Petteri Orpo

Opinnot

Orpo valmistui ylioppilaaksi Säkylän seudun lukiosta vuonna 1989. Hän aloitti opintonsa Turun yliopistossa vuonna 1990 ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2002. Hänen pääaineensa oli taloustiede ja hän teki pro gradunsa kunnallisesta palveluntuotannosta.
Opiskeluaikanaan Orpo toimi Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) pääsihteerinä vuosina 1994–1996 sekä Suomen ylioppilaskuntien liitto SYL:n pääsihteerinä vuosina 1997–1998.
Ennen valintaansa kansanedustajaksi Orpo työskenteli Turun Aikuiskoulutuskeskuksen yrityspalvelujohtajana vuosina 2005–2007.

Kunnallispoliitikkona

Kunnallispolitiikassa Orpo on toiminut Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1996–2000 ja uudelleen vuodesta 2005. Vuosina 1999–2002 ja 2005–2007 hän oli myös Turun kaupunginhallituksen jäsen, mutta erosi tehtävästä aloittaessaan kansanedustajana. Orpo oli vuosina 2009–2012 Varsinais-Suomen liiton maakuntavaltuuston varapuheenjohtaja ja vuosina 2012–2014 maakuntahallituksen puheenjohtaja.

Puoluevirkailijana

Vuosina 1998–2001 Orpo toimi Varsinais-Suomen Kokoomuksen toiminnanjohtajana. Hän oli sisäasiainministeri Ville Itälän erityisavustaja sisäasiainministeriössä 2002–2003 ja kokoomuksen apulaispuoluesihteeri 2003–2005. Apulaispuoluesihteerinä hän toimi vuoden 2004 euro- sekä kunnallisvaalien vaalipäällikkönä kokoomuksen voittaessa molemmat vaalit. Orpo oli kokoomuksen Varsinais-Suomen piirin puheenjohtaja 2005–2012 ja puoluehallituksen jäsen 2006–2012. Hän oli myös puolueensa kunnallis- ja aluepoliittisen toimikunnan puheenjohtaja 2008–2012.

Kansanedustajana

Eduskuntaan Orpo valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2007 vaaleissa, joissa hän sai 6 069 ääntä. Hän oli vaalikaudella kokoomuksen eduskuntaryhmän kolmas varapuheenjohtaja. Hän oli historian ensimmäinen vastavalittu kansanedustaja kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajistossa. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Orpo valittiin toiselle kaudelle 11 018 äänellä. Kesäkuusta 2011 hän toimi eduskuntaryhmänsä toisena varapuheenjohtajana, kunnes hänet valittiin marraskuussa 2012 ryhmän puheenjohtajaksi elinkeinoministeriksi siirtyneen Jan Vapaavuoren tilalle. Kesäkuussa 2014 Orpo siirtyi maa- ja metsätalousministeri Jari Koskisen tilalle uuteen Stubbin hallitukseen.

Ministerinä

Vuoden 2015 vaaleissa Orpo sai 10 652 ääntä ja valittiin kolmannelle kaudelleen eduskuntaan Varsinais-Suomen vaalipiirin toiseksi suurimmalla äänimäärällä. Vaalien jälkeen hallituksen muodostivat keskusta, perussuomalaiset ja kokoomus ja Orpo valittiin sisäministeriksi.
Syksyllä 2015 sisäministeriön toimialalla nousi keskeiseksi Euroopan pakolaiskriisin hoitaminen. Orpo peräänkuulutti asiassa Euroopan laajuisia toimia. Orpo ilmoitti ensin, että rajoja ei voi laittaa kiinni, mutta sanoi myöhemmin, että Suomi voisi harkita rajojensa sulkemista, mikäli Euroopan tasoista ratkaisua kriisiin ei synny. Orpo suhtautuu varovaisesti maahanmuuttokriittisyyteen.

Kokoomuksen puheenjohtajaksi

Orpo ilmoitti 4. toukokuuta 2016 lähtevänsä mukaan kokoomuksen puheenjohtajakisaan kesäkuun 2016 puoluekokouksessa. Stubbin kokoomuksen johtoon valinneessa puoluekokouksessa kaksi vuotta aiemmin hän ei asettunut ehdolle vedoten perhesyihin. Tuolloin hän kuvaili ratkaisua elämänsä suurimmaksi päätökseksi. Orpo valittiin puolueen puheenjohtajaksi toisella äänestyskierroksella kokoomuksen puoluekokouksessa Lappeenrannassa 11. kesäkuuta 2016.

Kritiikkiä

Kokoomusta ja Petteri Orpoa on arvosteltu koulutuslupauksen pettämisestä. Orpo ja kokoomus olivat luvanneet ennen eduskuntavaaleja 2015, että koulutuksesta ei leikata. Sipilän hallitus, johon kokoomus ja Orpo kuuluivat, päätti kuitenkin leikata koulutuksesta 900 miljoonaa euroa.

Yksityiselämä

Orpo avioitui toisen kerran vuonna 2003. Hänen vaimonsa on oikeustieteen maisteri Niina Kanniainen-Orpo. Heillä on kaksi lasta. 
Orpo on toivonut sukunimeään taivutettavan genetiivimuodossa Orpon sukunsa pitkän käytännön mukaisesti. Kotimaisten kielten keskuksen suositus on Orvon.