google/wiki40b huggingface dataset:
Tesla Model 3

Historia

Mallin peitenimi kehitysvaiheessa oli BlueStar, ja tuotantomallin nimi piti alun perin olla Tesla Model E, mutta Fordilla oli jo oikeudet nimeen ja Tesla muutti nimen muotoon Model 3.
Helmikuussa 2016 Tesla ilmoitti, että Model 3 esitellään 31. maaliskuuta ja 1 000 dollarin varausmaksun vaativia ennakkotilauksia aletaan vastaanottaa sen liikkeissä 31. maaliskuuta ja yleisesti 1. huhtikuuta. Toimitukset oli tarkoitus aloittaa vuoden 2017 lopussa. Model 3 esiteltiin 31. maaliskuuta 2016 ja Teslan mukaan sitä oli ennakkovarattu yli 100 000 kappaletta.  
Automallin ensimmäinen tuotantokappale valmistui heinäkuussa 2017. Ensimmäisille 30 asiakkaalle auto luovutettiin 28. heinäkuuta 2017.
Yhdysvalloissa Tesla Model 3:n myynti saavutti sadantuhannen myydyn auton rajan lokakuussa 2018. Model 3 oli parhaiten myyty täyssähköauto Yhdysvalloissa 12 kuukautta peräkkäin tammikuusta 2018 alkaen, ja vuoden 2018 lopussa parhaiten kaikkien aikojen parhaiten yhden vuoden aikana myyneenä noin 139782 toimitettuna täyssähköautona. Model 3:sta tuli ensimmäinen täyssähköauto, joka ylitti sadantuhannen myydyn täyssähköauton auton rajan Yhdysvalloissa yhden vuoden aikana. 
Tammikuussa 2019 ensimmäistä kertaa Yhdysvaltojen markkinoille tulon jälkeen, Model 3 ohitti lukumäärällisesti Model S:n tullen Yhdysvaltain kaikkien aikojen parhaiten myydyksi täyssähköautoksi 148046 myydyllä autolla.
Tesla Model 3:sta tuli viidenneksi myydyin sedan-auto Yhdysvalloissa neljännellä vuosineljänneksellä vuonna 2018. Omassa markkinasegmentissään se ohitti vuonna 2018 Yhdysvalloissa myytyjen autojen määrässä mitattuna yli kaksinkertaisesti lähimmät kilpailijat, mm. Mercedes-Benz C-sarjan.
Vuoden 2019 alun kovat, jopa 30–40 asteen pakkaset Yhdysvalloissa ja Kanadassa aiheuttivat ongelmia Teslojen akuille ja erityisesti Model 3:n ovenkahvoille, jotka jäätyivät kiinni. Akkujen kylmyydestä johtuvat ongelmat ilmenivät kovilla pakkasilla siten, että yön aikana noin akusta kului sähköä 30-40 kilometrin ajomatkan suuruisen määrän verran. Akkujen ongelmat koskivat myös muita sähköautoja, sekä muitakin autoja.  
Model 3 valittiin vuoden 2019 Consumer Reports-julkaisussa markkinoiden parhaaksi autoksi luokassaan.
Tesla pudotti Model 3:n hintaa maailmanlaajuisesti kaksi kertaa alkuvuoden 2019 aikana, kompensoidakseen asiakkailleen sähköautoista saatavien verovähennyksien vähenemistä, ensin 2000 dollarilla ja sen jälkeen 1100 dollarilla. 
Suomessa Model 3:n hinta, sisältäen autoveron sekä arvonlisäveron, oli helmikuun alussa 2019 Long Range Dual Motor -versiolla 60500 € sekä Performance Dual Motor -versiolla oli 71700 €. Halvempaa, Suomessa noin 42000 €:n hintaista Standard Range -versiota ei ollut helmikuun alussa 2019 saatavilla.
Vuoden 2019 helmikuun alussa auton toimitukset alkoivat Eurooppaan. Eurooppaan oli 5.2.2019 ennakkovarattu 19 337 Model 3:a, joista Suomeen 215 kappaletta.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Model 3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
SS Iron Mountain

Siipiratasalus SS Iron Mountain oli peräsiipirattaalla varustettu Mississippijoella vuosina 1864–1872 liikennöinyt höyrylaiva. Alus oli 54,86 metrin (180 jalan) pituinen ja 10,67 metrin (35 jalan) levyinen.
Alus ajoi karille ja upposi vuonna 1882. Legendan mukaan se kuitenkin katosi mystisesti.

Uppoaminen

Alus oli matkalla Vicksburgista 25. maaliskuuta 1882, ja ajoi karille Stumpy Pointissa, lähellä Island 102:ta, mikä repi aluksen runkoon reiän ja sai sen uppoamaan. Miehistö ryntäsi yhdelle lautoista ja pakeni. Aluksen sisäkkö nimeltään Ellen Anderson oli jäänyt jumiin kannen alle ja hukkui. Hänen ruumiinsa löytyi seuraavana päivänä romujen seasta, mutta itse laiva oli jo kadonnut.
Lisää romua löytyi 30. kesäkuuta, useita kilometrejä uppoamispaikasta. Aluksen uppoamisesta kerrottiin paikallisessa lehdistössä, kuten Vicksburgin Daily Commercial 27. maaliskuuta ja Daily Memphis Avalanche 28. maaliskuuta. Alus löydettiin vasta myöhemmin, nähtävästi tulvavesien uudelleen pintaan nostamana ja matalikon läpi kuljettamana, ja ajautuneena puuvillapellolle Omega Landingissa, lähellä Louisianan Tallulahia.

Legenda

Legendan mukaan alus oli kesäkuussa 1872 matkalla Louisianan New Orleansista Pennsylvanian Pittsburghiin (toisten lähteiden mukaan alus oli matkalla päinvastaiseen suuntaan) sokerilastissa. Aluksella oli 55 matkustajaa ja miehistön jäsentä, ja se hinasi perässään puuvillalla lastattuja proomuja.
Alus nähtiin viimeisen kerran, kun se lähti Mississippin Vicksburgista. Samana päivänä, kaksi tuntia Iron Mountainin jälkeen lähtenyt siipiratasalus SS Iroquois Chief löysi Iron Mountainin proomut ajelehtimasta joella. Iroquois Chief jäi odottamaan Iron Mountainin saapuvan paikalle hakemaan proomut, mutta alus ei koskaan saapunut. Lisäksi näytti siltä, että proomuja laivassa kiinni pitäneet köydet oli katkaistu. Alusta etsittiin mutta tuloksetta: aluksesta tai sen matkustajista tai miehistöstä löydetty jälkeäkään.
Legendaa toistetaan usein totuutena, kuten esimerkiksi Frank Edwardsin vuoden 1956 kirjassa Strangest of All, Paul Beggin vuoden 1979 kirjassa Into Thin Air, Valittujen Palojen vuoden 1982 kirjassa Mysteries of the Unexplained, Louis L'Amourin vuoden 1987 kirjassa The Haunted Mesa ja Charles Berlitzin vuoden 1988 kirjassa World of Strange Phenomena. Useimmat versiot tarinasta antavat katoamisvuodeksi 1872, joka itse asiassa oli ennen aluksen vesillelaskua.
Jonas Nordquist

Seuraura

Nordquist on Leksands IF:n kasvatti. Hän voitti seurassa juniorina J18 Allsvenskanin mestaruuden 2000 sekä J20 SuperElitin hopeaa 2001. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Elitserien-ottelunsa kaudella 1999–2000. Chicago Blackhawks varasi Nordquistin toisella kierroksella numerolla 49 kesällä 2000. Varsinaisen tulokaskauden 2000–2001 jälkeen Leksand putosi Allsvenskaniin. Nordquist jatkoi siellä pelejään kauden 2001–2002, ja joukkue nousi taas keväällä 2002 takaisin Elitserieniin. Kauden 2002–2003 hän kuitenkin pelasi vielä Allsvenskania Rögle BK:n riveissä. Nordquist teki siellä tehot 16+22=38 ja oli joukkueensa paras pistemies.
Kaudeksi 2003–2004 Nordquist palasi Elitserieniin ja siirtyi Luleå HF:n riveihin. Hän pelasi siellä kolme kautta. Kaudella 2004–2005 Nordquist oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Per Ledinin ja Jonas Rönnqvistin jälkeen sekä Ledinin kanssa joukkueen paras maalintekijä 16 osumallaan. Kaudella 2005–2006 hän teki tehoilla 19+22=41 yhden kauden piste-ennätyksensä sekä oli Luleå HF:n paras pistemies ja maalintekijä. Nordquist sijoittui Elitserienin pistepörssissä kuudenneksi.
Toukokuussa 2006 Nordquist teki yksivuotisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 lähes kokonaan Blackhawksin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, mutta Nordquist pelasi myös kolme NHL-ottelua ja antoi niissä kaksi syöttöpistettä. Visiitti Pohjois-Amerikassa jäi yhden kauden mittaiseksi ja hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 kolmivuotisella sopimuksella Frölunda HC:n riveihin. Sopimus jäi kuitenkin kahden kauden mittaiseksi, kun se purettiin syyskuussa 2009 juuri ennen Elitserien-kauden alkua. Uusi seura löytyi noin kahdessa viikossa, kun Nordquist siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Brynäs IF:ään.
Norquist oli kaudella 2010–2011 Brynäsin kolmanneksi paras maalintekijä Lars Jonssonin kanssa. Kausi 2011–2012 hänellä päättyi Ruotsin-mestaruuteen. Toukokuussa 2012 Nordquist teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän toimi joukkueen varakapteenina.
Kaudeksi 2015–2016 Nordquist siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:hen.

Muuta

Nordquistin isoveli Niklas on pelannut puolustajana Elitserienissä.
Suomuvatsamuura

Levinneisyys

Suomuvatsamuuraa tavataan Costa Ricassa, Kolumbiassa ja Panamassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tara Strong

Ura

Tara Strong aloitteli ääninäyttelemisen 1980-luvulla. Ennen uraansa Strongin ollessa neljävuotias hänen kiinnostuksensa näyttelemiseen alkoi eräästä koulun näytelmästä. Pian Strong aloitti seitsemännellä luokalla näyttelemisen Jiddiš teatterissa, vaikka hän ei osannut puhua kyseistä kieltä. Strong kuitenkin opetteli ulkoa vuorosanansa foneettisesti, joka aiheutti myöhemmin ongelmia ohjaajien kehuessa hänen esitystään, eikä Tara ymmärtänyt heitä lainkaan. Juutalaisuutensa myötä hän usein esiintyi Toronton juutalaisteatterissa, jossa Tara lauloi lauluja englanniksi ja hepreaksi.
High Schoolin jälkeen Strong haki New Yorkiin Performing Arts kouluun, jonka myötä hän sai ensimmäisen ammattilaisroolinsa Gracien teatterinäytelmässä The Music Man.

Ääninäyttelijänä

Strong aloitti ääninäyttelemisen 13-vuotiaana Hello Kitty's Furry Tale Theater piirrossarjan myötä, jossa hän esitti pääosaa yhdessä Cree Summerin kanssa. Sittemmin Strong äänitti useita kanadalaisia piirrossarjoja, kuten Halinallet, Babar, Beetlejuice ja Kapteeni N. Strong muutti sittemmin Kaliforniaan ollessaan 20-vuotias ja esiintyi aluksi sivurooleissa televisiosarjoissa, kuten Viiden juttu, Kung Fu: The Legend Continues, Ready or Not ja Forever Knight. Strong teki myös yhden ääniroolin Tales from the Cryptkeeperiin, mutta ei saanut äänirooleja animaatioista. Sittemmin Hello Kitty sarjan tuottaja pyysi Strongia äänittämään agentti Heatherin roolia Gadget Boy and Heather animaatioon, jonka jälkeen Strong alkoi saamaan lisää rooleja eri piirrossarjoista, kuten The New Batman Adventures, Tehotytöt, Fairly Odd Parents, Teen Titans, Jake Long – amerikkalainen lohikäärme ja Ben 10. Strongin ääntä on kuultu myös videopeleissä, kuten Final Fantasy X ja Final Fantasy X-2 Rikku-nimisen hahmon äänenä.
Helmikuussa 2012 Chris Rockin vähättelevät lausunnot ääninäyttelemisestä nousi uutisiin, kun Strong kertoi Twitterissä haastavansa Rockin todelliseen ääninäyttelemiseen.

Palkinnot

Strong oli ensimmäisen kerran ehdolla Annie-palkinnon saajaksi vuonna 1999 Pipan ääniroolista Tehotytöt sarjan myötä. Seuraavan kerran Strong huomioitiin Annie-ehdokkuudella vuonna 2001 Timmy Turnerin roolista Fairly Odd Parents sarjassa ja Melodyn roolista animaatioelokuvassa Pieni merenneito II: Atlantiksen salaisuus. Hän ei kuitenkaan voittanut Annie-palkintoa kummastakaan roolista. Kolme vuotta myöhemmin Strong nimettiin toistamiseen kahdesta ääniroolista Annie- ja Interactive Achievement -ehdokkaaksi. Annie-ehdokkuuden hän sai Dannon O'Mallardin roolista Vekarat sarjasta, mutta ei voittanut palkintoa. Sen sijaan Interactive Achievement Awardseissa hän voitti ensimmäisen palkintonsa Rikku hahmon roolista Final Fantasy X-2 videopelistä. Vuonna 2006 Strong oli toistamiseen ehdolla Dannan O'Mallardin roolista tällä kertaa Daytime Emmy-ehdokkaana, mutta ei voittanut palkintoa. Viisi vuotta myöhemmin Strong nimettiin myös toistamiseen Timmy Turnerin roolista Annie-ehdokkaaksi. Hän ei kuitenkaan voittanut kyseistä palkintoa, joka meni Jeff Bennettille.

Perhe-elämä

Tara on ollut naimisissa Craig Strongin kanssa vuodesta 2000 lähtien, ja heillä on kaksi poikaa; Sammy ja Aden Strong.
Bosnia ja Hertsegovina Turkvision laulukilpailussa

2013

Bosnia ja Hertsegovina osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin rockbändi Emir & Frozen Camels yhdessä Mirza Šoljanin kanssa kappaleella "Ters Bosanka". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Emir & Frozen Camels pääsi jatkoon ja sijoittui finaalissa kuudenneksi 187 pisteellä.

2014

10. syyskuuta 2014 ilmoitettiin että Bosnia ja Hertsegovina osallistuisi myös vuoden 2014 kilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Mensur Salkić kappaleella "Šutim". Kilpailun semifinaalissa Salkić sai 168 pistettä, sijoittui kolmanneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sijoittui kymmenenneksi 176 pisteellä.

2015

Bosnia ja Hertsegovina osallistui myös vuoden 2015 kilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Adis Škaljo kappaleella "Pa šta". Finaalissa Škaljo sai 153 pistettä ja sijoittui kahdenneksitoista.
Rastilan kartano

Rastilan kartano (ruots. Rastböle gård) sijaitsee Helsingissä, Vuosaaressa. Sen omistamat maat ulottuivat aikoinaan Broändasta Ramsinniemeen, ja sillä oli neljä torppaa.
Rastilan kartanon mailla sijaitsevat nykyään Rastilankallion, Meri-Rastilan ja Rastilan osa-alueet. Kartanon tiloissa toimii nykyään kahvila-lounasravintola Cafe Monami  sekä mainostoimisto Monami Agency.

Historiaa

Vanhin kartanon aluetta koskeva kirjallinen dokumentti on vuodelta 1540. Alueella oli tuolloin kolme taloa, joiden muodostamaa kylää kutsuttiin Rassbölleksi. Rass viittaa virtaan, vesijuoksuun ja laaksoon. Rastböle on kirjurin huolimattomuusvirhe, josta tuli alueen virallinen nimi 1800-luvulla.
Kartanon maiden läpi virtaa yhä Rastilanpuro, mutta maan kohoamisen vuoksi se on nykyään huomattavasti pienempi kuin keskiajalla.
Alueen asukkaat elättivät itsensä laivureina, kalastuksella sekä maanviljelyllä.
1600-luvulla alueella olleet pienemmät tilat olivat hävinneet ja alueella oli vain yksi suurempi tila. Vuonna 1652 Rastila oli ratsutila eli sen piti varustaa hevonen ja sotilas kuninkaan armeijaan verohelpotusten vastineeksi.
Vuonna 1748 ryhdyttiin rakentamaan Viaporin merilinnoitusta ja rakennustarvikkeiden kysyntä nousi Helsingin ympäristössä huippuunsa. Viaporin upseeri Jean Elfving perusti tuolloin tiiliruukin Rastilan maille.
Carl Magnus Jägerhorn osti Rastilan kartanon vuonna 1761ja myi sen 1774 saatuaan Oulun läänin maaherran viran. Uusi omistaja oli apteekkari Wilhelm Elg. Omistajat asuivat kartanossa lähinnä kesällä uskoen viljelyn pehtorille ja hänen johtamilleen työläisille.
1900-luvun alussa kartanon omistama alue alkoi pienentyä, sillä se alkoi myydä maitaan helsinkiläisille huviloiden rakentamista varten. 1940-luvun loppupuolella sen alueesta lohkottiin niin sanottuja rintamamiestontteja.
Kartanon viimeiseksi yksityiseksi omistajaksi jäi tuomari Walter Ahlqvist joka osti tilan vuonna 1912. Agronomi Gunnar Colérus vuokrasi tilan vuonna 1922 ja hoiti sitä vuonna 1935 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Jatkosodan aikana vuonna 1944, Helsingin suurpommitusten yhteydessä, Neuvostoliiton ilmavoimat pudottivat pommeja myös Rastilan kartanon alueelle. Ahlqvistin perikunta myi tilan vuonna 1951 Helsingin kaupungille ja maanviljelys jatkui vielä kymmenisen vuotta. Kaupantekohetkellä kartanon tiluksien laajuus oli 196 hehtaaria.
Tilan historiallisista rakennuksista on jäljellä vielä 1800-luvun alussa rakennettu päärakennus, pehtorin talo ja punamullalla maalattu vilja-aitta, joka tosin ei enää sijaitse alkuperäisellä paikallaan.
Puutarhasta on jäljellä sembramäntyjä, tammia, vaahteroita ja lehmuksia sekä kuusiaita.
Sakari Härö

Aarne Sakari Härö (16. marraskuuta 1917 Mikkeli – 4. heinäkuuta 2012) oli suomalainen lääkäri, tutkija, lääkintöneuvos ja terveydenhuollon kehittäjä.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Härön vanhemmat olivat rovasti Eemil Härö ja Elli Kaakko ja puoliso vuodesta 1948 Eila Pätiälä. Härö tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1936 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1946. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1952 ja keukosairauksien pätevyyden 1961. Sota-aikana hän palveli paitsi asevelvollisena, myös pataljoonan sekä kenttä- ja sotasairaalan lääkärinä sekä pommikoneen suunnistajana.
Lääkintöhallituksessa Härö toimi eri tehtävissä, viimeksi suunnitteluosaston päällikkönä vuoteen 1982 saakka. Sairausrekisterien ylläpito oli yksi hänen työnsä kohteista. Varttuneella iällä väitellyt Härö oli myös aktiivinen tutkija, jolla oli yli 250 julkaisua. Hän oli myös kansainvälisessä yhteistyössä plajon käytetty asiantuntija. Härö harrasti myös keräilyä, hankki käyttöönsä 1900-luvun alussa valmistetun höyrylaivan ja pystytti kotipihalleen tuulimyllyn.
Anthony Andrews

Anthony Corin Gerald Andrews (s. 12. tammikuuta 1948 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan etenkin lordi Sebastian Flyten roolista 1980-luvun alun tv-minisarjassa Mennyt maailma.

Ura

Anthony Andrews syntyi nelilapsiseen taiteilijaperheeseen Lontoon Hampsteadissa: äiti oli tanssija ja isä BBC:n kapellimestari ja sovittaja. Tunnettujen rooliensa vuoksi Andrewsia pidetään usein taustaltaan yläluokkaisena, mutta perhe ei ollut mitenkään varakas. Hän otti tanssitunteja kahdeksanvuotiaasta alkaen ja sai kouluvuosien jälkeen paikan Chichester-teatterista, aluksi näyttämöapulaisena. Koe-esiintymisen kautta hänet valittiin yhdeksi koulupojaksi Alan Bennettin näytelmään Forty Years On, jossa rehtoria esitti John Gielgud.
Andrews näytteli 1970-luvulla televisiosarjoissa, muun muassa monessa roolissa sarjassa Kahden kerroksen väkeä, kunnes nousi maailmanmaineeseen Menneen maailman toisessa miespääosassa Jeremy Ironsin ohella. Andrews sai roolistaan Golden Globe- ja Bafta-palkinnot ja oli Emmy-palkintoehdokkaana.
Menneen maailman jälkeen Andrews sai pääosan vuoden 1982 televisioelokuvassa Ivanhoe. Hän näytteli yhtä pääosaa John Hustonin elokuvassa Tulivuoren juurella (Under the Volcano, 1984) ja John Frankenheimerin elokuvassa Verirahat (The Holcroft Covenant, 1985). Elokuvien ohella Andrewsia on nähty musikaaliproduktioissa, kuten professori Higginsinä vuoden 2001 My Fair Ladyssa. Vuoden 2010 elokuvassa Kuninkaan puhe hän esitti pääministeri Stanley Baldwinia.

Yksityiselämä

Anthony Andrews on ollut vuodesta 1971 naimisissa Simpsons of Piccadilly -tavaratalon omistajasukuun kuuluvan näyttelijä Georgina Simpsonin kanssa. Heillä on kolme lasta, ja heidän tyttärensä kummitäti on prinsessa Anne.
Schwetzingen

Schwetzingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 10 kilometriä Heidelbergistä lounaaseen ja 15 kilometriä Mannheimista kaakkoon.
Schwetzingen mainittiin ensimmäistä kertaa vuonna 766 nimellä Suezzingen. Kaupungin pinta-ala on 21,62 km² ja väkiluku 22 335 (31.12.2015).
Proxima Centauri b

Massa, säde ja lämpötila

Proximia Centauri b:n massaa ei voi mitata, mutta vakiintuneet tähtitieteelliset menettelyt takaavat, että sen massa on vähintään 1,27  ja kun sen kiertoradan kaltevuus on tiedossa, massa on laskettavissa. 90 % mahdollisista kaltevuuksista viittaa massaan, joka on alle 3 . Jos planeetta on kivinen koostumukseltaan, ja tiheys on yhtä suuri kuin Maapallon, sen säde on vähintään 1,1 . Se voi kuitenkin olla suurempi, jos sen tiheys on pienempi kuin Maan tai massa on suurempi kuin pienin massa. Planeetta on termodynaamisessa tasapainossa 234 K (-39 °C).

Emotähti

Planeetta kiertää M-tyypin punaista kääpiötähteä Proxima Centauria. Tähden massa on 0,12 M☉ ja säde 0,14 R☉. Sen pintalämpötila on 3042 K  ja se on 4,85 miljardia vuotta vanha.  Aurinko on 4,6 miljardia vuotta vanha  ja sen pintalämpötila on 5778 K. Proxima Centaurin pyörähdysaika akselinsa ympäri on ~83 päivää, ja sen valoteho on noin 0,0015 L☉.
Tähden magnitudi eli kuinka kirkkaalta se näyttää Maasta katsottuna, on 11,13. Vaikka se on lähin tähti Auringosta, se ei näy paljaalla silmällä Maasta alhaisen kirkkautensa takia.

Kiertorata

Proxima Centauri b:n kiertoaika emotähden ympäri on 11,186 päivää ja sen radan isoakselin puolikkaan etäisyys on noin 0,05 astronomista yksikköä (AU), eli Maa on 20 kertaa kauempana omasta emotähdestään Auringosta. Aurinkokunnan planeetoista lähimpänä Aurinkoa on Merkurius, jonka isoakselin puolikas on 0,39 AU. Proxima b vastaanottaa emotähdestään noin 65 % siitä määrästä säteilyä, jonka Maa saa Auringosta. Proxima Centauri b saa kuitenkin noin 400 kertaa enemmän röntgensäteilyä kuin Maa saa.

Löytyminen

Ensimmäiset merkit eksoplaneetasta Proxima Centauri b kaltaisten ominaisuuksien kanssa havaitsi Mikko Tuomi, joka työskentelee Britanniassa Hertfordshiren yliopistossa. Hän päätteli asian arkistotiedoista, jotka koskevat Proxima Centaurin liikkumista. Vahvistaakseen uuden, Proxima Centauria kiertävän, eksoplaneetan mahdollisen löydön ESO käynnisti Pale Red Dot hankkeen tammikuussa 2016. 24.8.2016 Proxima Centauri b:n olemassaolo vahvistettiin Euroopan eteläisessä observatoriossa, ja tutkimusryhmää johti Guillem Anglada-Escudé Queen Maryn yliopistosta. Löytö raportoitiin Naturessa. Mittaukset suoritettiin käyttämällä kahta spektrografia, HARPS ESO 3,6 m teleskoopilla La Silla-Observatoriolla ja UVES 8-metrisellä erittäin isolla teleskooppilla. Ensimmäinen osoitus planeetasta löydettiin vuonna 2013. Emotähden säteisliikkeen korkein nopeus yhdistettynä kiertoaikaan mahdollisti pienimmän massan laskemisen eksoplaneetalle. Virheellisen positiivisen tuloksen todennäköisyys on pienempi kuin yksi kymmenestä miljoonasta.
Uutiset ESO:n löydöstä vuotivat Der Spiegelille, joka julkaisi sen 12.8.2016, ja huhu levisi nopeasti. Euroopan eteläinen observatorio kiisti osallisuutensa vuotoon ja kieltäytyi kommentoimasta löytöä ennen virallista ilmoitusta 24.8.2016.
Kultatikka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 30-35 cm ja paino noin 170 grammaa. Sen höyhenpuku on selkäpuolelta vaaleanruskea tummin poikkijuovin ja vatsapuolelta mustatäpläinen. Rinnassa on leveä, puolikuun muotoinen musta kuvio. Koiraalla on punainen tai musta viiksijuova. Pyrstön alapeitinhöyhenet ovat oranssit.
Nuorilla linnuilla on sulkasato kesä-lokakuussa, jonka jälkeen niiden höyhenpuku on aikuisen linnun kaltainen.
Vanhin kultatikka on elänyt yhdeksän vuotta ja kaksi kuukautta vanhaksi.

Esiintyminen

Kultatikka elää Pohjois-Amerikassa. Alaskassa ja Kanadassa se pesii puunrajalle asti ja etelässä Meksikonlahdelle ja Isoille Antilleille saakka. Pohjoiset populaatiot ovat muuttolintuja. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 15 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation kooksi on arvioitu 16 miljoonaa yksilöä.

Elinympäristö

Kultatikat elävät monentyyppisissä metsissä, joissa on kuolleita tai kuolevia puita.

Lisääntyminen

Lajin lisääntymiskausi on helmikuusta heinäkuuhun. Se pesii toisinaan kahdesti kaudessa. Pesäkolo koverretaan lahoon tai kuolleeseen puuhun tai esimerkiksi puhelinpylvääseen, mutta kultatikka voi pesiä myös linnunpönttöön. Naaras munii 3–12 valkoista munaa, joita molemmat puolisot hautovat 11–16 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin neljän viikon ikäisinä.

Ravinto

Kultatikan pääasiallisena ravintona ovat muurahaiset sekä muut hyönteiset ja hämähäkit. Syksyllä ja talvella se syö myös marjoja, hedelmiä, siemeniä ja pähkinöitä.
HMS Birkenhead

Palvelus

HMS Birkenheadiksi nimetty alus liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus otti osaa 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun.
HMS Birkenhead siirrettiin 1919 Portsmouthin reserviin. Alusta tarjottiin Kreikan hallitukselle, mutta kielteisen päätöksen jälkeen se laitettiin poistolistalle toukokuussa 1920. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921 Cashmorelle Newportiin.