google/wiki40b huggingface dataset:
Selma Vilhunen

Selma Vilhunen (s. 1976) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän tekee sekä dokumenttielokuvia että fiktiota. Vilhusen elokuvien toistuvia aiheita ovat perhesuhteet, perinteiden siirtyminen ja luonto.
Vilhunen valmistui Turun ammattikorkeakoulun taideakatemian elokuvalinjalta vuonna 2004. Hänen lopputyönsä, lyhytelokuva Minun pikku elefanttini, voitti sarjassaan Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun pääpalkinnon vuonna 2003. Opiskeluaikanaan Vilhunen käsikirjoitti televisioelokuvan Espoon viimeinen neitsyt (2003). Hän on käsikirjoittanut Petri Kotwican kanssa pitkän näytelmäelokuvan Koti-ikävä (2005).
Vuonna 2010 Vilhunen perusti kolmen kollegansa kanssa Tuffi Films Oy:n, jonka ensimmäinen valmistunut tuotanto oli Vilhusen ohjaama lyhytelokuva Pitääkö mun kaikki hoitaa?. Se valittiin tammikuussa 2014 Oscar-ehdokkaaksi ensimmäisenä suomalaisena lyhytelokuvana. Kesäkuussa 2014 Vilhunen kutsuttiin Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäseneksi. Vilhuselle myönnettiin vuonna 2018 Suomi-palkinto tunnustuksena merkittävästä taiteellisesta urasta. 
Selma Vilhunen on myös herättänyt keskustelua äänioikeudesta ja vaaleissa äänestämisestä. Hän muistuttaa, että ennen vuotta 1905 Suomessakin äänioikeus oli vain kahdeksalla prosentilla kansasta eli rikkailla miehillä. Nytkin edustuksellinen demokratia suosii varakkaita ja koulutettuja, eli mielikuva eduskunnasta kansana pienoiskoossa on väärä, ja se kuvaakin pikemmin sitä, kenellä on valtaa. Hän ehdottaa muun muassa äänioikeusikärajan laskemista 16 vuoteen, mutta ei suinkaan kiellä kansanedustuslaitoksen mahdollisuuksia; ongelmana on äänioikeuden käyttämättä jättäminen, jolle syynä on mielikuva poliitikkojen pelistä, jossa hämärtyy se, millä tavoin vaalilupauksia pyritään täyttämään.
Veiksel–Oder-operaatio

Operaation kulku

Puna-armeija aloitti hyökkäyksen 12. tammikuuta viisi tuntia kestäneen tykistövalmistelun jälkeen saaden murtaen Saksan 4. panssariarmeijan puolustuksen. Saksalaisten puolustus murtui pian useasta kohdasta. Hyökkäyksen painopisteissä neuvostojoukkojen ylivoima oli jalkaväen kohdalla noin 11-kertainen, panssarijoukoissa 7-, ja tykistössä 20-kertainen. 13. tammikuuta 1. Valko-Venäjän rintama hyökkäsi Saksan 9. armeijaa vastaan ja lähetti samalla heikompia osiaan Varsovan pohjoispuolelle, valmistellakseen kaupungin saartamista. 9. armeijan kovasta vastarinnasta huolimatta neuvostojoukot murtautuivat sen rintaman läpi. 15. tammikuuta lähtien neuvostojoukot aloittivat hyökkäyksen myös Veikselin eteläpuolella Saksan 17. armeijaa vastaan. Armeija irtaantui vihollisesta, eikä puna-armeija saanut läpimurtoa. Neuvostoliiton panssarivoimat läpäisivät Saksan 4. panssariarmeijan rintaman. 1. Valko-Venäjän rintama saartoi pian 9. armeijan pohjoisen siiven. Varsova oli määrä pitää viimeiseen mieheen asti, mutta saksalaisilla oli siellä vain muutamia pataljoonia sotilaita. Saksalaiset vetäytyivät kaupungista 18. tammikuuta vastaisena yönä maavoimien yleisesikunnan antaman virheellisen käskyn seurauksena. Kun Adolf Hitler välitti heille vastakäskyn, ei sitä voitu enää toteuttaa. Pian puna-armeija valtasi raunioituneen kaupungin.
Murskattuaan saksalaisten vastarinnan Veikselillä 1. Valko-Venäjän rintama jatkoi etenemistään Oderille. Poznańin kaupunki saarrettiin 25. tammikuuta. Kaupunki oli melkein kokonaan puolalaisten asuttama, eikä siellä ollut kuin muutama tuhat saksalaista, jotka oli koottu pääasiassa Volkssturmista, ilmavoimien sotilaista ja osastoistaan eksyneistä. Saksalaiset taistelivat sitkeästi, ja vaikka heidät ajettiin nopeasti pienelle alueelle, he antautuivat lopullisesti vasta Veiksel–Oder-operaation päättymisen jälkeen 23. helmikuuta. Puna-armeija saavutti Oderin tammikuun lopulla. 9. armeija pystyi kuitenkin pitämään sillanpääasemansa joen itärannalla ja samalla puolella jokea oleva Kostrtzynin linnoitus jäi saksalaisille, mutta useassa kohdassa puna-armeijan panssarijoukot ylittivät Oderin. 1. Valko-Venäjän rintaman komentaja Žukov keskeytti etenemisen Oderin luona ja siirsi hyökkäyksensä painopisteen rintaman jälkeen jääneelle pohjoissiivelle. Saksalaiset pyrkivät säilyttämään Netze-jokea pitkin yhteys Brombergin luona olevaan Saksan 2. armeijaan sekä muodostaa uusi puolustusasema. Yritys kuitenkin epäonnistui, sillä saksalaisilla ei ollut riittävästi joukkoja. 27. tammikuuta puna-armeija saartoi Brombergin sekä saavutti Neitzin. Heinrich Himmler määräsi vastahyökkäyksen neuvostojoukkoja vastaan, mutta se epäonnistui. Tammi-helmikuun vaihteessa puna-armeija ylitti Netz-joen. 2. helmikuuta Himmler kokosi kaikki hajanaiset joukot 11. SS-panssariarmeijaksi.
Kiimalampi (Ylitornio, läntinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Kiimajoen–Mustijoen valuma-alueeseen (67.983) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174 metriä mpy.
Monmouth

Historia

Kaupunkiin laskevat kolme jokea ovat tehneet siitä tärkeän paikan jo esihistoriallisina aikoina. Sieltä on löydetty jäänteitä pronssikaudelta, mahdolisesti jopa kivikaudelta.
1100-luvun lopulla Monnow-joen yli rakennettiin tamminen silta, jonka nykyiset kivirakenteet ja linnoitukset ovat 1200-luvulta. Sillan ylittämisestä Monmouthin puolelle kerättiin tullimaksua. Monmouth sai kaupunkioikeudet vuonna 1256. Siitä tuli viljavan maanviljelysalueen tärkeä kauppapaikka, ja se oli historiallisen Monmouthshiren kreivikunnan keskus.
Monmouth on ollut Reilun kaupan kaupunki vuodesta 2005 saakka.

Koulukaupunki

Monmouthissa on useita kouluja. Monmouth Comprehensive School on yli 1600 oppilaan yhtenäiskoulu. Alakouluja on kolme (Kymin View, Osbaston ja Overmonnow). Monmouthissa toimii kaksi yksityiskoulua: Monmouth School ja Haberdashers' Monmouth School for Girls.

Kauppakaupunki

Monmouth on vilkas kauppakaupunki. Kaupungissa on useiden valtakunnallisten myymäläketjujen liikkeitä kuin myös paikallisia itsenäisiä yrityksiä. Kauppaliikkeet ovat keskittyneet Monnow Street-nimisen pääkadun varrelle. Suurimpia valintamyymälöitä ovat Waitrose, The Co-operative Food, Marks & Spencer Food, Iceland ja Lidl. Pääkadun varrella on myös useita pankkeja, kahviloita ja ravintoloita.
Church street -nimisen mukulakivipäällysteisen kävelykadun varrella on useiden ravintoloiden lisäksi mm. kahvila, käsityöliikkeitä, kirjakauppa ja apteekki.
Torikauppaa käydään Monnow Bridge -nimisen sillan luona sekä toisinaan myös Agincourt Square -nimisellä aukiolla. Keskustassa on useita pubeja kuten The Old Nags Head, The Queen's Head, The Punch House, The Griffin, The Gloucester, The Vinetree, The King's Head (Wetherspoon), The Three Horseshoes, The Green Dragon ja The Gatehouse.

Monmouthin maisemat

Monmouthia ympäröi mäkinen maalaismaisema. Laajoja peltoalueita täplittävät metsät siellä täällä. Korkeimpia mäkiä Monmouthin läheisyydessä ovat Buckholt Wood (230 m), Kymin (260 m) ja Graig (258 m).
Joet Wye ja Monnow ovat alueen keskeisiä maamerkkejä.
Mabel Rivera

María Isabel "Mabel" Rivera Torres (s. 20. kesäkuuta 1952) on espanjalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Meri sisälläni (2004), Goyan aaveet (2006) ja Orpokoti (2007). Hän voitti parhaan naissivuosan Goya-palkinnon vuonna 2005.
STS-121

STS-121 oli Nasan 115. avaruussukkulalento ja Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) tarviketäydennyslento ULF 1.1. Se lennettiin Discovery-avaruussukkulalla. STS-121 oli Discoveryn 32. sukkulalento ja 18. sukkulalento ISS-avaruusasemalle. Lennon tärkeimpänä päämääränä oli testata uusia turvallisuus- ja korjaustekniikoita joita oli kehitetty helmikuussa 2003 tapahtuneen avaruussukkula Columbian onnettomuuden (STS-107) jälkeen sekä kuljettaa tarvikkeita, laitteita ja Euroopan astronauttijoukkojen astronautin Thomas Reiterin ISS-avaruusasemalle.
STS-121 oli toinen ja samalla viimeinen "paluu avaruuteen" ("Return to Flight") testilento sitten Columbian onnettomuuden. Edellistä STS-114-testilentoa seurasi järjestyksessä STS-121, sillä Nasa halusi käyttää seuraavaa vapaata lentoa testilentona ja sukkulalennot STS-115 – STS-120 oli jo varattu muuhun käyttöön. STS-121-lennon onnistunut lähtö ja laskeutuminen palautti sukkulaohjelman takaisin normaaliin toimintaan ISS:n kokoonpanotehtävien pariin.
Discovery laukaistiin 4. heinäkuuta 2006 kello 18:37:55 (UTC) Kennedyn avaruuskeskuksesta. Ensimmäistä kertaa sukkula laukaistiin Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä. Avaruussukkula laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen Floridaan 13 päivän päästä 17. heinäkuuta kello 13:14:43 UTC.
Discovery testasi lennollaan sukkulan uusia lähtöä seuraavia lämpöeristyksen kunnon tutkimus-, kuvaamis- ja korjausmenetelmiä. Reiterin kuljetus ISS-avaruusasemalle täydensi ISS:n Columbian onnettomuutta seuranneen kaksimiehisen miehistön kolmimiehiseksi. Discovery kuljetti ISS-avaruusasemalle Euroopan avaruusjärjestön kehittämän –80 celsiusasteen laboratoriopakastimen ("Minus Eighty Degree Laboratory Freezer for ISS", lyhenne "MELF"). Pakastin asennettiin aseman Destiny-laboratoriomoduuliin.
Synoptinen säähavaintokartta

Synoptinen säähavaintokartta on sääkartta, johon piirretään tietyllä ajanhetkellä säähavaintoasemilla tehdyt synop-havainnot merkittynä erikoisin merkein ja numeroin. Kartan lukeminen vaatii merkkien ja lukujen merkitysten tietämistä. Näitä havaintoja analysoimalla synoptiseen säähavaintokarttaan saatetaan merkitä myös matala- ja korkeapaineet ja säärintamat. Moniin säähavaintokarttoihin on merkitty selkeyden vuoksi vain kiinnostavimmat tiedot, esimerkiksi tuulitiedot, pilvisyys, ilmanpaine ja lämpötila. Joissain muissa kuin varsinaisissa synoptisissa säähavaintokartoissa voidaan joskus käyttää synoptisen säähavaintokartan symboleja.
Pelicansin SM-liigakausi 2014–2015

Edellinen kausi ja ennusteet

Edellinen kausi oli päättynyt Pelicansin osalta pudotuspeleissä puolivälierissä tappioon Tapparalle. Runkosarjassa Pelicans oli kahdeksas, saaden 92 pistettä.
Jääkiekkolehden toimittamassa ”Toimittajien liigaveikkauksessa” kiekkotoimittajat ennustivat liigakauden mestaria, runkosarjan sijoituksia ja pelaajakohtaisten tilastojen voittajia. Yksikään toimittaja ei ennakoinut Pelicansille mitalia. Paras runkosarjasijoitus oli yhdeksäs sija, johon Pelicansin ennakoi sijoittuvan sekä Helsingin Sanomien että MTV Sportin toimittajat. Jatkoaika.comin toimittaja ennakoi Pelicansin vaihtavan ensimmäisenä valmentajaa kesken kauden.
Jääkiekkolehti listasi ennen kauden alkua liigan 50 paras pelaajaa. Pelicansin parhaaksi arvioitiin hyökkääjä Vili Sopanen, joka oli listalla sijalla 27. Muita Pelicansin pelaajia listalla olivat maalivahti Jere Myllyniemi (33.) ja puolustaja Juha Leimu (42.).

Pelaajavaihdokset

Pelicans menitti maalintekovoimastaan viime kauteen verrattuna 46,7 pronsettia eli lähteneet pelaajat tekivät yhteensä 71 maalia. Viime kauteen verrattuna viisi seuraa menetti Pelicansia vähemmän maalitekovoimaansa. Lähteneistä pelaajista eniten maaleja oli tehnyt Timo Pärssinen ja Radek Smoleňák.
Ennen kauden alkua Pelicansista lähti 11 pelaajaa, joista yksi oli maalivahti, kaksi puolustajia ja kahdeksan hyökkääjiä. KHL:ään siirtyi kaksi ja muihin liigaseuroihin kaksi. Pelicansiin siirtyi ennen kauden alkua maalivahti, kaksi puolustajaa ja viisi hyökkääjää. Saapuneista pelaajista yksi tuli muista SM-liigaseuroista.
Myron V. George

Myron Virgil George (6. tammikuuta 1900 Erie, Kansas, Yhdysvallat – 11. huhtikuuta 1972 Parsons, Kansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja edustajainhuoneen jäsen.
George valmistui Labette County High Schoolista, Altamontista ja vuonna 1917 värväytyi Yhdysvaltain maavoimiin korpraalina. Hänet vapautettiin palveluksesta toukokuussa 1919. Asepalveluksensa jälkeen George työskenteli Altamont Journal -sanomalehdessä, jonka hänen isänsä omista, ja vuodet 1939–1950 Kansasin osavaltion maantiekomissiossa.
George valittiin 7. marraskuuta 1950 Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ylimääräisessä äänestyksessä korvaamaan kuollut Herbert Alton Meyer. Samana vuonna hänet valittiin vaaleissa Yhdysvaltain 82. kongressiin. George istui edustajainhuoneessa neljä täyttä kautta marraskuusta 1950 tammikuulle 1959. Vuoden 1958 vaaleissa häntä ei enää valittu jatkokaudelle.
Poliittisen uransa jälkeen George työskenteli liikenne- ja rakennusaloilla pr-toiminnassa. Hän asui Kansasin Parsonsissa, jossa myös kuoli 1972.
Locke (elokuva)

Tuotanto

Elokuva kuvattiin viiden illan ja yön aikana. Elokuvan tapahtumapaikkana on BMW X5 -merkkinen auto, jolla ajetaan muun muassa M1-moottoritiellä.

Arvioita

Turun Sanomien Henri Waltter Rehnströmin mielestä elokuva perustuu taitavan yksinkertaiseen rakenteeseen, jossa asiat paljastuvat hitaasti yksi toisensa jälkeen. Ilmiasu on mahdollisimman pelkistetty. Kerronta lepää paljolti hienosti hahmotellun päähenkilön varassa.
Demetrios (kyynikko)

Demetrios (muinaiskreikaksi Δημήτριος, ensimmäinen vuosisata) oli kyynikoiden koulukuntaan kuulunut antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli kotoisin Sunionista ja eli osan aikaa Korintissa ja myöhemmin Roomassa Caligulan, Neron ja Vespasianuksen hallituskaudella.
Demetrios oli Seneca nuoremman ja Thrasea Paetuksen läheinen ystävä. Häntä pidettiin suuressa arvossa, koska hän ei välittänyt mukavuudesta hyvettä tavoitellessaan. Tämä näkyy muun muassa hänen vastauksessaan Caligulalle, joka kertomuksen mukaan pyrki tämän ystäväksi lähettämällä tälle suuren lahjan. Demetrios vastasi hänelle: "Jos Caligulan aikomuksena olisi ollut lahjoa minut, hänen olisi pitänyt tarjota minulle kruunuaan." Vespasianus karkotti Demetrioksen, mutta hän nauroi rangaistukselleen ja pilkkasi keisarin vihaa.
Filosofina Demetrios päätyi kyynisyyden loogiseen johtopäätökseen, eikä antanut tieteelliselle tutkimukselle todellista merkitystä.
Klooripropaani

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa klooripropaani on väritöntä nestettä. Se liukenee vain niukasti veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Klooripropaania voidaan valmistaa propanolin ja fosforitrikloridin tai väkevän vetykloridiliuoksen välisellä reaktiolla sinkkikloridin toimiessa katalyyttinä. Klooripropaania voidaan käyttää liuottimena ja propyyliryhmien lähteenä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ouistreham

Ouistreham on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 8 679 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ouistrehamin pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Othmar Reiser

Othmar Reiser (21. joulukuuta 1861 Wien – 31. maaliskuuta 1936 Pekre, kylä Mariborin liepeillä Sloveniassa) oli itävaltalainen lintutieteilijä.
Reiser kävi koulunsa Wienissä. Armeijapalveluksensa (1882–1883) jälkeen hän meni opiskelemaan metsänhoitajaksi Wienin maatalousakatemiaan. Reiser kuului Wienin lintutieteelliseen seuraan ja toimitti Mitteilungen nimisen julkaisun 1885. Vuonna 1887 hän sai lintutieteilijän assistentin paikan Sarajevon Zemaljski Muzejissa, missä hän työskenteli vuoteen 1926 saakka. Hän teki useita tutkimusretkiä Balkanille ja Keski-Eurooppaan, ja julkaisi kolmiosaisen teoksen Materialien zu einer Ornis Balcanica (1894, 1896 ja 1905).
Reiser keräsi huomattavan, noin 16 000 kappaleen lintu- ja munakokoelman, jotka lahjoitettiin Wienin museolle. Vuonna 1903 hän osallistui Itävallan tiedeakatemian matkalle Brasiliaan, missä hän ensimmäisenä havaitsi luonnossa siniaran (Cyanopsitta spixii). Matkakertomus Mémoires julkaistiin vuosina 1910 ja 1925. Vuonna 1932 Grazin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon.
Reiser nimesi uudet lintulajit punaolkaorneeron (Gyalophylax hellmayri) ja isopystynokan (Megaxenops parnaguae).
Pekka Niskanen (psykiatri)

Pekka Juhani Niskanen (s. 1935) on suomalainen lääkäri ja ollut Tampereen yliopiston psykiatrian professori vuodesta 1977. Hän on tutkinut sosiaalipsykiatriaa, psykiatrista kuntoutusta ja biologista psykiatriaa.
Dropbox

Käyttö

Dropbox-ohjelma on saatavilla Windowsille, OS X:lle ja Linuxille sekä monille mobiilialustoille, kuten Android, Windows Phone, iOS ja BlackBerry.
Dropboxista on saatavilla sekä maksuton että maksullinen versio. Maksuttomassa versiossa käyttäjä saa ensin tallennustilaa käyttöön 2 Gt, suorittamalla ”Getting Started” -osion tutustumistehtävät 48 Gt lisää ja kalleimmassa maksullisissa 1 Tt tai niin paljon kuin käyttäjä tarvitsee. Data tallennetaan käyttäen 256-bittistä AES-salausta ja tiedonsiirrossa käytetään SSL-salausta.

Vastaanotto

Dropbox on saanut hyviä arvosteluja helppokäyttöisyydestään The Economist-, PC Magazine- ja The New York Times -lehdissä Dropboxin tarjoama ilmainen kaksi gigatavua on melko vähän verrattuna moniin pilvipalveluihin.
Keravan helluntaiseurakunta

Historia

Keravan helluntaiseurakunnan toiminta alkoi vuonna 1935 Helsingin Saalem-seurakunnan rukouspiirinä. Varsinainen itsenäinen seurakunta perustettiin 5. lokakuuta 1952. Tämä oli ensimmäinen seurakunta Keravalla. Seurakunnan nimeksi tuli Keravan Saalem. Seurakunnan vanhimmistoon nimettiin: O. V Laitinen, Toivo Koskela, Tauno Poikolainen, Edvard Moilanen ja Teuvo Jokisalo.
Seurakunnan perustajajäseniä olivat. Matilda Adamsson, Eila Auvinen, Hillevi ja Teuvo Jokisalo, Helmi Kytökoski, Elina Laitinen, Jorma Lehvonen, Taimi Pitkäniemi, Lyyli Sarenius ja Ella Veikkolainen. Vuoden kuluttua seurakunnan järjestäytymisestä jälkeen perustettiin Keravan Rukoushuoneyhdistys 20.11.1953. Ensimmäiseen yhdistyksen hallitukseen kuuluivat edellä mainitut vanhimmiston jäsenet. 
Lähetystyö alkoi konkreettisesti vuonna 1955.
Ensimmäisen rukoushuoneen rakentaminen aloitettiin 3.7.1956. Tontti sijaitsi Seunalantie 31:ssä. Työ tehtiin pääasiassa talkoovoimin. Lopputarkastus pidettiin 18.12.1958. Sanomalehti Keski-Uusimaa kirjoitti 19.12.1956 ilmestyneessä numerossaan uudesta rukoushuoneesta mm. ”Keravan Saalem-seurakunnan rukoushuone valmistunut. Suuri saavutus 60 –henkiselle yhdyskunnalle."
Yhdeksänkymmentä luvulle tultaessa rukoushuone oli käynyt auttamatta liian pieneksi yhä lisääntyvälle seurakunnalle. Uuden rukoushuoneen rakennustyöt aloitetettin Kuparisepänkatu 6 -osoitteeseen ja rukoushuoneen vihkiäiset pidettiin 17.04.1993. 
Seurakunta päätti vuoden 2001 vuosikokouksessa vaihtaa seurakunnan nimen Keravan Saalemista Keravan Helluntaiseurakunnaksi.
Andy Roddick

Yksityiselämä

Yksityiselämänsä saralla Roddick on tullut tutuksi seurustelemalla yhdysvaltalaisen pop-laulajan Mandy Mooren kanssa. Pari seurusteli vuodesta 2002 vuoteen 2004 asti. Siitä lähtien Roddick on liitetty lukuisiin tunnettuihin naishenkilöihin. Huhtikuussa 2009 Roddick avioitui malli Brooklyn Deckerin kanssa.
Milwaukeen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Milwaukeen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (lat. Archidioecesis Milvauchiensis) on katolisen kirkon arkkihiippakunta Wisconsinissa Yhdysvalloissa. Siihen kuuluvat Green Bayn, La Crossen, Madisonin ja Superiorin hiippakunnat.
Smetlivyi (1937)

Palvelus

Smetlivyi liitettiin palvelukseen otettaessa Itämeren laivastoon. Alus osallistui talvisodan meritaisteluihin suomalaisia pattereita vastaan. Se vaurioitui sodan alussa 1. joulukuuta 1939 saatuaan osuman Russarön linnakkeen tykistä.
Smetlivyi osallistui kesäkuun lopulla 1941 Riianlahden suun miinoittamiseen yhdessä muiden Itämeren laivaston hävittäjien kanssa. Osasto yritti myöhemmin tuloksetta estää Saksan armeijan huoltokuljetukset Riikaan. Se tuki maajoukkjen taistelua tulittamalla Tallinnaa lähestyviä saksalaisia. Alus osallistui Tallinnan evakuointiin 28.–30. elokuuta, jonka jälkeen se tuki Pietarin puolustusta tykkitulella syyskuusta lokakuuhun. 
Alus liitettiin Hangon evakuointiosastoon, jolloin siihen nousi Hangosta 560 sotilasta.  Se osui miinaan 4. marraskuuta 1941 Hangon edustalla, mutta kykeni jatkamaan matkaansa omin voimin. Se osui toiseen miinaan, joka räjäytti etummaisen ammusvaraston katkaisten keulan. Ajelehtiva alus osui kolmanteen miinaan, joka pirstoi rungon. Ainoastaan 80 miehistönjäsentä ja 270 evakuoitavaa pelastui.
Andreas Reischek

Andreas Reischek (15. syyskuuta 1845 Linz − 3. huhtikuuta 1902 Linz) oli itävaltalainen tutkimusmatkailija, kansatieteilijä ja lintutieteilijä.
Reischek kävi koulua vain muutaman vuoden, toimien sitten muun muassa leipurin oppipoikana. Hän kiinnostui intohimoisesti luonnon tutkimisesta, ja varsinkin eliöiden luokittelusta. Hän joutui mukaan sotatoimiin ja palveli Tirolissa Preussin–Itävallan sodassa 1866. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa riistanhoitajana ja eräoppaana, sekä taksonomina Wienissä. Vuonna 1875 hän avioitui Adelheid Hawlicekin kanssa.
Vuonna 1877 museon johtaja Ferdinand von Hochstetter nimitti Reischekin kahden vuoden komennukselle Uuteen-Seelantiin avustamaan Julius von Haastia Canterburyn museon näyttelyiden ylöspanossa Christchurchissa. Kahden vuoden museotyön päätyttyä Reischek teki seuraavan kymmenen vuoden aikana useita pitkiä tutkimusretkiä suurimpaan osaa Uutta-Seelantia ja sen eteläisille saarille. Hän keräsi suuren määrän biologisia näytteitä sekä kansatieteellistä aineistoa. Hän ryösti maorien hautoja keräten pääkalloja ja muumioituneita vainajia. Reischek keräsi näytteitä paitsi museoille myös itselleen. Häntä syytettiin, paitsi haudanryöstöistä, myös muun muassa siitä, että hän ampui noin 150 uudenseelanninmesikkoa (Notiomystis cincta) Little Barrier Islandilta, vaikka laji oli jo tuolloin hävinnyt muilta elinpaikoiltaan.
Reischek palasi Itävaltaan 1889 mukanaan yli 14 000 näytteen kokoelma. Yksistään lintuja oli kolme tuhatta, joukossa useita nyt hävinneitä lajeja, kuten huia (Heteralocha acutirostris). Kokoelma on eräs täydellisimmistä Uuden-Seelannin linnuista kerätyistä. Reischekin ystävät ostivat kokoelman ja lahjoittivat sen Wienin luonnontieteelliselle museolle. 1885 Reischek valittiin Linnean Society of Londonin jäseneksi. 1892 hänet pyydettiin perustamaan Linziin Francis-Caroline museota.
Reischek nimesi linnuista uudenseelanninviherkaijan (Cyanoramphus novaezelandiae) alalajin hochstetteri entisen johtajansa kunniaksi.
Moottoritorpedovene Tarmo

Rakentaminen

Alus rakennettiin Turun Veneveistämöllä 1943 ja sen suunnitteli insinööri Jarl Lindblom italialaisten esikuvien mukaan.

Palveluskäyttö

Tarmo suojasi 21. kesäkuuta 1944 yhdessä sisaraluksensa Tuulen kanssa maa-ammuntaa Pulliniemen pohjoispuolella suorittavaa aputykkivene Vienaa. Osaston paluumatkalla hyökkäsivät Neuvostoliiton ilmavoimien Iljushin Il-2 -maataistelukoneet sitä vastaan. Tarmoon osui kymmenisen ammusta, jotka tuhosivat muun muassa aluksen ohjaamon. Samoin alukseen osui pommi tuhoten konehuoneen sekä sytyttäen tulipalon, konealiupseeri kaatui ja kolme miestä haavoittui. Hyökkäyksessä vaurioitunut Tuuli pelasti hengissä olevat hieman ennen aluksen tuhoavaa polttoainetankin räjähdystä.
T-luokan muut moottoritorpedoveneet olivat Taisto, Tyrsky, Tuima, Tuisku ja Tuuli sekä sodan jälkeen valmistuneet Taisto 7 ja Taisto 8.
Ellie Greenwich

Eleanor Louise Greenwich (taiteilijanimeltään Ellie Greenwich, 23. lokakuuta 1940 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 26. elokuuta 2009 New York, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen pop-laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja, joka oli aktiivinen 1960- ja 1970-luvuilla. Hän oli mukana tekemässä mm. lauluja "Be My Baby", "Da Doo Ron Ron", "Leader of the Pack", "Do Wah Diddy Diddy", "And Then He Kissed Me" ja "River Deep, Mountain High". Greenwichiltä ilmestyi kaksi sooloalbumia, Composes, Produces, and Sings (1968) ja Let It Be Written, Let It Be Sung... (1973), jotka on myöhemmin julkaistu yhdellä CD:llä.
Ellie Greenwich menehtyi keuhkokuumeeseen. Hän totesi eläessään: "Sanoisin, että olet onnistunut, kun nimesi ja laulusi löytyvät sanaristikoista, Trivial Pursuitin kaltaisista peleistä ja Jeopardy-tv-visailusta."