google/wiki40b huggingface dataset:
Tommy Bolt

Thomas Henry "Tommy" Bolt (31. maaliskuuta 1918 – 30. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen golfinpelaaja. Hän syntyi Haworthissa, Oklahomassa ja voitti muun muassa Yhdysvaltain avoimet vuonna 1958. Hänet kelpuutettiin World Golf Hall of Fameen vuonna 2002.
The Very Best of The Doors

The Very Best Of The Doors on The Doors -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 2004. Albumi on lyhennetty versio samana vuonna julkaistusta Best of The Doors -kokoelma-albumista, mutta sisältää kaikki yhtyeen tunnetuimmat kappaleet. Kokoelma-albumi on Best of The Doorsin lisäksi ainoa, joka sisältää kappaleen ”Peace Frog”. Yllättäen kappaleet ”Strange Days”, ”The Unknown Soldier” ja ”Waiting for the Sun” eivät ole tällä kokoelma-albumilla.
Markus Ånäs

Markus Ånäs (s. 1975) on helsinkiläinen kulttuurin ja talouden toimittaja, kolumnisti ja kirjailija, joka on kirjoittanut kolumnimuotoista testipalstaa.

Ura

Like-uutisissa Ravintoruletti-nimisenä 1997 alkanut palsta jatkui ensin WSOY:n kustantamassa Johnny Kniga kertoo -lehdessä, josta se siirtyi Ånäs testaa -nimellä Alma-konserniin kuuluvaan Kauppalehti Pressoon vuonna 2004. Pääkaupunkiseudulla ilmestyneen Presson lopettamisen jälkeen Ånäs siirtyi Kauppalehden kulttuuripainotteisen sivun tuottajaksi. Hän lähti Kauppalehdestä vuonna 2013.

Muuta

Ånäs on kirjoittanut HIFK:n jääkiekon ja jalkapallon joukkueisiin keskittyvän historiikin, kirjan Ikuisesti sinun, HIFK sekä Hans Välimäen elämäkerran Patakuningas.
Windhoek

Historia

Nykyisen Windhoekin aluetta ovat asuttaneet hererot ja damarat vähintään 1700-luvulta saakka. Saman vuosisadan puolivälin paikkeilla alueelle tuli myös kristittyjä lähetyssaarnaajia. Kaupunki perustettiin varsinaisesti kuitenkin vasta vuonna 1890, jolloin Saksan keisarikunta teki paikasta Saksan Lounais-Afrikan hallinnollisen keskuksen. Etelä-Afrikka miehitti Namibian ja Windhoekin vuonna 1915 ensimmäisen maailmansodan aikana ja hallitsi aluetta Namibian itsenäistymiseen saakka vuoteen 1990. Etelä-Afrikan hallinnon aikana Windhoek oli alueellinen hallinnon keskus ja Namibian itsenäistyttyä siitä tuli maan pääkaupunki.

Väestö

Kaupungin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 325 858. Väestön valtaosa kuuluu afrikkalaisiin etnisiin ryhmiin, mutta siirtomaahistorian takia siellä asuu myös eurooppalaistaustaisia asukkaita. Etenkin saksalaiset siirtolaiset vaikuttivat kaupunkikuvaan rakentamalla saksalaistyylisiä rakennuksia. Etelä-Afrikassa aiemmin harjoitetun apartheid-politiikan takia kaupunki on jakautunut afrikkalaisten, valkoisten ja värillisten asuttamiin kaupunginosiin. Nykyisin nopeimmin kasvava kaupunginosa on afrikkalaisten asuttama Katutura. Kaupungin väestö on kasvanut maalta kaupunkiin suuntautuvan muuttoliikkeen takia.

Talous

Hallinnon ja koulutussektorin ohella ympäröivän maaseudun lampaiden ja karjankasvatuksella on tärkeä osa kaupungin taloudessa. Myös turismin merkitys on kasvattanut merkitystään.

Liikenne

Windhoekista on useita tie ja rautatieyhteyksiä muualle Namibiaan, sekä Etelä-Afrikkaan. Kaupungissa sijaitsee myös Namibian ainut kansainvälinen lentokenttä. Windhoekista pääsee linja-autolla Etelä-Afrikan Kapkaupunkiin (20h) ja Johannesburgiin (25h). Junayhteydet vievät Rehobothiin, Marientaliin ja Keetmanshoopiin.
Zanramon

Sarjakuva

Zanramon oli armoton Triceratonien tasavallan johtaja, joka kävi sotaa liittotasavaltaa vastaan. Kuullessaan sotilailtaan erään Fugitoidin omaavan kyvyn luoda siirtymä laitteen, jonka sen oli tarkoitus luoda liittotasavallan armeijan käyttöön Zanramon päätti käskeä sotilaitaan sieppaamaan Fugitoidi ennen heitä. Sotilaat onnistuivat Fugitoidin sieppaamisessa komentaja Mozarin johdolla, jotka toivat hänet Zanramonin eteen. Zanramon pyysi rakennuttamaan laitteen, mutta Fugitoidi kieltäytyi. Samalla Zanramonin sotilaat huomasivat transsissa olleet Turtlet, jotka Fugitoidi tunnisti ja myönsi heidän olevan ystäviään. Zanramon näki tilaisuutensa ja kiristi Fugitoidia uhkaen tappaa Turtlet mikäli Fugitoidi ei suostuisi rakentamaan laitetta. Fugitoidi mietti asiaa, mutta koki uuden yllätyksen kun Zanramon laittoi Turtlet TRI Sports tapahtumaan, jossa avaruusolennot taistelevat toisiaan vastaan gladiaattorien tavoin. Päivän kohokohtana oli Turtlet vastaan neljä lajin mestaria, joiden oli tarkoitus tappaa taistelun aikana. Turtlet kuitenkin voittivat gladiaattorit ja syöksyivät Fugitoidin perään ottaen samalla Zanramonin panttivangiksi. He yrittivät uhkailla Zanramonia viemään nopeimman aluksen luokse, jonka hän myös teki. Zanramonin sotilaat olivat kuitenkin laskelmoineet tilanteen ja olivat ennen Turtleja paikalla. Samassa hyökkäyksessä he kuitenkin ampuivat vahingossa ylipäällikkönsä Zanramonin.

Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat

Vuoden 2003 Turtles-sarjassa Zanramon esiintyi ensi kerran jaksossa "Kilpikonnat avaruudessa, osa 3/5: Telkien takana", vuonna 2003. Hänellä oli samankaltainen rooli kuin sarjakuvissa johtaessaan Triceretoneja ja yritti saada haltuunsa siirymälaitetta. Hänen joukkonsa onnistuivat sieppaamaan Fugitoidin ja Turtlet, mutta he onnistuivat pakenemaan Traximusin avulla. Zanramon joutui sarjakuvan tavoin vangiksi, mutta ei joutunut ammutuksi vaan jäi henkiin vartijoiden pelastettua hänet.
Tricaratonit lopulta löysivät kadonneet Turtlet ja erityisesti Fugitoidin, jotka olivat maaplaneetalla. Zanramonin joukot valloittivat maaplaneetan toivoen pystyvänsä sieppaamaan Fugitoidin. Hän käskee myös maan asukkaita tuomaan hänelle Fugitoidin, jonka myötä jättäisi planeetan rauhaan. Fugitoidi kuitenkin onnistui myöhemmin vapauttamaan viruksen, joka jumitti liittovaltion alukset, jonka myötä Zanramon näki tilaisuutensa tuhota vihollisensa. Komentaja Mozar kuitenkin kieltäytyi tottelemastaa julmaa käskyä, jonka seurauksena olisi tuhoutunut omiakin aluksia. Hän liittyi Traximusin johtamaan kapinallisryhmään jotka syrjäyttivät Zanramonin valtaistuimeltaan ja veivät hänet vankilaan yhdessä kenraali Blanquen kanssa.
Sarjassa hahmon äänenä toimi David Brimmer, joka tunnettiin sarjassa nimellä Michael Alston Bailey.

Videopelit

Zanramon esiintyi vuonna 2005 Teenage Mutant Ninja Turtles 3: Mutant Nightmare -pelissä ensimmäisen tason yhdestä pomovastuksista.
Jason Griffith

Ura

Griffith aloitti uransa ääninäyttelijänä dubbaamalla vuonna 2001 muutamia sivuääniä Pokémoniin ollen muun muassa Dewford Townin salinjohtajan Brawlyn äänenä kolmessa jaksossa. Myöhemmin Griffith sai isomman roolin, kun hän oli Ashin kanssa matkanneen Pokémon-tuntija Cilanin äänenä Best Wishes -kausilla. Ensimmäisen alkuperäisen ääniroolin hän teki animaatiosarjaan Baby Looney Tunes vuonna 2002 ja vuotta myöhemmin Griffith sai ensimmäisen pääroolinsa Sonic X:stä ollessaan Sonic the Hedgehogin äänenä. Hän jatkoi hahmon roolissa myös sarjan jälkeen julkaistuissa videopeleissä, kuten Sonic Riders ja Sonic Rush Adventure. Vuosina 2004–2005 Griffith oli Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa Miyamoto Usagin äänenä ja sai samalla toisen pääroolinsa animesarjasta One Piece ollessaan Usoppin äänenä.
David N’Gog

Ura

N'Gog aloitti uransa Paris St Germainin (PSG) juniorijoukkueissa. Tämän jälkeen hän allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksen kesäkuussa 2006 17-vuotiaana. Hän menestyi Ranskan nuorisomaajoukkueissa, vaikka Paris Saint-Germanissa hän ei tehnyt kuin yhden maalin 18 ottelussa. N'Gog teki esimerkiksi kaksi maalia Englannin alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan vuonna 2007. Seurajoukkuetasolla hän sai maistaa menestystä ensimmäisen kerran PSG:ssä, kun joukkue voitti Ranskan liigacupin 2008. N'Gog oli finaalissa vaihtomiehenä.
N'Gog teki heinäkuussa 2008 Liverpoolin kanssa neljän vuoden sopimuksen, jonka arvo oli 1,5 miljoonaa puntaa. Liverpoolin valmentaja Rafael Benítez sanoi, että "he etsivät N'Gogin tapaisia hyviä pelaajia, jotka ovat kuitenkin myös halpoja". N'Gog pelasi ensimmäisen ottelunsa Liverpoolin paidassa ystävyysottelussa Villarrealia vastaan heinäkuussa 2009 ja teki ensimmäisen maalinsa heti seuraavassa ottelussa Glasgow Rangersia vastaan ystävyysottelussa. Hän teki debyyttinsä Englannin valioliigassa Aston Villaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Hän teki ensimmäisen maalinsa virallisessa ottelussa voitto-ottelussa PSV Eindhovenia vastaan Mestarien liigassa. N'Gog teki ensimmäisen liigamaalinsa maaliskuussa 2009 Sunderlandia vastaan 2–0-voitossa.
Kaudella 2009–2010 N'Gog teki tärkeässä liigapelissä Manchester Unitedia vastaan 2–0 maalin. N'Gog teki kaudella kokonaisuudessaan kahdeksan maalia, joista kuusi syntyi Valioliigassa. Liverpool epäonnistui Valioliigassa ja sarjasijoitus oli lopulta seitsemäs N'Gogin hyvistä otteista huolimatta.
Kauden 2010–2011 avauspelissä Arsenalia vastaan N'Gog teki Liverpoolin kauden avausmaalin, mutta joukkue taipui tasapeliin.

Bolton Wanderers

31. elokuuta 2011 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Bolton Wanderersiin.

Maajoukkueura

N'Gog on edustanut Ranskan nuorisomaajoukkueita. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 21 ottelua, joissa syntyi kolme maalia.

Muu elämä

Hänellä on myös Ranskan maajoukkuetta ja tällä hetkellä Lyonia edustavat serkut Jean-Alain Boumsong sekä Yannick Boumsong.
Konstantin Pavlovitš Romanov

Konstantin Pavlovitš Romanov (ven. Константи́н Па́влович; 8. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1779 Tsarskoje Selo – 27. kesäkuuta (J: 15. kesäkuuta) 1831 Vitebsk) oli venäläinen suuriruhtinas ja keisari Paavali I:n poika. Hänestä oli vähällä tulla Venäjän keisari vuonna 1825.
Konstantin kärsi Napoleonin sodissa muutaman pahan tappion, muun muassa Austerlitzissa. Sotien jälkeen hän toimi Puolan kuvernöörinä. Hän meni naimisiin puolalaisen ruhtinattaren kanssa 1820 ja tähän liittyen luopui salaisesti vallanperimyksestä vuonna 1822.
Aleksanteri I:n kuoltua vallanperimys Konstantinin ja tämän veljen Nikolain välillä oli epäselvä. Konstantin ei halunnut keisariksi, ja hän oli jo sopinut tämän Aleksanteri I:n kanssa. Keskenään he olivat tuolloin päättäneet kruunun siirtämisestä nuoremmalle veljelle Nikolaille. Lopulta, lähinnä Konstantinin laiskuuden vuoksi dekabristikapinalliset käyttivät sekavaa tilannetta hyväkseen aloittaen kapinan. He yrittivät nostaa Konstantinin keisariksi vuonna 1825 ilman tämän suostumusta. Nikolai kukisti kuitenkin kapinan.
Konstantin joutui pakenemaan Puolan kansannousua vuonna 1830. Hän kuoli koleraan Vitebskissä vuonna 1831.
Konstantinin ensimmäinen puoliso oli saksalaissyntyinen Sachsen-Coburg-Saalfeldin herttuatar Juliane, venäläiseltä nimeltään Anna Fjodorovna. Tästä erottuaan hän avioitui 1820 puolalaissyntyisen Joanna Grudzińskan kanssa.
Olympiada Patras

Historia

Seuran perustivat vuonna 1961 yleisurheilusta kiinnostuneet miehet. Seuran lajeiksi otettiin alun perin koripallo, lentopallo, yleisurheilu ja pyöräily. Kaudella 2005–2006 seura voitti A2 Ethnikin mestaruuden ja nousi A1 Ethnikiin. Kaudella 2007–2008 Patras pelasi myös EuroCupissa, mutta seura putosi jo toisella karsintakierroksella Ural Greatille. Kauden 2007–2008 päätteeksi seura putosi pääsarjasta oltuaan runkosarjan viimeinen.
Karisma

Karisma (kreik. χάρισμα, kharisma, ’armonlahja’ tai ’suopeus’) on yksilön voimakasta kykyä viehättää ihmisiä tai vaikuttaa heihin. Karismaattisia ihmisiä on erityisen paljon johtajien ja viihdetaiteilijoiden joukossa.

Määritelmiä

Aiheesta väitellyt Tuomo Takala on arvioinut vaikeasti kuvailtavan karisman viittaavan erityisesti ihmisiin, jotka saavat helposti huomiota ja ihailua; niin sanotun negatiivisen karisman kyseessä ollessa tällainen persoona saattaa kuitenkin vetää puoleensa jopa vihaa. Takala littää karismaan sellaisia ominaisuuksia kuin ”viehkeys, ylenpalttisuus, mielentyyneys, mystiikka, positiivinen energia, viehätysvoima ja sähköisyys”.
Karisma voi ilmetä henkilön kykynä vaikuttaa toisiin ihmisiin myönteisesti luomalla yhteys niin fyysisesti, tunnetasolla, älyllisesti kuin henkisestikin. Tällöin esimerkiksi karismaattisen esiintyjän ja hänen yleisönsä välille syntyy täydellinen ja hyvin vahva yhteys.
Karismaa on kuvailtu myös magnetismiksi, auraksi, valovoimaksi tai luontaiseksi auktoriteetiksi.
Yhteiskuntatieteilijä Max Weber on todennut karisman olevan tunteen asia, jota ei voi pohjimmiltaan järjellä selittää. Karisma on hänen mukaansa lahja, jolla joku erottautuu muista yksilöistä.

Perusta

Karisma perustuu ihmissuhteisiin. Karismaattinen ihminen pystyy ulkoisilla käyttäytymistavoillaan ja sisäisellä hehkullaan luomaan henkisiä ja tunnepohjaisia, erityislaatuisia siteitä.
Monia karismaattisia ihmisiä yhdistää se, että heillä on vakaa usko johonkin. Karismaattisella ihmisellä on usein myös kyky viestiä houkuttelevalla tavalla ja vangitsevasti, niin sanallisesti kuin sanattomastikin. Karisma riippuu myös henkilön lahjakkuudesta, energisyydestä, intensiivisyydestä ja rohkeudesta, kuten myös ulkonäöstä, kehonkielestä ja liikkeistä, ilmeistä ja äänenkäytöstä. Monella karismaattisena pidetyllä ihmisellä on ollut poikkeuksellisen selkeä kehonkieli, jonka kautta he ovat pystyneet välittämään lukuisia tunteita ja luomaan itsestään erittäin elävän ja puoleensavetävän kuvan.

Esimerkkejä

Poikkeukselliset johtajat ovat usein muuttaneet politiikkaa henkilökohtaisella karismallaan. Useat poliittiset, uskonnolliset tai yhteiskunnalliset johtajat ovat olleet hyvin karismaattisia ja saaneet karismansa avulla osakseen ihailua ja luottamusta. Karismastaan tunnettuja johtajia ovat esimerkiksi John F. Kennedy, Winston Churchill, Martin Luther King, Mahatma Gandhi ja Nelson Mandela, kuten myös Adolf Hitler. Karismaattiset keulahahmot nousevat valtaan etenkin levottomina aikoina, jolloin ihmiset kaipaavat muutosta. Karismansa avulla johtaja pystyy vakuuttamaan ihmiset siitä, miten asiat voisivat olla paremmin. Viihdetaiteilijoista erityisen karismaattisina on pidetty esimerkiksi Elvis Presleyä ja Marilyn Monroeta. Karismaattisia ihmisiä on paljon myös yrittäjien, keksijöiden ja urheilijoiden joukossa.
Karismaattisina on pidetty niin ”hyviä” kuin ”pahojakin” ihmisiä. Jälkimmäiseen ryhmään kuuluu esimerkiksi karismansa avulla seuraajia kerännyt rikollinen Charles Manson .
Diacor

Diacor terveyspalvelut Oy oli yksityinen suomalainen terveyspalvelujen tuottaja, joka toimi pääkaupunkiseudun ohella Turussa. Turusta Diacor osti Lääkäriasema Elonin vuonna 2015. Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla Diacorilla oli yhteensä 13 täyden palvelun lääkäriasemaa, minkä lisäksi Kirkkonummella toimi työterveysasema Lääkäriasemista kahdeksan sijaitsi Helsingissä, kolme Espoossa ja kaksi Vantaalla. Diacorilla oli myös sairaala, joka sijaitsi lääkäriaseman yhteydessä Helsingin Ruoholahdessa. Yrityksen pääkonttori oli Pitäjänmäen lääkäriaseman yhteydessä.   
Diacorissa työskenteli noin 700 työsuhteista henkilöä, joiden lisäksi ammatinharjoittajana toimi noin 700 lääkäriä ja muuta asiantuntijaa. Diacor oli merkittävä työterveyspalveluiden tuottaja. Sen asiakasyrityksissä oli henkilökuntaa yhteensä noin 140 000. Eri asiantuntijoiden asiakaskäyntejä Diacorilla oli vuodessa noin 800 000.  
Diacor terveyspalvelut Oy:n liikevaihto vuonna 2015 oli 78,8 M€.
Marraskuussa 2016 Diacor ja Terveystalo kertoivat yhdistyvänsä.

Historia ja omistus

Ryhmä lääkäreitä perusti Lauttasaaren Tutkimuskeskus Oy -nimisen yrityksen vuonna 1969. Helsingin Diakonissalaitoksen säätiö osti yrityksen osake-enemmistön vuonna 1980. Nimi muutettiin Diacor terveyspalvelut Oy:ksi vuonna 1988. Vuonna 1996 siihen liitettiin jo vuonna 1867 perustettu Diakonissalaitoksen sairaala, ja nykymuotoinen Diacor oli syntynyt. Diacor on vähemmistöomistaja Yhtyneet Medix Laboratoriot Oy:ssä ja Caritas Lääkärit Oy:ssä Oulussa. LähiTapiola osti Diacorista 12,5 % vähemmistöosuuden vuonna 2014.
YleX Aamu

YleX Aamu on YleX-radiokanavan aamuohjelma, jota lähetetään arkiaamuisin klo 6.30–10.00. Vuonna 2003 alkanutta YleX Aamua edelsi Radiomafian Aamu, joka aloitti vuonna 2000.
YleX Aamu lähetettiin myös televisiossa vuosina 2005–2007 Yle TV2:lla ja loppuaikoina YLE Extralla nimellä YLEKaX. Ohjelmassa näkyi videokuva YleX-radiokanavan studiosta ja kuului aamulähetys. Ohjelmaan kuului myös TV-chat, jonka viestejä juontajat kommentoivat. YLE Extra lähetti televisiossa lisäksi myös silloisen YleX Iltapäivä -lähetyksen.
YleX Aamua juontavat Ville "Viki" Eerikkilä ja Juuso "Köpi" Kallio.

Juontajat

Useat YleX:ltä tutut persoonat ovat vuosien varrella juontaneet YleX Aamua. Vuodesta 2003 ohjelmaa juonsivat Mikko "Peltsi" Peltola ja Juuso Myllyrinne. Kaksikon taival juontajaparina loppui, kun Myllyrinne poistui ohjelmasta 31. joulukuuta 2004. Tämän jälkeen ohjelmaa juonsivat Peltola, Marja Hintikka ja Ilkka Uusivuori. Vuonna 2008 ohjelman juontajina aloittivat Tuomas Rajala ja Olli Junes. He kuitenkin lopettivat ohjelman juontamisen saman vuoden syyskuussa. Tämän jälkeen ohjelman juontajina aloittivat Matti Ylönen, Venla Kokkonen ja Juuso Pekkinen.
Vuoden 2010 alussa Venla Kokkonen siirtyi YleX:n X-Ryhmään (nykyisin Uuden musiikin iltavuoro) ja Tom Nylund aloitti aamuohjelmassa. Saman vuoden kesällä Juuso Pekkinen alkoi esiintyä myös televisiossa ja aamutiimiissä aloitti Hanne Kautto. Nylund lopetti YleX Aamussa 24. syyskuuta 2010. Tuolloin ohjelman juontajaksi palasi Ilkka Uusivuori. Hanne Kautto siirtyi 1. tammikuuta 2013 YleX:n yhteisömanageriksi ja hänen tilalleen aamuohjelmaan tuli Alma Hätönen. Matti Ylönen juonsi YleX Aamua viimeisen kerran 21. tammikuuta 2015 ja siirtyi Radio Novan aamujuontajaksi.
Williamsin piirikunta (Ohio)

Maantiede

Williamsin naapuripiirikuntia ovat Fulton idässä, Henry, kaakossa, Defiance etelässä ja Indianan puolella DeKalpin ja Steubenin piirikunta sekä Hillsdalen piirikunta Michiganissa.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 22 615 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (97,1%), mustiin (1,1%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,6%).
Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,2%, 5–17-vuotiaita 18,0%, 18–24-vuotiaita 8,0%, 25–44-vuotiaita 24,6%, 45–64-vuotiaita 27,7%, ja yli 65-vuotiaita 15,5%.

Hallinto

Piirikunnan johtavat viranhaltijat, joita on kolme, valitaan vaaleilla neljän vuoden välein.
Shanidar

Shanidar on luola, joka sijaitsee Zagrosin vuoristossa, Koillis-Irakissa. Sieltä on löydetty varhaisia Neandertalin ihmisen jäännöksiä ja myös viitteitä lampaanhoidosta noin 10000-9000 eaa. Silloin paikka oli puolivakinainen leiripaikka.

Varhaiset Shanidarin löydöt

Columbian yliopiston arkeologi Ralph Soleckin johtamissa kaivauksissa 1953-1961 löydettiin ensimmäiset aikuisen neandertalinihmisen luurangot, jotka olivat 60-80 000 vuotta vanhoja.
Kaivaukset toivat esille yhdeksän luurankoa (tunnetaan nimillä Shanidar I–IX), joiden elinikä, kunto ja eheys vaihtelivat. Jäännösten perusteella voi päätellä, että neandertalinihmiset hoitivat loukkaantuneita ja hautasivat kuolleensa. Alkuperäiset luut ovat yhtä luurankoa lukuun ottamatta kadonneet Irakissa. Jäljellä oleva luu ja muiden luiden valukopiot sijaitsevat Smithsonian instituutissa.
Dennis Kimetto

Dennis Kipruto Kimetto (s. 22. huhtikuuta 1984) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Kimetto alkoi harjoitella tosissaan vuonna 2008, ja vuonna 2010 Geoffrey Mutai kutsui hänet harjoitusryhmäänsä. Kimetto kilpaili ensimmäisen kerran Kenian ulkopuolella vuonna 2012. Helmikuussa 2012 hän voitti puolimaratonin Ra’s al-Khaimassa ajalla 1.00.40 ja huhtikuussa puolimaratonin Berliinissä ajalla 59.14. 6. toukokuuta hän juoksi Berliinissä 25 kilometrin kilpailussa maailmanennätyksen 1.11.18. Hän paransi Samuel Kosgein nimissä ollutta ennätystä 32 sekunnilla. Berliinin maratonilla hän sijoittui toiseksi ajalla 2.04.16 häviten Geoffrey Mutaille yhden sekunnin. Vuonna 2013 Kimetto voitti Tokion maratonin reittiennätyksellä 2.06.50 ja Chicagon maratonin reittiennätyksellä 2.03.45.
Vuonna 2014 Kimetto voitti Berliinin maratonin maailmanennätysajalla 2.02.57. Hän alitti Wilson Kipsangin nimissä olleen virallisen maailmanennätyksen 26 sekunnilla. Eliud Kipchoge rikkoi Kimetton maailmanennätyksen syyskuussa 2018.
Yacine Brahimi

Seurajoukkueura

Brahimi aloitti jalkapalloilun seitsemänvuotiaana. Hän kiersi aluksi lähiseudun juniorijoukkueita ja pelasi muun muassa yhden kauden Paris Saint-Germainin junioreissa. Vuonna 2006 Brahimi siirtyi Stade Rennaisin junioreihin, josta hänet nostettiin kakkosjoukkueeseen. Brahimi pelasi kaksi kautta joukkueen mukana Ranskan CFA-tasolla ja onnistui jälkimmäisellä kaudella tekemään kolme maalia.
Kaudeksi 2009–2010 Brahimi nousi edustukseen, mutta hänet lainattiin saman tien Ligue 2:ssa pelaavaan Clermont Footiin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa avauskierroksella 7. elokuuta 2009 Arlesia vastaan ja nousi joukkueen vakiopelaajaksi. Ensimmäisen maalinsa hän onnistui tekemään 25. syyskuuta 2009 kotiottelussa Angers'ta vastaan. Kauden päätteeksi Brahimi pelasi yhteensä 32 ottelua ja onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa.
Kaudeksi 2010–2011 Brahimi palasi lainasopimuksen päätteeksi Stade Rennaisiin, jossa hän nousi edellisen seuran tavoin avausmiehistöön. Brahimi pelasi Rennesin paidassa ensimmäisen pääsarjaottelunsa 7. elokuuta 2010 Lilleä vastaan. Maalinteossa hän onnistui jo viikkoa myöhemmin sarjaottelussa Nancya vastaan. 15. tammikuuta 2011 Brahimi onnistui tekemään kaksi maalia kotiottelussa Arlesia vastaan. Ottelu päättyi Rennaisin 4–0 voittoon.
Elokuun lopussa 2012 Brahimi siirtyi Rennes'stä kauden mittaisella lainasopimuksella espanjalaiseen Granadaan.

Maajoukkueura

Brahimi edusti nuorten tasolla Ranskan maajoukkuetta vuosina 2005–2012. Helmikuussa 2013 ranskalainen beIN Sport televisiokanava julkisti Brahimin valinneen aikuisten tasolla Algerian maajoukkueen. Noin kolme viikkoa pmyöhemmin Algerian jalkapalloliitto vahvisti Brahimin olevan edutuskelpoinen Algerian paidassa. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerialle 26. maaliskuuta 2013 MM-2014 karsintaottelussa Beniniä vastaan.

MM-kilpailut 2014

Brahimi valittiin vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi avausottelunsa alkulohkon toisessa ottelussa Etelä-Koreaa vastaan, jossa hän onnistui myös maalinteossa. Se oli samalla hänen maajoukkueuran ensimmäinen maali. Brahimi pelasi myös alkulohkon viimeisessä ottelussa Venäjää vastaan, jossa hän syötti vapaapotkusta 1–1 tasoitus maalin Venäjää vastaan. Brahimi tuli vaihdosta kentälle neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, jonka Algeria hävisi jatkoajan jälkeen 2–1.

Afrikan-mestaruuskilpailut 2019

Brahimi kuului Afrikan-mestaruuden 2019 voittaneeseen joukkueeseen.
Falintil

Falintil on itätimorilaisen puolueen FRETILINin sotilaallinen osa. Ne taistelivat vuosina 1974-2002 aktiivisesti itsenäisen Itä-Timorin puolesta Portugalia ja Indonesiaa vastaan.
André-Charles Boulle

André-Charles Boulle (11. marraskuuta 1642 Pariisi – 28. maaliskuuta 1732 Pariisi) oli ranskalainen koristeupotuksen uranuurtaja. Hän saavutti mestarin arvonimen vuonna 1666. Hän työskenteli pitkän uransa aikana eniten Ranskan hovissa ja oli varsinkin Ludvig XIV:n suosiossa. Nimitys boulle-tekniikka on yhä käytössä, kun hänen kehittämistä tekniikoistaan keskustellaan. Tekniikat ovat yhä käsityöläisten käytössä.
Vaikka jo ainakin keskiajalta lähtien erityisesti Italiassa oli luostarien seinissä käytetty koristeupotustekniikkaa muutenkin kuin perinteisenä intarsiana eli puuta puuhun, juuri Boullen nimi yhdistetään metallien, helmiäisen, norsunluun ja kilpikonnankuoren yhdistämiseen upotustekniikkaan, ja Boullea pidetään etenkin arkkujen ja rasioiden upotusmenetelmien kehittäjänä ja keksijänä. Hänen työtään jatkoivat hänen neljä poikaansa, ja boulle-upotuksista tuli hyvin suosittuja Ranskassa ja muuallakin Euroopassa.
Boullen kehittämässä tekniikassa koristekuviot tehdään kahdesta materiaalista, joista toinen on vuoroin kuviona, toinen taustana. Kuviot leikataan kahdesta päällekkäisestä, eri materiaalista olevasta ohuesta levynkappaleesta samalla kertaa, jolloin saadaan aina yksi taustakappale ja yksi kuviokappale.