google/wiki40b huggingface dataset:
Barea Soranus

Quintus Marcius Barea Soranus (k. 66) oli roomalainen senaattori. Ajatusmaailmaltaan hän oli stoalainen. Hän on yksi kolmesta keisari Neron murhauttamasta ”stoalaisesta marttyyristä” Rubellius Plautuksen ja Thrasea Paetuksen ohella. He kaikki olivat Musonius Rufuksen oppilaita.

Elämä

Soranus kuului Marcius-sukuun. Hän oli Quintus Marcius Barean poika. Tämä toimi konsulina (consule suffectus) vuonna 26 ja kahdesti African provinssin prokonsulina. Hänen äitinsä saattoi olla nimeltään Servilia, ja hänen veljensä Quintus Marcius Barea Sura oli tulevan keisari Vespasianuksen ystävä. Soranuksen veljentytär oli Marcia Furnilla, tulevan keisari Tituksen vaimo, ja hänen tyttärensä Marcia Servilia Sorana nai myöhemmin senaattori Annius Pollion.
Soranus syntyi ja kasvoi Roomassa, ja tuolloin häntä opetti stoalainen filosofi Publius Egnatius Celer. Africassa Soranus asui Leptis Magnassa. Soranus toimi vuonna 52 konsulina (consule suffectus) ja kenties vuonna 61 Asian provinssin prokonsulina. Tapa, jolla hän hoiti virkaansa, tuotti hänelle provinssin asukkaiden suosion, mutta toisaalta se suututti Neron. Tämä loukkaantui ennen kaikkea siitä, että Soranus kieltäytyi rankaisemasta kaupunkia, joka oli puolustanut jumaliensa patsaita keisarikunnan määräyksiä vastaan. Neron kaudella Soranus oli jo vanhempi mies.
Soranusta syytettiin vehkeilystä Rubellius Plautuksen kanssa, joka oli Neron sukulainen ja toinen vihan kohde, sekä pyrkimyksestä saavuttaa provinssin asukkaiden hyväntahtoisuus maanpetoksellisilla juonilla. Eräs päätodistajia häntä vastaan oli aiempi opettaja Egnatius Celer. Soranus tuomittiin kuolemaan vuonna 65 tai 66, ja hän teki itsemurhan. Egnatius Celerin tuomitsi puolestaan myöhemmin kuolemaan Vespasianus tämän tapauksen johdosta.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Lee Valley VeloParkilla Lontoossa, Britanniassa 2.–6. maaliskuuta 2016. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.

Mitalistit

Lähde: tissottiming
Pierre Isacsson

Pierre Einar Isacsson (1. joulukuuta 1947 – 28. syyskuuta 1994) oli ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen tunnetuin kappaleensa on Då går jag ner i min källare vuodelta 1974. Isacssonin yhtye Family Four voitti Ruotsin Eurovision laulukilpailun karsintoina toimivan Melodifestivalenin kaksi kertaa peräkkäin vuosina 1971–1972 ja sijoittui varsinaisissa Eurovision laulukilpailuissa samoina vuosina sijoille 6. ja 13.  1980-luvulla Isacsson näytteli teatterissa ja toimi ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn tuotannoissa.
Viimeisenä elinvuotenaan Isacsson työskenteli esiintyjänä ja risteilyisäntänä M/S Estonialla. Hän kuoli laivan jouduttua onnettomuuteen 28. syyskuuta 1994. Eloonjääneiden kertomusten mukaan Isacsson auttoi monia matkustajia ulkokannelle ennen hukkumistaan. Hänet on haudattu Bromman kirkon hautausmaalle Tukholmaan.
Hogu

Hogu on taekwondossa käytettävä suojaväline, jota käytetään sparrauksessa. Suomeksi käännettynä hogu tarkoittaa rintaa tai rintasuojusta.
Maku (lehti ja verkkopalvelu)

Maku on suomalainen aikakauslehti, joka perustettiin vuonna 2003. Lehden päätoimittaja on Satu Koivisto.
Lehteä julkaisee A-lehdet. Lehti ilmestyy useita kertoja vuodessa, vuonna 2018 yhteensä kahdeksan kertaa. Lehden tarkastettu levikki vuonna 2017 oli 181 000. Lehdellä on perustamisestaan lähtien ollut verkkosivusto, joka uudistettiin vuonna 2010 ruokaharrastajien hyötypalveluksi. Sivustolla voi mm. katsoa ruokien ravintoarvot resepteittäin ja hakea reseptejä erilaisilla määreillä, kuten ruokavalion tai valmistusajan perusteella.
TEHDAS teatteri

TEHDAS Teatteri on vuonna 2000 perustettu turkulainen vapaan kentän ammattiteatteri ja suomalaisen nukketeatterin päänäyttämö. Teatteri sijaitsee Aurajoen rannalla Manillan vanhassa Makasiini-salissa. TEHDAS toimii areenana ennakkoluulottomille näyttämötaiteellisille avauksille ja tukee kunnianhimoisesti, tutkien ja kokeillen työhönsä suhtautuvia ammattitaiteilijoita ja -ryhmiä.
Teatterilla on vuodessa 6-8 omaa ensi-iltaa sekä useita vierailuesityksiä sekä klubi-iltoja. Tiloja vuokrataan myös juhla- ja muuhun yksityiskäyttöön.
Ohjelmistossa korostuvat yhteistyöprojektit eri taiteen alojen välillä. Teatterin ohjelmistossa painopisteen saavat omat kantaesitykset sekä rajoja rikkova ohjelmisto.
Aiheesta muualla: http://tehdasteatteri.fi/
Aroup Chatterjee

Aroup Chatterjee on intialainen lääkäri. Hän kirjoittanut kirjan Mother Teresa: The Final Verdict, jossa hän pyrkii kyseenalaistamaan Äiti Teresan maineen epäitsekkään palvelutyön vertauskuvana. Chatterjee työskenteli aiemmin lääkärinä Äiti Teresan perustamassa järjestössä Rakkauden lähettiläät, ja hän on syyttänyt tätä Kalkuttan kaupungin maineen aiheettomasta mustaamisesta. Chatterjee myös väittää, että Äiti Teresa on liioitellut köyhien keskuudessa tekemäänsä työtä ja ettei tämä käyttänyt saamaansa suurta avustussummaa köyhien auttamiseen ja että ihmiselle annettu sairaanhoito oli täysin riittämätöntä.
Chaterjeen arvostelu oli herätteenä dokumenttiohjelmalle Hell's Angel, joka nähtiin Britanniassa Channel 4 -kanavalla. Ohjelman kertojana toimi toinen tunnettu Äiti Teresan arvostelija, Christopher Hitchens, joka tuotti ohjelman yhdessä Tariq Alin kanssa. Chaterjee on arvostellut dokumenttia sensaatiohakuisuudesta mutta ei ole kommentoinut väitteiden totuudenmukaisuutta. Chaterjee ja Hitchens olivat ainoat viralliset vastustajat, kun katolinen kirkko aloitti 2003 Äiti Teresan autuaaksijulistamisprosessin.
Patoamispolitiikka

Patoamispolitiikka oli Yhdysvaltain ulkopoliittinen doktriini, jonka tavoitteena oli estää kommunismin leviäminen ja Neuvostoliiton ulkopoliittisen vallan kasvu toisen maailmansodan jälkeen. Yhdysvallat pyrki tähän diplomaattisin, sotilaallisin ja taloudellisin keinoin. Patoamispolitiikka oli eräänlainen myöntyväisyyspolitiikan ja toisaalta vyörytyspolitiikan (engl. rollback) välimuoto.
Termiä käytti ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen diplomaatti George F. Kennan raportissaan puolustusministeri James Forrestalille tammikuussa 1947. Patoamispolitiikan englanninkielisen nimityksen containment (suom. hallinta, rajoittaminen) esikuvana oli ranskankielinen ilmaus cordon sanitaire, jolla tarkoitettiin länsivaltojen ulkopolitiikkaa Neuvostoliittoa kohtaan 1920-luvulla.
Myöhemmin termiä on käytetty Yhdysvalloissa pyrkimyksistä tai tavoitteesta rajoittaa Kiinan vaikutusvallan kasvua maailmalla.
Valkopääbulbuli

Levinneisyys

Valkopääbulbulia tavataan Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pertti Välimäki

Pertti Sakari Välimäki (s. 31. toukokuuta 1950 Tyrvää) on suomalainen lakimies ja entinen korkeimman oikeuden jäsen. Hän on valmistunut 1995 oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta.
Välimäki toimi omistamansa asianajotoimiston osakkaana ja asianajajana vuosina 1977–1989. Hän toimi jo tuolloin Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnassa käytännön asianajotoiminnan tuntiopettajana. Vuonna 1989 Välimäki lopetti asianajajana toimimisen ja siirtyi yliopistolle, toimien ensin perhe- ja perintöoikeuden assistenttina ja loppuvaiheessa apulaisprofessorina.
Välimäki valittiin vuonna 1999 lyhyeksi ajaksi korkeimman oikeuden esittelijäneuvokseksi, josta virasta hänet nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 2000. Hän jäi virasta eläkkeelle 1. tammikuuta 2017.
Perheyritys (elokuva)

Perheyritys (engl. Family Business) on vuonna 1989 julkaistu rikoskomedia. Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Dustin Hoffman, Matthew Broderick, Rosanna DeSoto, Janet Carroll, Victoria Jackson, Bill McCutcheon ja Deborah Rush. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet.
Vacancy

Juoni

Elokuva kertoo pariskunnasta, joka on avioeron partaalla. Heidän autonsa hajoaa kesken matkan ja he joutuvat etsimään yösijaa motellista. Siellä he katsovat videoita, jossa näkyy ihmisiä, joita on kidutettu samassa huoneessa kuin missä he juuri ovat. He yrittävät päästä pois motellista, mutta siellä alkaa tapahtua kummia.
Yhdysvaltain demokraattiset sosialistit

Yhdysvaltain demokraattiset sosialistit (engl. Democratic Socialists of America, DSA) on yhdysvaltalainen demokraattista sosialismia kannattava järjestö, joka perustettiin vuonna 1982. DSA on suurin sosialistinen järjestö yhdysvalloissa. Puolueen nuorisojärjestö on nimeltään Young Democratic Socialists.
Alexandria Ocasio-Cortez, joka valittiin New Yorkin 14. kongressivaalipiiristä Yhdysvaltain liittovaltion parlamentin alahuoneen kansanedustajaksi marraskuussa 2018, on järjestön jäsen. Järjestö on myös osoittanut tukeaan vaaleissa senaattori Bernie Sandersille, joka tuli toiseksi vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien demokraattipuolueen esivaalissa.

Historia

DSA perustettiin vuonna 1982, kun Democratic Socialist Organizing Committee (DSOC) ja New American Movement (NAM) yhdistyivät. Puolueen yhteispuheenjohtajiksi valittiin Michael Harrington ja kirjailija Barbara Ehrenreich.
Presidentinvaalien 2016 jälkeen järjestö on kasvanut nopeasti. Vuoden 2017 lopussa organisaatiolla oli 32 000 maksavaa jäsentä, jossa oli kasvua 6 700 jäsentä edellisvuodesta. Kasvua on selitetty vastareaktiona Donald Trumpin presidentinvaalivoitolle. Heinäkuussa 2018 organisaatiolla oli 45 000 ja joulukuussa 2018 jo 55 000 jäsentä.

Ideologia

Järjestön toimijoiden joukossa esiintyy laaja kirjo erilaisia poliittisia ideologioita demokraattisen sosialismin lisäksi,  sosiaalidemokratiasta anarkososialismiin ja kommunismiin.
Vuoteen 2017 asti järjestö oli jäsenenä sosiaalidemokraattisten puolueiden sosialistisessa internationaalissa, mutta päätti jättää organisaation vastalauseena sen uusliberalistisen talouspolitiikan hyväksyvän linjan vuoksi.
Queen of Katwe

Juoni

Ugandassa, Katwessa asuva 10- vuotias Phiona (Madina Nalwanga) asuu äitinsä, ja nuorempien veljiensä kanssa. He auttavat äitiään myymään markkinoilla ja hakemaan ruokaa ja vettä. Hänen maailmansa muuttuu, kun hän tapaa Robert Katenden (David Oyelowo), joka toimii jalkapallovalmentajana ja opettaa lapsille shakinpeluuta. Phiona oppii pelin ja hänestä kehittyy Katenden paras oppilas.
Useiden vuosien menestys kilpailuissa ja turnauksissa johtaa korkeamman tason kilpailuihin, stressiin ja identiteettikysymyksiin. Hänen koulutuksensa virallisesti ja epävirallisesti jatkuu hänen unelmoidessaan siitä, että saisi itsensä, äitinsä ja sisaruksensa pois köyhyydestä.
Saksan yhdistynyt evankelisluterilainen kirkko

Saksan yhdistynyt evankelisluterilainen kirkko (saks.  Vereinigte Evangelisch-Lutherische Kirche Deutschlands, VELKD) on kahdeksan saksalaisen maakirkon yhteenliittymä Saksassa. VELKD perustettiin 8. toukokuuta 1948 Eisenachissa korvaamaan kirkkojen yhteistyöorganisaationa toiminutta Saksan evankelisluterilaisten kirkkojen neuvostoa (saks.  Rat der Evangelisch-Lutherischen Kirche Deutschlands, Lutherrat). Yhteenliittymän kirkkojen yhteenlaskettu jäsenmäärä on noin 8,6 miljoonaa. Yhteenliittymän tavoitteena on säilyttää ja edistää  luterilaista uskonkäsitystä Saksassa.
Uskonkäsitys on kiteytetty luterilaisissa  tunnustuskirjoissa, joista keskeisin on Augsburgin tunnustus ja Martti Lutherin  Vähä-Katekismus.
VELKDin perustaja jäseninä olivat kymmenen silloisista kolmestatoista maakirkosta eli Baijeri, Braunschweig, Hampuri, Hannover, Lyypekki, Mecklenburg, Saksi, Schaumburg-Lippe, Schleswig-Holstein ja Thüringen. Eutin, Oldenburg ja Württemberg eivät liittyneet.
VELKDin päämaja sijaitsee Hannoverissa, missä toimii kirkon presidentti (tällä hetkellä Tohtori Friedrich Hauschildt). Päämajasta johdetaan kirkon toimintaa. Lisäksi siellä toimii  Luterilaisen maailmanliiton Saksan kansalliskomitea.

VELKDin tehtävät ja organisaatio

VELKDin työ painottuu teologiaan, Jumalanpalvelukseen, yhteiskunnalliseen työhön ja ekumeniaan.
VELKD hallinto koostuu kirkkohallituksesta (Kirchenleitung), piispainkokouksesta" ja kirkolliskokouksesta (Generalsynode), jotka vastaavat kirkon toimintojen toteuttamisesta.

Kirkkohallitus

Kirkkohallitusta johtaa 'johtava piispa', joka on kirkon johtaja. Saksan lutelaisessa kirkossa ei ole  apostolista sukkessiota, piispainkokouksen toisesta jäsenestä, kirkolliskokouksen puheenjohtajasta ja yhdeksästä valitusta kirkolliskokousedustajasta. Kirkkohallitus kokoontuu kuusi kertaa vuodessa.
Johtavan piispan valitsee kirkolliskokous kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Uudelleenvalinta on mahdollinen. Johtavalla piispalla on toimivaltuuden kaikissa jäsenkirkoissa ja hän kirjoittaa kirkoille  paimenkirjeitä. VELDin johtava piispa toimii myös Luterilaisen maailmanliiton Saksan kansalliskomitean puheenjohtajana.

Piispainkokous

Piispainkokous koostuu kolmestatoista jäsenestä. Siihen kuuluvat jäsenkirkkojen piispat sekä viisi muuta jäsentä. Puheenjohtajana toimii VELKDin johtava piispa. Piispankokous kokoontuu kaksi kertaa vuodessa. Sen tehtävänä on valmistella esityksiä ja päättää muun muassa kirkkojärjestyksestä ja jumalanpalvelusjärjestyksestä.

Kirkolliskokous

Kirkolliskokous (saks.  Generalsynode) säätää kirkkolain. Kirkolliskokous valitaan joka kuudes vuosi ja se kokoontuu kerran vuodessa. Kirkolliskokouksessa on 62 jäsentä, joista 54 on valittu jäsenkirkkojen kirkolliskokousjäsenten keskuudesta ja muut ovat johtavan piispan tehtäväänsä kutsumia. Kirkkolliskokouksen puheenjohtajisto valitaan kokouksen järjestäytymisistunnossa. Kirkkolliskokouksen puheenjohtajana toimii Dirk Veldtrup Hannoverista.
Ištar

Ištar (sumeriksi  Inanna) oli Mesopotamian tärkein jumalatar läpi Mesopotamian historian. Ištarin symboleina olivat kahdeksansakarainen tähti ja leijona. Hänen tärkein temppelinsä, E-ana (taivaan talo), sijaitsi Urukin kaupungissa, missä hänet liitettiin Anun (taivaan jumala) tyttäreksi. Muissa traditioissa hänet mainitaan Nannan (kuun jumala) ja Enlilin tyttäreksi. Hänen veljensä oli auringon jumala Šamaš ja hänen siskonsa manalan jumalatar Ereškigal. 
Ištarin nimen alkuperäinen muoto on ollut Eštar, ja hän oli rakkauden seksuaalisuuden jumalatar, jolla oli kuitenkin myös sotaisia tehtäviä. Eräs myytti kertoo, kuinka Ištar laskeutui alas manalaan, jota hänen sisarensa Ereškigal hallitsi. Kun Ištar oli poissa maan päältä, lakkasi kaikki kasvu ja uudelleensyntyminen. Vaikka Ištaria juhlittiin "neitsyenä", hänellä oli lukuisia rakastajia, muun muassa Tammuz eli Dumuzi. Ištar oli myös aamutähden eli Venuksen jumalatar. 
Missään vaiheessa Ištaria ei liitetty pysyvästi kenenkään jumalan puolisoksi tai äidiksi. Hänellä oli paljon rakastajia, joista tunnetuimpana voidaan mainita paimenjumala Dumuzi. Dumuzin ja Inannan ympärille kirjoitettiin paljon sumerinkielisiä kertomuksia, joissa kuvataan heidän välistä suhdettaan.
Degerbyn kirkko

Historia

Degerbyn nykyisen kirkon edeltäjä oli vuonna 1748 valmistunut saarnahuone, joka myöhemmin muutettiin kirkoksi. Saarnahuone oli 1900-luvun koittaessa jo niin huonokuntoinen, että uusi kirkko oli rakennettava. Nykyisen kirkon alttaritaulu, Gustaf Granin maalaus vuodelta 1728, on peräisin vanhasta kirkosta. Alempi esittää Pyhää ehtoollista, ylempi Kristuksen taivaaseenastumista. Ne on maalannut Jakob Marten 1761 alun perin Inkoon kirkkoon.
Degerby on ollut kappeliseurakunta vuodesta 1864 ja itsenäinen seurakunta vuodesta 1923. Seurakunnaksi muodostamista ryhdyttiin ajamaan vuonna 1911, ja senaatin vahvistus itsenäiseksi seurakunnaksi tuli vuonna 1913, mutta vasta 1923 päätös toteutui. Porkkalan siirryttyä Neuvostoliiton hallintaan seurakunta liitettiin vuonna 1950 Inkoon seurakuntaan, johon se edelleen kuuluu. 
Koko itsenäisen seurakunnan ajan Degergyn kirkkoherrana oli Arvid Wigge, joka ryhtyi ajamaan uuden kirkon rakentamista, sillä kirkon aseman saanut saarnahuone oli päässyt huonoon kuntoon. Wigge oli vuodesta 1922 kappalainen, 1926-1937 vt. kirkkoherra ja sen jälkeen vakinainen kirkkoherra vuoteen 1949. Hän kuoli 1951, jolloin hänet haudattiin ensin Inkooseen, ja muutama vuosi alueen palauttamisen jälkeen hänen hautapaikka siirrettiin Degerbyn kirkon viereen.
Kirkon kello oli vuokra-ajan Pernajan Sarfsalön kappelissa. Se palautui Degerbyhyn 1958 ja oli käytössä vuoteen 1994, jolloin se halkesi.
Jere Elomaa

Jere Elomaa (s. 10. toukokuuta 1998 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän esitti Aleksi Luotolaa Yle TV1:n Kotikatu-sarjassa. Aleksin isää, Teemu Luotolaa esitti Ville Keskilä ja äitiä Liisaa Sari Puumalainen. Aleksin isäpuolta Harria näytteli Kari Hietalahti. Elomaa on näytellyt Aleksia alle vuoden ikäisestä asti.
Fokos

Fokos (muinaiskreikaksi Φώκος) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.

Aiakoksen poika

Fokos oli Aiakoksen ja Psamathen poika, jonka hänen velipuolensa Peleus ja Telamon surmasivat. Hänen kerrottiin olleen vahva ja voimakas.
Apollodoroksen mukaan surma tapahtui kateudesta Fokoksen urheilumenestyksen vuoksi. Telamon tappoi Fokoksen haastettuaan hänet ensin kiekonheittoon heittämällä tätä tahallaan päähän kivisellä kiekolla. Molemmat veljekset kätkivät ruumiin metsään, mutta teko tuli ilmi ja molemmat joutuivat lähtemään maanpakoon. Pausanias kertoo puolestaan teon tekijäksi Peleuksen, ja motiiviksi veljesten halun miellyttää äitiään, joka oli mustasukkainen Fokoksesta, jolla oli eri äiti. Diodoros Sisilialainen on samaa mieltä siitä, että kiekon heitti Peleus, mutta kertoo tapahtuman olleen vahinko. Fokiksen aikana alue, jota kutsuttiin Fokikseksi laajeni siitä, mikä se oli ollut silloin kun Fokos, Ornytionin poika, oli asettunut sinne asumaan.

Ornytionin poika

Fokos oli Ornytionin poika, joskin häntä kutsuttiin myös Poseidonin pojaksi. Fokis on nimetty hänen mukaansa sen jälkeen kun hän asettui sinne asumaan.
DR-DOS

DR-DOS (NovellDOS, OpenDOS) on DOS-käyttöjärjestelmä, 
jolla on ollut useita kehittäjätahoja. Niitä ovat ainakin Digital Research, Novell, Caldera ja Lineo.
Novell osti DR-DOSia kehittäneen Digital Researchin vuonna 1991. Sitä alettiin kehittää vauhdikkaasti ja DR-DOS kilpaili Microsoftin MS-DOSin kanssa. Microsoft puolestaan vastasi tähän kampittamalla kilpailijaansa lisäämällä Windows 3.1:een koodia, joka antoi ylimääräisen virheilmoituksen, jos ikkunointia ajettiin kilpailijan DOS-käyttöjärjestelmällä. Kun keino paljastettiin Dr. Dobbs -lehdessä, koodi poistettiin Windowsin julkaisuversiosta.
Microsoftin käyttämä hinnoittelu DR-DOS:iin verrattuna oli myös osana monopolioikeudenkäyntiä.
Versio 7.0 julkaistiin nimellä Novell DOS 7.0. Novell myi käyttöjärjestelmän Caldera Systemsille 400 000 dollarilla kesällä 1996, jolloin käyttöjärjestelmällä oli enää vähän kaupallista arvoa. Caldera sai kuitenkin oikeuden nostaa syytteen Microsoftia vastaan epäreilusta kilpailusta, jonka sen tekikin käyttöjärjestelmän oikeudet saatuaan. Calderan uskotaan saaneen Microsoftilta vähintään 150 miljoonaa dollaria korvauksia vuonna 2000.
Caldera julkaisi DR-DOSin versiot 7.01 ja 7.02 avoimena lähdekoodina nimellä Caldera OpenDOS 7.01 ja Caldera DR-OpenDOS 7.02. Myöhemmin Caldera siirsi kehityksen tytäryhtiö Caldera Thin Clientsille, josta tuli Lineo. Lineo julkaisi version 7.03 sekä sulautetun Caldera DR DOS 7.04/7.05:n, joka sisälsi ainoastaan ytimen ja komentotulkin.
Avoimena julkaistua DR-DOS/OpenDOS 7.01:ta kehittää eteenpäin The DR-DOS/OpenDOS Enhancement Project.
Lineo puolestaan meni myyntiin ja osa sen entisestä johdosta perusti uuden yhtiön DeviceLogics ja osti DR-DOSin oikeudet. DeviceLogics julkaisi DR-DOS 8.0:n version 7.03 ytimellä. DeviceLogics jaettiin myöhemmin kahtia Devicelogicsiksi ja DRDOS Inc.:ksi. DRDOS Inc. julkaisi version 8.1. Sekä versio 8.0 ja 8.1 sisälsivät vapaan FreeDOS-projektin sekä Enhanced DR-DOS:in työkaluja sekä kernelin julkaisematta lähdekoodia ja rikkoivat siten GNU GPL -lisenssiä. Valitusten jälkeen DRDOS Inc. veti molemmat versiot jakelusta.
Marina and the Diamonds

Tausta

Marina Diamandis syntyi Abergavennyssa, Walesissa kreikkalaiselle isälle ja walesilaiselle äidille. Kun hänen vahempansa erosivat, Diamandis muutti Kreikkaan 16-vuotiaana isänsä kanssa, mutta palasi Walesiin kaksi vuotta myöhemmin. Marinalla on myös diagnosoitu synestesia.

The Family Jewels

Diamandisin debyyttialbumi The Family Jewels julkaistiin Britanniassa 22. helmikuuta 2010. Se sijoittui Britannian albumilistan sijalle viisi. Kappale "Hollywood" julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 1. helmikuuta 2010. Ensimmäisen ison kiertueensa hän aloitti 14. helmikuuta 2010, johon sisältyy 49 päivää ympäri Britanniaa, Irlantia, Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Kanadaa.

Electra Heart

Marina julkaisi lokakuussa 2011 promotionaalisen singlen "Radioactive", ja lisäksi demoversion kappaleesta "Starring Role". Electra Heart -albumi julkaistiin huhtikuussa 2012 ja se nousi listäykköseksi Britanniassa ja Irlannissa, mutta se menestyi erinomaisesti myös muualla Euroopassa. Ensimmäinen single joka julkaistiin albumilta oli "Primadonna", joka on myös yksi Marinan menestyneimmistä singleistä. Kappale "Power & Control" julkaistiin singleksi pelkästään Britanniassa, mutta viralliseksi toiseksi singleksi julkaistiin "How to Be a Heartbreaker". Electra Heart on konseptialbumi. Marinan Youtube-tilillä on sarja musiikkivideoita, jotka muodostavat tarinan.

Froot

Vietettyään kuukauden New York Cityssä, Diamandis kertoi aloittaneensa kappaleiden kirjoittamisen hänen kolmannelle studioalbumille helmikuussa 2013. 
Syyskuussa 2014, Marina latasi kuva- ja videopalvelu Instagramiin lyhyen osan hänen uudesta kappaleestaan nimeltä "Froot". Tulevan studioalbumin nimikkokappale julkaistiin kokonaisuudessaan laulajattaren syntymäpäivänä, 10. lokakuuta. Marina Diamandis twiittasi faneilleen ympäri syksyä uusista projekteistaan kuten "Froot of the Month". Albumin ennakkotilaajat saavat puolen vuoden ajan kuukausittain uuden kappaleen, joko iTunesissa, tai fyysisenä versiona.
Toisena julkaistiin "Happy". Vuoden 2015 ensimmäinen single on "Immortal". Helmikuussa julkaistiin neljäs single nimeltä 'I'm A Ruin' 'Forget' julkaistiin 3. maaliskuuta.
Froot-albumi julkaistiin 16. maaliskuuta 2015.
Hans Edvard Wisløff

Teokset

Wisløff oli suosittu kirjailija. Tuotannossa oli hartaus- ja rukouskirjoja sekä pienehköjä kirjasia. Monista kirjoista otettiin uusia painoksia. Menestynein oli Stille stunder på veien hjem, jota oli myyty vuoteen 2004 mennessä 130 000 kappaletta. Menestyneimpiä suomennoksista ovat olleet Hiljaisia hetkiä sekäTurvassa kaikesta huolimatta.
Sotajumala

Vaiheet

Sotajumala perustettiin vuonna 1998. Yhtye koki jonkin verran miehistönvaihdoksia, joskin bändin kokoonpano säilyi vuodesta 2004 lopettamiseen asti samana. Sotajumala soitti suomenkielistä death metallia, sekä sotametallia, jonka sanoitukset kertovat sodasta. Yhtye sai levytyssopimuksen ensimmäisen, bändin nimeä kantavan, demon jälkeen Woodcut Recordsilta, jonka nimissä he tekivät yhden MCD:n, kaksi pitkäsoittoa sekä yhden split-julkaisun Torture Killerin kanssa. Viimeiseksi jääneen albuminsa yhtye julkaisi oman Sotajumala-Yhtiöt Oy:n kautta.
Yhtyeen suomenkieliset sotaa käsittelevät sanoitukset ovat luoneet osaan kuulijakuntaa mielleyhtymiä äärioikeistolaisuudesta. Entinen laulaja 105 on sanonut Imperiumi.netin haastattelussa, että bändi on isänmaallinen, muttei missään nimessä natsistinen eikä ihannoi sotaa. Levy-yhtiö Woodcut Recordsin esittelytekstin mukaan Sotajumalan sanoitusten ei ole tarkoitus levittää fasismia eikä yhtye ota kantaa poliittisiin tai muihinkaan ideologioihin.