google/wiki40b huggingface dataset:
U-asema

U-asema eli Pitkärannan–Loimolan linja (U-linja) oli Laatokan Karjalassa sijaitseva jatkosodan aikainen puolustuslinja. U-asema sai nimensä sen pääsuunnittelijan ja varustamistöiden johtajan, majuri Yrjö Urton mukaan.

Linnoittaminen

Linjan linnoitustyöt alkoivat joulukuussa 1943. Torjuntataistelujen alkaessa kesällä 1944 linja oli 55 kilometriä pitkä ja se oli parhaiten varustettu Uomaan ja Pitkärannan suunnissa. Linjalla oli 15 valmista betonikorsua, 300 metriä panssariestettä ja viisi kilometriä taisteluhautaa. Muuten asema oli enimmäkseen keskeneräinen.

U-asema ja sen miehitys

U-asema oli keskeneräinen puolustusasema, jossa oli muutama vahva tuliasema, noin 25 katettua korsua, 12 betonirakenteista bunkkeria, juoksuhautaoja ja koko aseman pituinen ja yhtenäinen piikkilankaeste. Kaikkiin panssariuriin oli tehty vahvahkot panssarivaunuesteet ja miinoitukset. Nietjärven kohdalla puolustusasema koostui kolmesta erillisestä linjasta, joista viimeinen, kapealla hiekkaharjulla sijaitseva oli selvästi vahvin.
Asemaa puolustivat 8. divisioona, 5. divisioona ja 7. divisioona ja reservinä oli 15. prikaati. Suomalaiset joukot miehittivät U-aseman pääosin 10. heinäkuuta mennessä. Vetäytyvien joukkojen mukaan saapui 120 tykkiä ja 40 kranaatinheitintä 6.–9. heinäkuuta. Nietjärven alueen miehitti 5. divisioonan Jalkaväkirykmentti 44 komentajanaan everstiluutnantti Ilmari Rytkönen sekä Jalkaväkirykmentti 2 komentajanaan eversti Heikki Saure.

Taistelut

Neuvostoliiton Karjalan Rintama hyökkäsi U-asemaa vastaan neljän armeijakunnan voimin heinäkuussa 1944. U-asemaan oli ryhmitetty Suomen armeijan 5., 8. ja 7. divisioona. 
Suurin taistelu asemasta käytiin Nietjärvellä. Taistelulla oli suurtaistelun luonne 14.–15. heinäkuuta lähtien. Suomalaiset torjuivat hyökkäävän puna-armeijan joukot. Moskovan välirauhan jälkeen U-asema jäi Neuvostoliiton puolelle.
Lidmanin talo

Lidmanin talo on Tampereella Tammelan kaupunginosassa Väinölänkatu 1–3:ssa sijaitseva kaksi- ja osin kolmikerroksinen jugendtyylinen kivitalo jonka suunnitteli 1900-luvun alussa Vihtori Heikkilä. Vuosina 1902–1908 useassa vaiheessa rakennettu talo tuli alun perin vuonna 1899 perustetun G. E. Lidmanin leipomon käyttöön. Leipomo toimi talossa aina 1970-luvun alkuun saakka. Lidmanin leipuriliikkeen perustaja Gustaf Edvard Lidman (1864–1919) oli kotoisin Pohjan pitäjästä. Hän oli ennen Tampereelle tuloaan Kemissä Kemi-yhtiön palveluksessa ja Tampereeella hän oli aluksi konemestarina Tampereen pellavatehtaalla. Hänen perustamansa leipomoliike oli aikoinaan Tampereen suurin alallaan. Lidman kuoli syyskuun 1919 lopulla espanjantautiin.
Lidmanin talossa on nykyisin asuntoja, lakiasiaintoimisto sekä kreikkalainen ravintola Antika. Talon erityispiirteenä on sen pyöristetyssä lounaiskulmauksessa Väinölänkadun ja Peltokadun kulmassa oleva suippo ikkunallinen torni.
Konduktanssi

Konduktanssi eli "sähkönjohtavuus" (tunnus G) on tasavirralla resistanssin käänteisarvo. Konduktanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on siemens (tunnus S, 1/Ω). Vaihtovirtapiirissä konduktanssi on admittanssin reaaliosa.
Sähkönjohtavuus voi olla joskus harhaanjohtava nimitys konduktanssille, koska sillä tarkoitetaan usein myös ominaissähkönjohtavuutta eli resistiivisyyden käänteisarvoa (materiaalille ominainen suure).
Konduktanssin piirrosmerkki sähköteknisissä piirikaavioissa on sama kuin resistanssin (eli vastuksen). Joskus näkee käytettävän myös lyhennettä "mho" tai väärinpäin käännettyä Ω-merkkiä; viimeksi mainittua käytti myös konduktanssi-käsitteen keksijä, Lordi Kelvin.
Xiaomi Black Shark 2

Muotoilu

Xiaomi Black Shark 2 -älypuhelimessa on 6,4-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,84 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 12 Gigatavua RAM-muistia ja 256 Gigatavua sisäistä muistia.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä ja toinen kamera on 13 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 20 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps ja 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Pikkukilokki

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen pikkukilokki kasvaa tavallisesti 5–15 senttimetriä pitkäksi, toisinaan pituutta voi olla jopa 30 cm. Koko kasvi on kalju. Varsi on tavallisesti rento, tyviosasta pitkähaarainen ja joskus pysty. Ruodittomat, möyheät lehdet ovat kierteisesti. Lehden lapa on tavallisesti 5–10 mm pitkä, tasasoukka, puoliliereä ja tylppä. Väriltään lehdet ovat sinertävänvihreitä tai punertavia. Kukat ovat pieniä, lehtihankaisia ja ne ovat tavallisesti kahden tai kolmen kukan ryhmissä. Kukissa on viisi kalvomaista, möyheää kehälehteä. Pikkukilokki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Kasvin siemenet leviävät nopeasti uusille kasvupaikoille veden mukana.

Levinneisyys

Pikkukilokkia tavataan lähes kaikkialla Euroopan merenrannoilla, erityisesti Välimerellä Kreikasta länteen ja Atlantilla Espanjasta Norjan keskiosiin saakka. Itämerellä sitä tavataan Suomenlahden korkeudelle asti. Sisämaassa pikkukilokkia kasvaa lähinnä erilaisilla aroalueilla Unkarista itään aina Keski-Aasiaan saakka. Satunnaisesti lajia voi tavata myös laajalla alueella muuta Aasiaa, Australiassa, Afrikassa erityisesti Marokossa sekä Yhdysvalloissa erityisesti itärannikolla, jossa pikkukilokki kuitenkin lienee alun perin tulokaslaji.
Suomessa pikkukilokkia tavataan alkuperäisenä lajina ainoastaan Ahvenanmaan itäisessä saaristossa, erityisesti Kökarissa. Manner-Suomesta sitä on tavattu 1900-luvun alkupuolella painolastitulokkaana Varsinais-Suomesta, Uudeltamaalta sekä Vaasasta.

Elinympäristö

Suomessa pikkukilokki on lähes kasvittomien merenrantojen pioneerikasvi. Sitä kasvaa suolapitoisilla ja avoimilla rantaniityillä. Suomessa pikkukilokki on harvinaistunut rantalaidunnuksen loppumista seuranneen kasvupaikkojen umpeenkasvun takia.

Käyttö

Pikkukilokkia on aikaisemmin käytetty soodan valmistamiseen.
Timo Rautiainen (pesäpalloilija)

Timo Rautiainen (s. 10. syyskuuta 1974) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Hänellä on takanaan mittava pelaajaura, joka alkoi Kirin pääsarjajoukkueessa 17-vuotiaana keväällä 1992. Rautiaisen pelaajaura sai kirkkaan kruunun, kun hän viimeisellä kaudellaan johdatti Kirin joukkueen kapteenina ja avainpelaajana takaisin Superpesikseen syksyllä 2009. Rautiainen teki ratkaisevan palon nousukarsintapelissä Kankaanpäässä. Rautiainen voitti urallaan Superpesiksen etenijätilaston kaudella 1996 61 tuodulla juoksulla.
Kesän 2010 Rautiainen toimi Nelonen Sportin pesäpalloasiantuntijana. Syksyllä 2010 hän otti vastaan haasteen Kirin markkinointipäällikkönä ja on saanut heti mainosmyynnissä ja seuran yleiskehittämisessä hyviä tuloksia aikaan.
Wendell Willkie

Wendell Willkie (18. helmikuuta 1892 – 8. lokakuuta 1944) oli yhdysvaltalainen liikejuristi, joka oli Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa 1940 Franklin D. Rooseveltin vastaehdokas. Roosevelt voitti.
Willkie kuoli sydänkohtaukseen 52-vuotiaana.
Yömyöhä

Televisiosarjat

Yömyöhä jalostettiin ensimmäistä kertaa televisioon syksyllä 1988, sarjaan Hei hulinaa. Sarja jatkui vuoteen 1989, kunnes ohjelman nimi vaihdettiin Hui helinääksi. Televisiosarjoissa oli useita samoja sketsejä ja hahmoja kuin radion Yömyöhissä. Vuonna 1992 Petelius ja Hietanen tekivät vielä televisiosarjan Neurovisio, jossa käytettiin myös monia samoja ideoita kuin Yömyöhissä. Neurovisiossa esiintyi Peteliuksen ja Hietasen lisäksi myös Jope Ruonansuu.

Serpien kylässä -CD:t

EMI on julkaissut kaikki vuosien 1986-1999 aikana tulleet Yömyöhät Serpien kylässä -nimisenä tupla-CD-levyjen sarjana. Levyt on julkaistu kahdessa boxissa. Ensimmäisessä boxissa on sarjan neljä ensimmäistä osaa sekä ekstralevy Kovan päivän ilta haastattelu. Se sisältää Kalevi Pollarin tekemän radiohaastattelun. Toinen boxi sisältää osat 5-8 sekä osan 0. Osa 0 sisältää yhden CD:n, jossa on kaikkien aikojen ensimmäinen Yömyöhä, Hellyysilta. Tupla-CD:t 1-6 sekä ekstralevy Kovan päivän ilta haastattelu on julkaistu myös erillisinä. Ohjelmien välimusiikkeja ei kuulla CD-versioissa.

Luontoilta -C-kasetti

Yömyöhien toinen jakso, Luontoilta, julkaistiin vuonna 1986 C-kasettina. C-kasetilla ei ollut mukana ohjelman välimusiikkeja.
James Dunn

Ura

Hän aloitti uransa vaudevillenäyttelijänä. Hän aloitti elokuvauransa 1920-luvun lopussa. Hän loi laajan uran niin elokuvissa kuin myöhemmin televisiossakin. Vuonna 1934 hän näytteli peräti neljässä elokuvassa Shirley Templen kanssa. Hän sai parhaan miessivuosan Oscarin elokuvasta Brooklynissä kasvoi puu (A Tree Grows in Brooklyn, 1945). Hän keskittyi 1950- ja 1960-luvuilla luomaan uraa lähinnä televisiossa. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.

Yksityiselämä

James Dunn oli naimisissa kolme kertaa, joista viimeinen avioliitto kesti hänen kuolemaansa saakka. Lapsia hänellä ei tiettävästi kuitenkaan ollut. Hän kuoli 65-vuotiaana mahaleikkauksesta seuranneisiin komplikaatioihin.
Autismikirjon häiriö

Autismikirjon häiriö (autism spectrum disorder, ASD) on Amerikan psykiatrisen yhdistyksen julkaiseman mielenterveyden häiriöiden DSM-5-käsikirjan sisältämä hermoston kehityksen häiriöiden (engl. "neurodevelopmental disorders") luokkaan kuuluva diagnoosinimeke, joka korvaa luokituksen aiemmassa versiossa käytetyt laaja-alaisten kehityshäiriöiden erillisdiagnoosit Aspergerin syndrooma, autistinen häiriö (299.00 Autistic Disorder) ja tarkemmin määrittelemätön laaja-alainen kehityshäiriö (PDD-NOS).

Kolmiportainen diagnoosi

Diagnoosiuudistus tuotti kolmiportaisen diagnostisen järjestelmän, joka sopii kaikkien autismityyppistä käyttäytymispiirteistöä ilmentävien henkilöiden diagnosointiin riippumatta heidän iästään tai älyllisestä kehitystasostaan. Diagnoosiuudistuksen taustalla on autismintutkijoiden valtaosan omaksuma näkemys, että eri asteista autismityyppistä käyttäytymispiirteistöä ilmentävien henkilöiden vaikeuksien aiheuttaja olisi jokin sama, toistaiseksi tarkemmin tunnistamaton, mahdollisesti geneettinen poikkeavuus. Uudistuksen tarkoituksena oli myös poistaa diagnostinen sekaannus, joka johtui siitä, että PDD-NOS-diagnoosinimekkeen käyttö oli alkanut levitä yli virallisen käyttöaiheensa lääkäreiden alkaessa antaa sitä Asperger- ja autismidiagnoosien sijaan. Autismikirjon häiriö -diagnoosi on jaettu oireiden vakavuuden perusteella kolmeen eri vaikeusasteeseen. PDD-NOS-diagnosoidut henkilöt ja Aspergerit sijoittuvat tyypillisesti asteille 1 ja 2 ja DSM-IV:n mukaisen autistisen häiriön kriteerit toteuttaneet asteille 2 ja 3.

Aisti- ja yliherkkyydet

Kriteeristöön tehtiin diagnoosiuudistuksessa myös aistimisen ali- ja yliherkkyyksiä koskeva lisäys sekä poistettiin DSM-luokituksessa olleet sekaannusta aiheuttaneet erotusdiagnostiset määräykset. Esimerkiksi PDD-NOS-diagnoosia ei voinut aiemmin antaa henkilöille, joilla on ADHD eikä Asperger-diagnoosia voinut antaa henkilöille, joilla on diagnosoitavissa skitsofenia.

Asperger ei erotu autismista

Koska DSM-IV:n mukainen Aspergerin syndrooma ei erotu selkeästi autistisesta häiriöstä, se poistettiin amerikkalaisesta mielenterveyden häiriöiden luokituksesta. DSM-5:ssä kuitenkin todetaan, että häiriöluokituksen aiemman version mukaisesti luotettavasti Aspergerin syndrooman tai muun laaja-alaisen kehityshäiriön diagnoosin saaneille tulisi pääsääntöisesti antaa diagnoosiksi autismikirjon häiriö. Maennerin ja kumppaneiden toteuttamassa tutkimuksessa on kuitenkin arvioitu, että uusien kriteerien perusteella joka neljäs normaaliälyinen aiemman kriteeristön perusteella diagnosoitu olisi jäänyt ilman diagnoosia, jos diagnoosi olisi tehty uudistuksen jälkeen. Sen sijaan kehitysvammaisista joka seitsemäs olisi jäänyt ilman autisminkirjoon sisältyvää diagnoosia. Samassa tutkimuksessa todettiin myös, että noin puoli promillea aiemmin ilman laaja-alaisen kehityshäiriön diagnoosia jääneistä nyt saisi uuden autismikirjon häiriö -diagnoosin. Tiivistetysti sanottuna siis uusien kriteerien käyttöönoton myötä autisminkirjon häiriöiden diagnostiset kriteerit pääosin sekä tiukentuvat että painottuvat kehitysvammaisuuden, siis Kannerin autismin suuntaan.
Hr. Ms. O 14

Palvelus

Puolustusministeri vieraili 25. kesäkuuta 1923 aluksella ja se teki pienen merimatkan sukellusvenejoukkojen 25. vuotispäivän kunniaksi. Alus lähti 3. heinäkuuta 1933 sisaralustensa Hr. Ms. O 13:n ja Hr. Ms. O 15:n sekä Hr. Ms. Z 5:n kanssa Esbjergiin Tanskaan, mistä osasto palasi 14. heinäkuuta.
Alus lähti 14. tai 16. huhtikuuta 1937 Nieuwedieoistä Den Helderistä sisaraluksensa Hr. Ms. O 12:n kanssa. Alukset matkasivat Azorien Ponta Delgadan ja Puerto Ricon San Juanin kautta Curacaoon, jonne ne saapuivat 6. toukokuuta. Alukset jatkoivat matkaansa Curacaosta Port of Spainin kautta Surinameen, jonne ne saapuivat 8. elokuuta. Curacaosta alukset aloittivat 24. marraskuuta kotimatkan Den Helderiin, jonne ne saapuivat San Juanin kautta 24. joulukuuta.
Alus lähti 12. huhtikuuta 1939 Nieuwediepistä Den Helderistä Hr. Ms. O 13:n kanssa Curacaoon, jonne ne saapuivat 11. toukokuuta.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2017

Mielipidemittaukset

Kun vaalien ennenaikaistamisesta päätettiin, Mayn konservatiivipuolue oli gallupien mukaan ylivoimaisesti suosituin puolue, ja sen ennustettiin voittavan parlamenttiin valtavan enemmistön. Jeremy Corbynin työväenpuolue onnistui kuitenkin kuromaan konservatiivien etumatkaa vaalien lähestyessä.

Hallitus

Vaalien jälkeen May jatkoi pääministerinä konservatiivien vähemmistöhallituksessa, joka nojaa pohjoisirlantilaisen Demokraattisen unionistipuolueen tukeen.
Bonsdorff (suku)

Bonsdorff-suku on Suomen tunnetuimpia sivistyssukuja. Suvun jäsenistä löytyy luonnontieteiden harjoittajia ja erityisen nimekkäitä lääkäreitä. Suvun jäsenet ovat lähes katkeamattomana nauhana vaikuttaneet 250 vuoden ajan yliopiston professoreina ja muina opettajina. Suvun ensimmäinen tunnettu jäsen saapui Saksasta Turkuun 1630-luvulla. Suvun yksi haara aateloitiin Suomen suuriruhtinaskunnassa ja introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 181, nimellä 'von Bonsdorff'. Eräs aatelissuvun haara on korotettu vapaaherralliseen säätyyn, ja introdusoitu vapaaherrallisena sukuna numero 49.
Von Bonsdorff -suku on hallinnut Kakskerran saarella sijaitsevaa Brinkhallin kartanoa.
Rovaniemen Teatteri

Rovaniemen Teatteri – Lapin Alueteatteri on Rovaniemellä toimiva teatteri. Teatteri järjestää vuosittain 200–300 näytöstä lasten- ja musiikkiteatteria, klassikoita, komediaa, draamaa ja uutuuksia. Monet niistä pohjautuvat lappilaisten kirjailijoiden teoksiin tai pohjoisiin aiheisiin. Teatterin esityksiä järjestetään Lappia-talossa Rovaniemellä ja kiertävän alueteatterin esityksinä Lapin kunnissa.  
Rovaniemen Teatteri on Euroopan unionin pohjoisin ammattiteatteri. Lapin Alueteatteriyhdistys ylläpitää sitä valtion, veikkausvoittovarojen, Rovaniemen kaupungin sekä 14 lappilaisen jäsenkunnan tukemana. Teatteri on aloittanut harrastajateatterina vuonna 1949, muuttunut ammattiteatteriksi 1962 ja aloittanut alueteatteritoiminnan 1969. Teatteri muutti Lappia-taloon 1975. Vuonna 1999 sen hallinto muuttui kunnallisesta teatterista yhdistyspohjaiseksi. Kaudella 2018–2019 teatteri työllisti vakituisesti 47 esittävän taiteen ammattilaista. Lisäksi se palkkaa tuotantokohtaisesti ammattilaisia eri aloilta.
HMS Neptune (1909)

Palvelus

Käyttöönoton jälkeen HMS Neptune liitettiin koeajojen ajaksi Erikoispalvelusviirikköön. 
HMS Neptune oli Kotilaivaston lippulaiva toukokuusta 1911 toukokuuhun 1912, jolloin se siirrettiin 1. Taistelulaivaviirikköön, jossa se palveli aina kesäkuuhun 1916.

Ensimmäinen maailmansota

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä HMS Neptune palveli 1. Taistelulaivaviirikössä Suuressa laivastossa (engl. Grand Fleet). Alus törmäsi vahingossa SS Needvaalin kanssa huhtikuussa 1916, mutta törmäys ei aiheuttanut merkittäviä vaurioita. Se otti osaa Skagerrakin taisteluun 1916. Alus ampui 48 kranaattia pääaseillaan osuen useita kertoja saksalaiseen taistelulaiva SMS Lützowiin. HMS Neptune ei kärsinyt taistelussa vaurioita.
HMS Neptune siirrettiin 4. Taistelulaivaviirikköön 1917.

Sodan jälkeen

HMS Neptune poistettiin palvelukäytöstä 1922 ja myytiin romutettavaksi syyskuussa.
Nuoren Wertherin jäljillä

Juoni

Suomenlinnassa asuva kuvanveistäjä Viitanen ei ole tavannut poikaansa Eeroa viiteentoista vuoteen. Hän saa tiedon Eeron kuolemasta, minkä jälkeen häntä alkaa kiinnostaa, millainen ihminen Eerosta kasvoi yhdeksäntoistavuotiseksi jääneen elämänsä aikana. Käy ilmi, että Eero muutti Suomenlinnaan ja kävi tapaamassa isäänsä ja tämän uutta vaimoa huoltomieheksi naamioituneena. Eerolla oli myös rakkaussuhde Suomenlinnassa: 30-vuotias Katri. Viitanen etsii Katrin käsiinsä. Katri on naimisissa oleva päiväkodin työntekijä.
Eero on elokuvassa mukana paitsi takaumissa, myös nykyhetkessä haamuna, joka kommentoi elävien puuhasteluja. Lyhyen elämänsä aikana hän yritti olla kuvataiteilija, mutta sai aikaan vain epäonnistuneita tekeleitä. Lopussa paljastuu hänen todellinen lahjakkuutensa. Myös Eeron kuolinsyy paljastuu vasta loppuminuuteilla.

Arviot

Helsingin Sanomien Nyt-liitteen Pertti Avola arvioi Nuoren Wertherin jäljillä ”luontevaksi” ja ”varmaotteiseksi” elokuvaksi, joka keskivaiheillaan tosin hieman onnahtelee. Avola piti näyttelijöiden työskentelyä hyvänä, Ojansivun Eero-tulkintaa jopa erittäin hyvänä. Telvis.fi arvioi elokuvan ”viihdyttäväksi draamaksi”, jossa Eeron vaiheiden vähittäinen paljastuminen pitää jännitettä yllä.
Savon Sanomien Jussi Virratvuori piti teosta juonensa osalta ”lapsenomaisena” ja ”yksitotisena”. Kerronnan hän arvioi kömpelöhköksi, vaikkakin eräät juonen yllätykset toimivat. Näyttelijöiden suoriutumista Virratvuori kehui; Kuustosen Katri-tulkinta oli hänen mielestään vaikuttava, vähäeleinen ja läsnäoleva. Katrin rooli on Kuustosen ensimmäinen pääosa valkokankailla.

Huomioita

Elokuvassa avioparia näyttelevät Juha Kukkonen ja Meri Nenonen ovat aviopari myös tosielämässä ja he asuvat Suomenlinnassa. Jyri Ojansivu näytteli lapsuudessaan ja teinivuosinaan useissa Jarmo Lampelan ohjaamissa elokuvatuotannoissa.
Isabelle de Charrière

Isabelle de Charrière (20. lokakuuta 1740 — 27. joulukuuta 1805) oli sveitsiläinen kirjailija. Hän syntyi Hollannissa lähellä Utrechtiä, meni naimisiin veljensä sveitsiläisen kotiopettajan kanssa ja asettui asumaan Sveitsiin lähelle Neuchâtelia. Häen kirjallinen työnsä sai vaikutteita Denis Diderotilta ja Jean-Jacques Rousseaulta, hän ilmaisi kriittisiä mielipiteitä ylhäisön etuoikeuksista, perinteisistä moraalikäsityksistä ja uskonnollisesta puhdasoppisuudesta. De Charrièren romaaneissa on paljon filosofista pohdiskelua mutta usein heiveröinen juoni.  
Synnyinmaassaan Hollannissa de Charrière tunnetaan paremmin tyttönimellään Belle van Zuylen. Hän syntyi vanhaan aristokraattisene perheeseen, ja aiheutti pienen skandaalin julkaisemalla 22-vuotiaana nimettömänä satiirisen kertomuksen Hollannin aatelisista.
Batroc

Historia

Georges Batroc syntyi Marseillesissa Ranskassa ja palveli Muukalaislegioonassa. Hän ryhtyi palveluaikansa jälkeen naamioiduksi palkkasoturiksi, jonka erikoisalana on savaten käyttäminen taisteluissa. Vaikka Batroc esiintyykin suurimmaksi osaksi Kapteeni Amerikan vastustajana, hän on taistellut myös Tuomaria, Hämähäkkimiestä, Deadpoolia, Haukansilmää, Rautanyrkkiä ja Gambiittia vastaan.
Batroc toimi myös Paroni Zemo kokoaman Pahuuden Mestarien riveissä, mutta johtaa toisinaan omaa nimikkoryhmäänsä, "Batrocin Prikaatia", jonka jäsenet ovat vaihdelleet kokoonpanosta toiseen. Prikaatiin ovat kuuluneet ainakin Miekkamies, Pyörre, Machete, Zaran ja lukuisia nimettömäksi jääneitä kätyreitä. Ryhmä on tyypillisesti taistellut Kapteeni Amerikkaa vastaan.
Äskettäin amerikkalaisissa julkaisuissa Batroc liittoutui Klawin kanssa hyökätäkseen pienen armeijan kera Wakandaan, Mustan Pantterin kotimaahan. Armeijaan kuuluivat myös Rhino, Radioaktiivinen Mies, Kannibaali ja Musta Ritari. Mustan Pantterin kuninkaallinen henkivartiokaarti nitisti kuitenkin hyökkääjät.
Batrocin stereotyyppinen aksentti, kummallinen nimi, kömpelö sanasto, jota Batroc paikkaa asettamalla kokonaisia ranskalaisia sanoja puheeseensa (jotka toisinaan ovat virheellisiä, kuten "mon capitan"), dalimaiset viikset ja supervoimien puute ovat vuosien varrella tehneet Batrocista enimmäkseen koomisen hahmon. Nykyään sarjakuvakäsikirjoittajat ovat pyrkineet luomaan hahmosta toisenlaisen – koomisen hahmon yhtä kaikki, mutta samalla taitavan pelottavan taistelulajien mestarin, joka kykenee taidoillaan taistelemaan kenen tahansa kanssa. George Pérezin ja Kurt Busiekin JLA/Avengers-crossoverissa Batroc piti hyvin puoliaan jopa Batmania vastaan.

Voimat ja varusteet

Batrocilla ei ole yliluonnollisia kykyjä tai voimia, mutta hän on huippukunnossa. Batroc on olympiatason painonnostaja ja omaa erikoisen hyvän ketteryyden sekä refleksit. Hän on kokenut lähitaistelija omaa laajan osaamisen ranskalaisesta savatesta. Batroc on myös kokenut sotastrategikko johtuen palveluksestaan Ranskan Muukalaislegioonassa.
Skander Youssfi

Karate

Youssfi saavutti ensimmäisen kerran menestystä kansainvälisesti 2004. Hän sijoittui ensin Unkarin turnauksessa viidenneksi ja myöhemmin samana vuonna saavutti pronssia Libanonin turnauksessa.
2006 Youssfi sijoittui kahdeksanneksi EM-kilpailuissa Italiassa. Hän saavutti samana vuonna pronssia historian toisissa Arabian mestaruuskisoissa Libanonissa.
2007 Youssfi sijoittui neljänneksi Alankomaiden turnauksessa Dordrehtissa. Hänet palkittiin turnauksessa parhaasta ottelutekniikasta. Youssfi saavutti ensimmäisen Arabian mestaruutensa historian kolmannissa kisoissa, jotka järjestettiin hänen kotimaassaan Tunisiassa.
2008 Youssfi saavutti menestystä vain Rotterdamissa tultuaan toiseksi Alankomaiden mestaruuskisoissa.
2009 hän oli mukana Arabian mestaruuskisoissa Tunisiassa, jossa Youssfi saavutti hopeaa. Hän kilpaili myös tamachiwarissa ja voitti kilpailun rikottuaan 32 levyä.
Youssfi oli 2010 mukana vain Serbian mestaruuskisoissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän sijoittui turnauksessa kolmanneksi.
2011 marraskuussa Youssfi oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa.
2012 hän jatkoi kilpailemista myös Japanissa, mutta tällä kertaa katassa. Youssfi sijoittui turnauksessa seitsemänneksi. Toukokuussa hän oli kilpailemassa painoluokallisissa EM-kilpailuissa Unkarissa. Youssfi saavutti ensin katassa viidennen sijan ja kumitessa pronssia.
2013 tammikuussa Youssfi voitti pronssia Yhdysvaltain mestaruuskisoissa kumitessa, kun katassa hän saavutti hopeaa. Huhtikuussa Youssfi oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa, jossa hän saavutti seitsemännen sijan katassa. Youssfi otteli vielä urallaan toista kertaa marraskuun MM-kilpailuissa Japanissa.
2015 Youssfi oli mukana kolmannen kerran MM-kilpailuissa.