Scylla (purjevene)

Scylla on luvialaisen  Björn "Nalle" Nybergin vuonna 1966 suunnittelema Colin Archer -luotsikutteri ja Laurin Koster-tyyppinen Double Ender puupurjevenetyyppi. Se on valmistettu esikuvistaan poiketen kevyemmin länsirannikon perinteisellä limilautatekniikalla painokaarin. Yleisin rungon materiaali on pohjolan tiheäsyinen mänty, Kannet ovat yleensä tiikkiä ja ruffi ja sisustus mahonkia. Scyllien runkoja on tehty myös irokosta, lehtikuusesta ja mahongista. Scyllille tunnusomaista on maltillinen rikaus ja matala mutta leveä kutteririki. Useimissa Scyllissa on puksprööti eli keulapuomi ja silloin keulan purjevarustuksena ovat genoa ja kutterifokka, joita voi käyttää yhdessä tai erikseen kelistä ja tuulen voimakkuudesta riippuen. Nallen lähtökohta Scyllan suunnittelussa oli tehdä edullinen, merikelpoinen, turvallinen ja perinteikäs puupurjevene, joka pohjaa osaltaan myös talonpoikais- ja saaristolaisveneisiin.

Scylla kokoluokat

Scyllia on neljää eri kokoluokkaa. PikkuScylla on runkopituudeltaan 8.0 m, Keskikokoinen 8,60 m, Iso 9,60 m ja SuurScylla 10,60. Kokonaismitaltaan SuurScylla on pukspröötin ja peräsimen kanssa 12,60 m. Scyllia on tehty kaiken kaikkiaan 77 kappaletta.  PikkuScyllia on veistetty 29 kappletta. Keskikoista Scyllaa on tehty 14 yksilöä. Isoa Scyllaa on eniten eli 30 venettä ja SuurScyllaa on ehditty veistää 4 venettä. Scyllat ovat kaikki valmistettu yksilöllisiksi tilaajan toivomusten mukaan. Neljän peruskokoluokan lisäksi löytyy erilaisia variaatioita: 50 cm venytetty keskikokoinen (Solea) ja 30 cm venytetty Iso (Pegasos) ym.

Rikausvaihtoehdot

Erilaisia rikausvaihtoehtojakin löytyy lukuisia. Yleisin rikaus on Kutteritakila ja perinteinen Bermudatakila. Kaksi Scyllaa on rikattu kahvelitakilaiseksi, mutta se melko työläs takilatyyppi käytössä.  Pikku ja keskikokoisia Scyllia on pukspröötillä ja ilman. Isoissa on aina puksprööti. IsonScyllan rikivariaatioita on kutterin staagin kiinnitykohdassa. Se voi sijaita pollarin takana tai steevissä. Kaikki nämä ovat purjehdusominaisuuksiltaan ja rikin teholtaan hieman erilaisia. Nallen ja monen muun mielestä keskikikokoisen runko (kuten Nallen oma Pilgrim) on onnistunein. Se on nähty monissa Scylla-kisoissakin, että keskikokoisella pärjää hyvin. Scylla on suunnittelijansa periaatteiden mukaisesti pitkäkölinen (mutta ketterä sellainen verrattuna esim Colin Archeriin) ja alirikattu ja matala mastoltaan. Tämä on perhe- ja matkapurressa hyvä ominaisuus, ei tarvitse heti miettiä reivaamista vaikka tuuli nousee yli 10 m/s. Suunnittelija ja veistäjä Nalle asui avomeren reunalla Luvialla ja avomerellä tuulee vapaammin kuin saariston suojassa, joten purjeala 
on erityisesti suhteutettu avomeriolosuhteisiin. Kevyissä tuulissa Scylla kuitenkin kärsii alirikauksestaan, monet Scyllien omistajat ovatkin teettäneet 150% Genuoita kevyisiin tuuliin ja niillä onkin pärjätty kevyentuulen kisoissa hyvin (Penelope). Kuten kaikilla pitkäkölisillä Scyllankin nousukyky kryssillä on huonompi kuin eväkölisillä nykyaikaisilla veneillä. Helppokäyttöinen rullagenoa ei tietenkään auta nousukulmassa, päinvastoin. Scylla on kuitenkin täysverinen purjevene eikä moottoripurjehtija, joksi jotkut sitä erheellisesti kutsuvat.
Scyllien kannen suunnittelussa on myös paljon eroja tilaajiensa toiveiden mukaan. Löytyy lyhyttä ja pitkää ruffia. Muutamassa on perähytti ja/tai ohjailuhytti. Lyhytruffisessa on yleensä salongissa skylet ja keulakajuutan lukkutalli on korotettu. Valtaosassa Scyllia on perinteinen pinnaohjaus, mutta muutamassa on hydraulinen ruoriohjaus.

Veistämöt

Suurin osa Scyllista on rakennettu Sådön veistämöllä Luvian Niemenkylässä, mutta pidemmän aikaa Nallen kanssakin veneitä rakentanut Ismo Lilja rakensi useita Scyllia omassa veistämössään Luvian Kirkonkylän entisessä sahakiinteistössä. Liljan veistämö lopetti toimintansa veistäjän sairauden vuoksi.
Veneveistämö Sådö toimii edelleen edesmenneen Björn "Nalle" Nybergin pojan Jan-Erik "Janne" Nybergin voimin. Viime aikoina veistämö on keskittynyt vanhempien Scyllien kunnostamiseen ja restaurointiin.

Suomen Scyllapurjehtijat ry

Valtaosa Scylla-veneilijöistä on Suomen Scyllapurjehtijat ry:n jäseniä. Yhdistyksen toimintaperiaate on edistää Scylla-purjehdusta, jakaa Scyllatietoutta ja edesauttaa Scyllaveneiden hoitoa ja kunnostusta. Yhdistyksen toiminta keskittyy vuosijulkaisun toimittamiseen ja Scylla Vuositapaamisen järjestelyyn. Vuonna 2012 kahdeskymmeneskahdeksas Vuositapaaminen järjestettiin Kustavissa Vuosnaisten Meriasemalla. Tilaisuus on kaksipäiväinen ja perjantaina on yhdistyksen vuosikokous ja lauantaina Scylla "MM"-kisapurjehdus ja palkintojenjakogaala. Yleensä joka toinen vuosi Vuositapaaminen järjestetään Uudessakaupungissa yhteistyössä Uudenkaupungin Pursiseuran kanssa. Scylla yhdistys ylläpitää myös Scylla alusrekisteriä.

Myrskylintu

Tunnetuin Scylla on IsoScylla Myrskylintu (järjestysnumeroltaan 44), jonka Nalle ja Ismo rakensivat vuonna 1983 elokuvaohjaaja ja kirjailija Pekka Parikalle . Pekka Parikka kirjoitti Myrskylinnun rakentamisesta juttusarjan Venelehteen ja se julkaistiin myös kirjana "Myrskylinty nousee siivilleen". Parikan seikkaperäinen ja intohimoinen teksti puuveneen rakentamisesta nosti Scyllan ja puuveneet yleensä uuteen suosioon. Pekka Parikka oli myös Suomen Scyllapurjehtijar ry:n perustajajäseniä.