google/wiki40b huggingface dataset:
Quillajaceae

Tuntomerkit

Suopapuut ovat pieniä ainavihantia puita, joissa on sekundaarisen aineenvaihdunnan tuotteina mm. saponiineja. Nilassa on oksalaattikiteitä ja kasveissa limasoluja. Karvat ovat syylämäisiä. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat tavallisesti hammaslaitaisia; ruodissa on korvakkeet. Kukinto on varsipäätteinen ja viuhkomainen. Kukassa on maljamainen pohjus ja huomiota herättävä keltainen mesiäiskehrä sen tai verhiön alaosassa. Terälehdet ovat kierteisiä ja lusikkamaisia (kynnellisiä). Heteistä viisi mesiäisen yläpuolella sijaitsevaa on verhovastaista ja viisi alapuolista terävastaista. Yhdislehtinen sikiäin koostuu viidestä emilehdestä, jotka ovat pitkittäisharjuisia; kussakin on useita siemenaiheita kahdessa rivissä. Luottipinta jatkuu alaspäin lyhyitä vartalon haaroja pitkin. Hedelmä on voimakkaan epäsymmetrisesti liuskainen, tuppilomainen, verhiön suojaama ja avautuu liuskojen sisä- ja ulkopinnalta. Siemenet ovat siivellisiä ja kovakuorisia.

Levinneisyys

Suopapuut ovat kotoisin Etelä-Amerikan lauhkeista osista.

Luokittelu

Suopapuiden suvussa on kolme lajia. Aikaisemmin ne on sisällytetty ruusukasveihin (Rosaceae).

Käyttö

Saponiinit saavat aikaan sen, että suopapuun (Quillaja saponaria) kaarna vaahtoutuu vedessä jauhettuna. Kuten monia muitakin saponiinipitoisia kasvinosia, suopapuun kuorta käytetään tekstiilien pesuaineena, mutta myös yskänlääkkeenä. Kuoresta saadaan myös tanniineja.
Richard Quine

Richard Quine (12. marraskuuta 1920 – 10. kesäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hänen töidensä joukossa ovat Hummerityttö (1959), Uskottomat (1960), Poreilua Pariisissa (1963), Seksiä ja poikamiestyttö (1964), Miten vaimo murhataan (1964) ja Hotelli (1967).
Quine oli 1940-luvulla naimisissa näyttelijä Susan Petersin kanssa. Hän päätti uransa 1970–1980-luvun vaihteessa ja teki itsemurhan Los Angelesissa 68-vuotiaana.
Elise Stefanik

Ura

Stefanik on toiminut vuodesta 2015 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä New Yorkin 21. vaalipiiristä, osavaltion pohjoisosasta. Tullessaan valituksi hän oli 30-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin Yhdysvaltain kongressiin valittu nainen. Häntä ennen nuorin oli ollut niin ikään New Yorkin osavaltiosta valittu Elizabeth Holtzman, joka oli 31-vuotias aloittaessaan edustajainhuoneen jäsenenä vuonna 1973. Vuonna 2019 ennätys siirtyi Stefanikilta 29-vuotiaana edustajainhuoneeseen valitulle Alexandria Ocasio-Cortezille, joka hänkin on New Yorkista. 
Stefanik opiskeli Harvardin yliopistossa, pääaineenaan government, ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 2006. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli vuodet 2006–2009 presidentti George W. Bushin hallinnossa, ensin Domestic Policy Councilissa ja myöhemmin Valkoisen talon kansliapäällikön toimistossa.
Vuonna 2009 Stefanik perusti lyhytikäiseksi jääneen, konservatiivisten naisten kirjoituksia julkaisseen American Maggie -verkkosivuston. Vuonna 2011 hän työskenteli ensin uusmediajohtajana Tim Pawlentyn presidentinvaalikampanjaa varten perustetussa Freedom First PACissa ja siirtyi myöhemmin, Pawlentyn luovuttua vaalikilvasta, Bill Kristolin perustaman uuskonservatiivisen Foreign Policy Initiative -ajatushautomon viestintäjohtajaksi. Vuonna 2012 Stefanik avusti varapresidenttiehdokas Paul Ryania tämän valmistautuessa vaaliväittelyyn Joe Bidenia vastaan.

Yksityiselämä

Stefanik on naimisissa Matthew Mandan kanssa. He avioituivat 19. elokuuta 2017, vuoden kihloissa olon jälkeen. Seurustelun he olivat aloittaneet vuonna 2012. Stefanik on asunut vuodesta 2013 Willsborossa New Yorkissa.
Stefanikilla on isänsä puolelta puolalainen ja äitinsä puolelta italialainen sukutausta. Hän on yrittäjäperheen kasvatti. Hänen isänsä perusti 1990-luvun alussa Premium Plywood Products -nimisen yrityksen, jossa Elisekin on työskennellyt.
Markkinatalous

Esimerkkejä markkinatalouden moninaisuudesta

Yhdessäkään maassa tähän asti talous ei ole ollut täysin vapaata. Käytettäessä markkinatalous-termiä tietyn maan talouden yhteydessä termillä tarkoitetaan yleensä maata, jonka taloudessa on suhteellisesti muihin maihin suuri määrä vapautta. Siten kaikki valtiot ovat nykyään sekatalouksia jotka yhdistävät vaihtelevia määriä markkinataloutta suunnitelmatalouden piirteisiin. Yhdysvalloissa on enemmän markkinatalouden piirteitä kuin monissa Länsi-Euroopan maissa.

Kolmas tie ja vastaavat

Kolmannen tien markkinatalouksissa demokratia nähdään yhteiskunta-organisaation strategisena tasona ja yritystoiminta yhteiskunta-organisaation operatiivisena tasona, eli yhteiskunta nähdään kaksiportaisena organisaationa.
Luonnonkapitalismi on ajattelutapa, jossa kapitalismia laajennetaan ottamaan huomioon laajempi kokonaisuus kuin pelkkä taloudellinen rationaalisuus.

Vapaa markkinatalous

Vapaa markkinatalous on ideologia, jonka mukaan markkinat olisivat rakenteeltaan täydellisesti kilpaillut, jos markkinat voisivat toimia vapaasti ilman häiritseviä tekijöitä. Suurimmaksi häiritseväksi tekijäksi vapaa markkinatalous-ideologiassa nähdään valtio.
Vapaa markkinatalous -ideologiassa voidaan nähdä Kylmän sodan aikainen vastakkainasettelu Yhdysvallat–Neuvostoliitto. Tällöin yleensäkin vertaillaan  Neuvostoliiton valtiokeskeistä talousjärjestelmää Yhdysvaltojen suhteellisen vapaaseen markkinatalouteen.
Täysin vapaata markkinataloutta ei ole esiintynyt missään, edes Yhdysvalloissa (huomattava markkinoiden sääntely, maataloustuet, Medicare/Medicaid, verotus).

Vapaus

Friedrich Hayek ja Milton Friedman ovat todenneet taloudellisen vapauden olevan edellytyksenä luotaessa ja ylläpidettäessä siviili- ja poliittisia oikeuksia. He uskoivat, että tämän taloudellisen vapauden voi saavuttaa vain markkinaorientoituneella taloudella, tarkemmin sanottuna vapaalla markkinataloudella. He kuitenkin myöntävät, että riittävä määrä taloudellista vapautta voidaan saavuttaa toimivan hintamekanismin ja omistusoikeuden avulla. He uskoivat, että mitä enemmän taloudellista vapautta on tarjolla, sitä enemmän yhteiskunnassa on siviili- ja poliittisia oikeuksia.

Valtion rooli markkinataloudessa

Useimmissa markkinatalouden tulkinnoissa valtio voi olla toimijana markkinataloudessa. Valtion sopivantasoisen roolin määrittäminen on kiistanalaista. Valtaosa markkinatalouden kannattajista uskoo, että valtion pitäisi määritellä markkinoille sääntöjä ja valvoa sääntöjen noudattamista. Erilaisia näkemyksiä esiintyy siitä, kuinka paljon valtaa valtiolla pitäisi olla talouden ohjaamisessa, markkinavääristymien korjaamisessa ja markkinoiden luomien eriarvoisuuksien tasoittamisessa. Ei ole esimerkiksi olemassa yksimielisyyttä tariffeista, keskuspankeista tai sosiaaliturvasta.
Curry

Curry on Intian brittiläisten siirtomaaisäntien kehittämä kuiva maustesekoitus, jonka tarkoitus oli helpottaa intialaistyylisten ruokalajien tekemistä kotona Euroopassa. Alun perin sana tulee tamilin kielen sanasta kari, joka tarkoittaa kastiketta, ja kuvasi tyypillisiä eteläintialaisia liha- tai kasvisruokalajeja, joita syödään riisin kanssa. Nimeä käytetään myös eteläintialaisista maustesekoituksista, joissa on currylehtiä.
Curryn reseptit vaihtelevat suuresti. Tyypillisiä curryn ainesosia ovat kuitenkin korianterin siemenet, kurkuma, jeera eli juustokumina, ruskeat sinapinsiemenet, kardemumma, muskotti, chili, kaneli ja laakerinlehti. Ominaisen värinsä se saa maustekurkumasta.
Britit käyttävät sanaa curry kuvaamaan mitä tahansa intialaista ruokalajia, samaan tyyliin kuin Suomessa kaikenlaista pastaa on aiemmin sanottu makaroniksi. Curry-ruokia voidaan pitää ennemminkin eurooppalaisena versioina intialaisista ruokalajeista kuin oikeina intialaisina perinneruokina. Esimerkiksi tandooriuuneja on harvassa intialaisessa kodissa, joten tandoorikana tai naan-leipä eivät ole intialaista kotiruokaa.
Frederick Lewis Maitland

Frederick Lewis Maitland (7. syyskuuta 1777 – 30. marraskuuta 1839) johti Britannian kuninkaallisen laivaston linjalaiva HMS Bellerophonia ja osallistui Waterloon taisteluun vuonna 1815 HMS Bellerophonin päällikkönä. Ranskan keisari Napoleon antautui hänelle 15. heinäkuuta 1815.
Abu Garcia

Abu Garcia on ruotsalainen virkistyskalastusvälinevalmistaja. Yhtiön nimi oli AB Urfabriken, sittemmin ABU Svängsta ja lopuksi Abu Garcia. Yritys valmistaa nykyään kalastusvälineitä virkistyskalastukseen.

Uistimet

Ennen Ruotsissa valmistetut Abun uistimet siirrettiin valmistettaviksi Kaukoitään vuonna 1981, jolloin ne muuttuivat massatuotteiksi.
Aluetiede

Aluetiede tutkii yhteiskunnan alueellisia rakenteita. Aluetiede on kiinnostunut muun muassa taloudellisten toimintojen alueellisesta järjestäytymisestä, liikennejärjestelmien muodostumisesta, maankäytöstä, aluekehittämisestä- ja suunnittelusta, poliittisesta maantieteestä ja ihmistoimintojen ja luonnon välisestä alueellisesta suhteesta.
Aluetieteessä tarkastellaan ihmisten suhdetta ympäristöönsä ja siinä tapahtuvia muutoksia. Näitä muutoksia tutkitaan alueiden tai aluejärjestelmien avulla. Keskeisiä teemoja tai näkökulmia ovat mm. maankäyttö ja ympäristön tilan seuranta, alue- ja yhdyskuntarakenteet, yhteiskunnan alueelliset kehityserot, alueiden erilaistumiseen vaikuttavat tekijät sekä alue- tai aluejärjestelmäsidonnaiset kehityksen ohjauskeinot. Tarkasteltavat aiheet ja niitä vastaavat alueet voivat vaihdella paikallisista yhden kunnan osista aina globaalille tasolle asti.
Aluetiede on tieteenalana hyvin laaja ja sen tutkimuskohteena voivat olla esimerkiksi niin yritykset, kaupungit, kunnat kuin alueelliset poliittiset ilmiötkin. Yleistäen kaikki yhteiskuntatieteiden tutkimuskohteet, joissa voidaan havaita alueellista vaihtelevuutta, kiinnostavat aluetieteilijöitä.
Aluetieteen opetus ja tutkimus alkoivat Suomessa 1965 Tampereen yliopistossa sosiaali- ja talousekologian nimellä. Aluetiedettä voi nykyään opiskella Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulun lisäksi myös Helsingin yliopistossa Geotieteiden ja maantieteen laitoksella, jossa aluetieteen opiskelija erikoistuu opinnoissaan suunnittelumaantieteeseen, kaupunkimaantieteeseen, matkailumaantieteeseen tai kehitysmaantieteeseen, sekä Vaasan yliopiston filosofisessa tiedekunnassa.
Aluetiedettä opiskelleet voivat toimia monenlaisissa tehtävissä. Yleisiä ammattinimikkeitä ovat muun muassa projektisuunnittelija, kiinteistöasiamies, erityisasiantuntija ja tutkija. Työpaikat ovat usein korkeakouluissa, kunnissa tai yrityksissä.
Lumirakentaminen Suomessa

Lumirakentaminen tarkoittaa rakentamista, jossa materiaalina käytetään lunta, jäätä ja näiden yhdistelmiä. Ammattimainen lumi- ja jäärakentaminen alkoi Pohjois-Suomen matkailuyrityksissä vuonna 1997, kun ensimmäiset lumihotellit valmistuivat Kemiin ja Saariselälle. Talvella 2013–2014 lumimajoitusta on edellisten lisäksi myös Kittilässä, Muoniossa, Rovaniemellä ja Sinettässä. Suomessa on kehitetty sekä lumirakentamisen tekniikkaa ja innovaatioita että panostettu alan koulutukseen ja tutkimukseen.

Materiaalista

Ammattimaisessa lumirakentamisessa käytetään rakennusmateriaalina lunta, jäätä ja/tai sohjoa. Lunta on yleensä käsiteltävä eli tiivistettävä lujemmaksi, jotta siitä saataisiin turvallista ja kestävää rakennusainesta. Sohjoa tai vettä käytetään laastina, kun yhdistetään lunta ja jäätä. Yleisön käyttöön tarkoitetuilta lumirakennuksilta vaaditaan aina rakennuspiirustukset ja -lupa. Lumirakennuksen on myös läpäistävä rakennustarkastus ennen sen käyttöönottoa. Rakennelmaa on seurattava käytön ajan (tarkastukset ja mittaukset).

Rakenteesta

Lumirakentamisessa käytetään yleensä luonnonlunta tiheämpää ja lujempaa tekolunta. Lumimateriaali tiivistyy mekaanisesti käsittelemällä ja lämpötilan vaikutuksesta (mitä kylmempi ilma, sitä tiiviimpää lunta). Tiivistyessä lumikiteet kiinnittyvät lujemmin tosiinsa ja kosteus leviää tasaisemmin lumimassaan. Lumi tiivistyy myös omasta painostaan. Sulamisen ja painumisen aiheuttamaa rakennekuormitusta ja vetojännitystä vähennetään kantavilla puristusrakenteilla (seinä, torni, muuri, kaari, holvi, kupoli). Halutun muotoisia rakennuselementtejä tehdään myös valumuoteilla (betonikasetit, vanerit, pellit). Muurit ja seinämät tehdään liukuvaluna. Ikkunat ja erikoismuodot tehdään paineilmatäytteisillä joustokangasmuoteilla, jotka tyhjennetään ja poistetaan heti lumen kovetuttua.

Tiheydestä

Luonnonlunta (tiheys 100–200 kg/m³) voidaan käyttää turvallisesti alle 1,5 metriä korkeisiin kasamaisiin seinämiin ja veistoksiin. Luonnonlunta tiivistetään lisää polkemalla (150–300 kg/m³), kasaamalla (200–300 kg/m³), lingolla tai seulakauhalla (300–400 kg/m³), toistamalla edellisiä vaiheita (400–600 kg/m³) tai lisäämällä edellisten vaiheiden toistamisen lisäksi lumen määrään 2–5 prosenttia vettä (800 kg/m³). Tekolumesta (tiheys 300–400 kg/m³) voidaan sellaisenaan rakentaa turvallisesti alle 5-metrisiä holveja tai kaarimaisia torniseiniä. Tekolunta tiivistetään lisää joko polkemalla (350–500 kg/m³), lingolla tai seulakauhalla (400–500 kg/m³), toistamalla edellisiä vaiheita (500–700 kg/m³) tai lisäämällä edellisten vaiheiden toistamisen lisäksi lumeen vettä (800 kg/m³). Tavoiteltava ja turvallinen ammattimaisen lumirakennelman tiheys on 400–800 kg/m³.
Harrastelijoiden lumirakennelmia voidaan tehdä kaivamalla luonnonlumikasoihin luolia tai kasaamalla muoteilla tehdyistä kuutioista kupolimaisia igluja.
HMS Avon (1896)

Palvelus

HMS Avon palveli koko uransa Britteinsaarilla ja se myytiin 1. heinäkuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin.
Tuja-malli

Tuja on kansantalouden mikrosimulointimalli jota käytetään valtiovarainministeriössä ja Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa. Tietokonesimulaatiolla arvioidaan verotukseen ja etuuksiin tehtävien muutosten vaikutuksia kotitalouksien käytettävissä oleviin tuloihin sekä valtion tuloihin ja menoihin. "Ilman tällaista ohjelmaa ei ole mahdollista laskea tarkasti, mitä jonkin sosiaalietuuden poistaminen tulisi valtion kassalle maksamaan", on Kelan erikoistutkija Anita Haataja sanonut.
Tuja on staattinen malli, joka ei huomioi tarkasteltavien muutoksien aiheuttamia käyttäytymisvaikutuksia. Jos tarkasteltava muutos vaikuttaa olennaisesti ihmisten valintoihin, eivät mallin ennusteet ole luotettavia.
Tuja-mallia käytetään VM:n päätöksenteon tukena rutiininomaisesti. Siitä saatuja tuloksia pidetään yleensä luotettavina, koska laskelmat perustuvat hyvään aineistoon. Simulaatio pohjautuu noin 10 000 kotitalouden tulo- ja verotietoihin. Keskeinen tietolähde on Tilastokeskuksen keräämä tulonjakotilasto.
Tuja on toteutettu APL-ohjelmointikielellä.

Hauraus

Tuja-mallin ylläpitoon ja laskentaohjelmiin kooditasolla on perehtynyt koko maassa ainoastaan kaksi ihmistä: VATT:n projektipäällikkö Heikki Viitamäki ja VM:n Reino Niinivaara, joka oli mukana mallin kehitystyössä 1980-luvun puolivälissä. "Jos nämä ekspertit jäävät rekan alle, ei kukaan enää osaa käyttää ohjelmaa", on Osmo Soininvaara sanonut (TM 20/2007). Tuja-ohjelmaa käyttävät myös jotkut VM:n virkamiehet, mutta ainoastaan rutiinilaskelmien tekoon. Vero- ja etuusjärjestelmiin tehtävien uudistusten simulointi vaatii perehtyneisyyttä ja ohjelmointitaitoa.

Mediahuomiota

Entinen peruspalveluministeri Osmo Soininvaara nosti simulaatiomallit esiin valtamediassa. Soininvaara on pyrkinyt edistämään Tujan laajempaa saatavuutta. Tujalla tehtävien väestöpohjaisten tulonsiirto- ja tulonjakoanalyysien tekeminen on Suomessa vähäistä. Heikki Viitamäen mukaan laskelmien tekeminen kansanedustajia varten on rajoitettua resurssien puutteen vuoksi.
José Mario Ruiz Navas

José Mario Ruiz Navas (s. 20. heinäkuuta 1930) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 17. huhtikuuta 1954 ja nimitettiin Latacungan hiippakunnan piispaksi 5. joulukuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Ferrofino, jota avustivat Pablo Muñoz Vega ja Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz.
Ruiz Navas sai 6. elokuuta 1989 Portoviejon piispaksi ja 25. helmikuuta 1994 arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 6. elokuuta 2007.
Mengzi (kaupunki)

Hallinnollinen jako

Kuntatasolla kaupunki jakauttuu seitsemään suurkuntaan, kahteen maalaiskuntaan ja kahteen etniseen kuntaan. Kaupungin keskus on Wenlanin suurkunta.
I SS-panssariarmeijakunta

Perustaminen

Armeijakunnan esikunta perustettiin 27. heinäkuuta 1943 Berliinissä ja sen armeijakuntajoukot koulutuskeskus Berverloossa (saks. Truppenübungsplatz Berverloo).

Palvelus

Armeijakunta liitettiin joulukuussa 1943 armeijaryhmä C:n 14. armeijaan Italian pohjoisosiin. Se siirrettiin Ranskaan tammikuussa 1944 armeijaryhmä D:n reserviksi, mistä armeijakunta siirrettiin edelleen kesäkuussa Normandiaan armeijaryhmä B:n 7. armeijaan torjumaan liittoutuneiden maihinnousua.
Armeijakunta taisteli Ranskassa syyskuulle, jolloin se Eifelissä. Se osallistui Ardennien taisteluun vuoden vaihteessa 1944–1945, minkä jälkeen armeijakunta vedettiin Saksaan. Huhtikuussa armeijakunta oli Unkarissa osana etelän armeijaryhmän 6. panssariarmeijaa, minkä mukana se vetäytyi Ostmarkiin (Itävaltaan). Armeijakunta antautui Saksan antauduttua toukokuussa.
Aki Seitsonen

Pelaajaura

Seitsonen aloitti uransa Riihmäen Kiekko-Nikkarit pelaten myös Hyvinkään Ahmoissa ja Hämeenlinnan Pallokerhossa. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Hämeenlinnan Pallokerhon B-junioreissa pelaten ikäluokan pudotuspeleissä. 
Kaudeksi 2003–2004 Seitsonen siirtyi WHL:ssä pelaavaan Prince Albert Raidersiin ja keräsi kauden aikana 71 ottelussa 40 tehopistettä. Seitsonen jatkoi Raidersissa kaudella myös seuraavalla akudella. Prince Albert pelasi pudotuspeleissä molemmilla näillä kausilla, kevään 2004 saldona Seitsosella oli 5 ottelua ilman tehopisteitä, kevään 2005 pudotuspeleissä Seitsonen keräsi 17 ottelussa 14 tehopistettä. 
Kesällä 2004 NHL-seura Calgary Flames varasi Seitsosen neljännellä kierroksella varausnumerolla 118. Vuonna 2004 Seitsonen valittiin CHL:n näytösotteluun. Kausi 2005–2006 jäi Seitsosen viimeiseksi kerran Prince Albertissa. Kauden aikana Seitsonen keräsi 66 ottelussa 35 tehopistettä joka oli hänen WHL-kausista vaatimattomin tehopisteiden osalta.  
Kauden 2005-06 aikana Seitsonen pelasi WHL-otteluiden lisäksi 7 ottelua AHL-seurassa Omaha Ak-Sar-Ben Knights ilman tehopisteitä. Kesällä 2006 Seitsonen teki Calgary Flamesin kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Kaudella 2006–2007 hän pelasi enimmäkseen Calgaryn farmijoukkueessa ECHL-liigassa Las Vegas Wranglersissa, saldo runkosarjassa 59 ottelussa 32 tehopistettä. Las Vegas pelasi myös pudotuspeleissä, jossa Seitsonen keräsi 5 ottelussa 2 tehopistettä. Kauden 2006-2007 aikana hän pelasi myös AHL:n Omaha Ak-Sar-Ben Knightsissa, tällä kertaa 13 ottelua joissa saldona 4 tehopistettä. Kaudeksi 2007–2008 Seitsonen palasi ECHL:n Las Vegas Wranglersiin tehden 70 ottelussa 36 pistettä. Seuraavalla kaudells hän pelasi AHL:n Quad City Flamesissa jossa hän teki runkosarjassa  45 ottelussa tehopisteet 4+2=6.
Kauden 2009–2010 alussa Seitsonen teki paluun Suomeen ja aloitti kauden SM-liigan HPK:ssa ja pelasi 9 lainaottelua Mestiksen Lempäälän Kisassa. Tammikuun 2010 lopulla hän siirtyi HPK:sta Rauman Lukkoon.
Kauden 2010-11 Seitsonen pelasi ECHL-liigan Idaho Steelheadsissa, runkosarjan saldona 50 ottelua ja 32 tehopistettä.
Carl-Heinrich von Stülpnagel

Sotilasura

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Stülpnagel liittyi armeijaan vuonna 1904. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi esikuntaupseerina. Sodan jälkeen hän jäi upseeriksi Weimarin tasavallan armeijaan Reichswehriin.

Toinen maailmansota

Stülpnagel oli ottanut etäisyyttä natsismiin jo vuoden 1938 tapahtumista alkaen. Toisen maailmansodan syttyessä Stülpnagel toimi maavoimien päämajoitusmestarina. Hän vastusti voimakkaasti Hitlerin suunnitelmaa hyökätä länteen vuonna 1940. Kun Ranska antautui Saksalle hävittyään kuusi viikkoa kestäneen taistelun Ranskasta, Stülpnagel oli mukana komissiossa, joka otti vastaan antautumisen ja allekirjoitti aselevon.
Stülpnagel osallistui operaatio Barbarossaan Saksan 17. armeijan komentajana. Hänen johdollaan armeija oli mukana piirittämässä puna-armeijaa Umanilla ja voittamassa Kiovan taistelua. Venäjällä Stülpnagel oli vastuussa myös sotarikoksista, sillä hän allekirjoitti summittaisia siviilien teloitusmääräyksiä kostona partisaanien toimista sekä teki yhteistyötä juutalaisia metsästävien Einsatzgruppen-osastojen kanssa.

Salaliitto

Stülpnagel nimitettiin Ranskan sotilashallinnon johtajaksi helmikuussa 1942. Toimiessaan tässä tehtävässä hän osallistui Hitlerin ja kansallissosialistisen puolueen vastaiseen salaliittoon yhdessä sotilasneuvonantajansa Caesar von Hofackerin kanssa. Hän keskusteli Hitlerin syrjäyttämisestä sotamarsalkka Gerd von Runstedtin kanssa, muta tämä kieltäytyi osallistumasta siihen. Toukokuussa 1944 Stülpnagel keskusteli sotamarsalkka Erwin Rommelin mahdollisuuksista solmia rauha länsivaltojen kanssa. Salaliiton aloittaessa toimintansa Hofacker toimi yhteysupseerina Stülpnagelin ja salaliiton keskushahmon Claus von Stauffenbergin välillä.
Stülpnagelin rooli heinäkuun 20. päivän salaliitossa oli vangita SS:n upseerit ja Gestapon virkailijat Pariisissa. Kun kävi ilmi, että Hitler olikin jäänyt henkiin, osa salaliittolaiskenraaleista alkoi epäröidä. Stülpnagel yritti houkutella sotamarsalkka Günther von Klugea jatkamaan suunnitelman mukaisesti, mutta tämän kieltäydyttyä Stülpnagel joutui vapauttamaan vankinsa.
Stülpnagel kutsuttiin Pariisista Berliiniin. Matkalla hän pysähtyi Verdunissa ja ampui itseään päähän Maas-joen rannalla. Laukaus ei ollut kuolettava, mutta hän haavoittui pahasti menettäen näkönsä. Hänet vangittiin. Stülpnagel huusi sotamarsalkka Erwin Rommelin nimeä kipujen ja lääkityksen aiheuttamien harhojen aikana. Tämä seikka saattoi myös Rommelin epäilyksen alaiseksi.
Kansantuomioistuin tuomitsi Stülpnagelin kuolemaan lyhyen istunnon jälkeen 30. elokuuta 1944. Useiden salaliittolaisten lailla hänet hirtettiin metallivaijeriin Plötzenseen vankilassa Berliinissä. Teloitus kuvattiin Hitlerin katseltavaksi.
Paiste

Historia

Virolainen muusikko Michail Toomas Paiste valmisti ensimmäiset Paiste-symbaalit 1906 Pietarissa. Venäjällä syttynyt sisällissota ajoi Paisten vuonna 1917 Tallinnaan, missä Paiste yhdessä poikansa Michael M:n kanssa aloitti laajamittaisemman symbaalien valmistuksen ja viennin. Vuonna 1940 Paiste siirsi tuotantonsa Puolaan ja jo vuonna 1945 Saksaan. Vuonna 1957 tuotanto siirtyi Sveitsiin, missä yhtiön pääkonttori ja tuotantolaitokset ovat nykyäänkin. Yhtiön toimintaa jatkoivat Michael M. Paisten lapset Robert ja Toomas. Vuodesta 2003 lähtien yritystä on johtanut Toomaksen poika Erik Paiste.
Correggio

Correggio on kaupunki pohjoisessa Italiassa. Se kuuluu Reggio Emilian maakuntaan ja Emilia-Romagnan alueeseen. Väkeä kaupungissa asuu noin 26 000 henkeä (2015).

Kuuluisuuksia

Kaupungista ovat olleet kotoisin muiden muassa renessanssinajan taiteiden suurmiehet Antonio da Correggio (taidemaalari) ja Claudio Merulo (säveltäjä).