google/wiki40b huggingface dataset:
Metroid Fusion

Pelaaminen

Pelaaja suorittaa saamiaan tehtäviä monitasoisilla pelialueilla, ja saa uusia varusteita pelin edetessä, joilla matkaa voi jatkaa aina eteenpäin. Pelaaja kohtaa myös matkalla monia vihollisia sekä myös pomotaisteluita. Pelialue on täynnä piilotettuja alueita, joilta voi löytää erilaisia päivityksiä, kuten energiamittaria kasvattavia säiliötä sekä ohjuslaajennuksia. Muiden Metroidien tapaan ns. speedrunnaus, eli pelin pelaaminen mahdollisimman nopeasti läpi, on Fusionissakin hyvin yleistä.
Pelin edetessä Samus tuhoaa erillisiä vihollisia, jotka ovat joutuneet X-parasiittien tartuttamiksi, ja uuden voimapukunsa ansiosta hän pystyy keräämään poikkeuksellisen voimakkaat X-parasiitit vihollisten ruumiista ja saada uusia kykyjä. Pääosa kyvyistä on jo nähty edellisissä Metroid-peleissä, mutta jotkut kyvyistä ovat uusia. Uusia kykyjä ovat Wide Beam (Jakautuva säde, jolla tuhotaan viholliset laajamittaisesti), Ice Missiles (Jääohjukset, joilla voidaan jäädyttää viholliset väliaikaisesti) ja Diffusion Missiles (Diffuusio-ohjukset, tai toiselta nimeltä Latausohjukset, joilla jäädytetään kaikki peliruudun viholliset sen täyteen kasvatettuaan).
Grafiikka muistuttaa SNES:n Super Metroidia, ja peli on kokonaan kaksiulotteinen. Peli on sivuttaissuuntaisesti liikkuva.
HMS Oden (1896)

Palvelus

Alus oli mukana Tukholmassa pidetyssä Taide- ja teollisuusnäyttelyssä vuonna 1897. Se ajoi karille 1901. Aluksen nostamiseen ja kunnostamiseen tarvittiin lisäbudjetti. Saaduilla varoilla hankittiin lisäksi kaksi 12 cm:n tykkiä, jotka korvasivat aiemmat 5,7 cm:n tykit. Seuraavana vuonna alus edusti kuningas Edward VII:n kruunajaisissa. Vuoden 1913 Venin saaren lähistöllä pidetyissä sotaharjoituksissa alus törmäsi tykkivene HMS Urdiin, joka upposi. Onnettomuudessa ei kuitenkaan kukaan saanut surmansa.
Alus oli modernisoitavana 1915, jolloin siihen asennettiin uudet kattilat. Yksi savuhormi jaettiin kahtia ja kummatkin mastot korvattiin keveämmillä ja pidemmillä taistelutiloilla varustetuilla mastoilla.
HMS Oden poistettiin palveluksesta 16. heinäkuuta 1937. Aluksen myynti romutettavaksi kuitenkin epäonnistui ja lopulta vuonna 1943 Karlskronan telakka romutti sen.
Mark 'Oh

Mark 'Oh eli Marko Albrecht on saksalainen DJ ja elektronisen musiikin tuottaja. Hän nousi saksalaisten alan musiikkipiirien tietoisuuteen singlellään Randy - Never Stop That Feeling. Se pysyi kansallisella listalla hyvin pitkään. Hänen seuraava julkaisunsa Love Song nousi kakkoseksi ja myi platinaa. Suurin menestys kuitenkin saavutettiin kappaleella Tears Don't Lie. Myös se myi Saksassa platinaa ja nousi kymmenen kärkeen useassa Euroopan maassa. Viimesimpänä hittinä ykköseksi on noussut kultaa myynyt Droste, hörst du mich?.
Tiehöylä

Tiehöylä eli tiekarhu, joskus myös maantiekarhu, on maanteiden hoitoon ja rakentamiseen tarkoitettu järeä työkone, jolla on tarkoitus ensisijaisesti tasoittaa ja muotoilla tien rakennekerrosten pintoja tai sorateiden pintaa. Tiehöylässä voidaan käyttää yhdestä kolmeen terää. Mahdolliset terien paikat ovat etupyörien edessä, etu- ja takapyörien välissä ja takapyörien takana. Useimmin höylässä käytetään vain yhtä, etu- ja takapyörien välissä olevaa terää, jonka korkeustasoa ja kaltevuutta voidaan säädellä hydrauliikan avulla. 
Tiehöylän terän säätelyä on helpotettu 3D-koneohjausta kehittämällä. Tällaiset 3D-ohjatut tiehöylät ovat yleistyneet varsinkin Ruotsissa ja Norjassa 2000-luvulla. Perusperiaatteena 3D-koneohjauksessa on se, että joko robottitakymetrillä tai RTK-GPS:llä paikannetaan tiehöylä ja tiehöylän on-board tietokoneeseen kytketyt kallistusantureiden avulla paikannetaan terän asento. On-Board-tietokoneeseen on syötetty rakennettavan tierakenteen koneohjausmalli, jolloin tietokone tietää missä asennossa terän pitäisi olla kullakin hetkellä. Ohjaajan työksi jää periaatteessa vain tiehöylän ohjaaminen ja kaasun painaminen.
Tiehöylää voidaan käyttää myös sorapäällysteisten teiden routavaurioiden korjaamiseen ja jäätyneiden tienpintojen parantamiseen. Varsinaisesti lumiauraksi siitä ei ole, vaan runsaan lumentulon jälkeen on käytettävä lumilinkoa tai -auraa.
Tiehöyliä käytetään myös lentokentillä kiitoteitä lumesta puhdistavissa ns. conga-ketjuissa. Niitä on useita vierekkäin suurten lumiaurojen ja -linkojen takana. Tiehöylät hinaavat moottoroituja harjoja jotka poistavat irronneet jäänkappaleet.
Oberschütze

Oberschütze oli Saksan armeijan sotilasarvo, joka asettui sotamiehen ja korpraalin väliin. Suomen puolustusvoimissa Oberschützelle ei ole vastaavuutta, mutta sen suora käännös olisi ylisotamies tai 1. luokan sotamies. Arvoa ei ole käytetty vuoden 1945 jälkeen Saksassa. Nykyisessä Saksan armeijassa korpraalin ylennyksen saaminen on yleisempää.
Ensimmäisenä arvoa käytti Baijerin armeija 1800-luvun lopulla. Reichswehr otti sen käyttöön 1920, ja sen tarkoitus oli antaa tunnustusta niille ansioituneille sotilaille, joilla ei katsottu olevan kykyjä Gefreiterin eli korpraalin arvoon.

Toinen maailmansota

Rauhan ajan Wehrmachtissa Oberschütze myönnettiin yleensä puoli vuotta palvelleelle Schützelle, sotamiehelle. Arvo ei ollut käytössä lokakuusta 1934 lokakuuhun 1936. Toisen maailmansodan aikana arvo otettiin käyttöön maavoimien lisäksi ilmavoimissa. Pääosin arvo myönnettiin yhä niille, joiden ei odotettu nousevan ali- tai toimiupseereiksi. Myös Waffen-SS käytti sitä omalla nimikkeellään SS-Oberschütze, mutta Allgemeine-SS käytti Oberschützen sijasta arvoa SS-Obermann. Waffen-SS:n kuuluneen arvon haltijan kaulusmerkit olivat samanlaiset kuin tavallisen SS-Schützen, mutta arvojen erottamiseksi Oberschützellä oli hihassaan pieni ruusuke.
Lindau (Sveitsi)

Sijainti

Lindau sijaitsee Kemptjoen varrella kumpuilevassa Mittellandissa toistakymmentä kilometriä Zürichistä koilliseen ja viitisen kilometriä Winterthurista lounaaseen.

Liikenne

Lindaussa on Kemptthalin asema Zürich–Winterthur-radan varrella. Lindau kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich) ja SBB:n S7-junat Winterthurista Rapperswiliin pysähtyvät Kemptthalissa kahdesti tunnissa.

Tunnettuja lindaulaisia

Maggi-yrityksen perustaja Julius Maggi aloitti valmiskeittojen tuotannon Lindaussa 1870-luvulla.
Jay Manuel

Jay Manuel (s. 14. elokuuta 1972, Toronto Kanada) on meikkitaiteilija, muotikuvaaja ja muotikuvausten ohjaaja sekä stylisti. Parhaiten hänet tunnetaan ohjelmasta Huippumalli haussa. Tyra Banks antoi hänelle lempinimen Mr J. ,koska samasta ohjelmasta tuttu J. Alexander on lempinimeltään Miss J.
Jay Manuel juontaa myös Kanadan versiota Huippumalli haussa -ohjelmasta ja lisäksi hänellä on oma muotiohjelma Style her famous. Jay Manuel on lanseerannut oman meikkituotesarjan Manual override.
Turfan

Historia

Turfan on muinainen silkkitien kauppapaikka ja maanviljelyalueen keskus. Vuosina 745–1207 se toimi uiguurivaltakunnan pääkaupunkina. Sen ympäristössä on useita rauniokaupunkeja, joista on löydetty 700–800-lukujen hellenistisvaikutteisen buddhalaisen ja manikealaisen kulttuurin muistomerkkejä sekä kiinalaisia ja muinaisuiguurilaisia käsikirjoituksia.

Väestö

Vuonna 2000 väestölaskennassa Turfanin kaupungissa (piirikuntatasolla ) asukasmäärä oli 251 652, josta 70% on uiguureja, 22% han-kiinalaisia ja 7% hui-kiinalaisia. Vuoden 2014 lopussa koko prefektuuritason kaupungissa asukasmäärä oli noin 653 000, josta 72,6% on uiguureja, 21,2% han-kiinalaisia ja 5,9% hui-kiinalaisia.

Talous

Kaupungissa on öljynjalostus-, elintarvike-, rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. Sen ympäristössä kasvatetaan mm. puuvillaa, viinirypäleitä ja meloneja.
Kaukolanharjun näkötorni

Kaukolanharjun näkötorni on vuonna 1926 valmistunut puurakenteinen näkötorni Tammelan Kaukolanharjulla, läheiseen Saaren kansanpuistoon rajoittuvalla harjualueella. Tornin suunnitteli forssalainen rakennusmestari A. Nummi.
Tornista avautuu näkymä Saarensalmelle, Pyhäjärvelle ja Kuivajärvelle paikalta, jolla taiteilija Albert Edelfelt maalasi tunnetun maalauksensa Näkymä Kaukolanharjulta (1889-1890). Vuonna 1953 tornin viereen pystytettiin tästä kertova Edelfeltin muistokivi.
Lotja

Lotja (ven. лодья, lodja, ладья, ladja on suurikokoinen vene, lodka eli vene) on aiemmin laajalti käytetty moottoriton matalan syväyksen omaava tavarankuljetukseen sopiva vene- tai laivatyyppi. Eteenpäin lotjaa kuljetettiin rannalta vetämällä ihmisten tai eläinten avulla, sauvomalla aluksesta tai se kulki vapaasti alavirtaan. Sauvoja tarvittiin myös lotjan pitämiseksi kulkukelpoisessa uomassa.
Lotja voi liikkua purjeiden avulla tai soutaen.
Sitä on käytetty pienen kokonsa ja hyvän kulkukelpoisuuden ansiosta tykistön soutualuksena. Tavaran kuljetuksessa se muistuttaa proomua.
M240

Päivitetyt versiot

M240 otettiin käyttöön Yhdysvaltain armeijassa vuonna 1977, jolla korvattiin M73 ja M219 konekiväärit, sekä .50 kaliiperinen M85. 1980-luvulla Yhdysvaltain merijalkaväki otti käyttöön M240 ja M240E1 ajoneuvoihin, kuten LAV-25.

M240E4/M240B

1990-luvun alussa M240E4 korvasi M60E4:n, jonka se voitti kilpailussa korvata useita vuosia palveluksessa käytetyn M60:nen. M240E4:n nimi muutettiin muotoon M240B.
Mirka Viitala

Mirka Viitala (s. 23. lokakuuta 1975 Kuusamo) on suomalainen pianisti. Viitala on monipuolinen muusikko, jonka laaja ohjelmisto ulottuu barokkimusiikista aikamme säveltäjien tuotantoon. Hän on esiintynyt orkesterin solistina, kamarimuusikkona sekä sooloresitaalein Suomessa, Euroopassa sekä Yhdysvalloissa. Viitala on opiskellut Sibelius-Akatemiassa mm. Matti Raekallion ja Ralf Gothonin oppilaana sekä Amsterdamin Sweelinck-konservatoriossa Jan Wijnin oppilaana. Viitala on tallentanut soolopianomusiikkia YLElle vuodesta 2000.
Lahden suuralueet

Lahden suuralueet jakavat Lahden kaupungin yhdeksään osa-alueeseen, joita käytetään tilastoinnissa. Lahdessa suuralueet jaetaan edelleen 41 tilastolliseen kaupunginosaan ja ne puolestaan 169 pienempään tilastoalueeseen. 
Kaupunginosat poikkeavat useissa tapauksissa tilastointiin käytettävistä osa-alueista.
Tílos

Maantiede

Tílos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren kaakkoisosassa Nísyroksen ja Chálkin saarten välissä, Ródoksesta pohjoiseen. Pääkaupunki Ateenan kupeessa sijaitsevaan Pireukseen matkaa kertyy 290 meripeninkulmaa eli noin 537 kilometriä.
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (654 metriä).

Esihistoria

Tíloksella asui 4600 eaa. kääpiönorsulaji, jonka luita löydettiin vuonna 1971 Charkádion luolasta. Nykyisin luut ovat esillä museossa Megálo Chorióssa.

Myöhempi historia

Rooman valtakunnan jakauduttua saari tuli muun Kreikan tavoin osaksi Bysantin valtakuntaa. Johanniittain ritarikunta valloitti saaren vuonna 1310. Tällöin saari tunnettiin mahdollisesti nimellä Piskopi.
Osmanien valtakunta valloitti saaren vuonna 1522. Italia valloitti Tíloksen ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Saksa miehitti saaren vuonna 1943 ja Kreikkaan saari liitettiin vuonna 1948.
Saaren suurin kaupunki, 1 200 asukkaan Mikró Chorió, autioitui 1950-luvulla, kun kaupungin vesivarat ehtyivät. Maanviljely oli 1970-luvulle saakka tärkeä elinkeino, mutta nykyisin väestö saa elantonsa pääasiassa muualta. Tíloslaisia on muuttanut joukoittain Yhdysvaltoihin, Australiaan ja Manner-Kreikkaan.

Nähtävyydet

Saaren pääkaupunki Megálo Chorió on rakennettu Ágios Stéfanos -vuoren rinteille. Vuoren huipulla on säilynyt johanniittaritareiden linnoituksen muurit. Muurien sisäpuolella on suurikokoinen kirkko. Megálo Chorión vanhalla hautausmaalla on tehty kaivauksia, ja sieltä on löydetty muun muassa pronssinen vesikäärme. Nykyisin vesikäärmettä säilytetään British Museumissa Lontoossa ja useat muut löydöt ovat Ródoksen museossa. Mikró Chorión autioituneen kylän tuntumassa sijaitsee keskiajalta peräisin olevan tornin rauniot. Tíloksella on myös luostareita, kuten muurien ympäröimä Pyhän Panteleimonin luostari. Luostarin sisäänkäynnin kupeessa on neliönmuotoinen torni.

Liikenne

Tílokselta kulkee lauttoja 2–4 lauttaa viikossa Nísyrokselle, Kosille, Kálymnokselle, Lérokselle, Ródokselle ja Kastelórizolle. Lautta Pireukseen, Párokselle, Chálkille, Pátmokselle, Sýmille, Náxokselle ja Astypálaialle kulkee 1–2 kertaa viikossa.
Kantosiipialus kulkee kolmesti viikossa Ródokselle ja kahdesti viikossa Nísyrokselle. Lisäksi Ródokselle, Nísyrokselle, Kosille, Pátmokselle ja Lérokselle kulkee ainakin kerran viikossa katamaraani.
Tíloksella liikennöi paikallisbusseja ja takseja. Lähimmät lentoasemat sijaitsevat Kosin ja Ródoksen saarilla.
Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo

Historia

Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo on valmistunut vuonna 1977. Uimahalli on peruskorjattu vuonna 2006 ja urheilutalo vuonna 2013.
Vuonna 1958 avattu Seinäjoen aiempi uimahalli sijaitsi keskustan Maakuntatalossa, nykyisen elokuvateatteri Marilynin kellaritiloissa. 16-metrisellä altaalla varustettu halli oli Suomen kymmenes julkinen uimahalli ja Etelä-Pohjanmaan ensimmäinen. Se suljettiin vuonna 1974 kansainvälisen öljykriisin aiheuttamissa kustannuspaineissa. 
Urheilutalon iso palloilusali toimi aiemmin Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaalien pitopaikkana. Nykyisin tangomarkkinoiden kilpailukonsertit pidetään Seinäjoki-areenassa, mutta Urheilutalo toimii tangomarkkinoiden aikana ”Tanssitalona”. Urheilutalossa järjestetään yhä myös konsertteja ja muita kulttuuritapahtumia.

Uimahalli

Uimahalli jakautuu isoon allasosastoon ja monitoimiallasosastoon. Isolla allasosastolla on kolme allasta ja vesiliukumäki. Pääallas on kooltaan 25×18 metriä ja syvyydeltään 1,2–2 metriä. Opetusallas on 12×8 metriä ja 0,0–0,9 metriä syvä, ja hyppyallas 12×10 metriä, syvyydeltään 3,8 metriä. 12×6 metrin monitoimiallas on syvyydeltään 1,2–1,3 metriä. Lisäksi hallissa on 10×6 metrin lastenallas ja pieni kylmäallas. Uimahallissa on myös kuntosali.

Urheilutalo

Urheilutalossa on 1 163 neliömetrin palloiluhallin lisäksi voimailusali, painonnostosali, voimistelu- ja tanssisali, jumppasali, kamppailusali ja 40 hengen kokoustila.
Q.Stone

Q.Stone on suomalainen bluesrockia soittava yhtye. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluvat muun muassa Kummeli-sketseistä tuttu Heikki Silvennoinen, Löytyn veljekset Mikko ja Sakari sekä Mikko Kuustonen. Kuustonen oli aiemmin toiminut Pro Fide -gospelyhtyeessä vokalistina.
Q.Stonen toimintaan tuli tauko Kuustosen ryhdyttyä panostamaan enenevässä määrin omaan soolouraansa ja Silvennoisen Kummeli-sketsisarjaan. Ariel Neulaniemi sai yhtyeen kuitenkin esiintymään järjestämässään Larry Norman -muistoillassa Tavastia-klubilla 27. toukokuuta 2008. Yhtye esiintyi alkuperäiskokoonpanossaan lisättynä kitaristi Marzi Nymanilla. Kristillisen rockin isäksi kutsuttu helmikuussa 2008 kuollut Norman oli tuottanut Q.Stonen ensimmäisen levyn. Q.Stone soittaa myös Larry Normanin vuonna 1990 julkaistulla live-albumilla Live at Flevo.
Kesällä 2013 Q.Stone teki sarjan konsertteja Suomen eri festivaaleilla kokoonpanolla Mikko Kuustonen, Heikki Silvennoinen, Mikko Löytty, Sakari Löytty ja Max Tabell. Lisäksi Q.Stonen tuotannosta julkaistiin kokoelmalevy The Thrill Is Back (2013).
Patrik Westerback

Ura

Westerback pelasi juniorina Vaasan Sportissa. Vuoden 1989 Pohjolaleirillä hänet valittiin ikäluokkansa parhaaksi pelaajaksi. Westerback pelasi 1990-luvulla neljä kautta Ruotsissa Björklövenin ja Vännäs HC:n joukkueissa, mutta palasi takaisin Sportiin ja oli yksi tärkeimmistä pelaajista kun joukkue nousi takaisin I-divisioonaan. Hän pelasi kuusi kautta I-divisioonaa ja Mestistä, jonka jälkeen pelasi kauden 2001–02 Ruotsin Allsvenskanissa, mutta palasi takaisin Sportiin kaudelle 2002–03. Keväällä 2003 Westerback ilmoitti lopettavansa uransa toistuvien polvivammojen vuoksi, mutta jatkoi kuitenkin lopulta jääkiekkoilua kaudella 2003–04. Hän lopetti uudestaan kauden 2006–07 jälkeen, ja maaliskuussa 2007 hänet nimettiin Sportin urheilutoimenhoitajaksi. Hän kuitenkin lopetti toimessa jo kesällä 2007. Seuraavalla kaudella 2007–08 Westerback lähti pelaamaan Sveitsiin, HC Thurgaun joukkueeseen, mutta palasi siirtorajan loppuhetkillä takaisin Sportiin.
Kaudella 2008–09 Westerback pelasi Sveitsin Nationalliga B:n EHC Baselissa. Tammikuussa 2009 Westerback teki seuran kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Westerbackin veli Kenneth Westerback on toiminut Vaasan Sportin valmentajana.
Line 6

Line 6 valmistaa digitaalisesti mallintavia kitaroita, bassoja, vahvistimia ja efektilaitteita. Yhtiö on perustettu vuonna 1996 ja toimii Calabasasissa Kaliforniassa.
Line 6:lla on useita vahvistimia, joihin on digitaalisesti mallinnettu esimerkiksi Marshallin ja Fenderin vahvistimien soundi erittäin aidonkuuloisesti. Lisäksi monet mallinnetut efektit ja vahvistimet voivat olla alkuperäisinä joko erittäin kalliita tai vaikeasti hankittavissa niiden huonon saatavuuden vuoksi.
Vahvistinmallinnuksissa on myös otettu huomioon tyypillisesti vanhempien putkivahvistinten soundin muuttuminen äänenvoimakkuutta muutettaessa. Useiden soittajien mielestä vahvistimet kuulostavat parhaalta vasta erittäin suurilla tehoilla. Line 6 vahvistimissa soundi on äänenvoimakkuudesta huolimatta aina sama, suurella teholla käytettävän vahvistimen soundia vastaava.

Kitarat

Line 6 valmistaa myös Variax-basso ja -kitarasarjaa, joihin on samalla tavoin mallinnettu muun muassa Fender Stratocastereita, Gibson Les Pauleja ja Rickenbackerin 360-sarjan kitaroita. Kaikki mallinnuksessa käytetyt kitarat ovat niin sanottuja vuosikertamalleja, joiden soundi on monien mielestä uusia malleja parempi. Tämä johtuu esimerkiksi kitaroiden mikrofonien magneettien vanhenemisesta, jolloin niiden teho ja soundi muuttuu.
Mariankatu (Kokkola)

Mariankatu (ruots. Mariegatan) on Kokkolassa sijaitseva katu. Mariankadulla sijaitsee Keski-Pohjanmaan keskussairaala ja Kokkolan terveyskeskus. Mariankadun poikki kulkevat kadut ovat Kustaa Aadolfin katu, Raahenkatu, Huvilakatu, Katariinankatu, Herman Renlundin katu, Libercinkatu, Katajatie, Kuusitie, Tuomitie, Koivutie, Lehmustie ja Antti Chydeniuksen katu. Mariankatu alkaa Tehtaankadun kulmasta ja loppuu Kustaa Aadolfin kadun risteykseen. Hollihaan koulu sijaitsee osittain Mariankadulla. Mariankadulla sijaitsee myös Mariankadun koulu.
Kim Yeong-gwang

Kim Yeong-gwang (hangul 김영광, hanja 金永光, kirjoitetaan myös Kim Young-Kwang; s. 28. kesäkuuta 1983) on eteläkorealainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi seuratasolla muun muassa Korean liigassa Chunnam Dragonsissa.
Kim oli Etelä-Korean nuorten maajoukkueen maalivahtina maan osallistuessa vuonna 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän pelasi Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004, jolloin se selvisi alkulohkostaan jatkoon mutta hävisi toisen kierroksen ottelunsa Paraguaylle. Kim oli varamaalivahtina Saksan MM-kisoissa 2006.
Roch Marc Christian Kaboré

Elämäkerta

Kaboré syntyi Ouagadougoussa, missä kävi koulunsa. Hänen isänsä oli ministeri Charles Bila Kaboré.  Vuonna 1975 hän muutti Dijoniin, missä hän opiskeli liikkeenjohtoa. Maisteriksi hän valmistui vuonna 1980. 
Valmistuttuaan Kaboré palasi kotimaahansa ja ryhtyi työskentelemään maansa suurimmassa pankissa BIB:ssä. Burkina Fason edistysmielinen presidentti Thomas Sankara tuki Kaboréa ja nimitti hänet pankin pääjohtajaksi vuonna 1984. Kaboré hoiti tehtävää viisi vuotta.
Vuonna 1989 Kaboré ryhtyi poliitikoksi. Hänestä tuli ministeri ja maan presidentin Blaise Compaorén neuvonantaja ja hänet valittiin myös kansanedustajaksi. Vuonna 1994 hänet nimitettiin maansa pääministeriksi. Vuonna 1996 perustettiin puolue "Demokratian ja edistyksen kongressi" (CDP) ja Kaboré lopetti pääministerinä. Pääministeriyden sijasta hän toimi presidentin erityisneuvonantajana ja uuden puolueen varapuheenjohtajana. 
Vuonna 2002, 6. kesäkuuta, Kaborésta tuli Burkina Fason kansalliskokouksen puheenjohtaja. Hänet valittiin kansanedustajaksi myös vuoden 2007 vaaleissa. Tuolloin hänet valittiin uudelleen myös sen puheenjohtajaksi. 
Kaboré ja moni muu tunnettu poliitikko erosi CDP:stä tammikuussa 2014. He syyttivät puoluetta epädemokraattisuudesta ja kansakuntaa vahingoittavasta politiikasta. He paljasrivat oppositiolle istuvan presidentin Blaise Compaorén aikeet muutta perustuslakia ja jatkavan presidenttinä myös vuoden 2015 jälkeen. Tämän jälkeen, 25. tammikuuta 20114, oppositiohenkiset perustivat uuden puolueen, "Kansanliike edistyksen puolesta" (MPP). Kaboré valittiin sen puheenjohtajaksi. Kesäkuussa 2015 hänet nimitettiin puolueensa presidenttiehdokkaaksi. 
Kaboré astui presidentin virkaan 29. joulukuuta 2015. Pääministeriksi hän nimitti 7. tammikuuta 2016 ekonomisti Paul Kaba Thieban ja koko hallitus saatiin muodostettua 13. tammikuuta.
Arno Jaatinen

Arno Emil Jaatinen (4. huhtikuuta 1895 Sauvo – 8. huhtikuuta 1946) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat agronomi Emil Jaatinen ja Anna Sofia Haglund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Gurli Lindeqvistin kanssa.

Opinnot

Jaatinen kävi viisi luokkaa Turun ruotsalaista reaalilyseota ja jatkoi opintojaan sähkö- ja koneteknillisissä oppilaitoksissa Pietarissa ja Berliinissä. Hän opiskeli myös vuosina 1921–1924 Friedrichs-Polytechnikumissa Köthenissä, missä hän suoritti sähköinsinööritutkinnon.

Jääkärikausi

Jaatinen liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 28. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet liitettiin 31. elokuuta 1918 vasta perustetun Kuninkaalliseen Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa, missä hän haavoittui ensin 25. heinäkuuta 1916 ja toisen kerran Laus-nimisen etuvarustuksen luona käydyssä partiokahakassa 27. marraskuuta 1916 sekä Aa-joella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Jaatinen siirrettiin 22. kesäkuuta 1918 alkaen Vuoristoprikaatiin, mutta komennettiinkin välittömästi Yleisesikuntaan. Yleisesikunnasta hänet siirrettiin 15. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:n (tunnettiin myöhemmin nimellä Pohjois-Savon rykmentti) 3. pataljoonaan ja 26. elokuuta 1919 alkaen Ponttoonikomennuskunnan komentajaksi. Armeijasta hän erosi 4. helmikuuta 1920 ja siirtyi myynti- ja hankintainsinööriksi Insinööritoimisto Zitting & Co Oy:n palvelukseen ja toimi Toledo-osaston johtajana vuonna 1926, kunnes nimitettiin Insinööritoimisto Oy Toledo AB:n toimitusjohtajaksi vuonna 1926 ja toimi toimitusjohtajana yrityksessä vuoteen 1934 saakka. Saman aikaisesti hän toimi myös Säilyketehdas Mensa Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1927 alkaen ja näiden lisäksi vuodesta 1932 alkaen Tako Oy:n isännöitsijänä Tampereella.

Talvi- ja jatkosota

Jaatinen osallistui talvisotaan Päämajan intendenttiosaston alaisen Mensa Oy:n toimitusjohtaja talvi- ja jatkosodan aikana. Hänet haudattiin Hämeenlinnaan.
Tjolöholmin linna

Tjolöholmin linna (ruots. Tjolöholms slott) on linna Kungsbackan kunnassa, Ruotsin Hallandin maakunnassa. Se on rakennettu Tudor-tyyliin, ja sen on suunnitellut arkkitehti Lars Israel Wahlman. Linnan on rakennuttanut James Fredrik Dickson, ja rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1904. Dickson kuitenkin kuoli ennen linnan valmistumista, ja sen rakentamisen saatti päätökseen hänen puolisonsa Blanche. Rakennuksen julkisivu on graniittia. Graniittia tuotiin linnaa varten Skotlannista.