google/wiki40b huggingface dataset:
Lockheed F-80 Shooting Star

Historia

Koneen suunnittelu alkoi vuonna 1943 brittiläisen de Havillandin Halford H.1B -suihkumoottorin ympärille. Moottori vaihdettiin General Electricin tai Allisonin valmistamaan kopioon. Konemallista tuli tavanomainen; kokometallinen, alatasoinen ja nokkapyörätelineellä varustettu. Koneen suunnitteluryhmää johti Clarence "Swede" Johnson (Kelly Johnson).
XP-80:ksi nimetty prototyyppi teki ensilentonsa 8. tammikuuta 1944. Sen moottorina oli de Havilland Vampire-hävittäjän prototyypistä otettu Halford H1 (myöhemmin 'Goblin') suihkumoottori. Lockheedin pääkoelentäjä Milo Burcham kuoli 20. lokakuuta 1944 lentäessään koneen toisella prototyypillä. Myös lentäjä-ässä Richard Bong kuoli koelentämänsä P-80:n maahansyöksyssä. Shooting Star tuli palveluskäyttöön vuoden 1945 alkupuolella ja 45 toimitettiin USAF:ille ennen sodan loppua.
Neljä P-80-konetta lähetettiin Eurooppaan esiteltäväksi, mutta yhden tuhouduttua esittelylennolla Englannissa moottorin sytyttyä palamaan, konetyyppi asetettiin lentokieltoon ja toinen maailmansota päättyi, ennen kuin konetta käytettiin taistelulennoilla. Sodan loputtua 5 000 koneen tilaus supistui 2 000 kappaleeseen. P-80A, P-80B ja P-80C malleja valmistettiin ennen tuotannon loppumista 1950 1 715 konetta, joista 798 oli P-80C mallia. Vuonna 1948 "P"-merkinnät (Pursuit) muutettiin "F"-alkuisiksi (Fighter, hävittäjä).
Lockheed otti tavoitteekseen brittiläisen Gloster Meteorin 991 km/h nopeudellaan asettaman vaakalennon ilmannopeusennätyksen rikkomisen. Ennätystä lähdettiin hakemaan riisutulla P-80R -ennätyskoneella, jonka aseistus oli korvattu lisäpolttoaineella, ja jonka ulkoista muotoilua oli virtaviivaistettu muun muassa imuaukkojen ja muiden ilmanvastusta tuottaneiden paikkojen osalta. Koneessa oli myös varustettu viritetyllä Allison J33-A-21 -suihkumoottorilla, joka kykeni tuottamaan 22,59 kilonewtonin työntövoiman vesi-alkoholiruiskutusjärjestelmän avulla.
Huomattavista muutostöistä huolimatta P-80R:n ensimmäinen ennätysyritys floppasi koneen jäädessä huomattavasti asetetusta tavoitenopeudesta. Toinen yritys tuotti kuitenkin tulosta. P-80R rikkoi samalla sekä Meteorin aiemmin asettaman kansainvälisen ilmailuliiton (FAI) kriteerit täyttävän nopeusennätyksen että 1 000 km/h rajapyykin saavutettuaan 1 004 km/h huippunopeuden vaakalennossa.
F-80 oli suunniteltu ensisijaisesti korkealla toimivaksi torjuntahävittäjäksi, mutta Korean sodassa F-86 Sabret korvasivat ne siinä tehtävässä. F-80C:tä käytettiin sen jälkeen hävittäjä-pommittajana, pääasiassa matalahyökkäyksiin raketein, pommein ja napalmilla. 8. marraskuuta 1950 lt. Russell J. Brown ampui alas F-80C-koneellaan MiG-15-koneen ensimmäisessä suihkukoneiden välillä käydyssä ilmataistelussa.

T-33

Lockheed valmisti koneesta myös pidemmällä rungolla varustettua kaksipaikkaista T-33A "T-bird" harjoituskonetta, joka säilyi tuotannossa vuoteen 1959 ja jota valmistettiin lisenssillä myös Japanissa ja Kanadassa.  T-33 valmistettiin lähes 7 000 kappaletta ja sitä käytettiin 20 eri maassa.
USS Akron

USS Akron (ZRS-4) oli toinen Yhdysvaltain laivaston kolmesta Yhdysvalloissa rakennetusta jäykkärunkoisesta ilmalaivasta. Sen rakennutti Goodyear-Zeppelin yhtiö Akronissa, Ohiossa ja se otettiin palveluskäyttöön 27. lokakuuta 1931. Sitä käytettiin yhdessä sisaraluksensa USS Maconin (ZRS-5) kanssa jäykkärunkoisten ilmalaivojen teknisen ja operationaalisen laivastokäytön tutkimiseen.
Akron joutui 4. huhtikuuta 1933 ankaraan myrskyyn New Jerseyn rannikolla ja pian keskiyön jälkeen se syöksyi pyrstö edellä mereen. Vain kolme aluksen 76:sta miehistön jäsenestä selvisi onnettomuudesta hengissä. Miehistölle ei ollut aluksessa pelastusliivejä, eikä täytettäviä kumilauttoja, joka osaltaan selittää uhrien suuren määrän.
Akron oli 239 metriä pitkä. Akron käytti lentämiseen Yhdysvalloissa riittoisaa heliumia, jota säiliöön mahtui noin 184 000 kuutiometriä. Eurooppalaiset ilmalaivat käyttivät lentämiseen vetyä; helium on painavampaa mutta sen etuna on palamattomuus. Akronin toimintamatka oli täydessä 70 000 litran bensiinilastissa 16 900 kilometriä. Liikkumiseen Akron käytti kahdeksaa bensiinikäyttöistä 420 kW:n moottoria.
Konjunktio (tähtitiede)

Konjunktio on tähtitieteellinen tapahtuma, jossa kaksi tai useampi planeettaa asettuvat Maasta katsottuna samalle linjalle. Konjunktio voi olla myös planeetan ja Auringon tai Kuun välinen tapahtuma.
Konjunktiot ovat mahdollisia, koska planeetat kiertävät ratojaan suurin piirtein samassa tasossa, mutta aina sitä hitaammin, mitä kauempana Auringosta kohde on.
Tähtitieteellisen määritelmän mukaan kaksi taivaankappaletta on konjunktiossa, kun niiden rektaskensio-koordinaatit ovat yhtä suuret. Arkikäytössä konjunktiolla tarkoitetaan yleensä vain taivaankappaleiden lähekkäin oloa taivaalla.
Aikaisemmin konjunktioiden oletettiin usein olevan ennusmerkkejä tulevista tapahtumista. Nykyäänkin astrologit pitävät konjunktioita merkittävinä tapahtumina. Nykytieteen näkökulmasta ns. Betlehemin tähti saattoi olla Jupiter-Saturnus tai Jupiter-Venus -konjunktio.
Alakonjunktio hetki, jolloin planeetta näkyy samalla suunnalla kuin Aurinko ja on havaitsijan ja Auringon välissä. Maasta katsottuna vain Merkurius ja Venus voivat olla alakonjunktiossa. Yläkonjunktio taas on tilanne, jossa Merkurius tai Venus ovat Auringon takana.
Vaihtamalla paranee

Vaihtamalla paranee (engl. The Switch) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva. Elokuva kertoo nelikymppisestä sinkkunaisesta Kassiesta (Jennifer Aniston), joka päättää että on aika hankkia lapsi, vaikka sitten yksin.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan Anistonille räätälöity Vaihtamalla paranee hukkaa alkuasetelmaansa ladatun potentiaalin erottua tavallista rutiiniromanssia raikkaampana, viistompana ja vähemmän konservatiivisena elokuvana.
Hepolampi (Savitaipale)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 32 000 kuutiometriä eli 0,0000 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Miika J. Norvanto

Miika J. Norvanto (s. 21. syyskuuta 1982) on suomalainen elokuvatuottaja ja -levittäjä. Hän on elokuvatuotanto- ja levitysyhtiö Black Lion Pictures Oy:n toimitusjohtaja. Norvanto on tullut tunnetuksi suomalaisten indie-elokuvien levittäjänä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa Rendel (2017), Samurai Rauni Reposaarelainen (2016), Bunny the Killer Thing (2015) sekä Autolla Nepaliin - Unelmien elokuva (2014), joka voitti vuoden 2015 Jussi-gaalassa yleisön suosikki -palkinnon ns. Yleisö-Jussin. Elokuvateattereissa kohtuullisesti menestyneitä tuotantoja ovat olleet myös Mitä meistä tuli (2009), Käräjävuorentie (2012), Salpa (2013) sekä Anselmi, nuori ihmissusi (2014). Norvannon tuottama Bunny the Killer Thing (2015) nousi yleiseen tietoisuuten elokuvan solmittua kansainvälisen myyntisopimuksen kanadalaisen Raven Banner Entertainmentin kanssa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2015. Lisää kansainvälistystä menestystä Norvanto saavutti, kun Suomen ensimmäinen supersankarielokuva Rendel (2017) pääsi levitykseen lähes 30 maahan ja 650 valkokankaalle Latinalaisessa Amerikassa. 
Norvannon ensimmäinen pitkä elokuva oli harrastajatuotantona ja noin 200 000 markan (33 600 euron) budjetilla tehty Barbaarit menneisyydestä (2001). Elokuva huomioitiin useissa tiedotusvälineissä, sillä se oli 2000-luvun alussa yksi harvoista elokuvateatteriesityksiin päässeistä harrastajatuotannoista. Elokuvaa esitettiin elokuvateatteriesityksissä Sotkamossa, Kajaanissa, Oulussa sekä Tampereella. Lisäksi elokuva kiersi piste-esityksissä eri puolella Suomea ja nähtiin myös RopeConin ohjelmistossa kesällä 2002. Helsingin ensi-ilta järjestettiin keväällä 2002 Helsingin Kino K-13:ssa. Elokuva keräsi esityksissään reilut 2 000 katsojaa. 
Norvanto toimii Sotkamosta käsin ja on lanseerannut käsitettä "Kainuu on Suomen Hollywood".  Ajatuksen taustalla on tuoda elokuvantekijöitä eri puolilta maailmaa Suomen Kainuuseen.

Filmografia

Norvanto on tuottanut ja ohjannut pitkiä elokuvia, lyhytelokuvia, dokumentteja ja televisio-ohjelmia.
Dmitri Utšaikin

Ura

Utšaikin pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Amur Habarovskin kakkosjoukkueessa, Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa kaudella 1998–1999. Kaudella 2000–2001 hän debytoi sen Superliigajoukkueessa, jossa Utšaikin pelasi 15 runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Seuraavalla kaudella 2001–2002 hän pelasi Superliigassa 31 runkosarjaottelua tehopistein 7+6=13. Kaudeksi 2004–2005 Amur putosi sarjatasoa alemmas Vysšaja Ligaan, jossa joukkue pelasi kaksi kautta.
Kaudeksi 2008–2009 Superliigan tilalle perustettiin KHL, jossa Utšaikin pelasi vain kaksi ottelua, kunnes siirtyi ensin sarjatasoa alemmas Jugra Hanty-Mansijskin ja sittemmin Gazovik Tjumenin riveihin. Kaudella 2009–2010 hän jatkoi samassa sarjassa Jermak Angarskin joukkuessa ja kesken kauden 2010–2011 Utšaikin siirtyi Jermakin VHL-joukkueesta Kazakstanin mestaruussarjassa pelaavaan Irtyš Pavlodariin.

Kuolema

Kolmannella kaudellaan 2012–2013 Pavlodarissa, toisessa välieräottelussa Aristan Temirtaun Donatas Kumeliauskas taklasi Utšaikinia voimakkaasti. Hän sai iskun päähänsä, mutta pelasi silti vielä muutaman vaihdon pelissä. Utšaikin oli kuitenkin alkanut voimaan ottelussa huonosti ja hän palasi kotiinsa. Seuraavana yönä Utšaikin meni huonoon kuntoon, vaipui koomaan ja hän kuoli matkalla sairaalaan. Utšaikinin kuolinsyyksi todettiin aivoverenvuoto. Hän oli kuolleessan vain 32-vuotias.
Utšaikinilla oli kuollessaan raskaana oleva vaimo ja pieni tytär.
Imusuonisto

Tehtävät

Imusuoniston tehtäviin kuuluu erilaisten aineiden kuljetus kudoksista verenkiertoon. Imuneste koostuu hiusverisuonista solujen väliseen tilaan tihkuneesta veriplasmasta, joka imeytyy imuhiussuoniin. Samalla imuneste kuljettaa takaisin verenkiertoon verestä kudosnesteeseen joutuneet proteiinit sekä imusolut. Imusuonisto kuljettaa myös joitakin ravintoaineita suolistosta verenkiertoon - erityisen tärkeä rooli sillä on rasvojen kuljetuksessa, sillä ne imeytyvät suolistosta pääasiassa suoliston imusuoniin.
Imunesteen kiertoa ylläpitävät imusuonten seinämien sileät lihakset. Lisäksi imunesteen virtaukseen vaikuttavat painovoima, luustolihasten liikkeet sekä viereisten valtimoiden painepulssit - liikkuminen siis edistää imunesteen virtausta.
Rusokit

Tuntomerkkejä

Pohjoismaissa kasvaa kuusi rusokkilajia, jotka ovat yksivuotisia ruohoja. Niillä on harvoin laitakukkia mykeröissä. Rusokkien pähkylöissä on väkäsekkäitä otia, joilla ne tarttuvat eläimiin.
Muonion Tunturi-Veikot

Muonion Tunturi-Veikot on muoniolainen urheiluseura, joka on merkitty yhdistysrekisteriin 3. helmikuuta 1947. Seuran edustamia urheilulajeja ovat hiihto ja suunnistus. Seuran puheenjohtajana toimii Matti Vuollo.
Muonion Tunturi-Veikot omisti aikoinaan hirsimajan Olostunturilla ja Miljoonatien varrella vuonna 1950 valmistuneen toimitalon, jossa oli sali, näyttämö ja pukusuojat. 1960-luvulla taloon rakennettiin lisäosa (keittiö ja narikka). Talo toimi muoniolaisten kokoontumis- ja huvipaikkana 1970-luvulle saakka, jolloin se vuokrattiin ammattikoulun käyttöön. 1980- luvulla talo toimi jonkin aikaa nuorisotilana, kunnes Muonion Tunturi-Veikot myi sen Rakennusliike Mäkikyrölle. Talo purettiin 2006.
Pandalus montagui

Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuinen P. montagui on tavallisesti alle 10 senttimetriä pitkä, mutta voi kasvaa enimmillään 16 senttimetrin pituiseksi. Yleisväritykseltään se on vaaleanpunainen ja himmeän läpikuultava. Sillä on pitkä, ylöspäin kaartuva otsapiikki, jonka kärjessä on kaksi haaraa ja tyvessä 10–12 hammasta selkäpuolella. Myös selkäkilvessä on terävä piikki aivan silmien alapuolella. Antennipareista ensimmäiset ovat haaroittuneet ja toiset pidemmät kuin ravun ruumis. Takimmaisia antenneja koristaa lisäksi tumma ja vaalea poikittaisjuova.

Levinneisyys ja elinympäristö

P. montagui elää Pohjois-Atlantissa ja Tyynenmeren koillisosissa. Atlantilla levinneisyysalue ulottuu etelässä 50. leveyspiirille ja pohjoisessa Grönlantiin, Islantiin, Färsaarille, Norjaan sekä Britteinsaarille.
P. montagui elää vuorovesivyöhykkeen alapuolella aina sadan metrin syvyyteen asti, mutta sitä on tavattu satunnaisesti jopa 230 metriä syvyydestä. Enimmäkseen se pysyttelee pohjan tuntumassa mutta saattaa yöllä uida lähelle vedenpintaa. Rapu viihtyy yhtä lailla niin kivikkoisessa, hiekkaisessa kuin liejuisessakin merenpohjassa. Se vaeltaa loka- tai marraskuun aikana avomerelle mutta palaa myöhemmin matalan meren alueelle.

Elintavat

P. montagui on protandrinen: lajin kaikki yksilöt syntyvät koiraina mutta niille alkaa kehittyä naaraiden piirteitä 13–16 kuukauden ikäisenä. Naaraat munivat marraskuun ja helmikuun välisenä aikana ja poikaset syntyvät huhti–toukokuussa.
P. montagui syö ravinnokseen pääasiassa polyyppieläimiä, pieniä äyriäisiä sekä monisukasmatoja.

Kalastus ja käyttö

P. montaguin kaupallinen merkitys on vähäinen: sitä kalastetaan keskimäärin 5 000 tonnia vuodessa lähinnä Britanniassa.
Ellsworth-vuoret

Rakenne

Ellsworth-vuoret koostuvat kahdesta erillisestä vuorijonosta. Osia erottaa Minnesotan jäätikkö. Ellsworth-vuorten ikä tunnetaan huonosti. Niiden kiviaines on voimakkasti poimuttunutta sedimenttiä paleotsooiselta maailmankaudelta, mutta vuorten geologia sopii huonosti muuten yhtenäiseen Länsi-Antarktiksen geologiaan. Sen sijaan ne muistuttavat paljon Trans-antarktisia vuoria

Sentinel-vuoret

Jonon pohjoisosan muodostavat Sentinel-vuoret (koordinaatit 78°45′S, 83°00′W). Monet Sentinel-vuorten huipuista nousee yli neljän kilometrin korkeuteen ja jonoon kuuluukin mm. koko Etelämantereen korkein huippu, Vinsonin massiivi (4892m). Muista huipuista mainittakoon suomalaisen Veikka Gustafssonin valloittama Mount Sisu. Vuoriston löysi Lincoln Ellsworth Antarktiksen ylilennollaan vuonna 1935 ja nimesi sen ilmaistakseen vuorten merkityksen maamerkkinä jäätikön keskellä (sana sentinel tarkoittaa vartiomiestä). Vuoristo kartoitettiin vuosina 1958–1961.

Heritage-vuoret

Eteläisen osan muodostavat suhteellisen matalat ja hajanaisesti sijoittuneet Heritage-vuoret (koordinaatit 79°45′S, 83°00′W), joka on noin 160km pitkä ja 48km leveä vuorijono. Vuoriston pohjoisosan näki luultavasti ensimmäisenä Lincoln Ellsworth Antarktiksen ylilennollaan vuonna 1935. Alue ilmakuvattiin ja kartoitettiin vasta vuosina 1961–1966.
Peggy Wood

Mary Margaret "Peggy" Wood (9. helmikuuta 1892 – 18. maaliskuuta 1978) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan The Sound of Musicissa (1965).
New Yorkin Brooklynissä syntynyt Peggy Wood oli kahdesti naimisissa. Hän jäi molemmista avioliitoista leskeksi ja kuoli itse aivoverisuonisairauksiin Connecticutin Stamfordissa 86-vuotiaana.
Ludvig Alexander Wennerström

Ludvig Alexander Wennerström (1848–1909) oli suomalainen pappi. Hän oli Sulkavan kirkkoherra vuodesta 1887, Kangasniemen kirkkoherra vuodesta 1902, Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherra vuodesta 1907.
In Hell

Juoni

Amerikkalainen Kyle LeBlanc (Van Damme) löytää vaimonsa murhattuna Venäjältä. Murhaaja jätetään tuomitsematta, jolloin LeBlanc päättää ottaa oikeuden omiin käsiinsä. Rakkaansa kuoleman kostanut LeBlanc joutuu pahamaineiseen vankilaan, jossa vartijoiden viihdettä on järjestää vankien välisiä tappeluita.

Suomessa

Suomessa elokuvan televisioensi-ilta oli 27. elokuuta 2009 MTV3:lla.
Mario Valery-Trabucco

Ura

Valery-Trabucco kävi vuodet 2006–2010 Union Collegea. Kausi 2009–2010 oli hänelle siellä paras, kun hän teki tehot 23+22=45. Hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin sekä valittiin kauden päätteeksi ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2010 Valery-Trabucco pelasi kaksi AHL-ottelua Adirondack Phantomsin riveissä. Heinäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen sopimuksen TPS:n kanssa. Kausi TPS:ssa oli vaikea. Hän teki 57 ottelussa 19 pistettä ja jäi tehotilastossa peräti peräti 23 maalia miinukselle. Kaudeksi 2011–2012 Valery-Trabucco siirtyi TPS:sta Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin.
Hinrich Johannes Rink

Hinrich Johannes Rink (26. elokuuta 1819 Kööpenhamina – 15. joulukuuta 1893 Christiania) oli tanskalainen geologi ja Grönlannin tutkija. Rink opiskeli 1840-luvulla muun muassa fysiikkaa ja kemiaa, mutta päätyi Grönlantiin tutkimaan maan perinteitä ja jäätiköitä. Rink teki vuosina 1848–1851 retken Grönlantiin, ja teki sen aikana havaintoja muun muassa jään reunan muuttumisesta. Rink päätteli laajan sisämaan jäätikköalueen syöttävän viittä mereen laskevaa jäävirtaa. Näin ollen hän oli yksi nykyisen jäätikkötieteen edelläkävijoitä.
Münchenin joulumarkkinat

Münchenin joulumarkkinat on perinteinen joulunalusajan tapahtuma Münchenissä Saksassa. Markkinoiden juuret ulottuvat 1300-luvulle asti, kaupungin kirjoissa vanhin maininta joulumarkkinoista on vuodelta 1642.
Perinteisimmät markkinat ovat Marienplatzilla vanhan kaupungin ytimessä. Kaupungissa on myös muita pienempiä toreja. Markkinata avataan ensimmäistä adventtia edeltävänä perjantaina, jolloin suureen joulukuuseen sytytetään valot. Kuusen juurella on yli 140 markkinakojua, joissa myydään puusta veistettyjä joulukoristeita, lasipalloja, koruja ja käsiteollisuustuotteita. Varsinaisen markkinatorin takana on seimitori, jossa myydään hahmoja jouluseimeä varten. Torilla nautitaan myös hehkuviiniä ja perunakakkuja.
Vuosittain markkinoilla käy noin 2,9 miljoonaa kävijää.
Kristián Pospíšil

Seuraura

Pospíšil pelasi kaudella 2011–2012 kotikaupunkinsa seuran HKm Zvolenin B-nuorissa, josta hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Itävaltaan EC Red Bull Salzburgin organisaatioon. Pospíšil pelasi kautensa pääosin RB Hockey Akademien B-nuorissa. Hän oli 24 syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä. Kauden 2013–2014 Pospíšil pelasi pääosin RB Hockey Juniorsissa Venäjän nuorten sarja MHL:ää, mutta osan kaudestaan myös EC Salzburgin A-nuorissa monikansallisessa EBYSL-liigassa. Kauden 2014–2015 hän pelasi kokonaan MHL:ää RB Hockey Juniorsissa, jonka paras pistemies Pospíšil oli tehoilla 20+29=49. Hän voitti koko liigan jäähypörssin 161 minuutillaan. Pospíšil edusti Red Bullia kauden aikana myös Junior Club World Cupissa.
QMJHL-joukkue Blainville-Boisbriand Armada varasi Pospíšilin 46. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016, jolloin Pospíšil voitti Armadan sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 25+15=40. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi varaamattomana pelaajana eli ns. tender -sopimuksella USHL-junioriliigan Sioux City Musketeersiin. Pospíšil oli tehoilla 15+25=40 joukkueen paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies. Pudotuspeleissä hän oli Musketeersin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+9=14.
Heinäkuussa 2017 Pospíšil teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen AHL-sopimuksen Toronto Marliesin kanssa. Samana syksynä NHL-varaamaton Pospíšil osallistui seuran emojoukkueen, NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin harjoitusleirille. Hän pelasi kaudella 2017–2018 kaksi AHL-ottelua tehopistein 1+1=2, mutta suurin osa Pospíšilin kaudesta eteni kuitenkin ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin vahvuudessa. Hän teki siellä 51 runkosarjaottelussa tehot 13+13=26. Heinäkuussa 2018 Pospíšil teki Marliesin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän osallistui samana syksynä taas Maple Leafsin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Lokakuussa Marlies lähetti Pospíšilin ECHL-joukkue Newfoundland Growlersin vahvuuteen, mutta hän ei lopulta pelannut loukkaantumisen vuoksi otteluakaan kaudella 2018–2019.
Huhtikuussa 2019 Pospíšil siirtyi kesäkuun puoliväliin asti ulottuvalla try-out -sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Juuri ennen koejaksonsa päättymistä hänen try-outiaan jatkettiin elokuun loppupuolelle saakka. Jo ennen elokuun puoliväliä Pospíšil sai Lukkoon lopulta 1+1-vuotisen sopimuksen.

Maajoukkueura

Pospíšil pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän jakoi Slovakian sisäisen tehotilaston voiton Jakub Meliškon ja Erik Černákin kanssa lukemalla +2.

Muuta

Pospíšilin isoveli Michal ja pikkuveli Martin ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Martin pelaa hyökkääjänä NHL-seura Calgary Flamesin organisaatiossa.
Lohikäärmeen ritarikunta

Lohikäärmen Ritarikunta oli kunniaritarikunta valituille aateliston jäsenille. Unkarin kuningas Sigismund, josta tulisi myöhemmin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, perusti sen vuonna 1408. Se perustettiin ristiretkeläisritarikuntien malliin, eli taistelemaan epäuskoisia vastaan ja eritysesti ottomaaneja vastaan.
Ritarikunta kukoisti ensimmäisen puoliskon 1400-lukua enimmäkseen Saksassa ja Italiassa. Sigismundin kuoleman jälkeen (1437) sen tärkeys laski Länsi-Euroopassa, mutta Konstantinopolin kaaduttua vuonna 1453 se jatkoi rooliaan Unkarissa sisältäen Kroatian, Bosnian, Bulgarian, Serbian ja Romanian, koska tämä alue kohtasi ottomaanien pääjoukot.
Vlad II Dracul, Vlad Seivästäjän isä, Draculan esikuva, oli myös järjestön jäsen.
Suoruumis

Suoruumis on suosta löytynyt ihmisruumis. Tässä artikkelissa käsitellään soista löytyneitä muinaisia vainajia, joiden tutkimus kuuluu arkeologian piiriin.
Tietynlaiseen suohon upotetut ruumiit säilyvät huomattavan hyvin verrattuna maahan hautaamiseen, sillä sellaisessa suossa on hyvin vähän happea. Tällaisia soita on lähinnä Luoteis-Euroopassa, josta on myös valtaosa suoruumiista löydetty. Vain jotkut balsamoidut tai jäätyneet vainajat ovat säilyneet yhtä hyvin tai paremmin kuin hyvin säilyneet suoruumiit. Monet suoruumiit ovatkin arkeologian kannalta kiinnostavia siksi, että niissä on säilynyt pehmytkudoksia, kuten ihoa ja sisäelimiä.
Muinaisia suoruumiita on löydetty Luoteis-Euroopasta sadoittain. Huomattavan useissa näistä on väkivallan merkkejä. On arveltu, että ainakin osa olisi uhrattu tai teloitettu suohon. 
Suomesta tunnetaan ainakin yksi suo, Leväluhta, josta on löytynyt esihistoriallisia ruumiita. Suomen suot eivät kuitenkaan säilytä ruumiita yhtä hyvin kuin monet Luoteis-Euroopan suot. Niinpä Leväluhdan vainajista on jäljellä lähinnä vain luita ja luiden osia.
John Michael Talbot

John Michael Talbot (8. toukokuuta 1954, Oklahoma City, Oklahoma, Yhdysvallat) on roomalaiskatolinen munkki, laulaja-lauluntekijä ja kitaransoittaja. Hän on katolisen kirkon suosituin laulaja. Hän perusti luostarin The Brothers and Sisters of Charity (Laupeuden Veljet ja Sisaret) Arkansas'ssa (Yhdysvallat).
Manuel Onwu

Seurajoukkueura

Onwu pelasi kaudella 2006–2007 Tercera Divisiónin Tudelanossa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Osasuna B:hen, josta hänet kuitenkin lainattiin kaudeksi 2007–2008 Iruñaan (36:ssa Tercera Divisiónin ottelussa 19 maalia) ja alkukaudeksi 2008–2009 Alziraan (neljässä Segunda División B:n ottelussa yksi maali). Onwu pelasi lainapestien jälkeen Osasuna B:ssä Segunda División B:tä, kunnes hänet nostettiin Osasunan edustusjoukkueeseen.
Onwu pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 11. maaliskuuta 2012 Athletic Bilbaota vastaan. Otteluja kertyi kauden 2011–2012 aikana neljä, mutta maaleja ei vielä yhtään. Seuraavalla kaudella hän kuitenkin teki ensimmäisen maalinsa – kauden ensimmäisessä ottelussaan – 10. marraskuuta 2012 Espanyolin verkkoon 77:nnellä minuutilla tultuaan kentälle kymmenen minuuttia aiemmin.