google/wiki40b huggingface dataset:
Jani Lane

John Kennedy Oswald (1. helmikuuta 1964 Akron, Ohio — 11. elokuuta 2011), tunnetummin Jani Lane, oli glam metal -yhtye Warrantin solisti vuosina 1986–1993, 1994–2004 ja 2008. Sittemmin hän toimi sooloartistina, Saints of the Undergroundin solistina ja kirjoitti kappaleita muille artisteille.

Ensimmäinen oma yhtye

Jani Lanen ensimmäinen keikkaileva yhtye oli Plain Jane, joka oli toiminnassa vuosina 1985–1986. Lane kirjoitti tuolloin muun muassa Warrantin hitit ”Heaven”, ”Dirty Rotten Filthy Stinking Rich”, ”Down Boys” ja ”Sad Theresa”. Warrantin jäsenet tapasivat Lanen usein Los Angelesin musiikkielämässä, ja eräänä iltana vuonna 1986 basisti Jerry Dixon kutsui Lanen koe-esiintymiseen. Lane houkutteli yhtyeeseen mukaan hänen kanssaan aiemmin soittaneen Steven Sweetin.

Vuodet Warrantissa

Lanen liityttyä Warrantiin yhtye sai levytyssopimuksen ja saavutti tuplaplatinaa jo ensimmäisellä levyllään, minkä jälkeen keikkapyyntöjä alkoi tulla monesta suunnasta. Suuret listahitit olivat osaksi Lanen useita vuosia sitten kirjoittamia kappaleita. Toinen levy oli jättimenestys, ja se myi tuplaplatinaa erittäin nopeasti. Albumin tunnetuin hitti ”Cherry Pie” oli kiivaassa radiosoitossa jättäen muut kappaleet varjoonsa, mikä ärsytti Lanea. Kolmas levy Dog Eat Dog ei menestynyt yhtä hyvin kuin aikaisemmat. Levy oli rankempi ja synkempi kuin aikaisemmat, mutta se myi yli kultalevyrajan. Warrant alkoi siirtyä areenoilta klubeille, ja fanimäärä alkoi hiipua. Vuosi kolmannen albumin julkaisun jälkeen Lane jätti Warrantin, mutta palasi vuoden päästä takaisin. Seuraavaksi yhtyeestä lähtivät Steven Sweet ja Joey Allen. Vuoden 1995 albumi Ultraphobic ei tuottanut tulosta, vaan jäi pettymykseksi. Vuoden 1996 albumi Belly to Belly jäi Lanen viimeiseksi studioalbumiksi Warrantin kanssa.

Kuolema

Lane menehtyi akuuttiin alkoholimyrkytykseen. Hänet löydettiin 11. elokuuta 2011 kuolleena hotellihuoneestaan kalifornialaisessa Comfort Innissä. Hänen kuolemansa on koskettanut monia rockmuusikoita, muun muassa Bret Michaelsia, Michael Sweetia, Dario Lorinaa, Steven Adleria ja Warrantin miehistöä. Warrantin Erik Turner kommentoikin Lanen kuolemaa näin: "Me osoitamme kunniaa Janille ennen kuin soitamme kappaleen "Heaven" tänä iltana. Emme olisi osanneet arvata silloin, kun "Heaven" kirjoitettiin, että soittaisimme sen jonain päivänä Janin ennenaikaisen kuoleman muistoksi. Tämä on hyvin surullinen päivä rock 'n' rollille. Yksi musiikin hienoista puolista on se, että musiikki elää ikuisesti."
Isoherttu

Levinneisyys

Isoherttua tavataan Angolassa, Burundissa, Eritreassa, Etelä-Sudanissa, Etiopiassa, Kamerunissa, Keniassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Nigeriassa, Ruandassa, Sambiassa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Livilla

Livilla eli Claudia Livia Julia oli antiikin roomalainen nainen. Hänen isänsä oli Nero Claudius Drusus ja hänen äitinsä Antonia Minor. Hänen veljiään olivat Germanicus ja Claudius. Hän oli naimisissa kahdesti, ensin Gaius Caesarin ja sitten Drusus Julius Caesarin kanssa. Drusuksen kanssa Livilla sai kaksoset Germanicuksen ja Tiberius Gemelluksen sekä tyttären Julia Drusi Caesaris Filian.
Wilhelmina Cooper

Wilhelmina Cooper (o.s. Behmenburg) 1. toukokuuta 1939 – 1. maaliskuuta 1980) oli alankomaalaissyntyinen malli. Hän työskenteli aluksi Ford-mallitoimistolle ja perusti vuonna 1967 New Yorkissa oman mallitoimistonsa, Wilhelmina Modelsin.
Cooper syntyi Culemborgissa, mutta muutti perheensä kanssa Chicagoon, Yhdysvaltoihin vuonna 1954. Hänestä tuli eräs 1950–1960-lukujen kuuluisimmista malleista. Hän esiintyi uransa aikana 255:n lehden kannessa, ja hän on malli, jonka kuva oli useimmin American Voguen kannessa (27 tai 28 kertaa). Hän meni vuonna 1965 naimisiin Bruce Cooperin kanssa, joka oli aiemmin ollut The Tonight Show Starring Johnny Carsonin vastaavana tuottajana. Mies oli mukana perustamassa Wilhelmina-mallitoimistoa.
Wilhelmina-mallitoimistolla oli merkittävä osuus ensimmäiseksi afroamerikkalaiseksi supermalliksi nimetyn Naomi Simsin uran käynnistämisessä.
Cooper kuoli 40-vuotiaana keuhkosyöpään sairaalassa Connecticutin Greenwichissä.
Grand Coulee

Grand Coulee on ikivanha joenuoma Washingtonin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Alueella on uskotaan olleen maailman historian suurin vesiputous. Kasvillisuus on pensasmaastoa ja alueella sataa vettä alle 30 millimetriä (12') vuodessa. Vuonna 1952 Columbian Basin Projectin myötä vesistö padottiin.
Wasa Tidning (1839–1855)

Wasa Tidning (vuodesta 1848 lähtien Ilmarinen) oli Vaasassa vuosina 1839–1852 ja 1854–1855 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Laivanvarustaja Carl Gustaf Wolff ja hovioikeudennotaari Carl Johan Boy perustivat Wasa Tidningin Pohjanmaan maakuntalehdeksi. Aluksi varsin sekalaista ja lainattua ainesta sisältänyt lehti muuttui virkeämmäksi ja sai uuden nimen fennomaanisesti suuntautuneen Torsten Ture Renvallin tultua toimittajaksi. Myöhemmin se muuttui paikallisiin asioihin keskittyneeksi uutislehdeksi. Vaasan palo keskeytti lehden ilmestymisen ja vaikeutti muutenkin sen toimintaa. Lopulta se lopetettiin kannattamattomana.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1848 lähtien kahdesti ja vuodesta 1854 jälleen kerran viikossa. Sen levikki oli suurimmillaan 395 kappaletta vuonna 1848.
Charles Durning

Charles Durning (28. helmikuuta 1923 – 24. joulukuuta 2012 Highland Falls, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ennen näyttelemistä Durning opiskeli klassista tanssia ja toimi tanssinopettajana. Toisessa maailmansodassa hän palveli Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioonassa (joka tunnetaan myös nimellä The Big Red One) ja osallistui muun muassa Normandian maihinnousuun 6. kesäkuuta 1944. Hän haavoittui sodan aikana kolmesti ja hänet palkittiin useilla mitaleilla.
Näyttelijänuransa Durning aloitti teatterissa. Hän näytteli yli 30 näytelmässä ja voitti Tonyn Broadway-tuotannosta Kissa kuumalla katolla vuonna 1990.
Hän aloitti uransa televisiossa 1963. Durning näytteli pääsääntöisesti sivurooleja lähes 200 elokuvassa ja televisiosarjassa. Mel Brooksin elokuvassa Ollako vai eikö olla – siinä leffa! (1983) hän näyttelee eversti ”Keskitysleiri” Erhardtia. Hänet nimettiin muun muassa tästä roolista Oscar-ehdokkaaksi. Viime vuosinaan hän näytteli päähenkilö Tommy Gavinin isää televisiosarjassa Asema 62. 2000-luvun elokuvarooleista tunnetuin lienee korruptoitunut ja pahansisuinen kuvernööri Pappy O’Daniel Coenin veljesten elokuvassa Voi veljet, missä lienet? (2001). Toinen miltei samanlainen rooli oli elokuvassa Texasin paras pikku porttola, josta hän kohosi toisen kerran Oscar-ehdokkaaksi.
Reimer–Tiemann-reaktio

Reimer–Tiemann-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa fenolijohdannainen tai eräät typpeä sisältävät heterosykliset yhdisteet reagoivat emäksisissä olosuhteissa kloroformin kanssa muodostaen tuotteena aromaattisen aldehydin. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran saksalaiset Karl Reimer ja Ferdinand Tiemann vuonna 1876 ja se on nimetty heidän mukaansa.
Justus (sarjakuvahahmo)

Justus (Archie Andrews) on yhdysvaltalainen sarjakuvahahmo. Hahmon ystävineen loi Bob Montana Pep-sarjakuvalehteen vuonna 1941. Archie ilmestyy sekä useina sarjakuvalehtinä että vuodesta 1947 asti sanomalehtisarjakuvana. Montana keskittyi sanomalehtiversioon, jota hän kirjoitti ja piirsi äkilliseen kuolemaansa asti vuonna 1975. Sarjaa jatkoi Archie-sarjakuvalehden vakiokalustoon kuulunut Dan deCarlo vuoteen 1993. Sarja jatkuu muiden tekijöiden tekemänä yhä.
Sarjan vakiohahmoja ovat tyypillisen amerikkalaisen teinipojan Justuksen lisäksi muun muassa kyltymättömästä ruokahalustaan tunnettu Santtu (Jughead) ja Justuksen suosiosta kilpailevat Valpuri (Veronica) ja Helena (Betty). Stereotyyppisiä hahmoja ovat Masa (Reggie, rikas ja leuhka poika), Mosse (Moose, äkkipikainen voimanpesä) ja Nero (Dilton, silmälasipäinen älykkö). Vuosien mittaan sarjassa on ollut useita hahmoja, joita läheskään kaikkia ei ole esiintynyt sanomalehtiversiossa. Suomessa tunnettu sarjakuvalehtien hahmo on nykyisin televisiosarjasta tuttu Sabrina, teininoita, joka esiintyi nimenomaan Justuksessa silloin kun tällä ei ollut omaa sarjakuvalehteä.
Sanomalehdissä ilmestyvän Justuksen hahmot ovat selvästi vanhempia kuin sarjakuvalehdissä. Sanomalehtiversio onkin suunnattu monenikäisille, kun sarjakuvalehtiversio on puhtaasti teini-ikäisten sarjakuva.
Archie Andrews -radiosarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 1943–1953.
Suomessa sanomalehtiversio on tunnetumpi, muualla yleensä päinvastoin. Apu-lehti julkaisi sunnuntaisarjaa pitkään, ja arkiversiota tuli monissa maakuntalehdissä. Vaikuttaa että Montanan kuoleman jälkeen kiinnostus Suomessa laimeni. Sarjakuvalehtenä Justusta yritettiin lanseerata 1980-luvun loppupuolella, mutta yli 90 % painoksesta jäi myymättä. Lehteä tuli kaksi numeroa.
1960-luvulla Yhdysvalloissa alkoi piirretty televisiosarja The Archie Show, jossa vakiohahmot kokosivat yhtyeen nimeltä The Archies. "Yhtye" teki oikeita levyjäkin, joista Sugar, Sugar nousi Yhdysvaltain listaykköseksi vuonna 1969.
Triglyfi

Triglyfi (m.kreik. τρίγλυφος, triglyfos, ’kolmikaiverruksinen’) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleensä klassisessa arkkitehtuurissa uurteinen laatta doorilaista pylväsjärjestelmää edustavan rakennuksen friisissä. Kolmella pystyuurteella koristellut triglyfit vuorottelevat doorilaisessa friisissä metooppien kanssa.
Triglyfit oli sijoitettu temppeleissä friisiin aina kunkin alempana olleen pylvään kohdalle sekä myös pylväiden välille aina jokaisen yhden pylvään levyisen interkolumnaation kohdalle. Triglyfit oli veistetty tekemällä kunkin triglyfin keskelle kaksi leveämpää uraa, jotka jakoivat triglyfin sille nimen antaneeseen kolmeen pintaan, ja sivuille kaksi kapeampaa uraa, jotka erottivat sen metoopeista. Urat saivat yleensä alkunsa triglyfin pohjasta, mutta eivät ulottuneet ylhäällä aivan loppuun saakka. Suoraan triglyfien alapuolella friisissä oli pisaralistat.
Sinfonia C-duuri (Wagner)

Sinfonia C-duuri (WWV 29) on Richard Wagnerin ainoa valmistunut sinfonia. Teos kantaesitettiin 15. joulukuuta 1832 Leipzigissa, kapellimestarina Wagnerin ensimmäinen opettaja Christian Gottlieb Müller. Säveltäjä oli tuolloin 19-vuotias. Teoksessa ilmenee Beethoven-vaikutteita, varsinkin seitsemännestä sinfoniasta.
Sinfonia esitettiin vielä seuraavana vuonna Würzburgissa, mutta sen jälkeen teos jäi puoleksi vuosisadaksi unhoon. Ennen kuin sinfonia esitettiin jouluna 1882 Venetsiassa (kaksi kuukautta ennen säveltäjän kuolemaa), hän muokkasi teosta.
Millie

Millie eli Millie Small (oik. Millicent Small, s. 6. lokakuuta 1946) on jamaikalaissyntyinen laulaja. Hän teki ensimmäisen levytyksensä vuonna 1960 sen jälkeen, kun oli voittanut Kingstonissa kykyjenetsintäkilpailun. Aluksi Millie esiintyi Roy Pantonin kanssa duona, jonka nimi oli Roy and Millie. Vuoden 1963 lopussa hän matkusti Lontooseen, jossa hän uudelleen levytti The Cadillacsin kappaleen ”My Boy Lollipop” ska-versiona. Siitä tuli vuonna 1964 todellinen hitti ympäri maailman, myös Suomessa. Se on Millien menestynein levytys. Ensilevytys oli jäänyt Beatles-huuman varjoon. Millie vieraili Suomessa joulukuussa 1964, jolloin hän konsertoi ja esiintyi televisiossa. Marion Rung on tehnyt kappaleesta samannimisen coverversion suomeksi ja Lotta & Anders Engbergs Orkester ruotsiksi (”På min sommaräng”).
Millien musiikkityyli edustaa jamaikalaista ska-tyyliä, joka syntyi 1950-luvulla ja levisi 1960-luvun alussa Britanniaan. ”My Boy Lollipopia” onkin pidetty ensimmäisenä kansainväliseen suosioon nousseena ska-levytyksenä.
Millie jatkoi esiintymisiä ja kiertueita 1970-luvun alkupuolelle saakka. Hän asui silloin Singaporessa ja palasi sitten Britanniaan, jonne hän asetti asumaan. Hänellä on aikuinen tytär, joka on opiskellut taiteita ja musiikkialaa.
Neamț (piirikunta)

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 896 km². Alueella sijaitsee Romanian suurin tekojärvi Bicaz.
Neamțin piirikunta rajautuu idässä Iașin ja Vasluin piirikuntiin, lännessä Harghitan piirikuntaan, pohjoisessa Suceavan piirikuntaan sekä etelässä Bacăun piirikuntaan.
Maria Klemetz

Maria Andrea Kathrine Klemetz (o.s. Diesen, s. 28. joulukuuta 1976 Kuusankoski) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän kuuluu Silja Lehtisen yngling-venekuntaan. Klemetz edustaa Nyländska Jaktklubbenia. Hänen valmennuksestaan vastasi yhdysvaltalainen Chris Winter (2006–2007), Ville Väresmaa (2006–2008), brittiläinen Andy Beadsworth (2007–2008), brittiläinen Steve Mitchell (2008) sekä hollantilainen Annelies Thies (2008 mukaan lukien olympiakisat Qingdaossa) .
Klemetz purjehti Maria Saarikallion kanssa 470-luokassa vuosina 1999–2005. Heidän valmennuksesta vastasi virolainen Märt Loog (2000–2004). He sijoittuivat kuudenneksi ISAF:n MM-kisoissa 2002.
Vuonna 2008 Klemetz sai MM-pronssia match race -luokassa Silja Lehtisen kipparoimana. Hänen edustamansa yngling-venekunta edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 sijoittuen 11:nneksi .
Klemetz on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän valmistelee filosofian tutkintoa Helsingin yliopistossa. Hänellä on yksi lapsi, Botho-poika, syntynyt 2005. Soulin olympialaisissa purjehtineet Bettina Lemström ja Annika Mannström (o.s. Lemström) ovat Klemetzin serkkuja.
Lasse Juusela

Lasse Juusela (s. 11. maaliskuuta 1972) on entinen suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Tapio Laitinen. Aikuisten arvokisoissa hän on esiintynyt Helsingin EM-kisoissa vuonna 1994, 100 metrin juoksussa ja 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Kalevan kisoista Juusela on voittanut hopeaa 100 metrin juoksussa, sekä ollut voittamassa hopeaa ja pronssia 4 x 100 metrin viestissä. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2008 jälkeen.
P-Hydroksibentsoehappo

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa p-hydroksibentsoehappo on väritöntä ja kiteistä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja on heikko happo. Aineen pKₐ-arvo on 4,5. p-Hydroksibentsoehappo liukenee hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Aineen reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille karboksyylihapoille. p-Hydroksibentsoehappoa esiintyy eräissä kasveissa.
p-Hydroksibentsoehappoa valmistetaan neutraloimalla fenolia alkalimetallihydroksidilla. Tässä reaktiossa muodostuu fenoksidisuola, joka reagoi korkeassa paineessa hiilidioksidin kanssa muodostaen p-hydroksibentsoehappoa. Toinen tapa on fenoksidisuolan ja tetrakloorimetaanin välinen Reimer–Tiemann-reaktio. p-Hydroksibentsoehaposta valmistetaan estereitä, joita kutsutaan parabeeneiksi. Esimerkiksi metyyliparabeenia käytetään säilöntäaineena elintarvikkeissa ja kosmetiikassa. Lisäksi p-hydroksibentsoehaposta valmistetaan lääkkeitä, värejä ja maatalouskemikaaleja sekä polyestereitä.
Yhteyttäminen

Yhteyttäminen tarkoittaa eliöissä tapahtuvaa energian sitomista orgaanisten yhdisteiden sidoksiin.
Vihreät kasvit ja jotkin muut eliöt, kuten levät, syanobakteerit ja eräät bakteerit, sitovat auringon säteilyenergiaa kemialliseksi energiaksi fotosynteesissä.
Yhteyttämistä on myös kemosynteesi, jossa epäorgaanisten yhdisteiden kemiallista energiaa sidotaan orgaanisiin yhdisteisiin.
Eliö tuottaa yhteyttämisen avulla itselleen hyödyntämiskelpoista energiaa. Tämän energian avulla eliö tuottaa myös kaikki monimutkaisemmat yhdisteet, kuten selluloosan, proteiinit ja lipidit.
Tyrskyliitäjä

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 25–29 senttimetriä ja siivenkärkien väli 67–73 cm. Painavin mitattu yksilö painoi 990 grammaa. Lintu on lähes kokotumma, siro, pitkäpyrstöinen, ja sen siivet ovat kapeat ja pitkät. Sen puku on yhtenäisen harmaaruskea ja siitä erottuu ainoastaan vaaleampi vinojuova siiven yläpeitinhöyhenkentässä. Laji voidaan sekoittaa nokiliitäjään (Puffinus griseus) tumman värityksen ja liitäjämäisen, heittelehtivän lentotavan vuoksi, jollei kokoeroa huomaa. Erona nokiliitäjään ovat pitempi pyrstö, kokotummat siiven alapinnat ja erilainen lentotapa, rauhallisemmat ja syvemmät siiveniskut. Liidossa usein roikottaa hieman kuperia siipiään. Sen pitkä pyrstö on useimmiten supussa ja kapea, mutta joskus näkyy pyrstön pyöristyneisyys. Nokka on tukeva. Vanhin tyrskyliitäjä on luonnossa elänyt 22,9 vuoden ikäiseksi.

Äänet

Tyrskyliitäjä ääntelee öisin pesäkolostaan kumealla, käheällä, haukkuvalla äänellä ”hroo hroo hroo...”, joka voi tuoda mieleen höyryveturin.

Levinneisyys

Lajin pesimäalueen laajuudeksi on arvioitu 50 000 – 100 000 neliökilometriä ja maailmanlaajuiseksi yksilömääräksi 500 000 – 1 000 000 lintua.
Se esiintyy Tyynenmeren itäosissa seuraavissa paikoissa: Ranskan Polynesia, Kiribati, Marshallinsaaret, Pohjois-Mariaanit, Palau, Itä-Timor, Havaijilla sekä eräillä muilla Yhdysvaltain pienillä syrjäisillä saarilla.
Sen toinen esiintymisalue on itäisellä Atlantin valtamerellä, jossa se pesii Madeiralla (noin 10 000 paria), Azoreilla (noin 50 paria), Kap Verdellä (enintään 100 paria) ja Lanzaroten ulkopuolella Kanariansaarilla (noin 1 000 paria).

Pesiminen ja käyttäytyminen

Pesii yhdyskunnittain itäisen Atlantin valtameren saarilla kesä-lokakuussa. Pesivät linnut saapuvat saarille huhtikuun puolivälin jälkeen. Tekee pesän kiven- tai kallionkoloon, joskus muurin koloon, usein lähelle rantaa. Ei kaiva itse pesäonkaloa. Naaras munii yhden munan. Emot käyvät pesällä öisin ja ruokailevat yksin.
Striptease

Striptease eli strippaaminen on eroottiseksi tarkoitettu tanssiesitys, jonka aikana tanssija "strippaa" eli riisuu vaatteensa yksi kerrallaan. Striptease-tanssija esiintyy usein erotiikkaravintoloissa ja -klubeilla. Strippaajia on sekä miehiä että naisia. Strippaajat saavat usein tuloja myös juomarahasta, jota asiakkaat heille antavat. Striptease-esiintyjästä käytetään usein nimitystä strippari (engl. stripper).
Strippaajat ovat erikoistuneet tarjoamaan silmin seurattavaa eroottis-seksuaalista palvelua. Striptease-tanssijan toimenkuvaan ei kuulu tarjota seksikontaktia tai hierontaa. Häneen ei saa koskea, ellei hän itse anna siihen lupaa, ja usein striptease-tanssijoita on kielletty koskemasta asiakkaisiin paritussyytteiden välttämiseksi.
Strippaaminen on Suomessa laillinen ammatti. Yksityisiä esityksiä voi tilata täysi-ikäinen henkilö, mutta tällaisten palvelujen ostaminen alaikäiseltä on rikos. Strippareita voidaan tilata esimerkiksi erilaisiin illanviettoihin ja kesäjuhliin.
Anu Saagim

Työura

Virossa Saagim on tehnyt mallin, tv-juontajan ja vaatesuunnittelijan töitä. Lisäksi Saagim on toiminut Viron Hustlerin päätoimittajana. Vuosina 2004–2008 Saagim oli viihteellisen, julkisuuden henkilöihin keskittyvän Just!-lehden päätoimittaja. Vuodesta 2008–2016 hän toimi virolaisen Elu24-verkkolehden päätoimittajana ja Õhtulehden viihdetoimituksen päällikkönä vuosina 2016–2019. Vuonna 2012 Saagim toimi Fox-kanavalla näytetyssä Tanssi peppu pieneksi Suomi -ohjelmassa tuomarina. Vuonna 2013 Saagim osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan.
Saagim jätti työnsä iltapäivälehti Õhtulehdessä ja asettui kevään 2019 parlamenttivaaleissa Viron Vihreiden kansanedustajaehdokkaaksi. Hän sai 516 ääntä ja ei tullut valituksi.

Yksityiselämä

Tallinnassa syntynyt Saagim meni 1980-luvulla naimisiin suomalaismiehen kanssa päästäkseen pois Neuvostoliitosta. Mies asui Porissa, ja nopeasti Saagim huomasi, että elämä siellä oli vielä masentavampaa kuin neuvosto-Virossa. Saagim otti avioeron, mutta pian sen jälkeen posti toi karkotuspäätöksen Neuvostoliittoon. Ainoa keino jäädä Suomeen oli mennä uusiin naimisiin. Saagim soitti Carl J. Danhammerille, jonka oli aiemmin torjunut ravintolassa, ja kosi. Carl J. Danhammerin ja Anu Saagimin vihkiseremonia järjestettiin Maarianhaminassa, ja pian pariskunta muutti Östermalmille Tukholmaan. Myöhemmin Saagim meni naimisiin muotoilija Ristomatti Ratian kanssa, josta erosi helmikuussa 2016. Saagimilla on Ratian kanssa vuonna 1999 syntynyt Robin-niminen poika. Hän asuu äitinsä ja tyttöystävänsä kanssa kolmisin Tallinnassa, Ratia palvelutalossa Helsingissä. Ristomatti Ratia jätti 12. helmikuuta 2016 pariskunnan eropaperit Helsingin käräjäoikeuteen.
Jamie (Megas XLR)

Hahmo

Jamie on Coopin paras kaveri ja apulainen tehtävien aikana, tosin hänestä on harvoin hyödyksi. Jamie käyttää suurimman osan ajastaan miettien juonia, jolla hän saisi Megasin käyttöönsä, jotta tulisi rikkaaksi ja saisi iskettyä itselleen söpöjä naisia. Jamie harvoi kuitenkaan onnistuu iskemään ketään ja usein tulee sanattomaksi naisten edessä tai kertoo jotain typerää. Hän on täysin vastakohtainen Coopin. Koko eron lisäksi Jamie ei ole iloinen tai yhtä innostunut kuin Coop. Molemmat ovat kuitenkin kiinnostuneita samoista asioista, kuten vapaapainista ja autoista. Ollessaan Coopin mukana Megasissa taistelujen aikana hänestä on lähinnä pelkkää harmia ja hän usein vain kritisoi Coopin tekemisiä. Lisäksi Jamie pelkää kaikkia avaruusolioita, jotka tulevat vastaan. Huolimatta siitä hän on kuitenkin erittäin lojaali Coopille. Toisaalta Jamie on harvoin paikalla, jolloi häntä tarvittaisiin, kuten Coopin syntymäpäivinä tai auttamassa tuhoamaan viholliset.
Tylsistyneen oloinen ja aina valittamassa. Jamie ei juurikaan näe koskaan mitään positiivistä asiaoissa. Hän osaa kuitenkin olla kannustavainen kriittisyydestään huolimatta. Jamie monesti vaikuttaa itsevarmalta, mutta tosipaikan tullen hän juoksee tilanteessa kuin tilanteessa karkuun. Poikkeuksia kuitenkin löytyy, kun Coop sattui olemaan pulassa, Jamien lainatessa hänen autoaan saadakseen treffit erään tytön kanssa. Robotin hyökätessä Coopin kimppuun hän yritti pelastaa kaverinsa, mutta silti epäonnistui.

Vaatetus

Jamie pukeutuu läpi sarjan samoihin vaatetuksiin. Ns. synkän luonteensa mukaan hän käyttää tummia vaatteita, kuten tummansinistä pipoa sekä mustaa takkia ja housuja, sekä kenkiä. Jamiellä on myös korvakoru vasemmassa korvassa.
Värriötunturit

Värriötunturit on monilakinen tunturiselänne Sallassa. Selänteen pituus on 15 kilometriä ja korkein laki 552 metriä. Värriötuntureilla on vuonna 1967 perustettu Helsingin yliopiston Värriön tutkimusasema.
Rauhala (Kittilä)

Rauhala on Kittilän kunnassa sijaitseva kylä, Jerisjärven rannalla. Rauhalasta on neljänkymmenenviiden minuutin ajomatka Kittilän lentoasemalle, kolmekymmentä kilometriä Leville ja neljäkymmentä kilometriä Yllästunturille. Kylästä noin viidentoista kilometrin säteellä ovat myös Pallas- ja Olostunturit.

Koivarovan mylly

Koivarovan mylly on valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen hirsinen, lauttakattoinen jalkamylly, jonka siipiratas pyörii myllyn alla. Koivarovan mylly sijaitsee maailman pohjoisimmalla viljanviljelysalueella.
Azilin kulttuuri

Azilin kulttuuri oli kivikautinen metsästys- ja kasvienkeräilykulttuuri aivan jääkauden päättymisen aikoihin Etelä-Ranskassa ja Pohjois-Espanjassa sekä Keski-Euroopassa. Azilin kulttuuri on nimetty Mas d'Azilin luolan mukaan.