google/wiki40b huggingface dataset:
Alan Dean Foster

Alan Dean Foster (s. 1946) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Foster kirjoitti George Lucasin käsikirjoituksen pohjalta ensimmäisen Tähtien sota -aiheisen kirjan, Tähtien sota -elokuvan (1977) romaaniversion, joka ilmestyi 1976, puoli vuotta ennen elokuvaa. Kirjailijaksi merkittiin George Lucas.
Foster kirjoitti myöhemmin romaanin Mustan lordin paluu (1978), joka oli ensimmäinen Tähtien sota -kirja, joka ei suorasti pohjautunut elokuviin. Teos perustui George Lucasin luonnoksiin siitä, millainen olisi ollut Tähtien sodan suoraan televisiolle tehty jatko-osa siinä tapauksessa, että ensimmäinen elokuva ei olisi menestynyt.
Chiemgaun Alpit

Chiemgaun Alpit (saks. Chiemgauer Alpen) on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue.
Vuoristoalueen korkein huippu on Sonntagshorn (1 961 m; koordinaatit 47°40′N, 12°42′E).
Insalata caprese

Insalata caprese (caprilainen salaatti) on yksinkertainen tuoreesta basilikasta, siivutetusta tomaatista ja siivutetusta mozzarellasta valmistettu salaatti. Se maustetaan mustapippurilla, suolalla ja oliiviöljyllä. 
Insalata capresea joskus kutsutaan insalata tricoloreksi eli kolmiväriseksi salaatiksi. Trikolori viittaa Italian lippuun, jonka värit ovat samat kuin caprilaisella salaatilla.
Mihail Korsunov

Seuraura

Korsunov syntyi Moskovassa ja hänen kasvattajaseuransa oli Krylja Sovetov. Hän siirtyi Neuvostoliiton mestaruussarjassa pelaamansa kauden jälkeen sarjatasoa alemmas virolaiseen Talleks Tallinnaan kaudeksi 1986–1987.
Kaudeksi 1991–1992 Korsunov siirtyi Suomeen ja I-divisioonajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 33+35=68, joilla Korsunov sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Kahdella seuraavalla kaudella hän oli FoPS:n kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1993–1994 Korsunov oli myös joukkueen paras maalintekijä 24 osumallaan. Kauden 1994–1995 hän pelasi Imatran Ketterässä.
Kauden 1996–1997 Korsunov pelasi Viron pääsarjaa Kreenholm/Narva 2000:n ja Kohtla-Järve Centralin joukkueissa. Hän voitti koko sarjan pistepörssin tehoilla 35+29=64. Kaudeksi 1997–1998 Korsunov palasi Suomeen ja siirtyi II-divisioonajoukkue KooKoohon, jonka toiseksi paras maalintekijä hän oli Raine Pulkkisen kanssa 21 osumallaan. Kaudella 1998–1999 Korsunov jatkoi uraansa samassa sarjassa pelanneessa Anjalankosken Kiekossa. Joukkue siirtyi kaudeksi 1999–2000 pelaamaan I- ja II-divisioonien välille perustettua Suomi-sarjaa. Tuolloin hän voitti AaKoon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+23=42. Korsunov päätti pelaajauransa kevääseen 2001.
Pelaajauransa jälkeen Korsunov toimi 2000-vuosikymmenen ja 2010-lukujen vaihteessa KooKoon A- ja B-nuorten apuvalmentajana.
Lähde

Lähde on paikka, jossa pohjavesi virtaa maan pinnalle.

Lähteen muodostuminen

Luonnonlähteitä muodostuu kun sadevesi hakeutuu kallioperän ruhjeeseen, harjuun tai muuhun maaperän huokoiseen osaan ja kun pohjaveden pinta leikkaa maanpinnan tason. Lähde voi olla silmäkkeinen, niin sanottu allikkolähde, vettä tuottava tihkupinta, hetteikkö tai purolähde. Purolähde alkaa pohjaveden purkautumiskohdasta, allikkolähteessä taas pohjavesi purkautuu ensin pieneen vesialtaaseen, josta lähtee puro. 
Hetteikkölähteessä vesi tihkuu maanpinnan läpi, tällainen lähde voi olla moniosainen lähteikkö. Pohjaveden yläpuolisten maakerrosten päällä olevaa vettä sanotaan orsivedeksi. Keidaskin voi olla lähde. Lähteitä purkautuu paitsi maan pinnalle, myös vesistöjen pohjalle.  Suomen peruskarttoihin on merkitty yhteensä 22 085 lähdettä, mutta niitä on tosiasiassa paljon enemmän. Eniten lähteitä on juuri suurten korkeuserojen alueilla eli paikoissa, joissa on niin sanottuja ruhjelaaksoja.  Lähteiden kasvillisuus ja ekologia ovat  geologisten ominaisuuksien ohella niitä luonnehtivia seikkoja. Maan alla lähteeseen virratessaan vesi liuottaa kivistä mineraaleja, joten lähdevettä pidetään terveellisenä. Erityisen mineraalipitoista lähdevettä pullotetaan luonnon mineraalivetenä. Joistakin lähteistä on tehty kaivoja, jolloin niiden luonnontilaisuus on samalla mahdollisesti hävinnyt.

Kuumat lähteet

Kuumat lähteet syntyvät yleensä tuliperäiseen maahan, ja niissä on erityisen paljon liuenneita mineraaleja. Halkeamien kautta pohjavettä tunkeutuu kallion syvyyksiin, josta se magman kuumentamana nousee paineella ylöspäin. Kun kuuman lähteen vesi on niin kuumaa, että se kiehuu, puhutaan geysiristä. Kuumien lähteiden yhteyteen on rakennettu terveyskylpylöitä muun muassa Islantiin ja Japaniin. Käsitys terveysvaikutuksista vaihtelee vuosisatojen myötä: muinaiset roomalaiset hakeutuivat rikkipitoisiin vesiin koska rikki tappoi bakteereita ja syöpäläisiä. Nykyisin rikkihöyryjä pidetään epäterveellisinä. Valtamerten pohjissa esiintyviä kuumia lähteitä kutsutaan mustiksi savuttajiksi.

Keinotekoiset lähteet

Keinolähteitä ja erityisesti koristeellisia suihkulähteitä on rakennettu kaupunkeihin veden jakelua ja koristelua varten antiikin ajoista. Roomassa monet suihkulähteet toimivat pelkästään akveduktien veden painolla. Joidenkin Rooman vanhojen talojen seinissä on pieniä akveduktien vettä pulppuavia suihkulähteitä.
Kolmetoistavuotinen sota

Kolmetoistavuotinen sota (saks. Dreizehnjähriger Krieg; puol. Wojna trzynastoletnia) käytiin vuosina 1454–1466. Sodan osapuolina olivat Puolan kuningaskunta ja saksalainen ritarikunta.
Puolan kuningas Kasimir IV halusi takaisin saksalaiselle ritarikunnalle aikaisemmissa sodissa (1309–1343 ja 1410–1411) menetetyt Puolan alueet. Ritarikunnan itsevaltainen hallinto johti vuonna 1454 puhjenneeseen kapinaan Preussissa. Puola tuki kapinallisia ja julisti sodan ritarikunnalle. Ritarikunta voitti aluksi Konitzin taistelun, mutta sodan jatkuessa ritarikunnan talous joutui vaikeuksiin. 1457 palkkasotureille ei voitu enää maksaa ja ritarikunta luovutti päätukikohtansa Marienburgin puolalaisille. Vuoteen 1462 mennessä ritarikunta oli työnnetty Itä-Preussiin. 17. syyskuuta 1462 ritarikunta hävisi ratkaisevan Puckin taistelun.
Puolan sotamenestys jatkui ja 14. lokakuuta 1466 solmittiin toinen Thornin rauha. Rauhassa Puola sai Pommerellenin ja Länsi-Preussin. Itä-Preussi jäi ritarikunnalle, jonka uudeksi pääkaupungiksi tuli Königsberg. Ritarikunnan suurmestarista tuli Puolan kuninkaan vasalli ja aikaisemmin tiukasti saksalainen ritarikunta joutui hyväksymään myös puolalaisia jäsenikseen.
FC Aarau

Historia

FC Aarau on historiansa aikana voittanut Sveitsin mestaruuden kolmesti. Ensimmäinen menestyksen jakso ajoittuu 1910-luvulle, jolloin sveitsiläinen jalkapallo otti ensiaskeliaan. Seura pelasi pääsarjatasolla vuosina 1907-1933 kaikkiaan 25 vuotta, kunnes putosi divisioonaan useiksi vuosikymmeniksi. Lopulta kaudella 1980/81 Paul Stehrenbergerin luotsaamana Aarau palasi pääsarjatasolle. 1980-luvun jälkipuoliskolla Aarau nautti menestyksestä Ottmar Hitzfeldin johdolla ja juhli 1985 Sveitsin cupin voittoa.
1992/93 itävaltalainen Rolf Fringer luotsasi Aaraun seurahistorian toistaiseksi viimeiseen mestaruuteen. Seura on pelannut pääsarjatasolla enemmän ja vähemmän menestyksekkäästi lähes 30 vuoden ajan. Vuonna 2002 taloudelliset vaikeudet olivat tuhota seuran, mutta seura onnistui selättämään pahimmat ongelmat ja vältti konkurssin. Seura onkin saanut sitkeästä pääsarjassa pysyttelystään lempinimen Die Unabsteigbaren, Putoamattomat. Lopulta Aarau putosi kauden 2009/10 jälkeen sarjajumbona liigasta.
Liwaa Yazji

Liwaa Yazji  arabiaksi لواء يازجي  (s. 18. kesäkuuta 1977 Moskova) on syyrialainen käsikirjoittaja, dramaturgi, ohjaaja ja runoilija.
Liwaa Yazjin syyrialaiset vanhemmat olivat päässeet opiskelemaan Neuvostoliittoon, missä hän syntyi. Hänen isänsä oli kuvataiteilija ja äiti gynegologi. Opintojen päätyttyä perhe palasi Syyriaan, ensin Aleppoon ja myöhemmin Damaskokseen. 
Yazijn opiskeli Damaskoksen yliopistossa aluksi kirjallisuutta ja myöhemmin teatteritiedettä Damaskoksen ylemmässä draamataiteen oppilaitoksessa. Vuodesta 2003 alkaen hän työskenteli dramaturgina ja apulaisohjaajana teatteriproduktiossa. Damaskos oli vuonna 2008 arabialaisen kulttuurin pääkaupunki ja Yazjin työskenteli sen teatteri ja tanssiohjelmien parissa. Sen jälkeen hän pääsi työskentelemään televisiolle ja useille arabiankielisille tuotantoyhtiöille. Vuonna 2011 hän oli apulaisohjaajana elokuvalle Windows to the Soul- A Story about Syria 2011-2010 نوافذ الروح- حكاية سوريا"  Syyriassa vallankumous muuttui sisällissodaksi ja Yazji alkoi tehdä ensimmäistä dokumenttielokuvaansa Haunted vuonna 2012. Se käsittelee Syyrian arabikevään tragedioita. 
Haunted sai ensi-iltansa vuonna 2014. Sen jälkeen Yazji muutti Libanoniin. Saksaan, Berliiniin hän muutti vuonna 2016. Vuodesta 2012 hän on kuulunut Ettijahat-Independent Culture ryhmään, joka tekee hyväntekeväisyystyötä.
Laurent Schwartz

Laurent-Moïse Schwartz (5. maaliskuuta 1915 – 4. heinäkuuta 2002 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko. Hän opetti muun muassa École polytechniquessa vuosina 1959–1980. Hänen huomattava matemaattinen työnsä, erityisesti distribuutioteorian suhteen, tuotti hänelle Fieldsin mitalin vuonna 1950.
Tieteellisen työn lisäksi hän oli myös rohkeasanainen intellektuelli. Schwartz oli kommunisti, mutta vastusti kuitenkin Neuvostoliiton stalinismia. Hän kampanjoi Ranskan Algerian sotaa vastaan. Koska Schwartz oli juutalainen, hän joutui toisessa maailmansodan aikana piileskelemään viranomaisia muuan muassa käyttämällä erilaisia salanimiä, kuten Laurent Sélimartin. Hän kuului Debrén sukuun, joka on ollut merkittävä juutalaissuku Ranskan politiikassa.
Bobi Tomaatti

Kuvaus

Bobi on pyöreä tomaatti. Hän asuu Popsikkalassa keltaisella keittiön tasolla yhdessä parhaan ystävänsä Lari Kurkun kanssa. Hän kertoo Popsikkaiden jaksoissa lapsille Raamatun tarinoita. Bobi esitetään lähes aina ystävällisenä, mutta myös vakavaluonteisena hahmona. Hän ei ole myöskään yhtä leikkimielinen kuin Lari. Bobin hermot menevät silloin tällöin, mutta pohjimmiltaan hän on rauhallinen ja mukava.
17. jääkäripataljoona

Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Komppanianpäällikkönä jääkäriluutnantti Karl Waldemar Henriksson, jääkärialiupseeri Eino Albert Snellman (siirrettiin 23. huhtikuuta konekiväärikomppaniaan), esikuntavääpelinä jääkärivaravääpeli Taavetti Tenhunen (15. huhtikuuta 1918 alkaen).
Hwasong-14

Hwasong-14 (HS-14, KN-20) on Pohjois-Korean armeijan strateginen mannertenvälinen ohjus.  
Ohjuksen kantomatka on arviolta 6700-10400 km. Pohjois-Korean armeija kokeili tätä ohjusta ensi kertaa menestyksellä 4. heinäkuuta 2017. Ohjus kyetään laukaisemaan liikuteltavalta alustalta. Se käyttää nestemäistä polttoainetta.

Kantomatka

Pohjois-Korea väittää ohjuksensa kantavan koko Yhdysvaltain alueelle.  Se kantaa varmasti ainakin Alaskaan, todennäköisesti Chicagoon asti. Ottaen huomioon maan pyörimisen ohjus saattaa kantaa jopa New Yorkiin asti.  Kafiforniaan pystytään Hwasong 14:llä ampumaan vain kevyt, noin 500 kg painava taistelukärki.
FS Amiral Aube (1902)

Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 15. syyskuuta 1922.
Porvoonjoki

Historia

Porvoonjoki on ollut alun perin hämäläisten kauppareitti ja sen alkuperäinen nimi on mahdollisesti ollut Kukinjoki. Nimi juontaisi juurensa friisiläisperäiseen kugg-nimistöön joka vastaisi muita rannikon samankaltaisia kauppapaikkoja. Porvoonjoen varrelta on löytynyt 170 kivikautista asuinpaikkaa Suomen vanhimmalta kivikaudelta. Porvoonjoen viljelymaisema ikivanhoine asutuksineen, kylineen ja kartanoineen yhdessä vanhan Porvoon kanssa on yksi Suomen 27 kansallismaisemasta.

Hydrologia

Joen kokonaispituus on 143 kilometriä ja sen kattama vesistöalue on 1 271 km² pinta-alaltaan, mistä vain 1,4 % on järviä. Vähäisin todettu virtaama on vesikuutiometri sekunnissa ja suurin 200 m³ sekunnissa. Joen Lahdessa sijaitsevan alkupään ja Porvoossa sijaitsevan suun korkeusero on 68 metriä, jolloin keskimääräiseksi putoukseksi muodostuu 0,7 metriä kilometrin matkalla.
Joen suurin sivujoki on Palojoki sekä suurimmat järvet Mallusjärvi, Isojärvi ja Sahajärvi. Porvoonjoen suisto on Natura 2000 -aluetta.

Veden laatu, ympäristönormit

Porvoonjoki on luontaisesti samea koska siinä on savea. Jokea kuormittavat etenkin maatalous ja asutuksen jätevedet. Maatalouden päästöjä on pyritty rajoittamaan suojavyöhykkeillä.
Joelle on pyritty asettamaan tiukkoja ympäristönormeja, mutta kunnalliset jätevedet kuormittavat jokea. Lahti käyttää Porvoonjokea pääasiallisena jätevesiviemärinään. Etenkin kalojen lisääntymiskyky on uhattuna lääkejäämien takia. Joen virkistyskäyttö on hankalaa suuren suolistoperäisten bakteerien määrän takia. Joen tila on vähitellen elpymässä hyväksi.
Joen ekologista tilaa valvoo Hämeen ympäristökeskus Orimattilaan saakka ja Askolasta alkaen Uudenmaan ympäristökeskus.
Porvoonjokeen virtaavat fosforipäästöt Lahdesta ovat vähentyneet kolmasosaan 20 vuoden kuluessa.
Joessa ei ole virallisia uimarantoja, Lahden ja Orimattilan välillä jokivettä ei juoteta karjalle koska siinä on niin paljon suolistobakteereita.
Tulokaslajit kuten limaskat ovat ryöpsähtäneet toisinaan massaesiintymiksi.

Joen virkistyskäyttö

Porvoonjokeen on kohdistunut myös melko paljon vapaamuotoista yhdistystoimintaa, esimerkiksi Itä-Uudenmaan vesi- ja ilmastonsuojeluyhdistys. Lahden kaupunki on osana viheralueidensa kunnostamista tehnyt Ali-Juhakkalan ja Miekkiön välille melojille sopivaa jokiuomaa. 
Joelle on tehty melontareitti rantautumispaikkoineen.
Joen varrella ei harrasteta ammattikalastusta, ja virkistyskalastus on vähäistä. Ruokakalaa saalisti vuoden 2005 kyselyn mukaan 46 perhettä. Virkistyskalastusta halutaan kuitenkin lisätä rakentamalla kalaportaita ja parantamalla veden laatua. Joessa on tavattu kirjolohta, harjusta, haukea, salakkaa, turpaa, särkeä, kivennuoliaista, ahventa, kiiskeä, puronieriää, lohta/taimenta, pasuria ja madetta. Ravut kuolivat rapuruttoon 1950-luvulla.
Pukkilassa ja Kerkkoossa on yhteisalueiden ja kylätoimikuntien ylläpitämiä uimarantoja.
Jokikunta

Jokikunta on Vihdin Kirkonkylästä noin 10 minuutin ajomatkan päässä sijaitseva maalaiskylä. Asukkaita 2010–2011 oli 547.
Kylässä on koulu, jossa vuonna 2016 opiskeli noin 49 oppilasta.
Jokikunnalla sijaitsee myös seurojentalo, jonka läheisyydessä on iso ja pieni hyppyrimäki ja Finnin ratsutila & eläinlääkintä oy. Siellä oli myös jo toimintantansa lopettanut Hill Side Golf -niminen golfkenttä, jonka klubitalo toimi myös ravintolana.
Ari Kaperi

Ari Kaperi (s. 1. tammikuuta 1960 Tampere) on Nordean varatoimitusjohtaja, Suomen toimintojen toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen, koulutukseltaan kauppatieteen maisteri.
Kaperi valmistui kauppatieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1985. Hän työskenteli Suomen Yhdyspankissa eri tehtävissä vuodesta 1985. Vuosina 1998–2001 hän oli vakuutusyhtiö Pohjolan palveluksessa mutta palasi Nordeaan yritys- ja yhteisöasiakkaiden liiketoimintayksikköön. Vuodet 2006–2008 hän toimi keski- ja läntisen Suomen aluepankin johtajana. Nordea-konsernin johtokuntaan hänet nimitettiin 2008.
Kaperi on pelannut jääkiekkoa, ja hänet valittiin vuoden juniorijääkiekkoilijaksi 1978. Hän oli voittamassa nuorten EM-kultaa 1978.
Mustalakkirastas

Levinneisyys

Mustalakkirastasta tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaatikosi arvioidaan 50 000–500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jarmo Saarti

Ura

Saarti on väitellyt vuonna 2000  Oulun yliopistossa informaatiotutkimuksessa aiheenaan kaunokirjallisuuden tiedonjärjestäminen  ja vuonna 2013  Jyväskylän yliopistossa aiheenaan suomennettu kiinalainen kaunokirjallisuus . Saarti on ollut dosenttina Oulun yliopistossa vuodesta 2012 ja Tampereen yliopistossa vuodesta 2014.
Saarti on toiminut erilaisissa tehtävissä kirjastoalalla.  Kuopion yliopiston kirjaston johtajana hän oli vuosina 2003 – 2009. Itä-Suomen yliopiston aloittaessa vuonna 2010 hän siirtyi Itä-Suomen yliopiston kirjaston johtajaksi. Saartilla on ollut useita kirjastoalan luottamustehtäviä, mm.  Kansalliskirjaston ja  Varastokirjaston johtokunnissa ja  IFLAn  komiteoissa. Vuosina 2014 – 2017 hän toimi  Suomen tieteellisen kirjastoseuran hallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin  Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallituksen jäseneksi vuosiksi 2017 – 2019.
Saarti on ollut myös aktiivinen tutkija . Hän on keskittynyt tutkimuksissaan erityisesti kiinalaisen kirjallisuuden suomennoksiin, kaunokirjallisuuden tiedonjärjestämiseen ja kirjastojen johtamiseen. Hän on ollut mukana useissa tieteellisten julkaisujen toimituskunnissa ja vertaisarvioijana. Vuosina 2000 – 2004 hän oli  Informaatiotutkimus-lehden päätoimittajana.

Kaunokirjallinen toiminta

Saarti on julkaissut runokirjoja yksin ja yhdessä  Keijo Virtasen   ja Jaakko Korpisaaren   kanssa. Lisäksi hän on kirjoittanut lastenkirjoja vaimonsa Arja Juntusen kanssa . Saarti on harrastanut myös  parodis-ironista kirjoittamista mm. salanimellä Jarmo Sartsinarius-Pylppö.

Muusikon ura

Saarti on ollut mukana noin kolmellakymmenellä äänitteelle soittajana, säveltäjänä ja laulajana. Hänen pääinstrumenttinsa on rummut, mutta hän soittaa myös muita instrumentteja. Keskeisimmät yhteistyökumppanit ja orkesterit ovat olleet  Keijo Virtanen, Kheta Hotem , Vakka-Suomen rytmikuninkaat, AKISA ja  Mika Verde Rintala. Saarti on harrastanut bluesmusiikkia jo 1970-luvulta lähtien ja ollut mukana useilla bluesäänitteillä. Hän on ollut mukana myös vapaan improvisoinnin orkestereissa, joissa usein on yhdistelty kansanmusiikkia ja rytmimusiikkia.
Schloss Hohenschwangau

Schloss Hohenschwangau on 1800-luvulla uusgoottilaisella tyylillä romanttisesti rekonstruoitu/jälleenrakennettu linna Etelä-Saksassa. Linna oli menettänyt sotilaallisen merkityksensä keskiajan lopulla ja oli raunioituneessa tilassa 1800-luvulla. Se oli Ludwig II:n lapsuusaikainen residenssi ja sen jälleenrakennutti hänen isänsä kuningas Maksimilian II ja se toimi Maksimilianin kuningasperheen virallisena kesäasuntona ja metsästyslinnana. Se sijaitsee Schwangaun kunnassa lähellä Itävallan rajaa. Linna selvisi vahingoitta kummastakin maailmansodasta ja nykyään siellä vierailee 300 000 turistia vuosittain.
Magdalan Maria

Näkemyksiä Magdalan Mariasta

Suomessa Hannele Koivunen on väitellyt aiheesta: The Woman Who Understood Completely; A Semiotic Analysis of the Mary Magdalene Myth in Gnostic gospel of Mary. Väitöskirjan pohjalta hän on kirjoittanut teoksen Madonna ja huora (1995). Koivunen syyttää Madonna ja huora -kirjassaan kirkkoa siitä, että Magdalan Mariasta on tehty katuvan huoran peruskuva, jonka kautta miehet säätelevät naisen seksuaalisuutta. Koivusen mukaan naisen on oltava madonna tai huora.

Magdalan Marian ja Jeesuksen välinen suhde

Pseudohistoriallisessa kirjassa Pyhä veri, pyhä Graal esitetään väite, jonka mukaan Magdalan Maria olisi ollut Jeesuksen vaimo. Tämä perustuu gnostilaisista evankeliumeista kirjassa tehtyihin tulkintoihin. Marian evankeliumin lopussa Magdalan Maria esitetään Jeesuksen suosikkioppilaana.
Apokryfisessä Filippuksen evankeliumissa Jeesuksen ja Marian suhde esitetään vielä läheisempänä, ja Jeesus esimerkiksi suutelee Mariaa. Opetuslapset ”kysyivät Vapahtajalta: ’Miksi sinä rakastat häntä enemmän kuin meitä?’ Hän vastasi ja sanoi heille: ’Miksi en rakasta teitä kuten häntä?” Gnostilaisuuden asiantuntijoiden Ismo Dunderbergin ja Antti Marjasen mukaan ei kuitenkaan ole todennäköistä, että Maria olisi haluttu kuvata kirjoituksessa Jeesuksen puolisoksi, koska hänestä käytetään termiä 'kumppani' (koinōnos), kun taas 'vaimosta' käytetään samassa tekstissä toista sanaa (šime). Kumppanuussuhde sen sijaan voi tarkoittaa yhtä hyvin esimerkiksi liiketuttavaa, tai uskonveljeä tai -sisarta. Suudelma liittyy eroottisen suhteen sijasta hengellisen tiedon ja erityisen ilmoituksen välittämiseen, ja Jeesus suuteli samalla tavalla myös muita opetuslapsia. Näin tosiasia on se, ettei varhaiskristilliseltä ajalta tunneta yhtään tekstiä, joka olisi väittänyt yksiselitteisesti Jeesuksella olleen puoliso tai lapsia. Toisaalta katolisessa traditiossa kirkkoa on pidetty Jeesuksen vaimona eikä mikään Raamatussa viittaa Magdaleenan olleen Jeesuksen vaimo tai salarakas.
Myös vuonna 2012 julkaistu niin kutsuttu ”Jeesuksen vaimon evankeliumi” vaikuttaa viittaavan Magdalan Mariaan Jeesuksen vaimona.
Rosonajoki

Rosonajoki (ven. Ро́ссонь, Rosson) on Narvanjoen suun ja Laukaanjoen yhdistävä joki Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Sen pituus on 26 kilometriä.
Joki on syntynyt jääkauden loppuvaiheessa Narvajoen uomaksi. Sen suunta vaihtelee. Narvajoen ollessa korkealla Rosonajoki virtaa Laukaanjokeen ja vastaavasti Laukaanjoen tulviessa virtaus kääntyy Narvajokeen.
Rosonajoen varsilla on asunut ortodoksisia inkerikkoja ja luterilaisia inkerinsuomalaisia. Tarton rauhan jälkeen osa alueesta kuului Viron Inkeriiin.
OTRS

OTRS (engl. Open-source Ticket Request System) on lyhenne ilmaiselle, avoimeen lähdekoodiin (Open source) perustuvalle lupien pyytämisjärjestelmälle. Se on osa saksalaisen, linux-ytimeen pohjautuviin ratkaisuihin keskittyvän, voittoa tuottamattoman, vuonna 2003 perustetun Open Source Business Alliance -yhteenliittymän tuottamia ohjelmistoja. 
Käytännössä esimerkiksi Wikipediassa tai Wikimedia Commons -tiedostopalvelussa järjestelmä tarkoittaa, että vapaaehtoiset käyttäjät tarkastavat kuvien käyttöön saatuja lupia.
Charles Townshend (kenraali)

Sir Charles Vere Ferrers Townshend (21. helmikuuta 1861 – 18. toukokuuta 1924 Pariisi) oli brittiläinen kenraali, joka komensi ensimmäisen maailmansodan aikana Mesopotamiassa brittiläisiä joukkoja, jotka jäivät talvella 1915–1916 loukkuun piiritettyyn Kutin linnoitukseen.
Townshend valmistui upseeriksi 1881 ja hän osallistui vuosien 1883–1885 ja 1896–1898 Sudanin sotaretkiin. Vuonna 1895 luoteis-Intiassa käydyn rajasodan aikana hän komensi brittijoukkoja, jotka pitivät hallussaan piiritettyä Chitralin linnoitusta aina apujoukkojen saapumiseen asti. Townshend taisteli myös buurisodassa. Vuonna 1911 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Maailmansodan alettua Townshend nimitettiin huhtikuussa 1915 Mesopotamiaan sijoitetun kuudennen intialaisen divisioonan komentajaksi. Hän valtasi nopeasti Amaran ja voitti turkkilaiset Es Sinnissä, joten hänen esimiehensä John Nixon määräsi hänet etenemään Tigris-joen vartta pitkin kohti Bagdadia. Townshend lähti etenemään Qurnasta marraskuun 1915 alussa, mutta kärsittyään tappion Ktesifonin taistelussa 22.–24. marraskuuta hän joutui perääntymään Kut-el-Amaraan. Turkkilaiset piirittivät Townshendin joukot sinne 8. joulukuuta. Kun turkkilaiset marsalkka Colmar von der Goltzin johtamina löivät Kutia vapauttamaan lähetetyt apujoukot, Townshendin oli antauduttava 29. huhtikuuta 1916.
Townshend joutui olemaan seuraavat kaksi ja puoli vuotta sotavankina Konstantinopolissa. Häntä kohdeltiin hyvin ja hän eli mukavasti, mutta hänen joukoistaan kaksi kolmasosaa kuoli riutuessaan vankileirillä. Tämän seurauksena hänen maineensa kärsi sodan jälkeen. Townshend auttoi lokakuussa 1918 ympärysvaltojen ja Turkin välisen aselevon ehtojen neuvottelussa. Hän julkaisi 1920 muistelmakirjan My campaign in Mesopotamia ja toimi 1920–1922 parlamentin alahuoneen jäsenenä.