google/wiki40b huggingface dataset:
Vähä Mustjärvi (Asikkala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Paljärven valuma-alueeseen (14.144) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,8 metriä mpy.
Colin Todd

Ura

Pitkällä pelaajaurallaan Todd edusti Sunderlandia (1966–1971), Derbyä (1971–1978), Evertonia (1978–1979), Birminghamia (1979–1982), Nottingham Forestia (1982–1984), Oxford Unitedia (1984), Vancouver Whitecaps (1984) ja Lutonia (1984). Hän pelasi myös Englannin maajoukkueessa vuosina 1972–1977 27 ottelun verran.
Valmentajaurallaan Todd on luotsannut kotimaassaan Middlesbroughia (1990–1991), Boltonia (1995–1999), Swindonia (2000), Derbyä (2001–2002), Bradfordia (2004–2007) sekä Darlingtonia (2007–2009).
Heinäkuussa 2012 Todd palasi tanskalaisen Randersin päävalmentajaksi luotsattuaan seuraa aiemmin vuonna 2009. Toddin johdolla Randers on menestynyt Tanskassa hyvin ja kaudella 2012/13 seura sijoittui liigassa kolmanneksi, mikä on Randersin paras saavutus. Seura eteni finaaliin myös Tanskan cupissa, mutta hävisi mestaruduen Esbjergille 1–0. Randers pelasi Toddin alaisuudessa myös Eurooppa-liigan karsinnoissa kausilla 2013/14 ja 2015/16. Todd jätti Randersin kauden 2015/16 jälkeen.
Heinäkuussa 2016 Todd teki yksivuotisen sopimuksen Esbjerg fB:n kanssa. Kokeneen englantilaisvalmentajan opeilla Esbjerg putosi kärjen vauhdista jo Tanskan liigan syyskaudella. Joukkue vajosi putoamiskamppailuun ja heikkojen tulosten myötä seura erotti Toddin tehtävistään joulukuun alussa 2016.
Vesihilpi

Ulkonäkö ja koko

Vesihilpi on monivuotinen, tanakka ja kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on juurehtiva, runsaasti rönsyilevä ja sen tyvi on polvekas. Litteät, tasasoukat lehdet ovat 5–15 mm leveitä ja lyhyehköjä. Röyhy on sirottavahaarainen ja 5–10 cm pitkä. Tavallisesti yksikukkaisten tähkylöiden väri vaihtelee sinipunaisesta vihertävänkirjavaan. Kaleet ovat pieniä, ulkohelve vihneetön. Vesihilpi kukkii heinä-elokuussa.
Vesihilpi leviää paitsi rönsyjensä avulla, myös siemenistä, jotka leviävät vesivirtausten, lintujen ja ihmisten kuljettamina.

Levinneisyys

Vesihilpi on levinnyt varsin laajalle alueelle. Sitä tavataan lähes koko Euroopasta lukuun ottamatta Pyreneiden niemimaan länsiosia, Fennoskandian sisämaa-alueita ja Pohjois-Venäjää. Lajia tavataan myös Aasiassa Lähi-Idästä ja Kaukasiasta Itä-Siperiaan. Pohjois-Amerikassa vesihilpi kasvaa mantereen koilisosissa sekä Kalliovuorilla. Lajia tavataan myös Tulimaasta Etelä-Amerikan eteläkärjestä. Suomessa vesihilven esiintymät keskittyvät Oulun seuduille Raahesta Iihin ja Oulujoen vartta seuraten sisämaahan. Yksittäisiä havaintoja on myös Lapista. Lajia on tavattu myös Etelä-Suomesta lähinnä Suomenlahden rannikkoseuduilta, mutta nämä esiintymät ovat kadonneet.

Elinympäristö

Vesihilpi kasvaa monenlaisissa kosteissa paikoissa, kuten esimerkiksi lähteissä, lähdepurojen varsilla, savisissa tihkupaikoissa, ojissa, kaivannoissa ja kosteikoissa. Lajin kasvupaikkoija Suomessa uhkaavat kuivatus sekä laidunnuksen loppumista seuraava umpeenkasvu.
Iso Ahvenlampi (Joutsa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,1 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Haapajoen valuma-alueeseen (14.237) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125 metriä mpy.
Yläinen-Lortikka

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee erämaassa Vahtervuoren, Lortikanvuoren ja Kurkilamminvuoren välisessä laaksossa. Lampi vaikuttaa kaksiosaiselta, mutta ainakin sen kapeimman kohdan ylittää silta. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja se rannat ovat metsämaata. Lortikan vuokrakämppä sijaitsee lammen pohjoisrannalla ja yksi sen lisärakennuksista etelärannalla. Sinne tulee polku metsäautotien parkkipaikalta, joka alkaa yhdystieltä 3284. Järven ympäri kiertää kävelypolku.

Luontoarvoja

Lampi ja sen rannat ympäristöineen kuuluvat Isojärven kansallispuistoon. Lortikan kämppälle tulee metsäautotieltä polkuja ja maastopyöräilyreitti. Lortikan kämppä on varaustupa, jonka yhteydessä on nuotiopaikka. Toinen nuotiopaikka on lammen eteläpäässä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,6 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ojia, mutta se laskuoja seuraa laaksonpohjaa ja virtaa Alinen-Lortikkaan läpi Kurkijärveen.
Rengasripsimonni

Ulkonäkö ja koko

Rengasripsimonnien pohjaväri on kellanharmaa, ja siinä on tummia kuvioita. Nuoren yksilön kuviot ovat pilkkuja, mutta aikuisilla ne muuttuvat renkaiksi. Rasvaevä (takimmainen selkäpuolen evä) on huomattavan suurikokoinen. Kala kasvaa 18 cm pitkäksi.
Sukukypsiksi tullessaan ne ovat noin 12 cm pitkiä.

Elinympäristö

Rengasripsimonnit elävät Afrikassa Senegal-, Gambia-, Niger-, Volta-jokien ja Tšadjärven vesistöissä. Akvaariokauppaa varten kaloja kasvatetaan kaukoidässä.
The Lone Ranger

The Lone Ranger on yhdysvaltalainen George W. Trendlen ideoima ja Fran Strikerin käsikirjoittama pitkäikäinen radio- ja televisiosarja. Radiossa sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin 30. tammikuuta 1933 ja viimeinen 3. syyskuuta 1954. Radiosarjaa tehtiin kaikkiaan 2 956 jaksoa. Televisiossa sarjaa esitettiin vuosina 1949–1957.
Sarja kertoo Texas Ranger John Reidista ja hänen intiaanikumppanistaan Tontosta. Sarjan tapahtumat sijoittuvat villiin länteen.
Sarjan radioversio on päässyt Radio Hall of Fameen.
Hahmo tunnetaan Suomessa nimellä Yksinäinen ratsastaja.

Elokuvissa

Lone Ranger on esiintynyt myös elokuvasovituksissa. Vuoden 1981 version Yksinäinen ratsastaja (engl. The Legend of the Lone Ranger) ohjasi William A. Fraker. Heinäkuussa 2013 saa ensi-iltansa Gore Verbinskin ohjaama ja Jerry Bruckheimerin tuottama elokuvasovitus The Lone Ranger, jossa nimihenkilöä esittää Armie Hammer ja Tontoa Johnny Depp.
Suomessa vuonna 1971 valmistuneessa Spede Pasasen tuottamassa komediaelokuvassa Hirttämättömät Yksinäistä ratsastajaa alias Lonely Rideriä esittää Vesa-Matti Loiri ja Tontoa Simo Salminen.
NS Arktika

Tulipalo

9. huhtikuuta 2007 aluksella syttyi tulipalo, joka tuhosi kolme hyttiä ja vioitti sähkölaitteita. Aluksen ydinreaktori ei vaurioitunut. Tulipalon sattuessa Arktika oli Karanmerellä, josta se palasi Murmanskiin. 
Lopullisesti alus poistettiin käytöstä lokakuussa 2008.
Antoine Laurent de Jussieu

Antoine Laurent de Jussieu (1748–1836) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hän toimi 1770-luvulta alkaen Jardin du Roin ja Muséum national d'Histoire naturellen kasvitieteen professorina. Antoine Laurent de Jussieu kehitti kasvien luokittelujärjestelmää ja määritteli ensimmäisenä heimokäsitteen kasvitieteessä. Jussieu myös laati tieteelliset kuvaukset aikakautenaan tunnetuille kasviheimoille. Hänen pääteoksensa olivat Genera plantarum secundum ordines naturales disposita (1789–1805) ja Principes de la méthode naturelle des végétaux (1824). 
Antoine Laurent de Jussieun virallinen auktorilyhenne on Juss. Hänen kuvaamistaan heimoista monet ovat nykyäänkin käytössä, ja Jussieu on kymmenien kukkakasviheimojen tieteellisten nimien auktori, esimerkiksi kaktus-, kanerva-, kello-, kohokki-, kurjenmiekka-, kurkku-, kuusama-, kämmekkä-, leinikki-, lemmikki-, lilja-, matara-, sara-, tatar-, tyräkki- ja vehkakasvien.
Tiponen

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,9 metriä mpy.
Kahdeksankulmio

Kahdeksankulmio eli oktagoni on monikulmio, jossa on kahdeksan kulmaa ja sivua. Kahdeksankulmion kulmien summa on 1080 astetta. Säännöllisen kahdeksankulmion kaikki sivut ovat yhtä pitkiä ja sen jokainen kulma on 135 astetta.
Useissa maissa tieliikenteen pakollinen pysähtyminen -liikennemerkki (STOP-merkki) on kahdeksankulmion muotoinen.
Emma-palkinnot 2015

Emma-palkinnot 2015 jaettiin Emma-gaalassa Barona-areenalla 27. helmikuuta 2015. Gaalan juonsi Elina Kottonen ja se esitettiin suorana MTV3-kanavalla. Gaalassa esiintyivät Isac Elliot, Haloo Helsinki!, Robin, JVG, Stam1na, Kasmir, Janna sekä Kaija Koo.
Brad Whitford

Ura

Whitford opiskeli Berklee College of Musicissa. Ennen Aerosmithiin liittymistä vuonna 1971 Whitford soitti yhtyeissä Symbols of Resistance, Teapot Dome ja Earth, Inc, hän korvasi Aerosmithin alkuperäisen kitaristin Ray Tabanon.
Euroopan jalkapalloliiton maapisteranking

UEFAn maapisteranking (engl. UEFA coefficient) on Euroopan jalkapalloliiton UEFAn ranking-systeemi kansallisille sarjoille sekä maa- ja seurajoukkueille.

Kansalliset sarjat

Kansallisten pääsarjojen arvojärjestyksen perusteella päätetään, minkä verran joukkueita ja mille kierrokselle kustakin sarjasta pääsee osallistumaan UEFAn järjestämiin eurocup-kilpailuihin eli Mestarien liigaan ja UEFA Cupiin (kaudesta 2009/10 lähtien Euroopan liiga). Ranking-pisteet vaikuttavat vasta vuoden päähän seuraavalle kaudelle, esimerkiksi vuoden 2007 listan perusteella määritellään joukkuemäärät kaudella 2008/2009.
Pisteet määräytyvät kunkin maan joukkueitten menestymisen perusteella Mestarien liigassa ja UEFA Cupissa sekä niiden karsinnoissa viimeisen viiden vuoden ajalta. Maapisteitä jaetaan voitosta kaksi ja tasapelistä yksi, Karsintaotteluissa pistemäärät on puolitettu. 
Kullakin kaudella jaettava yhteispistemäärä jaetaan kustakin maasta osallistuvien joukkueitten kesken.  Lisäksi bonuspisteitä saa Mestarien liigan lohkovaiheeseen selviytymisestä (3), Mestarien liigan lohkovaiheesta jatkoon pääsystä ja sekä Mestarien liigassa että UEFA Cupissa puolivälieriin, välieriin ja loppuotteluun pääsystä.

Maajoukkueet

Maajoukkuerankingissa UEFA otti kesällä 2008 käyttöön uuden systeemin. Pelatusta ottelusta saa 10 000 pistettä, voitosta 30 000, voitosta rangaistuspotkukilpailun jälkeen 20 000 ja tasapelistä 10 000 pistettä (myös hävityn rangaistuspotkukilpailun jälkeen). Pisteisiin lasketaan viimeisen viiden vuoden ajalta MM- ja EM-kisojen lopputurnaus- ja karsintaottelut. Lopputurnaus- ja jatkokarsintaotteluista jaetaan lisäpisteitä 6 000–38 000 pistettä. Tehdystä maalista saa 501 ja päästetystä maalista menettää 500 pistettä. Pisteet jaetaan pelattujen otteluitten määrällä. Viimeisen turnauksen pisteet tuplataan.

Seurajoukkueet

Seurajoukkuerankingin pisteisiin lasketaan viimeisen viiden vuoden ajalta eurocup-kilpailuissa pelatut ottelut sekä kolmasosa kansallisten sarjojen rankingin pisteitä. Karsintaottelujen pisteitä ei lasketa. Seurajoukkuerankingin perusteella määritetään, mihin arvontakoriin joukkue sijoitetaan Mestarien liigan lohkoarvonnassa sekä UEFA Cupin karsintojen aloituskierros.
Huittipenkoja

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan huittipenkoja on noin 26–30 cm. Huittipenkojan selkä, siivet ja pitkä pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Pää ja kaula ovat mustat ja pään sivuilla on suurikokoiset valkeat laikut. Päälaella on musta töyhtö. Vatsa on linnulla musta. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään.Nuoret linnut ovat väriltään aikuisia vaaleampia. Harvinaisempi mustakurkkupenkoja (Psophodes nigrogularis) muistuttaa huittipenkojaa, mutta on pienikokoisempi ja töyhtö on väriltään oliivinvihreä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Huittipenkojaa tavataan Itä-Australian rannikolla pohjoisesta Queenslandista Victorian osavaltioon. Lajin elinympäristöä ovat kosteat sademetsät eukalyptusmetsät ja pensaikot lähellä vesialueita. Usein laji piisleskelee tiheän kasvillisuuden suojissa.

Elintavat

Huittipenkojien laulu on helposti tunnistettava. Koiraan kutsu on pitkä piiskansivallusta muistuttava ääni, johon naaras vastaa. Huittipenkojan pesimäkausi sijoittuu heinäkuusta joulukuulle. Pesimökaudella samalla parilla voi olla kaksi pesuetta. Kuppimainen pesä rakennetaan puuhun risuista kaarnan paloista ja heinistä. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita vai se hautoo. Koiras osallistuu poikasten ruokintta. Haudonta kestää noin 18 päiää ja poikaset poistuvat pesästään vajaan kahden viikon kuluttua kuoriutumisestaan. ¨
Huittipenkojan ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä ja muista selkärangattomista, joita se etsii maasta. Linnut ruokailevat yksin, pareitain tai pienissä ryhmissä.
Elias Hämäläinen

Katumuusikon ura

Ennen X Factor -kilpailuun osallistumista Hämäläinen ehti toimia useita vuosia katumuusikkona. City-lehti nimesi hänet Helsingin parhaaksi katusoittajaksi vuonna 2006. Hän esiintyi kitaransa kanssa mm. Rautatientorilla sekä silloisen Kaisaniemen (nykyään Helsingin Yliopisto) metroaseman Opintoputkessa, jossa hänen soittoaan kuvattiin myös X Factor -ohjelman insertteihin. Kesäkuusta 2011 lähtien Hämäläinen on toiminut silloin tällöin katumuusikkona, keikkojen ohessa.

Gusto-yhtye

Ennen X Factoria Hämäläinen toimi  alternative rock -yhtye Guston vokalistina ja kitaristina. Kesällä 2008 perustetussa yhtyeessä soittivat myös Markus Hämäläinen sekä Mikko Heikkilä, Kari Heininen ja Tuomas Laivaara. Gusto on esiintynyt mm. Helsingin Taiteiden yössä Hitlantis-musiikkipalvelun tapahtumassa vuonna 2009. Hämäläisen debyyttialbumin kappale ”Se vain ois liian ikävää” on suomenkielinen versio Guston Hitlantiksessa julkaistusta (tosin myöhemmin palvelusta poistetusta) demokappaleesta ”It's Not Too Late”.

Huumerikos

Hämäläinen tuomittiin vuonna 2002 sakkorangaistukseen nuorena henkilönä tehdystä huumausainerikoksesta. Hän yritti 17-vuotiaana salakuljettaa Alankomaista Suomeen yli 26 kiloa khat-huumetta, luullen omien sanojensa mukaan kuljettavansa salaattia. Hämäläiselle ei tullut tapahtumasta merkintöjä rikosrekisteriin. Hämäläinen pyysi kotisivuillaan anteeksi ”nuoruuden hölmöilyjä”.
Press Color

Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. Lizzy Mercier Descloux ellei toisin mainita.
Himi

Historia

Prefektuurijärjestelmän tullessa käyttöön 1871, liitettiin Himi osaksi Kanazawan prefektuuria. Kanazawan jakautumisesta Toyaman prefektuurin muodostumiseen 1883 saakka, Himi kuului Ishikawan prefektuuriin. Himin kaupunki muodostettiin 1889 ja piirikunta 1896. Himin rajat muuttuivat kolme kertaa kunnes vakiintuivat nykyisille paikoilleen 1954. Toyaman prefektuurin vanhin hautakammio, Kofun-kauden alusta peräisin oleva Yanagida-Nunoo-Yama sijaitsee Himissä.
Marjatta Snellman

Marjatta Snellman on suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän on tehnyt pitkäjänteistä työtä eläinten hyvinvoinnin edistämiseksi
erityisesti koirien jalostuksessa ja diagnostisen kuvantamisen uranuurtaja eläinlääketieteessä. 
Hän ollut mukana Opaskoirakoulun toiminnassa
vuodesta 1978 ja oli perustamassa Suomen Kennelliiton jalostustieteellistä toimikuntaa.
Martin Birch

Martin Birch on brittiläinen musiikkituottaja, joka on työskennellyt useiden suosittujen yhtyeiden kanssa. Hän on tuottanut mm. Deep Purplen, Rainbow'n, Black Sabbathin, Iron Maidenin, Whitesnaken ja Blue Öyster Cultin levyjä. Hän työskenteli myös ääniteknikkona The Facesin sekä Fleetwood Macin varhaisilla julkaisuilla.
Birch jäi eläkkeelle vuonna 1993 tuotettuaan Iron Maidenin Fear of the Dark -albumin.
Kuuluisimpia Birchin tuottamia levyjä ovat mm. Deep Purplen Machine Head, Iron Maidenin The Number of the Beast, Black Sabbathin Heaven and Hell, Whitesnaken Ready an' Willing sekä Rainbow'n Rising.

Muuta

Deep Purplen Deep Purple in Rock -albumin kappale ”Hard Lovin' Man” on omistettu Birchille.
Giannoúlis Chalepás

Giannoúlis Chalepás (kreik. Γιαννούλης Χαλεπάς) (14. elokuuta 1851 – 15. syyskuuta 1938) oli kreikkalainen kuvanveistäjä ja modernin kreikkalaisen taiteen merkittävä vaikuttaja.

Koulutus

Chalepás syntyi Tínoksen saarella Kreikassa ja opiskeli Ateenan taidekoulussa kuvanveistoa vuosina 1869–1872. Sen jälkeen hänet hyväksyttiin Munchenin taideakatemiaan, jossa hänen töitään arvostettiin suuresti. Hän voitti jopa palkintoja siellä ollessaan. Monet Chalepásin veistoksista liittyivät mytologiaan ja hänen työnsä tyylisuunta oli uusklassismi.

Mielenterveys

Chalepás palasi Ateenaan vuonna 1872, jossa hän perusti työpajan jossa veisti kuvia. Vuonna 1878 hän sai hermoromahduksen ja alkoi tuhota veistoksiaan. Hän myös yritti itsemurhaa useamman kerran. Hänen mielenterveytensä paheni, ja kymmenen vuoden kuluttua 1888 hän joutui mielisairaalaan, jossa oli neljä vuotta. Päästyään mielisairaalasta, hän muutti äitinsä luo asumaan. Hänen äitinsä syytti Chalepásin veistoksia tämän mielisairaudesta, ja kielsi poikaansa veistämästä, tuhoten kaiken mitä tämä loi.

Myöhemmin

Chalepásin äiti kuoli vuonna 1916, jolloin Chalepás alkoi taas veistämään. Hänellä ei kutenkaan ollut paljon varoja pitkän tauon jälkeen. Hän loi kuitenkin suhteita varakkaiisiin Ateenan seurapiireihin, ja hänen suosionsa kasvoi taas. Vuonna 1925 Chalpesin veistoksia esiteltiin taidenättelyssä, jonka seurauksena hän sai Ateenan Akatemialta palkinnon. Hän muutti takaisin Ateenaan vuonna 1930, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi elämänsä viimeiset kahdeksan vuotta, kunnes hän kuoli syyskuun 15. vuonna 1938. Chalepás on haudattu Ateenan ensimmäiselle hautausmaalle.
Enrique Fernández

Peliura

Fernández edusti suurimman osan peliurastaan uruguaylaista Nacionalia. Hän kuului myös Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 1935 voittaneeseen Uruguayn maajoukkueeseen. Myöhemmin samana vuonna hän siirtyi Espanjaan Barcelonan joukkueeseen, jossa hän voitti kahdesti Katalonian-mestaruuden ja ylsi Espanjan cupin loppuotteluun.
Barcelonan-vuosinaan Fernández pelasi myös muutamia otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa. Espanjan sisällissodan alkaessa Fernández oli vierailemassa kotimaassaan, jonne seura kehotti häntä jäämään. Peliura päättyi lopulta vakavaan polvivammaan.

Valmennusura

Päätettyään peliuransa Fernández ryhtyi valmentajaksi, ja vuonna 1946 hän luotsasi Nacionalin Uruguayn liigamestariksi. Seuraavana vuonna hän palasi Barcelonaan ja johti joukkueen kahteen peräkkäiseen liigamestaruuteen vuosina 1948 ja 1949. Kesällä 1949 joukkue voitti myös Espanjan, Italian, Portugalin ja Ranskan mestarijoukkueiden välillä ensimmäistä kertaa pelatun Copa Latinan. Kaudella 1949–1950 sijoitus Espanjan liigassa oli vasta viides ja aiemmasta menestyksestä huolimatta Fernández sai lähteä kauden loputtua. Hänen alaisuudessaan Barcelonassa pelasivat muun muassa vuoden 1950 MM-kilpailuihin osaa ottaneet Basora, César, Gonzalvo II, Gonzalvo III ja Ramallets. Fernándezin korvasi Ferdinand Daučík.
Vuosina 1950–1952 Fernández valmensi jälleen Nacionalia, ja tuloksena oli Uruguayn liigamestaruus vuonna 1950. Kaudeksi 1953–1954 hänet nimitettiin Real Madridin valmentajaksi, ja hän sai johdettavakseen joukkueen, johon kuuluivat muun muassa Di Stéfano, Gento, Muñoz ja Molowny sekä myöhemmin liittynyt Rial. Fernándezin johdolla Real Madrid voitti ensimmäisen liigamestaruutensa sitten vuoden 1933. Hän valmensi joukkuetta vielä 14 ottelun ajan kauden 1954–1955 alussa kunnes José Villalonga korvasi hänet.
Kaudella 1959–1960 Fernández valmensi kolmatta espanjalaisjoukkuetta Real Betisiä kymmenen ottelun ajan. Hän valmensi myös Uruguayn maajoukkuetta ainakin kahdessa Boliviaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa vuonna 1961.
Reptiliomorpha

Tuntomerkit

Gephyrostegidit, seymouriamorfit ja diadectomorfit olivat maalla eläviä, matelijamaisia sammakkoeläimiä, kun taas embolomerit olivat vedessä eläviä sammakkoeläimiä, joilla oli pitkä vartalo ja lyhyet raajat. Reptiliomorfeilla oli nykyisiä sammakkoeläimiä korkeampi kallo, joka mahdollisti silmien sijoittumisen mateliamaisesti kallon molemmille puolille, eikä päälle kuten nykyisillä sammakkoeläimillä. Ne eivät myöskään ole yhtä riippuvaisia vedestä kuin batrachomorfit ja olivat niitä kehittyneempiä. Jotkut esi-vesikalvolliset (”Anthracosauria”) saattoivat todennäköisesti jo munia maalle. Esi-vesikalvollisilla saattoi kuitenkin olla yhä joitain sammakkoeläinmäisiä piirteitä.
Tomb Raider: The Angel of Darkness

Kehitys

Pelin kehityksessä oli huomattavia ongelmia ja merkittävä osa pelistä tehtiin uudelleen. Pelistä oli suunniteltu Grand Theft Auton kaltaista kaupunkiseikkailua.
Pelin julkaisun jälkeen Eidos päätti siirtää seuraavien osien kehityksen Crystal Dynamicsille.

Myynti

Kritiikistä huolimatta peli myi 2,5 miljoonaa kappaletta.
NHL-kausi 1928–1929

Runkosarja

Ottawa Senators kärsi edellisen vuoden tapaan taloudellisista ongelmista, ja joukkue kauppasi Punch Broadbentin New York Americansiin. Eräässä vaiheessa ongelmien yhä kasautuessa huhuttiin, että organisaatio myytäisiin chicagolaiselle ryhmittymälle. Senatorsin omistaja Frank Ahearn kuitenkin kiisti huhun, mutta myönsi hieman myöhemmin joukkueen olevan myytävänä korkeimman tarjouksen esittäjälle.
Edellisellä kaudella viimeiselle sijalle jäänyt New York Americans yllätti kaikki viettämällä suuren osan kaudesta Kanadan divisioonan kärkipaikalla. Joukkueen menestyksen avaintekijöitä olivat puolustaja Lionel Conacherin ja maalivahti Roy Wortersin loistopelit. Montreal Canadiens onnistui kuitenkin järkyttämään Americansia ja vei lopulta kärkisijan. Canadiensin maalivahti George Hainsworth teki ennennäkemättömän ennätyksen 22 nollapelillään ja 0,98 päästetyn maalin ottelukeskiarvollaan. Tulokasmaalivahti Tiny Thompsonin johdolla Boston Bruins puolestaan sijoittui Yhdysvaltojen divisioonan ykköseksi.

Pudotuspelit

Pudotuspelit pelattiin uudella järjestelmällä, jossa kummankin divisioonan sijoille 2-3 sijoittuneet pelasivat vastakkaisen divisioonan joukkueita vastaan pääsystä välieriin. Välieriin pääsivät suoraan divisioonien voittajajoukkueet. välierissä kohtasivat toisensa divisioonien voittajat, sekä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeet. Puolivälierissä ja välierissä paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit, loppuottelu pelattiin paras kolmesta menetelmällä. Loppuottelusarjassa Boston Bruins voitti New York Rangersin ja saavutti näin ensimmäisen Stanley Cup voittonsa.
Puntala-rock

Puntala-rock on vuosittain Lempäälässä järjestettävä punk-festivaali. Se on punk-kulttuurin kannalta merkittävä, sillä muita vastaavia punkiin keskittyneitä rock-festivaaleja ei Suomessa järjestetä. Pääjärjestäjänä on Lempäälän karuselli ry (LeKa).
Puntala-rockin historia alkaa jo 1980-luvulta. 1990-luku oli hiljaiseloa, mutta vuonna 2000 tapahtuma palasi takaisin kalentereihin. Festivaali ajoittuu heinäkuun viimeiselle viikonlopulle. Festivaalialueena toimii Puntalan leirialue, joka sijaitsee noin 15 km Lempäälän keskustasta Pirkkalan suuntaan.
Puntala-rockissa ei ole ikärajaa.
Sonny Rollins

Theodore Walter "Sonny" Rollins (s. 7. syyskuuta 1930 New York City) on yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Rollins on tehnyt pitkän tuotteliaan uran jazz-musiikin parissa aloitettuaan esiintymisen jo 11-vuotiaana. Rollins levyttää ja konsertoi edelleen ja on uransa aikana työskennellyt muun muassa John Coltranen, Miles Davisin,Thelonious Monkin ja Art Blakeyn kanssa.  Sonny Rollinsille myönnettiin Grammy-palkinto elämäntyöstä musiikin parissa vuonna 2004.