google/wiki40b huggingface dataset:
Härkälampi (Keuruu)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Kaijanjoen valuma-alueeseen (35.654) se kuuluu.
Shade

Juoni

Ammattihuijarit Miller (Gabriel Byrne) ja Tiffany (Thandie Newton) lyöttäytyvät yhteen Tiffanyn ex-poikaystävän Vernonin (Stuart Townsend) kanssa, ja heillä on yksi tavoite: lyödä korttilegenda Dean Stevens (Sylvester Stallone). Kaikki haluaisivat pelata tätä vastaan, mutta The Deanin pöydässä ei halvalla irtoa. Kolmikko palkkaa pokerihai Jenningsin (Jamie Foxx) haalimaan nopeaa rahaa, mutta juttu ei kuitenkaan etene suunnitelmien mukaan ja nelikko joutuu mafian tähtäimeen.
Pierre Alphonse Laurent

Pierre Alphonse Laurent (18. heinäkuuta 1813 Pariisi, Ranska – 2. syyskuuta 1854 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, joka keksi Laurentin sarjan. Hänen tuloksensa sisältyi tutkielmaan, jonka hän jätti Académie des Sciencesin kilpailuun vuonna 1843, mutta hän jätti sen myöhässä, eikä tutkielmaa otettu tarkastettavaksi palkintoa varten, vaan se julkaistiin vasta hänen kuoltuaan.
Callum Robinson

Callum Jack Robinson (s. 2. helmikuuta 1995 Northampton, Englanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Sheffield Unitedia.
Robinson on Aston Villan kasvatti ja pelasi ensimmäiset valioliigaottelunsa kaudella 2013–2014. Hän pelasi lainasopimuksilla Preston North Endissä ja Bristol Cityssä. Vuonna 2016 hän siirtyi mestaruussarjassa pelanneen Prestonin omistukseen ja teki kolmen kauden aikana 110 ottelussa 30 maalia. Kesällä 2019 hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen Sheffield Unitediin.
Robinson pelasi Englannin nuorisomaajoukkueissa mutta on aikuisten tasolla edustanut Irlannin maajoukkuetta kahdeksassa maaottelussa syyskuusta 2018 alkaen.
PFK Spartak Naltšik

Historia

Spartak perustettiin vuonna 1959. Se pelasi alueellisessa B-sarjassa ennen nousuaan A-sarjaan vuoden 1965 päätteeksi. A-sarjassa se pelasi vuosina 1966–1970. Neuvostoliiton sarjasysteemin uusimisen jälkeen Spartak pelasi Neuvostoliiton kakkosliigassa vuosina 1971, 1977, 1978 ja 1981–1989 sekä ykkösliigassa vuosina 1972–1976, 1979 ja 1980. Parhaimmillaan se oli ykkösliigassa neljästoista, vuosina 1974 ja 1975. Venäjän SFNT:n mestaruuden se voitti vuosina 1965 ja 1970.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joukkue nousi Venäjän ykkösdivisioonaan kaudeksi 1992, mutta säilyi siellä vain kaksi kautta. Vuonna 1995 se nousi takaisin ykköseen, jossa sijoittui toiseksi vuonna 2005, mikä tiesi nousua pääsarjaan.
Vuosina 1969–1972 joukkue käytti nimeä Avtomobilist ja vuonna 1976 nimeä Elbrus.
Esha Deol

Yksityiselämä

Deolin vanhemmat ovat Bollywood-näyttelijät Dharmendra ja Hema Malini. Hänellä on nuorempi sisar Ahana Deol. Hänellä on myös kaksi velipuolta, näyttelijät Sunny Deol ja Bobby Deol, ja kaksi sisarpuolta isänsä ensimmäisestä avioliitosta. Deol on koulutettu Odissi- ja Bharata Natyam -tanssija.
Esha Deol kihlautui liikemies Bharat Takhtanin kanssa 12. helmikuuta 2012. He avioituivat 29. kesäkuuta 2012.
Talvipuutarha

Helsingin Talvipuutarha on yleisölle avoin kasvihuone Helsingissä Eläintarhan alueella Töölönlahden pohjoispuolella osoitteessa Hammarskjöldintie 1 B. Talvipuutarhassa on nähtävillä laaja kirjo kasveja, joista merkittävä osa tropiikista.
Talvipuutarhan takana on yleisöltä suljettu Helsingin kaupunginpuutarha, jossa kasvatetaan muun muassa kukkia kaupungin puistoihin. Mäen korkeimmalla kohdalla on kaupunginpuutarhurin virka-asunto.
Talvipuutarhan rakennus rakennettiin alun perin kenraalimajuri Jakob Julius af Lindforsille, joka lahjoitti sen Suomen puutarhayhdistykselle. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Gustaf Nyström. Talvipuutarha avattiin yleisölle 1893. Lahjoittajan toivomuksen mukaisesti pääsy kokoelmiin on alusta lähtien ollut maksuton. Helsingin kaupunki osti vuonna 1907 talvipuutarhan sekä muut puutarhayhdistyksen rakennukset, joiden alueelle kaupunginpuutarha luotiin.
Lasinen rakennus on kolmiosainen, palmuhuone, kaktushuone ja länsisiipi. Talvipuutarhassa oli ennen vuonna 2012 valmistunutta remonttia kaikkiaan noin kaksisataa vierasperäistä kasvia, kattoon asti ulottuvia palmuja ja satavuotiaita kamelioita. Toinen kamelioista kuoli. Päädyssä on seinämaalaus, jonka on 1893 tehnyt Salomo Wuorio.
Talvipuutarhan kasvihuoneissa on lapsille suunnattuja erityisnäyttelyitä: joulu- ja pääsiäissisustukset. Aikaisemmin pääsiäissisustukseen kuuluivat pienet tiput, mutta keväällä 2006 niitä ei tuotu esille lintuinfluenssapelon takia. Isossa kasvihuoneessa on myös allas, jossa ui koikarppeja.
Talvipuutarhan edessä, kohti Töölönlahden rantaa pitkin kulkevaa Helsinginkatua, on pengerretty ruusutarha. Paikka on lämmin ja aurinkoinen. Niinpä se on ensimmäisiä paikkoja, joissa sipulikukat nousevat keväällä.

Peruskorjaus

Talvipuutarha oli suljettuna remontin takia keväästä 2010 syksyyn 2011. Remonttiin jouduttiin, kun vuonna 2007 tehty kuntotarkastus paljasti, että teräsrunko on huonokuntoinen. Remontissa kaikki lasit irrotettiin, murskattiin ja vietiin kaatopaikalle, sillä kitin vuoksi niitä ei voinut kierrättää. Murskaa tuli 40 tonnia. Teräsosat hiekkapuhallettiin ja maalattiin. Säilyneet kasvit istutettiin kesän 2011 aikana uudelleen, jopa kuolleen kamelian runko säilytettiin köynnöstukena. Suuria rahapuita ja monia korkeita kasveja ei voitu säilyttää.
Puutarhaan on tuotu uusia kasveja Helsingin ja Tarton yliopistojen kasvitieteellisistä puutarhoista. Huonekuuset kaadettiin, koska niitä ei voitu siirtää. Niiden hävittämisen ansiosta suihkulähdeallas näkyy paremmin, samoin Wuorion tekemä seinämaalaus.
Pariisin oppituomiot

Pariisin oppituomioissa (myös Pariisin yliopistokiista) Pariisin yliopistossa 1270-luvulla tuomittiin tiettyjen filosofisten oppien esittäminen harhaoppisena. Tuomioita esitti piispa Étienne Tempier ja tutkinta suoritettiin paavillisilla oikeuksilla.

Vuoden 1270 oppituomio

Vuoden 1270 tuomio tuomitsi averroismin. Tuomio luetteli harhaoppisina kolmetoista väitettä, jotka liittyivät Averroeksen teorioihin sielusta ja oppiin monopsykismistä, jonka mukaan yksilösielut ovat osia yhdestä maailmansielusta, sekä Aristoteleen teoriaan Jumalasta passiivisena liikkumattomana liikuttajana. Tuomion mukaan näiden väitelauseiden esittäjät tai opettajat joutuivat inkvisition rangaistaviksi.
Kirkon konservatiiviset voimat pyrkivät käyttämään tuomiota poliittisiin tarkoituksiin pysäyttääkseen tai ainakin hallitakseen oletettuja uhkia, joita aristotelisen järkeilyn teologiset kysymykset aiheuttivat. Tuomio oli suunnattu erityisesti sellaisia radikaaleja skolastikkoja kuin Sigerus Brabantilaista vastaan.

Vuoden 1277 oppituomio

Tunnetumpi vuoden 1277 oppituomio luetteli 219 harhaoppista väitettä. Näihin lukeutui muun muassa Aristoteleen Fysiikkaan perustuvia väittämiä, kuten että Jumala ei voinut luoda useampia maailmoja tai maailmankaikkeuksia, vaan mahdollisia maailmoja oli yksi, jolloin nykyinen maailma oli välttämätön; että Jumala ei voinut liikuttaa pallonmuotoisia taivaita suoraviivaisella liikkeellä; ja että Jumala ei voinut laittaa kahta ruumista olemaan samaan paikkaan samaan aikaan.
Nämä tuomiot johtivat Tuomas Akvinolaisen suoriin hyökkäyksiin omissa teoksissaan.

Vaikutus

Pierre Duhemin mukaan oppituomiot johtivat nykyaikaisen tieteen syntyyn, koska ne pakottivat ajattelijat hakemaan etäisyyttä Aristoteleen ajatteluun ja ajattelemaan maailmaa uusilla tavoilla.
Eurovision laulukilpailu 2014

Graafinen design

Kööpenhaminan euroviisujen logo oli sininen timantti ja tunnuslause #JoinUs (suom. #LiityJoukkoomme). Virallisena tunnuskappaleena oli Emmelie de Forestin laulama "Rainmaker".

Osallistujat

37 maata osallistui vuoden 2014 euroviisuihin.
Finnkarelia Virke

Historiaa

Toiminimi Virke aloitti Orimattilassa vuonna 1945 vaatekauppana ja tilauspukimona. Seuraavana vuonna se alkoi valmistaa naisten leninkejä 30 työntekijän voimin. Talous-Osakekauppa tuli 1949 mukaan Virke Oy:ksi muuttuneen yrityksen enemmistöomistajaksi ja alkoi voimakas kasvuvaihe, jossa liikevaihto kaksinkertaistui joka vuosi. 1950-luvun puolivälissä Virke työllisti 110 henkeä ja valmisti leninkien lisäksi miesten verryttelypukuja ja villapaitoja. Yritys alkoi panostaa trikootuotteisiin hankkimalla 1957 pyörökoneen ja 1964 muotoonneulontaan kykenevän cotton-koneen yhtenä ensimmäisistä Suomessa.
Vuonna 1967 perustaja Tauno Sulin myi loputkin osakkeensa Talous-Osakekaupalle ja jättäytyi pois yhtiön johdosta. Uudeksi toimitusjohtajaksi tuli Seppo Hyyppä, joka jatkoi tehtävässä eläkkeelle siirtymiseensä 1993 saakka. 1970-luvun alkupuolella Virke rakennutti uuden tehtaan, johon tuli myös oma värjäämö. Tuotantoa laajennettiin Hämeenlinnaan, ja Virkkeen palveluksessa oli yhteensä 550 työntekijää. Naistenvaatteiden ohella Virke valmisti miesten tuotteita nimellä Mutkattomat. 1970-luvulla Virke keskittyi yli 40-vuotiaiden naisten kohderyhmään.
1960-luvulta alkaen Virke suuntautui voimakkaasti vientimarkkinoille, ensin muihin Pohjoismaihin ja Neuvostoliittoon. Virkkeelle myönnettiin presidentin vientipalkinto 1977 ja Suomen Yrittäjien valtakunnallinen yrittäjäpalkinto 1981. Vuonna 1979 Virke perusti tytäryhtiön Saksaan. 
1990-luvulla Virke käytti suomalaisten vaatesuunnittelijoiden (Pirkko Pätynen, Lea Naatti ja Pirjo Heidemann) lisäksi myös saksalaisten Jutta Buschin ja Inge Rueffin palveluksia. Vuonna 1993 Virke Oy oli 480 työntekijällä Suomen toiseksi suurin vaatetusteollisuuden työnantaja. Tuolloin toimi lisäksi 70 hengen kokoonpanotehdas Puolassa.
Virke-konserni osti Anne Linnonmaa Ecological Fashion -tuotemerkin 2007, mutta Linnonmaa osti sen takaisin konkurssipesältä 2012.
In Search of... (N.E.R.D:in albumi)

Uudelleen julkaisu

Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2002. Albumilla on samat kappaleet, kuin vuoden 2001 -julkaisulla (paitsi Intro). Tämä albumi eroaa vuoden 2001 versiosta sillä, että albumin kappaleet ovat enemmän "rockimpia" ja niissä käytetään enemmän rock -soittimia. Esim. kitara ja rummut. Tehdäkseen tämän version Pharrell ja Chad opettelivat kitaran soittoa ja apuun pyydettiin myös pop/rock yhtye Spymob.
Karbendatsiimi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa karbendatsiimi on valkoista tai harmahtavaa jauhemaista ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta se liukenee orgaanisiin liuottimiin etanoliin, metanoliin, asetoniin, dimetyyliformamidiin ja asetoniin. Karbendatsiimi sitoutuu sienten tubuliiniproteiiniin, mikä destabiloi mikrotubuluksia ja estää mitoosin. Siten sienisolut eivät kykene jakaantumaan.
Jymäyttämisen taito

Opin lähteet

Strategiatyötä käsiteltiin sotataitoa käsittelevissä kirjoissa ainakin Zhou-dynastian ajoista lähtien. Song-dynastian aikana laadittiin lista ”Seitsemästä sotilasklassikosta (sotaklassikosta)”, joita Kiinan sotilasakatemia (kiin. Wuxüe), käytti osana oppimateriaalia. Kuusi teoksista perehdytti jymäyttämisen taitoon: Sunzin Sodankäynnin taito, Jiang Shangin Ruhtinas Tain kuusi salaista suunnitelmaa, Sima Rangjun Sotaministerin keinot, tuntemattoman kirjoittajan Keltaisen kiviruhtinaan kolme suunnitelmaa, Wei Liaon Weiliaozi ja Li Jingin Tang Taizongin ja Li Weigongin vuoropuhelu. Seitsemäs sotilasklassikko on Wuzin Sodankäynnin taito, joka kuvaa rehtiä ja avointa strategiaa.

Historialliset sovellutukset

Pitkä marssi on esimerkki Kiinan kommunistisen puolueen ja Mao Zedongin tavasta tuottaa disinformaatiota. Sotilaallinen romahdus on muutettu vaikuttavaksi tarinaksi Zedongin johtamistaidoista. Zedongin ja hänen armeijansa pakomatka oli matkalle lähteneiden noin 100 000 miehen, naisen ja lapsen päivittäinen selviytymiskamppailu, jossa suurin osa marssijoista karkasi riveistä marssin aikana. Lopullinen Mao Zedongin joukkojen vahvuus oli noin 6 000 miestä ja pieni joukko naisia. Moraalittomuus ja petollisuus ovat Mao Zedongin mukaan strategiatyön ydin. Mao Zedongin sodankäynnin strategiatyö perustui pitkälti perinteiseen harhaanjohtamisen strategiaan ja hän yhdisti sen marxilaisen ideologian propagandatyön (Carl von Clausewitz Sodankäynnistä: massojen tunnetilan hallinta) ja leninistisen puoluekurin (Carl von Clausewitz Sodankäynnistä: poliitikkojen ja päättäjien välinen suhde) kanssa symbioottiseksi kokonaisuudeksi.
Joutjärvi (Hartola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 54 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,4 metriä mpy.
Markkinaoikeus

Markkinaoikeus (ruots. marknadsdomstolen; lyhenne MAO, MaO tai MO) on markkinaoikeudellisiin asioihin keskittynyt erityistuomioistuin Suomessa. 
Helsingissä sijaitseva markkinaoikeus perustettiin 1. maaliskuuta 2002 ja se korvasi kilpailuneuvoston ja markkinatuomioistuimen.  Markkinaoikeuden toimivaltaan kuuluvat muun muassa kilpailuoikeudelliset, kuluttajansuojaan liittyvät ja markkinoiden toimintaan liittyvät asiat. Markkinaoikeus,  kuten muutkin erityistuomioistuimet, käyttää lainopillisten jäsenten lisäksi kunkin alan asiantuntijoita kokoonpanossaan. Käytännössä hankinta-asiat ratkaistaan ilman sivutoimisia asiantuntijajäseniä. Markkinaoikeuden ylituomari on Kimmo Mikkola.
Oikeudenkäynti markkinaoikeudessa tapahtuu joko riita- tai hallintolainkäytön järjestyksessä. Riita-asioina käsitellään kuluttajansuoja-asiat sekä sopimattomasta menettelystä elinkeinotoiminnassa annetun lain mukaiset asiat. Riita-asioina käsitellään muidenkin lakien mukaisia asioita, jotka liittyvät kuluttajansuojaan esimerkiksi mainonnan kautta. Sen sijaan julkisiin hankintoihin liittyvät sekä kilpailunrajoituksista annetun lain mukaiset kilpailuasiat käsitellään hallintolainkäyttöasioina. Riippuen asian laadusta markkinaoikeuden päätöksistä saa valittaa joko korkeimpaan oikeuteen tai korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Muutoksenhaku korkeimpaan oikeuteen on valitusluvanvaraista, kun taas korkeimpaan hallinto-oikeuteen voidaan valittaa suoraan. Käsittely hallintolainkäyttöasioissa on pääosin kirjallista. Suullisten käsittelyjen järjestäminen on kuitenkin yleistä kilpailuasioissa ja markkinaoikeuden niissä asiaryhmissä, joissa muutoksenhakutie ohjautuu korkeimpaan oikeuteen.
Markkinaoikeus käsittelee vuosittain satoja asioita. Yleisin asialuokka on julkisiin hankintoihin liittyvät asiat.
Naapurusto

Naapurusto on yhteisö esimerkiksi kaupunginosan tai kylän sisällä. Naapuruston asukkaita voi yhdistää keskenään tiiviskin sosiaalinen verkosto.
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018

Turnausjärjestelmä

Turnauksen 24 joukkuetta pelasivat ensimmäisellä kierroksella neljässä kuuden joukkueen alkulohkossa. Kunkin alkulohkon neljä parasta joukkuetta etenivät toiselle kierrokselle, joka pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa ja johon laskettiin mukaan ensimmäisen kierroksen otteluiden tulokset. Toiselta kierrokselta pääsivät jatkoon lohkojen kolme parasta joukkuetta. Kolmannella kierroksella kuusi joukkuetta pelasivat kahdessa kolmen joukkueen lohkossa, joista molemmista kaksi parasta selviytyi välieriin ja kolmanneksi jääneet pelasivat sijoista viisi ja kuusi. Välierien häviäjät pelasivat pronssiottelussa ja voittajat loppuottelussa.
Haaponen (Ylöjärvi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,4 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Riuttasjoen alueeseen (35.354) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,1 metriä mpy.
Otto Slätis

Otto Wilhelm Slätis (3. elokuuta 1864 Lapinjärvi – 12. lokakuuta 1940 Vaasa) oli suomalainen agronomi, maanviljelysneuvos ja kansanedustaja.
Slätiksen vanhemmat olivat rusthollari Anders Slätis ja Elisabet Nygård. Hän suoritti reaalikoulun 1883 ja valmistui agronomiksi 1885.
Slätis toimi Sjökullan tilan tilanhoitajana Lapinjärvellä 1885–1886, Mustasaaren maanviljelyskoulun opettajana 1888–1906, Vaasan läänin vt. lääninagronomina 1889–1891, Vaasan läänin siementarkastajana 1890–1893 sekä Tarvaalan koulutilan hoitajana ja Saarijärven maanviljelyskoulun vt. johtajana ja opettajana 1895–1896. Hän oli Vaasan-Mustasaaren palovakuutusyhtiön toimitusjohtaja 1898–1933 ja Pohjanmaan ruotsalaisen maanviljelysseuran (Österbottens Svenska Lantbrukssällskap) sihteeri ja maatalouskonsulentti Vaasassa 1904–1934. Slätis sai maanviljelysneuvoksen arvon 1929.
Slätis oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa 1907–1908 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Otto Slätis oli naimisissa vuodesta 1896 Maria Adelina Bengsin kanssa.
Tuulikki Pohjola

Irma Tuulikki Pohjola-Hansén (11. heinäkuuta 1920 Helsinki – 21. syyskuuta 2005 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Tampereen Teatteriin vuodesta 1949, ja hän näytteli myös muun muassa Pyynikin kesäteatterissa. Alkuaikojen lyyristen tyttöroolien jälkeen hän esitti taitavasti niin komedia- kuin luonneroolejakin. Hän esiintyi myös lausujana.
Pohjolalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1967.
HMS von Sydow

Valmistus

Alus tilattiin Tukholman laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1850 ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna.

Palvelus

Alus muutettiin ambulanssiksi vuonna 1869 ja se poistettiin palveluksesta 21. heinäkuuta 1882.
Unto Kunnas

Unto Oskari Kunnas (3. lokakuuta 1908 Helsinki – 27. elokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, päätoimittaja, helluntailiikkeen vaikuttaja ja kirjáilija.
Kunnas oli Hyvä Sanoma -lehden päätoimittajana 1942-1979, Ristin Voitto -lehden päätoimittajana 1956–1971 ja kustannusliike Ristin Voitto ry:n (nyk. Aikamedia) toimitusjohtajana 1943–1971. Hän johti myös Suomen Vapaa ulkolähetys ry:n (nyk. Fida Internatonal) toimintaa 1969–1979 ja kuului Helsingin Saalem-seurakunnan vanhemmistoon erityistoimialanaan lähetystyö.
Naked (vuoden 2017 elokuva)

Juoni

Rob Anderson (Marlon Wayans) herää hääpäivänään alastomana hissistä vailla minkäänlaista mielikuvaa miten hän päätyi sinne. Kun hissin ovet avautuvat Rob huomaa kauhukseen että hänellä on vain tunti aikaa ehtiä kirkkoon tai hän myöhästyy omista häistään. Hän joutuu elämään saman tunnin uudestaan ja uudestaan kunnes hänestä kasvaa sellainen mies, joka ansaitsee mennä naimisiin morsiamensa (Regina Hall) kanssa.
Daegun metropalo

Tapahtumat

Palon sytytti Kim Dae-han, 56-vuotias entinen taksinkuljettaja. Hän oli kärsinyt mielenterveysongelmista saatuaan kaksi vuotta aiemmin aivohalvauksen ja päätti yrittää itsemurhaa. Hän halusi kuolla julkisella paikalla vieden muita mukanaan. Niinpä hän nousi metrojunaan ja sytytti siellä tulipalon bensiinillä täytetyillä maitopurkeilla. Palo levisi koko junaan ja tuhosi sen.
Muutamaa minuuttia palon syttymisen jälkeen asemalle tuli toinen juna. Sen kuljettaja huomasi savun ja ajoi junan hitaasti asemalle. Hän lukitsi junansa ovet ja yritti rauhoitella matkustajia. Junaan tuli kuitenkin savua, ja pian myös palo levisi sinne. Toisessa junassa kuoli lopulta enemmän ihmisiä kuin ensimmäisessä junassa. Tilannetta pahensi se, että automaattinen paloilmoitin katkaisi virran molemmista junista. Junissa ei myöskään ollut sammuttimia.
Palon sytyttänyt Kim Dae-han selvisi hengissä ja sai elinkautisen vankeustuomion. Lisäksi metrojunien kuljettajat saivat neljän ja viiden vuoden tuomiot ja kaksi metroviranomaista kolmen vuoden tuomiot kuolemantuottamuksesta. Kolme muuta viranomaista sai ehdollista vankeutta.
Sergei Prokudin-Gorski

Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorski (Сергей Михайлович Прокудин-Горский, 30. elokuuta (J: 18. elokuuta) 1863 Funikova Gora – 27. syyskuuta 1944 Pariisi) oli venäläinen kemisti ja valokuvaaja.

Elämä ja tuotanto

Prokudin-Gorski opiskeli kemiaa Pietarissa, Berliinissä ja Pariisissa sekä kehitti värivalokuvien tekniikkaa. Vuoden 1905 tienoilla hän hahmotteli suunnitelman uusien värivalokuvatekniikoiden käyttämisestä Venäjän keisarikunnan dokumentoimiseen. Hänen päämääränään oli käyttää kuvia Venäjän historian, kulttuurin ja modernisoinnin opettamiseen koululaisille.
Hänen kuvaustekniikassaan käytettiin kameraa, joka otti yksivärisiä kuvia nopeassa sarjassa kolmen erivärisen (punainen, vihreä, sininen) suodattimen läpi lasilevyille. Heijastamalla yhdessä kaikkien kuvien läpi oikeansävyisellä valolla saatiin aikaiseksi alkuperäinen värimaisema. Hän kehitti myös tekniikan näiden kuvien vedostamiseksi paperille, mutta prosessi oli hankala ja aikaavievä.
Prokudin-Gorski dokumentoi Venäjän keisarikuntaa vuosina 1909–1912 ja uudelleen vuonna 1915. Tsaari Nikolai II oli antanut hänen käyttöönsä erikoisvarustellun junanvaunun pimiöineen ja hänellä oli lupa matkustaa kielletyillä alueilla. Hänen kuvansa tarjoavat värikkään kuvan kadotetusta maailmasta: Venäjän keisarikunnasta ensimmäisen maailmansodan ja vallankumouksen aattona. Hänen kuvausaiheensa vaihtelivat keskiaikaisista kirkoista ja luostareista rautateihin ja tehtaisiin sekä Venäjän vaihtelevan väestön jokapäiväiseen elämään ja työntekoon.
Prokudin-Gorski lähti Venäjältä vuonna 1918 ja asettui aluksi Norjaan, josta muutti myöhemmin Englantiin ja sieltä lopulta Ranskaan. Yhdysvaltain kongressin kirjasto hankki hänen kuvansa vuonna 1948 hänen perillisiltään. Kongressin kirjasto järjesti vuonna 2001 näyttelyn The Empire that was Russia, jota varten lasilevyt skannattiin ja värikuvat tuotettiin digitaalisesti.

Suomessa ja Karjalassa

Prokudin-Gorski matkusti myös Suomessa ja kuvasi muun muassa Saimaan rantoja ja Saimaan kanavaa, sekä Lappeenrantaa. Hän matkusti vuonna 1915 Karjalaan, jossa kuvasi muun muassa Muurmanskin rataa. Valikoima Prokudin-Gorskin värivalokuvia oli esillä Gallen-Kallelan museossa Tarvaspäässä vuonna 2013 näyttelyssä Värivalokuvia ennen värifilmiä.
Booker T. Washington

Booker Taliaferro Washington (5. huhtikuuta 1856 Franklinin piirikunta, Virginia – 4. marraskuuta 1915 Tuskegee Alabama) oli yhdysvaltalainen pedagogi, puhuja ja kirjailija. Hän toimi Tuskegee-instituutin ensimmäisenä opettajana ja rehtorina ja Theodore Rooseveltin ja William Taftin neuvonantajana rotukysymyksissä. Vuonna 1940 Booker T. Washington sai ensimmäisenä mustana yhdysvaltalaisena kuvansa postimerkkiin. Hänen mukaansa nimettiin myös SS Booker T. Washington, joka oli ensimmäinen mustan amerikkalaisen mukaan nimetty Liberty-alus.
Booker T. Washington syntyi orjaksi puuvillaplantaasilla Virginiassa eikä saanut lapsena muodollista koulutusta. Hänen äitinsä oli plantaasin keittäjä, ja isä oli paikallinen valkoinen, joka ei osallistunut lapsen kasvatukseen. Washingtonin äiti meni naimisiin toisen orjan kanssa, joka pakeni Länsi-Virginiaan sisällissodan aikana. Unionin joukot vapauttivat Washingtonin perheen vuonna 1865.
Sodan jälkeen Washington työskenteli muun muassa hiilikaivoksessa ja samalla kävi koulua, kunnes pääsi opiskelemaan Hampton-instituuttiin. Hän opiskeli myöhemmin Wayland-seminaarissa Washingtonissa ja työskenteli opettajana Hampton-instituutissa. Washington johti Tuskegee-instituuttia vuodesta 1881 kuolemaansa asti. Instituutti keskittyi afroamerikkalaisten ammattikoulutukseen, ja sen tavoitteena oli edistää mustien itsenäisyyttä.
Washington luennoi laajasti Yhdysvalloissa ja Euroopassa ,ja häntä pidetään yhtenä aikansa parhaista puhujista. Vuonna 1895 hän piti hyvin kiistanalaisen puheen, jossa hän katsoi, ettei mustien tulisi tavoitella sosiaalista tasa-arvoa ennen kuin he ovat saavuttaneet taloudellisen tasa-arvon. Monet valkoiset pitivät ajatuksesta, ja se takasi rahallisen tuen hänen johtamalleen koululle, mutta monet afroamerikkalaiset johtajat, muun muassa W. E. B. Du Bois, tuomitsivat ajatuksen.
Washington kirjoitti lukuisia kirjoja, joista tunnetuimpia ovat hänen omaelämäkertansa Up From Slavery (1901), The Future of the American Negro (1899), Tuskegee and Its People (1905), Life of Frederick Douglass (1907), The Story of the Negro (1909) ja My Larger Education (1911).