Syyrian sisällissodan tapahtumat 2012

Loikkaukset, levottomuudet suurkaupunkeihin

Alkuvuodesta 2012 Syyrian prikaatikenraali Mostafa Ahmad al-Sheik loikkasi Turkkiin. Hän oli siihen mennessä korkein puolta vaihtanut Syyrian armeijan upseeri.
Tammikuussa 2012 opposition joukot valtasivat muutamia kaupunkeja, mutta hajanainen, huonosti aseistettu sotilaskarkurien armeija ei ollut vakava haastaja Syyrian raskaasti aseistetulle armeijalle, ja armeija onnistui valtaamaan esimerkiksi Duman jo tammikuussa ja Rastanin 5. helmikuuta. 
Hallitus hyökkäsi voimalla helmi-huhtikuussa Homsissa. JHal Armeija alkoi tulitaa kaupunkia Haman kapinan vuosipäivänä jatkaen raskasta tulitusta ja pommitusta yli kolme viikkoa. Sitten 4. divisioona valtasi Farouqin prikaatien valvoman Baba Amrin kapinakaupunginosan mm. konekiväärein varustetuin helikopterein vuorokauden sisään. Lähes puolet alueetta puolustaneesta FSA:n 250 taistelijasta kaatui.
Tammikuun lopulla ja  helmikuun alussa taistelut olivat levinneet jo Damaskoksen esikaupunkeihin, ja mielenosoituksia tukahdutettiin asevoimin myös pitkään rauhallisena olleessa maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Aleppossa. Tammikuussa 2012 julkisti olemassaolonsa hallitusta vastaan taisteleva al-Qaidaan sidoksissa oleva jihadistirintama Jabhat al-Nusra.

Väkivallan kiihtyminen

Keväällä tapahtui Houlan massamurha, jossa puolisotilaalliset joukot surmasivat myös naisia ja lapsia. Kun kapinalliset etenivät kevättalvella-kesällä 2012, hyökkäysten uhrit alkoivat yhä useammin olla valittu uskonnollisista syistä.

Kofi Annanin rauhansuunnitelma

Arabiliiton tarkkailijat keskeyttivät työnsä jatkuvan väkivallan takia 28. tammikuuta. Helmikuussa 2012 YK:n turvallisuusneuvosto kokoontui keskustelemaan mahdollisesta Syyria-päätöslauselmasta. Ennen kokousta Venäjä sanoi, että sopu turvallisuusneuvostossa Syyrian suhteen oli mahdollinen ja välttämätön. Lopullisessa äänestyksessä illalla 4. helmikuuta 2012 Venäjä ja Kiina estivät veto-oikeudellaan Syyria-päätöslauselman. Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clinton sanoi, että sotilaallinen väliintulo oli pois suljettua Syyriassa. YK:n Yleiskokous oli muotoillut päätöslauselman, ja siinä muun muassa vaadittiin Bašar al-Assadin eroa.
Helmikuussa 2012 Kofi Annan nimitettiin YK:n ja Arabiliiton Syyrian-erityislähettilääksi. Maaliskuun lopulla Annan esitti kuusikohtaisen suunnitelman konfliktin lopettamiseksi. Syyrian hallitus ilmoitti hyväksyvänsä sopimuksen, mutta jatkoi sotatoimiaan Haman maakunnassa.
5. huhtikuuta YK:n turvallisuusneuvosto asetti takarajan 10. huhtikuuta, johon mennessä Syyrian hallitus lopettaisi väkivaltaisuudet, ja kapinalliset laskisivat aseensa kahden vuorokauden kuluttua hallituksen joukkojen vetäytymisestä. Kapinalliset ilmoittivat aloittavansa aselevon, mutta epäilivät hallituksen kieltäytyvän rauhansuunnitelman noudattamisesta. Syyrialle asetetun takarajan tultua vastaan Annan vaati hallitusta lopettamaan väkivallan 48 tunnin kuluessa. Syyrian ulkoministeri ilmoitti hallituksen joukkojen jo vetäytyneen osista maata, mutta vaati Annanilta vakuutuksen siitä, että kapinalliset sitoutuvat tulitaukoon. Turvallisuusneuvosto antoi valtuudet kaikkiaan 300 aseistamattoman Sotilastarkkailijan lähettämiseen Syyriaan. Huhtikuun lopulla YK:n tulitaukotarkkailijoiden etujoukko raportoi vakavista tulitaukorikkomuksista. YK:n UNSMIS (United Nations Supervision Mission in Syria) lopetti 16. kesäkuuta 2012 säännöllisen partioinnin Syyriassa, mutta se jäi maahan.

Sota suurkaupunkeihin

Vapaan Syyrian armeija aloitti toukokuun lopulla uudestaan operaationsa, josta seurasi rajuja taisteluja eri puolilla Syyriaa. Kesäkuun alussa hallituksen joukot valtasivat Al-Haffahin kapinallistukikohdan, joka käytännössä autioitui. Taistelut levisivät kesäkuun alussa myös Damaskokseen ja Aleppoon, joka oli aiemmin ollut suhteellisen rauhallinen.
Luultavasti hallituksen puolisotilaalliset joukot surmasivat
tuliasein ja veitsin kymmeniä siviilejä al Qubeirin kylässä 6. kesäkuuta 2012.
Taistelut olivat kiihtyneet kesäkuun alkupuoliskolla, kun kapinalliset olivat saaneet vallattua ja pidettyä monia kaupunkeja ja alueita. YK-joukot olivat kohdanneet laajaa vastustusta sodan molemmilta osapuolilta. Hätäisesti suunniteltu vaarallinen operaatio oli YK-tarkkailijoille fyysisesti ja henkisesti koetteleva, ja muun muassa Britannia luonnehtikin operaatiota epäonnistuneeksi. 2. elokuuta YK:n rauhanvälittäjä Kofi Annan erosi tehtävästään, koska ei saanut riittävästi tukea tehtävälleen turvallisuusneuvostolta. Annanin tilalle nimitettiin 10. elokuuta kokenut algerialainen rauhanvälittäjä Lakhdar Brahimi. UNSMIS-operaatio lakkautettiin lopulta 20. elokuuta.

Damaskoksen ja Aleppon kesän ja syksyn taistelut

Noin 15. heinäkuuta kapinalliset aloittivat Damaskoksessa jättioperaation nimellä Operaatio Damaskoksen tulivuori. Kapinalliset tunkeutuivat 19. heinäkuuta siihen asti rauhallisena olleeseen Aleppon suurkaupunkiin. Armeija ajoi kapinalliset 19–23. heinäkuuta 2012 Damaskoksen keskustasta pois. 18. heinäkuuta turvallisuuspalvelun päämajassa räjähti pommi, joka surmasi muun muassa puolustusministeri Daoud Rajhan ja varapuolustusministeri Assef Shawkatin.
Hallitus kiihdytti ilmaiskujaan kesällä kapinallisia vastaan, ja kapinalliset pudottivat muutaman hallituksen helikopterin/lentokoneen hallussaan olevilla IT-aseilla. Mutta kapinallsilla ei ollut it-ohjuksia, mm. koska Yhdysvallat ei halunnut antaa niitä islamilaistaistelijoille.
Länsimaat huolestuivat Syyrian kemiallisESta alueesta ja väläyttivät ajatusta lentokiellosta, johon ei koskaan ryhdytty.
Kapinalliset kärsivät elokuun alussa tappioita, muun muassa menettivät päätukialueensa Salaheddinin Aleppossa. Elokuussa kuoli Syyriassa noin 5 000 ihmistä, mikä on kolme kertaa enemmän kuin yleensä aiempina sotakuukausina. Tällöin sota oli käytännössä tasapeli. Raskaasti aseistetut hallituksen joukot pyrkivät puhdistamaan asutuskeskuksia, joihin lähitaistelussa kyvykkäämmät sissit hyökkäilivät.
Aleppon markkinapaikka paloi syyskuussa taistelujen takia.

Vuoden 2012 loppu

Marras-joulukuussa tuli tietoja kapinallisten menestyksestä. Kapinalliset valtasivat alueita pohjoisessa, ottivat haltuunsa kaupunkeja ja hallituksen tukikohtia. Kapinalliset menestyivät maataisteluissa hallitusta vastaan ja pyrkivät saartamaan lentokenttiä ja sotilastukikohtia, mutta hallituksen ilmavoimat olivat ongelma kapinallisille. Damaskoksen ympärillä taisteltiin kaupungin hallinnasta.
29. joulukuuta Aleppon lentokenttä suljettiin ensi kertaa, koska kapinalliset olivat kentän lähellä. Lähes koko Aleppo oli kapinallisilla, mutta pahoin raunioitunut. Samaan aikaan hallituksen armeija valtasi merkittävän Deir Ba'alban kaupunginosan Homsissa. Yli 400 ihmisen ilmoitettiin kuolleen 29. joulukuuta. Niinpä vuoden 2012 lopussa kapinallisilla oli hallussa suurin osa pohjoisesta ja itäisestä Syyriasta, mutta hallituksella oli maan väkirikkain lounaisosa, alaviittienemmistöinen Välimeren rannikko ja pohjois-eteläsuuntainen valtatie.
30. joulukuuta 2012 YK:n rauhanvälittäjä Brahimi sanoi Syyrian olevan vaarassa ”somalisoitua” eli hajota keskenään kamppailevien sotaherrojen hallitsemiin alueisiin, kuten Somalian sisällissodan aikana oli käynyt. Vuoden 2012 loppuun mennessä konfliktissa oli kuollut HRW:n mukaan 45 000 ihmistä, joista 39 000 vuonna 2012. Hallituksen joukkoja olisi kuollut 9 500. Molempien osapuolten uskottiin kaunistelevan omia tappioitaan, ja niinpä kuolleita saattoi olla vuoden 2012 loppuun mennessä jopa 100 000.