google/wiki40b huggingface dataset:
Eijo Vesanen

Eijo Erlevi Vesanen  (6. toukokuuta 1912 Vihti – 29. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen seismologi, joka sai professorin arvonimen.
Eijo Vesasen vanhemmat olivat kauppaedustaja Vilho Vesanen ja Irene Alfhild Edelmann. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1944–1951 oli pianotaiteilija Leea Isotalo ja toinen vuodesta 1951 hammaslääkäri Irma Kaarina Levander. Vesanen tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1942 ensimmäisena seismologian alalta Suomessa. Vesanen suoritti myös hammaslääketieteen kandidaatin tutkinnon 1947 ja lisensiaatin tutkinnon 1953. Vesanen toimi Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistenttina 1939–1946, hydrografisen toimiston ylimääräisenä hydrologina 1945–1946 ja seismografisen aseman hoitajana 1946–1960. Hän oli Washingtonin yliopiston apulaisprofessori 1948–1952. Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti Vesanen oli 1947–1961 ja seismologian laitoksen ensimmäinen johtaja 1960–1975. Hän toimi 1965–1966 Unescon asiantuntijana maanjäristysten tutkimuslaitoksessa Tokiossa. Vesanen oli myös muun muassa Geofysiikan seuran puheenjohtaja 1959 ja vuodesta 1973 Suomalaisen tiedeakatemian jäsen. Vesanen kilpaili nuorena seiväshypyssä, jossa hän sai SM-pronssia vuosina 1934, 1936 ja 1937 sekä edusti Suomea kolmessa maaottelussa ja piti hallussaan seiväshypyn pohjoismaista akateemista ennätystä 1934–1947. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri. Professorin arvonimen Vesanen sai 1968. Hän julkaisi väitöskirjan ohella useita kymmeniä julkaisuja seismologian alalta.
Eric W. Schwartz

Henkilöstä

Eric W. Schwartz on tunnettu luomistaan kuvituksista ja animaatioistaan, esimerkkinä Aerotoon. Hänen animaationsa ovat malliesimerkki Amiga-tietokoneiden käyttömahdollisuuksista. Hän on myös yksi tunnetuimmista Amigan kannattajista. Hän kävi Columbus College of Art and Design -yliopistoa Columbuksessa Ohiossa. Hänen oppiaineensa oli kuvitus.

Ura

Schwartz aloitti piirtämällä uusia ja kopioimalla vanhoja kuvia tunnetuista hahmoista, kuten Karvisesta sekä Disneyn Mikki Hiirestä ja Warner Brothersin Tiny Toonsista. Myöhemmin hän alkoi kehittämään omia hahmojaan. Hänen omista hahmoistaan Amy the Squirrel on tunnetuin Amiga-ihmisten keskuudessa. Amyn monet kuitenkin sekoittivat muihin hänen naishahmoistaan, kuten Clarisse Cattiin Flip the Frogeista. Sitten hän keksi ihan toisenlaisen hahmon, Sabrinan. Vaikka Sabrina kasvattaa suosiotaan, niin edelleen tunnetuin ja suosituin on Amy. Nykyään hän on piirtänyt juuri Sabrina Onlinea.
Erkki Oksala

Erkki Jaakko Oksala (s. 1930) on suomalainen hammaslääkäri ja emeritusprofessori. Hän oli Turun yliopiston hammaskirurgian professori vuodesta 1976. Hän tutki hampaiden siirtoleikkauksia.
Kultaranta VIII

Kultaranta VIII on Suomen tasavallan presidentin edustusvene vuodesta 2008. Kultaranta VIII:n omistaa tasavallan presidentin kanslia. Sitä ylläpitää ja huoltaa Merivoimat. Aluksen miehistö on Suomen Merivoimien kantahenkilökuntaa. 
Alus on nimetty presidentin kesäasunnon Kultarannan mukaan, kuten aiemmatkin alukset. Tasavallan Presidentti käyttää alusta pääosin siirtymisiin Kultarantaan Naantaliin sekä edustustehtäviin valtiovierailujen aikana. Presidentin edustusvene on käytössä viikoittain, pääasiassa lyhyillä matkoilla. Se telakoidaan Saaristomeren meripuolustusalueen tukikohtaan Pansioon.

Alus

Kultaranta VIII korvasi vuonna 1983 valmistuneen ja vuoteen 2008 presidentin käytössä olleen Kultaranta VII -veneen. Alus luovutettiin presidentti Tarja Halosen käyttöön 16. kesäkuuta 2008 Uudessakaupungissa.
Aluksen ensimmäinen matka presidentin käytössä vei rakentajatelakan laiturista Kultarantaan.
Vene on ainoa laatuaan. Sen rakentamisesta kilpaili kaksi tarjousta. Kultaranta VIII:n on rakentanut tarjouskilpailun voittanut Uudenkaupungin Työvene Oy. Aluksen rakentaminen alkoi kesällä 2007 ja  sen hinnaksi tuli noin 1,9 miljoonaa euroa. 
Kultaranta VIII:ssä on salonki, kaksi hyttiä, keittiö sekä yläohjaamo. Sen runko on alumiinia ja sisustassa on käytetty runsaasti puuta. Veneessä on yöpymismahdollisuudet kuudelle eli periaatteessa presidenttiparille, miehistölle sekä esimerkiksi turvamiehille.
Veneen on suunnitellut laivanrakennusinsinööri ja teollinen muotoilija Jarkko Jämsén. Hänen mukaansa veneen suurista, pinta-alaltaan 52 m² ikkunoista näkyvä saaristomaisema on sisustuselementti, joka synnyttää läheisyyden tunteen suomalaiseen saaristoon.
Petõr Damberg

Petõr Damberg (latv. Pēteris Dambergs, 1909 Sīkrags – 15. maaliskuuta 1987) oli liiviläinen opettaja, kielitieteilijä ja runoilija.

Biografia

Damberg valmistui opettajaksi Jelgavasta, ja toimi ennen toista maailmansotaa Liivinrannan kouluissa liivinkielen opettajana. Elämänsä aikana hän teki liivinkielisiä runoja ja käänsi kirjoja liiviksi. Tärkeimpiä hänen kirjallisia töitään ovat liivinkieliset oppikirjat. Aikoinaan käytetyin liivinkielinen oppikirja, Jemakiel lugdobrontoz skuol ja kuod pierast (”Lukukirja koulua ja kotia varten”), oli hänen tekemänsä. Oppikirjojen ohella hän kehitti myös liivin kielen kirjakieltä. Toisen maailmansodan jälkeen Damberg antoi yksityisiä liivin kielen tunteja. Damberg kuoli 15. maaliskuuta 1987 ja hänet on haudattu Baltezeran hautausmaalle.
Juokslahti

Juokslahti on kylä Jämsässä, noin 15 kilometriä keskustasta koilliseen. Alueella sijaitsee muun muassa koulu ja Hunajatalo. Kylällä toimi aiemmin kioski, mutta se lakkautettiin vähäisen asiakasmäärän takia. Kylässä oli myös baari nimeltä Jämsän-Äijän Maja, mutta se tuhoutui tulipalossa vuonna 2004 ja purettiin. Jyväskylän suurajot ajetaan lähellä kylää. Juokslahdella Myllyjärven lähistöllä sijaitsee majatalo Morva.
Eric Close

Eric Close (s. 24. toukokuuta 1967, Staten Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hänen isänsä on ortopedi ja Eric on vanhin kolmesta veljeksestä. Hänen perheensä muutti ensin Indianaan, sitten Michiganiin ja lopulta Ericin ollessa 7-vuotias San Diegoon Kaliforniaan. Hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta (University of Southern California) vuonna 1989. Hän meni naimisiin vuonna 1995 ja hänellä on avioliitosta kaksi tytärtä, Katie ja Ella. Hän oli kiinnostunut näyttelemisestä jo nuorena, mutta päätti alkaa näyttelijäksi vasta collegen jälkeen. Hän ehti luoda uraa teatterissa, elokuvissa sekä vierailla useissa televisiosarjoissa, ennen kuin sai pääosat sarjoissa Dark Skies (1996), Seitsemän rohkeaa miestä (1998) sekä Hyvin salainen agentti (1999). Hän näytteli FBI-agentti Martin Fitzgeraldia CBS-kanavan televisiosarjassa Ilman johtolankaa, jota tehtiin vuosina 2002-2009. Eric Close näytteli vuonna 2002 myös Takenissa.
Alessandro Fei

Alessandro Fei (s. 29. marraskuuta 1978) on italialainen ammattilentopalloilija. 204 senttiä pitkä Fei on pelannut urallaan sekä keskitorjujaa että hakkuria.

Ura

Pituutensa takia Fei aloitti uransa keskitorjujana Foiano della Chianannan joukkueessa Italian 3-liigassa. Vuonna 1994 kun Fei oli 16-vuotias, hän muutti Padovan kaupunkiin nuortenmaajoukkueen valmennukseen ja samalla kaudella hän pelasi ensimmäiset pelinsä Italian toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Kolme vuotta Petrarcassa pelattuaan Fein oli huomannut Italiassa Lube Macerata, joka oli yksi sarjan nousevista huippujoukkueista. Fei teki sopimuksen Macerataan, jossa vietti kolme vuotta auttamalla joukkuetta voittamaan ensimmäiset suuret palkinnot: Cev Cup, Italian Cup ja Italian supercup löysivät tiensä Macerataan Fein avulla. Vuonna 2001 Alessandro siirtyi Sisley Volleyn joukkueeseen. Ensimmäisen kauden jälkeen Fei näytti taitonsa olemalla johtavia pelaajia Sisleyn mestaruuteen 2002. Kaudella 2004 Fei siirtyi pelaamaan hakkurin paikkaa sekä seurajoukkueessa että myös maajoukkueessa Andrea Sartoretin lopetettua upean uransa maajoukkueessa. Uusi rooli hakkurina teki Feistä entistä tärkeämmän pelaajan kentällä. Fei valittiin parhaimmaksi pelaajaksi 2005 EM-kisoissa Roomassa, vain vuosi hakkuriksi siirtymisen jälkeen.

A-maajoukkue

Fei on pelannut Italian maajoukkueessa 1998 vuodesta lähtien, ja oli yksi suuri tekijä uuden aikakauden maajoukkueeseen tuojana. 1998 Italian voitettua Tokiossa MM-kultaa Fei oli vain yksi lupaava nuorukainen. Mutta 2005-vuonna Fei oli tärkein pelaaja Italian maajoukkueessa Roomassa pelatuissa EM-kisoissa.

Muuta

Fei on pelannut loistavan uran sekä Italian maajoukkueessa, että myös Italian liigassa. Tästä on osoituksena Olympiahopeaa Ateenassa 2004, Italian liigan voitto 2005, EM-kultaa 2005 ja muita suuria voittoja.

Henkilökohtaiset

2005 FIVB World Champions Cupin paras hyökkääjä
2005–06 CEV-Cupin arvokkain pelaaja
2005–06 CEV-Cupin paras syöttäjä

Joukkueet

2001- Sisley Treviso
1998-2001 Lube Macerata
1995-1998 A1 Jucker Padova 7 ITA
Suuri Nevka

Suuri Nevka (ven. Большая Невка, Bolšaja Nevka) on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Se erkanee Nevasta Koivusaaren (ven. Петрогра́дский о́стров, Petrogradski ostrov) luona ja virtaa ensin sen ja Korpisaaren (ven. Апте́карский о́стров, Aptekarski ostrov) pohjoispuolitse. Kivisaaren (ven. Ка́менный о́стров, Kamennyi ostrov) luona siitä erkanee Pieni Nevka ven. Малая Невка, Malaja Nevka) ja Mistulansaaren (ven. Ела́гин о́стров, Jelagin ostrov) luona Keski-Nevka (ven. Средняя Невка, Srednjaja Nevka). Tämän jälkeen se laskee Suomenlahteen  Ristisaaren (ven. Кресто́вский о́стров, Krestovski ostrov) pohjoispuolella. Suureen Nevkaan laskee pohjoisesta vähäinen Mustajoki (ven. Чёрная Ре́чка, Tšornaja Retška).
Cheryl Chase

Ura

Chase aloitteli uraansa 1990-luvulla tehden ääniä Ren ja Stimpy -animaatioon, sitä ennen hän kuitenkin sai pitkäaikaisimman ääniroolinsa Ipanat-animaatiosta. Chase ääninäytteli Annikaa vuosien 1991–2002 välisenä aikana ja oli mukana myös Ipanat-sarjaan perustuvissa elokuvissa ja videopeleissä. Vuonna 2003 hän jatkoi Annikan ääniroolissa Ipanoiden spin-off-sarjassa All Grown Up aina vuoteen 2006 asti.
Ipanat ja All Grown Up -animaatioiden lisäksi Chase on ääninäytellyt animaatioissa, kuten Roni Neutroni, Random! Cartoons, Foster’s Home for Imaginary Friends ja dubannut muun muassa Dragon Ballia.
Hääpuku

Hääpuku eli morsiuspuku on perinteinen asu, johon naiset pukeutuvat naimisiin mentäessä. Hääpuvun tyyli, väritys ja käyttötavat riippuvat kulttuurista.
Suomessa tyypillinen hääpuku on nykyisin väritykseltään valkoinen. Valkoinen väri symboloi puhtautta, ja perinteisesti valkoiseen hääpukuun saivat pukeutua vain neitsyet. Nykyään tavasta on luovuttu.
Nykypäivänä hääpukua pidetään yllä vain hääpäivänä, jolloin pariskunta vihitään. Toisin oli ennen, jolloin hääpuku oli naisten ainoa juhlapuku, jota käytettiin juhlassa kuin juhlassa niin kauan kuin nainen siihen mahtui. Kun mitat eivät enää riittäneet, puku annettiin lahjaksi tyttärelle.
OOIOO

Historia

OOIOO sai alkunsa vuonna 1995, kun japanilainen musiikkilehti Switch halusi tehdä jutun Yoshimi P-We:stä, joka oli tullut tunnetuksi noise rock -yhtye Boredomsin rumpalina. Yoshimi otti kuvauksiin mukaan kolme ystäväänsä, ja he esiintyivät lehden artikkelissa kuvitteellisena naisyhtyeenä. Jälkeenpäin Yoshimi päätti perustaa yhtyeen oikeasti. Rumpujen asemesta hän valitsi instrumentikseen hänelle entuudestaan vieraan kitaran. Myöskään toinen kitaristi Kyoko ja basisti Maki eivät olleet soittaneet instrumenttejaan aiemmin. Rumpali Yuka Yoshimura, alias Yoshiko tai Yoshico, oli sen sijaan soittanut rumpuja DMBQ-yhtyeessä.
OOIOO teki live-debyyttinsä vuonna 1997, kun Kim Gordon pyysi yhtyeen Sonic Youthin lämmittelijäksi näiden Japanin kiertueelle. Samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen albumi, edellisvuoden syksyllä äänitetty ∞8∞ ("eito"), jolla vierailivat Yamataka Eye (Boredoms) ja Julie Cafritz (Pussy Galore, Free Kitten).
Alkuperäinen kokoonpano jatkoi vuoden 1999 Feather Float -albumille asti, jonka jälkeen Kayan korvasi Kyokon kitaristina. Vuonna 2000 ilmestyneellä Gold & Green -albumilla vierailivat mm. Sean Lennon ja Yuka Honda (Cibo Matto). Vuonna 2001 OOIOO teki ensimmäisen Yhdysvaltain kiertueensa. Samana vuonna Maki jätti yhtyeen ja hänen tilalleen tuli Aya.
Vuonna 2003 ilmestyi yhtyeen neljäs albumi Kila Kila Kila, jonka jälkeen Ai korvasi Yoshicon rummuissa. Vuonna 2004 OOIOO esiintyi Englannissa Sonic Youthin kuratoimilla All Tomorrow's Parties -festivaaleilla. Viides albumi Taiga seurasi vuonna 2006 ja kuudes Armonico Hewa vuonna 2009.

Musiikki

OOIOO:n musiikkia on luonnehdittu erityisen vaikeaksi kategorisoida. Musiikkia on kuvattu mm. "raivoisaksi yhdistelmäksi rytmisiä kitaroita, kuviottomia lauluja ja energisiä efektejä", "dynaamiseksi, sykevetoiseksi musiikiksi, joka sisältää elementtejä trancesta, uudesta aallosta ja vapaamuotoisesta jazzista", "tribaaliseksi psykedeliaksi, joka on oudon spirituaalista ja hälyttävän kiireellistä" ja "yhdistelmäksi atonaalisia rytmejä, toimintahäiriöisiä melodioita ja etenemisen tuntua, joka on velkaa John Zornille ja jopa Captain Beefheartille". 
OOIOO on yhdistellyt musiikissaan monia genrejä, kuten afrofunkia, latinodiskoa, tribaalihousea, post-punkia ja no wavea, gamelania ja calypsoa, sekä jazzia. Sen musiikkia on nimitetty "avaruuspunkiksi", "kokeelliseksi rumpu-punkiksi", "rytmiseksi psyke-rockiksi" ja "noise-popiksi". Tyypillisiä vertailukohtia ovat olleet Boredomsin myöhäistuotanto ja The Slits.
OOIOO:n musiikki perustuu suurelta osin improvisaatioon. Yhtye ottaa paljon vaikutteita luonnosta ja ilmastosta.
Hato (1937)

Palvelus

Alus upposi 16. lokakuuta 1944 ilmahyökkäyksessä Hongkongin edustalla. Se poistettiin alusluettelosta 10. joulukuuta 1944.
Oulun yliopistollinen sairaala

Historia

Oulun yliopistollinen sairaala aloitti toimintansa vuonna 1973. Tuolloin nimenä oli Oulun yliopistollinen keskussairaala (OYKS). Lääketieteen opetus Oulun yliopistossa oli alkanut vuonna 1960. Yliopiston opetussairaalana toimi vuosina 1963–1972 Oulun lääninsairaala. Oulun yliopistollisen keskussairaalan perustamisen jälkeen Oulun yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on toiminut sairaalan yhteydessä.

Rakennukset

Sisäasiainministeriö järjesti keskussairaalan suunnittelusta kaikille Suomen arkkitehdeille avoimen arkkitehtikilpailun vuonna 1965. Kilpailun voittaja julkistettiin tammikuussa 1966, ja voittajaksi selviytyi arkkitehti Reino Koivula ehdotuksellaan ”Missä lintuset laulaa”. Koivulan perustama arkkitehtiyhtymä sai tehtäväkseen hoitaa sairaalan suunnittelun voittaneen ehdotuksen pohjalta. Rakennustyöt alkoivat tammikuussa 1968, ja peruskiven muurasi Suomen tasavallan presidentti Urho Kekkonen saman vuoden joulukuussa. Rakennukset valmistuivat vaiheittain niin, että viimeisenä valmistui lastentautien klinikka vuonna 1975. Sairaala vihittiin käyttöön 3. syyskuuta 1976.

Tulevaisuuden sairaala 2030

Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirillä on käynnissä mittava hanke Oulun yliopistollisen sairaalan perusteelliseksi uusimiseksi. Tarkoituksena on rakentaa koko sairaala uudelleen vaihe vaiheelta, purkaa vanhaa ja rakentaa samalla uutta, jolloin sairaalan ei tarvitse pysähtyä vaan väistöillä voidaan taata keskeytyksetön toiminta. Hankkeen ensimmäinen toteutusvaihe aloitettiin keväällä 2017 purkamalla pois vanha lämpökeskus, hakekuljetin, keskuskeittiön terminaalit, jäteasema ja niin sanottu massavarasto, jossa on ollut viimeisimmäksi kalustokorjaamon toimintoja. Tälle paikalle rakennetaan uusi lasten ja naisten sairaala. Seuraavaksi uuden tieltä väistyvät pysäköintitalo ja hallintorakennus, joiden purku on tarkoitus aloittaa vielä vuoden 2018 aikana. Uudisrakennuksen ensimmäisen osan valmistuttua purkaminen etenee kirurgian torneihin, ravintola Kotkan ja keskuskeittiön alueelle. Myös Oulun keskuspesula väistyy uudisrakentamisen tieltä, ja sille rakennetaan uudet tilat. Kun kaikki uudisrakennukset on saatu toteutettua, puretaan jäljelle jääneet, huonokuntoiset vanhat rakennukset pois. Hankkeen on tarkoitus valmistua useassa vaiheessa, ja kokonaan valmista pitäisi olla näillä näkymin vuonna 2027.
Night at the Museum – Haudan salaisuus

Juoni

On tavallinen päivä museossa. Juhlat ovat pystyssä ja kaikilla on hauskaa. Yhtäkkiä kaikki museon näytteet, kuten Teddy, Attila the Hun ja muut kaatuvat. Syy kaatumiseen on taulu. Taulu herättää öisin aina kaikki näytteet henkiin. Taulun voima on huvennut. Larry Daleyn täytyy lähteä Lontooseen muiden ystäviensä kanssa ja pelastaa museo.
Waldemar Gawron

Waldemar Gawron on entinen puolalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.
Gawron sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 pituushypyssä viidenneksi tuloksella 773 cm. Hän jäi mitalisijasta 12 senttimetrin päähän.
WarioWare: Smooth Moves

Pelaaminen

Kuten edeltäjissään, WarioWare: Smooth Moves sisältää kokoelman "mikropelejä", joita pelataan yksinkertaisia liikkeitä suorittaen. Jokainen mikropeli kestää noin viisi sekuntia, joten pelaajan täytyy olla tarkkaavainen ja nopea pelatessaan. Television ruudulle ilmestyy englanninkielinen verbi, jota täytyy totella, päästäkseen mikropelin läpi. Mikropelejä syötetään pelaajalle nopeaan tahtiin, kunnes tämä häviää neljässä mikropelissä, eli menettää kaikki neljä elämäänsä. Tämän jälkeen pelaajan täytyy aloittaa mikropelien sarja alusta. Mikäli pelaaja suorittaa tarpeeksi monta mikropeliä yhdellä pelikerralla, pääsee hän Pomomikropeliin. Pomomikropeleissä ei ole aikarajaa, vaan ne vaativat enemmän tarkkuutta ja nokkeluutta. Pomomikropelin suoritettuaan palkitaan pelaaja yhdellä lisäelämällä.
Smooth Moves hyödyntää Wiin liikkeentunnistavaa ohjainta. Pelissä Wii Remotea käytetään erilaisissa "muodoissa", eli otteissa. Wii Remotea voi pitää esimerkiksi kynänä, painona, norsun kärsänä tai hyppynaruna, riippuen otteista. Pelaajan täytyy vaihdella nopeasti näiden muotojen välillä useaan otteeseen pelin aikana.
Yksinpelin läpäistyään pelaaja avaa moninpelin. Moninpeliä voi pelata korkeintaan 12 pelaajaa, mutta vuorotellen. Vuorottelun takia WarioWare on saanut kriittistä palautetta. Peliä ei voi pelata usealla Wii-ohjaimella, vaan vuorotteleminen on pakollista.

Vastaanotto

Peli sai ilmestyttyään pääosin hyviä arvosteluita. Esimerkiksi PeliPlaneetta.net antoi pelille arvosanaksi 93/100 pistettä. Myös Pelit-lehti piti pelistä ja antoi arvosanaksi 86/100. TiLT antoi arvosanan 8/10. Myös ulkomaalaiset mediat pitivät pelistä: GameSpot antoi pelille 9.1/10.
Sarvikuonokas

Koko ja ulkonäkö

Sarvikuonokas on varsin helposti tunnistettava kovakuoriainen. Sekä koiras että naaras ovat kiiltäviä, tumman kastanjanruskeita. Selkäpuoli on voimakkaan kupera ja keskiruumiin kilpi nousee molemmilla sukupuolilla pään tasolta jyrkästi selän korkeudelle. Koiraan päälaelta kasvaa näyttävä, ylöspäin suuntautunut sarvi. Naaraan päälaella on vaatimaton kohouma. Selkäpanssarien alapuolella kyljissä kasvaa pitkää punaruskeaa karvaa. Aikuinen kuoriainen on noin 30–50 mm pitkä.
Toukat ovat paksuja, läpikuultavan vaaleita ja c-kirjaimen muotoon vääntyneitä ja niiden sivuilla on rivi punaruskeita hengitysaukkoja. Täysikasvuinen toukka voi olla miltei kymmenen senttimetrin pituinen. Pää ja rintajalat ovat oranssinruskeat.

Levinneisyys

Sarvikuonokasta tavataan Länsi-Euroopasta Etelä-Aasiaan ulottuvalla alueella. Suomessa lajia tavataan nykyisin etelärannikolta ainakin Pohjois-Pohjanmaalla saakka.

Elinympäristö ja elintavat

Aikuiset sarvikuonokkaat ovat yöaktiivisia ja viettävät päivän piilossa saalistajien katseilta. Vasta illan hämärryttyä kuoriaiset lähtevät liikkeelle. Sarvikuonokas lentää helposti valolle ja kuoriaisia voi tavata etenkin tuulettomina kesäöinä koko yön ajan kirkkaiden valojen luota.
Sarvikuonokkaan kookkaita toukkia löytyy luonnossa lahopuusta ja kannoista, mutta ihmisen seurassa ne viihtyvät erityisesti komposteissa sekä maatuvissa lantakasoissa. Toukan kehitys munasta kuoriaiseksi kestää kolmesta viiteen vuotta.
Edwin Armstrong

FM-radio

Armstrongin seuraava projekti liittyi radiovastaanoton häiriöiden poistamiseen. Hän ratkaisi ongelman käyttämällä taajuusmodulaatiota (FM) yleisesti käytössä olleen amplitudimodulaation (AM) sijasta, ja sai vuonna 1933 rakennettua ensimmäisen FM-radion. Armstrong tarjosi tekniikkaansa RCA:lle, joka kuitenkin kieltäytyi. RCA oli tehnyt suuria investointeja AM-tekniikkaan, jotka FM olisi tehnyt vanhentuneiksi. Armstrong sai kuitenkin keksintönsä lisensioitua useammalle pienemmälle radiolaitevalmistajalle ja vuonna 1939 aloittivat ensimmäiset FM-radioasemat toimintansa New Yorkin ja Uuden-Englannin alueilla. FM-tekniikka sai yleisöltä positiivisen vastaanoton, sillä äänenlaadultaan se päihitti AM-radioiden lisäksi myös silloiset äänilevyt.
RCA vastasi anomalla FCC:ltä FM-radiolle myönnettyjen noin 50 MHz:n alueella olevien taajuuksien siirtämissä televisiokäyttöön. FCC ei pelkästään kieltäytynyt, vaan antoi FM-käyttöön koko 44–50 MHz taajuuskaistan ja vaati FM-tekniikkaa käytettävän myös television äänensiirrossa. Päätöksen jälkeen RCA tarjosi Armstrongille FM-patenteista miljoona dollaria, muttei osuutta myynnistä. Armstrong kieltäytyi, koska piti sopimusta epäreiluna muiden lisenssinhaltijoiden kanssa tehtyihin sopimuksiin nähden. 
Sota-aikana FM oli yleisesti käytössä ja Armstrong antoi Yhdysvaltain armeijan käyttää tekniikka vapaasti. Vuonna 1945 RCA ja muutamat muut radioyhtiöt saivat FCC:n siirtämään FM:lle varatun taajuusalueen silloisesta 44–50 MHz:stä vielä nykyisinkin käytössä olevaan 88–108 MHz:iin. Virallisesti syynä olivat ionosfääriset häiriöt, mutta todellisuudessa haluttiin tehdä kaikki valmistetut FM-lähettimet ja vastaanottimet vanhentuneiksi. Lisäksi FCC alensi FM-lähettimien sallittuja lähetystehoja ja kielsi linkkimastojen käytön ja velvoitti asemat siirtämään materiaalia välillään AT&T:n kaapeleita pitkin suhteettoman suurta korvausta vastaan. Näiden päätösten yhteissummana FM-tekniikan kilpailukyky kärsi ja AM-asemia on säilynyt näihin päiviin asti, sen teknisestä vanhentuneisuudesta huolimatta.
Armstrong sai muutettua FM-tekniikan toimimaan uudella taajuusalueella vuonna 1948. Tässä vaiheessa hänen patenttinsa olivat kuitenkin jo vanhenemassa, ja hän päätti haastaa RCA:n oikeuteen, sillä se oli valmistanut FM-vastaanottimia jo kahdeksan vuoden ajan ilman valmistuslisenssiä. Oikeudessa RCA:n johtohahmoihin kuuluva David Sarnoff todisti RCA:n keksineen FM-radion ilman Armstrongin avustusta. Oikeustaistelu kesti pitkään ja vuonna 1953 Armstrong oli vararikon partaalla. 31. tammikuuta 1954 hän puki päälleen päällystakkinsa, hattunsa, huivinsa ja käsineensä ja astui ulos 13.-kerroksessa olevan asuntonsa ikkunasta. Hänen ruumiinsa löydettiin seuraavana päivänä.
Armstrongin leski Marion jatkoi oikeustaistelua. Hän päätyi RCA:n kanssa yli miljoonan dollarin arvoiseen sopimukseen. Sen jälkeen leski onnistuneesti haastoi patenttirikkomuksista oikeuteen useita muita yrityksiä mukaan lukien CBS:n ja Sylvanian. Viimeinen oikeudenkäynti päättyi vuonna 1967 Motorolan tappioon.
Arto Rastas

Arto Rastas (s. 1979) on keittiömestari Rovaniemeltä. Nykyisin hän asuu Lempäälässä. Hänen ravintoloitaan ovat Ravintola Hella & Huone, Hella & Huone deli, Dining 26 by Arto Rastas Tampereella. Lempäälässä hänellä on kesäravintola Villa Hakkari. Rastas on myös Helsingin kulinaarisen instituutin omistaja ja kouluttaja. Ennen vuotta 2010 Villa Hakkari ja Helsingin kulinaarinen instituutti olivat keittiömestari Gero Hottingerin hallinnassa, joka siirsi ne sukupolvenvaihdoksella eteenpäin tyttärelleen Katja Nissiselle ja vävypojalleen Arto Rastaalle.
Hänet palkittiin vuonna 2005 Vuoden nuori kokki -suomalaistittelillä, ja samana vuonna hän osallistui kansainväliseen nuorten kokkien kilpailuun Bermudalla voittaen maailmanmestaruuden. Hän on toiminut myös Suomen kokkimaajoukkueen jäsenenä vuosina 2007–2010.
Vuosina 2008–2010 Rastas esiintyi Yle TV2:n Kotikokit-ohjelmassa. Rastas on esiintynyt myös MTV3:n Linnan tähdet -ohjelmassa vuosina 2011 ja 2012. Hän osallistui vuoden 2015 Top Chef- kaksintaistelu ohjelmaan sijoittuen kolmanneksi.
Rastas on myös suomalaisen ruuan puolestapuhuja. Hän on tehnyt suomalaisen ruuan edistämismatkoja ympäri maailman ja osallistuu myös Suomen suurlähetystökokkien kouluttamiseen.