google/wiki40b huggingface dataset:
Vladimir Smirnov (suomenvenäläinen bolševikki)

Vladimir Martynovitš Smirnov (ven. Владимир Мартынович Смирнов, suomessa ja ruotsissa myös muodossa Wladimir Smirnoff; 17. syyskuuta 1876 Pihkova, Venäjä – 1952 Ruotsi) oli venäläinen Helsingin yliopiston venäjän kielen lehtori, vallankumouksellinen ja myöhemmin neuvostodiplomaatti.
Smirnovin vanhemmat olivat venäläinen kauppias Martyn Smirnov ja suomenruotsalainen Sofia Virginia Nygrén. Hän pääsi ylioppilaaksi Pietarissa ja suoritti 1903 tutkinnon Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisellä osastolla.
Smirnov oli Helsingin yliopiston venäjän kielen ylimääräisenä lehtorina 1903–1918, ja hän toimi lisäksi Helsingin yliopiston kirjaston slaavilaisessa kirjastossa vt. amanuenssina 1906–1908 ja amanuenssina 1909–1918. Hänet erotettiin 1918 poliittisista syistä, ja hän oli sitten Neuvosto-Venäjän Tukholman-lähetystön palveluksessa vuodesta 1918 alkaen toimien Neuvostoliiton Ruotsin konsulina.
Smirnov oli mukana bolševikkien toiminnassa. Hän oli Vladimir Leninin yhdysmies Suomessa, ja Lenin sekä kirjailija Maksim Gorki asuivat hänen luonaan käydessään Helsingissä 1905–1906. Keväällä 1907 Smirnov järjesti Venäjältä paenneelle Lev Trotskille asuinpaikan Helsingin Oulunkylässä sijainneesta Villa Havulinnasta, jossa myös Lenin ajoittain asui Suomessa ollessaan. Smirnov selviytyi yhtenä harvoista vanhoista bolševikeista 1930-luvun Stalinin puhdistuksista, ja hän kuoli 1952 Ruotsissa.
Smirnov oli naimisissa vuodesta 1911 alkaen kirjailija Karin Strindbergin (1880–1973) kanssa, jonka vanhemmat olivat kirjailija August Strindberg ja näyttelijä Sigrid Sofia Matilda von Essen.  Smirnoff ja hänen vaimonsa on haudattu Sigtunaan Ruotsiin.
Winnipeg James Armstrong Richardsonin kansainvälinen lentoasema

Historia

Lentokenttä avattiin liikenteelle 1928 ja nimettiin kuuluisan manitobalaisen lentäjäpioneerin, kapteeni Fred J. Stevensonin mukaan, Stevenson Aerodromeksi (Stevenson Field). Lentokenttä oli Kanadan ensimmäinen kansainvälinen lentoasema. Vuonna 1958 Canadian Department of Transport nimesi kentän Winnipeg International Airportiksi.
Nykyinen terminaalirakennus valmistui vuonna 1964. Terminaalirakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto "Green Blankstein Russell and Associates" (myöhemmin "GBR Associates and Stantec Limited"). Terminaalia laajennettiin vuonna 1984, laajennuksesta vastasi arkkitehtitoimisto "IKOY". Vuonna 1998 terminaalia vastapäätä rakennettiin hotelli. Terminaalirakennus on suunniteltu "International Style" -tyylin mukaisesti.
10. joulukuuta 2006 Kanadan liikenneministeri Lawrence Cannon nimesi lentoaseman kuuluisan lentokoneteollisuudessa vaikuttaneen liikemiehen James Armstrong Richardson vanhemman mukaan.

Lentoaseman perusparannus

Lentoasemalla aloitettiin vuoden 2007 kevällä suurimittainen perusparannus. Asemalle rakennetaan arkkitehti César Pellin sunnittelema uusi terminaalirakennus, terminaalirakennuksen ensimmäinen vaihe on suunnitelmien mukaan määrä valmistua vuoden 2010 aikana. Uuden terminaalin toivotaan tuovan kentälle entistä suurempia koneita, kuten Boeing 747 ja Airbus A380. Vanhan terminaalirakennuksen kohtalosta ei ole vielä tehty lopullista päätöstä, mutta tämänhetkisten suunnitelmien mukaan terminaali puretaan ja paikalle rakennetaan uusi monikäyttörakennus jonka suurimpana vuokralaisena toimisi "Western Canada Aviation Museum". Uuden terminaalin viereen valmistui elokuussa 2006 uusi parkkitalo, jossa on tilaa 1 559 ajoneuvolle. Peruskorjauksesta johtuen kolmas kiitotie (07/25, 1 400 m) on toistaiseksi suljettu.
Aseman alueelle on myös rakenteilla uusi kaukoliikenteen linja-auto terminaali ja Kanadan postin lajittelukeskus . Sunnitelmissa on myös varaukset luksus hotellille, toimistorakennukselle ja myöhemmin toteuttaville uusille kiitoteille.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Pienemmät lentoyhtiöt Bearskin Airlinesiä ja Calm Airia lukuun ottamatta käyttävät Perimeter Airlinesin, Keewatin/Kivalliqin ja muita pienempiä terminaalirakennuksia. Suuremmat lentoyhtiöt käyttävät lentoaseman pääterminaalia.
Suomen yliopistot UNIFI

Suomen yliopistot UNIFI ry toimii yliopistojen yhteistyön edellytysten hyväksi. UNIFIn tavoitteena on edistää yliopistojen välistä yhteistyötä ja työnjakoa ja vahvistaa yliopistojen asemaa ja vaikuttavuutta yhteiskunnassa sekä tukea yliopistojen rakenteellista kehittämistä. Lisäksi UNIFI edistää Suomen tutkimus‐ ja korkeakoulujärjestelmän kehittämistä ja tukee yliopistojen kansainvälistymistä.
UNIFI jatkaa vuonna 1969 perustetun Suomen yliopistojen rehtorien neuvoston työtä yliopistojen hyväksi. Yhdistys on perustettu vuonna 2010. Yhdistys käsittelee yliopistoja koskevia periaatteellisia ja laajakantoisia yhteisiä kysymyksiä korkeimman opetuksen, tutkimuksen ja taiteellisen. toiminnan edistämiseksi.

Peruslinjaukset

Tutkimus, korkea sivistys ja osaaminen ovat elintärkeitä kestävälle kasvulle ja hyvinvoinnille. UNIFI:n arvoja ovat sivistys, luovuus ja vaikuttavuus.

Organisaatio

UNIFIn jäseniä ovat kaikki yliopistolaissa mainitut yliopistot sekä maanpuolustuskorkeakoulu. Yhdistyksen ylin päätösvalta on valtuutetuilla, jotka ovat kunkin jäsenyliopiston valitsemia edustajia. Valtuutetut kokoontuvat vuosikokoukseen vähintään kaksi kertaa vuodessa. Yhdistyksen asioita hoitaa hallitus, jonka muodostavat puheenjohtaja ja neljä (4) muuta jäsentä. Hallitus vastaa asioiden valmistelusta ja toiminnan suunnittelusta sekä kehittämisestä.

Hallitus 2016 – 2017

Hallituksen nykyisenä puheenjohtajana toimii Oulun yliopiston rehtori Jouko Niinimäki. Muut hallituksen jäsenet ovat Helsingin yliopiston rehtori Jukka Kola, Jyväskylän yliopiston rehtori Matti Manninen, Turun yliopiston rehtori Kalervo Väänänen ja Tampereen yliopiston rehtori Liisa Laakso.
Golden Globe 2014

Golden Globe 2014 oli järjestyksessään 71. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2013 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin 12. tammikuuta 2014 Beverly Hilton -hotellissa Beverly Hillsin kaupungissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Gaalan juonsivat toista kertaa Tina Fey ja Amy Poehler. Ehdokkuudet julkistettiin 12. joulukuuta 2013.
FK Vardar

Historia

Vuonna 1947 perustetun seuran menestyksekkäin kausi ajoittui 1980-luvun loppuun. Nuori joukkue Darko Pančevin sekä muiden muassa Ilija Najdovskin, Dragan Kanatlarovskin, Cedomir Janevskin ja Vujadin Stanojkovicin johdolla voitti kaudella 1986/1987 silloisen Jugoslavian mestaruuden ensimmäisenä ja ainoana pohjoismakedonialaisjoukkueena. Sittemmin mestaruus kuitenkin otettiin joukkueelta pois ja annettiin lopulta oikeudenkäynnin kautta belgradilaiselle Partizanille, joka alun perin lähti kauteen kuuden miinuspisteen asemsta. Vardar kuitenkin pääsi Jugoslavian edustajana eurokentille. 
Jugoslavian hajottua Vardar hallitsi aluksi melko ylivoimaiseen tapaan Pohjois-Makedonian pääsarjaa ja voitti kolme peräkkäistä mestaruutta ja kaksi cup-titteliä. Sittemmin suorituksen heikkenivät ja Vardar jäi monena vuotena kokonaan kärkisijojen ulkopuolelle. Gjoko Hadzievskin tultua valmentajaksi Vardar nousi pitkän kuivan kauden jälkeen takaisin kärkitaistoon ja voitti liigamesteruudet vuosina 2002 ja 2003.
Pororo

Pororo on korealainen animaatiosarja lapsille, jota esitetään useiden maiden televisiossa, mm. Suomessa, Koreassa, Australiassa, Espanjassa, Italiassa, Indonesiassa.

Jaksot

Sarjaa on toistaiseksi tuotettu 3 kautta, joista kukin koostuu 52:sta 5 minuutin jaksosta. Lisäksi on tuotettu muutamia lyhyitä jaksoja, joissa eläimet laulavat ja tanssivat.
Saaren kartano (Mäntsälä)

Saaren kartano on Mäntsälässä sijaitseva kartano, jossa toimii Mäntsälän maatalousoppilaitos. Päärakennus edustaa italialais-pohjoismaista tyyliä. Kartano on yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä Suomessa.
Kartanossa on aikoinaan toiminut vapaaherra Richard Casimir de la Chapellen omistama Saaren Tulitikkutehdas. 1900-luvun alussa tuhatkunta ihmistä sai Mäntsälässä elantonsa tulitikkuteollisuudesta, joka kattoi kolmanneksen koko maan tulitikkutarpeesta. Tulitikkutehtaasta on enää palaneet rauniot jäljellä. Kartanon historia sivuaa myös Mäntsälän kapinaa. Tehtaan toimintaa jatkanut de la Chapellen poika Knut de la Chapelle kuoli velkaantuneena. Tulitikkutehtaan toiminta päättyi, kun ruotsalaisen Ivar Kreugerin omistama Svenska Tändsticks Aktiebolaget osti maailmanlaajuisen monopolin saadakseen tehtaan salanimellä Saaren tulitikku ja tuhosi koneet.
Vararikkoon menneestä kartanosta suunniteltiin tasavallan presidentin kesäasuntoa. Talvisodan puhjettua suunnitelmat menivät jäihin, ja sotien jälkeen kartanosta tuli ensin invalidien kuntoutus- ja koulutuspaikka ja myöhemmin maatalous-, puutarha-, luonto- ja ympäristöalan koulutuspaikka, jonka nimi nykyisin on Keski-Uudenmaan ammattiopisto Mäntsälä, Saaren kartano.
Ikonostaasi

Ikonostaasi on ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla sijaitsee ikoneja. Sitä nimitetään myös alttariseinäksi, kuvaseinäksi, joka alkuaan tehtiin kivestä tai marmorista muistuttamaan vanhojen roomalaisten basilikojen vastaavaa rakennelmaa.
Myöhemmin seinälle ripustettiin kirkollisten juhlien aikana kuvia ja lopulta ikonostaasi kuvitettiin pysyvästi.
Muun muassa Andrei Rubljovin ja Theofanes Kreikkalaisen myötävaikutuksella ikonostaasit alettiin rakentaa korkeiksi, lattiasta kattoon ulottuviksi seiniksi, jotka erottavat alttarin kirkkosalista ja estävät näkyvyyden. Ikonostaasin rakentaminen puusta on alkuaan venäläistä perinnettä.
Ikonostaasissa ikonit sijoitetaan Suomessa vallitsevan käytännön mukaan siten, että keskellä olevan Pyhän portin oikealla puolella on Kristuksen ja vasemmalla puolella Jumalansynnyttäjän ikonit. Pyhän portin yläpuolella on ns. deesis-ryhmä, ikoni, johon on kuvattu Kristus, Neitsyt Maria ja Johannes Kastaja tai vaihtoehtoisesti siellä voi olla ehtoollisen asettamista kuvaava ikoni.
Ikonostaasissa on yleensä kolme sisäänkäyntiä, keskellä olevan pyhän portin lisäksi pohjoinen ja eteläinen ovi. Ortodoksinen kirkkohan on yleensä aina itä-länsi-suunnassa siten, että alttari on idässä.
Ortodoksisessa kirkossa ei välttämättä ole aina ikonostaasia tai ikonostaasi voi nykyään olla myös matala, aitamainen seinämä. Joissain idän ortodoksisissa kirkoissa ikonostaasin paikalla voi olla myös vedettävä verho tai harso.
G-tyypin pääsarjan tähti

G-tyypin pääsarjan tähti (G V) on pääsarjan tähti, jonka spektriluokka on F ja luminositeettiluokka V. Näiden tähtien massa on 0,8–1,2 kertaa Auringon massa, ja niiden pintalämpötila on 5 300–6 000 K. Aurinko on tunnetuin esimerkki G-tyypin pääsarjan tähdestä. Joka sekunti Aurinko muuttaa noin 600 miljoonaa tonnia vetyä heliumiksi kehittäen energiaa. Muita G-tyypin tähtiä ovat mm. Alfa Centauri A ja Tau Ceti.
G-tyypin tähtien spektrin väri on yleensä valkoinen. Aurinkokin on oikeasti valkoinen, mutta se näyttää kellertävältä johtuen Maan ilmakehästä. G-tyypin tähdet ovat valovoimaisempia kuin 90 % Linnunradan tähdistä (jotka ovat pääasiassa oransseja, punaisia ja valkoisia kääpiöitä).
G-tyypin tähdillä on usein vetyä noin 10 miljardiksi vuodeksi. Tämän jälkeen niistä alkaa kehittyä punaisia jättiläisiä, jotka romahtavat lopulta kylmeneviksi ja tiheiksi valkoisiksi kääpiöiksi.
Kateri Tekakwitha

Elämäkerta

Kateri syntyi vuonna 1656 Ossernenonin mohawk-kylässä lähellä nykyistä Auriesvilleä New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli mohawk-päällikkö ja hänen äitinsä kristinuskoon kääntynyt algonkini. Molemmat hänen vanhemmistaan ja hänen nuorempi veljensä kuolivat isorokkoon hänen ollessaan neljävuotias. Myös Kateri itse sairastui, ja sairaus jätti pahat rokonarvet ja huonon näön. Katerin vanhempien kuoleman jälkeen hän asui setänsä Ioweranon kanssa, joka oli hollantilaisten liittolainen ja katolisen kirkon vastustaja. Tästä huolimatta Kateri otti kasteen jesuiitta Jacques de Lambertvilleltä vuonna 1675. Kasteen myötä hän sai myös nimensä Kateri eli Catharine. Koska hänen sukunsa ei hyväksynyt kastetta, hän pakeni de Lambertvillen kehotuksesta Sault St. Louisin jesuiittalähetysasemalle lähelle Montrealia. Siellä hänestä tuli kristityn yhteisön keskipiste. Hän ei voinut ryhtyä nunnaksi intiaanitaustansa takia, mutta hän noudatti silti heidän elämäntapaansa. Hän teki myös lopulta ehkä ensimmäisenä irokeesina siveysvalan. Katerine vei lopulta askeettisen elämäntapansa äärimmäisen pitkälle ja lopulta hänen konfessorinsa kehotti häntä lieventämään elämäntapaansa. Lopulta hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. huhtikuuta 1680. Tarinan mukaan hänen rokonarpensa paranivat puoli tuntia hänen kuolemansa jälkeen.

Kuoleman jälkeen

Katerinen kuoleman jälkeen hänen konfessorinsa kirjoittivat hänen elämäkertansa hagiografiana. Suurin osa siitä, mitä Katerinesta tiedetään, tiedetään näiden kirjoitusten kautta. Kirjoitusten kautta hänestä tehtiin myös jesuiittakäännytystyön menestyksekkyyden symboli. Hänen tarinansa kasvoi ja vuonna 1884 jesuiitat ehdottivat hänen kanonisointiaan. Katerinen tarina esiteltiin Vatikaanissa vuonna 1932, ja vuonna 1943 paavi Pius XII julisti hänet kunnianarvoisaksi. Vuonna 1980 Katerine julistettiin autuaaksi ja hänen pyhimyskalenteripäivänsä on 14. heinäkuuta. Päivää juhlitaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kateri julistettiin pyhimykseksi 21.10.2012, häneen Yhdysvalloissa liitetyn ihmeen takia. Väittämän mukaan sairaalassa ollut poika parantui sairaudestaan sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat rukoilleet Katerin väliintuloa sairaudessa.
Hercules (televisiosarja)

Yleistä

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Antiikin Kreikkaan, ja muutamissa jaksoissa näkyy myös itämaisia, egyptiläisiä ja keskiaikaisia vaikutteita. Muutamat jaksot sijoittuvat Kreikan sijasta Sumeriaan, Norjaan, Éireen, Ranskaan ja nykyaikaan. Sarjan päätähti on puolijumala Hercules, joka kiertelee ympäri maata taistelemassa vääryyttä vastaan. Hänen pääsääntöinen matkakumppaninsa ja taistelutoverinsa ovat lapsuudenystävä Iolaus, toisinaan seuraan liittyvä kauppias Salmoneus, joka pyrkii yhtenään ansaitsemaan nopeasti denaareita, sekä Autolycus, joka tunnetaan varkaiden kuninkaana.
Jaksojen tyypillinen juoni on, että Hercules apureineen (tai yksinään) pelastaa kylän ja sen asukkaat hirviöiltä, rosvojoukoilta tai jumalten päähänpistoilta. Alussa Herculeksen päävastustaja on hänen äitipuolensa, jumalten kuningatar Hera, joka lähettää kätyreitään tuhoamaan poikapuolensa, koska Hercules on muistutus hänen miehensä, Zeuksen, syrjähypystä. Myöhemmin päävastustajaksi nousee Herculeksen velipuoli, sodanjumala Ares ja viidennellä kaudella Dahak.
Paasivuoren puistikko

Paasivuoren puistikko, Paasipuisto, aiemmin Sirkuspuisto (ruots. Paasivuoriskvären) on pieni suorakaiteen muotoinen puisto Helsingin Siltasaaressa. Sitä rajaavat yhdeltä sivulta Saariniemenkatu ja kolmelta sivulta Paasivuorenkatu. Puisto on muutoin joka puolelta korkeiden kerrostalojen ympäröimä, paitsi sieltä avautuu näkymä Hakaniementorille itäpäädystä.

Puiston vaiheet

Saariniemenkadulta Siltasaarenkadulle johtava Sirkuskatu nimettiin vuonna 1938 Paasivuorenkaduksi huomionosoituksena edellisenä vuonna kuolleelle helsinkiläiselle ammattiyhdistyspioneerille, kaupunginvaltuutetulle ja kansanedustajalle Matti Paasivuorelle. Entisestä Sirkustorista tuli Paasivuoren puistikko.
Paasivuoren puistikko peruskorjattiin 1990-luvun lopussa ja se valittiin Vuoden ympäristörakenteeksi vuonna 2000. Kilpailun tuomariston mielestä kokonaisuudessa on yhdistetty sopusointuisesti kasvillisuus ja luonnonkivi. Korjauksen yhteydessä puistoon tehtiin tuntemattomaksi jääneen henkilön ideoima ympäristötaideteos Punainen viiva, kulkuväylälle upotettu punaisesta graniitista tehty murtoviiva, joka symboloi äänioikeuden käyttöä, ”punaisen viivan vetämistä”. Korjaussuunnitelman tekivät Kaija Uusitalo ja Matti Ventola Maisema ja Ympäristö Oy:stä.
Puisto on aidattu metalliaidalla ja sen läpi johtavat kulkuväylät ovat osin hiekkapintaisia, osin päällystetty nupukivin. Nurmialueet on rajattu nupukivillä, joista on tehty myös pintavesikourut. Puiston etelälaidan puut ovat lehmuksia. Perennojen ja pensaiden istutusalueet on rajattu graniittisin reunakivin ja matalalla metallisella suoja-aidalla. Teräksiset puistonpenkit ja pollarivalaisimet ovat punaiset, punaista on myös aidan yksityiskohdissa.
Kukkaistutukset ovat puiston keskellä olevan patsaan graniittijalustan ympärillä. Kuvanveistäjä Johannes Haapasalon pronssiveistos Nyrkkeilijät paljastettiin 1932. Puistikkoon näkyy myös viereisten rakennusten julkisivuihin kiinnitettyä taidetta: Saariniemenkatu 6 pääsisäänkäynnin yläpuolella on Kimmo Pyykön reliefi Vuorovaikutus vuodelta 1978 ja Paasivuorenkatu 3 julkisivussa on Pyykön reliefi Rinnakkaiselo, joka on paljastettu kolme vuotta myöhemmin.
Fennougristiikka

Fennougristiikka on yliopistollinen oppiaine. Kapeassa merkityksessä fennougristiikalla tarkoitetaan suomalais-ugrilaisten kielten vertailevaa historiallista tutkimusta, laajemmassa merkityksessä mitä tahansa filologista tutkimusta, joka koskee suomalais-ugrilaisia kieliä ja myös suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen kulttuurin ja historian tutkimusta.

Historia

Historiallisesti fennougristiikka on kehittynyt tiiviissä yhteydessä altailaisten kielten tutkimukseen eli altaistiikkaan. Se on kasvanut 1800-luvulla Venäjän alueella eläneiden kansojen kielten ja kulttuurien luokittelusta. Vaikka keskeisimpien suomalais-ugrilaisten kielten sukulaisuuden todisti jo János Sajnovics 1770-luvulla, kunnioitetaan tieteellisen fennougristiikan perustajana yleisesti M. A. Castrénia. Monet huomattavimmista suomalaisista kielitietelijöistä ovat olleet fennougristeja, Castrénin lisäksi muun muassa A. J. Sjögren, August Ahlqvist, E. N. Setälä ja Erkki Itkonen.
Fennougristiikka on indoeurooppalaisten ja austronesialaisten kielten tutkimuksen ohella keskeisiä historiallis-vertailevan kielitieteen aloja maailmassa. Sen perustana ovat olleet toisaalta suomen, viron ja unkarin tutkiminen eurooppalaisina kansalliskielinä, toisaalta 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuoliskolla kerätyt laajat sanasto- ja tekstimateriaalit Venäjällä puhutuista suomalais-ugrilaisista kielistä. 1900-luvun jälkipuoliskolta alkaen fennougristiikka on nopeasti kehittynyt myös synkronisena kielitieteenä ja suuri osa alalla ilmestyvistä tutkimuksista koskee nykyään suomalais-ugrilaisten kieliopillista kuvausta. Suomalais-ugrilaiseen kielikuntaan kuuluvat kielet ovatkin yleensä paremmin dokumentoituja kuin useimmat vastaavan kokoiset kielet. 
Yliopistollisena alana fennougristiikkaa on opetettu ennen kaikkea Suomen, Unkarin, Viron, Venäjän sekä saksankielisten maiden korkeakouluissa, mutta myös muun muassa Yhdysvalloissa Bloomingtonissa ja Sorbonnen yliopistossa Pariisissa. Perinteisesti fennougristiikassa on julkaistu paljon tutkimusta saksan ja venäjän kielillä. Viime vuosikymmeninä englannin kielen merkitys on kasvanut.

Nykyisyys

Suomessa fennougristiikka on oppiaine Helsingin ja Turun yliopistoissa. Lisäksi Oulun yliopiston saamelaiskielten ja -kulttuurin laitoksessa Giellagas-instituutissa toimii fennougristiikan tutkijoita. Fennougristiikasta on yleensä erotettu viron ja unkarin kielten ja kulttuurien tutkimus, vaikka kyseessä ovat suomalais-ugrilaiset kielet. Ne muodostavat kokonaan omat yliopistolliset oppialansa.
Tieteenalan keskeisiä julkaisusarjoja ovat muun muassa Finnisch-ugrische Forschungen, Linguistica Uralica ja Finnisch-Ugrische Mitteilungen. Suomessa fennougristiikkaa edistävä ja julkaisutoimintaa harjoittava tieteellinen yhdistys on Suomalais-Ugrilainen Seura.
Fennougristiikan kansainvälinen päätapahtuma on vuodesta 1960 alkaen järjestetty Kansainvälinen fennougristikongressi. Viimeisin kongressi järjestettiin Oulun yliopistossa 17.–21. elokuuta 2015. Aiemmin kongressi on järjestetty muun muassa Marinmaan pääkaupungissa Joškar-Olassa vuonna 2005 ja Piliscsaban yliopistossa Unkarissa 2010.
ISO 3166-2:NL

ISO 3166-2:NL on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Alankomaille. ISO 3166-2:NL on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 12 provinssin, kolmen itsehallintoalueen ja kolmen erityiskunnan koodit.

Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Alankomaiden maakoodi ”NL” ja toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
Summer Wars

Juoni

Matemaattisesti lahjakas lukiolaispoika Kenji ja hänen nörttiystävänsä ovat uppoutuneet Oz-nimiseen virtuaalimaailmaan. Kesälomalla sievä Natsuki pyytää Kenjiltä apua ja ihastunut poika suostuukin, vaikka ei tarkkaan tiedäkään mihin. Tyttö vie Kenjin juhlimaan isoäitinsä 90-vuotispäiviä. Suureen naganolaiseen taloon on kokoontunut koko Natsukin suku.
Tapahtumat saavat dramaattisen käänteen, kun Kenji yrittää ratkaista saamansa mystisen numerokoodin arvoitusta. Hän tulee vahingossa ladanneeksi Ozin tuhoavan koodin nettiin; Ozin virtuaaliympäristön romahtaessa alkaa kuitenkin todellinenkin maailma natista liitoksissaan.
Doomsday (elokuva)

Juoni

Elokuva alkaa vuodesta 2008, jolloin Reaper-virus ilmestyy Glasgow’hun. Virukselle ei löydy hoitokeinoa eikä rokotetta. Lentokentät, satamat ja rautatiet suljetaan, ihmisiä kehotetaan jäämään koteihinsa, välttämään kontaktia muihin ja odottamaan apua.
Poikkeuslaki astuu voimaan, ja Britannian hallitus päättää asettaa koko Skotlannin karanteeniin. Rannikkovesistöt miinoitetaan, ilmatila asetetaan lentokieltoon alasampumisen uhalla, ja itse mannerta halkoo yhdeksänmetrinen 130 kilometriä pitkä teräsmuuri noudattaen samaa linjaa muinaisen Rooman rajan kanssa. Muurin toiselle puolelle jääneet jätetään kuolemaan, sosiaalinen järjestys mätänee ruumiiden mukana ja lopulta koko Skotlanti unohdetaan.
28 vuotta myöhemmin eli vuonna 2035 Reaper-virus ilmaantuu Lontoon slummeissa, mihin kodittomiksi jääneet skotlantilaiset on sullottu. Satelliitin ottamista valokuvista näkyy merkkejä elämästä muurin tuolla puolen, jolloin retkikunta lähetetään Skotlantiin etsimään parannuskeinoa siellä olevien selviytyjien luota. Selviytyneet ovat kahdenlaisia: ihmissyöjäpunkkareita ja uutta keskiaikaa eläviä haaveilijoita, jotka sotivat keskenään. Selviää, että selviytyneillä on luonnollinen vastustuskyky virusta vastaan ja heidän verestään voidaan tehdä rokote virusta vastaan. Mutta vallan kaapannut pääministerin neuvonantaja kuitenkin pidättäytyy rokotteen käytöstä politiikan takia.
Sydämen vajaatoiminta

Hoito

Sydämen vajaatoimintaa hoidettaessa on selvitettävä ilmiön perussyy ja hoidettava se. Käytössä on myös lääkinnällisiä hoitoja.

Operatiiviset hoidot

Operatiivisina hoitona voivat tulla kyseeseen muun muassa läppäleikkaukset, suonten korjausleikkaukset ja sydämensiirto.
Akuutissa tilanteessa käytetään myös raajasidoksia, joilla yritetään estää liiallisen nestemäärän rasitusvaikutus.

Ravitsemustekijät

Vuoden kestäneessä kokeessa 239 sydämen vajaatoimintapotilasta sai päivittäin 100 µg:n annoksen D3-vitamiinia tai lumevalmistetta. Tutkimuksen alkaessa kaikkien osallistujien D-vitamiinipitoisuudet olivat alle suositusten. Kävelytesteissä D-vitamiini ei lisännyt potilaiden fyysistä toimintakykyä mutta paransi mahdollisesti sydänlihaksen toimintaa ejektiofraktiolla mitattuna. Tutkijat toteavat raportissaan, että lisätutkimuksia tarvitaan.