google/wiki40b huggingface dataset:
Ecuadorin–Perun sota

Tausta

Peru ja Ecuador kuuluivat molemmat aikanaan Espanjan siirtomaa-alueisiin Etelä-Amerikassa. Siirtomaa-aikana rajoja ei oltu piirretty kovin tarkasti. Peru ja Ecuador olivat kuitenkin itsenäistyttyään solmineet keskenään Mosquera-Galdiano-sopimuksen vuonna 1823, jolla maat vahvistivat siirtomaahallinnon aikaiset rajansa. Vuosina 1829 ja 1830 solmittiin edeleen sopimuksia, jotka takasivat Ecuadorille pääsyn Amazonjoelle. Sopimuksista huolimatta aluekiistoja syttyi seuraavien vuosikymmenten aikana. Vuosina 1859–1860 käytiin myös yhteenottoja. Vuonna 1924 molemmat maat suostuivat rajakiistojensa ratkaisuun välitystuomion kautta. Välitystuomio eli Ulloa-Viteri-sopimus määritteli valtioille kuuluneet alueet vuonna 1936, perustuen maiden sen hetkiseen hallintaan kiistellyillä alueille. Ecuador ei hyväksynyt välitystuomiota, koska Perun katsottiin 1800-luvun aikana vallanneen Ecuadorille kuuluneita alueita. Jännitteet kasvoivat ja vuonna 1940 Peru miehitti useita kohteita maiden vastaisella rajalla keskittäen alueelle myös sotilaitaan, tykistöä ja lentokoneita.

Sota

Avoimet yhteenotot Perun ja Ecuadorin välillä alkoivat 5. heinäkuuta 1941. Ei ole täysin selvää, kumpi osapuoli syyllistyi sodan ensimmäisiin laukauksiin. Perun asevoimat olivat selvästi vastustajaansa paremmin varustettuja ja koulutettuja. Peru käytti ilmavoimiaan Ecuadorin ilmapommituksissa ja sen joukot toteuttivat Etelä-Amerikan sisäisissä sodissa ensi kertaa myös laskuvarjojoukkoja. Selvästi alakynnessä olevat Ecuadorin joukot joutuivat vetäytymään. Perun ilmavoimien iskut ulottuivat aina Ecuadorin pohjoisosien kyliin saakka ja Perun etenevät joukot alkoivat jo uhata maalle tärkeää Guayaquilin satamaa. Sotatoimet kestivät yhteensä vain 16 päivää ja lopulta Ecuadorin oli pyydettävä rauhaa.

Seuraukset

Perun ja Ecuadorin välisen sodan virallisesti päättänyt rauha allekirjoitettiin ulkoministerien kokouksessa Rio de Janeirossa 15–28. tammikuuta 1942. Maailmanpoliittinen tilanne oli muuttunut Japanin Yhdysvaltoja vastaan tekemän Pearl Harbourin iskun myötä. Ecuadorin ja Perun välinen konflikti haluttiin sivuttaa mahdollisimman nopeasti ja Ecuadoria painostettiin suostumaan alueluovutuksiin. Maan ulkoministeri Julio Tobar Donoson allekirjoitti Rion sopimuksen, jolla maa menetti lähes puolet pinta-alastaan. Kokoa Ecuadorin luovuttamalla alueella oli 77 700 km² ja alue sijaitsi Marañón ja Napojokien välillä. Ecuadorin presidentti Arroyo del Río arvosteltiin sopimuksen johdosta, mutta hänen onnistui säilyttää asemansa aina vuoteen 1944 saakka. Rauha ei päättänyt maiden rajakiistoja lopullisesti. Yhteenottoja kätytiin vielä myöhemmin vuosina 1985 ja 1995. Lopullinen sopimus maiden rajasta saatiin aikaan vasta 26. lokakuuta 1998.
HMS Liberty (J391)

Palvelus

Alus luovutettiin 1949 Belgialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Adrian de Gerlache. Alus romutettiin 1970 Belgiassa.
Million Dollar Bridge

Million Dollar Bridge eli virallisesti Miles Glacier Bridge on noin 80 kilometrin päässä Cordovan kaupungista Alaskassa sijaitseva Copperjoen ylittävä silta. Se rakennettiin 1900-luvun alussa rautatiesillaksi osana Cordovan ja Kennicottin välistä, 315 kilometrin mittaista Copper River and Northwestern Railway -rautatietä, jonka rahoittivat J. P. Morgan ja Guggenheimin perhe. Silta sai lempinimekseen Miljoonan dollarin silta 1,4 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin nousseiden rakennuskustannusten vuoksi. Silta oli rautatieliikenteen käytössä vuosina 1909–1938.
1950-luvulla aloitettiin muutostyöt sillan ja vanhan ratapenkereen muuttamiseksi maantieksi. Työt kuitenkin keskeytyivät 27. maaliskuuta 1964, kun Pitkäperjantain maanjäristys vaurioitti sekä siltaa että rakenteilla ollutta maantietä.
Silta korjattiin väliaikaisesti vaijerein, I-palkein ja lankuin. Vain noin 16 kilometriä valmista tietä oli ehditty rakentaa sillan toiselle puolelle, ja useille autoilijoille silta onkin ajomatkan päätepiste.
Vuonna 2000 silta lisättiin Yhdysvaltain kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin.
Sillan lopullinen korjaustyö alkoi 2004, ja se avattiin liikenteelle elokuussa 2005. Kiistanalainen päätös sillan korjaamisesta tehtiin syyskuussa 1995 tapahtuneen tulvan jälkeen. tulvan seurauksena kävi selväksi, että korjaamattomana silta luhistuisi seuraavan suuren tulvan yhteydessä. Osavaltion insinöörit päättelivät, että sillan korjaaminen olisi purkamista, tai pahimmassa tapauksessa sortuneen sillan raivausta, halvempi vaihtoehto. Sortunut silta olisi raivattava, jotta lohet pääsisivät nousemaan Copperjokeen.
Ihmiset toivovat, että sillan korjaamisen myötä myös kaavailtu Alaska Highway 10 -maantieyhteys Cordovasta Chitinaan toteutuisi.
Baltit

Baltit ovat balttilaisia kieliä puhuvia kansoja. Nykyisiin balttilaisiin kansoihin kuuluvat latvialaiset ja liettualaiset. Molemmat kansat kuuluvat niin sanottuihin itäbalttilaisiin kansoihin. Länsibalttilaiset kansat ovat jo hävinneet. Heihin kuuluivat esimerkiksi muinaispreussilaiset.

Nimitys

Melko yleinen käsitys on, että nimitys ”baltti” ja ”Baltia” on johdettu balttilaisesta sanasta, joka tarkoittaa valkoista. Latviassa tämä sana on balt/s, -a ja liettuassa balt/as, -a. Kuitenkaan Itämerestä monessa kielessä käytetty nimi ”Balttilainen meri” (engl. Baltic Sea) ei juonnu näistä balttilaisista sanoista. Termin alkuperästä on useita teorioita. Kreikkalainen maantieteilijä Lampsakus kirjoitti suuresta saaresta nimeltä Balcia, joka sijaitsi skyyttien maasta kolmen päivän laivamatkan verran merelle. Monet tieteilijät uskovat termin tarkoittaneen kuitenkin esimerkiksi Helgolandia tai Jyllantia. Toisen teorian mukaan termi on johdettu saksan kielen sanasta belt, joka tarkoittaa vyöhykettä. Esimerkiksi Adam Bremeniläinen käytti Itämerestä tästä termistä johdettua sanaa balticum. Nimitystä baltti alkoivat käyttää ensimmäiseksi baltiansaksalaiset, mutta myöhemmin termin omaksuivat alueen alkuperäisasukkaat, kun termi oli ensin otettu käyttöön puhuttaessa balttilaisista kielistä 1800-luvulla.
Mustalampi (Keuruu, Karhunkylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kitusjärven alueeseen (35.482) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,7 metriä mpy.
Curtis Joseph

Nuoruus

Joseph syntyi kahdelle teini-ikäiselle nuorelle. Viisi päivää hänen syntymänsä jälkeen hänen äitinsä Wendy Munro antoi hänet adoptoitavaksi hoitaja Jeanne Josephille, jonka kanssa hän oli ystävystynyt sairaalassa sekä hänen miehelleen Harold Josephille. Curtis sai nimensä biologiselta isältään, Curtis Nickleltä. Curtiksella on isoveli nimeltä Grant sekä velipuoli nimeltä Victor. Sekä Jeanne että Victor olivat mustaihoisia, kun taas Harold ja Grant valkoihoisia. Curtis aloitti jääkiekon harrastaminen varsin myöhään, ainakin kanadalaisen mittapuun mukaan. Ensimmäiseen joukkueeseensa hän liittyi 11-vuotiaana, ja vain sen takia, että hänen serkkunsa oli maksanut kausimaksut, mutta muuttanut toiseen kaupunkiin. Serkkupoika pelasi maalivahdin paikkaa, joten myös Curtisista tuli maalivahti. Pelattuaan kauden Wisconsinin yliopistojoukkueessa, Curtis siirtyi St. Louis Bluesiin kaudella 1988–1989. Samalla hän vaihtoi nimensä Curtis Munrosta Curtis Josephiksi.

Pelaajaura

Josephilla ei ole NHL-varausta, vaan St. Louis Blues otti hänet vapaana pelaajana. Lähes koko 1990-luvun alkupuolen Joseph vartioi Bluesin maalia ja oli yksi eniten laukauksia vastaan ottaneista maalivahdeista. Joseph pelasi usein kiekkoa mailallaan ja vaelsi kauaksi maaliltaan. Se näkyi kauden 1991–1992 tilastoissa; Curtis keräsi yhdeksän maalisyöttöä, joka on maalivahdille huikea määrä.
Vuonna 1995 Joseph myytiin Edmonton Oilersiin. Hänen maalivahtipelinsä ansiosta Oilers pudotti kaksi ennakkosuosikkia pudotuspeleissä; vuonna 1997 Dallasin ja seuraavana vuonna Coloradon. Joseph oli myös Kanadan ykkösmaalivahti World Cupissa 1996 sekä mukana Naganon olympialaisissa 1998.
Vuonna 1998 Joseph siirtyi vapaana pelaajana Toronto Maple Leafsiin. Leafs oli jäänyt kahtena peräkkäisenä kautena pudotuspelien ulkopuolelle, jossa oli tuolloin aihetta paniikkiin. Uuden maalivahdin myötä joukkueen osakkeet nousivat suuresti, ja joukkuetta povattiin jopa mestariksi. "Cujon" aikana Toronto eteni pudotuspeleihin, ja oli kaudella 1999–2000 divisioonansa ykkönen. Joseph on myös ollut ehdolla liigan parhaaksi maalivahdiksi 1999 ja 2000, mutta pokaalia ei miehelle annettu.
Sittemmin Joseph pelasi Detroit Red Wingsissä, Phoenix Coyotesissa ja Calgary Flamesissa, mutta ei niin menestyksekkäästi kuin huippuvuosina. Kaudeksi 2008 Joseph hankittiin takaisin Torontoon.
Joseph on myös ollut Kanadan maajoukkueessa vuosien 1998, sekä 2002 olympiajoukkueissa. Vuoden 2002 olympialaisissa hän voitti kultaa. Josephin lempinimi on Cujo, mikä tulee Stephen Kingin kauhuromaanista Cujo. Vuoden 2009 huhtikuussa Joseph sivusi maalivahtien tappioennätystä. Kaudeksi 2009–2010 Joseph ei saanut pelipaikkaa ja tammikuussa 2010 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Saimi Järnefelt

Saimi Pia Järnefelt, o.s. Swan (12. kesäkuuta 1867 Helsinki – 24. lokakuuta 1944 Järvenpää) oli suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja.
Saimi Järnefelt oli yksi maisteri Carl Gustaf Swanin ja Emilia Malinin yhdeksästä tyttärestä. Hän oli näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa ja meni sitten naimisiin taidemaalari Eero Järnefeltin kanssa.
Leopold II (Belgia)

Yksityinen kolonialismi

Leopold uskoi hartaasti siirtomaiden olevan avain maan suuruuteen ja työskenteli väsymättömästi saadakseen siirtomaan Belgialle. Siirtomaa ei kuitenkaan kiinnostanut belgialaisia eikä Belgian hallitusta, ja lopulta Leopold ryhtyikin hankkimaan siirtomaata omiin nimiinsä yksityisenä kansalaisena.
Useiden epäonnistuneiden siirtomaiden hankkimiseen Afrikassa tai Aasiassa tähtäävien suunnitelmien jälkeen loi Leopold II vuonna 1876 yksityisen hallintoyhtiön, joka oli naamioitu kansainväliseksi tieteen ja ihmisystävällisyyden yhdistykseksi. Vuonna 1879, hallintoyhtiön nimissä, hän palkkasi kuuluisan tutkimusmatkailijan Henry Morton Stanleyn perustamaan siirtomaan Kongon alueelle. Diplomaattinen toiminta sai aikaan vuoden 1884–1885 Berliinin konferenssin, jossa 14 Euroopan maan sekä Yhdysvaltojen edustajat tunnustivat Leopoldin vallan suurimmalla osalla alueesta, johon hän ja Stanley olivat asettaneet vaatimuksensa. Seurauksena 5. heinäkuuta 1885 Belgian parlamentti perusti Kongon vapaavaltion (myöhemmin Belgian Kongo ja itsenäistyneenä Zaire ja nykyään Kongon demokraattinen tasavalta), alue joka oli 76 kertaa Belgian kokoinen ja jota Leopold II hallitsi yksityisomaisuutenaan.
Nykyään Kongon vapaavaltion aikaisia tapahtumia pidetään yhtenä historian pahimmista kansanmurhista ja ihmisoikeusrikoksista: 40 vuoden aikana Kongon asukasluku väheni noin 20 miljoonasta noin 10 miljoonaan. Raportit alkuperäisväestön törkeästä hyväksikäytöstä ja laajalle levinneistä ihmisoikeusrikoksista (muun muassa orjuus, silpominen, raiskaukset ja murhat), erityisesti kumiteollisuudessa johtivat kansainväliseen liikehdintään 1900-luvun alussa. Lopulta vuonna 1908 Belgian parlamentti pakotti kuninkaan luovuttamaan Kongon vapaavaltion Belgialle.
Leopold II on yhä ristiriitainen henkilö Kongossa; vuonna 2005 hänen patsaansa otettiin alas vain muutama tunti sen jälkeen, kun se oli uudelleenpystytetty pääkaupungissa, Kinshasassa. Kongolainen kulttuuriministeri Christoph Muzungu päätti uudelleenpystyttää patsaan vedoten siihen, että ihmisten pitäisi nähdä myös kuninkaan hyvät puolet huonojen puolien lisäksi. Mutta vain muutama tunti siitä, kun tämä kuusimetrinen patsas oli pystytetty keskelle liikenneympyrää lähellä Kinshasan päärautatieasemaa, otettiin se alas ilman selitystä.
Fredrik Westin

Fredrik Westin (1782–1862) oli ruotsalainen taidemaalari, Tukholman taideakatemian professori ja 1828–1840 saman akatemian johtaja. Hänen maalaamansa muotokuvat ovat yleensä tarkkoja. Hän maalasi mm. piispa Frans Mikael Franzénin muotokuvan vuonna 1832. Westinin klassisistiset allegoria-, historia- ja alttaritaulut olivat aikalaisten suosimia. Turun palon jälkeen Westin maalasi Turun tuomiokirkon uuden alttaritaulun.
Kate Capshaw

Kate Capshaw oikealta nimeltään Kathleen Sue Nail (s. 3. marraskuuta 1953 Fort Worth, Teksas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa roolistaan elokuvassa Indiana Jones ja tuomion temppeli sekä avioliitostaan ohjaaja Steven Spielbergin kanssa. Hänen tyttärensä on näyttelijä Jessica Capshaw.
Susan Ward

Susan Ward, syntymänimeltään Michelle Susan Ward (s. 15. huhtikuuta 1976, Monroe, Louisiana) 
on amerikkalainen näyttelijä ja malli.
Ai no wakakusa monogatari

Tarina

Meg, Jo, Beth ja Amy March asuvat äitinsä kanssa Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa on parhaillaan käynnissä sisällissota, ja perheen lääkäri-isä on mukana taisteluissa. Kotona hänen tyttärensä rukoilevat isän säilyvän hengissä ja sodan lakkaavan.
Täysnuijat

Täysnuijat on Farrelly-veljesten Peter ja Bobby Farrellyn komediaelokuva joka sai ensi-iltansa vuonna 1996. Elokuvassa Woody Harrelson esittää keilaajalahjakkuus Royta, joka pärjää paikallistasolla. Elokuvassa matkataan kohti Renon keilailufestivaaleja ja kohdataan muun muassa epärehellinen Big Ernie (Bill Murray) ja amish-uskonlahkon edustajia. Naiskauneutta edustaa seksikäs Claudia (Vanessa Angel).
Jaakonkukat

Ulkonäkö ja koko

Kukkien värejä ovat roosa ja keltainen.

Elinympäristö

Kasvit viihtyvät aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla.

Käyttö

Jaakonkukkia käytetään huonekasveina.
Stephen Gallagher

Stephen Gallagher (s. 1954 Salford, Lancashire) on englantilainen kauhukirjailija. Stephen Gallagher opiskeli draamaa ja englannin kieltä. Sen jälkeen hän kirjoitti käsikirjoituksia radioon ja televisioon. Vapaaksi kirjoittajaksi hän ryhtyi 1980. Gallagher on toiminut puheenjohtajana Writers' Guild of Great Britain -yhdistyksessä.
Seppo Laine (professori)

Seppo Kalevi Laine (s. 23. heinäkuuta 1939 Tampere) on suomalainen tekniikantutkija emeritusprofessori. ja vuodesta 1978 Teknillisen korkeakoulun lentotekniikan professori. Hänen tutkimusalaansa on aerodynamiikka, erityisesti siipiprofiilit. Hän oli Helsingin yliopistossa fysiikan dosentti 1976–1985 alanaan sovellettu mekaniikka.
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto

Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto on itäisen Suomenlahden rannikolla toimiva kalatalouden neuvontajärjestö. Toimisto sijaitsee Kotkan keskustassa. Liitto on perustettu vuonna 1932. Tuolloin toimipaikkana oli Koivisto ja nimenä Viipurin läänin Merikalastajain Liitto. 
Etelä-Suomen Merikalastajain Liittoon kuuluu mm. 4 kalastusseuraa, 42 kalastuskuntaa ja 4 kalastusaluetta. Liitto kuuluu jäsenenä Kalatalouden Keskusliittoon. Liiton puheenjohtajana toimii Jukka Hakala Kotkasta ja toiminnanjohtajana Teemu Tast Kotkasta. 
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto suorittaa tilauksesta kalanpoikasten istutuksia. Tilaajina ovat muun muassa kalastuskunnat, kalastusalueet, teollisuus ja kunnat. Tärkeimpiä istukaslajeja ovat meritaimen, merilohi, vaellussiika, saaristosiika, kuha, ankerias ja karppi. Liitto harjoittaa myös vaellussiian mädin haudontaa Kantturankosken hautomossa Virolahdella ja Ahvenkosken hautomossa Pyhtäällä. Liitto on hoitanut myös Virolahdella Huovarin saarella sijaitsevaa kalastajien pelastusasemaa.

Historia

Viipurin läänin Merikalastajain Liitto perustettiin 22. huhtikuuta 1932 Viipurissa. Toimipaikaksi tuli Koivisto. Talvisodan jälkeen liitto muutti vuonna 1940 Haminaan ja vuonna 1941 Kotkaan. 
Liiton toiminnanjohtajat: 
A. F. Aalberg (1932–74), Sauli Lehto (1974–84), Pentti Tasa (1985–96), Teemu Tast (1997–)

Risa – harmaahylje riesasta resurssiksi

Etelä-Suomen Merikalastajain Liitolla on vuosina 2004–2006 ollut käynnissä Leader-rahoitteinen hyljeprojekti nimeltä Risa – harmaahylje riesasta resurssiksi. Projektin aikana on järjestetty kursseja muun muassa hylkeen metsästyksestä, saaliin käsittelystä, hylkeenkestävistä rysistä, traanimaalin valmistamisesta ja hyljematkailusta. Projektilla on ollut myös vuokralla ruotsalaisia hylkeenkestäviä ponttoonirysiä (push up -rysä) vuosina 2004–2006. Kyseinen kalastustekniikka tuli itäiselle Suomenlahdelle tämän projektin kautta.

Rysä 2007

Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto on käynnistänyt projektin nimeltä Rysä 2007. Projektin tarkoituksena on elvyttää vannerysäkalastusta, järjestää kalastajille koulutusta rysien rakentamisessa ja järjestää muutakin kalatalousaiheista koulutusta.

Hylkeen metsästys

Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto on huolehtinut harmaahylkeen eli hallin metsästyksen järjestämisestä Riistakeskus Kaakkois-Suomen merialueella syksystä 2002 alkaen. Viime vuosina metsästyskiintiö on ollut 36 hallia.

Kotkan kalamarkkinat

Kotkan kalamarkkinat järjestetään kahdesti vuodessa, toukokuussa ja lokakuussa. Markkinat järjestetään yhteistyössä Kymen Sanomien, Kotkan kaupungin ja Kotka Maretariumin kanssa. Markkinapaikkana on Sapokan ranta Kotkansaaren etelälaidalla Maretariumin ja Tulikukon luona. Kotkan kalamarkkinat on yksi kaupungin suurimmista yleisötapahtumista. Kävijöitä on kahden päivän aikana ollut keskimäärin 10 000–15 000.
Jay Gould

Jay Gould (24. toukokuuta 1836 – 2. joulukuuta 1892) oli yhdysvaltalainen rautatiemagnaatti ja talousmies. Ennen siirtymistään rautatiealalle hän keräsi itselleen pääomaa nahkasta tehtyjen tuotteiden kaupalla. Saatuaan tarpeeksi pääomaa hän ryhtyi rautatieyhtiöiden osakkeiden myyjäksi, mainostajaksi ja osakekeinottelijaksi. 1869 Gould myös yritti yhtiökumppaniensa kanssa saada kultamarkkinat valvontaansa. Osakekeinottelun ansiosta hän sai myöhemmin 1870-luvulla haltuunsa useita eri rautatieyhtiöitä. Vuoteen 1890 mennessä hän omisti puolet Yhdysvaltain lounaisosien rautatieverkostosta. 
Rautatiealan lisäksi Gould omisti mm. New York World -sanomalehden sekä Western Union Telegraph -nimisen yhtiön. Gould olikin hyvin rikas henkilö ja kuollessaan hänen testamenttinsa mainitsi tämän yksityiseksi omaisuudeksi 77 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Hänen kuudelle lapselleen säätiöity omaisuutensa lienee kuitenkin ollut kokonaisuudessaan tuntuvasti suurempi kuin mitä testamentti antaa ymmärtää.
Kesälaakeri

Ulkonäkö ja koko

Kesälaakeri on 1–5 metrin korkuinen, sileäkuorinen pensas, jolla on pystyt, harmaat haararangat ja siirottavat, tummanvihreät tai -harmaat haarat. Nuorilla yksilöillä haararanka on harva- ja lyhytkarvainen. Lehdet ovat ruodilliset ja varrella kierteisesti ja niissä on hyvin pienet korvakkeet. Lehtilapa on 4–6 senttimetriä pitkä, leveänpuikea tai pitkänpyöreä, sahahampainen tai toissahainen sekä suippotyvinen ja ‑kärkinen. Se on alta karvainen ainakin suonia myöten.
Kesälaakeri kukkii touko–heinäkuussa ja kantaa hedelmää heinäkuusta seuraavaan kevääseen. Sen kukinto on 2–3 millimetrin pituinen hankaviuhko, johon pienet, yksineuvoiset kukat ovat kiinnittyneet yksittäin tai pareittain.  Hedekukat ovat 4–8-lukuisia ja emikukat 6–8-lukuisia. Kukissa on lyhyt perä ja vihertävä teriö. Hedelmä on monisiemeninen, punainen tai punaoranssi luumarja, joka on läpimitaltaan 6–8 millimetriä. Siemen on vaaleanruskea, 2 millimetriä leveä, 4 millimetriä pitkä ja kapean soikion muotoinen. Siemeniä levittävät linnut ja ne alkavat itää 1–3 vuoden kuluttua maahan joutumisesta.

Levinneisyys

Kesälaakeri on laajimmalle levinnyt orjanlaakerilaji Pohjois-Amerikassa. Se on kotoisin mantereen itäosista, missä sen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Quebeciin ja Newfoundlandiin ja etelässä Floridaan.

Elinympäristö

Kesälaakeri kasvaa hemiboreaalisella ja temperaattisella vyöhykkeellä, mereisissä tai lievästi mantereisissa olosuhteissa. Se viihtyy keskiravinteisissa korvissa, soistuneissa metsissä, märillä niityillä ja märissä pensaikoissa.
Suomen Elokuvaajien Yhdistys

Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C. r.y. (ruots. Filmfotografernas Förening i Finland F.S.C. r.f., engl. Finnish Society of Cinematographers F.S.C.) on elokuvauksen ammattilaisten yhdistys. Yhdistys kutsuu jäsenikseen sellaisia elokuvaajia, jotka ovat toimineet aktiivisesti pääkuvaajana ja osoittaneet työssään "korkealaatuista taiteellista ammattitaitoa".
Yhdistyksen jäsenyys edellyttää kahden jäsenen suositusta ja hallituksen yksimielistä hyväksyntää. Yhdistyksen hallitus voi myös nimittää kunniajäseniä. Jäseneksi kutsutut saavat käyttää nimensä yhteydessä lyhennettä F.S.C., joka on merkki taideyhteisön arvostuksesta ja kunnioituksesta.
Suomen Elokuvaajien Yhdistys ei ole ammattiyhdistys eikä kilta vaan kulttuuri-, jatkokoulutus- ja ammatillinen yhteenliittymä, jonka tarkoitus on toimia jäsentensä ammattitaidon kehittämiseksi. Se pyrkii parantamaan elokuvaajien ammattikunnan asemaa. Yhdistys myös takaa jäsentensä ammattitaidon. Se pyrkii edistämään jäsenten yhteistyötä ja järjestämään yhteyksiä ulkomaisiin kollegoihin.
Yhdistys perustettiin 11. tammikuuta 1983. Sen puheenjohtaja vuonna 2013 on Tahvo Hirvonen.
Isohaarakolibri

Koko ja ulkonäkö

Isohaarakolibrikoiras voi kasvaa 11–13 cm pitkäksi ja naaras on pienikokoisempi ja kasvaa 8–9 cm pitkäksi. Lajin sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Isohaarakolibrikoiras on selästään ja päästään kirkkaan vihreä. Pyrstö on hyvin pitkä, voimakkaasti haarautunut ja väriltään musta. Kaulus on violetti ja rinta on kellertävä. Kyljet ovat väriltään vihreät ja vatsa valkoinen. Naaras on ruskeahtavanvihreä päästään ja selästään ja rinta ja vatsa ovat kanerinruskeat tai kellertävät. Naaraan pyrstö ei ole yhtä voimakkaasti haarautunut kuin koiraan. Isohaarakolibrin nokka on pitkä, alaspäin kaartunut ja väriltään musta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Isohaarakolibria tavataan Meksikosta, Guatemalasta, El Salvadorista ja Hondurasista. Sen elinympäristöä ovat metsät, metsien reunamaat, pensaikot ja puutarhat. Linnun ravintoa ovat kukkien mesi ja hyönteiset.
Reino Lukander

Reino Lukander (17. marraskuuta 1930 Salo – 18. helmikuuta 2000 Turku) oli suomalainen arkkitehti, jonka suunnittelemien rakennusten lukumäärä on huomattava.
Lukander kirjoitti ylioppilaaksi Salon yhteislyseosta vuonna 1951 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960. Hän pääsi arkkitehtitoimisto Olli Vahtera Ky:n palvelukseen. Viisi vuotta myöhemmin hän sai arkkitehtikilpailun tuloksena suunniteltavakseen Perniön kansalaiskoulun ja kirjaston sekä pääsi osakkaaksi perustettuun Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahteraan.
Lukanderin suunnittelemia kirkollisia rakennuksia ovat muun muassa Loimaan Kaupunginkirkko, Naantalissa Hakapellon siunauskappeli ja Naantalin seurakuntatalon luonnosvaihe. Hänen suunnittelemiaan koulurakennuksia ovat muun muassa Loimaan kauppaoppilaitos, Uudenkaupungin kauppaoppilaitos ja Turun kauppaoppilaitos, Turun Rieskalähteen koulu, Rauman lyseo, Uudenkaupungin Pohitullin koulu, Kaarinan Hovirinnan koulu sekä Turussa Peltolan ammattikoulu. Hän suunnitteli myös useita rivi- ja kerrostaloalueita, esimerkiksi Naantalin Karvetin kerrostaloalueen ja Meri-Naantalin asuintaloalueen.