google/wiki40b huggingface dataset:
Sumner Redstone

Sumner Redstone (synt. Sumner Murray Rothstein s. 27. toukokuuta 1923 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen liikemies ja National Amusementsin pääomistaja.
Toisen maailmansodan aikana Redstone palveli Yhdysvaltain armeijan tiedustelussa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1947, ja muutaman vuoden lakimiehenä toimittuaan hän siirtyi isänsä perustamaan Northeast Theatre Corporation -elokuvateatteriketjuun. Yrityksen nykyinen nimi National Amusements otettiin käyttöön 1954. Yrityksen johdossa Redstone on ollut 1960-luvun puolestavälistä alkaen.
Redstone loukkaantui vaikeasti hotellitulipalossa Bostonissa 1979. Hänelle suoritettiin 60 tuntia kestänyt leikkaus, josta hän vastoin lääkärien odotuksia selvisi hengissä. Toipumisikanaan Redstone alkoi investoida elokuva- ja televisioalalle. Nykyään Redstonella on National Amusementsin kautta määräysvalta muun muassa CBS Corporationissa ja Viacomissa.
Syyskuussa 2008 Forbes-lehti arvioi Redstonen omaisuuden arvoksi 5,1 miljardia dollaria, jolla hän sijoittui 66. sijalle Yhdysvaltain rikkaimpien henkilöiden joukossa. Saman vuoden joulukuussa Silicon Alley Insider -verkkolehti kuitenkin arvioi Redstonen menettäneen omaisuudestaan vuoden aikana 3,9 miljardia dollaria, ja New York Timesin mukaan Redstonen omaisuus saattaa olla jo alle miljardin dollarin.
Penumbra: Overture

Juoni

Peli alkaa vuodesta 2000. Pelin päähenkilö Philip saa äitinsä hautajaisten jälkeen kirjeen 30 vuotta kadoksissa olleelta isältään.
Philip jäljittää kirjeen Grönlantiin ja lähtee etsimään isäänsä. Lumimyrsky yllättää Philipin ja hän pelastautuun vanhaan kaivokseen, mutta putoaa ja jää sinne jumiin tikapuiden katkettua. Philip lähtee etsimään uloskäyntiä kaivoksesta, jolloin hän ajautuu syvälle maan alle.
Matkallaan hän kohtaa mutatoituneita koiria ja hämähäkkejä, tuntemattoman Redin yrittäessä neuvoa häntä radiopuhelimella.
Omakustanne

Omakustanneäänilevy

Suomalaisten äänilevyjen omakustannustoiminta oli aina 1980-luvulle saakka sangen vähäistä. Osaltaan siihen vaikuttivat levyjen tuotantokulut ja osaltaan taas jakeluun liittyvät ongelmat. 1980-luvulla julkaisutoiminta kuitenkin laajeni ja muuttui markkinoilla merkittävämmäksi niin nimikkeiden lukumäärän kuin myynnin määrän osalta. Esimerkiksi 1989 ilmestynyt Bat & Ryyd -duon omakustanteena Tippa-levymerkillään julkaisema Ehtaa tavaraa -albumi ylsi yli 50 000 kappaleen platinalevyrajamyynnin, ja seuraavalla vuosikymmenellä levynsä itse julkaisseet Apulanta ja Klamydia rikkoivat kultalevyrajoja tuon tuostakin. Iskelmän saralla itse levynsä 1980-luvulta alkaen Reetu Records -levymerkkinsä kautta julkaissut Frederik oli myös yltänyt useiden albumien myynnissä kulta- ja platinamyyntirajoihin.
Klamydia nousi 1980-luvulla omakustanteillaan merkittäväksi myös levyjakelijana omistamansa Kråklund-yrityksen kautta. 2000-luvulla jakelutoiminta kehittyi pienkustantajien kannalta entistä suotuisammaksi ja on osaltaan kannustanut monia menestyneitäkin yhtyeitä ja artisteja siirtymään suurilta levy-yhtiöiltä itse levyjensä julkaisijoiksi. Esittäjien itsensä kustantamien levyjen jakelussa merkittäviä ovat olleet muun muassa jakeluyhtiöt Edel Music, Playground Music, Supersounds ja Töölön Musiikkitukku. Vuonna 2003 suomenkielistä thrash metallia soittava Mokoma julkaisi oman Sakara Records -levymerkin kautta kolmannen albuminsa Kurimus, joka nosti yhtyeen yhdeksi Suomen tunnetuimmista metalliyhtyeistä.
Józef Cyrankiewicz

Józef Adam Zygmunt Cyrankiewicz (23. huhtikuuta 1911 – 20. tammikuuta 1989) oli puolalainen sosialistinen, vuoden 1948 jälkeen kommunistinen poliitikko. Hän oli Puolan pääministeri 1947–1952 ja uudestaan 1954–1970. Puolan presidentti hän oli 1970–1972.
Cyrankiewicz syntyi Tarnówissa, silloisessa Itävalta-Unkarissa, ja opiskeli Krakovan Jagellonica-yliopistossa. Hänestä tuli Puolan sosialistipuolueen paikallisosaston sihteeri 1935.
Di-isobutyylialumiinihydridi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa di-isobutyylialumiinihydridi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee dietyylieetteriin, tetrahydrofuraaniin ja hiilivetyihin kuten bentseeniin, tolueeniin, pentaaniin, heksaaniin ja dikloorimetaaniin. Di-isobutyylialumiinihydridi reagoi voimakkaasti veden ja hapen kanssa ja voi syttyä joutuessaan kosketuksiin niiden kanssa. Rakenteeltaan yhdiste esiintyy tyypillisesti dimeerinä.

Valmistus ja käyttö

Di-isobutyylialumiinihydridiä valmistetaan kuumentamalla eli termolysoimalla tri-isobutyylialumiinia. Reaktiossa syntyy sivutuotteena isobuteenia, joka poistetaan tislaamalla.
Tärkein di-isobutyylialumiinihdyridin käyttökohde on toimia pelkistimenä orgaanisissa synteeseissä. Huoneenlämpötilassa yhdiste pelkistää esterit, aldehydit, ketonit ja epoksidit alkoholeiksi ja amidit ja nitriilit amiineiksi. Alemmassa lämpötilassa, tyypillisesti –70 °C:n lämpötilassa, esterit, amidit  ja nitriilit pelkistyvät aldehydeiksi ja sykliset esterit eli laktonit pelkistyvät syklisiksi hemiasetaaleiksi eli laktoleiksi. Di-isobutyylialumiinihydridiä voidaan käyttää myös muiden organoalumiiniyhdisteiden valmistukseen hydroaluminaatioreaktiolla, jossa yhdiste reagoi alkeenien kanssa, jotka sitoutuvat alumiinin ja korvaavat isobutyyliryhmät.
Keltasiipipeippo

Levinneisyys

Keltasiipipeippoa tavataan Afrikassa Guineasta Keski-Afrikan tasavaltaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Neuburg am Inn

Neuburg am Inn on kunta Passaun piirikunnassa, Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee 6 kilometriä Passausta etelään. Kunnan pinta-ala on 41,8 km², asukasluku oli vuoden 2011 lopulla 4249 henkeä ja väentiheys oli 102 asukasta/km². Sen pormestarina toimii Josef Mackerel.
Neuburgiin rakennettiin linna vuonna 1050-luvulla. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan aikana se muodosti ympärillään kaupunkivaltion. Vuodesta 1803 Neuburg on ollut osa Baijeria ja 1818 se sai itsenäisen kunnan aseman.
Four Corners

Four Corners on Yhdysvaltain lounaisosassa sijaitseva New Mexicon, Arizonan, Utahin ja Coloradon osavaltioiden risteyskohta. Erään esityksen mukaan se on pyöreä alue noin 200 kilometrin säteellä osavaltioiden nurkkauksesta. Seudulla on monia historiallisia ja maisemallisia nähtävyyksiä kuten Chacon kanjoni.
Nykyään seudulla asuu alkuperäisväestöstä muun muassa navajoja.
Aluetta palvelee Four Cornersin lentoasema Farmingtonissa.
Miyako (1898)

Valmistus

Miyakon suunnittelua valvoi ranskalainen sotilasneuvonantaja Emile Bertin, ja se valmistettiin Kuren laivastontelakalla osana vuoden 1893 hankintoja. Köli laskettiin 26. toukokuuta 1894, ja alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1898. Alus valmistui 31. maaliskuuta 1899.
Aluksen kylkikaaret ja -levyt olivat terästä. Se oli varustettu kahdella mastolla, joissa oli parkkitakilointi avustamaan risteilemistä. Aluksen kahteen akseliin oli kytketty kumpaankin oma höyrykone, joiden tarvitsema höyry tuotettiin kahdeksalla locomotive-kattilalla. 
Pääaseistuksena oli kaksi 4,7 tuuman tykkiä ja apuaseina kahdeksan kolmen naulan tykkiä. Lisäksi aluksella oli kaksi kannelle asennettua torpedoputkea.

Palvelus

Miyako valmistui vasta ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan päätyttyä. Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Port Arthurin taisteluun sekä sataman sulun valvontaan. Alus osui sataman edustalla miinaan 14. toukokuuta 1904, jolloin sen upotessa sai surmansa kaksi miehistönjäsentä. Alus poistettiin alusluettelosta 21. toukokuuta 1905. Aluksen hylky nostettiin ja myytiin romutettavaksi 4. heinäkuuta 1906.
Paul Abraham

Paul Abraham (Pál Ábrahám) (s. 2. marraskuuta 1892 Apatinssa, Unkarissa; k. 6. toukokuuta, 1960 Hampurissa) oli opereteistaan tunnetuksi tullut säveltäjä. Hän oli alansa suosituimpia edustajia 1930-luvulla.
Vuonna 1933 hän pakeni juutalaisvainoja kodistaan Berliinistä Wienin ja Pariisin kautta New Yorkiin, josta palasi Saksaan 1956.
Le Mans Prototype

Le Mans Prototype eli LMP on ainoastaan kilpa-autoilutarkoitukseen suunniteltujen rata-autojen luokka. LMP-autoja käytetään Ranskan Le Mansin 24 tunnin ajoissa, Euroopan Le Mans Series -sarjassa sekä Pohjois-Amerikan American Le Mans Series -sarjan kisoissa. Autojen keskinäisen tunnistamisen helpottamiseksi ja järjestyksen tiedottamiseen autoihin on kiinnitetty LMP1:iin punaiset kilpailunumerot ja johtoauton lamput, LMP2:iin vastaavasti siniset. Kilpailuissa mukana olevilla GT-luokan autoilla on vihreät (GT1) tai keltaiset (GT2) väritunnisteet.
Protyyppiautoja pidetään maailman kalleimpina urheiluautoina pois lukien Formula 1 -autot, ja niissä on hyödynnetty uusinta teknologiaa, kuten hybridit.

Historia

LMP-luokka tuli vuonna 1995 aikaisemman 1980-luvulta peräisin olevan C-ryhmän tilalle. 
C tuli englannin kielen sanasta consumption, kulutus, sillä C-ryhmän autojen polttoaineenkulutusta oli rajoitettu siten, että C-ryhmän autojen tuli 1 000 kilometrin kilpailuissa tehdä 5 välitankkausta ja 24 tunnin ajoissa 25 tankkausta. Toisin kuin LMP-luokassa, C-ryhmän autojen säännöt olivat väljemmät ja moottorin virittäminen oli vapaampaa. Muun muassa turboahdin oli sallittu.
C-ryhmän autot olivat erittäin nopeita, ja kehityksen jatkuessa kuljettajien turvallisuus vaarantui. Vuonna 1989 Mercedes Sauber C9 -auto saavutti Le Mansin radan Mulsanne -suoralla yli 400 kilometrin tuntinopeuden, ja järjestävä seura Automobile Club de l’Ouest joutui lisäämään pitkälle suoralle kaksi shikaania nopeuksien rajoittamiseksi. Viimeisen kerran C-ryhmän autoilla ajettiin Le Mansin 24 tunnin kilpailussa vuonna 1994.
Vuonna 2006 tehtiin moottoriurheilun historiaa kun Audi voitti Le Mansin 24 tunnin ajon 5,5-litraisella dieselmoottorisella Audi R10:lla.
Daniil Sobtšenko

Seuraura

Sobtšenko syntyi Ukrainassa, mutta hän aloitti pelaamisen Venäjällä ja Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2007–2008 Jaroslavlin kakkosjoukkueessa, Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa. Seuraavalla kaudella Sobtšenko oli tehoilla 57+30=87 sarjan maalipörssin voittaja sekä pistepörssin toinen Dynamo Moskovan kakkosjoukkueen Nikita Dvuretšenskin kanssa.
Kausi 2009–2010 oli Sobtšenkon debyytti- ja tulokaskausi Jaroslavlin KHL-joukkuessa, jossa hän teki kauden aikana 35 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 5+1=6. Sobtšenko pelasi kauden aikana myös Loko Jaroslavlissa kuusi ottelua nuorten sarjaa, MHL:ää. Kaudella 2010–2011 hän pelasi KHL:ssä 16 runkosarja -ja 11 playoff-ottelua tehoin 1+2=3 sekä 14 runkosarjaottelua nuorten sarjassa.
San Jose Sharks varasi Sobtšenkon kuudennella kierroksella 166. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän kuitenkin kuoli 7. syyskuuta 2011, kun Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut Jakovlev Jak-42 -tyyppinen kone syöksyi maahan Venäjällä, lähellä Jaroslavlin kaupunkia. Kone oli matkalla Minskiin, jossa joukkueen oli tarkoitus pelata kauden ensimmäinen ottelu Dinamo Minskiä vastaan.

Muuta

Sobtšenkon isä Jevgeni pelasi kaudella 2010–2011 puolustajana Ukrainan pääsarjaa Berkut Kiovassa.
Ranskanvaahtera

Kuvaus

Puulaji kasvaa noin 5–9 metrin korkuiseksi, mutta voi kasvaa myös pensasmaisesti. Ranskanvaahtera kukkii toukokuussa. Puun lehvistö on vihreä. Lehdet kasvavat enintään 7 senttimetriä pitkiksi. Puun kaarna on tummanharmaata tai mustata, vanhemmiten halkeilevaa.

Levinneisyys

Ranskanvaahteraa kasvaa Pohjois-Afrikassa, Länsi-Aasiassa, ja Euroopassa.
Lahti (lehti)

Lahti oli Lahdessa vuosina 1905–1963 ilmestynyt lehti. Sen ilmestymistiheys vaihteli eri vaiheissa, mutta oli viime aikoinaan neljä kertaa viikossa. Lehteä julkaisi Lahden kirjapaino- ja sanomalehti. Lehden näytenumero ilmestyi 21.12.1905 eli vain noin kuukausi Lahden kaupunginoikeuksien saamisen jälkeen, seuraavasta vuodesta 1906 alkaen se ilmestyi vuoden loppuun 1963, jolloin se oli menettänyt elintilansa. Lahden edeltäjä oli Itä-Häme.
Lehti oli poliittisesti vanhasuomalainen, myöhemmin kokoomukselainen, ja kilpaili Etelä-Suomen Sanomien kanssa. Lehden päätoimittaja 1923–1950 oli Matti Klemola ja 1950–1956 Olli Järvinen.
Euroopan keskuspankin pääjohtaja

Tehtävät

Euroopan keskuspankin pääjohtaja on puheenjohtajana Euroopan keskuspankin ylimmissä päättävissä elimissä, sen neuvostossa ja johtokunnassa. Molemmissa kokouksissa kaikilla osallistujilla on yksi ääni, ja pääjohtajan ääni ratkaisee, jos äänet menevät tasan. Käytännössä Euroopan keskuspankin neuvosto välttää äänestyksiä ja pyrkii konsensukseen. Tämä mahdollistaa sen, että pääjohtaja voi valikoida, mitkä asiat tuodaan äänestykseen, ja tämä lisää hänen vaikutusmahdollisuuksiaan Euroopan keskuspankin neuvostossa.
EKP:n ulkoinen edustaminen kuuluu myös sen pääjohtajalle. Keskeinen tapa edustaa on pääjohtajan neuvoston kokousten jälkeen pitämät tiedotustilaisuudet, joissa hän kertoo kokouksissa keskustelluista asioista ja päätöksistä sen sijaan, että EKP:n neuvosto julkistaisi pöytäkirjoja. Pääjohtajille on muodostunut oma koodikielensä, jossa pienet muutokset sanamuodossa ilmaisevat median edustajille tietoja päätösten luonteesta ja vaikutuksesta talouteen.
Joka vuosi Euroopan keskuspakki laatii myös kertomuksen toiminnastaan, jonka EKP:n pääjohtaja esittelee Euroopan parlamentille ja Euroopan unionin neuvostolle. Pääjohtaja voi olla läsnä Euroopan unionin neuvoston kokouksissa, joissa käsitellään Euroopan keskuspankkijärjestelmään liittyviä asioita. Hän myös edustaa Euroopan keskuspankkia suhteessa muihin Euroopan unionin toimielimiin.

Nimitys ja erottaminen

Euroopan keskuspankin pääjohtaja nimitetään samalla tavalla kuin keskuspankin johtokunnan muutkin jäsenet. Euroopan unionin neuvosto esittää suosituksensa pääjohtajasta Eurooppa-neuvostolle, joka nimittää hänet virkaansa tehden päätöksen määräenemmistöllä. Suositustaan tehdessään EU:n neuvoston on kuultava ensin Euroopan parlamenttia ja Euroopan keskuspankin neuvostoa. Perussopimusten mukaan Euroopan unionin neuvoston on valittava ehdokkaakseen sellainen henkilö, jolla on ”arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla” ja joka on Euroopan unionin jäsenvaltion kansalainen. Pääjohtajan kausi on kahdeksan vuotta, eikä sitä voida uusia.
Euroopan keskuspankin kolme ensimmäistä pääjohtajaa olivat kaikki taloustieteilijöitä. Heistä kukin oli ennen Euroopan keskuspankin pääjohtajan virkaan nimitystään hoitaneet oman valtionsa keskuspankin pääjohtajan virkaa. Sitä vastoin neljänneksi pääjohtajaksi vuonna 2019 valittu Christine Lagarde on juristi ja poliitikko eikä hänellä ollut suoraa kokemusta keskuspankin johtamisesta, mutta hän oli ollut Ranskan valtiovarainministeri ja Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtaja.
Jos Euroopan keskuspankin neuvosto tai johtokunta katsoo, että pääjohtaja tai joku muu johtokunnan jäsen syyllistyy vakavaan rikokseen tai ei täytä tehtäviään, se voi pyytää pääjohtajaa erotettavaksi. Päätöksen erottamisesta tekee unionin tuomioistuin.
Verkkokalvon irtauma

Verkkokalvon irtauma (lat. ablatio retinae) on tila, jossa silmän verkkokalvo lähtee irtoamaan paikaltaan. Seurauksena on etenevä puute näkökentässä ja hoitamattomana lopulta sokeus.
Verkkokalvon uskotaan irtautuvan vuosittain yhdellä ihmisellä noin 10 000:sta. Verkkokalvoirtauman riskiä kohottavat iäkkäillä henkilöillä erittäin yleinen lasiaiskalvon irtauma sekä silmien likitaitteisuus. Jälkimmäisissä tapauksissa irtauma sattuu usein nuorempana kuin muilla potilailla.
Laaja verkkokalvoirtauma edellyttää leikkaushoitoa, jonka tavoitteena on saada verkkokalvo kiinnitetyksi takaisin paikalleen. Suoritetun kaihileikkauksen on todettu lisäävän irtaumavaaraa. Verkkokalvon irtauma ei aiheuta kipua.
Leikkauksen jälkeen näöntarkkuuden palautuminen täysin ennalleen vaatii aikaa.

Oireet, joiden vuoksi on syytä hakeutua silmälääkäriin mahdollisimman pian

Verkkokalvon irtauman oireita lääketiedeseura Duodecimin terveyskirjaston mukaan ovat tumma yhtenäinen varjo näkökentässä ja viivojen vääristyminen . Myös salamointi ennen näitä oireita viittaa verkkokalvon irtoamiseen. Helsingin yliopistollisen keskussairaalan  paperimonisteena potilaille leikkauksen jälkeen jakaman ohjeen mukaan myös nokisade jommankumman silmän näkökentässä on oire verkkokalvon irtaumasta kyseisessä silmässä. Vaarallisia silmäoireita verkkokalvoirtauman korjausleikkauksen jälkeen ovat tämän monisteen mukaan myös punoitus, rähmintä ja voimakas kipu.

Sairaalahoito ja jälkihoito kotona

Verkkokalvoirtauman hoito tapahtuu osin sairaalassa ja osin jälkihoitona potilaan kotona (ks. edellä viitatut Duodecimin ja HYKSin tietolähteet). Silmälääkäri lähettää heti sairaalaan todettuaan irtauman, ja sairaalassa suoritetaan leikkaus. Leikkausta on hyvä odottaa lääkärin antamien ohjeiden mukaisessa makuuasennossa niin suurelta osin kuin mahdollista. Leikkaus suoritetaan paikallispuudutuksessa tähystysleikkauksena ja kestää yleensä 1-2 tuntia. Potilas jää yleensä vähintään yhdeksi yöksi leikkauksen jälkeen sairaalaan.
Leikkauksen jälkeen määrätään asentohoitoa osin sairaalassa ja osin kotona. Potilas joutuu toistamaan tietyt makuuasennot tietyssä järjestyksessä ja aikarytmissä muutaman vuorokauden ajan. Asentohoidon asennot ja aikataulun määrittää leikkauksen suorittava lääkäri. Asentohoidon aikana vuoteessa on pysyteltävä lukuun ottamatta välttämätöntä ateriointia ja WC-asiointia. Lisäksi lääkäri saattaa määrätä hoitoon silmätippoja ja muita lääkkeitä. Sairauslomaa tarvitaan vähintään asentohoidon ajaksi, usein 3-6 viikkoa pitempäänkin. Ensimmäiseen kahteen viikkoon ei saa saunoa, eikä ensimmäiseen kolmeen viikkoon saa uida. Jos leikkauksen yhteydessä silmään on laitettu kaasua, jonka paineen ja nosteen on tehtävä auttaa verkkokalvo takaisin oikealle paikalleen, on potilaan myös vältettävä parin kuukauden ajan lentämistä ja vuoristomatkailua. Lisäksi moottoriajoneuvojen ajamista on vältettävä jonkin aikaa hoidon jälkeen. Varoaika riippuu hieman siitä, millä kaasulla potilas on hoidettu: rikkiheksafluoridi (SF6) 3-4 viikkoa, heksafluorietaani (C2F6) 4-5 viikkoa, oktafluoripropaani (C3F8) 5-6 viikkoa.
Ajopuut

Ajopuiden jäsenet

Ajopuut-yhtyeessä on laulanut ja soittanut 28-vuotisen toiminnan aikana äänitysstudiossa ja konserteissa 54 jäsentä, joista moni muissakin kokoonpanoissa, jotkut ammattilaisina, pääosa musiikinharrastajina: 
Hannaleena Akkanen (laulu), Anne Kolstela (laulu),  Aino Launis (laulu), Leena Launis (laulu), Hanna Rahikainen (laulu), Tuomas Raitio (laulu), Ulla Raitio (laulu), Maaret Wager (laulu),Netti Walli (laulu), Margit Pasola (laulu), Elisa Nick (laulu), Ilkka Ojanperä (laulu),   Petteri Riikonen (laulu),  Pia Selin (laulu),  Rea Ristola (laulu), 
Liisa Eskola (laulu, kitara),  Antti Komulainen (laulu, basso, kitara), Heimo Kuparinen (laulu, kitara), Esko Rahikainen (laulu, kitara), Mikko Salovaara (laulu, kitara), Timo Vitikka (laulu, kitara), Veli-Pekka Lifländer (laulu, kitara),
Pekka Ristola (laulu, kitara, piano), Antero Launis (laulu, kitara, mandoliini, huuliharppu, piano),
Siiri Launis (laulu, piano), Aino Parada (laulu, piano),  Anna Pulkkis (laulu, nokkahuilut, piano), 
Tiia Lampela (laulu, sello),  Jaakko Leskelä (sello, laulu),  Rosa Parada (laulu, alttoviulu), Sofia Parada (viulu, laulu), Johanna Logren (laulu, harmonikka),  Petri Jussila (laulu, harmonikka),
Roger Freundlich (saksofoni), Pekka Huttunen ( piano ), Janne Jääskeläinen (viulu), Okko Kivikataja (klarinetti), Tuomas Kivikataja (rummut),  Petri Kurttila (basso),  Ari Lehtonen (harmonikka), Elina Leskelä (harmonikka) , Jari Metsberg (kitara), Tuure Paalanen (sello),  Veli-Pekka Piironen (rummut), Tero Pulkkinen (banjo, buzuki),Ville Puskala (syntetisaattori), Heikki Puukko (viulu, alttoviulu),   Antti Riikonen (rummut),Matti Saarinen (kitara, basso, syntetisaattori, haitari, rummut, perkussiot), Tapio Salo (kontrabasso),  Hannu Sinervuo (klarinetti), Tuomas Tyyri (basso), Juha Uitto (huilu), Hannu Wager (kitara), Osmo Walli (rummut).

Ajopuita muissa kokoonpanoissa

Hannaleena Akkanen (Sibelius-Akatemia, Cantabile, Karairin laulajat (joht.), Aino Launis (Hämäläisen osakunnan laulajat), Antero Launis (Guldgurkorna, Epa ja Akku), Elina Leskelä (Leikarit), Jari Metsberg (Jussi & The Boys), Tero Pulkkinen (Metrofolk), Heikki Puukko (Pohjois-Kymen musiikkiopisto), Esko Rahikainen (Epa ja Akku), Tapio Salo (eri yhtyeitä), Mikko Salovaara (Kiuas), Hannu Wager (The Swing Solicitors) ja Osmo Walli (Martin Brushane Big Band).
Jakson 4 alkuaine

Jakson 4 alkuaine on alkuaine, joka sijaitsee jaksollisen järjestelmän neljännessä jaksossa. Neljäs jakso sisältää 18 alkuainetta, alkaen kaliumista ja päättyen kryptoniin.

Ominaisuudet

Kaikkien tämän ryhmän alkuaineiden atomiytimet ovat vakaita, ja monet niistä ovat erittäin yleisiä maan kuoressa tai ytimessä. Moni siirtymämetalli jaksossa 4 on erittäin luja, ja niitä käytetään runsaasti teollisuudessa, etenkin rautaa. Kupari on yksi kolmesta metallisesta alkuaineesta, joka ei ole väriltään hopeinen tai harmaa; kaksi muuta ovat cesium ja kulta. Kaksi alkuainetta tässä jaksossa on hyvin myrkyllisiä: arseeni on yksi parhaiten tunnetusta myrkyistä, ja seleeni on myrkyllistä ihmiselle suurina annoksina. Moni jakson alkuaine on ihmiselle välttämätön, kuten kalsium, joka vahvistaa luustoa.
Vapaatuotantoalue

Vapaatuotantoalue tai erikoistalousalue (englanniksi Free Trade Zone (FTZ), Export Processing Zone (EPZ) tai Special Economic Zone), on alue, jolla toimivat yritykset saavat vero- ja tullihelpotuksia ja joilla vallitsee väljempi työnlainsäädäntö. Vapaatuotantoalueille pyritään houkuttelemaan ulkomaisia investointeja varsinkin työvoimaintensiivisille aloille. Vapaatuotantoalueet sijaitsevat yleensä kehitysmaissa ja usein niiden köyhimmillä alueilla, jossa ulkomaalaisten investointien toivotaan vähentävän köyhyyttä. Ensimmäiset vapaatuotantoalueet perustettiin Latinalaisessa Amerikassa 1920-luvulla.
Vapaatuotantoalueita oli vuonna 1999 noin 3000 116 maassa ja ne työllistivät 43 miljoonaa ihmistä. Alueiden tärkeimmät tuotteet ovat vaatteet, kengät, urheiluvarusteet, elektroniikka ja lelut. Kiina perusti useita erikoistalousalueita 1980-luvulla houkutellakseen investointeja ja myöhemmin alueita on perustettu muun muassa Intiaan etenkin teknologiateollisuuden tarpeisiin. Euroopassa talousalueita on perustettu muun muassa Puolaan, Unkariin ja Venäjälle.
Vapaatuotantoalueita on kritisoitu siitä, että niillä toimivat yritykset riistävät työvoimaa lainsäädännön väljyyden vuoksi. Työläisten kokoontumis- ja järjestäytymisoikeutta rajoitetaan ja palkat ovat huonoja. Työläisten oikeuksien lisäksi vapaatuotantoalueilla on myös muuta maata väljemmät ympäristösäädökset. Esimerkiksi Intiassa erityistalousalueita koskeva SEZ-laki tuli voimaan vuonna 2006, jonka seurauksena näillä alueilla tapahtuva tuotantoa kannustettiin joustavalla hallinnolla, sekä vero- ja muilla eduilla. Intian vapaatuotantoalueilla elektroniikkateollisuudessa on todettu laajoja epäkohtia: työvoima on suureksi osaksi nuoria ja perheettömiä, jotka työskentelevät määräaikaisissa työsuhteissa ja saavat elämiseen riittämätöntä palkkaa. Myös järjestäytymisoikeuksissa on todettu puutteita.