google/wiki40b huggingface dataset:
Telluride

Telluride on noin 2 500 asukkaan kaupunki Yhdysvaltojen Coloradon osavaltion lounaisosassa. Se on vuoristoisen San Miguelin piirikunnan hallintokaupunki. 2 667 metrin korkeudella merenpinnasta, San Miguel -joen laaksossa sijaitseva Telluride on syntynyt toimintansa jo lopettaneen hopeakaivoksen ympärille, ja sen asukkaisiin on kuulunut paljon suomalaissiirtolaisia. Nykyisin Telluride on tunnettu kesäisin retkeily- ja patikointimaastoistaan, syksyisin kansainvälisistä elokuvajuhlistaan ja talvisin hiihtokeskuksena.

Suomalaissiirtolaiset

Telluriden purkamiselta suojellussa keskustassa ovat suomalaisasutuksesta muistuttamassa ”haalit” Finn Hall ja Swede Finn Hall (nyk. Elks Lodge) sekä ”poortitalo” Finnish Boarding House. Pääkadulla on kauppias Pekkarisen talon kyljessä talon nimi kaakelilaatoin kirjoitettuna: Pekkarine House.
Pieni Hepolampi (Luumäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Naistinjoen–Hiijärven valuma-alueeseen (14.199) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,3 metriä mpy.
Algonkin-kielet

Algonkin-kielet on suuri Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen kieliryhmä. Se kattaa suurimman osan algilaisen kielikunnan kielistä (kielikunnan muut kuin algonkin-kielet ovat wiyot ja yurok). Algonkin-kielten puhujia on itärannikolta Kalliovuorille asti. 
Kaikkien algonkin-kielten edeltäjä, kantakieli, josta kaikki ne polveutuvat, oli kanta-algonkin, jota puhuttiin ainakin 3 000 vuotta sitten. Tieteilijät eivät kuitenkaan ole saavuttaneet yksimielisyyttä siitä, missä tätä kieltä puhuttiin.
Algonkin-kielelle on tunnusomaista monimutkainen polysynteettinen morfologia ja mutkikas verbijärjestelmä. Monet ilmaisut, joista englannin kielessä käytetään useita sanoja, voidaan sanoa yhdellä "sanalla". Esimerkiksi menomineen enae:ni:hae:w, "korkeammat voimat kuulevat häntä" tai tasankojen creen kāstāhikoyahk "se pelottaa meitä".

Kielet

Ryhmään kuuluvat kielet voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään: tasankojen algonkin-kieliin, keskiosien algonkin-kieliin ja itäisiin algonkin-kieliin. Nämä jakautuvat edelleen kieliin ja murteisiin. Goddard (1996) ja Mithun (1999) jaottelevat nämä 27 kieleen, SIL Internationalin luokituksessa on 42 algonkin-kieltä. 
Tässä jaossa on lueteltu kielet Goddardin ja Mithun mukaan. Monet kielistä ovat kuolleita.
Fläkt Woods

Fläkt Woods Oy on suomalainen ilmastointilaitteita valmistava yritys. Yhtiön palveluksessa on noin 350 henkilöä ja sen liikevaihto on yli 100 milj. euroa. Fläkt Woods valmistaa ilmastointipuhaltimia Turussa, ilmastointikanavia ja kanavaosia Turussa sekä ilmastoinnin päätelaitteita Toijalassa.
Fläkt Woods Oy kuuluu kansainväliseen FläktGroupiin, joka toimii 65 maassa ja työllistää 3600 ihmistä. FläktGroup syntyi vuonna 2016 kun Fläkt Woods ja DencoHappel yhdistyivät.

Taustaa

Suomessa Fläkt Woodsin juuret johtavat vuonna 1931 perustettuun Suomen Puhallintehtaaseen, joka osti Nokialta vuonna 1986 Ilmateollisuus Oy:n. Vuonna 1988 Suomen Puhallintehtaasta ja ruotsalaisesta AB Fläktistä tuli osa ABB:tä. 1980- ja 1990-luvun vaihteessa Suomen Puhallintehdas -yhtymään kuului emoyhtiön lisäksi kaksitoista tytäryritystä: Ilmateollisuus Oy, Stratos Ilmastointi Oy, Fläkt Service Oy sekä paikallista urakointiliiketoimintaa harjoittavat itsenäiset yrittäjäyhtiöt Pohjois-Ilmastointi Oy, Lounais-Ilmastointi Oy, IlmaRex Oy, Ilma-Veikot Oy, Ilmantekijät Oy, Ilmapörssi Oy, Ilma-Rauta Oy, Fläkt Kylmä Oy ja Sata-Ilmastointi Oy. Vuonna 1990 ilmanvaihdon päätelaitteita valmistava Lapinleimu Oy siirtyi Suomen Puhallintehtaan omistukseen. Vuodenvaihteessa 1991 - 1992 Suomen Puhallintehdas siirtyi ABB Strömberg -konserniin ja yhtiön nimi muuttui ABB Fläkt Oy:ksi. Tytäryhtiönä toiminut Lapinleimu Oy fuusioitiin vuonna 1997 ABB Fläkt Oy:hyn. Joulukuussa 2001 ABB myi ilmankäsittelytuotteiden liiketoiminnan Global Air Movementille, ja helmikuussa 2002 syntyi uusi yhtiö, Fläkt Woods Group, kun ABB:n ilmankäsittelytuotteiden liiketoiminta ja englantilainen puhallinvalmistaja Woods Air Movement Ltd. yhdistyivät uudeksi Fläkt Woods Group -yhtiöksi. Vuonna 2007 Fläkt Woods Group siirtyi Equistonen ja Sagardin omistukseen. Vuonna 2016 Equistone ja Sagard myivät Fläkt Woods Groupin pääomasijoitusyhtiö Tritonille. Tässä yhteydessä Fläkt Woods ja Tritonin vuonna 2014 hankkima ilmankäsittely- ja ilmastointilaitteita sekä suodattimia valmistava DencoHappel yhdistyivät muodostaen FläktGroupin.
Signaali (tietotekniikka)

Signaali on tietotekniikassa ohjelmallinen keskeytys. Signaaleja käytetään Unixeissa, Unixin kaltaisissa ja POSIX-yhteensopivissa käyttöjärjestelmissä asynkronisien tapahtumien välittämiseen.
Varhaisissa BSD ja AT&T -versioissa signaalit olivat epäyhteensopivia ja epäluotettavia. POSIX.1:stä lähtien käytössä on ollut standardoitu luotettava mekanismi signaalien välitykseen.
Esimerkkejä signaaleista ovat SIGKILL (ohjelman lopettaminen) ja SIGSEGV (muistiviittausvirhe). Tyypillisiä käyttäjän määrittämiä signaaleja ovat SIGUSR1 ja SIGUSR2.
Signaalin välittäminen ohjelmalle keskeyttää ohjelman suorituksen signaalikäsittelyn ajaksi. Ohjelma voi toteuttaa signaalinkäsittelijäfunktion, jota kutsutaan oletustoteutuksen sijaan.

Esimerkki

Yksinkertainen esimerkki signaalin käsittelystä sovellusohjelmassa:
#include <signal.h>int g_stop = 0;void s_handler(int signo){
    g_stop = 1; /* triviaali toiminto signaalin käsittelemiseksi */}int main(){
    if (signal(SIGUSR1, s_handler) < 0) /* aseta käsittelijäfunktio signaalille SIGUSR1 */
    {
         return -1;
    }
    while (g_stop == 0) /* tarkista.. */
    {
         sleep(100); /* ..odota */
    }
    return 0;}
Esimerkissä s_handler() on funktio, jota kutsutaan kun prosessille välitetään signaali SIGUSR1. Käsittelijäfunktio ja signaalitunniste liitetään funktiolla signal().
Signaali voidaan antaa prosessille komennolla kill -SIGUSR1 pid, jossa pid on prosessin tunnistenumero. Huomaa, että ohjelman pääsäie on odottamassa toistorakenteessa normaalin suorituksen ajan eikä kutsu käsittelijää itse suoraan lainkaan.
POSIX-yhteensopivissa alustoissa on tyypillisesti pause() -funktio, jolla ohjelman suorituksen voi pysäyttää kunnes sille välitetään signaali.

Ongelmatilanteet

Signaalikonseptissa on mahdollista syntyä kilpatilanne, jossa prosessin tunnusnumero (ID) käytetään uudestaan eri prosessille. Linuxiin on esitetty eri ratkaisuvaihtoehtoja toteutustavoille saman ongelman välttämiseen. Linux-ytimen versiossa 5.1 on lisätty pidfd-rajapinta ongelman ratkaisuksi.
Akagi (1888)

Palvelus

Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan partioiden Korean, Dairenin ja Weihaiwein välistä aluetta. Se oli  17. syyskuuta 1894 Jalujoen taistelussa, jossa se suojeli osaston esikunta-aluksena toiminutta aseistettua rahtialusta Saikyōmarua (amiraali Kabeyama Sukenori). Taistelun aikana aluksen komentosillalle osui Kiinan keisarillisen laivaston risteilijä Laiyuanin ampuma kranaatti, joka surmasi aluksen päällikön. Aluksella sai taistelussa surmansa yksitoista ja haavoittui seitsemäntoista miehistönjäsentä.
Alus luokiteltiin 2. luokan tykkiveneeksi 21. maaliskuuta 1898, minkä jälkeen alus oli rannikkovesien tutkimus- ja partioaluksena. Boksarikapinan aikana alus liitettiin Takun linnaketta valvovaan osastoon. Venäjän–Japanin sodassa alus avusti Port Arthurin piirityksessä. Alus oli 2. toukokuuta 1904 mukana yritettäessä sulkea satamaan vievä väylä, minkä jälkeen se lähetettiin Kwantungin niemimaan länsirannikolle tukemaan tykkitulella Nanshanin taistelua. Alus törmäsi 18. toukokuuta Port Arthurin edustalla tykkivene Ōshiman kanssa upottaen tykkiveneen. Akagi osallistui sodan lopulla Sahalinin maihinnousuun.
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1911, minkä jälkeen sen aseistus poistettiin. Alus myytiin kuljetusalukseksi maaliskuussa 1912 Kawasaki Kisen Corporationille, joka nimesi sen Akagimaruksi. Alus myytiin edelleen vuonna 1921 Amagasaki Steamship Linelle. Alus upposi vuonna 1945 jouduttuaan pyörremyrskyyn. Hylky nostettiin ja siirrettiin reserviin. Alus osui miinaan Okayaman prefektuurin rannikolla tammikuussa 1946. Hylky nostettiin jälleen kunnostettavaksi ja alus romutettiin Osakassa vuonna 1953.
Mailis Reps

Nuoruus ja opinnot

Reps opiskeli 1993–1998 oikeustiedettä Tallinnassa yksityisessä Akadeemia Nordissa. Hän on suorittanut maisterin tutkinnon ensin oikeustieteissä yksityisessä Central European Universityssa ja toisen viestinnässä Maastrichtin yliopistossa. Vuodesta 2001 hän opiskeli kansainvälistä ja eurooppalaista oikeutta tohtorintutkintoa varten Uppsalan yliopistossa.
Reps työskenteli 2000–2001 Euroopan komission henkilöstön ja hallinnon pääosastossa. Vuodesta 2000 hän oli Akadeemia Nordissa ja Riga Graduate School of Law'ssa kansainvälisen julkisoikeuden luennoitsija.

Poliittinen ura

Reps nimitettiin 28. tammikuuta 2002 Kallasin hallituksen opetusministeriksi. Häntä pidettiin tuolloin joillakin tahoilla liian nuorena ja kokemattomana. Vaikka hän ei kyennyt ratkaisemaan muutamia Viron opetuksen keskeisiä ongelmia, hän pyrki saamaan opetukseen enemmän rahaa, ja Eesti Haridusfoorum nimitti hänet lokakuussa 2002 "opetuksen ystäväksi". Reps muutti opetusministeriön nimeksi tammikuusta 2003 opetus- ja tiedeministeriö kuvastamaan ministeriön keskeistä asemaa koulutuksen ja tutkimuksen alalla.
Reps yhdisti ministerinä ollessaan Viron kaksi johtavaa akateemista kirjastoa Viron akateemisen kirjaston ja Tallinnan opettajakorkeakoulun kirjaston, joista muodostui Tallinnan yliopiston akateeminen kirjasto. Yhdistyminen allekirjoitettiin 8. huhtikuuta 2003, kaksi päivää ennen hallituksen kaatumista.
Repsista tuli riigikogun jäsen 2003. Hänet valittiin myös Viron keskustapuolueen hallituksen jäseneksi ja nimitettiin puolueen ulkosuhteiden sihteeriksi. Hän oli yksi niistä henkilöistä, jotka valmistelivat joulukuussa 2004 Viron keskustapuolueen ja venäläisen valtapuolueen Yhtenäinen Venäjä kiistellyn yhteistyösopimuksen.
Pääministeri Juhan Partsin hallituksen hajottua hän sai jälleen nimityksen opetusministeriksi 13, huhtikuuta 2005 Ansipin hallitukseen. Toisen ministerikauden tärkeimpiä tehtäviä olivat yleisen opetussuunnitelman valmistelu, uuden ammatillisen opetuksen ohjelman hyväksyminen, viron kielen opetuksen lisääminen ja parantaminen venäjänkielisen vähemmistön kouluissa, koululaisten ilmaisen aterian järjestäminen ja opettajien uusien ammatillisten standardien hyväksyminen.
Reps oli vuodesta 2005 Viron keskustapuolueen varapuheenjohtaja.

PACEn jäsen

Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen (PACE) jäsenenä useissa valmistelevissa komiteoissa.

Kritiikkiä

Repsiä arvosteltiin voimakkaasti kun hän vieraili Marin tasavallassa elokuussa 2005. Useat eurooppalaiset poliitikot ovat kiinnittäneet huomiota mareihin tasavallassa kohdistuvaan syrjintään, kun taas Reps piti Venäjän television haastattelussa alkuperäisväestön nykyistä tilannetta, heidän kulttuuriaan ja koulutustaan, hyvin myönteisenä. Myöhemmin hän totesi, että hänen lausuntonsa oli irroitettu yhteydestään, jolloin hänen tarkoituksensa tuli ymmärretyksi väärin.

Yksityiselämä

Avioiduttuaan latvialaisen juristin Agris Repšsin kanssa hän otti käyttöön yksinkertaistetun muodon Reps miehensä sukunimestä. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Tapio Reponen

Tapio Anton Johannes Reponen (2. elokuuta 1947 Huittinen – 22. syyskuuta 2014 Turku) oli tietojärjestelmätieteen professori, joka toimi vuosina 1996–2009 Turun kauppakorkeakoulun rehtorina. Aiemmin Reponen toimi Turun kauppakorkeakoulussa yliassistenttina ja apulaisprofessorina sekä Suomen Akatemian tutkimusassistenttina. Reponen väitteli tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1977. Tämän lisäksi Reponen istui useiden kotimaisten yhtiöiden ja yhdistysten hallituksissa ja osallistui aktiivisesti urheilujärjestötoimintaan: hän toimi mm. Suomen Urheiluliiton liittovaltuuston jäsenenä vuodesta 1999 alkaen. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri.
Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun yhdistyttyä Tapio Reponen valittiin Turun yliopiston vararehtoriksi. Tehtäväalueeseen kuuluivat koulutuksen ja opetuksen kehittäminen sekä yhteiskunta- ja sidosryhmäsuhteiden edistäminen. 
Tapio Reposen muistokirja julkistettiin 17.1.2018 Turun kauppakorkeakoulussa. Kirjan nimi "In the forefront of information systems strategy studies" (ISBN 978-951-29-7113-8) kuvaa Tapio Reposen uranuurtavaa työtä tietojärjestelmien strategiatutkimuksen saralla Suomessa. Kirjassa on myös julkaistu uudelleen Tapio Reposen tärkeimmät artikkelit, jotka tämän hetken strategia-ajattelussa edustavat "strategy-as-practice" -tutkimusta. Kirjan kokoamista ja julkaisemista ovat tukeneet Liikesivistysrahasto, Turun kauppakorkeakoulun tukisäätiö, kirjan toimittajien taustayliopistot ja TS-yhtymä.
Mustiainen (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 88 700 kuutiometriä eli 0,089 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 5,3 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Sammalisen valuma-alueeseen (35.686) se kuuluu.
Hamadin kansainvälinen lentoasema

Suunnittelu ja rakentaminen

Suunnittelu tapahtui vuonna 2003 ja rakentaminen alkoi vuonna 2005. Lentoasema (terminaali ja kiitotie) on rakennettu viiden kilometrin päähän itään vanhalta Dohan kansainväliseltä lentoasemalta. Se levittäytyy yli 2 200 hehtaarin alueelle, ja alun perin oli ajateltu sen palvelevan lentoyhtiöitä, jotka eivät tarjoa matkustajilleen lounge-palveluita.
Hamadin kansainvälinen lentoasema on suunniteltu palvelemaan ennustettua jatkuvaa liikenteen määrän kasvua. Alkuperäisten suunnitelmien mukaan lentoaseman vuotuinen kapasiteetti on 29 miljoonaa matkustajaa, kolme kertaa nykyinen määrä. Jos kaikki laajennukset toteutetaan, se pystyy käsittelemään 50 miljoonaa tai jopa 93 miljoonaa matkustajaa vuodessa, mikä tekisi siitä alueen toiseksi suurimman lentokentän Dubain jälkeen. Lentokentän pinta-ala on kaksi kolmasosaa koko Dohan keskustan alasta. Lentokentän arkkitehtuurin teemana on keidas autiomaassa. Monissa rakennuksissa on vesialtaita ja suihkulähteitä, kattorakenteet ovat aaltojen muotoisia ja autiomaan kasvit kasvavat hyödyntäen kierrätettyä vettä. Lentokentän 22 neliökilometrin pinta-alasta puolet on mereltä vallattua maata.

Suunniteltu terminaali 2

Qatar aikoo rakentaa toisen terminaalin vain, jos matkustajamäärien kasvu ylittää ennustetut luvut. Näin voi tapahtua, kun kaupunkiin tulee 2022 FIFA World Cup.

Kiitotiet

Lentokentällä on kaksi rinnakkaista kiitotietä, joka sijaitsevat kahden kilometrin päässä toisistaan. Ne on suunniteltu mahdolistamaan samanaikaiset lentoonlähdöt ja laskeutumiset. Ensimmäinen on 4 850 m pitkä, ja sitä pidetään pisimpänä kiitotienä Länsi-Aasiassa ja myös yhtenä maailman pisimmistä kiitoteistä. Toinen kiitotie on 4 250 -metrinen.
Ernest (Itävallan arkkiherttua)

Ernest (saks. Ernst von Österreich, 15. kesäkuuta 1553 Wien, Itävalta – 12. helmikuuta 1595 Bryssel, Belgia) oli Itävallan arkkiherttua ja Espanjan Alankomaiden kuvernööri 1594–1595. Hän oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Maksimilian II:n poika. Hänen sanottiin olleen huono hallitsija sekä sodassa että rauhassa.
Juha Vuorivirta

Juha Vuorivirta (s. 3. toukokuuta 1976 Kempele) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Vuorivirta pelasi juniorina Oulun Kärpissä ja kaudesta 1993–1994 lähtien Tampereen Tapparassa. Hän pelasi Suomen joukkueessa nuorten EM-kilpailuissa 1994 sekä nuorten MM-kilpailuissa 1995 ja 1996. Tapparan SM-liigajoukkueessa hän pelasi kausilla 1994–1999. Yhteensä Vuorivirta pelasi 207 SM-liigan runkosarjaottelua. Kaudella 1998–1999 hän edusti myös Oulun Kärppiä 1. divisioonassa. Los Angeles Kings varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa 1995. Nykyään Vuorivirta asuu Tampereella ja työskentelee ohjelmistokehityksen parissa.
Albert Henrik de la Chapelle

Albert Henrik de la Chapelle (23. helmikuuta 1871 Helsinki – 15. joulukuuta 1932 Helsinki) oli Marian sairaalan lastenosaston ylilääkäri. Hän oli tunnettu hedelmänviljelijä, ja hän perusti Tenholaan Lindön puutarhan.
Tornio (sanomalehti)

Tornio oli Torniossa vuosina 1898–1901 ilmestynyt sanomalehti.
Kirjaltaja Johan Vilhelm Heickellin perustama Tornio oli kaupungin ensimmäinen sanomalehti. Haaparantalaisen Pohjolan lakattua se pyrki toimimaan koko Peräpohjolan ja Tornionjokilaakson uutis- ja ilmoituslehtenä. Linjaltaan suomenmielinen ja sortovuosina perustuslailliselle kannalle asettunut Tornio lakkautettiin yllättäen sen jälkeen kun se oli julkaissut erään allegoriseksi tulkitun novellin. Heickell onnistui vasta vuonna 1905 perustamaan sen jatkajaksi uuden Tornion Lehden.
Kaksi kertaa viikossa ilmestyneellä lehdellä oli vuonna 1899 noin 600 tilaajaa. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Kaarlo E. Ottelin (1898–1899) ja J. W. Heickell (1899–1901).
Ilmari Ikonen

Ilmari Herman Ikonen (21. maaliskuuta 1897 Myllykoski, Sippola – 19. kesäkuuta 1953) oli suomalainen taidemaalari.
Ikosen vanhemmat olivat rautatievirkailija Herman August Ikonen ja Ida Maria Siippainen. Hän kävi kolme luokkaa yhteiskoulua ja opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1911 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1919 ja 1921–1924. Ikonen teki opintomatkan Pariisiin vuonna 1933. Hän teki taiteilijan debyyttinsä 1921 ja hänen töitään oli esillä Suomen Taiteilijain näyttelyissä vuosina 1921–1943.
Ikonen tunnettiin ennen kaikkea maisemamaalarina.
Lorica segmentata

Lorica segmentata oli roomalainen levyhaarniska, joka suojasi rintakehää ja erityisesti olkapäitä. Sen alkuperää tai alkuperäistä nimeä ei tiedetä. Se oli luultavasti ensimmäinen raudasta valmistettu, merkittävässä määrissä käytetty levyhaarniska. Roomalaiset ottivat sen yleiseen käyttöön keisari Augustuksen aikakauden jälkeen, vaikka se olikin jossakin määrin käytössä jo hänen ajallaan. Lorica segmentata suojasi käyttäjäänsä paremmin kuin rengaspaita (lorica hamata). Sen ajan jousiaseet eivät kyenneet lävistämään Lorica segmentataa, ja miekallakin sen lävistäminen oli vaikeata.
Lorica segmentata oli tehty rautaisista levynpaloista ja liuskoista. Palat oli kiinnitetty toisiinsa panssarin sisäpuolisilla nahkaliuskoilla. Kokonaisen rautaisen rintalevyn tekeminen vaati kehittynyttä metallinkäsittelytaitoa, joka Länsi-Rooman kukistumisen jälkeen keksittiin uudestaan vasta 900-luvulla.
Lorica segmentata oli kallis tuottaa ja huoltaa, sillä se ruostui helposti, ja valmistus ja huolto edellytti kokenutta seppää. Lisäksi se oli jäykkä, ja sen piti olla sopivan kokoinen sotilaalle, joten niitä täytyi tehdä monta kokoa. Lorica segmentata oli monimutkainen ja vaikea korjata.
Lorica segmentatan käyttö väheni huomattavasti 200-luvun sisällissotien takia, vaikka haarniska näyttäisi olleen vielä käytössä 300-luvun alussa. Tällä vuosisadalla tiedot haarniskan käytöstä kuitenkin loppuvat ja lorica segmentata katosi Rooman armeijan käytöstä.
Grūtas

Grūtas on kylä eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 782 asukasta.
Musta Haukka

Musta Haukka (1767 – 3. lokakuuta 1838), omakieliseltä nimeltään Ma-ka-tai-me-she-kia-kiak, oli Sauk- ja Fox-intiaanien johtaja Mustan Haukan sodassa vuonna 1832. Hän kärsi tappion Yhdysvaltoja vastaan Bad Axen taistelussa (tai verilöylyssä) Wisconsinissa. Taistelun jälkeen saukit ja foxit pakotettiin luopumaan maistaan Illinois’n ja Iowan alueella, ja winnebagot Wisconsinin alueella.
Musta Haukka ei ollut syntyperäiseltä asemaltaan päällikkö, vaan hän ansaitsi asemansa toiminnallaan taistelukentällä ja vastarintaan valmiiden sotureiden johtajana ennen sotaan ryhtymistä. Hän taisteli brittien puolella vuoden 1812 sodassa suojatakseen saukien maita valkoisten uudisasutukselta. Mustan Haukan haastatteluihin perustuva omaelämäkerta julkaistiin vuonna 1833. Teoksesta tuli hyvin suosittu, ja siitä on otettu uusia painoksia vielä 2000-luvullakin.
Ella luokkaretkellä

Juoni

Ellan luokka on lähdössä luokkaretkelle. Opettajan kassi unohtuu pihalle ja Pate jää erehdyksestä luulemaan, että kassissa oli possu ja puhuu siitä koko matkan ajan. Luokkaretken aikana luokka käy ravintolassa, museon aulassa sekä eläintarhassa.
Australianpääsky

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan australianpääsky on 12–13 cm. Australianpääskyn pää ja selkä ovat väritykseltään kiiltävän sinertävän mustat. Alaperä on vaalea ja siinä on mustia viiruja, yläperä on ruskean ja mustan kirjava. Pyrstö on haarapäinen. Rinta ja vatsa ovat väriltään kellertävän valkoiset ja niissä on heikkoa raidoitusta.  Australianpääsky muistuttaa ulkonäöltään keijupääskyä (Petrochelidon ariel)

Levinneisyys ja elinympäristö

Australianpääsky pesii Australiassa, Timorissa ja Salomonsaarilla. Muuttoaikoina sitä tavataan myös Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa. Lajin elinympäristöä ovat avoimet metsät ja aukiot metsissä sekä maatalousmaat, joilla kasvaa myös puita. Lajia tavataan usein vesialueiden lähettyviltä.

Elintavat

Australianpääskyt muodostavat usein pieniä kolonioita suurten puiden läheisyyteen. Iltaisin linnut kokoontuvat suuremmiksi ryhmiksi ja menevät yöpymään puiden koloihin. Laji kerääntyy myös suuremmiksi ryhmiksi muuttoaikoina. Linnut saapuvat talvehtimisalueiltaan elo-syyskuussa ja lähtevät maalis-huhtikuussa.
Ravinnokseen australianpääsky saalistaa ilmassa lentäviä hyönteisiä. Laji on taitava lentäjä ja syöksyy hyönteisen havaitessaan sen kimppuun.
Australianpääskyn pesimäkausi kestää yleisimmin elokuusta joulukuulle. Pesä rakennetaan puunkoloon heinistä ja lehdistä ja samaa pesää voidaan käyttää useana vuonna. Naaras munii kolmesta viiteen munaa. Myös koiras osallistuu munien hautomiseen.
Kaitajärvi (Hornio)

Maantiede

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 100 metriä. Järveen laskee kaksi suo-ojaa lähisuolta. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Heinjärvenojaan.
Järven rantaviiva on 0,77 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Horniosta.
Huuhaa

Huuhaa on sana, jota käytetään perättömistä, epätieteellisistä väitteistä ja uskomuksista. Skepsis ry myöntää vuosittain Huuhaa-palkinnon taholle, joka on vakiinnuttanut näennäistieteiden asemaa.
Sanan taustalla on englannin slangisana hoo-ha ’meteli, hässäkkä, kohu’, jonka alkuperästä sanakirjat eivät ole yksimielisiä.  Suomessa huuhaasta on puhuttu ainakin 1970-luvulta alkaen.
Alamaailma-trilogia: Kyttä

Tarina

Tukholman huumeyksikön suomalainen huumepoliisi Pekka Manninen passitetaan Suomeen, jossa hänen koville otteilleen löytyy käyttöä. Manninen solutetaan venäläiseen huumeliigaan tehtävänään kartoittaa Pietarista tulevan heroiinin reitityksiä Suomeen ja muualle Eurooppaan. Reitityksiä on selvitetty tuloksetta jo pitkään Helsingin poliisin huumeosastolla. Manninen joutuu venymään äärimmäisiin keinoihin, jotta hänen oikea ammattinsa ei paljastuisi venäläiselle rikollisliigalle. Manninen ajaa itsensä tilanteeseen, josta helpolla ei ole ulospääsyä. Raja laittoman ja laillisen poliisitoiminnan välillä hämärtyy Manniselta niin, että hän alkaa toimia kuin rikollinen, vaikka itselleen uskottelee edelleen toimivansa kuin poliisi.
Jon Gillies

Ura

Gillies teki maalin USHL:ssä huhtikuussa 2012.
15. huhtikuuta 2015 Gillies lopetti yliopistouransa ja siirtyi kahden vuoden tulokassopimuksella Calgary Flamesiin.