801 Naval Air Squadron

Ensimmäinen laivue

801 laivue perustettiin 3. huhtikuuta 1933 Kuninkaallisten ilmavoimien 401. lentueesta Netheravonissa kalustonaan kolme Fairey Flycatcheria ja kuusi Hawker Nimrodia. Laivue liitettiin 8. toukokuuta HMS Furiousille. Laivue vaihtoi helmikuussa 1934 Flycatcherit Hawker Ospreyksi ja laivueen Nimrodit poistettiin lokakuussa 1936 palveluksesta. Laivueen kalusto vaihdettiin maaliskuusta 1939 Blackburn Skua ja helmikuusta 1939 Gloster Sea Gladiatoreiksi. Laivue siirrettiin 18. helmikuuta HMS Courageousille laskeutumiskoulutuslaivueeksi. Laivue siirrettiin 24. toukokuuta Amiraliteetin valvontaan ja samalla se luokiteltiin toisen luokan laivueeksi (koulutuslaivue) ja numeroitiin uudelleen 769 laivueeksi.

Toinen laivue

Laivue perustettiin uudelleen 15. tammikuuta 1940 Donibristlessä komentajanaan H. P. Bramwell. Perustettaessa laivueen kalustona oli kuusi Blackburn Skua hävittäjäpommittajaa. Laivue liitettiin HMS Ark Roylille ja se operoi huhtikuussa Norjan rannikolla. Norjan operaatioiden jälkeen laivue siirrettiin HMS Furiousille ja sen kalustoksi lisättiin kuusi Blackburn Rocsia, jotka kuitenkin korvattiin Blackburn Skua koneilla. HMS Furiousilta laivue siirrettiin maihin ja lakkautettiin siirtämällä koneet ja henkilökunta 800 laivueen X lentueeseen.

Kolmas laivue

801 NAS perustettiin uudelleen 1. elokuuta 1941 Yeoviltonissa. Laivueen kalustona oli 12 Hawker Sea Hurricanea. Laivue siirrettiin Hatstonin lentotukikohtaan suojaamaan Scapa Flown laivastotukikohtaa. Laivue liitettiin toukokuussa 1942 HMS Argukselle, jonka mukana se siirtyi Välimerelle. Välimerellä laivue siirtyi HMS Eaglelle suojaamaan Maltan saattueita. Laivue oli edelleen tukialukselle sen tullessa torpedoiduksi 11. elokuuta 1942. Koneensa menettäneen laivueen henkilöstö siirrettiin muihin laivueisiin ja laivue lakkasi olemasta.

Neljäs laivue

801 NAS perustettiin uudelleen väliaikaisena komentajanaan F R A Turnbull, DSC 7. syyskuuta 1942 Strettonissa kalustonaan 12 Supermarine Spitfireä. Kalusto vaihdettiin kuitenkin nopeasti Spitfiren tukialusversioon Supermarine Seafire Ib:hen ja muutamaan Seafire IIc:hen. Laivue liitettiin lokakuussa HMS Furiousille suojaamaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Tämän jälkeen laivue siirrettiin Hatstoniin suojaamaan Scapa Flowta ja toisinaan se liitettiin Kotilaivastoon liitetyille tukialuksille suojaamaan saattueita.
Laivue oli suojaamassa laivasto-osastoa, joka hyökkäsi huhti-toukokuussa 1944 Norjan vuonoissa piileksivää saksalaista taistelulaivaa Tirpitziä vastaan. Laivueen kalusto vaihdettiin toukokuussa Seafire L.III:een.
Laivue liitettiin lokakuussa 1944 HMS Implacablen 30. Laivaston hävittäjälennostoon ja samalla laivueen vahvuus nostettiin 24 koneeseen. Tukialuksen mukana laivue siirtyi toukokuussa 1945 osaksi Brittiläistä Tyynenmeren laivastoa. Laivue osallistui Trukin pommitukseen ja hyökkäyksiin Japanin kotisaarten vesillä havaittuja kohteita vastaan.
Laivaston hävittäjälennostoista muodostettiin kesäkuussa 1945 tukialuslentorykmenttejä (engl. Carrier Air Group), jolloin HMS Implacablen laivueista muodostettiin 8. tukialuslentorykmentti. Laivue lakkautettiin 1946.

Viides laivue

Laivue perustettiin uudelleen 1. heinäkuuta 1947 RNAS Fordissa kalustonaan De Havilland Sea Hornet F.Mk 20 -koneet. Laivue siirtyi 1948 RNAS Culdroseen ja edelleen seuraavana vuonna RNAS Lee-on-Solentiin. Tuona aikana laivue palveli muutamaan otteeseen HMS Implacablella, jolla se suoritti syyskuussa 1949 myös ensimmäisen katapulttilaukaisunsa.
Laivue suoritti 1950 kevätpurjehduksen HMS Implacablella ja edelleen myöhemmin samana vuonna toisen purjehduksen HMS Indomitablella. Laivueen kalustoksi vaihdettiin Sea Hornet PR.Mk 22 -koneet vuoden 1950 alussa. Kalusto vaihdettiin huhtikuussa edelleen Hawker Sea Fury FB.11 -koneisiin. Laivue palveli Sea Fury kalustolla Korean sodassa. Hawker Sea Hawk F.B.3 -koneet saatiin palvelukseen laivueessa 1954.

Kuudes laivue

Laivueen perustettiin uudelleen 28. tammikuuta 1980 RNAS Yeoviltonissa kalustonaan kahdeksan Hawker Siddeley Sea Harrier konetta. Laivue palveli HMS Invinciblellä Falklandin sodassa. Laivueen kalustona oli kahdeksan Sea Harrier FRS.1 konetta. Laivueen komentaja komentaja N D Ward ampui alas kolme Argentiinan ilmavoimien konetta. Laivue lakkautettiin 31. maaliskuuta 2006 Yeoviltonin lentotukikohdassa.