Matteo Pietroniro

Pelityyli

Pelicansin kotisivujen henkilökuvan mukaan Pietronirossa on pelaajatyypiltään paljon klassista pohjoisamerikkalaista, jolla kova kamppailumentaliteetti tulee selkärangasta. Hän luonnehtii henkilökuvassa itsestään näin:

»Kuvailisin itseäni kahden suunnan puolustajaksi. Tykkään lähteä tukemaan hyökkäyksiä, toimittaa kiekkoa maalille, mutta myös pelata kovaa. En pelkää ottaa mustelmia joukkueen hyväksi. Puolustan aina joukkuekavereitani, ja välillä rapatessa roiskuu, mistä myös isot jäähyminuutit johtuvat.» 
Pelicansin urheilutoimenjohtaja Janne Laukkasen mukaan Pietroniro pystyy tekemään tulosta hyökkäyspäässä, mutta osaa olla myös erittäin inhottava pelaaja puolustuspäässä. Laukkasen mukaan hän on pelaaja, josta omat tykkäävät, mutta vastustajat vihaavat.

Ura

Pietroniro syntyi Yhdysvalloissa Idahon Boisessa, kun hänen isänsä Marco pelasi WCHL-liigaa Idaho Steelheadsissa. Matteo aloitti jääkiekkoilun 3-vuotiaana. Hän muutti perheineen 14-vuotiaana Kanadaan, kun Marco siirtyi valmentamaan QMJHL-junioriliigan Val-d’Or Foreursia. Matteo pelasi kaudella 2013–2014 Québecin paikallisia juniorisarjoja Amos Forestiersin joukkueessa, kunnes Blainville-Boisbriand Armada varasi hänet 66. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2014. Pietroniro pelasi kauden 2014–2015 vielä suurimmaksi osaksi Québecin paikallisia juniorisarjoja Jonquière Élitesin joukkueessa. Hän pelasi Armadassa kymmenen runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden yhden maalin.
Elokuussa 2015 Blainville-Boisbriand Armada kauppasi Pietroniron ja kesän 2017 kolmannen kierroksen varausvuoron Baie-Comeau Drakkariin vaihdossa puolustaja Skylar Strumasiin ja kesän 2016 seitsemännen kierroksen varausvuoroon. Drakkarin päävalmentajana toimi Matteon isä Marco Pietroniro. Matteo Pietroniron varsinainen tulokaskausi 2015–2016 toi 68 runkosarjaottelussa tehot 9+17=26, joilla hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies ja eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2015–2016 Pietroniro oli kuudella osumallaan Drakkarin eniten maaleja tehnyt puolustaja Samuel Thibaultin kanssa.
Kaudeksi 2017–2018 Pietroniro siirtyi varaamattomana pelaajana ns. "tender-sopimuksella" USHL-junioriliigan Chicago Steeliin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Pietroniro oli yhdeksällä osumallaan Steelin eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän jakoi myös 138 minuutillaan koko liigan jäähypörssin kuudennen sijan Tri-City Stormin Chase McLanen kanssa. Kesällä 2018 NHL-varaamaton Pietroniro osallistui Florida Panthersin kehitysleirille. Kaudella 2018–2019 hän nousi Steelin kapteeniksi. Pietroniro oli tehoilla 18+31=49 Steelin tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Hän sijoittui koko USHL:n puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Pietroniro jakoi myös kahdeksalla syöttöpisteellään koko pudotuspelien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Robert Mastrosimonen ja Muskegon Lumberjacksin Bobby Lynchin kanssa. Hän eteni Steelin kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Sioux Falls Stampede otteluvoitoin 3–0. Pietroniro valittiin kauden päätteeksi USHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Pietroniro siirtyi kaudeksi 2019–2020 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Hän pelasi alkukaudella sopeutumisen vuoksi myös Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa mm. Suomen Cupin otteluita.

Muuta

Pietronirolla on neljä veljeä. Matteon isoveljet Phil ja Chad Pietroniro pelaavat puolustajina Italian Serie A:n A&O Asiagossa. Heistä Phil on pelannut myös Italian maajoukkueessa. Hänen pikkuveljistään Kris pelaa hyökkääjänä USHL-junioriliigaa Chicago Steelissa ja Massimo pelasi kaudella 2018–2019 hyökkääjänä Bishop's College Schoolin high school -joukkueessa. Veljesten kanadalais-italialainen isä Marco Pietroniro pelasi omalla urallaan hyökkääjänä Italiassa ja Pohjois-Amerikan alemmissa sarjoissa. Hän on sittemmin luonut uraa valmennus- ja seurajohtotehtävissä. Marco toimii nykyään Bishop's College Schoolin high school -joukkueen päävalmentajana.