Myanmarin rohingyojen etninen vaino (2016–)

Tausta

Myanmariin muutti muslimeja lännestä noin vuosina 800–1930. Yksi muslimienemmistöinen kansa ovat rohingat, joista osa on tullut maahan satoja vuosia, osa 1800–1900-luvuilla. Suurin osa heistä on kuitenkin asunut maassa Burman itsenäistyessä 1948. Nykyisin Myanmarissa on buddhalaisia 88–90 % ja muslimeja 4 %. Rohingoja on ollut maassa noin 2 % väestöstä. Myanmar on ollut pitkään sotilasdiktatuuri, jossa ihmisoikeuksien kunnioitus on ollut vähäistä. Maan armeija on pyrkinyt raaoin ottein kukistamaan keskushallitusta vastaan suunnatut kapinat. Niinpä maassa käytiin sisällissotaa 70 vuotta. Rohingoja on kohdeltu toisen luokan kansalaisina. Hallitus on useaan otteeseen hyökkäillyt rohingya-kyliin vastauksena rohingyoiden parissa kytevään kapinointiin. Maasta on paennut ajoittain paljon rohingyoita.
Maan kansallismieliset piirit ovat suhtautuneet rohingyoihin kielteisesti. Rakhinelaiset ovat itse vähemmistö, mutta pitävät rohingyoita bengalilaisina tulokkaina. Burman korkeat sotilaspiirit ja laajalti muutkin burmalaiset eivät pidä rohingyoita aitoina myanmarilaisina. Myanmarin hallitus antoi rohingyoille kansalaisoikeudet 1959. Mutta Ne Winin sotilashallitus kaappasi vallan 1962 ja perui rohingyoiden oikeudet.
Rohingyojen henkilökortti on ollut valkoinen, buddhalaisten punainen. Rohingyat ja muut eivät saaneet avioitua. Muslimit eivät yleensä ole saaneet äänestää. Diktatuurin purkaminen ei juuri parantanut rohingyojen asemaa. Myanmarissa asuu yli sata kansaa. Monet vähemmistökansat maa tunnustaa omikseen, mutta rohighyoilla ei ole Myanmarin kansalaisuutta. He ovat virallisesti laittomia siirtolaisia. Myanmarin hallituksen mielestä rohingyat ovat bengalilaisia, jotka eivät kuulu Myanmariin. Buddhalaiset pitävät islaminuskoa syntinä ja rohingyoja terroristeina. Vuonna 2016 Myanmarissa kiisteltiin siitä, mikä olisi rohingyoille sopiva nimi: rohingya, bengalilainen vai Myanmarin muslimi
Buddhalaiset kovan linjan fundamentalistimunkit ovat yllyttäneet kansaa hävittämään kirkkoja ja moskeijoita. Buddhalaiset munkit ovat pelänneet maan islamisaatiota. Rohighyojen kotiosavaltiossa Rakhinessa rakhinelaiset pelkäsivät rohighyojen valtaavan koko Rakhinen.
Myanmarin armeija ajoi muutama satatuhatta rohingyaa pois maasta 1978 ja 1991–1992. Näiden operaatioiden virallinen tarkoitus oli puhdistaa rajaseutu laittomista siirtolaisista.
Islamilaisterroristit räjäyttivät vuonna 2001 kaksi buddhalaistemppeliä. Käynnistyi perinteinen islamin vastainen pogromi. Vuonna 2007 buddhaismunkit alkoivat protestoida hallitusta vastaan. Armeija vapautti munkit vuonna 2011. Munkkien keskuudessa nousi arvostetuksi jyrkän linjan buddhaismunkki Ashin Wirathu. Wirathu piti islamilaisia vihollisinaan. Hän halusi ajaa toisuskoiset islamilaiset kokonaan buddhalaisesta maasta. Armeija tuki Wirathun pyrkimyksiä. Syynä oli ehkä se, että armeija halusi säilyttää kansan suosion ja valtansa. Myanmarin maltillisena pidetty kenraali ja maan 8. presidentti Thein Sein sanoi, että rohingyat olisi asutettava ulkomailla, koska he eivät ole Myanmarin kansalaisia. Thein Sein puolusti Wirathua sen jälkeen, kun tämä oli mainittu vuonna 2013 rohingyoihin kohdistuvan vainon edistäjänä. Buddhalaismunkkien jyrkkä nationalismi lisäsi tuntuvasti rohingya-vainoja.
Myanmarin islaminuskoinen naapurimaa Bangladesh on suhtautunut nuivasti Myanmarista paenneiden rohingyoiden maahantuloon. Bangladeshissakaan rohingyat eivät saa avioitua. Bangladesh pelkää rohongyoiden vaativan maan kansalaisuutta.
Yhdysvallat julisti heinäkuussa vuonna 2017 Myanmarin yhdeksi maailman pahimmista ihmiskaupan harjoittajista. Samaan aikaan ääribuddhalaiset hyökkäilivät moskeijojen kimppuun.
Yhdysvaltain presidentti Barack Obama poisti 15. syyskuuta vuonna 2016 pitkäaikaisia Myanmarin vastaisia talouspakotteita, vaikka armeija valvoi vieläkin maan taloutta ja kansallisten vähemmistöjen asema oli yhä huono.

Vuoden 2012 väkivalta

Vuoden 2012 tapahtumien voi katsoa osaltaan aloittaneen myöhemmätkin väkivaltaisuudet. Silloin oli muslimien ja buddhalaisten kesken kärhämää. Rakhinelainen nainen raiskattiin ja tapettiin 8. kesäkuuta 2012. Tekijöinä pidettiin rohighyoita, mutta ainakin yksi tekijöistä oli rakhinelainen. Rahkinelaiset tekivät kostohyökkäyksiä muslimien kimppuun. Sen jälkeen muslimit ja rakhinelaiset kostivat toisilleen polttamalla toistensa taloja. Rakhinelaisia taloja paloi melkein 1 200, rohingyojen taloja lähes 1 350. Tapahtumissa kuoli noin 80 ihmistä, joista 57 muslimeja, 31 buddhalaisia. Armeija toimi lähinnä erotuomarina, mistä molemmat olivat tyytyväisiä. Lokakuussa puhkesi pahempi väkivallan aalto, jonka muslimit aloittivat. Muslimeihin kohdistunut kostoväkivalta oli koko Rakhinen laajuinen. 4 600 taloa paloi. Vuonna 2012 kuoli noin 200.
Suurin osa vuoden 2012 sisäisistä pakolaisista oli rohingyoja. Väkivalta jatkui muslimien ja buddhalaisten kesken myös vuosina 2013-2014. Buddhalainen 969-liike oli vastuussa rohingyoihin kohdistuneista hyökkäyksistä, joissa poliisi toimi usein sivustakatsojina. Myanmar tuomitsi vuoden 2013 väkivallasta sekä buddhalaisia että muslimeja.

Armeija toimi virallisesti erotuomarina vuonna 2013, mutta käytännössä väkivaltaa kohdistui enemmän muslimeihin. Vuonna 2015 oli levottomuuksia, joiden aikana armeija ajoi rohingyoita venepakolaisiksi.
Saudi-Arabiaan saapunut islamilainen rohingya käynnisti varojensa turvin 2013 sissiliikkeen Myanmarissa.

Vuosien 2016–2017 väkivalta

9. lokakuuta 2016 islamilaiset rohingya-kapinalliset hyökkäsivät rajapoliisiasemalle Rakhinessa, tappaen sotilaita ja vieden aseita. Myanmarin armeija vastasi sissien toimintaan laajalla operaatiolla. Osa siitä oli pelkkää kostamista. Armeijan tekemiin luvallisiin sotilaallisin toimiin liittyi myös rohingya-siviileihin kohdistuneita tuhopolttoja, ryöstelyä, joukkoraiskauksia, siviileihin kohdistuvaa väkivaltaa, jopa lasten tappamista. Marraskuussa 2016 näkyi satelliittikuvissa yli tuhat palanutta rohingya-asumusta. Myanmarin hallituksen alaiset joukot tappoivat joulukuussa 2016 satoja siviilejä. Armeija ampui kyläläisiä helikoptereista vastauksena siihen, että jotkut kyläläiset olivat osallistuneet hallituksen joukkojen vastaiseen väijytykseen, jossa kuoli korkea-arvoinen armeijan upseeri. Paenneiden mukaan rohingyoiden naisia joukkoraiskattiin, miehiä tapettiin joukoittain, taloja poltettiin ja lapsia heitettiin palaviin taloihin. Jotkut perheet eivät päässeet elävinä Myanmarista. Raakuuksista pelastuneet pyrkivät pakenemaan maasta. Armeija pyrki myös hävittämään rohingyojen yhteisön surmaamalla näiden merkkihenkilöitä ja niin edelleen.
Armeija tulitti pakenevia siviileitä, muun muassa Nafjoella purjehtineita pakolaisveneitä.
Kapinalliset hyökkäsivät 25. elokuuta 2017 sotilastukikohtaan ja 24 poliisiasemalle ja surmasivat 71 ihmistä. Ääri-islamilainen rohingyoiden kapinajärjestö ARSA sanoi hyökkäysten olleen vastaus rohingya-siviilehin kohdistuvaan väkivaltaan. Rohingya-militantit hyökkäsivät myös buddhalaisten ja hindusiviilien kimppuun. He ajoivat yhdeksästä buddhalaiskylästä 500 ihmistä pakoon ja polttivat nämä kylät. Muslimit tappoivat Kha Maung Seikhin kylässä 45 siviiliä, joista isoin osa oli naisia ja lapsia. ARSA sai tukea muun muassa Saudi-Arabiasta. Armeijan vastaus oli nopea ja raaka, se kohdistui lähinnä rohighyasiviileihin. Murhat ja raiskaukset olivat tavallisia. Armeija saapui Inn Dinin kylään, muka tarkoituksenaan puhdistaa kylä "Bangalin terroristeista" jotka olivat hyökänneen turvallisuusjoukkojen kimppuun. Paikallinen "buddhalainen turvaryhmä" opasti armeijaa muslimien kimppuun, mutta muslimisissejä ei oltu kylässä nähty. Poliisi ja armeija ampuivat kylään, joista rohingyat pakenivat. Armeijan pyytämät vapaaehtoiset buddhalaissiviilit sytyttivät rohingyoiden talot tuleen, koska armeija piti rohingyoita "bengalilaisterroristeina". Lisäksi buddhalaiset siviilit, armeija ja poliisi ryöstivät rohingyoiden omaisuuden.
Armeijaa ja poliisia auttoivat tuhopoltoissa ja murhissa jotkut kyläläiset. Jotkut armeijan ihmiset olivat siviilivaatteissa. Muut noin 6000 muslimia pakenivat.
Buddhalaien kylänvanhimman mukaan 1. - 2. syyskuuta armeija otti kiinni Inn Dinin kylästä paenneista 10 muslimimiestä, ja yhdessä joidenkin buddhalaisten kyläläisten teloitti heidät, ja hautasi. Teloituksen syy oli se, että buddhalainen maanviljelijä Maung Nin oli kadonnut, ilmeisesti surmattu. Mutta kymmentä miestä ei kyetty suoraan liittämään tapaukseen. Asian myöhemmin julkaisseet toimittajat saivat niskaansa syytteet salassapitolain rikkomisesta.
Sen jälkeen armeija poltti ainakin 80 kylää.
Myanmarin armeija tappoi 7. syyskuuta 2017 Tula Tolissa arviolta 500 siviiliä, joista 300 oli lapsia. Wirathu kiisti rohinghya-vainot väittäen muslimien itse polttaneen kylänsä. Myöskään armeija ei myöntänyt käyttäneensä väkivaltaa.

Väkivallan jatkuminen 2018-2019

RUseimmat rohingyat eivät uskaltaneen palata Myanmariin. Vain parituhatat palasi.  Heitä jäi pakolaisleireille mm Bangladeshiin. Myanmarin hallitus jatkoi
rohinghya-kansan vainoa. Vuonna 2019 armeija tulitti rohingya-kyliä.

Uhrit

Maasta pakeni elokuun 25. päivän 2017 jälkeen noin 600 000 rohingyaa. Armeija surmasi ainakin 6 700 siviiliä, joista kymmenes alle viisivuotiaita lapsia. Hallituksen joukot raiskasivat tuhansia rohingya-naisia. Rohingyoiden kapinalliset puolestaan ajoivat 30 000 buddhalaista ja hindua pois näiden kylistä.

Suhtautuminen kansanmurhaan ulkomailla

YK:n ihmisoikeuskomissaari tuomitsi vainot ja totesi, että Myanmar pyrki toimillaan karkottamaan rohinghyat ja tuhoamaan heidän kulttuurinsa. Myanmar kiisti oman armeijansa väkivallan siviilejä vastaan. Aung San Suu Kyi kiisti julmuudet ja väitti, että liikkeellä oli kasapäin vääriä tietoja, jotka auttoivat terroristeja. Tämä johtui joko siitä, että armeija toimi ilman hallituksen lupaa, tai Suu Kyi piti buddhalaisten puolta. Armeijaa johti Min Aung Hlaing, joka käytti todellista valtaa Myanmarissa. YK:n turvallisuusneuvosto tuomitsi 7. marraskuuta 2017 rohingya-kansaan kohdistuvat toimet. Myös Yhdysvallat tuomitsi Myanmarissa tapahtuneen etnisen puhdistuksen. Suomen ulkoministeri Soini kävi puhumassa Myanmarissa pakolaiskriisistä. Myanmarin hallitus pidätti kaksi maassa vieraillutta Reutersin toimittajaa, koska nämä olivat paljastaneet sotilassalaisuuksia. Yhdysvallat asetti talouspakotteita yli kymmenelle myanmarilaisille. Myanmar ei päästänyt maahan joulukuussa YK:n erikoistarkkailija Yangee Lee:tä, ja lopetti kaiken yhteistyön hänen kanssaan. YK:n islamilainen ihmisoikeuskomissaarin mukaan presidentti Suu Kui voi joutua oikeuteen rohingyojen kansanmurhasta. YK:n yleiskokous äänesti 25. joulukuuta 2017 päätöslauselman, jossa se vaati Myanmaria lopettamaan sotatoimet rohingyoita vastaan.
Äänet jakautuivat 122-10. Muun muassa Myanmar, Kiina ja Venäjä äänestivät päätöslauselmaa vastaan. Amnesty  peruutti Aung Suu Kyin ihmisoikeuspalkinnon.

Yritykset solmia rauha

Bangladesh ja Myanmar sopivat 23. marraskuuta 2017 rohingya-pakolaisten paluusta. Myanmarin armeija kuitenkin kiisti yhä rohingyoihin kohdistamansa raakuudet. Myanmarin armeija jatkoi rohingya-vainoa hallituksen toimista riippumatta.