Matkatoimisto

Matkatoimisto on liikeyritys, joka myy matkustamiseen ja matkailuun liittyviä tuotteita ja palveluita. Suomessa matkatoimistosta tuli luvanvarainen elinkeino 1968, matkatoimistojen tuli rekisteröityä ja antaa pankkitakuu. Kuluttasuojalaki säädettiin alalle 1978. Kilpailu- ja kuluttajavirasto ylläpitää matkatoimistorekisteriä.

Liike- ja yleismatkatoimistot

Matkatoimistopalveluja myyvät matkatoimistot ovat agentuureja, joiden liikevaihto pääosin koostuu välityspalkkioista ja palvelumaksuista. Matkatoimistot voivat erikoistua liike- tai erikoismatkoihin. Isommilla liikematkatoimistoilla on myös omat ryhmä- ja erikoismatkaosastonsa ja ne palvelevat asiakkaitaan valtakunnallisesti palvelukeskuksista. Suomen suurimmat liikematkatoimistot 2017 ovat kansainvälisten matkatoimistoketjujen omistamia. Yleismatkatoimistot ovat pienempiä ja palvelevat paikallisesti. Ne välittävät kuluttajille tai oman paikkakunnan yritysasiakkaalle matkalippuja, seura- ja ryhmämatkoja sekä muita matkapalveluita.

Incoming-toimistot

Incomig-toimistot olivat erikoistuneet kotimaan matkailuun. Markkinointi tapahtui ulkomaisille matkanjärjestäjille, matkatoimistoille tai yksittäisille henkilöille. Suuremmilla incoming-toimistoilla oli yksityis-, ryhmä- ja kongressiosasto ja ne olivat yleensä jäseninä kansainvälisissä incoming- matkatoimistojen liitoissa ja yhdistyksissä. Incoming toimistot tekivät läheistä yhteistyötä Matkailun edistämiskeskuksen kanssa ulkomailla ja Suomessa. Ulkomaisten yritysten suorien matkapalvelujen ostojen lisääntyessä 1980 -luvulla Suomessa varsinainen incoming-toiminta alkoi supistua ja se on sittemmin muuttunut pieneksi paikkakuntakohtaiseksi erikoisosaamisalaksi.

Nettimatkatoimistot

Nettivarausmahdollisuuksia itsevarausportaalien kautta tarjoilivat suurimmat liikematkatoimistot jo asiakkailleen jo 2000 -luvun alkuvuosina. Samalla ne myös kehittivät vapaa-ajan matkustajille online -varaustyökaluja. Vuonna 2007 Kaleva Travel oli Suomen suurin matkapalvelujen nettimyyjä, vuosimyynti oli 100 milj euroa. Pieniä ja erikoistuneita suureksi kasvaneita nettimatkatoimistoja on tullut markkinoille. Ne myyvät omaa tuotantoa tai välittävät lentoja, hotelleita ja autonvuokrauksia kuluttajille.

Kauppa- ja teollisuusministeriön myöntämät matkatoimistoluvat 13.3.1969

Matkatoimistoasetuksen 442/1968 tultua voimaan, toimilupia myönnettiin 65:
Ageba, AK:n Matkatoimisto Oy, Matkatoimisto Oy Area, Oy Aurinkomatkat, Oy Matkatoimisto Canarias, Etelä-Suomen Matkatoimisto Oy, Oy Fenal Touring Ltd, Finntourist Oy, Hyvinkään Matkatoimisto Oy, Ihannematkat, Imatran Matkatoimisto Oy, IT-Matkat, Jorma Kaakkolahti, Matkatoimisto Kaleva Oy, Kansan Matkatoimisto Oy, Kar-Air Oy, Keihäsmatkat, Keski-Töölön Matkatoimisto Oy, Kielipalvelu ARB Oy, Koulumatkailutoimisto Oy, Kuopion Matkatoimisto Oy, Lahden Matkakeskus, Lahden Matkapalvelu T Hoikkanen kommandiittiyhtiö, Lahtitours Oy, Lentomatkat Oy, Oy Lentomatkatoimisto Olympia, Liikenneneuvos Onni Vilkas Matkapalvelu, LL Touristservice, Loimaan Matkatoimisto, Matkatoimisto Oy Lomamatka, Lounais-Hämeen Matkat Oy, Länsimatkat Ketonen & Ketonen, Matka-Rasila Oy, Matkatoimisto Matka-Sampo Oy, Matkatoimisto Matkayhtymä Oy, Mikkelin Matkatoimisto, Närpes Resetjänst, Pieksämäen Matkatoimisto Oy, Pohjanmaan Matkatoimisto Oy, Oy Matkatoimisto Polaris Resebyrå Ab, Porin Matkatoimisto Oy, Saimaan Matkailijayhdistys (Lappeenrannan Matkatoimisto), Savonlinnan Matkatoimisto Oy, Scandinavian Express International, Skandinavian Matkapalvelu Oy, Spies-Matkat Kommandiittiyhtiö, Simon Spies Oy Ab, Suomen Matkailuliitto ry , Suomen Matkatoimisto Oy, Oy Suomi-Finland International Summer Schools Ab, O. Swanljung Oy, Sveres Resebureau Ab, Tammer-Matkat Oy, Teljän Matkatoimisto Oy, Oy Matkatoimisto Travek, Oy TR-Matkat - TR-Resor Ab, Turistipalvelu Oy, Uudenmaan Seuramatkat Oy, Varkauden Matkatoimisto Oy, Ving-Matkat Oy – Vingresor Ab, Ylioppilaspalvelu – Studentservice ry, Oy Nykymatkat Ab, Salon Matkatoimisto, EK Eurooppalainen Kielikoulu Oy, Kurirens Resebyrå kommanditbolag, Taksikuljetus Oy.

1909 – 1952

Matkatoimistot myivät ensisijaisesti niitä palveluita, joiden kanssa ne olivat tehneet myyntisopimuksen, saaneet lippuvaraston ja lipunkirjoitusoikeuden. Muut koti- ja ulkomaiset matkapalvelut varattiin pääasiassa kirjeitse ja osoitukseksi ostetusta matkapalvelusta asiakas sai voucherin. Matkatoimistot palvelivat yksityismatkustajien lisäksi koululaisryhmiä ja ulkomailta tulleita matkustajia. Olympiakisat vuonna 1952 aiheutti matkatoimistoille suuren työmäärän, mutta tulos oli huono.  Suomen Matkailijayhdistys ja suomalaiset matkatoimistot yhdessä valmistivat 37 kappaletta all-inclusive- matkoja kokonaiskapasiteetiltaan 25 000 ulkomaiselle turistille. Matkoja myytiin yhteensä kuitenkin vain 937 .

1952 – 1987

Myyntitilanteessa virkailija katsoi aikataulut aikataulukirjasta ja hinnat hintakirjasta, koti- ja ulkomaan hotellit katsottiin hotellikirjasta ja seuramatkojen hinnat esitteestä.  Tilatut paikat ja palvelut varattiin  [Kaukokirjoitin|telexillä]], puhelimitse tai kirjeitse. Virkailija itse varasi ja kirjoitti liput mutta  suuremmissa matkatoimistoissa oli varaus- ja lipunkirjoitustoimintoihin omat erilliset varauskeskukset ja lipunkirjoitusyksiköt. Seuramatkat varattiin puhelimitse seuramatkanjärjestäjältä. Liikematkustuksen kysynnä kasvaessa 1960-luvullaavattiin ensimmäiset matkatoimisto-oikeuksin varustetut matkapalvelupisteet asiakasyritysten tiloissa.   
Lentolippujen myynnin kasvaessa entistä tärkeämmäksi, varaustoimintaa oli kehitettävä. Finnair kehitti Finnres -paikanvarausjärjestelmän, jota 1970-luvun alussa alettiin asentaa matkatoimistoihin. Palveluteknologian kehitys jatkui 1983 kun suomalaisiin matkatoimistoihin saatiin Finnairin lipunkirjoituskoneet. Paineet lentohintojen ja -sääntöjen muutokseen oli suuri. Maailmalla alkoi lentolippujen alennusmyynti ns. ämpärikauppa (engl. Bucket shop).  Tiedonkulku- ja varausvälineenä faksit nopeuttivat ja selkeyttivät yhteydenpitoa asiakkaisiin, matkanjärjestäjiin ja palvelutuottajiin.

1988 – 2017

Vuonna 1988 Finnairin liityttyä suurten eurooppalaisten lentoyhtiöiden kehittämään yhteiseen varausjärjestelmään Amadeukseen tulivat ne suomalaisten matkatoimistojen pääasiallisiksi  varausjärjestelmiksi. Pari vuotta myöhemmin matkatoimistot tilittivät myydyt lentoliput sähköisen tilitysjärjestelmän BSP:n (Bank Settlement Plan) kautta.
Vuonna 1994 Suomen liikematkamarkkinoiden volyymi oli noin  2,5 mrd markkaa  ja kolmella suurimman matkatoimiston; Arean, Suomen Matkatoimiston ja MatkaKalevan yhteinen markkinaosuus oli  60% liikematkavolyymistä. Matkatoimistot kehittivät asiakashallintaansa ja -hankintaansa varten Travel management konseptin. Sähköposti 1990-luvun puolessa välissä mullisti kommunikaation ja jo 1995 Kohdematkat toi Suomeen ensimmäisen itsevarausjärjestelmän (Travelogix). 
2000-luvun loppupuolella liikematkatoimistot kouluttivat asiakasyritystensä varaajia varaamaan yrityksensä liikematkat omalta päätteeltään itsevarauksena. Matkatoimisto kirjoitti liput ja laskutti. Internetin myötä myös kehitettiin uusia varaustoimintaa helpottavia portaaleita. Yrityksen ja liikematkatoimiston väliset laskutus- ja maksastustoiminnot alkoivat kulkea matkatilin kautta. Suuret liikematkatoimistot ovat kansainvälisten omistajiensa kehitystyön tuloksena pystyneet tarjoamaan asiakkailleen kehittämiään mobiilivaraus- sekä matkainformaatiopalveluita.