google/wiki40b huggingface dataset:
Pieni Suuri Seikkailu

Pieni Suuri Seikkailu on suomalainen yhtye Porista, joka tekee lapsille suunnattua musiikkia. Yhtyeen kappaleilla on usein uskonnollinen sanoma.
Yhtyeeltä ilmestyi vuonna 2008 levy Sirkus. Yhtye on tehnyt myös Ipanamessu-levyn yhteistyössä Lasse Heikkilän kanssa. Tällä hetkellä Pieni Suuri Seikkailu tekee noin 200 keikkaa vuodessa.
Joakim Donner

Joakim Jarlmar Donner (s. 1926) on suomalainen professori ja kvartäärigeologi. Hän oli Helsingin yliopiston geologian ja paleontologian professori vuodesta 1965.
Donnerin isä oli kielitieteilijä ja itsenäisyysmies Kai Donner. Hänen veljiään ovat eläintieteilijä Kai Otto Donner sekä kirjailija ja elokuvaohjaaja Jörn Donner.
Donner valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1959 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1973.
Tony Allen (muusikko)

Tony Oladipo Allen (s. 12. elokuuta 1940 Lagos, Nigeria) on eräs afrobeat-musiikin pioneereista. Hän perusti vuonna 1969 Fela Kutin kanssa Africa '70 -yhtyeen, jossa toimi rumpalina ja epävirallisena musiikillisena johtajana vuoteen 1979. Kuti ja Allen olivat aiemmin tehneet yhteistyötä jo vuodesta 1964. Allen soitti Africa '70:n jälkeen vuoteen 1984 saakka Lagos-yhtyeessään ja muutti sitten Eurooppaan. Asuttuaan aluksi Lontoossa hän siirtyi vuonna 1985 Pariisiin, jossa pääsi Ray Leman ja Manu Dibangon sessiorumpaliksi.
Allenilla on ollut myös sooloura, jonka aikana hän on muun muassa levyttänyt afrobeatia ja myös hyödyntänyt dubin ja avantgarderapin vaikutteita. Hän perusti Paul Simononin, Simon Tongin ja Damon Albarnin kanssa vaihtoehtorockyhtyeen, joka julkaisi vuonna 2007 albumin The Good, the Bad & the Queen. Allen on myös julkaissut Jimi Tenorin kanssa levyn Inspiration Information, Vol. 4 (2009).
Gutenbergin Raamattu

Gutenbergin Raamattu on latinankielisen Raamatun eli Vulgatan painos, jonka Johannes Gutenberg painoi Mainzissa, Saksassa vuonna 1455. Raamatun painotyöt alkoivat 23. helmikuuta kyseisenä vuonna. Raamattu on kuuluisin kaikista inkunaabeleista eli ennen vuotta 1501 painetuista kirjoista. Raamatun painaminen merkitsi painettujen kirjojen massatuotannon alkua länsimaissa.
Kokonaisuudessaan Raamatussa oli 1 282 sivua. Suurin osa painettiin kaksiosaisena, Vanhana ja Uutena testamenttina. Uskotaan, että Raamattua painettiin yhteensä noin 180 kappaletta, 40 pergamentille ja 140 hamppupaperille. Kyseessä oli mullistava määrä aikana, jolloin kaikki kirjat oli tehty työläästi käsin. Kirjojen painaminen kesti yhteensä kolme vuotta. Tuossa ajassa yksi käsin kopioija olisi tuottanut suunnilleen yhden Raamatun.
Kirjat kuitenkin väritettiin painamisen jälkeen käsityönä. Tämän vuoksi jokainen teos on yksittäiskappale. Kahden värin painomenetelmä kehitettiin myöhemmin.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1976

Joukkueet

Etiopia (isäntämaa) 
 Egypti 
 Guinea 
 Marokko 
 Nigeria 
 Sudan 
 Uganda 
 Zaire (hallitseva mestari)
Tuplatiimi

Tuplatiimi on ryhmätyöskentelytapa, jossa pyritään ryhmätyömenetelmin ratkaisemaan jokin ongelma keksimällä uusia ideoita ja ratkaisuja, ja valitsemalla näistä parhaimmat toteutettavaksi. Tuplatiimi on Innotiimi Oy:n rekisteröimä tavaramerkki, joka muistuttaa hiukan Nominal Group Technique nimellä kulkevaa kansainvälistä menetelmää, lisäten siihen kuitenkin Suomessa tärkeänä pidetyn parityöskentelyvaiheen. Tällä ryhmätyöskentelytavalla pyritään nopeuttamaan ja varmistamaan ideointia poistamalla henkisiä ja sosiaalisia esteitä. Sitä käytetään usein prosessienkehittämisessä, koska sen avulla saadaan aikaan uusia ideoita, että sitoutetaan ryhmän jäsenet hyväksymään ja toteuttamaan itse valitsemansa ratkaisut.

Toimivuus

Tuplatiimi toimii kokemusten mukaan erittäin hyvin. Osittain tämä saattaa johtua siitä että ryhmäideoinnin tuottavuushuippu on parityöskentelyssä. (Virkkala, 1994) Tutkimuksien tulokset viittaavat vahvasti ongelmanratkaisu- ja ryhmätyömenetelmien (mm. Tuplatiimin) tehokkuuteen (Työsuojelurahasto, 1997).
Bengt Rehbinder

Bengt Rehbinder (3. toukokuuta 1911 Ruskeala – 2. marraskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, oppiarvolta lakitieteen lisensiaatti. Hän oli vuodesta 1943 A. Ahlström Oy:n palveluksessa, aluksi lakimiehenä, sitten apulaisjohtaja 1954–1957, johtaja 1957–1960 ja pääjohtaja 1960–1972.
Mitchell Stephens

Ura

Stephens varattiin OHL-joukkue Saginaw Spiritiin ensimmäisellä kierroksella kahdeksantena pelaajana vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hänet valittiin pelaamaan Kanada Ontario -joukkueeseen World U-17 Hockey Challengeen. Hän edusti kultaa voittanutta Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Kaudella 2014–2015 Stephens valittiin pelaamaan CHL Top Prospects Gamessa. Huhtikuussa 2015 hän pelasi Kanadan paidassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa joukkue sijoittui pronssille.
Kantatie 51

Historia

Vuonna 1938 kantatieksi 51 nimettiin Helsingistä länteen johtanut, vastavalmistunut Jorvaksentie ja sen jatkeeksi muodostunut vanha tie Kirkkonummen, Inkoon ja Tammisaaren kautta Hankoon. Tien linjaus jouduttiin uusimaan vuonna 1944, koska aikaisempi tie kulki Moskovan välirauhansopimuksen ehtojen mukaisesti Neuvostoliitolle luovutetun Porkkalan vuokra-alueen kautta. Reitti siirrettiin kiertämään vuokra-alue, jolloin se kulki Espoonlahden itärantaa, nykyistä Vanhaa Saunalahdentietä ja Kurttilantietä pitkin Kauklahteen sekä edelleen nykyisen yhdystie 1130:n linjausta pitkin Lapinkylään, Siuntioon ja Virkkalan eteläpuolelle. Siellä tie yhdistyi kantatie 53:n, nykyisen valtatie 25:n kanssa. Myöhemmin tie menetti kantatien asemansa, mutta kun uusi tieosuus Kirkkonummelta Karjaalle vuonna 1972 valmistui, tienumero 51 otettiin uudestaan käyttöön.
Kantatien 51, silloisen Jorvaksentien, ensimmäinen moottorieosuus valmistui Lauttasaaren länsipuolelle hieman ennen 1960-luvun puoliväliä ja yhteys Helsinkiin asti avautui Lapinlahden sillan valmistuttua vuonna 1965. Tätä ennen käytössä oli vain kapasiteettikyvyltään alhainen 1930-luvun silta. Moottoritie Espoonlahteen oli valmis 1960-luvun lopulla.
Espoon Kivenlahden ja Kirkkonummen väli oli ennen ruuhkaista kaksikaistaista tietä. Maaliskuussa 2010 aloitettiin uuden moottoritien rakennustyöt, jotka valmistuivat 29. lokakuuta 2013.

Tiehankkeita

Kantatien 51 parantamista moottoritieksi Kirkkonummelta Siuntion Sunnanvikiin saakka on suunniteltu, ja tämä suunnitelma on hyväksytty Uudenmaan maakuntakaavaan viimeksi vuonna 2013
Toyota TF107

Kehitys

Toyota keskittyi autossa eniten aerodynamiikan parantamiseen. Auton korkeutta ja asettelua parannettiin niin, että siitä samalla tuli korkeampi.
Muutenkin koko auton rakennetta muutettiin perusteellisesti. Moottoria tuotiin eteenpäin samalla, kun suuri polttoainetankki yritettiin säilyttää, vaihdelaatikkoa pidennettiin ja talli otti käyttöön saumattomaan vaihteenvaihdon käyttöön ensimmäistä kertaa.
Ambystoma

Ulkonäkö ja koko

Suvun lajit ovat yleensä kookkaita. Suurimpia ovat kookkaimmat tiikerisalamanterit, jotka ovat 34 sentin pituisia.

Levinneisyys ja elinympäristö

Suvun lajeja tavataan eteläisestä Kanadasta Meksikoon saakka.
Antti Kaattari

Antti Kaattari (s. 1986) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2008–2009 Ylivieskan Kuulassa, Lentopallon 1-sarjassa. Sieltä hän siityi Kokkolan tiikereihin ja 2013 Särkät Volley ry Kalajoki teki Kaattarin kanssa 1+1 vuoden sopimuksen. Kaattari on kuulunut nuoruudessaan oman ikäluokkansa maajoukkueeseen.

Ura

Kaattari aloitti uransa syntymäkaupungissaan Himangalla jo hyvin nuorena. Hän nousi nopeasti nuorten maajoukkueeseen ja näin yleisön tietoisuuteen. Kaattari pelasi uransa ensimmäisen SM-liigaottelun jo kaudella 2003 17-vuotiaana Salon Piivolleyn väreissä. Hän tuli Piivolleyn joukkueeseen kesken kauden vahvistamaan keskitorjuja osastoa. Kaudella Kaattari voitti suomen cupin hopeaa sekä SM-hopeaa Piivolleyssa.
Kauden jälkeen Kaattari alkoi pelata 1-sarjassa Kempeleen Lentopallossa, jonka kanssa hän nousi SM-liigaan pelaamaan. Kempeleessä kausi 2005–2006 meni kuitenkin pilalle, kun Kaattari loukkaantui pahasti. Hän joutui olemaan lähes puolivuotta poissa kentiltä. Kauden jälkeen Kaattari palasi kotikaupungiinsa Himangan Urheilijoihin pelaamaan 1-sarjaan. Himangan joukkueen taso nousi selvästi ja joukkue taistelikin tiensä neljän parhaimman joukkueen supersarjaan.
Kaudella 2007–2008 Kaattari jatkoi Himangan Urheilijoissa, mutta vaihtoi kesken kauden Ylivieskan Kuulaan. Loppukauden Kaattari pelasi Ylivieskassa. Vuosina 2009-2012 hän on pelannut Kokkolan Tiikerien 1-sarjajoukkueessa. 2013 Särkät Volley ry Kalajoki teki Kaattarin kanssa 1+1 vuoden sopimuksen.

Muuta

Kaudella 2004 Kaattari sijoittui toiseksi SM-liigan hyökkäysulottuvuuskilpailussa, jonka voiton vei latvialainen Salvis Cielavs. Kaattari ponnisti ulottuvuudekseen 350cm.
Emil Lautala

Emil Lautala (12. joulukuuta 1882 Vehkalahti – 9. huhtikuuta 1967 Vehkalahti) oli suomalainen poliitikko. Lautala toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1933 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Lautala toimi myös Vehkalahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Siviiliammatiltaan Lautala oli maanviljelijä ja toimi kotitilansa viljelijänä vuoteen 1922, jolloin hänestä tuli Myllykylän kartanon omistaja. Lautalan vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Lautala ja Maria Stiina Anttila. Lautalan puoliso vuodesta 1910 oli Hilma Adolfiina Skogster. Lautalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1936.
Uskontoteologia

Uskontoteologia on systemaattisen teologian tutkimushaara, joka pyrkii selvittämään uskontojen välisiä keskusteluja, niissä saavutettuja tuloksia, metodeja sekä ongelmia. Uskontoteologiaan kuuluvat läheisesti uskontodialogi ja globaalietiikka.
Uskontojenvälinen dialogi ja uskontoteologia eroavat ekumeniasta siinä, että ekumenia yleensä ymmärretään keskusteluksi, joka koskee vain kristillisten kirkkokuntien keskinäisiä yhteyspyrkimyksiä. Ekumeenisen työskentelyn kaltaisia keskusteluja on kirkkojen historiassa tosin käyty esimerkiksi juutalaisten ja islamin kanssa, koska niillä on kristinuskoon erityinen historiallinen suhde. Käytännön ero ekumenian ja uskontoteologian välillä ei siten ole aina jyrkkä.

Uskontojen luonne

Uskontoteologian tärkeimpiä käsitteitä on uskontojen luonteen määrittely. Uskonnot voivat olla eksklusiivisia, inklusiivisia, pluralistisia ja lisäksi mahdollisesta neljännestä luokasta on puhuttu.
Eksklusiivinen uskonto eli poissulkeva uskonto määrittelee, että muut uskonnot eivät sisällä totuutta ja esimerkiksi johda pelastukseen. Tällöin vain voi olla vain yhden uskonnon edustaja. Inklusiivinen uskonto määrittelee että myös muut uskonnot voivat olla ainakin joissain asioissa oikeassa ja jopa saman uskon eri ilmentymiä. Pluralistinen uskontokäsitys määrittelee, että kaikki uskonnot ovat samanarvoisia ja sisältävät samoja totuuksia eri tavoin ilmaistuina. Universaali pelastuskäsitys kuuluu pluralismiin. Mahdollinen neljäs määrittelyryhmä on teoreettinen ja relativistinen, jonka mukaan ei voida sanoa ehdotonta totuutta mistään uskonnosta.

Globaalietiikka uskontoteologiassa

Uskontoteologian alaan luetaan myös uskontojen väliset eettiset keskustelut. Niistä huomionarvoisin on ollut Sveitsiläisen katolisen teologin Hans Küngin maailmanetiikka-hanke. Küng on perustanut 1990-luvulla järjestön nimeltä Foundation for a Global Ethic (Stiftung Weltethos). Järjestön pyrkimyksenä on tutkia ja edesauttaa uskontojen yhteistä eettistä arvopohjaa.
Patrice Ollo

Ura

Ollo tuli Suomeen Oulun kautta FC OPA:n sopimuspelaajana keväällä 2006. FC OPA vuokrasi hänet ensin silloin Kolmosessa pelanneelle oululaiselle Tervareille. Ollo sai vielä saman kesän aikana sopimuksen silloin Ykkösessä pelanneen AC Oulun kanssa. Ykkösessä otteluita kertyi silloin kolmetoista ja maaleja kaksi.
Kaudeksi 2007 Ollo sai sopimukseen Veikkausliigassa pelanneen VPS:n kanssa.
VPS ei kuitenkaan jatkanut sopimusta kauden 2007 jälkeen, joten Ollo siirtyi takaisin Ouluun ja Kolmosessa pelanneeseen FC OPA:an. Syyskesällä 2008 Ollo sai sopimuksen Veikkausliigan rovaniemeläisen RoPS:n kanssa. Hän pelasi 18 liigaottelua Vaasan Palloseurassa 2007 ja 9 liigaottelua Rovaniemen Palloseurassa 2008.
Kaudella 2009 Ollo sai edelleen 1+1 - tyyppisen sopimuksen kuopiolaiseen KuPS:iin. Ollon pelaajaura Kuopiossa olikin menestyksekäs niin, että hänen sopimustaan jatkettiin seurassa keväällä 2011. Kaudella 2011 tapahtunut loukkaantuminen katkaisi kuitenkin lupaavan pelaajauran.
Ollon kuntoutuminen loukkaantumisesta kesti pitkään. Kaudella 2013 hän oli jo AC Oulun harjoituksissa, mutta sai sopimuksen Ykkösessä pelanneen seuran kanssa keväällä 2014.
Ollolle on kertynyt kauden 2014 alkuun mennessä viiden Veikkausliigakauden aikana 77 Suomen pääsarjaottelua VPS:n, RoPS:n ja KuPS:n riveissä.

Saavutukset

Kaudella 2010 Ollo voitti hopeaa Veikkausliigassa KuPSin paidassa.
Himmennin

Himmennin on valon kirkkauden säätämiseen käytettävä laite. Valaisimen tuottaman valon kirkkautta voidaan vähentää tai lisätä säätämällä valaisimelle syötettävän jännitteen tehollisarvoa ja sitä kautta tehoa.
Himmentimiä on monenlaisia. Pieniä himmentimiä voi olla esimerkiksi kotitalouksien valokatkaisimissa, suurimpia ovat esimerkiksi teattereissa tai suurten rakennusten arkkitehtuurisessa valaisussa käytettävät, kolmivaihevirtaa käyttävät himmentimet.
Energiansäästölamppuja ei yleensä voi himmentää, jollei niissä ole mainintaa himmennettävyydestä.

Ohjaus

Pieniä, kotikäytössä olevia himmentimiä ohjataan useimmiten suoraan himmentimestä, joskin niihin on olemassa myös erilaisia kaukosäädinjärjestelmiä.
Ammattikäytössä olevia himmentimiä ei yleensä ohjata suoraan himmentimestä, vaan erilaisten ohjaimien avulla. Analogisten himmentimien ohjaamiseen tarvitaan yleensä erillinen johdin kutakin himmennettävää kanavaa varten. Kussakin näistä johtimista on ohjausjännite, joka vaihtelee välillä 0–10 volttia. Kanavien määrän lisääntyessä tarvitaan yhä enemmän johtimia ohjaimen ja himmentimien väliin. Siksi on kehitetty analogisia protokollia, joiden avulla useita kanavia voidaan ohjata yhteisen johtimen avulla multipleksaamalla aikajakoisesti useita ohjaussignaaleja samaan johtimeen.
Nykyään ammattikäytössä kuitenkin käytetään lähes yksinomaan digitaalisia protokollia, näistä yleisimpänä DMX512-protokolla. Sen avulla yhdellä kolmen johtimen kaapelilla voidaan ohjata 512 himmenninkanavaa.

Tekniikka

Himmentimiä on toteutettu monella eri tekniikalla. Vanhimmat lähinnä teatterivalojen ohjauksessa käytetyt himmenninratkaisut perustuivat valon kanssa sarjaan kytkettävään säädettävään tehovastukseen tai lampulle menevää jännitettä säätävään säätömuuntajaan.
Modernit elektroniset himmentimet perustuvat joko vaihekulmasäätöön tai pulssinleveysmodulaatioon.
Perinteisessä verkkojännitteellä toimivassa valohimmentimessä sähköä polttimolle päästävä TRIAC ohjataan päälle johtavaksi sopivassa kohtaa verkkojännitteen puolijaksoa, ja tämän ohjaushetken jälkeen se päästää sähköä polttimoon seuraavaan verkkojännitteen nollakohtaan saakka. Mitä aikaisemmassa vaiheessa verkkojännitteen puolijaksoa TRIAC liipaistaan päälle, sitä enemmän sähköä pääsee polttimoon ja sitä kirkkaampi valo polttimossa on.
Uudemmissa vaihtojännitteellä toimivissa himmentimissä voidaan käyttää TRIACin tilalla muita puolijohdekomponentteja, esimerkiksi IGBT- tai FET-transistoreja. Näillä komponenteilla voidaan tehdä verkkojännitteen ohjaus kuten perinteisessä TRIAC-himmentimessä tai vastavaihehimmennyksenä (reverse phase dimming). Vastavaiheisessa himmennyksessä sähkö kytketään ulostuloon päälle verkkojännitteen nollakohdassa ja katkaistaan sopivassa kohdassa kesken verkkojännitteen puolijakson.
Tasajännitteellä toimivan valaistuksen himmentämiseen käytetään tyypillisesti pulssinleveysmodulaatiota, jossa jännitteen päällä- ja poissaolon suhde määrää polttimon kirkkauden.
S. A. Lundelin

Sven Albert Lundelin (1906 – 1976) oli suomalainen pankkiiriliikkeen osakas ja kieltenopetuksessa käytetyn kielikorttimenetelmän keksijä.
Lundelin perusti vuonna 1946 Helsinkiin arvopaperien välitystä harjoittaneen Pankkiiriliike S. A. Lundelin kommandiittiyhtiön yhdessä Lasse Wallenin (1901–1983) ja neljän muun yhtiömiehen kanssa. Lundelin omisti myös kustannustoimintaa harjoittaneen Förlags Aktiebolaget Lundelinin. 
Lundelin kehitti kieltenopetuksessa käytetyn kielikorttimenetelmän. Hän asui pitkään Las Palmasissa Kanarian saarilla jossa hän myös kuoli. Lundelinin perustama pankkiiriliike lopetti toimintansa 1984.
Ceirano Giovanni Battista & C.

Historia

Giovanni Battista Ceirano oli perustanut vuonna 1886 Torinon kaupunkiin polkupyöräliikkeen ja hän ryhtyi myöhemmin itsekin valmistamaan polkupyöriä, englantilaiselta kalskahtavalla nimellä "Welleyes". Tätä polkupyöräliikettä oli rahoittamassa muun muassa liikemies Emanuele di Bricherasio, jolla oli myöhemmin merkittävä rooli tulevan teollisuusyhtiö F.I.A.T.:n perustamisessa.
Lokakuussa 1898 Giovanni Battista perusti polkupyöräverstaalla työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa Ceirano Giovanni Battista & C. -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus aloittaa insinööri Aristide Facciolin suunnitteleman kevyen kaksipaikkaisen auton valmistus. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annettiin nimi "Welleyes", heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti.
Welleyes näytti olevan Ceiranoille kaupallinen menestys, mutta he huomasivat hyvin pian, että heidän tuotantotilansa olivat rajalliset auton suuremmissa määrin tapahtuvaan valmistukseen. Vuonna 1899 Giovanni Battista ja Matteo päättävät myydä auton suunnitelmat ja patentit Giovanni Agnellin johtamalle torinolaiselle liikemieskonsortiolle.

Welleyes

Ensimmäinen Welleyes esiteltiin huhtikuun 30. päivänä vuonna 1899. Auton tekniikan oli suunnitellut eräs tuon aikakauden merkittävistä eurooppalaisista insinööreistä, italialainen Aristide Faccioli. Welleyesin tekniikkana oli Aristiden itsensä suunnittelema 3,5 hv:n, 663 cm³:n kaksisylinterinen vastaiskumoottori ja kaksinopeuksinen vaihteisto, josta voimansiirto taka-akselille tapahtui nahkahihnan välittämänä. Welleyesista tuli F.I.A.T.:n ensimmäinen automalli FIAT 3 ½ HP.
Omrin kuningashuone

Omri (884–873)

Omrin kuningashuoneeseen kuului neljä hallitsijaa. Kuningashuoneen ensimmäinen kuningas, Omri (hallitsi 884-873), levitti valtakuntaa sekä pohjoiseen että itään, Moabiin. Laajentumisen vuoksi valtakuntaan kuului muun muassa kanaanilaisia ja moabilaisia, jotka eivät palvoneet Jahvea. Valtakunnan mahdin edellytys oli monikulttuurisuuden hyväksyminen ja niinpä sen alueella palvottiin monia pakanallisia jumalia. Tämä heijastuu Raamatussa, joka selittää Israelin kuningaskunnan vaikeudet Jumalan rangaistuksena.
Omri valitsi pääkaupungikseen Samarian ja pani alkuun sen massiivisen rakentamisen. Kuningashuoneen aikana varustettiin myös Megiddo ja Jisreel muureilla. Näiden kaupunkien mahtavuus on siis perua Omrin kuningashuoneen ajoilta eikä kuningas Salomon ajoilta, kuten Raamatussa kerrotaan.
Samaria oli valtakunnan israelilaisten keskus. Kanaanilaisten keskus taas oli Jisreel.
Mustahuppukardinaali

Levinneisyys

Mustahuppukardinaalia tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomen Kivikeskus

Suomen Kivikeskus on verkottunut kivialan osaamiskeskittymä Juuan Nunnanlahdessa, jossa on Suomen vuolukiviteollisuuden keskittymä. Kivikeskuksen tavoitteena on kivenjalostustoimialan kehittäminen ja uuden pienyritystoiminnan synnyttäminen. Paikka on myös merkittävä matkailukohde kivi- ja taidenäyttelyineen. Keskus on aivan Valtatie 6:n varrella. Kivikeskus vihittiin 17. kesäkuuta 2003.

Kivialan esittely- ja koulutustoiminta

Kivikeskukseen on rakennettu testaus- ja tutkimuslaboratorio, sekä alan jatko- ja täydennyskoulutusta palvelevia opetus- ja koulutustiloja. Keskus sijaitsee matkailukohde Kivikylässä. Sinne on rakennettu muun muassa mineraaleja esittelevä kivipuisto. Siellä sijaitsee myös GEO-tietokeskus, joka esittelee multimediatekniikalla maaperän geologiaa, kivien maailmaa sekä mineraalien hyödyntämistä historiasta nykypäivään. Lisäksi keskuksessa on alan eri yritysten näyttelyitä.

Taidenäyttelytoiminta

Keskuksessa on säännöllisiä taidenäyttelytoimintaa, sekä sisä- että ulkotiloissa. Huomattavimpia kokoelmia ovat olleet Salvador Dali -näyttely 2004–2005, suomalaisten muotoilijoiden näyttely 2005, Pekka Vuoren joulunäyttely 2005–2006 ja ITE-taidenäyttelyt 2006–2007.
Vuoden 2007 päänäyttely valottaa suomalaista maisemaa I. K. Inhan ja kolilaisen Einar A. Saarelaisen ajoista nykyvalokuvaajien tulkintoihin. Nykykuvaajia ovat Kristoffer Albrecht, Taneli Eskola, Ilkka Halso, Japo Knuutila, Ritva Kovalainen, Jorma Luhta, Pentti Sammallahti ja Sanni Seppo sekä Joakim Eskildsen Tanskasta ja Martina Motzbäuchel Saksasta.

Taustavoimat

Kivikeskuksen taustalla ovat muun muassa Juuan kivimuseo- ja kivikyläsäätiö, Geologian tutkimuskeskus, Valtion teknillinen tutkimuskeskus VTT, Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymä, Taideteollinen korkeakoulu ja espanjalainen *tutkimuslaitos Centro Techolològico del Marmol (CTM). Keskuksen kehittämistoiminnasta vastaa Stone Pole Oy, jonka omistajina on mm. yli 40 kivialan yritystä.
Viestiaselaji

Viestiaselaji on eri puolustushaaroissa esiintyvä aselaji, jonka tehtävänä on suunnitella, perustaa ja ylläpitää viestiverkkoja sotilastoiminnan johtamisen mahdollistamiseksi. Viestiaselaji luetaan ilmatorjunta-aselajin, tykistöaselajin, pioneeriaselajin jne. tapaan taistelua tukeviin aselajeihin. Maavoimien lisäksi myös merivoimilla ja ilmavoimilla on omat viestiaselajinsa toimintansa tarpeiden mukaan. Ilmavoimien viestiaselaji kehittyi voimakkaasti toisen maailmansodan aikana käsittäen jopa oman radiotiedustelun.

Merkinanto lipuin tai lyhdyin

Merkinanto on ollut sotilaallisessa mielessä sotilasviestitoimintaa, johon on tarvittu siihen erikoistunut sotilas. Yhdysvalloissa lääkintämajuri Albert James Myer kehitti lippujen heiluttamiseen (engl. wig-wag signalling tai aerial telegraphy) tavaksi kenttäviestiä. Yhdysvaltain armeija, maavoimat, nimitti 1858 johtokunnan tutkimaan asiaa: the principles and plans of the signalling, mode of use in the field, and course to be pursued in introducing to the army. Huktikuussa 1859 New Yorkin satamassa kokeiltuun Myerin järjetelmään oltiin tyytyväisiä ja Yhdysvaltain sotaministeri John Buchanan Floyd ehdotti kongressille, että se otetaan käyttöön. Albert James Myerista tuli Yhdysvaltain armeijan viestitoiminnan pääviestiupseeri (engl. chief signal officer). Myerin järjestelmä otettiin palveluskäyttöön 21. kesäkuuta 1860. Albert Myer oli perustetun viestiaselajin johtava ja samalla ainut upseeri. Ensimmäisen kerran Myerin järjestelmää käytettiin sodassa navajoja vastaan alkuvuodesta 1860.
Meyerin järjestelmässä heiluteltiin päivisin valoisaan aikaan lippua ja öisin lyhtyjä. Ensimmäistä kertaa järjestelmää käytettiin tulenjohtamiseen sodassa Yhdysvaltain sisällissodassa Fort Woolissa Fort Monroeen ampumiseksi. 
Varsinaisesti Yhdysvaltain viestiaselajin viestijoukot perustettiin vasta Yhdysvaltain sisällissodan jatkuttua 3. maaliskuuta 1863.
Jo tätä ennen oli monilla erilaisilla lipuilla annettu lippumerkkejä toisille aluksille merenkulussa, mutta Meyerin järjestelmä oli erilainen.
Euroopassa Saksassa viestiaselaji muodostui toisen teknisen aselajin, pioneeriaselajin yhteyteen, kun 25. maaliskuuta 1899 perustettiin Preussin Neupreußische Pionierbataillonen yhteyteen Telegraphentruppe eli sähkötysjoukot. 
Jääkäripataljoona 27:ään perustettiin suomalaisille oma tiedonanto-osasto.