google/wiki40b huggingface dataset:
Nasu–Hakolan tauti

Nasu–Hakolan tauti eli polykystinen lipomembranoottinen osteodysplasia ja sklerosoiva leukoenkefalopatia (PLOSL) on autosomissa resessiivisesti periytyvä erittäin harvinainen sairaus. Sen esiintyvyys on poikkeuksellisen korkea Suomessa. Oireet puhkeavat nuorella aikuisiällä. Tyypillisiä varhaisia oireita ovat nivelkivut sekä varsinkin jaloissa ja nilkoissa esiintyvä turvotus. Sairauden piirteisiin kuuluvat myös luukystat ja kohonnut murtumavaara.
Sairauden edetessä on esiintynyt persoonallisuuden ja käytöksen muutoksia, dementoitumista, motorisia ongelmia ja joskus esimerkiksi epilepsiaa. Tavallisesti sairastunut kuolee alle 50-vuotiaana.
Jefferson Davisin piirikunta (Louisiana)

Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 78,5 prosenttia on valkoisia, 16,5 prosenttia mustia ja 2,16 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 8,66 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 99 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38 vuotta.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2020 – miesten BMX:n kilpa-ajo

Karsinnat

Olympiaturnaukseen osallistuu 24 pyöräilijää. Näistä 18 valitaan UCIn olympiakarsintarankingin perusteella. Karsintaranking toimii siten, että yhdestä maasta otetaan kolme parasta urheilijaa ja näiden pisteet lasketaan yhteen. Maat jotka ovat rankingissa sijoilla 1. ja 2. saavat olympialaisiin kolme urheilijaa, sijoilla 3. – 5. olevat maat saavat kaksi pyöräilijää ja sijoilla 6. – 11. saavat yhden pyöräilijän. Kolme paikkaa annetaan saman rankingin perusteella henkilökohtaisten rankingien perusteella siten, että kolme parasta urheilijaa, joiden maat eivät olleet saaneet paikkoja yhdistetyjen joukkuerankingien kautta, saavat maalleen paikan olympialaisiin. Kaksi paikkaa valitaan vuoden 2020 MM-kilpailujen perusteella. Nämäkin paikat ovat maakohtaisia ja voidaan myöntää maille, joiden urheilijat eivät ole vielä ansainneet maalleen paikkaa olympialaisiin. Isäntämaa Japanille on kiintiöpaikka olympialaisiin.
Pissa (joki)

Pissa (ven. Пи́сса) on joki Kaliningradin alueen itäosassa Venäjällä. Se saa alkunsa Venäjän ja Liettuan rajalla sijaitsevasta Vištytisjärvestä, virtaa Gusevin kaupungin läpi ja laskee Tšernjahovskin lähellä Angrapajokeen. Pissassa on kaksi sähkövoimalaa: Gusevissa ja Priozjornojen kylässä.
Tauno Söder

Tauno Huugo Söder (13. tammikuuta 1927 Sakkola – 2. toukokuuta 2009) oli suomalainen näyttelijä.
Söder oli yksi Televisioteatterin vakionäyttelijöistä ja toimi useissa muissakin teattereissa. Televisiossa Söder näytteli muun muassa Mirjam Himbergin elokuvassa Kustaa III (1963) ja Seppo Wallinin Harold Pinter -filmatisoinnissa Teekutsut (1965).
Elokuvan puolella Söder näytteli myös pieniä sivuosia useissa Suomen Filmiteollisuuden ja Fennada-Filmin elokuvissa. Näitä olivat muun muassa roolit Aarne Tarkaksen vuorollaan kummallekin edellä mainitulle yhtiölle ohjaamissa elokuvissa Herra sotaministeri (1957), Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) ja Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960). Söder näytteli myös murharyhmän etsivää Matti Kassilan Komisario Palmu -elokuvissa. 1960-luvun lopulla Söder näytteli myös kahdessa Ere Kokkosen ohjaamassa Spede Pasasen elokuvassa, Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut (1969) ja Pohjan tähteet (1969).
Kahdet kasvot (vuoden 1992 elokuva)

Vastaanotto

Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelussa Mikael Fränti näkee elokuvan esikuvana selvästi Hitchcockin Norman Bates -hahmon, mutta sanoo De Palman tällä kertaa välttävän liian suoran kopioinnin. Häntä kiehtovat elokuvan monet arvaamattomat käänteet, ja hänestä Kahdet kasvot on ”sisäkkäisten minuuksien tuima harhautusleikki, jossa ihminen on lopulta itsensä viimeinen todistaja”.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo De Palman tekevän ”uhkarohkean oudosta” filmistään liian monimutkaisen. Lithgow’n roolityötä hän kuvaa maaniseksi ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Kaksi tähteä antaa myös VideoHound’s Golden Movie Retriever.
Suzutsuki (1942)

Palvelus

Alus siirrettiin reserviin 20. marraskuuta 1945 ja se sijoitettiin aallonmurtajaksi heinäkuussa 1948.
Nydalan luostari

Nydalan luostari on Ruotsissa nykyisen Värnamon kunnan alueella sijaitseva entinen luostari. Ranskan Clairvauxista tulleiden munkkien vuonna 1143 perustama luostari on yksi Ruotsin vanhimmista sistersiläisluostareista. 1500-luvulla tanskalaiset tuhosivat luostarin osittain ja uskonpuhdistuksen aikaan luostarin maaomaisuutta siirtyi kuninkaan omistukseen.
Melvin Jones

Tausta

Jones syntyi Arizonassa, jossa hänen isänsä toimi upseerina. Perhe muutti jatkuvasti Melvinin lapsuudessa ja nuoruudessa. Jones hankki itselleen koulutusta vähin erin ja otti kursseja muun muassa Union Business Collegessa ja suoritti lakiopintoja Chaddock Collegessa, Illinoisissa.

Elämä ja ura

Jones asettui Chicagoon, jossa hän meni työhön vakuutusyhtiö Johnson & Higginsiin. Hän liittyi chicagolaiseen vapaamuurarilooshi Garden City Lodge No. 141:een vuonna 1906. Vuonna 1909 Jones avoitui ammattimaisen golfinpelaajan Rose Amanda Freemanin kanssa, joka voitti kansallisen naisten avoimen golfkilpailun 1925. Vuonna 1913 hän perusti oman yrityksensä, Melvin Jones Insurance Agencyn.
Yrityksen menestyessä Jones kutsuttiin Business Circle of Chicago -liikemiespiirin jäseneksi. Erään jäsenen mukaan kerhon motto oli: "Jos rapsutat minun selkääni, minä rapsutan sinun." Jones koki kutsun etuoikeudeksi ja oli innokkaasti mukana. Hänet valittiin organisaation sihteeriksi 1915. Jones alkoi pohtia, mitä tapahtuisi jos liikemieskerho suuntaisi lahjansa ja energiansa yhteiseksi hyväksi. Vuotta myöhemmin hän alkoi ottaa yhteyksiä muihin liikemiespiireihin ja esitteli ajatustaan palvelukerhoista. Palaute oli varsin positiivista.
Vuonna 1917, 7. kesäkuuta, 27 liikemieskerhon 20 edustajaa eri puolilta maata kokoontui Chicagossa ja he päättivät perustaa liikemiesyhdistyksen, joka omistautuisi yhteiskunnan palvelemiseen. Ryhmä otti nimekseen erään kerhon nimen, the Association of Lions Clubs. Myöhemmin samana vuonna Jones valittiin yhdistyksen sihteeriksi. Hän oli mukana muotoilemassa toiminta-ajatusta ja vaati alusta alkaen, ettei minkään klubin tulisi toimia jäsentensä taloudellisen edun kasvattamiseen. Ajatus oli kehittynyt varsin kauaksi alkuperäisestä liikemiespiirin toiminnasta.
Jones jatkoi oman yritystoimintansa harjoittamista vuoteen 1926, mutta hän käytti pääasiallisen tarmonsa lionsklubi-ajatuksen levittämiseen. Hän toimi lähestulkoon talkoohengessä, vuoden 1918 yleiskokouksen talouslaskelma paljasti, että Jones oli saanut korvaukseksi 200 dollaria 11 kuukauden työpanoksestaan.
Jones sai monia huomionosoituksia toiminnastaan. Vuonna 1932 presidentti Herbert Hoover nimitti hänet yhdeksi liikemiesvaltuuskunnan jäseneksi, joka kokoontui Valkoiseen taloon keskustelemaan talousongelmista. Vuonna 1939 Jones sai kuubalaisen huomionosoituksen National Merit Order of Carlos Manuel de Cespedes silloisen Kuuban hallitukselta. Vuonna 1958 lionsklubien kansainvälinen johtokunta nimitti hänet Lions Internationalin elinikäiseksi pääsihteeriksi.
Melvin Jones kuoli 82-vuotiaana kotonaan Flossmoorissa Illinoisissa. Lionsklubi-järjestö toimii nykyisin 195 maassa ja lionsklubeissa on noin 1,35 miljoonaa jäsentä.
Kenny Baker

Kenneth George ”Kenny” Baker (24. elokuuta 1934 Birmingham – 13. elokuuta 2016 Manchester) oli englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan parhaiten Tähtien sota -elokuvien R2-D2-droidin esittäjänä. Jedin paluussa Bakerilla oli rooli myös ewokina, joka varastaa keisarillisten joukkojen kiiturin. Hän syntyi Birminghamissa. Baker oli lyhytkasvuinen, ja ennen näyttelijän uraansa hän esiintyi sirkuksessa. Hän oli Anthony Danielsin ohella ainoa näyttelijä, joka on esiintynyt kuudessa ensimmäisessä Tähtien sota -elokuvassa. Vuodesta 1997 lähtien Baker teki omaa yhden miehen stand up -show’ta nimeltä Kenny Baker.
Baker oli naimisissa näyttelijä Eileen Bakerin kanssa vuodesta 1970 tämän kuolemaan vuoteen 1993 saakka. Tästä avioliitosta heille syntyi kaksi lasta.
Baker kuoli 13. elokuuta 2016 pitkään kestäneeseen sairauteen.
Esa Kervinen

Esa Einari Kervinen (26. joulukuuta 1929 Vieremä – 6. huhtikuuta 2016 Lappeenranta) oli suomalainen kivääriampuja. Kervinen edusti Mikkelin Ampujia ja vuodesta 1964 Joensuun Ampujia.
Kervinen kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa: Roomassa 1960, Tokiossa 1964 ja Münchenissä 1972. Roomassa hän sijoittui pienoiskiväärin asentokilpailussa kuudenneksi ja vapaakiväärin asentokilpailussa yhdeksänneksi sekä Tokiossa vapaakiväärin asentokilpailussa kuudenneksi. Vuonna 1974 Kervinen voitti pienoiskiväärin makuuasennon joukkuekilpailun maailmanmestaruuden, ja Caracasissa 1954 hän voitti vakiokiväärin joukkuekilpailussa MM-pronssia. Kervinen valittiin Suomessa Vuoden ampujaksi vuonna 1970, ja hän kilpaili SM-tasolla lähes 80-vuotiaaksi asti muun muassa tavoitellen MM-kilpailupaikkaa 60-vuotiaana. Hän oli Pohjois-Karjalan paras urheilija ja sanomalehti Karjalaisen kultamitalin saaja vuosina 1965 ja 1970. Hän työskenteli muun muassa rajavartiostossa ja musiikin parissa ja asui elämänsä aikana myös Kanadassa. Kervinen kuoli 86-vuotiaana nopeasti edenneeseen sairauteen Lappeenrannassa 6. huhtikuuta 2016.
Kervisen instrumentti oli trumpetti. Vapauduttuaan rajavartioston palveluksesta toimi musiikinopettajana Joensuun konservatoriossa ja hän oli myös musiikkiopiston rehtori.
Güstrow

Maantiede

Güstrow sijaitsee noin 45 kilometriä etelään Rostockista, Warnow'n sivujoen Nebelin varrella. Nebel on yhteydessä Warnow'hon Bützow–Güstrow-kanavan kautta. Güstrow'n ympäristössä sijaitsee useita järviä ja metsäalueita. Sen naapurikuntiin lukeutuvat Sarmstorf, Plaaz, Glasewitz, Lalendorf, Mühl Rosin, Gutow, Gülzow-Prüzen ja Lüssow.

Nimen alkuperä

Nimellä Güstrow on polabinkieliset juuret. Se on muotoutunut nimestä Guščerov, missä guščer tarkoittaa liskoa.

Keskiaika

Rostockin ruhtinas Heinrich perusti Güstrow'n 1200-luvun ensimmäisellä puoliskolla ja myönsi sille schweriniläiset kaupunginoikeudet. 1300-luvulla Güstrow'sta muodostui Mecklenburgin herttuoiden kesäresidenssi. Mecklenburgin vuoden 1621 jaon jälkeen Güstrow'sta tuli pienen Mecklenburg-Güstrow'n herttuakunnan pääkaupunki. Herttuakunnan viimeinen herttua kuoli vuonna 1695 ja Güstrow'sta tuli osa Mecklenburg-Schwerinin herttuakuntaa. 
Güstrow'n ja Bützow'n välinen rautatieyhteyes avattiin vuonna 1850. Yhteyttä pidennettiin vuonna 1867 Neubrandenburgin kautta Strasburgiin Preussin rajalle asti. Vuonna 1882 avattiin Güstrow'n ja Plau am Seen välinen rautatieyhteys ja vuonna 1887 Güstrow'sta avattiin yhteys Schwaaniin. Vuonna 1896 kaupungin liikenneyhteydet paranivat edelleen Bützow–Güstrow-kanavan kautta.

Nähtävyydet

Güstrow'n suurimpiin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Güstrow'n linna. Linna edustaa renessanssiarkkitehtuuria ja se toimi aikoineen mecklenburgilaisten herttuoiden residenssinä. Nykyinen linna on rakennettu 1500-luvulla, mutta linna-alueen historia ulottuu pidemmälle. 
Güstrow'n tuomiokirkko (saks. Dom zu Güstrow) edustaa pohjoissaksalaista tiiliarkkitehtuuria. Kirkko sijaitsee kaupungin etelälaidalla ja sen historia ulottuu 1200-luvulle saakka. Sen nykyinen, uusgoottilainen ilme on peräisin 1800-luvun toiselta puoliskolta.
Kaupungissa on myös siellä asuneelle saksalaiselle kuvanveistäjälle ja näytelmäkirjailijalle Ernst Barlachille ja hänen elämälleen perustuvia museoita.

Liikenne

Güstrow on osa Rostockin S-Bahn-kaupunkirautatietä. Kaupungin läheisyydessä sijaitsee myös moottoritie Bundesautobahn 19. Lisäksi kaupunkia halkovat tiet Bundesstraße 103 ja 104.
Ardabīl (provinssi)

Ardabīl (pers. ‏اردبیل‎) on yksi Iranin 30 provinssista. Se sijaitsee Iranin luoteisosassa Azerbaidžanin vastaisella rajalla ja kuuluu maan pienimpiin provinsseihin (17 800 km²). Ardabīlin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 1,2 miljoonaa. Sen pääkaupunki on noin 418 000 asukkaan Ardabīl (2006). Provinssi jakaantuu yhdeksään piirikuntaan.
Valtaosa provinssin asukkaita on azereita, mutta sen alueella elää myös muita väestöryhmiä, kuten tateja ja persialaisia. Provinssin sää vaihtelee huomattavasti eri vuodenaikoina; kesät ovat hyvin lämpimiä, mutta talvisin lämpötila voi pudota jopa –25 °C:een. Ardabīlia pidetään yleisesti Iranin kylmimpänä provinssina, vaikka iso osa sen alueesta onkin metsän ja muun kasvillisuuden peittämää. Vuosittainen sademäärä on noin 400 millimetriä.
Ali Daei, jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä, sekä Hossein Rezazadeh, superraskaan sarjan painonnostaja, ovat molemmat lähtöisin Ardabīlista.
Maly Trastsjanets

Maly Trastsjanets eli Pieni Trastsjanets (valkoven. Малы́ Трасцяне́ц, ven. Ма́лый Тростене́ц, Malyi Trostenets, puol. Mały Trościeniec, saks. Maly Trostinets, Maly Trostinez, Maly Trostenez tai Klein Trostenez) oli suuri toisen maailmansodan aikainen natsi-Saksan tuhoamisleiri noin 10–16 kilometriä Minskin keskustan koillispuolella Valko-Venäjällä. Kuvausten perusteella tuhoamisleiri sijaitsi kilometritolpan ”13 km” kohdalla nykyisen Minskistä Homeliin (Gomel) ja Mahiljouhun (Mogiljov) johtavan valtatien M4 eteläpuolella.
Leiri perustettiin aiemman neuvostokolhoosin alueelle kesällä 1941 ja se toimi aluksi neuvostoliittolaisten sotavankien keskitysleirinä. Keskitysleirin luonne muuttui tuhoamisleiriksi toukokuussa 1942, kun leirille tuotiin ensimmäiset juutalaiset. Uhrilukunsa puolesta leiri oli suurin valkovenäläisistä tuhoamisleireistä. Juutalaisen Vad Vašem -instituutin mukaan tällä tuhoamisleirillä surmattiin yhteensä noin 65 000 ihmistä (pääsääntöisesti ampumalla) ja laajemman Trastsjanetsin alueella surmattuja oli yhteensä runsas 200 000. Myös jonkin verran pienempiä uhrilukuja (40 000–60 000) on esitetty. Valkovenäläisten juutalaisten ohella alueen tuhoamisleireille tuotiin juutalaisia junalla myös Saksasta, Hollannista, Puolasta ja Itävallasta ja Böömin ja Määrin protektoraatin alueilta Tšekkoslovakiasta.
Michael Amott

Michael Amott (s. 28. heinäkuuta 1970 Englanti) on ruotsalainen kitaristi. Amott on soittanut yhtyeissä Arch Enemy, Spiritual Beggars, Carnage ja Carcass. Amott on maininnut suuriksi vaikuttajikseen kitaransoitossa muun muassa Frank Marinon, Dave Mustainen sekä Michael Schenkerin. Amott tunnetaan ehkä parhaiten ruotsalaisen Arch Enemyn säveltäjänä ja kitaristina, sekä myös yhtyeen nokkamiehenä - yhtyeen toisen keulahahmon, Alissa White-Gluzin ohella. Soittotyylinä Amottin sävellyksiin liittyy voimakkaat ja nopeat riffit, melodiset ja usein melko hitaat soolo-osuudet, sekä kitaraharmoniat, joita hän Arch Enemyssä toteuttaa pikkuveljensä Christopher Amottin kanssa. Amott syntyi vuonna 1970 Englannissa, mutta kasvoi Ruotsissa, Halmstadin kaupungissa.

Historia

Amott perusti Carnage-nimisen death metal -yhtyeen vuonna 1988 parhaiten aikaisemmasta Arch Enemystä tunnetun laulaja Johan Liivan kanssa. Yhtye hajosi kuitenkin yhden täyspitkän albumin, Dark Recollectionsin julkaisun jälkeen, vuonna 1990. Carnagen hajoamisen jälkeen Amott liittyi vielä samana vuonna brittiläiseen grindcore/death metal -yhtye Carcassiin, jossa hän vaikutti kahden täyspitkän albumin ajan, joista jälkimmäinen, Heartwork nousi death metal -genren merkittävimpien klassikkoalbumien joukkoon. Amottin liittyminen vaikutti jonkin verran yhtyeen soundiin, joka meni selvästi poispäin grindcoresta ja lähemmäs melko melodista death metallia. Amott kuitenkin jätti yhtyeen pian Heartworkin julkaisun jälkeen vuonna 1993. Amott perusti samana vuonna vielä nykyäänkin pystyssä olevan stoner rock -yhtyeen Spiritual Beggars.
Parhaiten tunnetun projektinsa Arch Enemyn Amott perusti erittäin voimakkaasti Carcass-vaikuttimiensa pohjalta vuonna 1996. Yhtyeen rungoksi muodostui Amottin lisäksi pikkuveli Christopher Amott, laulaja Johan Liiva (joka kuitenkin erotettiin Angela Gossowin tieltä arvostetun Burning Bridges -albumin jälkeen vuonna 2000) sekä aluksi vielä sessiorumpalina yhtyeeseen liittynyt, myöhemmin kokoaikajäsen Daniel Erlandsson. Arch Enemystä ja sen menestyksestä syntyneet kiireet ovat saaneet aikaan vähemmän ajan Spiritual Beggars -yhtyeelle, jonka seurauksena Amott on useammankin kerran eronnut yhtyeestä - ja liittynyt taas uudestaan.

Välineet

Amottilla oli sopimus ESP-kitaramerkin kanssa, jossa hänellä on myös oma V-mallinen nimikkokitara Ninja. Vuoden 2009 alussa Amott siirtyi käyttämään amerikkalaisvalmisteisia Dean-kitaroita, joiden listoilla hänellä onkin nykyisin kaksi kitaramallia. Amott on käyttänyt myös Gibsonin Les Paul -kitaraa, esimerkiksi The Immortal -kappaleesta (Burning Bridges -albumilta) tehdyllä musiikkivideolla. Amott käytti pitkään Krankin kitaravahvistimia, mutta nykyään käyttää sopimuksensa mukaisesti Randallin vahvistimia. Samoja vahvistinmerkkejä käytti uransa aikana myös edesmennyt Pantera-kitaristi Dimebag Darrell. Amott käyttää Seymour Duncanin mikkejä, D'Addarion kieliä, BOSSin, Digitechin ja Ibanezin efekti- ja säröpedaaleja, Dunlop, BOSSin virittimiä ja Jim Dunlopin wahwah -pedaaleja. Michael Amott on myös tehnyt yhteistyössä japanilaisen Zoom-multiefektivalmistajan kanssa nimikkoversiot G1- sekä G2.1 -pedaaleista.
Botlihin piiri

Botlihin piiri (ven. Ботлихский район, Botlihski raion, avaariksi Болъихъ район, Bolih raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 640 neliökilometriä. Asukkaita on 52 600 henkeä (vuonna 2009).
Botlihin piiri sijaitsee Dagestanin länsiosan vuoristoalueella Andijskoje Koisu -joen laaksossa. Se rajoittuu pohjoisessa Tšetšenian tasavaltaan, idässä Gumbetin ja Hunzahin piireihin, etelässä Ahvahin piiriin ja lännessä Tsumadan piiriin.
Piiriin kuuluu 20 maalaiskuntaa: Alak, Andi, Ansalta, Ašali, Botlih, Gagatli, Godoberi, Heleturi, Kižani, Kvanhidatli, Miarso, Muni, Nižneje Inhelo, Rahata, Rikvani, Šodroda, Tando, Tloh, Tšanko ja Zilo. Hallinnollinen keskus on Botlihin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 36.
Seudun kanta-asukkaita ovat andilaisia kieliä puhuvat andit, botlihit ja godoberit. Virallisesti heitä on pidetty avaareina.
Pääelinkeinoja ovat maanviljely, puutarhanhoito ja karjatalous. Teollisuutta edustaa maataloustuotteiden jalostus ja Botlihin radiotekninen tehdas.
Nähtävyyksiä ovat 1400–1500-luvulla rakennettu Munin kylän puolustustorni, Andijskoje Koisun ylittävä silta, Preobraženskin linnake Inhelon kylän lähellä, vanhat moskeijat ja asuinrakennukset.
Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen Gudulli (”Ystävyys”).
Jalasjärven lukio

Jalasjärven lukio on Jalasjärvellä Valtatie 3:n varrella sijaitseva lukio. Jalasjärven lukio on osa Jalasjärven koulukeskusta, jossa toimii myös peruskoulu (luokat 1–9). 
Jalasjärven lukiossa opiskelee 110-120 opiskelijaa. Jokaisella vuosiluokkatasolla on kaksi ohjausryhmän. Pääosa opiskelijoista tulee lukioon Jalasjärveltä. Karvialta ja Kurikasta on tullut harvakseltaan joitain opiskelijoita.
Kevään 2019 yhteisvalinnassa Jalasjärven lukioon haki ensisijaisesti 45 opiskelijaa.
Lukiossa työskentelee 15 opettajaa (2019). Yläkoulujen kanssa yhteisiä opettajia on kuusi. Lukiolla on rehtori ja koulusihteeri.
Kuraattori on yhteisesti kaupungin toisen asteen palveluksessa. Opinto-ohjaus on yhteinen Jalasjärven yläkoulun kanssa. Psykologi- ja terveydenhoitopalvelut ovat yhteiset perusopetuksen kanssa. 
Opetussuunnitelman edellyttämien erityisopettajapalvelujen kehittäminen on vielä kesken. 
Jalasjärven lukio kuuluu EP:n Opinlakeusverkostoon.
Jalasjärven lukio on luokaton lukio, joten sen voi suorittaa 2–4 vuodessa. Suurin osa opiskelijoista suorittaa opinnot perinteisesti kolmessa vuodessa. Opiskelija päättää itse, mitä kursseja hän suorittaa lukuvuoden aikana, joten kokonaiskurssimäärä (vähintään 75 kurssia) kerääntyy luokattoman lukion hengessä. Kaksoistutkintoa opiskelevat ovat harvinaisia. 
Jalasjärven lukiossa on yhdeksän luokkatilaa. Yksi luokkatiloista, opintoaula, toimii opiskelijoiden käytössä mm. verkko-opiskelutilana ja kirjastona. Opintoaula valmistui vuonna 2006. Lisäksi lukio käyttää yläkoulun ja alakoulun tiloja, erityisesti musiikkiluokkaa ja liikuntasalia.
Yläkoulun vanha liikuntasali on hyvä ylioppilaskirjoitustila. Erityisesti sähköisten kirjoitusten käyttöönoton myötä salin merkitys on korostunut.
Muhammad ibn Rašid Al Maktum

Šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktoum (arab.   الشيخ محمد بن راشد آل مكتوم ‎) (s. 1949) on nykyinen Arabiemiirikuntien pääministeri ja varapresidentti sekä Dubain hallitsija.
Hänen omaisuutensa arvon on sanottu olevan 16 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2007.  Muhammad ibn Rašid Al Maktoum olisi näin maailman neljänneksi rikkain kuninkaallinen.
Myllylampi (Jyväskylä, Tikkakoski)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,7 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,6 metriä mpy.
Henri Nikkanen

Seuraura

Nikkanen on Mikkelin Jukureiden oma kasvatti. Hän siirtyi vain 14-vuotiaana JYPin C-nuoriin kaudeksi 2015–2016. Nikkanen oli C-nuorten SM-karsinnoissa 11 syöttöpisteellään joukkueensa paras syöttäjä Miiro Linjalan kanssa. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli JYPin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+15=35. Kauden 2016–2017 Nikkanen pelasi suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa, mutta osa hänen kaudestaan eteni myös seuran A-nuorissa, jossa vain 15-vuotias Nikkanen teki 13 runkosarjaottelussa tehot 3+8=11 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän oli 16-vuotiaana joukkueen johtavia pelaajia ja sijoittui 20 osumallaan JYPin sisäisessä maalipörssissä toiseksi Riku Sihvosen kanssa edellään vain Justus Mikkonen. Tehopisteitä runkosarjassa kertyi kaikkiaan 38.
Nikkanen pohti JYPin A-nuorissa pelatessaan siirtymistä tulevaisuudessa Yhdysvaltojen yliopistosarjoihin. Lopulta hän päätti siirtyä kaudeksi 2018–2019 pelaamaan miesten pelejä ja Nikkanen palasi kaksivuotisella SM-liigasopimuksella kasvattajaseuraansa Mikkelin Jukureihin. Hän teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana runkosarjan toisella kierroksella, Jukureiden kotiavauksessa 15. syyskuuta 2018 Helsingin IFK:ta vastaan. Nikkanen merkittiin joukkueensa nelossentteriksi laidoilleen Joonas Kalliola ja Janne Ritamäki. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.51 minuuttia. Nikkanen teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin. Hän pelasi kauden aikana yhdeksän SM-liigaottelua tehden kaksi maalia. Nikkanen pelasi miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Imatran Ketterässä loka-marraskuun 2018 vaihteessa. Hänen kautensa jäi lopulta kuitenkin rikkonaiseksi loukkaantumisten vuoksi.
Winnipeg Jets varasi Nikkasen neljännellä kierroksella 113. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019.

Maajoukkueura

Nikkanen pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017, jolloin hän jakoi kolmella osumallaan Suomen sisäisen maalipörssin voiton Anton Lundellin ja Veeti Miettisen kanssa. Nikkanen osallistui myös alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2019 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin viimeisten joukossa Suomen lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Nikkanen on pelannut 43 poikien maaottelua. Hän on toiminut sekä Suomen alle 16- että 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.