google/wiki40b huggingface dataset:
Cambridge–Oxford-soutukilpailu

Cambridgen ja Oxfordin yliopistojen välinen soutukilpailu käytiin ensimmäisen kerran vuonna 1829 ja se on lukeutuu maailman kuuluisimpiin soutukilpailuihin. Vuosittainen kilpailu käydään kahdeksikoilla Thamesjoella Lontoossa. Matkan pituus on neljä mailia ja 374 jaardia (6,779 km) Putneyn sillalta Mortlakeen. Soutukilpailu on kohonnut Britanniassa eräänlaisen kansallisen instituution asemaan, ja se tunnetaankin yksinkertaisesti nimellä The Boat Race (”soutukilpailu”). Kilpailu muun muassa televisioidaan joka vuosi.
Cambridge ja Oxford ovat Englannin vanhimmat yliopistot, joiden välisellä kilpailulla on vuosisataiset perinteet. Soutukilpailujen perinteen aloitti Cambridgen yliopiston opiskelija Charles Merivale ja hänen ystävänsä, Oxfordissa opiskellut Charles Wordsworth. Cambridge haastoi Oxfordin kilpailuun, ja haaste toistettiin seuraavanakin vuonna. Tapana on, että hävinnyt joukkue haastaa voittaneen kilpaan seuraavana vuonna.
Naisten soutukilpailun juuret ovat vuodessa 1927, mutta alkuun soutua pidettiin naisille epäsopivana lajina eikä varsinaista kilpailua sallittu – vuoden 1927 soutu tuomaroitiin tyylin perusteella ja aikalaisraportin mukaan sitä oli kerääntynyt seuraamaan suuri, vihamielinen katsojajoukko. Samalle reitille miesten kilpailun kanssa naiset siirtyivät vasta vuonna 2015, jolloin naisten kilpailu myös televisioitiin ensimmäisen kerran.
Vuonna 2013 Cambridgen ja Oxfordin alumnit järjestivät Suomessa oman soutukilpailunsa.
Hydrohelium

Hydrohelium HHe⁺ on yksiarvoinen kationi, joka muodostuu heliumista, johon on liittynyt vety-ydin eli protoni. Se on vahvin tunnettu happo. 
Hydroheliumin oletetaan olleen ensimmäinen maailmankaikkeudessa esiintynyt molekyyli noin 100 000 vuotta alkuräjähdyksen jälkeen. NASAn infrapunaobservatorio SOFIA havaitsi molekyyliä planetaarisessa sumussa NGC 7027 huhtikuussa 2019, mikä oli ensimmäinen havainto hydroheliumista avaruudessa.
Kyllikki Mäntylä

Maija Kyllikki Mäntylä, o.s. Wanninen, nimimerkki Maija-Kyllikki (18. elokuuta 1907 Sortavala – 5. tammikuuta 1979 Kuopio) oli suomalainen pääasiassa karjalaisaiheista kirjoittanut kirjailija.

Henkilöhistoria

Mäntylän vanhemmat olivat tukkuliikkeen johtaja Pekka Wanninen ja Helena Waittinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Sortavalan tyttökoulusta 1926 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1930. Mäntylä oli naimisissa vuodesta 1931 lääninneuvos Eero Kustaa Mäntylän kanssa. Hän toimi Yleisradion maaseutuohjelmapäällikkönä Kuopiossa 1941–1952, joskin 1942–1944 hän oli myös englannin kielen opettaja Kuopion kauppaoppilaitoksessa.

Kirjallinen tuotanto

Mäntylä aloitti kirjallisen uransa pakinoitsijana ja kirjoitti lastenkamaripakinoita. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös novelleja, näytelmiä ja kuunnelmia. Tunnetuimmat Mäntylän teoksista ovat karjalaisesta evakkonaisesta Oprista kertovat näytelmät Opri (1953; kantaesitetty Tampereen Työväen Teatterissa) sekä Opri ja Oleksi (1955; kantaesitys Tampereen Työväen Teatterissa). Edellisestä ohjasi Edvin Laine Opri-nimisen elokuvan 1954. Sen toisena käsikirjoittajana oli Kyllikki Mäntylä. Jälkimmäisestä on Tauno Pylkkänen säveltänyt 3-näytöksisen oopperan Opri ja Oleksi 1984. Oprista ja Oleksista on myös tehty pitkä televisioelokuva vuonna 1980. Sen ohjasi Markku Onttonen. Opri sekä Opri ja Oleksi on myös ruotsinnettu. Mäntylä suomensi  ruotsin-, englannin- ja saksankielistä kaunokirjallisuutta.
Silvía Night

TV-Ohjelma Sjáumst með Silvíu Nótt

Hahmon kehittivät televisiota varten Gaukur Úlfarsson ja Ágústa Eva Erlendsdóttir. Ohjelmassaan Silvía Night esitti julkisuudenkipeää, narsistista ja huonokäytöksistä islantilaisnuorta parodioiden nuorison huonoja tapoja ja kielenkäyttöä. Hänellä on ollut tapana haastatella ohjelmassa kadunmiehiä, jotka menevät hänen käytöksestään hämilleen. Ennen show'n ensiesitystä televisiossa ja Silvían hahmon oltua vielä tuntematon hän suututti monet ihmiset rajuilla haastatteluillaan. Sittemmin Islannin nuoriso on ottanut mallia Silvía Nightin harjoittamasta käytöksestä ja hänen viljelemistään maneereista. 
Vuonna 2005 Silvía sai Edda-palkinnon (Islannin vuosittainen elokuva- ja televisioalan palkinto) vuoden parhaasta komediashowsta ja hänet valittiin vuoden televisiopersoonaksi. Helmikuussa 2006 valtakunnallisen Rás 2 -radiokanavan kuuntelijat valitsivat Silvían Islannin seksikkäimmäksi naiseksi. Ágústa Eva tuli samassa äänestyksessä neljänneksi.

Euroviisukohu

Silvía Night myös edusti maataan vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Congratulations (alun perin islanniksi nimellä Til hamingju Ísland, "Onnittelut Islanti"), mutta ei selvinnyt kilpailun finaaliin. Laulussa Silvia muun muassa ylistää itseään, mollaa mannereurooppalaisten musiikkimakua ja soittaa puhelun Jumalalle. Laulussa esiintyi myös kiroilua, joka on Euroviisujen sääntöjen vastaista. Semifinaaliesityksessä kirosanat oli korvattu toisella ilmaisulla. Myös lavaesitys oli erittäin yliampuva ja oli osittain parodia perinteisistä Euroviisu-esityksistä.
Koko Euroviisujen ajan Silvía Night aiheutti kohua ja pahennusta Ateenassa. Silvía oli roolinsa mukaisesti äärimmäisen itseriittoinen ja itserakas, mollasi kanssakilpailijoita ja ärsytti toimittajia. Silvía muun muassa haistatteli Euroviisujen tekniikasta vastanneille henkilöille, sekä antoi kohua herättäneitä lausuntoja kreikkalaisista köyhistä katulapsista paikallisessa tv-ohjelmassa. Media kritisoi ja hyökkäsi laulajaa vastaan osaksi siksi, että kaikki eivät ymmärtäneet jutun olevan vitsiä ja osaksi siksi, että he kokivat Silvian tietoisesti loukkaavan itse tapahtumaa. Silvían provosoivasta käytöksestä johtuen muun muassa kilpailujen esikarsinnan yleisöstä suuri osa buuasi ja vihelsi poikkeuksellisen äänekkäästi Islannin esitykselle.
Semifinaalitappion jälkeen Silvía jatkoi rooliaan näytellen "mielipahaansa". Hän teeskenteli lyövänsä poikaystäväänsä ja "uhkaili" itsemurhalla sillan kaiteella seisten. Lisäksi hän huuteli karkeuksia ja syljeskeli toimittajia kohti. Silvia myös haukkui Suomen edustajaa Lordia "rumaksi hirviöiksi", Hollantia edustanutta Trebleä "lehmäksi" ja Ruotsin Carola Häggkvistiä "vanhaksi, rumaksi ämmäksi".
Santa María de Guadalupe

Santa María de Guadalupe on luostari Espanjassa, Cáceresin maakunnassa. Se oli alueen merkittävin luostari yli neljän vuosisadan ajan. Nyt se on Unescon maailmanperintökohde.
Luostari sai alkunsa 1200-luvulla, kun paikallinen lammaspaimen löysi Guadaluepe-joen rantapenkasta Madonnan patsaan. Patsas oli luultavasti piilotettu maurien valloituksen aikana vuoden 714 paikkeilla. Patsaan löytöpaikalle rakennettiin kappeli. Kuningas Alfonso XI arveli patsaan edessä rukoilemisen siivittäneen hänet merkittävän taistelun voittoon ja teki kappelista kuninkaallisen pyhiinvaelluskohteen.  Vuonna 1389 siitä laajennettiin luostari.
Luostarin sairaalat ja lääketieteellinen koulu olivat kuuluisia, sen scriptoriumissa ja kirjastossa on monipuoliset kokoelmat ja monet tunnetut taiteilijat työskentelivät siellä.
Luostarilla on ollut monipuolinen yhteys Espanjan siirtomaihin Etelä- ja Keski-Amerikassa. Täällä Kolumbus kiitti Jumalaa Amerikan löytämisestä. Guadalupen Neitsyt on Meksikon kansallispyhimys, joka on ilmestynyt meksikolaisille unessa ja jolle on pyhitetty suuri basilika.
1900-luvulla luostari siirtyi fransiskaaniveljeskunnan haltuun.
Ravintoasiantuntija

Ravintoasiantuntija on henkilö, joka on perehtynyt ravinto-oppiin. Ravintoasiantuntijoita työskentelee muun muassa sairaaloissa, terveyskeskuksissa ja tutkimuslaitoksissa. Ravintoasiantuntijoiden tehtäviin kuuluu muun muassa ravinto-opista kertominen ja ihmisten ohjeistaminen oikeanlaiseen ruokavalioon.
Kirjohylje

Ulkonäkö ja koko

Kirjohylje on muihin hylkeisiin verrattuna pieni ja hoikka. Aikuisen hylkeen pituus on noin 140-170 cm ja paino noin 100-150 kg. Koiras on naarasta kookkaampi. Väriltään kirjohylje on harmaan laikukas, värityksessä on maantieteellisiä eroja. Muiden hylkeiden tapaan kirjohylkeellä on nahan alla paksu rasvakerros.

Elintavat

Kirjohylje on taitava uimari. Se pystyy sukeltamaan 200 metrin syvyyteen ja voi pysytellä veden alla puoli tuntia. Aikuiset kirjohylkeet syövät lähes yksinomaan kalaa. Nuoret syövät myös nilviäisiä ja muita pikkueläimiä. Saalistaessaan kirjohylkeet liikkuvat yksin mutta maalla ne voivat makailla pienissä ryhmissä. Makailupaikat ovat usein hiekkarannoilla tai saaristossa. 
Naaraan tiineys kestää 8-12 kuukautta ja poikasia syntyy kerrallaan yksi. Kuutin syntymäpaino on noin 8 kg ja -pituus noin 85 cm. Emo imettää poikastaan noin viisi viikkoa.

Kirjohylje ja ihminen

Kirjohyljettä on metsästetty lihan, nahan ja traanin takia. Pohjanmeren kirjohyljekanta romahti vuonna 1988 kolmasosaan niihin iskeneen sairauden vuoksi.
Gibraltarin sosiaalidemokraatit

Historia

Sosiaalidemokraateista tuli Gibraltarin pääoppositiopuolue AACR-puolueen hajottua vuonna 1988. Puolue osallistui parlamenttivaaleihin ensimmäistä kertaa vuonna 1992, jolloin se hävisi Peter Caruanan johdolla Gibraltarin sosialistiselle työväenpuolueelle. Tappio johtui paljolti siitä, että puolue kannatti tuolloin osallistumista neuvotteluihin Gibraltarin asemasta Espanjan ja Britannian kanssa Brysselssä. Tällöin työväenpuolueen johtaja Joe Bossano pääsi syyttämään heitä heikkoudesta Espanjaa kohtaan. Puolue sai tuolloin 20 % äänistä Bossanon liittouman 75 % vastaan. Puolue pääsi kuitenkin parlamentin johtoon seuraavissa vaaleissa vuonna 1996 ja menetti paikkansa vasta vuonna 2011. Hallituskaudellaan puolueen johtaja Peter Caruana piti tiukempaa linjaa aluekiistassa Espanjan kanssa. Hän oli muun muassa järjestämässä kansanäänestystä asiasta vuonna 2002, jolloin gibraltarilaisten suuri enemmistö hylkäsi suunnitelman Britannian ja Espanjan yhteishallinnosta alueella. 
Vuoden 2011 vaaleissa sosiaalidemokraatit hävisivät niukasti sosialistisen työväenpuolueen ja Gibraltarin liberaalipuolueen muodostamalle liittoumalle saaden 46,76 % äänistä sosialistisen työväenpuolueen ja liberaalipuolueen saadessa 48,88 %.
Johanna Nordling

Urheilutoimittajana ja kirjailijana

Nordling on opiskellut ja elänyt pitkään Saksassa. Nykyisin hän toimii saksan kielen opettajana Krefeldin kansalaisopistossa. Vuonna 2006 hän voitti arvostetun J. H. Erkon kirjoituskilpailun novellillaan. Nykyisin Nordling työskentelee myös Ilta-Sanomien urheilulehden Urheilusanomien toimittajana ja Saksan kirjeenvaihtajana. Hän kirjoittaa lehteen pitkiä juttuja pääosin Saksan jalkapallosta. Paljon kiitosta hänen jutuistaan sai muun muassa juttu Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen pelaajista, jotka joutuivat pieninä sodan keskelle. Suureksi osaksi noiden artikkeleidensa perusteella Nordling valittiin maaliskuussa 2015 vuoden urheilutoimittajaksi.

Jalkapalloilijana

Johanna Nordling on jalkapalloilijana Toijalan Pallo-49:n kasvatti. Hän edusti vuodet 1996–1999 Naisten SM-sarjassa pelannutta Tampereen Ilvestä. Vuonna 1996 hän saavutti SM-sarjasta pronssia ja seuraavana vuonna hopeaa Suomen Cupista.
Petén

El Petén on departementti Guatemalan pohjoisosassa, joka kattaa kolmasosan maasta. Peténin pinta-ala on 33 566 km² ja asukasluku noin 450 000 vuonna 2005. Alueella sataa runsaasti, mutta siellä on myös kuiva vuodenaika. Alueen suurin kaupunki on La Libertad. Hallinnollinen keskus on Flores.
Alue tunnetaan klassisen mayasivilisaation keskuksena. Maya-ajan varhaisia keskuksia olivat aluksi El Mirador ja Cival noin 500 eaa. – 200 jaa. Klassisella maya-ajalla keskuksiksi kasvoivat muun muassa Tikal, Naranjo, Piedras Negras ja Uaxactun.
Vähäjärvi (Ikaalinen)

Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 700 metriä leveä ja sen pinta-ala on 42 hehtaaria. Se on täysin peltojen ympäröimä ja siihen laskeekin kymmenen tulo-ojaa. Yksi tulo-ojista tuo suoalueiden vettä valuma-alueen pohjoisosista asti. Järvi on jakautunut valtatie 3 penkereen vuoksi kahteen altaaseen, jotka ovat yhteydessä toisiinsa valtatien sillan avulla. Järven luusua sijaitsee sen itäpäässä ja sieltä laskee 1,1 kilometriä pitkä laskuoja Kyrösjärven Heittolanlahden pohjukkaan Jouttulahteen. Laskujoki virtaa suon läpi, jossa siihen yhtyy pieni sivuoja ja sen Paskolampi. Järven eteläranta on laajaa avosuota, jossa on metsäsaarekkeita. vaikkaympäristössä on useita maatiloja, ei järven rannoilta löyty vapaa-ajan asuntoja.

Vedenlaatu

Vähäjärven vedenlaadusta on vain vähän tutkimustuloksia käytettävissä. Viimeisin tutkimus on 1990-luvun alusta, jolloin veden fosforipitoisuus oli noin 60 μg/l.

Luonnonsuojelu

Vähäjärvi on liitetty valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Siihen kuuluu 62–64 hehtaaria vesi- ja maa-alueita, jotka valtatie 3 halkaisee lähes etelä-pohjois-suunnassa. Voidaankin puhua itä- ja länsipuolen alueista. Itäpuoli on rehevämpi ja siinä on laajat luhta-alueet, joissa linnusto viihtyy runsaslukuisesti. Länsipuolella ovat ruovikot varsin laajoja. Pesintälaskennassa on saatu tulokseksi (luvut ovat havaittujen pesien lukumääriä): kaulushaikara 1, silkkiuikku 2, laulujoutsen 2, lapasorsa 1, haapana
1, punasotka 1, tukkasotka 1, naurulokki 20, luhtakana 2, luhtahuitti 1, nokikana 3 ja kurki 2. Ruovikoissa viihtyvät ruokokerttunen
6 ja ruskosuohaukka 1. Sinisorsia on paljon, mutta niiden pesintälukua ei olla arvioitu. Syys- ja kevätmuuton aikana järvelle kerääntyy muuttolintuja. Kerääntymämääriä on arvioitu seuraavasti (luvut ovat havaittujen yksilöiden lukumääriä): liro 85, mustaviklo 12, suokukko 30, jouhisorsa 2, pikkulokki 40 ja naurulokki 100.

Historiaa

Vuonna 1876 haki 11 osakkaan yhtymä lupaa laskea Vähäjärven vedenpintaa. Osakkailla oli hankkeessa kaikilla yhtäsuuret osuudet tuotosta ja paljastuneesta maasta. Ikaalisten pitäjänkartassa järven ympärillä kiertää leveä niityksi maalattu alue, joka saattaisi olla vesijättömaata. Samassa kartassa on Kyröjärven alaville nykyrannoille piirretty kaksi rantaviivaa. Nämä voisivat esittää Kyrösjärven vuosina 1865–1866 tehdyn vedenpinnanlaskun seuraukset Riitialan kulmakunnalla.
Vuosikerta

Vuosikerta on Lea Lavenin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1972.
Bikutsi

Bikutsi on yksi kamerunilaisen musiikin tyylilajeista. Sen katsotaan syntyneen 1940-luvulla. 1960-luvulla bikutsiin lisättiin perinteisten soitinten lisäksi kosketinsoittimia ja kitaroita. Kansainvälistä suosiota bikutsi alkoi saada 1980-luvun lopulla. Vuonna 1987 perustettu Les Têtes Brulées on kansainvälisesti tunnetuin bikutsia soittava yhtye.
Pikku Suolijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen alaosan alueeseen (35.344) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,3 metriä mpy.
Donald Fields

Donald Fields (1937 Leeds, Englanti – joulukuu 1987 Helsinki) oli brittiläinen Suomessa työskennellyt toimittaja ja englannin kielen opettaja.
Fields asui Suomessa 1960-luvun keskivaiheilta alkaen ja teki aluksi englanninkielisiä ohjelmia Ylen ulkomaanpalvelulle ja opetti englantia Helsingin kauppakorkeakoulussa. Myöhemmin hän toimi The Sunday Timesin Pohjoismaiden-kirjeenvaihtajana ja teki juttuja myös The Guardian- ja The Independent -sanomalehtiin, UPI-uutistoimistolle, BBC:lle, tanskalaiseen Politiken-lehteen sekä eräille Pohjois-Amerikan radioasemille.
Donald Fieldsin suorasanainen raportointi muun muassa Suomen ulkopolitiikasta herätti Suomessa närkästystä jopa viranomaisissa. Hänet muistetaan muun muassa vuoden 1982 artikkelistaan ”Suomalainen itsesensuuri”, joka julkaistiin Index of Censorship -lehden lisäksi Helsingin Sanomissa. 
Fields yhdisti kielenopetusta ja journalismia Helsingin Sanomien englanninkielisissä pakinoissaan. Hän myös näytteli television kielenopetusohjelmissa, kuten Neil Hardwickin ja Joseph Whiten käsikirjoittamassa kaksiosaisessa englanninkielisessä minisarjassa Invitation to a Murder (Yle 1976, ohj. Marjatta Cronwall).
Ranskan Formula 4

Historia

Sarja perustettiin alun perin vuonna 1993, nykyinen sarjan nimi on ollut käytössä vuodesta 2011 lähtien. Sarjan järjestää Ranskalainen autourheiluliitto FFSA, Auto Sport Academy ja Total. Sarjassa ajetaan vuoden 2008 FIA F3 vastaamilla autoilla jossa on Renault'n 1600cc K4MRS moottori joka tuottaa autoihin 140hp. Renkaat sarjaan tuotti aikaisemmin ranskalainen Michelin, mutta vuodesta 2013 eteenpäin renkaat toimittaa eteläkorealainen Kumho.

Suomalaiskuljettajat

Suomalaisista sarjassa ovat ajaneet Kari Mäenpää (1997), Patrick Kujala (2011), Simo Muhonen (2013-2014), Nicklas Nylund (2014) ja Simo Laaksonen (2014-2015).
Harald Oxe

Harald Erik Oxe (14. joulukuuta 1628 Järpås – 1689) oli ruotsalainen aatelinen ja maaherra. Hän toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1666–1682 sekä lyhyen aikaa Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherrana vuonna 1667.
Lidköpingin Järpåsissa syntynyt Oxe oli vuonna 1645 Magnus Gabriel De la Gardien mukana Ranskassa tämän toimiessa suurlähettiläänä. Ruotsiin palattuaan hän oli seremoniamestarina kuningatar Kristiinan ja kuningas Kaarle X Kustaan hoveissa. Lokakuussa 1666 Oxe nimitettiin Turun ja Porin läänin maaherraksi tehtävää väliaikaisesti hoitaneen Ernest Johann Creutzin seuraajaksi. Seuraavan vuoden maaliskuussa hänet siirrettiin Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherraksi, mutta Oxe sai jo muutaman viikon kuluttua luvan palata vanhaan virkaansa Turkuun.
Harald Oxe avioitui vuonna 1671 myöskin Turun ja Porin maaherrana toimineen amiraali Lorentz Creutzin tyttären Elsan kanssa. Heidän kahdesta pojastaan vanhempi, 1674 syntynyt Lorentz Erik Oxe, joutui pakenemaan maasta vuonna 1691 tapettuaan erään rengin. Hän päätyi myöhemmin everstiksi ja kamariherraksi Pfalz-Neuburgin hallitsijan Kaarle III:n hoviin.
Oxe kuoli vuonna 1689 ja hänet haudattiin seuraavana keväänä Järpåsin kirkkoon.
Isaac Florentine

Ura

Florentine ohjasi uransa alkuvaiheessa 1990-luvulla elokuvat Desert Kickboxer ja Savate. Elokuvien jälkeen hän siirtyi ohjaamaan televisiosarjoja, kuten Mighty Morphin Alien Rangers ja Power Rangers Zeo. 2000-luvulle tultaessa Florentine siirtyi ohjaamaan enemmän toimintaelokuvia, kuten Teräskehä 2, The Shepherd: Border Patrol ja Ninja.

Yksityiselämä

Florentine syntyi Israelissa, jossa hän kiinnostui nuorena elokuvien tekemisestä ja kamppailulajeista. Florentine aloitti kamppailulajien harrastamisen vuonna 1971 Tel Avivissa. Hän harrasti aluksi judoa, mutta siirtyi pian eri karaten tyylisuuntia, kuten Kyokushin ja Shitō-ryū. Florentine opetti myöhemmin 1970-luvun lopulla itsepuolustusta armeijalle ja sittemmin 1980-luvun alusta alkaen hän ryhtyi opettamaan karatea ammatikseen. Lopulta 1980-luvun lopulla Florentine päätti muutta Yhdysvaltoihin toteuttaakseen haavettaan työskennellä elokuvaohjaajana.
Plamen Orešarski

Plamen Vasilev Orešarski (bulg. Пламен Василев Орешарски, s. 21. helmikuuta 1960) on bulgarialainen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän toimi Bulgarian pääministerinä 2013–2014. Aikaisemmin Orešarski on toiminut maansa talousministerinä 2005–2008, ja johti silloin suurta verouudistusta.
Tatra T18

Teknisiä tietoja

Miehistöön kuului 3–5 henkilöä. Resiina oli kaksiakselinen ja sen akseliväli oli 1 500 mm. Moottorina oli Tatra T12:sta peräisin oleva pieni, kaksisylinterinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Vaihteita oli kaksi eteen ja kaksi taakse. Veto välittyi ketjun avulla kummallekin akselille. Niittaamalla koottu kori oli jousitettu kierrejousin. Sivuissa oli 5 mm ja pohjassa 8 mm:n paksuinen panssarointi. Päässä oli kytkin junanvaunuun kytkemistä varten. Resiinassa oli erityinen mekanismi jonka avulla sen sai siirrettyä miehistön voimin toisille samansuuntaisille raiteille; järjestelmään kuului moottorin alla ollut ruuvattava tunkki, sivuilla olleet, normaalisti astinlautojen virkaa toimittaneet kiskot sekä kääntölaite.

Aseistus

Aseistuksena oli alun perin edessä kaksi rinnakkain asennettua, vesijäähdytteistä 7,92-kaliiperista Maxim-konekivääriä. Toisissa yksilöissä Maximien tilalla oli ilmajäähdytteiset Hotchkissit.

Puolan asevoimat

Puolan asevoimat teki kaupat kuudesta T18:sta, jotka toimitettiin marraskuussa 1926 ja sijoitettiin panssarijunien koulutuspataljoonaan Jablonnaan Varsovan lähelle. Resiinoista tehtiin vielä yhdeksän kappaleen jatkotilaus, jotka toimitettiin pelkkinä alustoina ilman panssarointia, joka rakennettiin vasta Puolassa Centralne Warsztaty Samochodowen (CWS) tehtaalla.
Malli osoittautui heti alussa pettymykseksi. Sen moottori oli liian tehoton taistelupainoltaan lähes neljätonnisen resiinan liikuttamiseksi. Aseistuksen parantamista suunniteltiin; konekiväärien rinnalle kaavailtiin 37-kaliiperista SA-18 Puteaux -tykkiä, mutta aikeista luovuttiin, kun Tatrat päätettiin korvata malleilla R ja TK, joissa resiina-alustalle sijoitettiin Renault FT-17 -panssarivaunu tai kevyt TK-3- tai TKS-tiedusteluvaunu.

Toinen maailmansota

1930-luvulla T18:ia käytettiin kaikkien käytössä olleiden panssarijunien yhteydessä, mutta toisen maailmansodan puhjettua vuonna 1939 sellaiset oli vain kahdessa panssarijunassa, numeroissa 13 (Generał Sosnkowski) ja 15 (Śmierc), joista kummassakin oli kahdella Tatralla varustetut joukkueet. Senhetkisestä aseistuksesta ei ole varmaa tietoa, mutta pidetään mahdollisena, että yhdessä oli päälleasennettu ilmatorjuntatykki. Tatroista mahdollisesti tuhoutui osa 10. syyskuuta, kun 1. panssarijunayksikkö pommitettiin ja hylättiin Siedlcen lähellä. Tämän jälkeen Wehrmacht käytti joitain yksilöitä ilman kiinteää aseistusta omissa panssarijunissaan, muun muassa Panzerzug 1:ssä ja 7:ssä.
Hearts of Iron IV

Myynti

Hearts of Iron IV oli myynyt yli puoli miljoonaa kappaletta helmikuuhun 2017 mennessä. Toukokuussa 2018 julkaisija ilmoitti pelin myyneen miljoona kappaletta.

Vastaanotto

Pelaaja-lehti antoi pelille arvosanan 8/10 arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelille neljä tähteä viidestä arvostelussaan.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 9.0/10 arvostelussaan.
Bauhaus (rautakauppa)

Toimintatapa

Bauhaus-myymälän tuotevalikoimaan kuului 2000-luvun alussa noin 80 000 artikkelia ja lisäksi 30 000–40 000 tilaustuotetta. Bauhaus oli Suomessakin alusta asti markkinoita mullistava niin sanottu category killer: kun perinteiset rautakaupat ovat panostaneet miesasiakkaisiin ja ammattirakentajiin, Bauhausin kohderyhmänä ovat kotitaloudet ja myös naiset, ja tarjolla on paljon sisustusalan tuotteita, kuten viherkasveja, valaisimia, verhoja, mattoja ja kotitaloustavaroita. Bauhausiin mennään shoppailemaan ja tekemään myös impulssiostoksia toisin kuin perinteisiin rautakauppoihin. Bauhausin vaikutuksesta myös Suomen muiden rautakauppojen toimintamalli on laajentunut tähän suuntaan.
Bauhaus on kansainväliseltä ostovolyymiltään hyvin tehokas ja kykenee tarjoamaan tuotteita edullisin hinnoin. Kun perinteiset rautakaupat ovat tavanneet antaa isoja alennuksia, Bauhausin strategiana ovat valmiiksi alhaiset, kiinteät hyllyhinnat. Kotitalouksille tarjottavat lisäpalvelut, kuten verhopalvelu, työtasojen ja muiden kalustelevyjen leikkuupalvelu ja työkoneiden vuokraus olivat myös Bauhausin tuomia uutuuksia Suomessa.
Fourmies

Historia

Fourmies oli vahva tekstiiliteollisuuskeskus 1940-luvulle saakka.  Kaupungissa on tekstiiliteollisuusmuseo MTVS – musée du textile et de la vie sociale vanhassa Prouvost-Masurel -tehtaassa, jonka tiilipiippu on erityisen vaikuttava. Nordin departementti alkoi luetteloida alueellaan olevia teollisia savupiippuja vuonna 2008, kuvaillen niitä työntekijöiden kellotorneiksi. Savupiippuja juhlistetaan toukokuun ensimmäisenä päivänä. Tämä on erityisen tärkeä päivä Fourmiesin asukkaille, sillä 1. toukokuuta vuonna 1891 armeijan joukon ampuivat siellä yhdeksän mielenosoittajaa vapun päivän juhlinnassa. Tämä ampumistapahtuma tunnetaan nimellä Fusillade de Fourmies, ja se lisäsi työväen liikehdintää Ranskassa.

Urheilu

Kunnassa on järjestetty vuodesta 1928 lähtien pyöräilykilpailu Grand Prix de Fourmies.
Kuhmo-Ski

Kuhmo-Ski on Kuhmon kunnan alueella toimiva maastohiihdon ja ampumahiihdon erikoisseura. Seura on perustettu vuonna 1989. Nykyisin seurassa on noin 350 jäsentä ja se on Nuoren Suomen sinettiseura. Juho Mikkonen on yksi tunnetuista Kuhmo-Skin hiihtäjistä.