google/wiki40b huggingface dataset:
Myrkkynääpikkä

Tuntomerkit

Myrkkynääpikkä on pienikokoinen ja kellertävänruskea sieni. Sen 1–5 cm leveä, keskuskohoumallinen lakki on nuorena puolipallomainen, mutta vanhemmiten laakenee ja muotoutuu lopulta kartiomaiseksi. Lakki on kosteusmuuntuva: kuivana se on vaalean kellanruskea ja kosteana se voi olla kuultavan tummanruskea. Lakin reunat ovat läpisäteiset. Heltat ovat tiheät, tasatyviset ja vaaleanruskeat. Jalka on 2–7 cm pitkä, hento ja tasapaksu. Nuoren sienen jalassa on selvä rengas, joka kuitenkin kuihtuu nopeasti. Jalan pohjaväri on ruskea, mutta varsinkin tyveltä, renkaan alapuolelta, jalka on valkean silkkisäikeinen. Jalan tyvi tummenee kosketeltaessa. Sieni tuoksuu heikosti jauholta.

Kasvuaika ja -paikka

Myrkkynääpikkä kasvaa syys-marraskuussa enimmäkseen havupuiden kannoilla, lahoavalla puuaineksella tai hakkuuaukealla, joskus puutarhoissa ja puistikoissa. Joskus sientä voi löytää myös lehtipuulta. Se on hyvin yleinen koko Suomessa paljakka-alueita lukuun ottamatta.

Myrkyllisyys

Myrkkynääpikkä sisältää amatoksiineja, samoja solumyrkkyjä kuin valko- ja kavalakärpässieni, joskin jonkin verran vähemmän. Myrkky vaurioittaa maksaa, suolistoa ja munuaisia, ja saattaa pahimmassa tapauksessa tappaa. Myrkytysoireita ovat pahoinvointi, oksentelu, maha- ja suolistovaivat ja vetinen ripuli. Keittäminen ei poista sienen myrkkyjä. Sienen myrkyt ovat amanitiinit.

Samannäköisiä lajeja

Myrkkynääpikkä muistuttaa erehdyttävästi koivunkantosientä, joka on erinomainen ruokasieni. Koivunkantosieni on kookkaampi ja tukevampi kuin myrkkynääpikkä, ja sen jalka on renkaan alapuolelta ruskeasuomuinen eikä valkean silkkisäikeinen. Koivunkantosieni kasvaa yleensä lehtipuun lahokannolla, ja sen tuoksu on miellyttävän mausteinen eikä jauhomainen.
Myrkkynääpikkä muistuttaa myös jonkin verran kuusilahokkaa, joka on hyvä ruokasieni. Kuusilahokan jalka on renkaaton, yläosasta valkeankellertävä ja tyvestä ruosteenruskea, kun taas myrkkynääpikän jalka on pohjaväriltään ruskea, renkaallinen ja renkaan alapuolelta valkean silkkisäikeinen. Kuusilahokan tuoksu on heikosti ummehtunut ja muistuttaa maakellaria eikä jauhoja.
Kilon rautatieasema

Historiaa

Rantaradan rakennusvaiheessa Espooseen suunniteltiin vain yhtä asemaa, mutta radan valmistuessa liikennepaikkoja avattiinkin kolme. Niistä vähäisin oli Kilon kartanon läheisyyteen perustettu Pitäjänmäen aseman alainen laiturivaihde. Alkuvuosinaan Kilon laituri palveli varsin laajaa aluetta, sillä se oli ainoa liikennepaikka Pitäjänmäen ja Espoon asemien välillä. Kilon ensimmäinen liikennepaikkarakennus tehtiin Bruno Granholmin laatimien Platformskjul III -tyypin piirustusten mukaan vuonna 1904 ja sitä laajennettiin vuonna 1911.
Kilon asemarakennus jäi vuonna 1963 tehdyn rataoikaisun vuoksi sivuun ja sitä alettiin käyttää tavaramakasiinina ja vuodesta 1976 puutavaraliikkeen varastona. Rakennus purettiin ilman asianmukaista lupaa vuonna 1981.

Aseman ympäristö

Radan eteläpuolella, aivan aseman vieressä, oli 1980-luvulla vielä tehdas, mutta se purettiin, ja paikalle on sen jälkeen rakennettu runsaasti matalia kerrostaloja. Aseman länsi- ja itäpuolella olleet tasoristeykset poistettiin 1990-luvun puolivälissä ja korvattiin aseman itäpuolelle rakennetulla tunnelilla. 
Asemalta lähti 1920–luvulla rakennettu kapearaiteinen Kilon turverata etelään Mankkaan turvesuolle. Liikenne radalla lakkasi Tarvontien katkaistessa sen 1960. Aivan aseman pohjoispuolella aiemmin sijainneelle teollisuustontille johti pistoraide, joka on sittemmin purettu pois asutuksen tieltä.
Kilon uudempi asema siirrettiin radan varresta läheiselle joutomaalle syksyllä 2009. Rakennuksessa toimi ensin lipunmyynti sekä viimeisinä vuosina kioski.
Kilon rautatieaseman itäpuolella on kellotorni ja alikulkutunneli.
Vetelin Poikakuoro

Vetelin Poikakuoro perustettiin 1985 johtajanaan Simo Kangas. Poikakuorossa on 70 laulajaa Vetelistä ja ympäristöstä. Laulajat ovat jakautuneet tasaisesti kaikkiin ääniin. Ohjelmistossa on hengellisiä ja maallisia lauluja.
RN Polluce

Palvelus

Alus upotettiin 4. syyskuuta 1942.
Guido Mamberg

Elämäkerta

Guido Mamberg syntyi 4. syyskuuta vuonna 1895 Keski-Virossa sijaitsevan Järvan maakunnan Albun kunnassa ja varttui maakunnan pääkaupungissa Paidessa, jossa hänen isänsä Johannes Mamberg oli tunnettu hieno- eli taidepuuseppä, arkkitehti sekä rakennusmestari. Erinomaisen piirtämistaitonsa G. Mamberg peri omalta isältään, joka tuotti itse kaikki rakennussuunnitelmansa ja -piirustuksensa.
Guido Mamberg kävi koulunsa Paidessa ja sai taiteen perusopetusta vuosina 1908–1909 taiteilijan ja Viron ensimmäisen etsausmestarin Rudolf Lepikin piirtämiskursseilla. Myöhemmin hän hankki taidekasvatusta Tallinnassa, ensin vuosina 1912–1914 Viron Taideyhdistyksen grafiikan- ja v 1915 Tallinnan Kauppaoppilaitoksen kaupallisen grafiikan kursseilla, jossa opettajana ja ohjaajana oli Paidesta kotoisin pedagogi, huonekalupuuseppä ja sisustussuunnittelija Teodor Ussisoo. Näiden Virossa suoritettujen opintojen jälkeen G. Mambergista tuli kirjaystävien kesken tunnettu kirjakansien ammattimainen suunnittelija.Ensimmäisen maailmansodan aikana Guido Mamberg osallistui upseerina taisteluihin Venäjällä, Suomessa ja Romaniassa. Sodan jälkeen vuosina 1919–1923 hän osallistui kuuntelijana Kuninkaallisen Taideakatemian opintoihin ja suoritti Kauppiaiden Luokan Keskusjärjestön mainos- ja kaupallisen grafiikan kurssit Kööpenhaminassa. G. Mamberg jatkoi opintojaan Saksassa, Ruotsissa, Itävallassa ja Englannissa.
Alkaen vuodesta 1923 Guido Mamberg toimi vapaana taiteilijana Tallinnassa ja keskittyi mainontaan. Hän työskenteli graafisen suunnittelun ja mainonnan alalla lähinnä kuolemaansa saakka vuonna 1954.
Jääpallon alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut

Jääpallon alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämä alle 19-vuotiaiden miesten maajoukkueiden kansainvälinen jääpalloturnaus. Alle 19-vuotiaiden MM-kilpailut ovat jääpalloilun vanhimmat junioreiden MM-kilpailut, ja ne pelattiin ensimmäisen kerran 1968. Vuosien 1994 ja 1996 kilpailut pelattiin alle 20-vuotiaiden joukkueilla. Kilpailut järjestetään joka toinen vuosi.
Alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuiden menestynein maa on Ruotsi, joka on voittanut 13 mestaruutta. Venäjällä mestaruuksia on kuusi.
Amanda Swisten

Amanda Swisten (s. 20. joulukuuta 1978, New York) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä.
Hänen ensimmäinen esiintymisensä oli American Pie: The Wedding -elokuvassa vuonna 2003. Sen jälkeen hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Unelmien naapuri (2004) ja Freezerburn (2005). Lisäksi hän on ollut vieraana erilaisissa televisiosarjoissa kuten Miehenpuolikkaat, Quintuplets ja Joey.
Youssouf Hadji

Ura

Hadji syntyi Marokossa, mutta muutti perheensä mukana Ranskaan nuorena. Sittemmin hän on myös viettänyt ammattilaisuransa Ranskanssa aloittaessaan peliuransa Nancyssa kaudella 1998–1999. Tuolloin Hadji pelasi ensimmäisen ottelunsa 29. toukokuuta 1999 FC Sochaux'ta vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Hadji pelasi sai hieman enemmän peliaikaa seuraavalla kaudella, kunnes kaudesta 2000–2001 lähtien Hadji nousi joukkueensa vakiomiehistöön joukkueen pudottua Ranskan Ligue 2:een.
Vuonna 2003 Hadji siirtyi SC Bastian riveihin ja samalla takaisin Ranskan pääsarjaan. Hän vietti seurassa kaksi kautta pelaten yhteensä 62 sarjaottelua joissa Hadji onnistui tekemään 13 maalia. Bastian menestys Ranskan sarjassa oli kuitenkin vaatimatonta, kun se välttyi putoamisen vain yhdellä pisteellä Hadjin avauskaudella. Toisella kaudella Bastia sijoittui pääsarjassa toiseksi viimeiseksi, jonka myötä Hadji vaihtoi seuraa.
Isac Lundeström

Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Lundeström on lahjakas ja monipuolinen pelintekijä, joka pelaa hyvin joka puolella kaukaloa ja on käyttökelpoinen missä tahansa pelitilanteessa. Hänellä on myös hyvät syöttötaidot ja Lundeström on kärsivällinen kiekon kanssa. Hän ei ole kuitenkaan optimaalisen kokoinen pelaaja NHL-tasolle, joten Lundeströmin tulisi lisätä massaa. Hänen tulisi myös laukoa useammin.
Luleå HF:n SHL-joukkueen toimitusjohtaja ja entinen päävalmentaja Stefan Nilsson on verrannut Lundeströmiä pelityyliltään Peter Forsbergiin.

Seuraura

Lundeström on Malmbergets AIF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Luleå HF:ään. Lundeström oli kaudella 2014–2015 J18 Allsvenskanissa joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+9=14. Kaudella 2015–2016 hän debytoi seuran SHL-joukkueessa, jossa Lundeström pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä 11. joulukuuta 2015 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Lundeströmistä tuli vain 16 vuoden, yhden kuukauden ja kuuden päivän ikäisenä kaikkien aikojen toiseksi nuorin Elitserienissä/SHL:ssä debytoinut pelaaja Fredrik Möllerin (16 vuotta ja 29 päivää vuonna 1993) jälkeen.
Huhtikuussa 2016 Lundeström teki Luulajan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Kausi 2016–2017 oli hänelle liigassa varsinainen tulokaskausi ja se toi 45 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Lundeström pelasi myös neljä Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki ensimmäisen SHL-maalinsa 23. lokakuuta 2016 HV71:tä vastaan. Lundeströmistä tuli 16 vuoden ja 351 päivän ikäisenä Luulajan seurahistorian nuorin maalintekijä. Kaudella 2017–2018 hän teki SHL:n runkosarjassa tehot 6+9=15. Huhtikuussa 2018 Lundeström teki Luulajan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Anaheim Ducks varasi Lundeströmin ensimmäisellä kierroksella 23. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Jo saman vuoden elokuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Lundeströmin kausipalkka NHL:n puolella on 925 000 dollaria. Hän otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan Ducksin NHL-vahvuudesta. Lundeström teki NHL-debyyttinsä kauden 2018–2019 kolmannella kierroksella, joukkueen kotiavauksessa 8. lokakuuta 2018 Detroit Red Wingsia vastaan. Hänelle avautui paikka Ducksin pelaavaan kokoonpanoon, kun Ryan Getzlaf loukkaantui. Lundeström merkittiin joukkueen kolmossentteriksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.23 minuuttia ja Lundeström keräsi teholukeman +1. Lundeström pelasi Ducksissa 15 ottelua tehden kaksi syöttöpistettä, kunnes marraskuussa seura lähetti hänet AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen. Lundeström pelasi siellä 12 ottelua tehden kuusi syöttöpistettä. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen, tammikuussa 2019 Ducks lainasi hänet loppukaudeksi takaisin Luulajan SHL-joukkueeseen.

Muuta

Lundeströmin isoveli Eric on pelannut jääkiekkoa Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Keski-Suomen käräjäoikeus

Keski-Suomen käräjäoikeus on käräjäoikeus, jonka tuomiopiiriin kuuluu 23 Keski-Suomen kuntaa. Käräjäoikeus syntyi vuonna 2010 kun Jyväskylän, Jämsän ja Äänekosken käräjäoikeudet yhdistettiin. Se on Suomen neljänneksi suurin käräjäoikeus. Oikeus jatkaa Jyväskylän käräjäoikeuden tiloissa Oikeustalolla. Mukaan tuli myös Hankasalmi, joka oli aiemmin kuulunut Pieksämäen käräjäoikeuden piiriin. Oikeuden kansliapalveluja saa Jyväskylästä ja Jämsästä, lisäksi istuntoja järjestetään myös Äänekoskella ja Viitasaarella. Käräjäoikeus työllistää 80 henkilöä, josta 20 tuomareita. Oikeuden laamanni on Tapani Koppinen.
Matt Hill

Ura

Näyttelijänä Hill aloitti uransa 1980-luvun lopulla ja esiintyi usein vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa, kuten Neon Rider, Melrose Place ja Taken. Hän esiintyi uransa alkuvaiheessa muutamissa elokuvissa, kuten Watchers. Nykyisin Hill tekee ääninäyttelyn ohella edelleen satunnaisia sivurooleja tv-sarjoihin.

Ääninäyttelijänä

Ääninäyttelijänä Hill aloitti 1990-luvun alussa ja on tehnyt dubbauksia animesarjoihin, kuten Gundam Seed Destiny, Transformers: Energon, Zoids Fuzors, Inuyasha ja Ranma ½. Alkuperäisiä ääniä animaatioihin Hill on tehnyt muun muassa Kapteeni N, X-Men: Evolution ja Trollz. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan animaatiosarjasta Ed, Edd n Eddy. Lisäksi Hill on lainannut äänensä muutamiin videopeleihin. Vuonna 2009 hän uusi Edin roolin elokuvassa Ed, Edd n Eddy's Big Picture Show.
Vapaa-ajallaan Hill on osallistunut kuusi kertaa triathlonin täysmatkaan.
Suomen 1990-luvun alun lama

Suomen 1990-luvun alun lama oli talousvaikutuksiltaan Suomen historian pahimpia talouskriisejä, pahempi kuin 1930-luvun lama Suomessa.
Vuosien 1990–1993 lamalla oli syvä vaikutus koko 1990-luvun Suomen talouteen (erityisesti työllisyyteen), kulttuuriin, politiikkaan ja ilmapiiriin. Sen aikana bruttokansantuote laski 13 % ja työttömyys nousi 3,5 %:sta 18,9 %:iin.

Seuraukset

Laman seurauksena kulutus ja investoinnit putosivat sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Yritysten konkurssien määrä nousi voimakkaasti, ja niiden kaatuminen ja heikko taloustilanne aiheuttivat suurtyöttömyyden. Työttömyys oli vuosina 1992–1997 yli 12 prosenttia, pahimpana vuonna 1994 kaikesta työvoimasta 17 prosenttia ja rakennusteollisuudessa lähes 37 prosenttia. Pankit joutuivat suuriin vaikeuksiin muun muassa riskialttiiden operaatioiden ja yritysten kannattavuusvaikeuksien takia, ja seurauksena oli pankkikriisi.
Suomen valtion budjettivaje oli useita prosentteja BKT:sta. Lisäksi Suomen luottoluokitus aleni.
Tocantinsin lippu

Tocantinsin lippu on Brasilian osavaltion Tocantinsin symboli. Lippu on jaettu diagonaalisesti kolmeen raitaan oikealta ylhäältä alas vasemmalle. Sen sininen raita symboloi jokia ja oranssi rikkauksia. Valkoisessa raidassa oleva oranssi aurinko symboloi kaikkien Tocantinsin asukkaiden hyvinvointia.
Alue-ekologinen suunnittelu

Alue-ekologinen suunnittelu tarkoittaa valtion mailla tehtävää maankäytön suunnittelua. Suunnittelun toteuttaa Metsähallitus. Suunnittelun tavoitteisiin kuuluu taloudellisten, ekologisten ja sosiaalisten käyttömuotojen yhteensovitus.
Poikkihuilu

Valmistusmateriaali

Poikkihuilut valmistetaan nykyään enimmäkseen metallista. Oppilassoittimet ovat yleensä hopeoitua messinkiä tai uushopeaa, harvemmin terästä. Ammattikäyttöön tarkoitetut metallihuilut valmistetaan kuitenkin soittajan mieltymysten mukaisesta arvometallista kuten hopeasta, kullasta tai platinasta. Orkesterisoittajat suosivat hopeasta tehtyjä huiluja niiden kantavan äänen vuoksi. Usein yhdistetään myös esimerkiksi kultainen suukappale hopeiseen runkoon. Joissakin suukappaleissa on yhdistetty hopeiseen tai kultaiseen putkiosaan puinen tai kultainen huulilevy. Huilun alkuperäinen materiaali, puu, on viime vuosina saavuttanut taas suosiota; yleisin puulaji on grenadilla. Puuta voi olla koko huilu tai pelkkä suukappale tai runko. Puisen huilun ääni on metallista pehmeämpi. Huiluvalmistaja Sankyo on valmistanut poikkihuiluja jopa uhanalaisista puulajeista. Suomessa on hiukan jalansijaa saanut hiilikuidusta valmistettu poikkihuilu.
Puuhuilu eli puinen poikkihuilu on irlantilaisessa kansanmusiikissa käytetty soitin.

Poikkihuilun muunnoksia

Piccolo on pituudeltaan vain puolet tavallisesta poikkihuilusta, eikä siinä ole jalkaosaa. Piccolon ääni on huilun ääntä tasan oktaavin korkeampi. Piccoloiden suosituin valmistusmateriaali on jo pitkään ollut puu(grenadilla). Metalliset ovat jääneet lähes täysin pois käytöstä. Oppilassoittimia valmistetaan myös muovista.
Alttohuilu on tavallista poikkihuilua hiukan pidempi: soitin on g-vireinen, eli sillä soitetut Sävelet soivat puhdasta kvarttia matalammalta kuin nuotteihin merkityt. Alttohuilussa voi käyttää suoraa tai käyrää suukappaletta. 
Alttohuilua vielä suurempi huilu on bassohuilu, joka soi oktaavia matalammalta kuin tavallinen poikkihuilu. Sen suukappale on käyrä, jotta soittaja ylettyy paremmin läpille. Sama idea on pienen huilistin ensimmäisessä suukappaleessa: soittaminen käy mahdottomaksi jolleivat sormet yllä läpille. Altto- ja bassohuilut valmistetaan yksinomaan metallista.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2007

Hiihtolajien Suomen mestaruuksista kaudella 2006-2007 kilpailtiin usealla paikkakunnalla useana eri ajankohtana.
Maastohiihdossa kilpailupaikkoina toimivat Keuruu, Valkeakoski ja Pyhäjärvi. Mäkihypyssä ja yhdistetyssä kilpailtiin Vuokatissa ja Lahdessa sekä kesä-Suomen-mestaruuksista Kuopiossa.
François-Mathurin Gourvès

François-Mathurin Gourvès (s. 17. kesäkuuta 1929 Plougastel-Daoulas) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Vannesin koadjuuttoripiispaksi 19. joulukuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1991. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Auguste-Marie Boussard, jota avustivat Francis Jules Joseph Marie Barbu ja Joseph Madec.
Gourvèsista tuli Vannesin piispa 16. marraskuuta 1991. Hän jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 2005.
Nakukymppi

Nakukymppi on leikkimuotoinen juoksutapahtuma, jonka tarkoituksena on nimensä mukaisesti juosta 10 kilometrin matka alastomana. Se juostaan Padasjoen kunnassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Tapahtuma on vuosittainen ja juostaan ennen juhannusta. Ensimmäinen Nakukymppi juostiin vuonna 2003. Tapahtuman mottona on "luonnollisena liikkuen luonnossa".
Nakukympin sääntöjen mukaan osanottajat saavat pukea ylleen vain kengät, sukat ja päähineen. Naisille ovat myös rintaliivit sallitut. Juoksu tapahtuu metsässä ja sen jälkeen osallistujille tarjotaan sauna. Osallistuminen on ilmaista. Jokainen osallistuja saa kunniakirjan ja kolme nopeinta naista ja miestä palkitaan. Juoksun on ideoinut ja sen järjestää Aarne Heino. Juoksun suosio on kasvanut vuosi vuodelta. Vuonna 2017 juoksuun osallistui 119 juoksijaa viidestä maasta, Suomesta, Venäjältä, Sveitsistä, Saksasta ja Ranskasta.  Vuonna 2017 juostiin ensimmäistä kertaa myös Nakumaratoni. Tapahtuma on saanut runsaasti julkisuutta ympäri maailman ja sitä on oltu kuvaamassa muun muassa Japanista saakka.
Väinö Merikallio

Väinö Leopold Merikallio (15. marraskuuta 1897 Oulu – 25. kesäkuuta 1942) oli suomalainen jääkärieversti.
Merikallion vanhemmat olivat varastonhoitaja Aleksander Hellman ja Edla Erika Åhlberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Sirkka Petterssonin kanssa.

Opinnot

Hän kävi viisi luokkaa Oulun suomalaista yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti kahdeksannen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1926. Hän suoritti upseerien pioneerikurssin Haminassa vuonna 1921 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928 sekä Suojeluskuntain komentajakurssin vuonna 1931. Piiripäälliköiden täydennyskurssin hän suoritti vuonna 1937.

Jääkäriaika

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. helmikuuta 1916 Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän otti osaa Libaussa vuonna 1917 järjestetyille pioneerikursseille.

Sisällissodan jälkeinen aika

Merikallio määrättiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä Suomen Valkoiseen kaartiin. Valkoisessa kaartissa hän toimi muun muassa nuorempana upseerina ja pataljoonan- ja rykmentin adjutanttina. Hän erosi armeijasta ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön 8. lokakuuta 1919 ja hänet sijoitettiin aluksi Suojeluskuntain päällystökoulun opettajaksi Hämeenlinnaan, kunnes 15. syyskuuta 1920 hänet siirrettiin 2. sotilasohjaajaksi Porin suojeluskuntapiiriin. Suojeluskunnista hän erosi ja astui takaisin armeijan palvelukseen 6. huhtikuuta 1921 ja määrättiin nuoremmaksi upseeriksi Uudenmaan rykmenttiin. Uudenmaan rykmentistä hänet siirrettiin 8. maaliskuuta 1922 Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi aseupseerina ja komppanianpäällikkönä. Armeijasta hän erosi toistamiseen ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 20. lokakuuta 1928 ja hänet sijoitettiin 1. sotilasohjaajaksi Viipurin suojeluskuntapiiriin, mistä hänet siirrettiin edelleen 4. joulukuuta 1929 Suojeluskuntain päällystökouluun vanhemmaksi opettajaksi. Opettajat nimittivät hänet 21. maaliskuuta 1934 alkaen Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin päälliköksi.
Galaktion Tabidze

Elämäkerta

Galaktion Tabidze syntyi Tšqvišin kylässä lähellä Vania Länsi-Georgiassa (joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan). Hänen isänsä, paikallinen opettaja Vasil Tabidze, kuoli kaksi kuukautta ennen Galaktionin syntymää. Vuosina 1900–1910 hän opiskeli Kutaisin ja Tbilisin seminaareissa ja työskenteli myöhemmin opettajana. Vaikka hänen ensimmäistä symbolismivaikutteista kirjaansa ylistettiinkin vuonna 1914, hän ei saavuttanut tunnustusta yhtä nopeasti kuin muut Siniset sarvet -ryhmään kuuluneet georgialaiset symbolistit. Tämä johtui suureksi osaksi hänen mieltymyksestään yksinäisyyteen, ja hän saikin liikanimen "yksinäisyyden ritarikunnan ratsumies" serkultaan Titsian Tabidzelta.
Hänen seuraava runokokoelmansa Cráne aux fleurs artistiques vuodelta 1919 teki hänestä georgialaisen runouden johtajan useaksi vuosikymmeneksi. Suurimpaa osaa hänen teoksistaan leimaavat yksinäisyyden, rakkaudettomuuden ja painajaismaisten ennenäkyjen teemat, joita voidaan löytää esimerkiksi teoksista "Ilman rakkautta" ja "Minä ja yö" vuodelta 1913, "Taivaansiniset hevoset" vuodelta 1915 sekä "Tuuli puhaltaa" vuodelta 1924.
Stalinin vainojen aikaan vuonna 1937 Tabidzen vaino Olga Okudžava pidätettiin ja karkotettiin Siperiaan, jossa hän menehtyi vuonna 1944. Galaktionin serkku ja runoilijakollega Titsian Tabidze, kuten useat runoilijan kumppanit, pidätettiin myös ja lopulta teloitettiin. Tabidze joutui itse Lavrenti Berijan kuulustelemaksi ja pahoinpitelemäksi. Tämä ajoi hänet masennukseen ja alkoholismiin. Hänen pitkä hiljaisuutensa ja yksinäisyytensä kuitenkin säästi hänet puhdistuksilta; hän sai edelleen titteleitä ja palkintoja sekä julkaisi uusia runoja, mutta hänen elämänsä oli suistunut täysin raiteiltaan. Vakavasti sairaana ja masentuneena hänet vietiin lopulta Tbilisin psykiatriseen sairaalaan, jossa hän päätti elämänsä hyppäämällä sairaalan ikkunasta Tšavtšavadze-kadulle Tbilisin keskustassa vuonna 1959. Hänet haudattiin Mtatsmindan Pantheoniin, jossa hänen hautajaisiinsa osallistui kymmeniä tuhansia henkilöitä.
Tabidze laati tuhansia runoja. Hänellä oli valtava merkitys Georgian nykykirjallisuudelle. Hänen noin sadan tuhannen kappaleen arkistoaan Tbilisin kirjallisuusmuseossa ei ole vielä kunnolla tutkittu. Hänen tuotantoaan on käännetty venäjäksi, ranskaksi, englanniksi ja saksaksi.
HMS Creole (R82)

Valmistus

Alus tilattiin J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta. Sen köli laskettiin 3. elokuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1945. Alus valmistui 14. lokakuuta 1946.

Palvelus

Alus siirrettiin 1953 reserviin ja se  myytiin 1958 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Alamgir.