Suomen Kotiseutuliitto

Historia

Kotiseutuliitto ry perustettiin kotiseutuväen neuvottelupäivillä 25.5.1949 Tammelassa. Vuonna 1972 yhdistyksen nimi muutettiin Suomen Kotiseutuliitoksi, ruotsiksi Finlands Hembygdsförbund. Liitto syntyi olemassa olevasta tarpeesta, sillä sotien jälkeen vallitsi suuri innostus kotiseututoimintaa kohtaan ja kotiseutuyhdistyksiä perustettiin vilkkaasti. Liiton tehtäväksi tuli johtaa ja ohjata massamme suoritettavaa kotiseututyötä ja toimia kotiseututyön alalla järjestöjen keskuselimenä.

Jäsenistö

Suomen Kotiseutuliitolla on yhteensä noin 850 jäsenyhteisöä. Pääosan jäsenistöstä muodostavat noin 750 paikallista yhdistystä, joita ovat esim. kaupunginosayhdistykset, kaupunkiseurat, pitäjäyhdistykset, pitäjäseurat, kyläyhdistykset ja kotipaikkaseurat. Liiton jäsenenä on joka kolmas (sata) Suomen kunnista, maakuntien liitot sekä joukko valtakunnallisia järjestöjä ja kotiseututyön alueorganisaatioita. Liitolla on myös kannattajajäseninä yksittäisiä henkilöitä, joita varten toimii Kotiseutuklubi.
Kotiseututoiminta on yksi Suomen suurimmista kansanliikkeistä. Kotiseutuliiton jäsenistössä toimii yli 150 000 ihmistä. Suomessa toimii myös ruotsinkielinen Finlands Svenska Hembygdsförbund, joka on noin sadan ruotsinkielisen kotiseutuyhdistyksen keskusjärjestö.

Liiton toiminta

Kotiseutuliiton keskeisimpiä toimintamuotoja ovat jäsenkunnan edunvalvonta ja neuvonta. Liitto järjestää eri puolilla maata koulutustilaisuuksia, joiden aiheina ovat kotiseututyö ja kotiseutututkimus, paikallismuseotyö, kotiseutuarkistotoiminta, kulttuuriympäristöt sekä kotiseutu- ja kaupunginosajulkaisut.
Liitto toimii asiantuntijaorganisaationa mm. opetus- ja kulttuuriministeriön ja Museoviraston erilaisissa työryhmissä ja tekee yhteistyötä paikallisuutta ja yhteisöllisyyttä korostavien kansalaisjärjestöjen kanssa.

Valtakunnalliset kotiseutupäivät

Valtakunnalliset kotiseutupäivät on kotiseututyön vuotuinen päätapahtuma. Päivät järjestettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1949. Päivien tarkoituksena on alueellisen ja maakunnallisen omaleimaisuuden esittäytyminen, tärkeiden teemojen esilletuonti, ajatusten ja kokemusten vaihto, virikkeiden saaminen, alueellisen yhteistyön edistäminen ja järjestäjäalueen tunnetuksi tekeminen.
Kotiseutupäivien pääjärjestäjänä toimii yleensä kaupunki tai kunta, jolle Kotiseutuliitto myöntää oikeuden toimia päivien isäntäkaupunkina. Päivien järjestelyihin osallistuvat yleensä myös naapurikunnat ja maakuntien liitot sekä paikalliset kotiseututyötä tekevät yhdistykset. Seuraavat Valtakunnalliset kotiseutupäivät järjestetään Tuusulassa 2019, Kokkolassa 2020 ja Oulussa 2021.
Kotiseutuliitto julkaisee Kotiseutu-vuosikirjaa, joka jatkaa aiemman Kotiseutu-lehden perinteitä.
Kotiseutu-lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1909. Kotiseutuliitto julkaisi lehteä vuosina 1949–1993.
Liitto julkaisee kotiseutu- ja kulttuuriperintötyön ajankohtaislehti Kotiseutupostia. Lisäksi liitto harjoittaa julkaisutoimintaa yhdessä SKS:n kanssa.

Seurantalojen korjausavustukset

Kotiseutuliitto huolehtii opetus- ja kulttuuriministeriön toimeksiannosta valtionavustusten jakamisesta seurantalojen korjaukseen. Valtion budjetista myönnetään tähän tarkoitukseen vuosittain noin 1,7 miljoonaa euroa.

Yhteistyöhankkeita

Euroopan kulttuuriympäristöpäiviä vietetään 50 Euroopan maassa kansainvälisellä nimellä Euroepan Heritage Days. Suomessa päivien päävastuullisena järjestäjänä on vuodesta 2014 lähtien ollut Suomen Kotiseutuliitto ympäristöministeriön avustuksen turvin. Päivien tarkoituksena on aktivoida kansalaisia toimimaan kulttuuriympäristönsä ja -perintönsä puolesta. Suomen tapahtumat keskittyvät syyskuun toiseen viikonloppuun. Vuosittain Suomessa järjestetään noin 200 päiviin liittyvää tapahtumaa. Euroopassa tapahtumia on kymmeniä tuhansia, osallistujia kymmeniä miljoonia.
Europa Nostra on eurooppalainen kulttuuriperintöä vaaliva järjestö, joka toimii läheisessä yhteistyössä Euroopan unionin, Euroopan neuvoston ja Unescon kanssa. Suomessa toimii järjestön paikallisyhdistys Europa Nostra Finland ry, jonka toimisto on Suomen Kotiseutuliiton toimiston yhteydessä.

Palkintoja ja huomionosoituksia

Kotiseutuliitto palkitsee vuosittain vuoden kaupunginosan, kotiseututeon ja kotiseututeoksen. Aiemmin palkittiin myös vuoden kotiseutupolku, joka yhdistettiin vuonna 2013 kotiseututeko-kategoriaan. Liiton korkein huomionosoitus on Kotiseututyön ansiomitali.

Hallinto

Liiton korkein päättävä elin on vuosikokous, joka pidetään Valtakunnallisten kotiseutupäivien yhteydessä, yleensä elokuun alussa. Liiton toimintaa suunnittelee ja johtaa vuosikokouksen valitsema valtuusto, johon kuuluu puheenjohtaja ja 30 jäsentä. Valtuuston puheenjohtaja on samalla liiton puheenjohtaja.

Tunnus

Liiton tunnuksen on suunnitellut vuonna 1972 heraldikko Olof Eriksson. Tunnuksen kuusi heraldista linnaketta kuvaavat yhteiskunnan suunnitelmallista kehittämistä, johon kotiseututyö vaikuttaa. Keskellä oleva kukka kuvastaa luontoa ja sen suojelua.

Kotiseututoiminnan historiaa

Kotiseututyön lähtökohdat on löydettävissä 1600-luvulta, jolloin Ruotsissa vuonna 1667 perustettu Antikviteettikollegio kokosi tietoja myös Suomen muinaismuistoista ja historiallisista paikoista. Perustan aatteelliselle kotiseututyölle loi vuonna 1831 perustettu Suomalaisen Kirjallisuuden Seura aloittamalla järjestelmällisen perinteen keruun.
Järjestäytynyt kotiseututoiminta alkoi vuonna 1894, kun ensimmäinen paikallinen kotiseutuseura perustettiin Lohjalla kotiseutututkimuksen uranuurtajan, filosofian lisensiaatti  Robert Boldtin aloitteesta. Lohjan Kotiseutututkimuksen Ystävät toimii edelleen.
Valtakunnallisen kotiseututyön kehittäjäksi perustettiin 1908 Suomen Kotiseutututkimuksen Keskusvaliokunta, jota voidaan pitää Kotiseutuliiton edeltäjänä. Valiokunta toimi aluksi vilkkaasti, mutta sen toiminta hiipui vähitellen ja se lakkautettiin lopulta vuonna 1938. Sen jälkeen kotiseututyön yhteistyöelimenä toimi Talonpoikaiskulttuurisäätiö, kunnes Suomen Kotiseutuliitto aloitti työnsä.