google/wiki40b huggingface dataset:
Keltanuolimyrkkysammakko

Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavataan Venezuelan, Guyanan, Brasilian ja Kolumbian alueilla Etelä-Amerikassa. Keltanuolimyrkkysammakko viihtyy alavien maiden sademetsien matalassa kasvustossa.

Lisääntyminen

Laji saavuttaa lisääntymiskypsyyden reilun vuoden ikäisenä. Naaraan munima kutu kuoriutuu noin 12–15 päivän kuluttua.
Kirjalansalmen silta

Tekniset tiedot

Kirjalansalmen silta on teräksinen, betonikantinen kolmeaukkoinen riippusilta, jonka pääjänne on 220 metriä ja molemmat reunajänteet 25 metriä. Sillan hyödyllinen leveys on 10 metriä, kevyen liikenteen väylineen 14 metriä. Pylonit on hitsattu teräslevyistä ja muototeräksistä. Tässä sillassa on vielä työmaalla tehtyjä niittiliitoksia.
Kirjalansalmen sillan suunnitteli tanskalainen insinööritoimisto Chr. Ostenfeld & W. Jønson.

Korjaukset ja liikenteen rasitus

Siltaa korjattiin vuosina 1999 ja 2000, jolloin sen päällyste uusittiin ja kannen yläpuoliset osat maalattiin. Siltaan tehtiin suuri peruskorjaus myös vuosina 2004–2005, jolloin korjattiin muun muassa sillan betonikantta, liikuntasaumoja ja uusittiin sillan kaiteet. Korjaus maksoi sillan kannen odotettua huonomman kunnon takia liki 40 % yli ennalta arvioidun summan. Korjauksen lopuksi sillan kantavuus testattiin. Silta sai myös erikoisvalaistuksen. Kaksi vuotta kestäneiden korjausten loppusumma oli kaikkiaan noin 2,5 miljoonaa euroa.
Vuonna 2010 vaihdettiin sillan kannen alapuolella olevat niin sanotut pendelilaakerit (pendelisauvat). Vaihtotyöstä aiheutui paino- ja nopeusrajoituksia sekä toisen ajokaistan sulkemisia vilkkaan kesäliikenteen aikana.

Liikenne

Saaristotien liikenne on vilkasta, kesäaikana jopa 15 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Ely-keskuksen, Paraisten ja Kaarinan kaupunkien ja alueen teollisuusyritysten muodostama työryhmä pohtii koko reitin liikenteenohjauksen uudistamista. Kova liikenne rasittaa Kirjalansalmen siltaa: sen yli kulkee yli 200 raskasta ajoneuvoa vuorokaudessa ja niiden aiheuttama aaltomainen liike rapauttaa teräksisen riippusillan kuntoa nopeasti. Sillan nopeusrajoitusta halutaan alentaa, jotta sillan kantokyky säilyisi mahdollisimman pitkään.
Lorella Cravotta

Lorella Cravotta (s. 9. huhtikuuta 1958) on ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Amélie (2001), missä hän esitti nimihenkilön äitiä.
Erik Wikström

Erik Henning Wikström (14. syyskuuta 1897 Porvoo – 11. helmikuuta 1953) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksensa Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Misse-joelle Saksan itärintamalla vuonna 1916. Suomen sisällissotaan hän osallistui joukkueenjohtajana Valkoisen Armeijan riveissä.

Perhetausta

Wikströmin vanhemmat olivat sahanhoitaja Erik Anton Wikström ja Anna Maria Forsten. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Elsa Vilhelmina Ytterströmin kanssa.

Opinnot

Wikström kävi kolme luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota. Hän suoritti väestönsuojelukurssit Virkkalassa ja Helsingissä vuonna 1939 sekä Karjaalla vuonna 1943.

Jääkärikausi

Wikström työskenteli harjoittelijana sähköasennusalalla Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 24. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Missä hän palellutti 17. tammikuuta 1917 jalkansa ja joutui hoidettavaksi Mitaun sotilassairaalaan. Parannuttuaan hänet siirrettiin 20. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet palautettiin takaisin pioneerikomppaniaan 20. toukokuuta 1917. Pioneerikomppaniasta hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 pataljoonan 3. komppaniaan.

Suomen sisällissota

Wikström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin koulutusaliupseeriksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla Tampereella, missä hän haavoittui pahasti 3. huhtikuuta 1918. Hänet siirrettiin Tampereelta hoidettavaksi aluksi Vaasan sotilassairaalaan, mistä hänet siirrettiin edelleen Helsingin kirurgiseen sairaalaan.

Sisällissodan jälkeinen aika

Wikström palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentt2. Rykmentissä hän toimi koulutusaliupseerina eri komppanioissa. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. huhtikuuta 1919 alkaen ja hänet sijoitettiin harjoituspäälliköksi Someron suojeluskuntaan. Somerolla hän palveli 1. lokakuuta 1919 asti.
Myöhemmin hän työskenteli konttoristina ja työnjohtajana muun muassa Nikkilän sahalla Sipoon pitäjässä sekä 16. tammikuuta 1922 alkaen konttoristina Lohjan kalkkitehdas oy:ssä. Nikkilän sahalla työskentelynsä ohella hän toimi myös Sipoon suojeluskunnassa komppanian- ja harjoituspäällikkönä 23. maaliskuuta 1921 saakka. Lohjalle muuttonsa jälkeen hän toimi Etelä-Lohjan suojeluskunnan paikallisesikunnan jäsenenä vuosina 1925–1927.
Buruli-haavauma

Aiheuttaja

M. ulcerans vapauttaa toksiinia nimeltä mykolaktoni, joka heikentää immuunijärjestelmän toimintaa ja aiheuttaa kudoskuolemaa. Saman luokan bakteeri voi myös aiheuttaa tuberkuloosia ja lepraa (M. tuberculosis ja vastaavasti M. leprae). Taudin leviämistapa ei ole tiedossa. Veden lähteet voivat liittyä leviämiseen. Tehokasta rokotetta ei ole olemassa vuodesta 2013.

Hoito

Jos ihmisiä hoidetaan ajoissa, kahdeksan viikon antibioottihoito tehoaa 80 %:ssa tapauksista. Hoidossa käytetään usein lääkkeenä rifampisiinia ja streptomysiinia. Streptomysiinin sijasta käytetään joskus klaritomysiinia tai moksifloksasiinia. Muuna hoitona voi olla haavauman leikkaus. Kun infektio paranee, alueelle jää yleensä arpi.

Epidemiologia

Buruli-haavaumia esiintyy yleisimmin maaseudulla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, erityisesti Norsunluurannikossa, mutta sitä voi esiintyä myös Aasiassa, Länsi-Tyynenmeren alueella ja Amerikassa. Tapauksia on ilmennyt yli 32 maassa. Noin 5 000–6 000 tapausta esiintyy vuosittain. Tauti esiintyy myös useissa eläimissä. Albert Ruskin Cook kuvaili buruli-haavaumat ensimmäisenä vuonna 1897.
Pertti Lassila

Pertti Lassila (s. 1949) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuskriitikko sekä Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosentti.
Lassila on kirjoittanut useita kirjallisuushistoriallisia teoksia ja toimittanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 1999 julkaiseman Suomen kirjallisuudenhistorian kolmannen osan. Hän on kirjoittanut kirjallisuusarvosteluja Helsingin Sanomiin vuodesta 1972. Lisäksi Lassila on toiminut yliopistonopettajana, tutkijana ja kustannusjohtajana Suomessa ja vierailevana professorina Saksassa ja Itävallassa.
Lassilan ensimmäinen kaunokirjallinen teos Ihmisten asiat ilmestyi vuonna 2013. Hänen toinen romaaninsa Armain aika oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 2015. Lassilan kolmas romaani Kesän kerran mentyä julkaistiin vuonna 2017.
Monschau

Monschau (ransk. Montjoie) on läntisessä Saksassa, Nordrhein-Westfalenin osavaltion Aachenin kaupunkialueella sijaitseva kaupunki.

Maantiede

Kaupungissa on 12 065 asukasta (31.12.2016) 
Kaupunki sijaitsee Eifelin kukkuloilla, Rur-joen kapeassa laaksossa. 
Kaupungin historiallinen keskusta säilyi toisen maailmansodan tuhoilta, joten keskustan 300 vuotta vanhat hirsirunkoiset talot ja kapeat kadut tekevät siitä nykyään suositun turistikohteen. Kangasteollisuus on ollut kaupungin historiallinen elinkeino.

Historia

Kaupungin yläpuolelle kohoaa 1200-luvulla perustettu Monschaun linna. Ensimmäiset maininnat Monschausta löytyvät vuodelta 1198. Vuodesta 1433 linna toimi Jülichin herttuoiden linnana. Vuonna 1543 keisari Charles V saartoi sen osana Geldernin kiistaa, valtasi sen ja ryösti kaupungin. Tästä huolimatta linna säilyi Jülicheilla vuoteen 1609, jolloin siitä tuli osa Pfalz-Neuburgia.
Ranskalaiset valtasivat alueen vuonna 1795 ja tekivät kaupungista kantonin pääkaupungin. Myöhemmin alueesta tuli osa Preussia ja Monschausta Montjoien piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 1918 Saksan keisari Vilhelm II muutti nimen Monschauksi.
Vuonna 1972 kaupunkiin liitettiin aikaisemmin itsenäiset kunnat Höfen, Imgenbroich, Kalterherberg, Konzen, Mützenich ja Rohren.
J. Karjalaisen diskografia

Tämä on J. Karjalaisen diskografia.

Muuta tuotantoa

"J. Karjalainen ja Mustat Lasit - laulukirja", Love-kustannus, ISBN 951-9377-23-9, -92
Édgar Baumann

Edgar Baumann (s. 16. huhtikuuta 1970) on paraguaylainen keihäänheittäjä. Baumann on keihäänheiton Etelä-Amerikan ennätyksen haltija tuloksella 84,70 metriä, jonka hän heitti San Marcosissa, Texasissa 17. lokakuuta 1999.
Vuonna 1996 Baumannista tuli ensimmäinen yli 80 metrin heittoon kyennyt eteläamerikkalainen. Tuolloin hänen heittonsa kantoi 80,56 metriä. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin Baumann osallistui vuosina 1993, 1995 ja 1997 mutta ei päässyt kertaakaan loppukilpailuun.
Jugoslavian partisaanit

Jugoslavian partisaanit olivat pääasiallinen saksalaismiehitystä vastaan taistellut liike toisessa maailmansodassa 1941–1945. Partisaanit taistelivat saksalaisia ja ustašaa vastaan, kuten myös kuningasmielisiä četnikkejä vastaan. Četnikit taistelivat ustashaa vastaan. Partisaanit alkoivat toimintansa heinäkuussa 1941.
Partisaaniryhmä perustettiin 22. heinäkuuta 1941 Brezovicassa, Sisakin lähellä, ja he taistelivat ensi kerran 27. heinäkuuta 1941 Srb’issä Lika’ssa. Partisaaneista käytettiin lyhennettä ”NOV i POJ”, Kansan vapautusarmeija ja partisaaniliittymät Jugoslaviassa.
Jugoslavian kansallinen vapautusarmeija NLA perustettiin Jugoslavian partisaaneista.
USS Columbus (SSN-762)

Palveluskäyttö

Alus sijoitettiin käyttöönotettaessa Pearl Harboriin Havaijilla.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2017

Suomen joukkue

Suomen joukkueen pelaajista suurin osa pelaa Ruotsin sarjoissa. Lisäksi neljä pelaajaa tuli kotoisesta bandyliigasta ja Ilari Moisala pelaa jääpalloa ammatikseen Venäjällä. Tommi Määttä, Tuomas Liukkonen ja Joonas Peuhkuri olivat joukkueen ensikertalaisia MM-kisoissa. Valinnan yhteydessä päävalmentaja Antti Parviainen oli todennut pelaajavalinnoistaan seuraavaa:
»Meillä on iskukykyinen joukkue kasassa. Meillä on runko, joka on pysynyt viimeiset neljä vuotta ja pelannut hyvän määrän yhteen ja perustekemisen taso on korkealla. Siihen sitten saadaan muutama uusi pelaaja tuomaan uutta intoa. »
Fenakiitti

Fenakiitti on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin asteikolla 8. Sen nimi tulee kreikan kielen sanasta "phenas", mikä merkitsee petturia, koska muinoin fenakiitti sekoitettiin kvartsiin. Se voi olla väritön tai keltainen, punasävyinen tai ruskea. Siinä on lasinkiilto ja viirut ovat valkoisia. Sitä hiotaan harvoin koruissa käytettäväksi. Fenakiitin rakenne on Be₂SiO₄.

Esiintyminen

Fenakiittia esiintyy pegmatiittiesiintymissä ja soraisissa jokien pohjissa. Sitä on löydetty Itävallasta, Venäjältä, Brasiliasta, Yhdysvalloista, Meksikosta, Sri Lankasta, Myanmarista, Tansaniasta ja Madagaskarilta.
Kásoksen verilöyly

Tausta

Kásoksella on harjoitettu merenkulkua vuosituhansien ajan, ja sen kauppalaivaston koko oli 1800-luvun alussa noin 700 ja asukkaita saarella oli lähteestä riippuen noin 8 000–11 000. Kásoksen laivasto osallistui menestyksekkäästi vuoden 1821 itsenäisyystaisteluun. Kásoslaisilla aluksilla tehtiin hyökkäyksiä läheisille saarille sekä Syyriaan ja Egyptiin saakka. Heinäkuussa 1821 Kásoksen laivasto taisteli Kreetan vapauden puolesta ja useita kreetalaisia saapui Kásokselle pakolaisiksi. Kásoslaisten toiminta ärsytti osmanien Egyptin käskynhaltijaa Muhammad Alia, jonka tavoitteena oli perustaa Kreetalle tukikohta ennen Peloponnesoksen niemimaalle hyökkäystä. Muhammad Ali näki Kásoksen suuren laivaston esteenä perustaa tukikohta.

Verilöyly

Egyptiläisten ja osmanien yhdistynyt 45 aluksen laivasto entisen merirosvon Ismail Gibraltarin johdolla saapui 27. toukokuuta 1824 saaren edustalle. Alkoi muutaman päivän kestänyt taistelu. Lopulta 7. kesäkuuta yli tuhannen hengen, tai toisen lähteen mukaan 4 000 hengen, vihollisjoukot rantautuivat Kásokselle sytyttäen koko saaren tuleen ja tappaen kaikki aseenkantoiässä olleet miehet. Toisen lähteen mukaan kaikki yli kahdeksanvuotiaat miehet tapettiin. Kaikkiaan kásoslaisia tapettiin verilöylyssä noin 7 000. Selviytyneet naiset ja lapset vietiin Egyptiin orjiksi.
Erään legendan mukaan kásoslainen kapteeni Markos Malliarakis tappoi yli 30 osmania. Hänen jouduttua kiinniotetuksi, nappasi hän eräältä vartijalta vielä veitsen, jolla surmasi muutamia osmaneja. Tämän jälkeen Malliarakis kuitenkin tapettiin.
Tve5

Historia

1970-luvun puolivälissä Valtionrautatiet tilasi Insinööritoimisto Saalastilta kymmenen pientä vaihtoveturia. Ne olivat valmistajan mallia Nalle ja saivat numerot 601–610. Kaksi ensimmäistä veturia valmistuivat koeajoihin keväällä 1978, ja loput veturit toimitettiin vuoden 1979 aikana. Veturit valmistettiin Saalastin tehtaalla Kirkkonummella.

Tekniikka

Tve5 muistuttaa ulkoisesti tavallista pienveturia, ja tällainen se onkin perusrakenteeltaan. Ohjaamo on veturin takaosassa, ja sen edessä on konesuoja. Sisäänkäynti ohjaamoon tapahtuu konesuojan viereisiltä käyntisilloilta. Poikkeuksellisen tästä veturista tekee se, että siinä on neljä pituusakseliin nähden poikittain asennettua kumirenkain varustettua pyörää, jotka saavat käyttövoimansa kahdesta hydraulimoottorista. Niiden avulla veturi pystyy siirtymään raiteelta toiselle sivuttaissuunnassa. Kumipyörien akseliväli on valittu niin, että kaikkien pyörien ollessa kiskojen ulkopuolella veturi alas laskettaessa asettuu automaattisesti kiskoille. 
Tve5:n voimanlähteenä on 6-sylinterinen Scania D11-dieselmoottori. Voimansiirto tapahtuu hydrodynaamisesti. Veturin ajosuuntaa on mahdollista vaihtaa kesken ajon pysähtymättä. Tve5:n huippunopeus on 20 kilometriä tunnissa.
Yves Bertucci

Ura pelaajana

Bertucci aloitti peliuransa AS Cannesin joukkueessa 1980. Hän edusti seuraa kaikkiaan kuuden kauden ajan siirtyen 1986 pieneen FC Montceau Bourgogneen. Bertucci pelasi Cannesin ja Montceaun lisäksi kolmessa muussa pienehkössä ranskalaisseurassa lopettaen varsin vaatimattomaksi jääneen pelaajauransa vuonna 1996 Tours FC:n joukkueessa.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Bertucci on tehnyt uraa valmentajana. 1996 hän aloitti Tours FC:n reservijoukkueen käskyttäjänä siirtyen 1998 Le Mans UC:n organisaatioon reservi- ja juniorijoukkueiden valmentajaksi. Bertuccin valmennusaikana Le Mansista on ponnistanut huipulle muun muassa Didier Drogba, Olivier Thomert, Laurent Bonnart, Yohann Pelé ja Mathieu Coutadeur.
Kesällä 2008 Bertucci sai ensimmäisen koitoksensa ykkösjoukkueen päävalmentajana, kun Le Mans UC palkkasi hänet Rudi Garcian seuraajaksi edustusjoukkueen päävalmentajaksi.  Bertuccilla on täytettävänään isot saappaat, sillä Garcian johdolla Le Mans sijoittui kaudella 2007/08 yhdeksänneksi.
Le Mansin kausi 2008/09 alkoikin hyvin, mutta vuodenvaihteen jälkeen seuran meno hyytyi ja seura putosi kohti putoamisviivaa. Seurajohto sai lopulta tarpeekseen helmikuussa 2009 ja Bertucci joutui jättämään tehtävänsä. Hän jatkaa kuitenkin seurassa Daniel Jeandupeux’n apuvalmentajana. 
Kesäkuun lopulla 2009 Paris Saint-Germainin uusi päävalmentaja Antoine Kombouaré nimesi Bertuccin uudeksi apuvalmentajakseen.  Kaksikko teki menestyksekästä yhteistyötä PSG:ssä joulukuun lopulle 2011 saakka, kunnes Kombouaré sai potkut. Bertucci itse jätti seuran tammikuussa 2012, kun uusi päävalmentaja Carlo Ancelotti nimesi itselleen uuden valmennustiimin. 
Bertuccin ja Kombouarén yhteistyö jatkui PSG:stä saatujen potkujen jälkeen Al-Hilalissa kesäkuussa 2012. Kaksikko sai kuitenkin potkut jo vuodenvaihteen jälkeen. Heinäkuussa 2013 he aloittivat RC Lensin peräsimessä ja luotsasivat seuran takaisin pääsarjaan kauden 2013/14 päätteeksi. Kesällä 2016 Bertucci siirtyi Kombouarén mukana EA Guingampin apulaisvalmentajaksi.
Hvittorp

Hvittorp on huvila Kirkkonummella, lähellä Vitträsk-järveä. Huvila valmistui vuonna 1904, ja on kuulunut vuodesta 1963 lähtien Espoon seurakuntayhtymälle. Sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Gesellius, Lindgren, Saarinen oululaissyntyiselle apteekkari ja musiikkikustantaja Robert Emil Westerlundille, joka oli muuttanut perheineen vuonna 1896 Helsinkiin. 1900-luvun alussa Suomen arkkitehtuurissa vaikutti kansallisromanttinen tyyli, jota myös Hvittorp edustaa. Arkkitehdit suunnittelivat myös itselleen kodin saman järven rannalle ja nimesivät sen Hvitträskiksi.
Hvittorp lausutaan ruots.   [vi:ttorp], sanan alku vanhahtava hvit eli vit, valkoinen (ei vittorp).
Oliivisiipibulbuli

Levinneisyys

Oliivisiipibulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä, Singaporessa ja Thaimaassa. Se on kuvattu olevan runsaslukuinen koko levinneisyysalueellaan, ja sen kannankehutys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2011

Le Mansin 24 tunnin ajo 2011 oli Intercontinental Le Mans Cup -sarjan kauden kolmas osakilpailu, joka ajettiin 11.–12. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Nr. 2 Audi -kuljettajat Marcel Fässler, André Lotterer ja Benoît Tréluyer.
Kuwahara

Kuwahara on japanilainen polkupyörävalmistaja. Yritys on tunnettu erityisesti BMX-pyöristään . Sentaro Kuwahara perusti yrityksen 1930-luvulla Osakassa ja aluksi se toimi perheyrityksenä. Vuonna 1945 yrityksen toiminta keskeytyi toisen maailmansodan takia, mutta jatkui vuonna 1956, jolloin se toimitti ensimmäiset pyörät ulkomaille.
Sentaro Kuwahara kuoli 1960 jolloin hänen poikansa Masao Kuwahara ryhtyi johtamaan yrityksen toimintaa. Hänen tavoitteenaan oli laajentaa toimintaa. 1960-luvulla polkupyöräilyn suosio Yhdysvalloissa kasvoi ja vuosina 1968–1972 Kuwahara valmisti pyöriä alihankintana muille merkeille, kuten Schwinn.
Nykyään Kuwaharan nimellä myydään pyöriä Saksassa, Suomessa, Australiassa, Japanissa ja Kanadassa.
Kuwaharan polkupyörä esiintyy myös Steven Spielbergin elokuvassa E.T. – The Extra Terrestrial
Umaga

Varhainen elämä

Edward Fatu syntyi 28. maaliskuuta 1973 Vera ja Solofa Fatulle. Hänen vanhemmat veljensä ovat myös molemmat ammattipainijoita. Fatun äiti, Vera kuoli 27. huhtikuuta 2008 taisteltuaan 7 vuotta syöpää vastaan.

Painiura

Fatu aloitti painiuransa vuonna 1995 World Xtreme Wrestling -painipromootiossa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran SmackDown-brändissä vuonna 2002, jolloin hän esiintyi yhdessä serkkunsa Matt Anoa'in kanssa. He painivat nimellä Rosey ja Jamal, ja muodostivat yhdessä Eric Bischoffin johtaman ryhmän 3 Minute Warning.
Vuonna 2005 Fatu palasi kehään uudella paininimellä Umaga. Umaga muistetaan muun muassa pitkäaikaisesta vihanpidosta Kanen kanssa, joka päättyi siihen, että Kane lähti Raw'sta. Umagalla saavutti uransa aikana voittoja esimerkiksi 12-kertaisesta maailmanmestarista Triple H:sta, 16-kertaisesta maailmanmestarista Ric Flairista ja Shawn Michaelsista. 
Hänellä oli painiurallaan viisi manageria: LionDen, Rico, Nidia ja Armando Alejandro Estrada.

Yksityiselämä

Kehän ulkopuolella, Fatulla oli naimississa ja hänellä oli neljä lasta. Fatun sopimus WWE:n kanssa irtisanottiin kesäkuussa 2009 sopimusrikkomuksen vuoksi. Hän rikkoi WWE kanssa tehtyä sopimusta, kun hän oli tilannut kasvuhormooneja internetistä.

Kuolema

Fatu joutui joulukuussa 2009 sairaalaan hengenvaarallisessa tilassa saatuaan sydänkohtauksen myöhemmin Fatu julistettiin kuolleeksi hänen kärsittyään toisen sydänkohtauksen sairaalassa. Hän kuoli kello 5 päivällä paikallista aikaa. Hänen viralliseksi kuolinsyykseen on todettu lääkkeiden sekakäyttö. Hän oli kuollessaan vain 36-vuotias.
Yūichi Onda

Yūichi Onda jap. 恩田 祐一, s. 24. maaliskuuta 1980, Kōgen, Nakakubikin piiri, Niigatan prefektuuri, Japani) on japanilainen maastohiihtäjä. Onda sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 sprintissä seitsemänneksitoista. Onda osallistui myös Vancouverin olympialaisiin 2010. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Onda sijoittui kahdenneksikymmeneksiviidenneksi perinteisellä hiihtotavalla hiihdetyssä sprintissä. Se on hänen paras henkilökohtainen suorituksensa maailmanmestaruuskilpailuissa. Maastohiihdon maailmancupin osakilpailussa Onda on sijoittunut parhaimmillaan kahdesti neljänneksi. Onda käyttää Fischerin suksia.
Singaporen kiinalaiset

Historia

Brittiläiset perustivat Thomas Stamford Rafflesin johdolla Singaporeen kauppatukikohtansa 1800-luvun alussa. Singaporesta tehtiin vapaasatama ja se sijaitsi keskeisellä paikalla Kiinan ja Intian välisellä kauppareitillä. Se houkutteli Singaporeen kauppiaita brittiläisestä Malaijasta ja Kiinasta. 1870-luvulla Singaporessa asui jo lähes satatuhatta ihmistä. Heistä 75% oli kiinasta tulleita siirtolaisia, jotka toimivat kauppiaina, sekä gambiirin ja pippurin kasvattajina. 1800-luvun loppupuoliskolla muuttoliike Singaporeen kiihtyi ja maahan muutti yhä enemmän kiinalaisväestöä Kiinan eteläisistä maakunnista. Muuttoliike vääristi luonnollista etnistä koostumusta, Malakan niemimaalle oli muuttanut aiemminkin kiinalaisia, mutta Brittiläisen siirtomaavallan aikana alueelle muutti kiinalaisia tuhansittain brittien houkutellessa siirtomaihinsa työvoimaa Kiinasta. Kiinalaisen väestönosan haltuun siirtyi myös maan talous. 
Toisen maailmansodan jälkeen Iso-Britannian siirtomaavallan aika Malakan niemimaalla tuli päätökseensä, ja brittihallinto myönsi itsenäisyyden Malaijalle vuonna 1957. Kiinalaisenemmistöinen Singapore jäi vielä brittivallan alle. Malaijan pääministeri Tunku Abdul Rahman ehdotti Singaporen, Malaijan ja Borneon saaren brittialueiden valtioliittoa vuonna 1961. Vuonna 1963 alueista muodostettiin Malesian liittovaltio. Valtioliitto jäi lyhytaikaiseksi, sillä kiinalaisenemmistöisen Singaporen ja malaijienemmistöisen Malesian mantereella sijaitsevan osan eturistiriidat olivat suuret. Malesian puolella pelättiin Singaporen pääministerin Lee Kuan Yewn ja hänen johtamansa PAP -puolueen suuren suosion leviämistä Malesian puolelle, ja Singaporessa varakkaampi kiinalaisväestö ei ollut valmis hyväksymään verovarojen virtaamista Malesian köyhimmille alueille. Ristiriidat johtivat lopulta siihen, että Singapore erotettiin liittovaltiosta vuonna 1965, jolloin maa samalla itsenäistyi.

Kulttuuri

Singaporen kiinalaisväestö on uskonnoltaan suurimmaksi osaksi buddhalaisia ja taolaisia. Myös kristinusko on heidän vähemmistöuskontonaan. Singaporen malaijit ovat taas suurimmaksi osaksi muslimeja.
Kieleltään Singaporen kiinalaiset eivät muodosta yhtenäistä ryhmää, sillä maassa puhutaan useita kiinan kielen murteita. Speak Mandarin -kampanja on kannustanut maan kiinalaisia käyttämään yhteisenä kielenä mandariinikiinaa.
Pyhäjoen Joki-Kiekko

Pyhäjoen Joki-Kiekko (PJK) on Pyhäjoella toimintansa vuonna 1994 aloittanut jääkiekkoseura, seuran edeltäjänä toimi Pyhäjoen Nuorisoseuran Kiekkoilijat (PNS). Kaudella 2018–2019 Edustusjoukkue pelaa Pohjoisen alueen II-divisioonassa. 
Joki-Kiekolla on kaudella 2015–2016 juniorijoukkueita viidessä ikäluokassa G-F-E-ja D-junioreissa, C-Junioreissa seura pelaa Raahen Jääkiekkoklubin kanssa yhteisjoukkueella.
Harrastejoukkueita löytyy kolme: PJK II (-35v), Team Issias (+35v) ja Miss Issias (Naiset)
Pyhäjoen kiekkoilun tunnetuimpia kasvatteja ovat Aku Kestilä (Kärpät SM-Liiga 2015->), Eini Lehtinen (Kärpät SM-sarja 1996–2008 ja Suomen maajoukkue), ja Jasmin Hulanmäki (Kärpät SM-sarja 2015–>)
Tehokkain PJK:n pelaaja kautta aikain on Kuusamon Pallo-Karhujen kasvatti Ville Moilanen. (2008–2015)