Kari Jalonen

Pelaajaura

Kari Jalonen aloitti kiekkoilijan uransa Oulussa Kärppien joukkueessa. Kärppien kakkoskentän keskushyökkääjänä, hänen laitahyökkääjänään pelasi Pekka Arbelius, ja he pääsivät myös MM-kisoihin 1981 Kärppien mestaruuskauden päätteeksi.
Seuraavaksi kaudeksi Kari Jalonen sai Kärppien ykköskentän johtamisen vastuun Mikko Leinosen siirryttyä NHL:ään. Jalosen maajoukkueuran huipennuksena voi pitää kotikisoja 1982, jolloin hän johti Leijonien ykköskentällistä, jossa pelasivat laitahyökkääjinä Reijo Leppänen ja Jari Kurri sekä puolustajana muun muassa Tapio Levo. Joukkue jäi niukasti mitalisarjan ulkopuolelle.
Kolmen vuoden aikana Jalonen keräsi 96 ottelussa 144 pistettä ja sai kutsun NHL:ään Calgary Flamesin riveihin kaudeksi 1982–1983. Kaudeksi 1983–1984 hänet siirrettiin Edmonton Oilersiin, mutta koska Jalonen ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa NHL:ssä, hän palasi Suomeen kaudeksi 1984–1985. Joukkueeksi oli vaihtunut Helsingin IFK. Kovin odotuksin kauteen lähtenyt IFK jäi pudotuspelien ulkopuolelle, joten paluu Ouluun oli edessä. Odotuksiin nähden epäonnistuneen kauden (18 pistettä 21 ottelussa) jälkeen Kärpissä peli loksahti kohdilleen, ja mies oli taas entisensä. Kaudella 1985–1986 Jalonen keräsi 54 pistettä 36 ottelussa. Seuraava kausi meni Jaloselta nappiin: 93 pistettä on edelleen SM-liigan yhden kauden piste-ennätys. Jalonen pelasi ennätyskaudellaan 44 runkosarjan ottelussa.
Pelaajana Kari Jalonen voitti viisi Suomen mestaruutta, joista yhden Kärpissä ja neljä Turun Palloseurassa. Mestaruuksien lisäksi hän sai yhden hopean ja kolme pronssia. Jalosella on hallussaan SM-liigan runkosarjan yhden kauden piste- (29+64=93 pistettä) ja syöttöennätykset (64 syöttöä) kaudelta 1986–1987 ja pudotusopelien kaikkien aikojen piste-ennätys 38+77=115 94 ottelussa. Jalosen seurat SM-liigassa olivat Kärpät (1978–1982, 1983–1984 ja 1985–1987), HIFK (1984–1985), TPS (1988–1993) ja Rauman Lukko (1993–1994). SM-liigan tähdistökentälliseen hänet valittiin vuosina 1987 ja 1989.
NHL:ssä Kari Jalonen pelasi vuosina 1982–1984 edustaen Calgary Flamesia ja Edmonton Oilersia. Suomen jääkiekkomaajoukkueessa hän pelasi 152 ottelua ollen mukana muun muassa kuusissa MM-kisoissa ja Kanada-cupissa.

Valmennusura

Kari Jalonen on yksi SM-liigan menestyneimpiä valmentajia. Hän on voittanut kolme Suomen-mestaruutta apuvalmentajana sekä neljä mestaruutta päävalmentajana.
Kausina 1998–1999, 1999–2000 ja 2000–2001 Jalonen toimi kultaa voittaneessa Turun Palloseurassa Hannu Jortikan kakkosvalmentajana.
Päävalmentajaksi Oulun Kärppiin Kari Jalonen siirtyi kaudeksi 2004–2005, ja heti ensimmäisellä kaudella tuloksena oli Suomen-mestaruus. Seuraavalla kaudella Kärpät saavutti pronssia, ja kausina 2006–2007 ja 2007–2008 Kärpät voitti Jalosen valmennuksessa jälleen mestaruuden.
Kaudeksi 2008–2009 Jalonen siirtyi HIFK:n päävalmentajaksi. Jalosen kolmannella valmennuskaudella 2010–2011 HIFK voitti kultaa kukistettuaan finaalisarjassa Espoon Bluesin.
Jalosen valmennusuran seuraava etappi oli KHL-liigassa pelaava venäläisseura Torpedo Nižni Novgorod. Hän valmensi joukkuetta puolitoista kautta, joulukuuhun 2012 asti. Vuonna 2013 hän aloitti toisen KHL-joukkueen, Lev Prahan päävalmentajana.
Kesällä 2013 Jalonen valittiin Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen pestinsä alkoi 1. kesäkuuta 2014 ja päättyi kevään 2016 MM-kisoihin.
Kaudella 2016-2017 Jalonen valmensi Sveitsin National League A:ssa pelavaa SC Berniä. Joukkue voitti Sveitsin-mestaruuden. Lokakuun lopussa 2017 Jalonen solmi Bernin kanssa vuoteen 2020 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Kari Jalosen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 123.

Perhe

Kari Jalosen perheeseen kuuluu lääkäripuoliso Johanna ja kaksi täysi-ikäistä lasta.