Happiness Is a Warm Gun

Inspiraatio ja sävellystyö

John Lennon oli The Beatles -albumin teon aikaan erittäin tuottelias. Hän sai inspiraatioita pienistäkin seikoista, ja kun The Beatlesin tuottaja, George Martin esitteli Lennonille aselehteä, kiinnostui Lennon lehden kannessa olleesta otsikosta, 'Happiness is a warm gun' (suom. 'onni on lämmin ase'). Lennon tulkitsi lämpimän aseen tarkoittavan, että oli juuri ampunut jonkun, ja lauseen ristiriitainen sanoma kiehtoi häntä suuresti. Lennon sai inspiraation otsikon lauseesta, ja kirjoitti ja sävelsi pian Happiness Is a Warm Gunin loppuosan. Siitä tuli hieman balladimainen rocksävellys. On myös arveltu, että kappaleen nimen alkuperä on myös väännös peräisin Tenavat-sarjakuvan lausahduksesta 'Happiness is a warm puppy' (suom. 'onni on lämmin koiranpentu'). Lennonilla oli myös useita kymmeniä muita kappaleita valmiina albumille, mukaan lukien kaksi lyhyttä kappaletta, jotka hän oli jo hyllyttänyt. Toinen niistä oli hidastempoinen blues rock -sävelmä ja toinen raaka ja nopea hard rock -osuus. Lennon yhdisti kaikki nämä kolme kappaletta, joista syntyi lopulta Happiness Is a Warm Gunin eeppinen kokonaisuus. Kappale siis koostuu kolmen yhdistetyn, eri kappaleen jatkumosta.
Lennon kertoi myöhemmin, että kappaleen nimi ja sen eri osissa olevat tietyt viitteet viittaavat hänen seksuaalisiin haluihinsa hänen naisystäväänsä Yoko Onoa kohtaan, jonka kanssa hän oli juuri aloittanut suhteen. Kappaleen on huhuttu kertovan myös huumeista, heroiinista erityisesti, mutta tämän merkityksen Lennon kielsi.

Levytys

The Beatlesin jäsenten keskinäiset välit olivat melko viileät The Beatles -albumin levytyksen aikoihin. Yhtyeen sisällä oli musiikillisia erimielisyyksiä (John Lennon oli kiinnostunut musiikillisista kokeiluista ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavista protestilauluista perinteisen Beatles-musiikin ohella, George Harrison halusi hengellisempää ja intialaistyylistä musiikkia, kun taas Paul McCartney halusi jatkaa The Beatlesin perinteistä pop-, rock- ja pop rock -linjaa).
Beatlesin jäsenet Harrison ja McCartney olivat turhautuneita siihen, että Lennon toi naisystävänsä Onon jatkuvasti mukaan levytyssessioihin, Lennon, Harrison ja The Beatlesin rumpali Ringo Starr puolestaan olivat ärsyyntyneitä McCartneyn jatkuvasta määräilystä. Lisäksi Harrison oli tyytymätön hänen kappaleidensa näkyvyyteen The Beatlesin albumeilla, arvostetun ja tuotteliaan lauluntekijäkaksikon Lennon ja McCartney kappaleet olivat aina olleet valtava enemmistö Beatlesin albumeilla ja myös Beatlesin jäsenten perustama levy-yhtiö Apple Records toi lisää paineita muutenkin maailman seuratuimpien muusikkojen niskaan. Välit olivat kireät, mutta kun yhtye alkoi työstää Happiness Is a Warm Gunia, hitsautui yhtye jälleen tiivisti yhteen sitä tehdessään. Kappaleessa oli kolme niin erilaista osiota ja runsaasti vaikeita kohtia ja rytmejä, että yhtyeen jäsenten täytyi paneutua kappaleen levytykseen kaikella keskittymisellä ja sysätä erimielisyydet syrjään. Beatles työsti kappaletta kaksi päivää ja kaikki Beatlet olivat sillä tiiviisti mukana. McCartney onkin sanonut, että Happiness Is a Warm Gun on The Beatles -albumin ainoita 'todellisia Beatles-kappaleita', sillä kappaleen parissa työskenneltiin täydellä teholla yhtenäisesti, yhtyeenä.

Vastaanotto

Happiness Is a Warm Gun on erittäin arvostettu, monivivahteinen klassikko, niin The Beatlesin tuotannossa kuin rock-musiikissakin. Arvostettu musiikkilehti Rolling Stone listasi kappaleen sijalle 24 listassaan 100 Greatest Beatles Songs, jossa lehden toimitus listasi mielestään sata parasta The Beatlesin kappaletta. The Beatles -albumi, jolla Happiness Is a Warm Gun esiintyy, oli saman julkaisun listalla 500 Greatest Albums of All Time, jolla julkaisu listasi kaikkien aikojen 500 parasta albumia, sijalla 10. Perusteluissa ja albumin parhaita kappaleita nimettäessä mainittiin Happiness Is a Warm Gun. Myös The Beatlesin jäsenet pitävät kappaleesta: John Lennon on sanonut pitävänsä siitä, ja Paul McCartneyn ja George Harrisonin mielestä se on The Beatles -albumin paras kappale.
Kun laulu julkaistiin vuonna 1968 osana The Beatles -albumia, se joutui sensuurin osaksi Amerikassa ja Iso-Britanniassa seksuaalisten viittaustensa vuoksi, eikä sitä sen takia juurikaan soitettu radiossa.