google/wiki40b huggingface dataset:
Solovetskin saaret

Maantiede

Pinta-alaltaan 347 neliökilometrin suuruiseen saariryhmään kuuluu kuusi suurempaa saarta: Iso Solovetskin saari, Hanhisaari, Pieni ja Iso Mukselma sekä Pieni ja Iso Jänissaari. Näiden lisäksi saaristoon kuuluu kymmeniä pienempiä saaria ja kallioluotoja. Pääasiassa mäntymetsien ja soiden peittämän pääsaaren korkein kohta on 107 metriä korkea Sekirnajan vuori, ja saarilla on lukuisa määrä pieniä, ortodoksimunkkien kaivamien kanavien yhdistämiä järviä.

Solovetskin vankileiri

Ihmisoikeusjärjestö Memorialin keräämien tietojen mukaan vuosina 1923–31 ja 1932–33 osin Solovetskin luostarisaarella toimi saarten mukaan nimetty Solovetsski ITL OGPU ojennusleiri. Aluksi kyseesä oli Leninin määräyksestä perustettu ensimmäinen poliittisille vangeille tarkoitettu, muutaman tuhannen vangin erikoisleiri (09/1923 yhteensä 3 049 vankia; lokakuun 1927 alussa oli 12 896 vankia, joista Solovetskin saarilla 7 445 ja mantereella 5 451; tätä edeltävän vuoden aikana leirillä kirjattiin yhteensä 728 kuollutta). Vuoden 1931 alkuun mennessä vankeja oli jo 71 800 ja vankileiriä oli laajennettu usealle paikkakunnalle Arkangelin alueella ja Karjalassa. Vangit toimivat metsätöissä, turpeennostossa, kalastivat ja metsästivät merinisäkkäitä, rakensivat tai kunnostivat rakennuksia, tietä ja rautatietä sekä valmistivat kulutustavaroita. Vuoden 1931 lopulla leiri suljettiin ja vangit siirrettiin toiselle, vielä suuremmaksi kasvaneelle pakkotyöleirille (Belomoro–Baltiski ITL) Karjalaan, joka leiri rakensi Vienanmeren–Itämeren kanavaa. Pienen tauon jälkeen Solovetskin ojennusleiri avattiin uudelleen ja toimi vielä 1932–33. 
Solovetskin pakkotyöleiriin kuului myös erillinen Kontusaaren (Kondostrov) leiri, jossa sijaitsi iso kivilouhos. Yli 200 vankia onnistui pakenemaan saarilta Suomeen, joten Suomessa oltiin hyvin perillä Solokkan pakkotyöleiristä.
1930-luvun lopulla Solovetskissä toimi vankila.

Muuta

Bolševikit rakensivat Solokkan saarelle 1922–1924 myös kapearaiteisen rautatien, jonne kalusto siirrettiin entiseltä Vologdan - Arkangelin kapearaiteiselta radalta, joka oli muutettu leveäraiteiseksi 1914–1917. Rautatien jäänteitä on saarella yhä näkyvissä.
Jaakko Rugojevin mukaan saarten alkuperäinen nimi lienee ollut Salosaaret, josta muotoutui myöhemmin Solohko, Solovki ja Solovetski. Solokkan saaren paikannimistössä on säilynyt paljon karjalaisia sanoja - Rebolda (Repo), Pertjärvi, Kuikino (Kuikkajärvi), saapasta muistuttava niemen nimi Kenkä, Karsinajärvi jne.
Yleisradion vuoden 2014 alkupuolen Jäämeri 30 päivässä -kulttuuridokumenttisarjan toisessa jaksossa Ville Haapasalo vieraili Solovetskin saarilla.
Jane Espenson

Jane Espenson on yhdysvaltalainen, Hugo-palkinnon voittanut televisiokäsikirjoittaja ja sarjakuvakirjailija. Hänet tunnetaan kenties parhaiten Buffy, vampyyrintappaja -televisiosarjan käsikirjoittajana ja tuottajana. Hän oli mukana Buffyssa viiden vuoden ajan 1998–2003. Espenson on myös käsikirjoittanut jaksoja televisiosarjaan Taisteluplaneetta Galactica (2006–2009) ja Olipa kerran (2011–)

Buffy

Espenson liittyi Buffy, vampyyrintappaja -sarjan käsikirjoittajiin kolmannella tuotantokaudella vuonna 1998. Ensimmäinen hänen kirjoittamansa jakso oli huumoripainotteinen ”Makeaa mahan täydeltä” (engl. Band Candy). Hän tulikin tutuksi juuri humorististen jaksojen kuten ”Peikkomaan poika” (engl. Triangle) ja ”Sekaantuminen” (engl. Intervention) kirjoittajana. Buffyn seitsemännen kauden jaksosta ”Pahan pauloissa” (engl. Conversations with Dead People) Espenson ja Drew Goddard voittivat Hugo-palkinnon. Yhteensä Espenson kirjoitti tai oli mukana kirjoittamassa 23 jaksoa. Hänen viimeinen jaksonsa oli Buffyn seitsemännen ja viimeisen kauden toiseksi viimeinen jakso ”Päiväsi ovat luetut” (engl. End of Days). Hän on myös lupautunut käsikirjoittamaan Buffyn tarinaa jatkavaa, vuonna 2007 alkanutta Buffy the Vampire Slayer Season Eight -sarjakuvaa. Espensonin suosikkihahmoja ovat nörtti Andrew ja vampyyri Spike.

Muut työt

Espenson on Buffy–töidensä lisäksi toiminut muissa Joss Whedonin televisiosarjoissa Firefly ja Angel, joihin molempiin hän on kirjoittanut muutamia jaksoja. Hän on lisäksi työskennellyt pikaisesti muun muassa sarjoissa O.C., Gilmoren tytöt ja Taisteluplaneetta Galactica. Hän käsikirjoitti jakson ”Kultainen kruunu” (engl. A Golden Crown) televisiosarjaan Game of Thrones vuonna 2011.
HK69A1

Ampumatarvikkeet

Sotilaskäytössä kranaattipistoolin yleisin a-tarvike on joko sirpale- (HE) tai panssarikranaatti (HEDP). Näiden lisäksi sille löytyy kuitenkin kohtuullisen runsas valikoima erilaisia sotilaskäyttöön sopivia harjoitus-, valaisu-, merkinanto- ja kaasuammuksia. 40 mm x 46 kranaateissa on varsin hyvä hyötysuhde - teräksestä valmistettu ohut hylsy ja ajoaine painavat noin 40 g, mikä on noin 1/7 laukauksen kokonaispainosta. Tusinan verran sirpalekranaatteja painaakin alle 3 kg, eli vain hieman enemmän kuin yksi kevyt kertasinko. HEDP-tyyppiset ammukset pystyvät joissain tapauksissa myös korvaamaan kevyen kertasingon, sillä 40 mm onteloammuksilla saavutetaan 5-10 cm panssariterästä vastaava läpäisy. Toisin kuin esimerkiksi 66 KES 88, HK69A1 voidaan laukaista suljetusta huoneesta(tai asepesäkkeestä). Tyypillinen 40 mm  valoraketti nousee n. 200 m:n korkeuteen ja palaa yli 50 000 kandelan voimakkuudella noin 40 sekuntia. Aseen aiempi nimi Mehrzweckpistole (suom. yleispistooli) kuvaakin hyvin ampumatarvikkeiden kirjoa

Tähtääminen

Aseen takatähtäimessä on laakatulta vasten 50 m ja 100m etäisyyksille käännettävä tähtäinlevy, ja 150-350 m:n etäisyyksille nostettava tähtäintanko. Putkessa on varsinaisen etutähtäimen lisäksi erillinen valkoisella täplällä varustettu apujyvä, ja tähtäintangon päässä tätä vastaavat aputähtäimet. Näitä voidaan käyttää esimerkiksi valaisuammuksia ammuttaessa.
Takatähtäimen ikkunat auttavat myös arvioimaan 40 mm x 46 kranaatin varsin kaarevalla lentoradalla mahdollisesti olevia esteitä. Näiden huomioiminen on tärkeää, sillä kranaateissa on yleensä iskusytytin. Aivan erityisen tärkeää tämä on silloin kun aseella joudutaan ampumaan omien joukkojen yli.
Swan Hunter

Historia

Charles Sheridan Swan aloitti 1874 laivanrakennuksen Newcastlesta hieman alajuoksulle päin Wallsendissä Tyne-joen pohjoisrannalla. Hän perusti nimeään kantaneen yrityksen C. S. Swan and Companyn. Yrityksen perustamiseen häntä oli rohkaissut sisaren aviomies Charles Mitchell, joka oli perustanut 1952 Wallsend Shipbuildingin Newcastlessa. Charles Swanin hukuttua 1879 yhtiön johtoon nousi George Burton Hunter, joka perusti yhteisyrityksen Charles Swanin lesken kanssa. Uuden yhtiön nimeksi tuli seuraavana vuonna C. S. Swan & Hunter (myöhemmin C. S. Swan & Hunter Limited).
Yhtiö aloitti kelluvien telakoiden rakentamisen 1890. Se sai Amiraliteetilta ensimmäisen tilauksensa (£225 000) kelluvan telakan rakentamisesta, mikä valmistui toukokuussa 1902.
Tehdäkseen tarjouksen Cunard Linelle RMS Mauretanian valmistamiseksi yhtiö muodosti 1903 yhteisyrityksen Wigham Richardsonin, joka oli alun perin John Wigham Richardsonin 1860 perustama Neptune Works. Tehty tarjous hyväksyttiin, ja osakkaat aloittivat edellä mainitun aluksen rakentamisen. Uusi yhtiö perustettiin kesäkuussa 1903 nimellä Swan Hunter & Wigham Richardson Ltd. Yhtiö osti vielä samana vuonna telakoidensa väliin jääneen Tyne Pontoon and Dry Docks -korjaustelakan, mikä tehosti telakan toimintaa.
Yhtiö otti valvontaansa samana vuonna Parsons-turbiinimoottoreiden lisenssivalmistajan Wallsend Slipway & Engineering Companyn osakekannan. Tällä varmistettiin RMS Mauretanian voimanlähteen saatavuus. Ostettu yhtiö sijaitsi lisäksi telakan välittömässä läheisyydessä alavirtaan. Saman aikaisesti yhtiön hallitukseen kutsuttiin Amiraliteetin pääsuunnittelijan tehtävistä eläkkeelle jäänyt Sir William White, jonka toivottiin tuovan kokemusta Amiraliteetin toimintatavoista ja menetelmistä. Yhtiö osti vuonna 1912 Glasgowista Barclay Curlen.
Yhtiö fuusioitui vuonna 1966 Smith's Dock Companyn kanssa muodostaen Associated Shipbuilders yhtiön, josta taas myöhemmin muodostettiin Swan Hunter Group. Geddesin raportin, joka esitti brittiläisen telakkatoiminnan rationalisointia, julkistamisen jälkeen yhtiö hankki 1967 omistukseensa Clelands Shipbuilding Companyn ja John Readhead & Sonsin. Yhtiö sai haltuunsa 1968 myös Vickers-Armstrongilta laivastontelakan High Walkerista Tyne-joen varrelta. Yhtiö laajeni edelleen 1973 ostaessaan Vickers-Armstrongin Palmersin telakan Hebburnistä.
Swan Hunter Group kansallistettiin 1977, minä aikana telakalla valmistettiin muun muassa nykyinen Kuninkaallisen laivaston lippulaiva HMS Ark Royal.
Yhtiö yksityistettiin uudelleen vuonna 1987, mutta se määrättiin samalla luopumaan Neptunen telakasta vuoden 1988 aikana.
Kunniamerkki

Heraldiikassa

Heraldiikassa ritari- ja kunniamerkkejä voidaan lisätä vaakunohin, mikäli niitä vaakunan haltijalle on myönnetty. Merkit riippuvat tällöin yleensä vaakunakilpeä kiertävässä nauhassa tai ketjussa. Suomessa tapa rajoittuu lähinnä vaakunoihin, joiden haltijat ovat saaneet pohjoismaisten ritarikuntien kunniamerkkejä.
M/S Kuurtanes

M/S Kuurtanes oli suomalaisomistuksessa 1960-luvun alussa ollut lastimoottorialus joka rakennettiin alun perin Vaasan Laiva Oy:lle. 
Kuurtanes rakennettiin Hollannin Drutenissa Scheepswerf Janssenin telakalla ja se valmistui maaliskuussa 1960. Laivan ensimmäinen omistaja oli Vaasan Laiva Oy ja kotisatama Helsinki. Kuurtanes oli 12. helmikuuta 1962 tulossa Rouenista Suomeen kun se sai pohjakosketuksen lumimyrskyssä Ytterbådan matalikolla Hangon länsipuolella. Pohjaan juuttunut laiva havaittiin vasta vuorokauden kuluttua Örön linnakkeelta ja 14. helmikuuta pelastushinaaja Meteor hinasi sen Hankoon ja sitten Helsinkiin jossa se korjattiin Valmet Oy:n Suomenlinnan telakalla. Huhtikuussa 1962 sen omistajaksi tuli Bore-varustamo, uudeksi nimeksi Bore IX ja kotisatamaksi Turku. Laiva oli sitten Suomen ja Englannin sekä Manner-Euroopan välisessä liikenteessä.
Laiva myytiin 1965 Norjaan, uusi omistaja oslolainen Det Sondenfjelds-Norske D/S-varustamo antoi sille nimeksi Kong Sigurd. Seuraavaksi omistajaksi tuli 1969 Haugesundissa toiminut D/S Veritas-varustamo ja uudeksi nimeksi ensin Karmsund ja vuodesta 1972 Roøksund. Vuonna 1977 laiva myytiin panamalaiselle Zephyros Cia Naviera SA-varustamolle ja sen nimenä oli ensin Stray Dog ja vuodesta 1979 Good Sailor. Laivan viimeinen omistaja oli panamalainen Tisfed Mercantile SA-varustamo ja nimenä ensin Monosandalos ja vuodesta 1984 Attaviros.
Keväällä 1985 palestiinalaisjohtaja Abu Jihad suunnitteli Israeliin tehtävää iskua jossa maan armeijan yleisesikunnan rakennus vallattaisiin ja puolustusministeri ja yleisesikunnan päällikkö otettaisiin panttivangiksi. Tätä varten hän vuokrasi käyttöönsä M/S Attaviros-laivan johon nousi Oranissa Algeriassa 28 palestiinalaississiä. Israelin tiedustelu oli kuitenkin tietoinen hankkeesta ja 20. huhtikuuta 1985 kaksi Israelin laivaston ohjusristelijää ja laivaston kommandoyksikkö hyökkäsi laivan kimppuun kun se oli Port Saidin edustalla. Syntyneessä taistelussa laiva upotettiin ja 20 palestiinalaista surmattiin. Kahdeksan sissä otettiin vangiksi ja vietiin Tel Aviviin jossa he kidutuksen jälkeen kertoivat suunnitelman yksityiskohdat. 
Laivan kantavuus oli 1 001 kuollutpainotonnia ja pääkoneen teho 1 250 hevosvoimaa. Laivan pituus oli 70,35 metriä, leveys 10,10 ja syväys 3,70 metriä.
Nooan saari

Nooan saari on vuosina 1997–1999 tehty lasten animaatiosarja. Sarjan luojien aiempaa tuotantoa on muun muassa Kaukametsän pakolaiset. Nooan saari esitti ensimmäisen kerran Suomessa YLE TV2, ja se on näytetty myöhemmin vuonna 2005 YLE FST:llä ruotsiksi tekstitettynä. Sarjan ovat ohjanneet Philippe Leclerc ja Alan Simpson ja käsikirjoittanut Elphin Lloyd-Jones ja John M. Mills.

Juoni

Sarja kertoo meressä kelluvalle saarelle pelastautuneista eläimistä. Saari irtosi mantereesta, siellä sijaitsevan tulivuoren kraateerin pudonneen meteoriitin vaikutuksesta. Saaren ensimmäisiä asukkaita ovat jääkarhu Nooa sekä jään sisästä sulaneet mammutit Salome ja Papparainen. Eräänä päivänä saaren läheltä kulkee laiva täynnä suljetun eläintarhan eläimiä. Laiva uppoaa myrskyssä, mutta suurin osa sen eläimistä pääsee turvaan saarelle. Saaren avulla eläimet pyrkivät etsimään turvapaikakseen Timanttimaaksi kutsuttua saarta, jonka olemassaolosta ihmiset eivät tiedä.
Ranskan vaakuna

Ranskan viidennellä tasavallalla ei ole virallista lainsäädäntöön perustuvaa vaakunaa tai vastaavaa tunnusta, vaan virallisina tunnuksina toimivat Ranskan lippu ja tunnuslause Liberté, Égalité, Fraternité (vapaus, tasa-arvo, veljeys). Nykyisin eräissä tapauksissa vaakunan tapaan käytettävä kuvio on taiteilijan näkemys vuodelta 1912. Kuvio on liktorien fasces, jonka päälle on asetettu ristikkäin tammen ja oliivipuun oksat symboloimaan jatkuvuutta ja rauhaa, sekä eräänlainen kilpi, jonka uloimmat päät kohoavat ja muodostavat leijonan ja kotkan pään. Kilvessä keskellä olevat kirjaimet RF tarkoittavat Ranskan tasavaltaa (ransk. République Française). Yhdistelmä on alun perin Jules-Clément Chaplainin suunnittelema. Sitä käytettiin III:n tasavallan aikana ulkoministeriössä 29. heinäkuuta 1912 lähtien. Tässä tarkoituksessa symbolia käytetään yhä edelleen, siis varsinkin maan konsuliedustuksen tunnuksena.
Taiteilija Robert Louis uudisti kuvion vuonna 1953, kun ministeriöiden välinen neuvosto oli sitä pyytänyt 3. kesäkuuta samana vuonna. Ministeriöiden välisen neuvoston oli tarkoitus vastata Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristön pyyntöön, jossa haluttiin kokoushuoneen seinille kunkin jäsenmaan virallinen vaakuna. Neuvosto kohtasikin ylitsepääsemättömiä vaikeuksia ja suositteli hallitukselle, että III:n tasavallan diplomaatti- ja konsuliedustuksen ulkomailla käyttämä eräänlainen tunnus tulisi neljännen tasavallan symboliksi, kunnes lopullinen ja parempi vaihtoehto löydetään.
Ranskalla ei ole ollut virallista vaakunaa 4. syyskuuta 1870 jälkeen. Ei ole virallisia hallinnon säädöksiä, jolla voitaisiin esimerkiksi rangaista erilaisten tasavaltalaisten tunnusten käyttämisestä. Kyseessä oleva tunnuskuvio ei noudeta vaakunaa koskevia heraldisia sääntöjä. Tämä sen takia, että Ranskassa heraldiikan katsotaan olevan aristokraattista taidetta ja muistuttavan ancien régimestä. Yleisemmin valtion virastojen tunnuksena on vaakunakilpi, jossa on trikolorin kolme väriä ja isot kirjaimet RF.
Syyskuussa 1999 Ranskan hallitus hyväksyi uuden kansallisen tunnuksen, johon sisältyy tasavallan motto Liberté, Égalité, Fraternité, sekä taustana olevat trikolorin värit, joista valkoinen kuvaa Tasavallan henkilöitymäksi muodostunutta Marianne-neitoa.
Tommy Suharto

Hutomo Mandala Putra eli Tommy Suharto (s. 15. heinäkuuta 1962) on Indonesian entisen presidentti Suharton poika.
Tommy Suharto sai vuonna 2002 viidentoista vuoden vankeustuomion murhaajan palkkaamisesta korkeimman oikeuden tuomari Syafiuddin Kartasasmitan perään, aseiden luvattomasta hallussapidosta sekä oikeuden pakoilemisesta. Hänen tuomiotansa kuitenkin lyhennettiin useaan otteeseen, ja mies vapautettiin vuoden kestävään ehdonalaiseen lokakuussa 2006.
Suharto oli vuosina 1997–2006 naimisissa Ardhia Pramesti Reita Cahyanin eli "Tatan" kanssa. He saivat kaksi lasta, Dharma Mangkuluhurin ja Gayanti Hutamin, ennen avioeroaan.
Bushmannijänis

Koko ja ulkonäkö

Bushmannijäniksen turkki on pääväriltään ruskehtava, tietyissä kohdissa siinä on myös harmaata sävyä. Leuassa ja korvien sisäpuolella on lisäksi kellertävää ja niskassa punertavaa karvaa; silmien ympärykset ja vatsapuoli ovat likaisenvalkoiset. Häntä on lyhyt, pörröinen ja väriltään musta. Muita tuntomerkkejä on suun nurkista lähtevät mustat raidat, jotka jatkuvat poskille. Sen ruumiin pituus on 40–60 cm ja korvien pituus 13 cm. Bushmannijänis painaa täysikasvuisena noin 1,9 kilogrammaa.

Levinneisyys

Bushmannijäniksen elinalue koostuu ainoastaan Etelä-Afrikassa sijaitsevan Karoo-aavikon etelä- ja keskiosista.

Elintavat

Jänikset ovat yöeläimiä.

Lisääntyminen

Bushmannijänikset synnyttävät kerrallaan vain 1–2 poikasta kerran vuodessa. Tiineys kestää 35-36 päivää.

Uhat

Pahin uhka bushmannijänikselle on maatalousmaan raivaus. Suurin osa lajin elinympäristöstä, pensaikkoisista joenrannoista, on 1950-luvun jälkeen raivattu pelloiksi. Muita uhkia ovat ansat, elinalueen pieneneminen polttopuun keräyksen ja lampaiden laiduntamisen vuoksi, vapaat tai ihmisen seurassa metsästävät koirat ja jokia kuivattavien patojen rakentaminen.
Radio Itä-Uusimaa

Radio Itä-Uusimaa oli yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena oli Itä-Uusimaa ja sen toimitus sijaitsi Porvoossa. Radio Itä-Uusimaan lähetykset päättyivät 19.12.2014.
Ettore Messina

Ettore Messina (s. 30. syyskuuta 1959 Catania) on italialainen koripallovalmentaja. Vuodesta 2014 lähtien hän on toiminut San Antonio Spursin apuvalmentajana. Messina on valittu yhdeksän muun valmentajan ohella Euroliigan 50 suurimman vaikuttajan listalle.

Ura

Messinan ura päävalmentajana alkoi Virtus Bolognassa kaudella 1989–1990. Lukuisten kansallisten mestaruuksien ja cup-voittojen lisäksi hän on valmentanut sekä Bolognan että venäläisen TsKA Moskovan neljästi Euroliigan mestariksi. Italian maajoukkueen hän johti hopealle vuoden 1997 EM-kilpailuissa. 
Vuonna 2009 Messina siirtyi ACB-liigassa pelaavan Real Madridin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 2011–2012 Los Angeles Lakersin konsultiksi. Kaudet 2012–2014 hän valmensi TsSKA Moskovaa. Vuonna 2014 Messina siirtyi NBA-seura San Antonio Spursiin, jossa hän toimii Gregg Popovichin valmentaman joukkueen apuvalmentajana.
Tyrisevä (Iitti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Pyhäjärven lähi-alueeseen (14.121) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy.
Chhattisgarh

Chhattisgarh (छत्तीसगढ़) on vuonna 2000 perustettu osavaltio Intian keskiosassa. Aiemmin se oli Madhya Pradeshin osavaltion kaakkoisin osa. Chhattisgarhin pinta-ala on 135 194 km² ja asukasluku 20 833 803 (2001). Osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki on Raipur. Chhattisgarhin viralliset kielet ovat hindi ja chhattisgarhi.
Osavaltio on saanut nimensä hindin kielen sanoista chatta 'kolmekymmentä,' tis 'kuusi' ja garh 'linnoitus', eli kolmekymmentäkuusi linnoitusta. Linnoitukset suojasivat muinoin tasankoa, joka on osavaltion keskeisin alue.
Chhattisgarhin pohjois- ja eteläosat ovat harvaan asuttuja kukkuloita, kun taas keskiosa on osavaltion vilja-aitta ja hedelmällistä tasankoa. Lähes puolet osavaltion alueesta on metsää. Tärkein joki on Mahanadi sivujokineen.
Sammakkolampi (Keuruu, Lienperä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy.
Minka Kuustonen

Ura

Kuustonen on helsinkiläinen freelancenäyttelijä ja näyttelee muun muassa Suomen Kansallisteatterissa, jossa hän on näytellyt näytelmissä Patriarkka, Frankenstein, Saiturin joulu, Kuningas kuolee ja Persona.
Kuustonen näytteli yhden kolmesta pääosaroolista 1. elokuuta 2014 ensi-iltaan tulleessa Inari Niemen ohjaamassa elokuvassa Kesäkaverit, jossa hänen isosiskonsa näytteli toista pääosaroolia. Minka on esiintynyt sarjoissa Sata lasissa ja Kansan mies. Vuonna 2014 hänet nähtiin muun muassa sarjoissa Raja, Nymfit, Klikkaa mua ja Tellus. Alkuvuonna 2017 Kuustonen on näyttelijänä MTV3-kanavan viihdeohjelmassa Putous, hahmonaan Murosen Kari, eli Ratiomies.
Näyttelijätyön lisäksi Kuustonen on myös toiminut käsikirjoittajana ja osana työryhmää elokuvassa Wendy and the Refugee Neverland.

Yksityiselämä

Kuustosen isä on muusikko Mikko Kuustonen ja isosisko näyttelijä Iina Kuustonen. Hänen avopuolisonsa on näyttelijä Aku Sipola. Lokakuussa 2017 uutisoitiin, että Minka odottaa parin ensimmäistä lasta, joka syntyi helmikuussa 2018.
Getsemane

Getsemane (arameaksi Gaṯ-Šmānê ’oliivikuurna’) on puutarha Öljymäen rinteellä Kidronin laaksossa Jerusalemin temppelialuetta vastapäätä. Puutarhassa on ennen luultavasti viljelty öljypuita. Raamatun mukaan Jeesus vetäytyi opetuslapsineen Getsemaneen pääsiäisaterian jälkeen rukoilemaan, ja Juudas Iskariot opasti Jeesuksen pidättäjät sinne.
Nykyään Getsemanen paikalla on fransiskaanien omistama puutarha ja vuonna 1925 paikalle rakennettiin fransiskaanimunkkien omistama basilika. Ortodoksien kirkko Getsemanessa on hiukan ylempänä samalla rinteellä. Arabit ovat rakentaneet kirkon Marialle Kidronin laakson pohjoispäähän. Getsemanessa suoritettiin vuonna 1909 kaivaukset, joissa alueelta löydettiin jäännöksiä ristiretkeläisten rakentamasta kirkosta ja niiden alta bysanttilaisten kirkon jäännökset, jonka persialaiset hävittivät noin vuonna 614.
Gulaab Gang

Juoni

Elokuva kertoo tarinan pinkkeihin sareihin pukeutuvasta naisjoukosta, joka taistelee yhteiskunnan epäoikeudenmukaisuuksia vastaan. Heidän johtajansa Rajjo (Madhuri Dixit) saa vastaansa juonittelevan poliitikon Sumitra Devin (Juhi Chawla).

Kiista

Alun perin uutisoitiin, että elokuva perustuisi Gulabi Gangin perustaneen Sampat Pal Devin elämään, mutta elokuvan tuottaja on kieltänyt tämän. Pal yritti estää elokuvan julkaisun oikeusteitse vain muutamaa päivää ennen ensi-iltaa. Delhin korkein oikeus kuitenkin salli elokuvan julkaisun ajallaan.

Vastaanotto

Gulaab Gang sai melko sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta Juhi Chawlan roolisuoritusta ylistettiin. Box Office India julisti elokuvan ”flopiksi”.
Claus Theo Gärtner

Elämä

Nuoruusvuotensa Gärtner vietti Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Kaakkois-Aasiassa. Hän on opiskellut musiikkia Braunschweigissa ja Hannoverissa. Teatterissa hän debytoi ollessaan Göttingenissä. Nuoruudessaan Gärtner oli aktiivisesti mukana Saksan sosialistisen opiskelijaliiton toiminnassa. Gärtner meni naimisiin itseään 36 vuotta nuoremman elokuva-alan opiskelija Sarah Würglerin kanssa 26. syyskuuta 2008. He ehtivät seurustella ennen avioliittoa kuusi vuotta. Avioliitto on Gärtnerin kolmas.

Ura

Parhaiten Gärtner tunnetaan Kahden keikka -televisiosarjan kovaotteisena yksityisetsivänä Josef Matulana. Vuodesta 1981 hän on esiintynyt sarjassa 300 jaksossa. Gärtner on voittanut roolistaan Hessischer Fernsehpreis -palkinnon vuonna 2004. Hän on myös itse ollut ohjaajana viidessä sarjan jaksoista. Gärtner tunnetaan myös innokkaana automiehenä, ja hän toteuttaa itse sarjassa autoilla tehtävät stuntkohtaukset.
Qu Yuan

Qu Yuan (noin 339-278 eaa.) oli varhaisin nimeltä tunnettu kiinalainen runoilija. Hänellä on ollut suuri merkitys kiinalaisen runouden kehittymiseen.
Qu Yuan syntyi Chun hallitsijasuvun jäseneksi. Hänet kutsuttiin alle 30-vuotiaana Chun hallitsijan Huaiwangin neuvonantajaksi. Qu Yuan suositteli Qinin läänitysvaltion vastustamista. Politiikka ei ollut suosittua, ja Qu Yuan joutui sisäiseen karkoitukseen, kun häntä kiellettiin tulemasta Jangtse-joen eteläpuolelle. Määräyksestä huoimatta hän vaelteli murheellisena Chun eteläosissa, ja hukuttautui lopulta Jangtsen sivujokeen. Lohikäärmeveneiden juhla on saanut alkunsa runoilijan ruumiin etsimisestä.
Rádio e Televisão de Portugal

Historiaa

Ensimmäiset lähetyksensä RTP lähetti vuonna 1957. 1960-luvulla lähetykset näkyivät jo koko maassa.