuntaohjelmia.

Luokitus

Tietokonevirukset voidaan jakaa niiden kohteiden mukaan tiedostoviruksiin, makroviruksiin, komentojonoviruksiin ja käynnistyslohkoviruksiin. Virukset voivat kuulua samanaikaisesti useaan eri ryhmään.
Tiedostovirukset tarttuvat suorituskelpoisiin tiedostoihin. Nämä leviävät tietokoneeseen, kun siinä suoritetaan viruksen saastuttama ohjelma. Komentojonovirukset puolestaan käyttävät leviämiseen järjestelmän tarjoamia komentojonoja. Makrovirukset leviävät erilaisten dokumenttien sisältämien makrojen mukana. Joskus makrot saattavat käynnistyä automaattisesti dokumentin avaamisen jälkeen, mikä mahdollistaa virukselle helpon tien saastuttaa tietokone. Käynnistyslohkovirukset puolestaan tarttuvat levykkeiden ja kiintolevyjen käynnistysalueelle, jolla on ohjelmakoodia, joka suoritetaan tietokoneen käynnistyessä. Levykkeellä oleva virus voi siirtyä koneeseen, kun tietokone avataan levykkeen kautta.

Toiminta

Viruksilla on yleensä yksi tai kaksi toimintavaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa se pyrkii levittämään itsestään kopioita ja esimerkiksi kopioimaan itsensä tietokoneessa käytetyille levykkeille. Toisessa osassa virus aktivoituu, mutta kaikilla viruksilla ei ole aktivoitumisvaihetta, vaan osa viruksista pyrkii vain levittämään itseään. Jotkut virukset aktivoituvat jo leviämisensä yhteydessä. Virukset, jotka vain levittävät itseään, eivät käytännössä aiheuta varsinaisesti tahallista vahinkoa. Nekin voivat silti aiheuttaa yhteensopivuusongelmia, koneen toiminnan hidastumista ja tiedostojen tuhoutumisia.
Virusten aiheuttama yleisin haitta on tietojen hävittäminen. Virus voi esimerkiksi tyhjentää kiintolevyn nollaamalla tilavaraustaulukon, jolloin informaatio ei kuitenkaan ole fyysisesti kadonnut. Toinen tapa tuhota tietoa on kirjoittaa hiljalleen kiintolevylle roskakoodia. Tällöin tuhot saattavat olla suuria, sillä myös varmuuskopiotkin saattavat saastua.

Historia

Ensimmäisenä varsinaisena tietokoneviruksena pidetään vuonna 1982 kirjoitettua Elk Cloner -nimistä ohjelmaa, joka levisi Apple II -tietokoneiden levykäyttöjärjestelmän osana levykkeeltä toiselle. Vanhin tunnettu PC-koneiden virus oli vuonna 1986 kirjoitettu (c)Brain. Ensimmäisen laajan Internet-matoepidemian synnytti marraskuussa 1988 liikkeelle lähtenyt Morris-mato, joka levisi verkkoon liitetystä Unix-järjestelmästä toiseen.
Tietokoneverkkojen kehittyminen ja niiden laajamittainen käyttö 1990-luvun alussa lisäsi myös tietokoneviruksia kirjoittavien hakkereiden ja ohjelmoijien määrää. Ensimmäinen laajamittaista vahinkoa tehnyt tietokonevirus oli vuoden 1999 Melissa. Samoihin aikoihin tietokonekäyttäjät alkoivat keskittyä aikaisempaa enemmän virustorjuntaan. 2000-luvun alussa oli liikkeellä useita tunnettuja viruksia, jotka levisivät verkoissa. Mydoom-virus vahingoitti 2004 miljoonia koneita houkuttelemalla ihmisiä avaamaan erään sähköpostin liitetiedoston.