google/wiki40b huggingface dataset:
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2017

Aika-ajo

Paalupaikalle ajoi viidennen kerran peräkkäin Charles Leclerc. Toiseksi ajoi Sérgio Sette Câmara, mutta hänet hylättiin liian vähäisen polttoaineen takia. Näin ollen toiseksi nousi Antonio Fuoco ja kolmanneksi Alexander Albon.

1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 40 kierrosta)

Nyck de Vries sammutti autonsa lämmittelykierroksella lähtöruutuun, ja joutui starttaamaan kilpailuun varikolta. De Vriesin lähtöruutu olisi ollut kuudes. Leclerc ampaisi paalupaikalta kärkeen, Fuoco toisena, Albon kolmantena ja Nobuharu Matsushita neljäntenä. Kierroksella 6 Norman Naton auto hyytyi radan varteen. Luca Ghiotto sammutti autonsa varikkosuoralle, pystyen kuitenkin palaamaan takaisin kilpailuun.
Leclerc piti kärkipaikkansa kilpailun loppuun asti, mutta kahdeksannesta ruudusta kilpailuun lähtenyt Nicholas Latifi nousi toiseksi. Fuoco oli maalissa kolmas. Oliver Rowland nousi neljänneksi. Alexander Albon oli viides ja Nobuharu Matsushita kuudes.

2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 28 kierrosta)

Artjom Markelov lähti kilpailuun paalupaikalta. Toisesta ruudusta lähtenyt Ralph Boschung sammutti autonsa ruutuun, ja viimeisestä ruudusta lähtenyt Raffaele Marciello törmäsi häneen. Ensimmäisessä mutkassa Fuoco ja Matsushita osuivat ja Matsushita tippui viimeiseksi. Toisessa mutkassa Sean Gelael pyörähti, mutta pystyi jatkamaan matkaansa. Marciello joutui keskeyttämään ja turva-auto tuli radalle. Boschung onnistui jatkamaan matkaansa, mutta joutui myös myöhemmässä vaiheessa keskeyttämään kilpailunsa. Nabil Jeffri sammutti autonsa myös lähtöruudukkoon, mutta pääsi kuitenkin mukaan kilpailuun.
Neljän kierroksen jälkeen turva-auto kaartoi varikolle ja kilpailu jatkui Markelovin johtaessa, Albon toisena ja Rowland kolmantena. Fuoco yritti Rowlandista ohitusta mutkaan 3, mutta ei onnistunut. Siinä samassa Charles Leclerc osui Fuocon takapyörään pyörätäen radan sivuun ja keskeyttäen kilpailunsa. Virtuaalinen turva-auto tuli radalle. Sen jälkeen Nyck de Vries yritti ohittaa mutkassa 3, sekä Luca Ghioton, että Gustav Maljan - he menivät kolmerinnan mutkaan, jolloin Malja ja Ghiotto kolaroivat, ja Malja joutui käymään varikolla. Ghiotto pystyi pitämään de Vriesin takanaan.
Viimeisillä kierroksilla de Vries kolaroi Robert Vișoiun kanssa samassa mutkassa, ja molemmat joutuivat keskeyttämään. Artjom Markelov voitti, Alexander Albon oli toinen ja Oliver Rowland kolmas.
Nina Luukkainen

Nina Johanna Luukkainen (o.s. Koivumäki, s. 23. heinäkuuta 1985 Pori) on suomalainen kilpajudoka. Hänen sarjansa oli 57 kg ja vyöarvonsa 2. dan. Luukkainen edusti Tampereen Judoa ja häntä valmensi Tapio Mäntymäki.
Tampereella asuva Luukkainen aloitti judon harrastamisen kuusivuotiaana. Hän saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden Euroopan nuorten olympiapäivillä vuonna 2001. Seuraavana vuonna hän sai alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa ja vuonna 2004 samassa ikäluokassa EM-pronssia. Vuonna 2006 hän saavutti EM-hopeaa alle 23-vuotiaiden sarjassa.
Aikuisten arvokilpailuissa Luukkainen sijoittui viidenneksi sekä Tampereen EM-kilpailuissa 2006 että Rio de Janeiron MM-kisoissa 2007. Maailmancup-kilpailuissa hän oli toinen Tallinnassa maaliskuussa 2006 ja Hampurissa helmikuussa 2008. Hän edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008. Hävittyään avausottelunsa Xu Yanille hän jatkoi keräilyotteluissa, joista voitti ensimmäisen, mutta hävisi toisen pudoten jatkosta .
Luukkainen on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2002, 2004, 2005, 2007 ja 2008. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 2009.
Luukkainen lopetti uransa vuonna 2009.
Osmanien lippu

Osmanien lippu oli Osmanien valtakunnassa käytetty lippu. Lippuja oli käytössä useammanlaisia.
Ottomaanien tunnusväri oli punainen ja lippuun sijoitettiin Konstantinopolin vanha tunnus, kuunsirppi. Sultaani Selim III lisäsi lippuun 1793 myös kahdeksansakaraisen tähden. Vuosina 1793–1844 käytössä olleessa osmanilaivaston lipussa oli punainen tausta, keskellä sirppikuu ja sen sisällä kahdeksansakarainen tähti. Usein imperiumissa käytettiin myös islamin vihreitä tai ottomaanien punaisia lippuja, joissa oli kolme kuunsirppiä. Myös viisisakarainen versio on todennettu valokuvista.
Nykyinen Turkin lippu on johdettu kyseisestä lipusta sillä erolla, että Turkin lipussa käytetään viisisakaraista tähteä.
Kellarikrouvi

Kellarikrouvi oli vuoden 2014 lopussa toimintansa lopettanutravintola, joka toimi kahdessa kerroksessa Helsingin keskustassa kansallisromanttis–jugendtyylisessä entisessä Lääkäreiden talossa Kasarmitorin kulmalla. Alakerran ravintolassa tiiliholvien kattama ravintolatila oli L-kirjaimen muotoinen, katutason ravintola oli bistrotyylinen. Ravintolassa oli lisäksi kaksi kabinettia. Kellarikrouvi kuului 1965–1991 Alkon omistamalle Kantaravintoloille, sitten saman konsernin Arctialle vuoteen 1997 saakka ja loppuvuosina Royal Ravintoloille.
Kellarikrouvi perustettiin Fabianinkatu 17:ään vuonna 1965. Yhdysvaltain entinen presidentti Bill Clinton on muistellut käyneensä ravintolassa vierailessaan nuorena opiskelijana Helsingissä. Vuoteen 1979 asti Yleisradion vanha radiotalo sijaitsi Kellarikrouvin naapurissa Fabianinkatu 15:ssä, ja ravintola tunnettiinkin yleläisten kantapaikkana lempinimeltään ”Studio 10” vielä pitkään yleläisten siirryttyä Töölön Kesäkadulle ja Pasilaan.
Ravintolan lopetettua toimintansa sen tiloissa jatkaa ravintola The Cock, joka myös kuuluu Royal Ravintoloihin
Zemidjan

Zemidjan (tai zem) on eräänlainen taksi Beninissä, Länsi-Afrikassa. Zemidjanit ovat moottoripyöriä, jotka kuljettavat matkustajia kaupungeissa ja kylissä. 
Eniten niitä on maan suurimmassa kaupungissa Cotonoussa, jossa niitä on arviolta noin 72 000. Cotonoun kaupungissa zemidjanit saavat kuljettaa vain yhtä matkustajaa, mutta muissa kaupungeissa saattaa moottoripyörän satulassa olla useita matkustajia. 
Hinnat ovat neuvoteltavissa. Kuljettajien puvut ovat värikoodatut kaupungin mukaan ja heidän rekisteröintinumeronsa ovat selässä. Nimi juontuu Fon-kielestä , jossa zémidjan tarkoittaa "vie minut sinne nopeasti" tai "ota minut nopeasti".
Zemidjania on tapana kutsua "kekenoksi". Fonin kielestä johdettu sana 'Keke' on moottoripyörä ja 'no' tarkoittaa 'omistaja': Kekeno tarkoittaa siis kirjaimellisesti  'moottoripyörän omistaja'. Vapaa zemidjan pysähtyy yleensä kohdalle, ja  matkustaja ja kuljettaja neuvottelevat matkan hinnasta, joka riippuu lopullisesta määränpäästä. Vähimmäismäärä on 100 FCFA.Noustessa moottoripyörän selkään on varottava, että kuuma pakoputki ei polta jalkaa. 
Nelson Roubertin ohjaama elokuvassa nimeltä Dreamcycles  kuvattiin kekenoseja Tevisodji puistossa.
M/T Stena Natalita

Käyttöhistoria

14. syyskuuta 2000 laivan köli laskettiin. 27. joulukuuta 2000 alus laskettiin vesille. 25. toukokuuta 2001 vastavalmistunut alus luovutettiin Stena Ugland Shuttle Tank III:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Caymansaarten lipun alle. Huhtikuussa 2005 laiva rekisteröitiin Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau.
Nykyisin Stena Natalitaa isännöi norjalainen Teekay Marine Services.
Yokosukan laivastoarsenaali

Yokosukan laivastoarsenaali (jap. 横須賀海軍工廠, Yokosuka Kaigun Kōshō) oli yksi neljästä keisarillisen Japanin laivaston hallinnoimasta telakalla varustetusta laivastotukikohdasta. Tukikohta sijaitsi Yokosukassa Kanagawan prefektuurissa Tokionlahden rannalla Jokohaman eteläpuolella.
Raimo Kettunen

Raimo Kettunen (s. 16. huhtikuuta 1946 Sonkajärvi) on suomalainen sairaalalääkäri ja suomalaisen kardiologian pioneeri.Suomen sisätautilääkärien yhdistys myönsi hänelle Pro Medicina Interna -palkinnon vuonna 2009 tunnustukseksi merkittävästä toiminnasta sisätautien alalla.
King’s Singers ja Valkeat yöt

King’s Singers ja Valkeat yöt (engl. King’s Singers and White Nights) on musiikkipitoinen televisiodokumentti maailmankuulusta englantilaisesta a cappella -lauluyhtyeestä King’s Singers. Lauluyhtye teki kesällä 1994 kiertueen Tallinnaan, Helsinkiin, Hollolaan ja Lahteen. Yleisradion TV-tuottajat Aarno Cronvall ja Erkki Pohjanheimo seurasivat kuvausryhmän kanssa lauluyhtyeen matkaa ja konsertteja.
Ohjelmassa kuvataan lauluyhtyeen saapumista Tallinnan lentokentälle, vastaanottoseremonioita, lehdistötilaisuutta ja yhtyeen harjoituksia muun muassa virolaisen säveltäjä Veljo Tormisin kanssa. Välillä yhtye rentoutuu pelaamalla jalkapalloa. Tallinnan konsertista on mukana muutama laulu. King’s Singers käy myös Tallinnan laululavalla. Matka jatkuu M/S Georg Otsilla Helsinkiin. Laivalla yhtye harjoittelee, joutuu naisten tansseihin ja pohtii juuri itsenäistyneen Viron tilannetta. Helsingissä King’s Singers pitää Sibelius-Akatemiassa mestariluokan. Sitten ovat vuorossa harjoitukset Hollolan vanhassa kirkossa, rentouttava kalastusretki, konsertti ja karonkka. Lahdessa King’s Singers laulaa Lahden Kansainvälisen Urkuviikon konsertissa Ristinkirkossa. Dokumentti päättyy rapujuhliin Alasenjärven rannalla. Laulajien kanssa tehtyjen haastattelujen teemoja ovat lauluyhtyeen synty, laulajien ja ohjelmiston valinta, yhdessäolo sekä pitkien ja eri puolille maailmaa ulottuvien kiertuematkojen rasittavuus ja perhe-elämä.
King’s Singers ja Valkeat yöt on TV1:n Kansainvälisen musiikin ja englantilaisen IMG Artists Europe -yhtiön  yhteistuotantoa. Ensilähetys oli Yle TV1 -kanavalla 27. joulukuuta 1994. Ohjelman kesto on 54 minuuttia ja 15 sekuntia.
Fosgeniitti

Fosgeniitti Pb₂(CO₃)Cl₂ on mineraali, joka kuuluu karbonaattimineraalien ryhmään. Se on melko harvinaista, ja sen kiderakenne on kaunis ja juuri siksi se on keräilijöiden arvostama. Nimensä fosgeniitti on saanut siitä, että se sisältää hiiltä, klooria ja happea, joita myös fosgeeni sisältää. Fosgeniittia on käytetty jauhettuna muun muassa muinaisessa Egyptissä kosmetiikassa

Kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet

Mineraalin kidejärjestelmä tetragoninen. Fosgeniitin kovuus on 2,5–3 Mohsin asteikolla. Tämä tarkoittaa sitä, että fosgeniitti ei ole kovin kovaa, ja sitä saa naarmutettua posliinikolikolla. Sen ominaispaino on 6–6,3.

Alkuperä

Fosgeniittia syntyy, kun muut lyijyä sisältävät mineraalit muuttuvat toisiksi mineraaleiksi. Tämän vuoksi fosgeniitti on niin sanottu toissijainen mineraali. Tavanomaisesti fosgeniittia löytyy muiden lyijymineraalien, kuten anglesiitin kanssa. Fosgeniittia voi esiintyä hyvinkin suurina kiteinä, ja esimerkiksi Sardiniasta on löydetty jopa 45 kg:n massaisia kiteitä.

Ominaispiirteet

Fosgeniittilla on useita värimuotoja. Sen tunnusomaisimmat värimuodot ovat valkoinen, meripihkankeltainen sekä ruskea. Se on selvästi lohkeava. Fosgeniitin hohto on adamanttinen ja se fluoresoi keltaista valoa. On myös mahdollista, että fosgeniitti hohtaa UV-valossa. Koska fosgeniitin lyijypitoisuus on 76 %, se on myrkyllistä.
Maccabi Tel Aviv BC

Historia

Emäseura Maccabi Tel Aviv aloitti koripallotoiminnan 1930-luvulla ennen kuin Ligat HaAl oli perustettu. Kun Israelin koripalloliiga perustettiin vuonna 1954, voitti Maccabi ensimmäisen mestaruutensa. Vuonna 1958 joukkue lähti pelaamaan kansainvälisiä pelejä ja ensimmäinen Euroopan mestaruus tuli vuonna 1977. Pienoista symboliikkaa oli myös ilmassa, kun Maccabi voitti semifinaaleissa CSKA Moskovan. Kylmän sodan aikana Neuvostoliitto oli nimittäin nimittänyt Israelia vihollisekseen, jonka takia voitto CSKA:sta oli voitto koko Israelille. Seuraava suurempi mestaruus tuli 1980, kun seura voitti Intercontinental Cupin. Kaudella 1980–1981 Maccabi voitti Euroopan mestaruuden uudestaan.
1990-lukua voidaan pitää eräänlaisena pimeänä aikana seuralle, sillä seuran yli 20 vuoden mestaruusputki katkesi kun Hapoel Galil Elyon voitti Israelin mestaruuden vuonna 1993. Maccabi onnistui ainoastaan kertaalleen menemään neljän parhaan joukkoon Euroliigassa.
2000-luvulla Maccabi palasi Euroopan kirkkaimpaan eliittiin voittamalla Euroopan mestaruuden vuosina 2001, 2004 ja 2005. Euroliigan-kausi 2008–2009 oli seuralta taas vaisu, sillä se sijoittui ainoastaan 16 parhaan joukkoon. Toisaalta se palasi Israelin liigassa voittojen tielle.
Oikea sektori

Äärioikeistolaisten ryhmien liitto

Oikea sektori oli aiemmin löyhästi järjestäytynyt äärioikeistolaisten ryhmien liitto. Sillä oli ratkaiseva rooli Kiovan mielenosoituksissa 2013-2014. Mielenosoituksissa oli nuoria miehiä eri äärioikeistolaisista järjestöistä; he käyttivät naamioita, kypäriä ja erilaisia astaloita väkivaltaisissa yhteenotoissa mellakkapoliisi Berkutin kanssa. Venäjä rinnasti järjestöä natseihin.
Järjestön johtohahmoihin kuulunut, etsintäkuulutettu Oleksandr Muzytško sai surmansa laukaustenvaihdossa poliisin kanssa maaliskuussa 2014. Samassa kuussa Venäjä antoi järjestön johtajasta Dmytro Jarošista kansainvälisen etsinkuulutuksen terrorismin ja ekstremismin takia.

Puolueeksi, syksyn 2014 parlamenttivaalit

Järjestö rekisteröitiin poliittiseksi puolueeksi toukokuussa 2014. Se sai syksyn 2014 ylimääräissä parlamenttivaaleissa 1,80 prosentin kannatuksen valtakunnallisesti annetuista äänistä (284 943 ääntä), mikä ei riittänyt valtakunnallinen 5 prosentin äänikynnyksen takia parlamenttipaikkoihin. Vaalipiirikohtaisten äänten perusteella puoluejohtaja Dmytro Jaroš valittiin kuitenkin Ukrainan parlamenttiin hänen voitettuaan paikan yhdestä Dnipropetrovskin alueen vaalipiiristä.
Strofylián metsä

Strofylián metsä (kreik. Δάσος Στροφυλιάς, Dásos Strofyliás) on suojeltu metsä Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa Kreikassa. Se on osa Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuistoa ja Natura 2000 -aluetta.
Metsä sijaitsee Dytikí Achaḯan kunnassa Akhaian alueyksikössä rannikkokaistaleella, jota rajaa länsipuolella Joonianmeri ja Kalógrian hiekkadyyniranta, ja itäpuolella Prókopos- ja Lámia-järvet kosteikkoineen. Metsän pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 14 kilometriä, leveys itä-länsisuunnassa keskimäärin noin 1,25 kilometriä ja pinta-ala noin 22 neliökilometriä.
Metsän tärkeimmät puulajit ovat pinja (Pinus pinea), johon paikan kreikankielinen nimi viittaa, sekä alepponmänty (Pinus halepensis) ja tammi (Quercus robur). Metsä ja sen ympäristö ovat merkittävää lintualuetta, ja lajistoon kuuluu muun muassa kuningaskalastajia, pöllöjä ja nokikanoja. Alueella elää myös muun muassa kilpikonnia, kettuja, siilejä, sakaaleja ja saukkoja.
Brother Industries

Brother Industries, Ltd., tai pelkästään Brother, on japanilainen elektroniikka-alan yritys. Yrityksen pääkonttori on Nagoyassa Japanissa, ja 16 tuotantolaitosta sekä 51 myyntitoimistoa 44 eri maassa. Yrityksen tuotteisiin kuuluvat mm. erilaiset tulostimet, kirjoituskoneet ja ompelukoneet. Yritys on perustettu 1908.
Harry Potter ja puoliverinen prinssi (videopeli)

Juoni

Pelissä palataan takaisin Tylypahkaan auttamaan Harry Potteria selviämään kuudennen opiskeluvuotensa raskaista koitoksista, kuten velhojen kaksintaisteluista, vaikeista oppitunneista ja huispauksen mestaruuskisoista. Potterin verivihollinen Voldemort kiristää jatkuvasti otettaan niin jästien kuin velhojenkin maailmasta, eikä Tylypahka ole enää se turvapaikka mikä se on joskus ollut. Linna itsessään alkaa jo olla vaarallinen, mutta Albus Dumbledore keskittyy vain Harryn valmentamiseen viimeistä taistelua varten.
Atte Laitila

Atte Laitila, oik. August Laitila (13. joulukuuta 1893 Leppävirta – 5. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Henkilöhistoria

Atte Laitilan vanhemmat olivat maanviljelijä Aapeli Laitila ja Gustava Hoffren. Hänen puolisonsa oli Ingeborg Anna Margareeta o.s. Hackzell, josta hän erosi. Laitila kävi kauppakoulun, ennen kuin harjoitti taideopintoja. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1918, minkä jälkeen hän lähti jatkamaan opintojaan ulkomaille: Dresden, Saksa 1919–1920, Académie André Lhote, Pariisi, Ranska 1923 ja 1927–1929, Academia Espanola de Bellas Artes, Rooma, Italia 1924–1925.

Taiteellinen tuotanto

Alkujaan taiteilijana moderni ja kubismivoittoinen Laitila, jonka teoksia oli ensi kerran  esillä näyttelyssä 1916, maalasi useita satoja muotokuvia. Niitä ovat muun muassa kirjastoneuvos Helle Kannilan (1946) muotokuva, joka on Suomen kirjastomuseossa, ja soveltavan fysiikan professori Jarl A. Wasastjernan muotokuva (1947), joka on Helsingin yliopiston museon kokoelmissa.
Grito de Dolores

El Grito de Dolores viittaa syyskuun 16. Päivään vuonna 1810, jolloin Miguel Hidalgo ja muut Meksikon itsenäisyysmieliset päättivät nousta kapinaan Espanjan imperiumia vastaan, kun Napoleon Bonaparten veli Joseph Bonaparte oli asetettu valtaan.
Hidalgo ryntäsi Doloresin kirkkoon 16.9.1810, jossa hän soitti kirkonkelloja ja kutsui seurakuntalaiset koolle. Hidalgo vetosi erityisesti intiaaneihin ja mestitseihin kutsuen heitä kapinaan espanjalaista riistoa vastaan. Hän määräsi Doloresin espanjalaisasukkaat pidätettäviksi. Kapinasta tuli verinen hallitsemattomien joukkojen hyökätessä espanjalaisia vastaan. Kapina laajeni lopulta sodaksi Espanjaa vastaan, jonka lopputuloksena Meksiko itsenäistyi. 16.9 vakiintui sittemmin Meksikon itsenäisyyspäiväksi. Hidalgon itsenäisyysjulistusta muistellaan Meksikossa joka vuosi 15.9 Meksikon presidentin soittaessa kelloja ja muistellen Meksikon itsenäisyyssodassa kuolleita.
Miamin ePrix 2015

Aika-ajot

Jokainen kuljettaja oli arvottu yhteen neljästä aika-ajo ryhmästä. Jokaisella aika-ajo ryhmällä oli 10 minuuttia aikaa radalla ja tämän aikana heidän tarkoitus oli ajaa mahdollisimman nopea aika.
Jean-Eric Vergne ajoi paalupaikalle.

Kilpailu

Kilpailun voitti Nicolas Prost.
Uolevi Manninen

Urheilu-ura

Manninen aloitti koripalloilun kotipaikkakuntansa Äänekosken Urheilijoissa. SM-sarjassa Manninen pelasi 12 kautta ja 216 ottelua seuroinaan Helsingin Ilves, Helsingin NMKY ja Tapion Honka. Hän oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa, joka osallistui Tokion 1964 olympialaisiin ja sijoittui Suomessa järjestetyissä EM-kisoissa 1967 kuudenneksi. Manninen oli 202 senttimetrin pituudellaan Suomen kaikkien aikojen pisin olympiaurheilija, kunnes vuonna 2008 Suomea edusti Pekingin olympialaisissa eteläafrikkalaissyntyinen Frantz Kruger. EM-kisoihin hän osallistui yhteensä neljä kertaa ja voitti PM-kultaa kolmesti ja Tapion Honkaa edustaen myös Suomen mestaruuden kolmesti. Maaotteluissa hän pelasi 106 kertaa.

Ura liike-elämässä

Koripallouransa jälkeen Manninen toimi Kalle Anttila Oy:n toimitusjohtajana 1976–1993 ja Tukkukauppojen Oy:n (myöhemmin Tuko Oy) konsernijohtajana 1993–1996.
Garth Brooks

Troyal Garth Brooks (s. 7. helmikuuta 1962 Tulsa, Oklahoma) on
yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lauluntekijä. Brooksin albumeja on myyty hänen 1980-luvun lopulla alkaneen uransa aikana Yhdysvalloissa yli 135 miljoonaa kappaletta.
Brooks on voittanut muun muassa kaksi Grammy-palkintoa, 17 American Music Award -palkintoa ja 36 Billboard Music Award -palkintoa. American Music Awards nimesi Brooksin "vuosikymmenen artistiksi" vuonna 2000.
Brooks lopetti uransa huipulla vuonna 2001 ja muutti takaisin Oklahomaan kasvattamaan lapsiaan. Hän teki paluun ja julkaisi uuden studioalbuminsa Man Against Machine vuonna 2014. Hän lähti levyn julkaisun myötä myös uudelle maailmankiertueelle.
Tamara Todevska

Nuoruus

Tamara Todevska syntyi Skopjessa. Hänet kasvatettiin musikaaliseen perheeseen. Hänen isänsä Velko Todevski on pohjoismakedonialainen opettaja musiikkikoulussa ja hänen äitinsä Branka Todevska on bosnianserbialainen oopperalaulaja. Tamaran äiti vaikutti tämän matalaan, oopperatyyliseen lauluääneen.
Tamaran isosisko on nimeltään Tijana Dapčević.

Ura

Tamaran ensimmäinen kappale, jonka hän julkaisi vuonna 1997 siskonsa Tijanan kanssa oli nimeltään "Igra luda" (Hullu peli). Hän nousi ensimmäistä kertaa kuuluisuuteen vuonna 2003, jolloin hän lauloi kappaleen "1003" montenegrolaisessa Sunčane Skale -festivaalissa, sijoittuen toiseksi.

"Sino"

Vuonna 2005 Tamaran ensimmäinen albumi nimeltä Sino (suom. Sininen) julkaisitiin. Albumin tuottaja ja säveltäjä on Aleksandar Masevski, jonka kanssa Tamara on tehnyt yhteistyötä vuodesta 2004 lähtien. Joitakin hittejä albumista ovat: "Sino", "Molci, molci" (feat. Ronin), "A, shto ako?", "Ljubovna prikazna" (feat. Ugro), "Najverni prijateli", "Ljubi, ljubi" (duetto Tunan kandds) sekä "Shetaj".

Nacionalen Eurosong 2007

Tamara oli menestyksekäs Pohjois-Makedonian vuoden 2007 euroviisukarsinnoissa. Kilpailussa hän sai 105 pistettä ja sijoittui toiseksi kappaleellaan  "Kazi Koj Si Ti" (suom. Kerro minulle, kuka olet)

Skopje Fest 2008 ja Eurovision laulukilpailu 2008

Helmikuussa 2008 Tamara voitti Skopje Fest 2008 -kilpailun kappaleella "Vo ime na ljubovta" yhdessä Vrčakin ja Adrianin kanssa. Kappaleessa käytettiin kuutta kieltä: makedoniaa, englantia, serbiaa, turkkia, venäjää ja albaniaa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Dejan Milićević. Tamara, Vrčak ja Adrian esiintyivät kilpailun toisessa semifinaalissa numerolla 18. He lauloivat englanninkielisen version kappaleestaan nimeltä "Let Me Love You" ja sijoittuivat kymmenenneksi. Raatien päätöksestä he eivät päässeet finaaliin asti.

Eurovision laulukilpailu 2019

25. tammikuuta 2019 ilmoitettiin, että Tamara edustaa uudelleen Pohjois-Makedoniaa vuoden 2019 Euroviisuissa, Tel Avivissa.

Yksityiselämä

27. kesäkuuta 2015 Tamara meni naimisiin entisen jalkapalloilijan Aleksandar Dimitrovskin kanssa. Heillä on tytär nimeltä Hana ja poika nimeltä Daren.
Éric Roy

Ura pelaajana

Roy aloitti uransa OGC Nicen keskikenttäpelaajana 1988 debytoiden Division 1:ssä saman vuoden marraskuussa. Hän edusti rivieralaisseuraa neljän kauden ajan pelaten 86 liigaottelua. Yhden Sporting Toulon Varissa vietetyn kauden jälkeen Roy liittyi 1993 Olympique Lyonnais'n joukkueeseen ja oli keskeisessä roolissa joukkueen raivatessa tietä kohti Ranskan eliittiä. Lyonissa Roy juhli mestaruushopeaa 1995 ja Coupe de la Liguen hopeaa 1996.
Lyonista Roy siirtyi 1996 Olympique Marseilleen. Pääsarjatasolle palanneen seuran paidassa Roy uurasti kolme kautta ja pääsi lähimmäksi mestaruutta kaudella 1998–1999, kun OM oli liigassa hopealla. Kyseisen kauden jälkeen Roy siirtyi Sunderlandiin, jossa pelasi 27 valioliigaottelua. 
Tammikuussa 2001 Roy palasi takaisin Ranskaan liittyen ESTAC Troyes'n joukkueeseen. Hän pelasi kevätkaudella seurassa vain kuusi ottelua ja vaihtoi kesällä maisemaa siirtyen espanjalaiseen Rayo Vallecanoon. Peliaika Primera Divisiónissa jäi kuitenkin vähälle ja kauden jälkeen hän palasi takaisin kotimaahansa kasvattajaseuraansa OGC Niceen. Roy lopetti pelaajauransa nizzalaisseurassa 2004.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Roy on toiminut OGC Nicen organisaatiossa urheilutoimenjohtajana vuodesta 2009 lähtien. Lisäksi hän on toiminut televisiokanava Direct 8:n asiantuntijana. Maaliskuussa 2010 hänet nimitettiin yhdessä René Marsiglian ja Frédéric Giorian kanssa vastaamaan seuran edustusjoukkueen valmennuksesta Didier Ollé-Nicollen potkujen jälkeen.  Royn johdolla OGC Nice säilytti paikkansa pääsarjassa. Kauden jälkeen hänen sopimustaan jatkettiin kauden 2010–2011 loppuun.  Kausi 2011–2012 lähti Royn suojattien osalta huonosti käyntiin. Marraskuun puolivälissä seurajohto siirsi Royn päävalmentajan paikalta seuran general manageriksi.
Lightning to the Nations

”Am I Evil?”

”Am I Evil?” on levyn kenties tunnetuin kappale, ja sitä pidetään todellisena mestariteoksena koko NWOBHM-genressä. Se on suosittu myös yhtyeen fanien keskuudessa ja kenties yhtyeen tunnetuin kappale. Kappale kertoo lapsesta, jonka äiti on poltettu elävältä noitavainon uhrina. Kun hän kasvaa aikuiseksi, hän lähtee kostamaan äitinsä tappaneille ihmisille.
Kappale on melko monimutkainen ja se jakautuu neljään osaan: hidas ja painostava, monumentaalinen intro on Gustav Holstin innoittama, ja se jatkuu Brian Tatlerin tapping-tekniikalla soittamaan sooloon. Tämän jälkeen kappale jatkuu normaaleilla heavy metal -riffeillä ja päättyy niin ikään kitarasoolo-osuuksilla.
Julian Skrjabin

Julian Skrjabin (12. helmikuuta 1908 – 22. kesäkuuta 1919) oli venäläisen säveltäjä Aleksandr Skrjabinin poika, joka itsekin sävelsi ja soitti pianoa.
Julian syntyi Aleksandr Skrjabinin ja hänen toisen vaimonsa Tatjana Fjodorovna de Schloezerin toiseksi lapseksi vuonna 1908. Hän oli isänsä kuollessa seitsemänvuotias. Tämän jälkeen hän asui äitinsä kanssa ensin Moskovassa ja sitten Irpenissä lähellä Kiovaa. Pianonsoiton alkeet Julian oli oppinut isältään.
Säveltäjänalku hukkui yksitoistavuotiaana kesällä 1919 Dnepriin. Klassisen musiikin levymerkki Naxos on julkaissut eräällä Skrjabin-kokoelmallaan neljä Julian Skrjabinin säveltämää preludia.