google/wiki40b huggingface dataset:
Tuoksukidusruoho

Kuvaus

Tuoksukidusruoho on yksi- tai monivuotinen ruohovartinen vesikasvi. Varsi kasvaa 30–70 senttimetriä pitkäksi ja voi olla tiheään tai harvaan haaroittunut. Rento varsi kasvaa maanmyötäisesti ja on usein nivelkohdistaan juurehtiva.
Lehdet ovat vastakkaiset tai säteittäin kolmen kiehkuroissa. Ne ovat ruodittomia, muodoltaan suikeita, sulkasuonisia, 1–5 senttimetriä pitkiä ja 0,3–1,5 senttimetriä leveitä. Kukat kasvavat yleensä yksittäin lehtihangoissa, joskus pienissä tertuissa. Kukkaperä on 0,5–2 senttimetriä pitkä, verhiö 4–6 millimetriä. Teriö on 1–1,3 senttimetriä pitkä, väriltään valkoinen, vaaleanpunainen tai violetti. Terälehdet ovat osittain yhteenkasvaneet. Hedelmä on noin 6 millimetriä pitkä pyöreähkö kota.

Käyttö

Tuoksukidusruohoa käytetään maustekasvina sen lehtien pääasiassa limoneenista koostuvan eteerisen öljyn vuoksi. Sitä käytetään ruoanlaitossa lähinnä Vietnamissa mutta jonkin verran myös Thaimaassa ja Kambodžassa. Yrtti jätetään usein pois Kaakkois-Aasian ulkopuolella tarjoiltavasta vietnamilaisesta ruoasta, koska sitä on huonosti saatavilla muualla maailmassa. Tuoksukidusruohoa viljellään tavallisesti riisin seassa osin veden peittämillä riisipelloilla.
Anthony Horowitz

Anthony Horowitz (s. 5. toukokuuta 1956) on brittiläinen kirjailija ja tv-käsikirjoittaja.  Hän on tehnyt kirjojen lisäksi myös käsikirjoituksia televisiolle, muun muassa sarjoihin Midsomerin murhat, Foylen sota ja Hercule Poirot, joita on esitetty Suomessa TV1:llä.
Hänen ensimmäinen romaaninsa Enter Frederick K. Bower ilmestyi hänen ollessaan 23-vuotias. Horowitzin vuonna 2000 aloittama nuortenkirjasarja teinivakooja Alex Riderista on hänen menestynein luomuksensa. Sarjan kolmas osa Luurankosaari voitti vuonna 2003 lasten ja nuorten itsensä äänestämän Red House Children’s Awardin. Ensimmäisen Alex Rider -romaanin Stormbreaker pohjalta on tehty myös elokuva vuonna 2006. 
Englannin kirjakauppiaiden yhdistys valitsi Anthony Horowitzin vuoden 2007 kirjailijaksi, kun Horowitzin kirjoja oli myyty neljän vuoden aikana yli 3 miljoonaa kappaletta.
Horowitzilla on kaksi aikuista poikaa, ja hän on naimisissa TV-tuottaja Jill Greenin kanssa.
Biff Byford

Peter ”Biff” Byford (s. 15. tammikuuta 1951 Barnsley, Yorkshire, Englanti) on englantilaisen Saxonin laulaja ja yksi sen perustajista.
Jean de Roquetaillade

Jean de Roquetaillade (myös Joan de Peratallada k. 1362) oli fransiskaanisaarnaaja ja alkemisti.
Hän opiskeli filosofiaa Toulousessa viiden vuoden ajan ja liittyi sitten fransiskaaniluostariin Orléansissa, missä hän jatkoi opintojaan. Hänen harjoitti tislausta ja kehitti yleislääkkeen, jota kutsui elämän vedeksi aqua vitæ tai quinta essentia.
Hän saarnasi Wienissä ja tulkitsi saarnoissaan Ilmestyskirjaa varsin omintakeisesti. Hän joutui harhaoppien tähden vankilaan Avignoniin. Ranskan kansalliskirjasto on täydellisin kokoelma hänen kirjoituksiaan. Niissä hän kertoo, miten antikristus nousee Aragonian Pietari II:n jälkeläisten joukoista, mitä seuraa tuhatvuotinen rauha ja vielä toisen antikristuksen tuleminen ennen viimeistä tuomiota. Espanjalainen kirjallisuudentutkija Marcelino Menéndez y Pelayo on verrannut Jean de Roquetailladen kirjallisia lahjoja Arnau de Vilanovaan.
Tähtisilmä

Arviot

"Pieni hauskahko komedia", kirjoittaa Tomira Savtschenko (Työkansan Sanomat), ja se kuvastaa aikalaisarvioiden yleislinjaa.
Merikoski SBT

Historia

Merikoski SBT:n naisten joukkue on pelannut Naisten salibandyliigaa kolmen kauden ajan. Joukkue putosi liigasta kauden 2003–2004 jälkeen jäätyään sarjassa viimeiseksi. Joukkue voitti 20 ottelusta kaksi. Merikoski voitti putoamiskarsinnan, mutta Kalevi Lämsä katsoi, ettei joukkueella ole taloudellisia resursseja osallistua seuraavan kauden SM-sarjaan. Päätöksen seurauksena suurin osa Merikosken naisista lähti pelaamaan naapuriseuraan OLS:n naisten edustukseen.

Seuratoiminta

Merikoskella on monta juniorijoukkuetta. Nuorimmat ovat 07-08 ikäluokkaa.
Lara Gilchrist

Ura

Hän on näytellyt uransa aikana enimmäkseen teattereissa ja on tekee nykyään myös vierailevia rooleja televisiosarjoissa kuten Smallville, Stargate Atlantis ja Supernatural. Vuonna 2005 hän teki ensimmäisen ääniroolinsa elokuvassa A Fairytale Christmas ja toisen kerran Ihmenelosissa 2006.
Kristine Sa

Kristine Sa (s. 6. kesäkuuta 1982, Song Be, Vietnam), oikealta nimeltään Huỳnh Ngọc Nhã Yến, on kanadanvietnamilainen poplaulaja, runoilija ja sanoittaja. Hän muutti Kanadaan perheensä mukana 6-vuotiaana ja asuu nykyisin Torontossa. Kristinen sisko Tam Doan on myös laulaja.
Kristine on ollut vieraana useissa anime-tapahtumissa (mm. Anime Mid-Atlantic, Anime USA, Otakon ja Youmacon) ympäri Yhdysvaltoja. Hänen kolmas studioalbuminsa, Hopeless Romantic, ilmestyi helmikuussa 2007.
Erillinen hyökkäysvaunukomppania

Erillinen hyökkäysvaunukomppania (HvK 1. toukokuuta 1927 – syyskuu 1939) oli Suomen puolustusvoimien yksikkö, joka muodostui 1927, kun Hyökkäysvaunupataljoona (HvP) supistettiin organisaatioltaan komppanian vahvuiseksi.

Kalusto

Erillistä hyökkäysvaunukomppaniaa varten tilattiin 32 Vickers Mark E -panssarivaunua vuosina 1936–1939. Vaunut hankittiin kuitenkin säästösyistä ilman aseistusta, tähtäinoptiikkaa ja viestivälineitä. Alkuperäisenä ajatuksena oli varustaa Vickersit 37 millimetrin Bofors-tykeillä. Säästösyystä niihin kuitenkin asennettiin ensimmäisen maailmansodan aikaisten Renault FT-17 -panssarivaunujen Puteaux-kanuunat. Suomen puolustusministeriön ehdottamasta vuoden 1937 perushankintaohjelmasta viideksi vuodeksi, jonka arvo oli 2,9 miljardia markkaa, oli säästetty 200 miljoonaa markkaa, johon sisältyivät panssarivaunujen varustamiset. Saman brittiläisen panssarivaunun valmistuslisenssin oli hankkinut myös 1931 Neuvostoliitto, joka kehitti Vickersistä oman T-26:n.
Dennis Christopher

Dennis Christopher (syntyjään Dennis Carrelli, s. 2. joulukuuta 1955 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hänen tunnetuimpia roolejaan on ollut Fillarijengi (Breaking Away, 1979). Lisäksi hän on näytellyt tieteiselokuvissa. Hän on esiintynyt 40 elokuvassa ja TV-elokuvassa vuodesta 1975. Hän on myös näytellyt Stephen Kingin teokseen perustuvassa minisarjassa Se, jossa hän näytteli Eddie Kaspbrakia.
Christopher tunnetaan myös Star Trek -sarjoista.
Iselle

Iselle (virallisesti Iselle di Trasquera) on kylä ja rautatieasema Italiassa, Piemonten alueella, lähellä Sveitsin rajaa. Kylä kuuluu Trasqueran kuntaan. Iselle on Simplonin tunnelin eteläinen pääteasema, jossa Sveitsin ja Italian valtiollisten rautatieyhtiöiden (SBB-CFF-FFS ja RFI) rataverkot yhdistyvät. Henkilöliikenteen lisäksi Iselle on Italia–Sveitsi-autojunien pääteasema, josta on yhteys Brigiin ja Kanderstegiin .
Chris Sarandon

Christopher "Chris" Sarandon (s. 24. heinäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1976. 
Sarandon meni naimisiin opiskelutoverinsa, näyttelijä Susan Sarandonin kanssa 1960-luvun lopulla, mutta erosi 1979. Hänen kaksi myöhempää puolisoaan ovat Lisa Ann Cooper (1980–1989) ja Joanna Gleason (1994–).
Sarandon on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Hikinen iltapäivä (1975), Raiskattu (1976), Kauhun yö (1985), Prinsessan ryöstö (1987), Painajainen ennen joulua (ääni, 1993) ja Pikku miehiä (1997). Hänellä on ollut myös televisiorooleja.
Heikki Niska

Heikki Niska eli salanimi Petri Karhusalo (s. 7. marraskuuta 1961 Kalajoki) on suomalainen kirjailija ja runoilija. Niska on julkaissut myös lastenkirjoja. Hän on toiminut myös kokkina, asunut Tampereella ja kesästä 2017 Helsingissä.
Peter London

Peter London (oik. Peter Lunden, s. 28. syyskuuta 1982 Ruotsi) on ruotsalainen basisti, tunnetuin ruotsalaisesta sleaze/glam metal -yhtyeestä Crashdïetista. Hänellä on myös hänen oma yhden miehen yhtye Alter Egon. Alter Egonissa London soittaa kaikki instrumentit itse ja hän laulaa ruotsiksi. Kappaleet ovat enimmäkseen hänestä itsestään ja seksuaalista vapaudesta. London meni naimisiin 25. kesäkuuta 2010 ruotsalaisen mallin ja entisen Miss Ruotsi -tittelin haltijan Isabel Lestapier Winqvistin kanssa. He erosivat maaliskuussa 2012.
Addisonin tauti

Autoimmuuniadrenaliitti

Autoimmuuniadrenaliitti on yleisin syy Addisonin tautiin teollisuusmaissa. Siinä nähdään steroideja tuottavien solujen tuhoutumista ja vasta-aineiden muodostumista monia steroidogeenisia entsyymejä vastaan.

Infektiot

Varsinkin tuberkuloosi ja sieni-infektiot voivat aiheuttaa lisämunuaiskuoren vajaatoimintaa. Antituberkuloottisen terapian kehittymisen vuoksi tuberkuloosi Addisonin taudin syynä on vähentynyt teollisuusmaissa mutta on kehitysmaissa yleistä. Tuberkuloosin aiheuttamia muutoksia voidaan usein nähdä samanaikaisesti myös muualla elimistössä, kuten keuhkoissa ja virtsaelimistössä. Sienistä erityisesti Histoplasma capsulatum ja Coccidioides immitis aiheuttavat kroonista lisämunuaiskuoren vajaatoimintaa. AIDSia sairastavat potilaat voivat kehittää vajaatoiminnan esimerkiksi sytomegaloviruksen ja Mycobacterium avium-intracellularen pohjalta.

Syövän etäpesäkkeet

Syöpien, etenkin keuhko- ja rintasyövän, etäpesäkkeet voivat aiheuttaa Addisonin taudin. Tällöin etäpesäkkeiden kasvu lisämunuaiskuoressa aiheuttaa sen toiminnan heikentymisen tuhoamalla lisämunuaiskudosta.

Oireet

Addisonin taudin oireita ovat väsymys ja voimattomuus, laihtuminen, ihon tummuminen, hypotensio, hyponatremia, hyperkalemia sekä oireet ruoansulatuskanavassa. 
Tavallisesti Addisonin taudin oireet ja löydökset kehittyvät kuukausien tai vuosien kuluessa. Äkillisiä hengenvaarallisia vaiheita eli Addisonin taudin kriisejä voi kuitenkin esiintyä. Laukaisevana tekijänä on yleensä kuumeinen tulehdustauti, vamma tai muu stressi. Kriisi seuraa siitä, että lisämunuaiset eivät kykene lisäämään kortisolin ja aldosteronin tuotantoa, mikä on välttämätöntä elimistön selviytymiselle stressin aikana. Addisonin taudin kriisin tavallisimpia oireita ovat matala verenpaine, lihasheikkous, kuivuminen, vatsakivut ja oksentelu, sekavuus ja tajunnan tason lasku sekä ihon pigmentaatio eli likaisenruskea väri.
Addisonin tauti sai nimensä brittiläiseltä lääkäri Thomas Addisonilta, joka kuvasi sairauden vuonna 1855 julkaisussaan On the Constitutional and Local Effects of Disease of the Suprarenal Capsules.
Addisonin tautia tavataan myös koirilla, ja siihen liittyvä perinnöllinen alttius on havaittu yli 30 koirarodulla.
Collective Consciousness Society (CCS)

Collective Consciousness Society, paremmin tunnettu nimellä CCS, oli brittiläinen rockyhtye, jonka keulahahmo oli blues-kitaristi Alexis Korner.
Yhtyeen perustivat vuonna 1970 John Cameron ja tuottaja Mickie Most, CCS koostui useasta studiomuusikosta, ja perustettiin aluksi äänityksiä varten. Mukana olivat myös Peter Thorup, laulu; Alan Parker, kitara; Harold McNair, huilu; Herbie Flowers, basso; Roger Coulam, koskettimet; Barry Morgan, rummut; Don Lusher ja Bill Geldard, vetopasuuna. Jotkut soittajista olivat Blue Mink -nimisen bändin jäseniä.
CCS tunnetaan parhaiten Led Zeppelinin vuoden 1969 kappaleen "Whole Lotta Love" instrumentaaliversiosta, joka nousi Britannian singlelistalle 1970. Sitä käytettiin tunnussävelmänä suositussa BBC-ohjelmassa Top of the Pops 1970-luvulla ja myöhemminkin remiksattuna versiona.
CCS:n myydyimmät singlet olivat Donovanin laulut "Walkin" ja "Tap Turns on the Water". He levyttivät kolme albumia, jotka sisälsivät esimerkiksi cover-version blues-standardista "Boom Boom", Jethro Tullin "Living in the Past" ja Rolling Stonesin "(I Can't Get No) Satisfaction". Kokoelmalevy "Singles As, Bs and Rarities" julkaistiin vuonna 2004.
Bob Berg

Elämäkerta

Berg soitti Davisin yhtyeessä vuosina 1984-86. Sitä ennen hän oli ollut muiden muassa Jack McDuffin, Horace Silverin ja Cedar Waltonin yhtyeissä. Berg oli mukana myös pianisti Chick Corean yhtyeessä kuluneen vuosikymmenen alkupuoliskolla. Hän loi myös omaa uraansa, mistä esimerkkinä on Chick Corean perustamalla Stretch-levymerkillä ilmestynyt levy Another Standard. Levyllä on muutamia Frank Sinatran ohjelmistoon kuuluneita lauluja, mutta myös uusi tulkinta Beatles-klassikko "Michellestä". Englantilainen kriitikoitten kirjoittama hakuteos Jazz: The Rough Guide ilmaisee Bergin aseman jazzin maailmassa: ”Bob Berg on yksi lahjakkaimmista post-Coltrane-alalajin saksofonisteista täydellisellä tekniikalla, mahtavalla harmonisella avarakatseisuudellaan, itsevarmalla aikakäsityksellään ja massiivisella, tunnerikkaalla soitolla.”
Berg kuoli liikenneonnettomuudessa 5. joulukuuta 2002.
Åkeshovin linna

Åkeshovin linna (ruots. Åkeshovs slott) on linna Tukholman Åkeshovin kaupunginosassa, Bromman kaupunginosa-alueella.
Linna valmistui vuonna 1642 vapaaherra ja valtakunnanmarsalkka Åke Axelsson Natt och Dagille, joka oli ostanut tilan jo vuonna 1635 sen silloiselta omistajalta Christoffer Ludvig Raschelta. Tila tunnettiin tuolloin nimellä Nockeby. Linnaa on sen jälkeen muutettu useaan otteeseen, ja arkkitehti Carl Hårleman suunnitteli vuonna 1723 ja 1740-luvulla rakennetut lisäosat. Linnan viimeisin restaurointi toteuttiin vuonna 1958.
Tukholman kaupungin ostettua linnan vuonna 1904 siitä tehtiin mielisairaala. Myöhemmin se muutettiin kouluksi, kunnes se siirtyi Bromman seurakunnan haltuun. Vuodesta 1988 lähtien linna on toiminut konferenssikeskuksena ja hotellina.
YA naturae

YA naturae on kotimainen sertifioitu luonnonkosmetiikkasarja, johon kuuluu ihonhoitotuotteita kasvoille ja vartalolle. Tuotteet sisältävät kotimaisia raaka-aineita, kuten ihoa uudistavaa koivunmahlaa sekä mustaherukka- ja puolukansiemenöljyä. Kaikilla tuotteilla on Ecocert Organic- tai Ecocert Cosmos Organic -sertifikaatti. YA naturae -tuotesarja valmistetaan Suomessa, ja sen tuotteita on saatavilla yksinoikeudella Yliopiston Apteekeista.
Bo Carpelan

Elämä

Bo Carpelan kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1944 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1948, filosofian lisensiaatiksi vuonna 1956 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1960. Hänen väitöskirjansa käsitteli Gunnar Björlingin runoutta. Kirjailijauransa Carpelan aloitti vuonna 1946 runoteoksella Som en dunkel värme. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Carpelan julkaisi useita runoteoksia sekä lastenkirjoja. Hän oli Hufvudstadsbladetin kirjallisuusarvostelija vuosina 1949–1964 ja Helsingin kaupunginkirjaston apulaiskirjastonjohtaja vuosina 1964–1980. Ensimmäinen romaani, Rösterna i den sena timmen (suom. Myöhäiset äänet), ilmestyi vuonna 1971. Taiteilijaprofessorina Carpelan toimi vuosina 1980–1993.
Carpelan myös käänsi ruotsiksi suomalaisten nykykirjailijoiden, muiden muassa Paavo Haavikon, Helena Anhavan ja Antti Hyryn tuotantoa. Carpelan sai lukuisia palkintoja, kuten valtion kirjallisuuspalkinnon neljä kertaa ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 1977. Carpelanille myönnettiin Finlandia-palkinto kahdesti, vuonna 1993 teoksesta Urwind (suom. Alkutuuli) ja vuonna 2005 teoksesta Berg (suom. Kesän varjot). Hän on ensimmäinen, joka on saanut Finlandia-palkinnon kaksi kertaa.
Bo Carpelan asui Espoossa ja harrasti kirjallisuuden lisäksi muun muassa musiikkia ja kuvataidetta. Hän kuului vapaaherralliseen Carpelan-sukuun. Carpelanin veli oli toimittaja Lars Erik Carpelan.
Riku Sihvonen

Seuraura

Sihvonen on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 C-nuorten SM-sarjan pudotuspeleissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+7=8. Sihvonen voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 hän oli seuran B-nuorten paras syöttäjä 28 syöttöpisteellään. Kauden 2015–2016 päätteeksi Sihvonen voitti B-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän debytoi miesten peleissä noustuaan JYP-Akatemian Mestis-joukkueeseen, jossa Sihvosen tulokaskausi toi 43 runkosarja- ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 5+5=10. Akatemia menetti karsintojen päätteeksi lopulta sarjapaikkansa ja lopetti myös koko toimintansa.
Kaudeksi 2017–2018 Sihvonen palasi JYPin A-nuoriin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Justus Mikkosen jälkeen tehoilla 20+26=46. Sihvonen pelasi syyskaudella myös yhden Mestis-ottelun lainalla Heinolan Peliitoissa marraskuussa 2017. Hän teki JYPissä SM-liigadebyyttinsä 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Sihvonen merkittiin JYPin kakkosketjun oikeaan laitaan Jussi Nättisen ja Robert Rooban viereen. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Sihvonen sai ottelussa jääaikaa 14 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Sihvonen siirtyi kaudeksi 2018–2019 Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Lokakuussa hän vaihtoi sieltä loppukauden sopimuksella sarjan nousijajoukkue KOOVEE:n riveihin. Kaudeksi 2019–2020 Sihvonen siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen.

Maajoukkueura

Sihvonen edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Sihvonen on pelannut 14 nuorten ja 25 poikien maaottelua.
Ihmissusi Lontoossa

Juoni

Elokuva kertoo kahdesta amerikkalaisesta nuoresta, jotka lähtevät kiertelemään Eurooppaa. Poikien päästessä Englantiin pienelle maaseudulle, jossa asukkaat varoittelevat poikia. Pojat eivät tajua varoituksia, "pysytelkää tiellä" ja "varokaa kuuta". Niinpä he jatkavat matkaa hiukan hämillään illan pimetessä ja kuulevat kauheaa ulvontaa nummelta. Vielä pojat eivät tiedä, että nummella asustaa ihmissusi. Toinen pojista kuolee ja toisesta tulee ihmissusi.  Kaikki jotka ihmissusi surmaa muuttuvat zombieiksi.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa ”sopivan amatöörimäisellä otteella koossa natisevaksi kauhukomediaksi” ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Voikkaan lakko 1904

Voikkaan lakko 1904 vaikutti merkittävällä tavalla Kymenlaaksossa Viipuria myöten työväenliikkeen järjestäytymiseen.

Syy

Voikkaan paperitehtaan työnjohtaja Schmitz oli käyttäytynyt epäkunnioittavasti tehtaan naistyöntekijöitä kohtaan, minkä vuoksi työntekijät poistivat hänet tehtaalta. Työntekijöiden mukaan salimestari Schmitz oli ahdistellut työntekijöitä sekä kuvaillut heille, mitä vastustelusta seuraa. Työntekijöiden mukaan Schmitz oli ollut pahimmillaan huhtikuun ja kesäkuun välillä, ja hänen toiminnastaan valitti 20 naistyöntekijää. Vaatimukseen Schmitzin erottamisesta tehtaanjohto vastasi, ettei se ole mahdollista, koska vuorineuvos Elving on matkoilla.
Lopulta tehtaan johto vastasi toimenpiteeseen erottamalla yli kymmenen miestyöntekijää ja noin kymmenen naistyöntekijää.
Työntekijä Alma Peltonen ja Schmitz erosivat Kymi-yhtiön palveluksesta.

Lakko

Voikkaan työnväenyhdistys järjesti ensimmäistä kertaa julkisen keskustelun 21. syyskuuta 1904 Schmitzin liittyen.
Erottamisten seurauksena koko tehdas meni lakkoon vaatien työsuhteiden palauttamista ja salimestari Schmitzin erottamista. Poliisit hajottivat lakkolaisten kokouksia ja vangitsivat työväenyhdistyksen puheenjohtajan, Frans Tilan, sekä yhdistyksen rahastonhoitajan. Tilalle langetettiin vankeustuomio sosialistisesta kiihotuksesta.
Syntyneessä keskustelussa suomettarelainen Viipurin yhdessä sitä radikaalimman Wiipurin Sanomien kanssa vastustivat lakkolaisten vaatimuksia, minkä vuoksi Viipurin työnväenyhdistyksen naiset lähtivät osoittamaan sanomalehdelle mieltä päätyen sen toimitukseen. Konttorihenkilökunnan avuksi tuli konttoriin toimittajia, jotka vaativat mielenosoittajia poistumaan uhaten poliisilla. Tuloksena monet vaihtoivat Wiipurin Sanomista Työmieheen.
Lakon syiden selvittelyyn osallistui Suomen ensimmäinen ammattien naistarkastaja Vera Hjelt, joka puolusti lähinnä Kymi-yhtiön näkökantoja, mitä lakkolaiset ja heidän eivät pitäneet hyvänä, koska hän naisena puolusti siveettömäksi epäiltyä. Aura Kiiskisen mukaan Hjelt olisi jopa kysynyt, että onko työläisnaisten siveellisyys niin korkea, että siitä kannattaa tehdä niin suurta kysymystä.
FREMO

FREMO (saks. Freundeskreis Europäischer Modellbahner e.V.) on Saksassa vuonna 1981 perustettu yhdistys, jolla on noin tuhat jäsentä viidessätoista Euroopan maassa. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää pienoisrautatieharrastusta ja erityisesti sen luovuutta ja toiminnallisuutta sekä kontaktien lisääminen harrastajien kesken.
Yhdistyksen perusajatuksena on järjestää tapaamisia, joissa FREMO-määritysten mukaan rakennetuista yhteensopivista pienoisrautatiemoduuleista kootaan soveltuvaan tilaan suuri pienoisrautatie, jota yhdessä liikennöidään. Eräs toiminta-alue on kehitystyö sähköisissä toiminnoissa, kuten digitaalisessa ohjauksessa ja turvalaitetekniikassa.
FREMO julkaisee saksankielistä lehteä HP1 Modellbahn.
Erillisjärjestelmiä on luotu FREMOn sisällä mittakaavan, aiheen ynnä muun perusteella: 0, 0m, 0e, H0-Europa, H0-USA, H0PS, H0-fine, FREMO87, H0m, H0m-Rhätische Bahn, H0e, H0f, N. Tärkein noudatettava määritys on moduulin kytkeytyminen toiseen yhteensopivan päädyn avulla. FREMO määrittelee standardit yksiraiteiselle liittymälle ja H0 ja N-Euroopassa myös kaksiraiteiselle liittymälle. Yksinkertaisimmat moduulit ovat ratalinjaa kuvaavia. Ne ovat sähköisesti hyvin yksinkertaisesti toimivia. Toisaalta moduulit voivat esittää suurtakin liikennepaikkaa vaihteineen. Tällöin kokonaisuus joudutaan usein lohkomaan kuljetuksen kannalta käytännöllisen kokoisiin osiin, jotka liittyvät toisiinsa epästandardilla liitoksella.
CHR

CHR (lyhenne englannin sanoista Contemporary Hit Radio) tarkoittaa radioformaattia, johon sisältyvät nykyiset top 40 -pophitit. Formaatti on tullut 2000-luvulla suosituksi useimmissa länsimaissa. CHR-radioasemilla ei yleensä soiteta juurikaan vanhoja hittejä, vaan kanavan tarjonta keskittyy uusiin kappaleisiin. CHR-formaatista on olemassa useita alakategorioita musiikkityylin mukaan jaoteltuna. On myös olemassa 1980-luvun musiikkia soittavia CHR-asemia.
Puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeet

Puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeet kertovat lähinnä puiden ja pensaiden kestävyydestä eri alueilla. Vyöhykejako ei kerro esimerkiksi perennoiden ja yksivuotisten kasvien kestävyydestä. Tietoa tarvitaan, jotta voitaisiin valita juuri kyseisellä alueella kestävät kasvit. Kasvit saattavat kuitenkin menestyä pohjoisemmillakin alueilla, jos kasvupaikka on suojaisa.
Vyöhykkeet ovat joka maassa erilaiset, mutta ne määritellään samantyyppisten ilmastollisten asioiden perusteella. Menestymisvyöhykkeeseen vaikuttavat muun muassa kasvukauden pituus, talven kylmyys ja lämpösumma.

Vyöhykkeet Ruotsissa

Ruotsissa menestymisvyöhykkeitä on myös kahdeksan. Vyöhyke I on ilmastoltaan leudoin ja vyöhyke VIII ankarin. Ruotsin tunturialueet eivät sisälly mihinkään vyöhykkeeseen, joten ne muodostavat tavallaan yhdeksännen kasvuvyöhykkeen. Ensimmäisen menestymisvyöhykekartan laati Sveriges Pomologiska Förening (SPF, nykyisin Riksförbundet för Svenska Trädgård) vuonna 1910. Tästä kartasta on tullut klassikko, ja sen tietoja on tarkennettu vuosien mittaan. Kartan ovat hyväksyneet yleisesti niin harrastelijat kuin ammattilaisetkin.
Suomen ja Ruotsin vyöhykkeet poikkeavat toisistaan numeroinniltaan. Ruotsin vyöhyke V vastaa Suomen vyöhykettä III.
Huhuilijatinami

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 28 cm. Lajin sukupuolet ovat samannäköiset ja höyhenistö on vahvasti poikkijuovainen. Huhuilijatinamin yläosa on harmaanruskea, pyrstö mustanharmaa. Huhuilijatinamilla on valkoiset posket ja harmaa kurkku, jossa on valkoisia täpliä. Lajin jalat ovat kellahtavanvihreät.

Levinneisyys

Lajia tavataan itä- ja etelä-Kolumbiassa, etelä-Venezuelassa, lounais-Guyanassa, itä-Ecuadorissa, Brasilian sademetsävyöhykkeellä, Boliviassa, Paraguayssa ja pohjoisimmassa Argentiinassa.

Elinympäristö

Huhuilijatinami on paikkalintu, joka viihtyy aarnimetsissä sekä matalassakin pensas- ja tiheikkökasvillisuudessa.

Lisääntyminen

Koiras parittelee useiden naaraiden kanssa, jotka kulkevat koiraalta toiselle. Pesä on matala maakuoppa, tiheän kasvillisuuden suojassa. Pesässä voi olla usean eri naaraan munimia munia, joita koiras hautoo.

Ravinto

Huhuilijatinamin ravintoa ovat marjat, hedelmät ja hyönteiset.