google/wiki40b huggingface dataset:
Varikonniemen rautakautinen asuinpaikka

Teoria muinaiskaupungista

Kaivauksen suorittaneiden arkeologien mukaan paikalla oli jäänteitä jonkinlaisesta puolustusvallista ja laiturista, mutta näitä tulkintoja on epäilty. Paikka oli tärkeiden vesireittien risteyksessä. Alueella oli usean toistensa kanssa näköyhteydessä olevan muinaislinnan ketju.
Kaivauksia johtanut arkeologi Hans-Peter Schulz on luonnehtinut Varikonniemen asuinpaikkaa "kaupungiksi". Tätä hän perustelee muun muassa paikalla säilyneillä metallinkäsittelyn jäänteillä, joka viittaisivat erikoistuneeseen käsityöläis- ja kauppiasasutukseen. Schulzin mukaan ympäröivät linnavuoret kuuluivat myös samaan hallintoon, ja niillä vartioitiin kauppapaikan turvallisuutta. Asuinpaikasta monissa yhteyksissä käytetty nimi Vanain kaupunki tai Vanain linna on lainattu venäläisestä Novgorodin kronikasta, joka kertoo tämän nimisen paikan hävittämisestä vuonna 1311. Koska "Vanai" muistuttaa Vanaja-nimeä, Vanain kaupunki on yhdistetty Varikonniemen muinaisjäännökseen. Nimi on yhdistetty myös Hämeen linnaan ja Janakkalassa sijaitsevaan Hakoisten linnaan.

Kaupunkiteorian kritiikki

Toisten tutkijoiden mielestä kyseessä on kuitenkin ollut melko tavanomainen rautakautinen asuinpaikka, jonka yhteydessä epämääräisen "kaupunki"-termin käyttöön ei ole aihetta. Osa arkeologeista (mm. J.-P. Taavitsainen) uskoo, että Varikonniemessä kaivetuista rakenteista vain osa oli rautakautisia tai keskiaikaisia: kulttuurikerrokset olivat heidän mukaansa pahoin sekoittuneita, ja esimerkiksi kaupunginmuurin perustukseksi tulkittu rakenne olisikin 1800-luvun ratapenkka. Asuinpaikan löytöaineistokaan ei heidän mielestään viittaa erikoistuneeseen käsityö- ja kauppa-asutukseen. Tämän käsityksen mukaan kyseessä oli melko tavanomainen kylämäinen talonpoikaisasutus, jonka piirissä harjoitettiin myös käsitöitä kuten rautakauden asuinpaikoilla yleensäkin tehtiin. Esimerkiksi raudanvalmistus oli niin yleistä, että siitä kertovaa rautakuonaa on aivan tavallisillakin asuinpaikoilla.
Tomi Ervamaa

Tomi Ervamaa (25. elokuuta 1964 Helsinki – 1. heinäkuuta 2007 Lontoo, Iso-Britannia) oli suomalainen sanomalehtitoimittaja. Hänen uransa alkoi 1980-luvulla Etelä-Suomen Sanomista, josta hän siirtyi Helsingin Sanomiin 1990-luvun alussa. Hän työskenteli lehden ulkomaan-, kulttuuri- ja sunnuntaitoimituksessa. Vuosina 1997–2001 Ervamaa toimi HS:n kirjeenvaihtajana Washington DC:ssä. Kuolemaansa edeltäneen vuoden hän oli kirjeenvaihtajana Lontoossa. Ervamaa oli ehdolla vuoden 2007 Bonnierin journalistipalkinnon saajaksi vuoden 2006 Israelin–Libanonin konfliktiin liittyvistä artikkeleistaan.
Ervamaa lasketaan ikäluokkansa parhaimpiin suomalaisiin lehtikirjoittajiin, erityisen taidokas hän oli reportterina ja kolumnistina. Hänen tyyliinsä kuului kuivakas huumori, jota hän käytti myös erittäin vakavissa yhteyksissä. Ervamaa oli myös taitava tiivistämään sanottavansa. Hänen terävän kritiikkinsä kohteena olivat eritoten eri alojen fundamentalistit ja tekopyhyys yleisenä ilmiönä. Työnantajansa HS:n sunnuntainumeron paksuudesta Ervamaan kerrotaan todenneen, ”että pitää suunnilleen valita lukeeko tämän vai jonkun kirjan”. Työtovereidensa keskuudessa hän oli pidetty, vaikkei hevin päästänyt heitä lähelleen. Ervamaa oli intohimoinen kirjallisuuden ystävä. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri, pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Pro gradu -työnsä Ervamaa teki Salman Rushdien tuotannosta. 
Ervamaa kirjoitti Helsingin Sanomiin Maailmanpahentaja -kolumnia, joka käsitteli yksilön roolia kansainvälisessä politiikassa.
Ervamaa kuoli Lontoossa 1. heinäkuuta 2007.
Louis Philippe Robert d’Orléans

Louis Philippe Robert, Orléansin herttua (6. helmikuuta 1869 Twickenham, Middlesex, Iso-Britannia – 28. maaliskuuta 1926 Palermo, Sisilia) oli ranskalaisen Orléans-suvun päämies ja useimpien ranskalaisten rojalistien tunnustama Ranskan kruununtavoittelija vuodesta 1894 kuolemaansa asti.
Louis Philippe Robert oli Pariisin kreivi Philippe d’Orléansin vanhin poika. Ranskaa hallinnut kuningas Ludvig Filip I oli hänen isoisoisänsä. Orléansin herttua karkotettiin isänsä mukana Ranskasta vuonna 1886, koska häntä pidettiin uhkana kolmannelle tasavallalle. Hän palasi luvattomasti vuonna 1890 ja joutui vangituksi. Hän sai vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin muutaman kuukauden jälkeen ja saatettiin pois maasta. Sen jälkeen Orléans matkusteli eri puolilla Eurooppaa ja Lähi-itää. Hänen isänsä kuoltua syyskuussa 1894 pääosa Ranskan rojalisteista tunnusti hänet lailliseksi kruununtavoittelijaksi. Vuodesta 1896 hän oli naimisissa Itävalta-Unkarin arkkiherttuatar Maria Dorothea Amalian kanssa.
Orléans teki matkoja pohjoiselle napa-alueelle vuosina 1905, 1907 ja 1919 sekä matkusti Brittiläisessä Itä-Afrikassa 1922–1923. Hän lähetti Ranskaan keräämiään eläintieteellisiä näytteitä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän anoi lupaa palvella Ranskan tai muiden ympärysvaltojn ameijassa, mutta pyyntö evättiin. Koska Orléansilla ei ollut lapsia, suvun päämiehen asema siirtyi hänen kuoltuaan hänen serkulleen Guisen herttua Jean d’Orléansille.
Kijevskajan metroasema (Arbatsko-Pokrovskaja)

Kijevskaja (ven. Киевская) on Moskovan metron Arbatsko-Pokrovskaja-linjan asema. Asema avattiin 5. huhtikuuta 1953. Asemalta on vaihtomahdollisuus Koltsevaja-linjan Kijevskaja-asemalle ja Filjovskaja-linjan Kijevskaja-asemalle. Asema sijaitsee asemien Park Pobedy ja Smolenskaja välissä. Aseman neliönmuotoiset pylonit on päällystetty valkoisella Uralin marmorilla ja rapattu katto on koristeltu 24 eri taiteilijan ukrainalaista elämää kuvaavilla freskoilla. Suuri mosaiikki laiturin päässä kuvaa Ukrainan ja Venäjän 300-vuotista yhteiseloa. Asemalle ei ole sisäänkäyntiä, vaan sinne mennään Koltsevaja-linjan Kijevskaja-asemalta. Asema oli puoli vuosisataa linjansa pääteasema, kunnes vuonna 2003 linjaa jatkettiin.
Aseman ovat suunnitelleet L. V. Lilje, V. A. Litvinov, M. F. Markovski ja V. M. Dobrokovski.
Beck-Friis

Beck-Friis oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 800, vapaaherrallinen suku numero 278 ja kreivillinen suku numero 104. Suku on tanskalaista alkuperää ja  Lave Beck-Friis oli valtaneuvos Tanskassa.
Avovesiuinti

Avovesiuinti on uintilaji, joka tapahtuu avovedessä, kuten meressä, järvessä tai joessa.
Avovesiuinti kuuluu yhtenä lajina triathloniin, ja tämä on kasvattanut avovesiuinnin suosiota. Triathlonissa uinti on kilpailusuorituksen ensimmäinen osa. Triathlon oli ensimmäistä kertaa olympialajina vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Avovesiuinti oli lajina vuoden 2005 Uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa. Tuolloin kilpailtiin 5, 10 ja 25 kilometrin matkoilla. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa kilpailtiin avovesiuinnissa 10 km:n matkalla. Lajin kattojärjestö on FINA.

Varusteet

Ainoa avovesiuinnissa tarvittava väline on uimapuku. Kirkkaanvärinen uimalakki on joissakin kilpailuissa pakollinen.
Märkäpukujen käyttö avovesiuinnissa jakaa mielipiteitä. Useiden mielestä märkäpuvun käyttö on lajin hengen vastaista, ja he halveksivat puvun käyttöä. Toisin kuin triathlonissa, jossa märkäpuvun käyttö on sallittua veden lämpötilan ollessa tietyn rajan alapuolella, avovesiuintikilpailuissa märkäpukujen käyttö ei yleensä ole sallittua.
Aarne Koskelo

Aarne Kaarlo Koskelo (vuoteen 1918 Lindgren; 8. maaliskuuta 1900 Värtsilä – 12. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka perusti vuonna 1947 Kauko­markkinat Oy:n yhdessä Seppo Virkkusen kanssa. 
Koskelo valmistui ylioppilaaksi 1919, kauppatieteiden kandidaatiksi 1924 ja maisteriksi 1928. Hän oli Yhtyneet Paperi­tehtaat Oy:n kirjanpitäjä 1924–1925, Simpeleen ja Jämsänkosken tehtaiden sekä yhteisen pääkonttorin konttoripäällikkö 1925–1936, Pitkäranta Oy:n toimitusjohtaja 1937–1940 ja osuuskunta Kompensaation toimitusjohtaja 1940–1948 sekä samalla Vako oy:n toimitusjohtaja 1941–1944 ja Teollisuuden Tervatuote Ab:n toimitusjohtaja 1945–1946. Vuonna 1947 Koskelo perusti yhdessä teollisuusmiesten kanssa Kaukomarkkinat Oy:n, jonka oli tarkoitus saada Suomen vienti- ja tuontitoiminta kotimaisiin käsiin. Hän oli yhtiön toimitusjohtaja vuosina 1948–1970 ja jatkoi sen hallituksessa vuoteen 1988, jolloin hänen sukunsa myi sen koko osakekannan Sponsor Oy:lle. Hän oli myös Barker-Littoinen Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1955–1971 ja kuului Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n hallitukseen 1952–1976 sekä vakuutusyhtiö Sammon hallintoneuvostoon 1964–1971.
Koskelo kuului useisiin Suomen kauppavaltuuskuntiin ulkomailla. Hän sai pääkonsulin arvonimen vuonna 1954. Hän osallistui Suomen sisällissotaan sekä talvi- ja jatkosotaan. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Koskelo perusti vuonna 1987 nimeään kantavan Aarne Koskelon säätiön, joka toimii sydäntutkimuksen hyväksi. Hänen ja hänen vaimonsa mukaan nimetyt rahastot löytyvät myös Syöpätautien tutkimussäätiöstä, Sydäntutkimussäätiöstä ja Silmäsäätiöstä.
Roberto Cavalli

Roberto Cavalli (s. 15. marraskuuta 1940) on italialainen muotisuunnittelija. Hänen nimeään kantaa myös hänen vaatemerkkinsä.

Ura lyhyesti

Roberto Cavalli on kotoisin Firenzesta. Roberton taiteellisen perheen isänsä kuului Italian taiteen uudistamista ajaneeseen Macchiaioli -liikkeeseen. Roberto opiskeli paikallisessa taide-instituutissa, erikoistuen tekstiilien painotekniikkaan. Kukka-aiheisilla painatuksillaan Cavalli alkoi saada huomiota Italiassa ja 1970-luvulla hän patentoi vallankumouksellisen painotekniikkansa. Hänen tekniikkaansa käytettiin esikertaa Pariisissa Hermèsin ja Pierre Cardinin muotitaloissa. Kolmekymmentävuotiaana hän esitteli ensimmäisen nimeään kantavan kokoelman ja avasi Saint-Tropezissa ensimmäisen liikkeensä. Seuraavilla vuosikymmenillä Cavalli on avannut uusia liikkeitään ympäri maailmaa ja julkaissut useita mallistoja. Vuonna 2007 Cavalli suunnitteli malliston myös ruotsalaiselle H&M ketjulle. Vaatteiden lisäksi Cavallilla on mm. nimeään kantava vodka -ja viinituotemerkit.
Lakan Betoni

Historiaa

Yhtiön perusti Ahti Lakka (1927-2011) yhdessä isänsä Vihtorin kanssa vuonna 1965 Joensuussa. Ahti peri yrittäjähenkisyyden isältään, jolla oli Suojärvellä luovutetussa Karjalassa puutavaroiden kuljetusyritys. Vuosien varrella Vihtori Lakka harjoitti yritystoimintaa limonadin valmistuksen, valokuvauksen, autokaupan ja jopa hevosjalostuksen alalla. Sodan jälkeen perhe muutti asumaan Joensuuhun, jossa yritystoiminta laajeni maanrakennus- ja kuljetustoimintaan. Jossakin vaiheessa hankittiin sora-alueita Utranharjulta Joensuun naapurikunnan Kontiolahden alueelta. Lakan Betoni Oy perustettiin hyödyntämään näitä soravaroja. Yhtiön toiminta alkoi vuonna 1965 valmisbetonin valmistuksella Joensuussa, josta toiminta 70-luvulla laajeni myös muihin betonituotteisiin ja uusille paikkakunnille. Kasvun jälkeen 90-luvun vaikeina aikoina Lakan Betoni keskittyi nimenomaan betonituotteiden teolliseen valmistamiseen, luopuen urakoinnista ja muista ydinliiketoimintaan kuulumattomista toiminnoista. 2000-luku on ollut yritykselle vahvan kasvun aikaa, kun toiminta on laajentunut yritysostojen ja markkinointi- sekä tuotekehityspanostusten myötä valtakunnalliselle tasolle.

Omistus

Yhtiön perustaja Ahti Lakka kuoli vuonna 2011. Nykyisin Lakan Betonin omistus on hänen lapsillaan ja lastenlapsillaan. Yhtiön hallituksen puheenjohtaja toimii Heikki Bergholm ja toimitusjohtajana on vuodesta 1999 toiminut Pertti Halonen.
Joakim Andersson

Seuraura

Andersson on Munkedals BK:n kasvatti ja hän debytoi joukkueessa miesten peleissä vain 14-vuotiaana Ruotsin III-divisioonassa kaudella 2003–2004. Hän edusti vuosina 2003–2005 Munkedals BK:n lisäksi myös TV-Puckenin Bohuslän/Dalia. Andersson siirtyi kaudeksi 2005–2006 Frölunda HC:n joukkueeseen. Hän debytoi Elitserienissä kaudella 2006–2007 pelaten yhden runkosarjaottelun, mutta pelasi suurimman osan kaudestaan Super-Elit-joukkueessa ja pelasi lainalla myös I-divisioonajoukkue Kungälvs IK:ssa. Debyyttiottelu oli 24. tammikuuta 2007 Färjestad BK:ta vastaan ja hän sai siinä jääaikaa 7.01 minuuttia. Andersson voitti Frölundassa J20-joukkueen SM-kultaa vuosina 2007 ja 2008 ja hopeaa vuonna 2006 sekä J18-joukkueen hopeaa vuonna 2007. Detroit Red Wings varasi hänet kolmannella kierroksella 88. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007.
Kauden 2007–2008 Andersson pelasi pääosin lainalla Allsvenskanin Borås HC:ssa, mutta pelasi myös Frölundan edustusjoukkueessa Elitserienissä 13 runkosarja- ja playoff-ottelua tehoilla 2+1=3. Hän vahvisti myös SuperElit-joukkuetta. Maaliskuussa 2008 Andersson teki yksivuotisen ammattilaissopimuksen Frölundan kanssa. Hän pelasi kauden 2008–2009 suurimmaksi osaksi Frölundan Elitserien-joukkueessa, mutta käväisi myös neljän ottelun lainalla edelliskauden tapaan Borås HC:ssa. Frölundan pudotuspelien päätyttyä Andersson pelasi loppukauden hänet varanneen Detroit Red Wingsin AHL-farmijoukkueessa Grand Rapids Griffinsissa.
Toukokuussa 2009 Andersson teki yksivuotisen jatkosopimuksen Frölundan kanssa, eikä näin vielä lähtenyt Pohjois-Amerikkaan. Kausi 2009–2010 oli Anderssonin ensimmäinen täysi kausi Frölundan edustusjoukkueessa ja hän teki Elitserien-uransa ennätystehot 6+12=18. Huhtikuussa 2010 Andersson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Red Wingsin kanssa.
Andersson pelasi ensimmäisen kautensa 2010–2011 Pohjois-Amerikassa kokonaan farmijoukkue Grand Rapids Griffinsissa. Hän teki NHL-debyyttinsä seuraavalla kaudella 28. joulukuuta 2011 kotona St. Louis Bluesia vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 5.10 minuuttia. Ensimmäisen NHL-maalinsa Andersson teki 15. helmikuuta 2013 Anaheim Ducksia vastaan ja sai tililleen myös NHL-uransa ensimmäisen syöttöpisteen.

Maajoukkueura

Andersson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009 voittaen molemmista MM-hopeaa. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Ruotsin varakapteenina. Hän voitti myös alle 18-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2007.
Yamar Thiam

Yamar Thiam (s. 12. helmikuuta 1962, Malla, Senegal) on senegalilaissyntyinen rumpali. Thiam alkoi soittaa puhuvaa rumpua (tama) korvakuulolta, lisäten traditioon omia luovia osuuksiaan. Thiamit muuttivat 1972 Senegalin pääkaupunki Dakariin, jossa saman vuosikymmenen lopulla syntyi kansallinen pop-musiikin suuntaus mbalax. Alle 20-vuotiaana mbalax-yhtyeissä muusikon uransa aloittanut Yamar Thiam on soittanut myös Afrikan kuuluisimman muusikon Youssou N'Dourin perustamassa Super Etoile de Dakar -yhtyeessä. Suomalainen kitaristi Hasse Walli kokosi 1988 Dakarin parhaista muusikoista musiikin eri genrejä fuusioineen Asamaan–yhtyeen, johon myös Yamar kuului.
Suomessa asuvien senegalilaismuusikkojen muodostama, mblaxia sekä perinteistä rumpu- ja laulumusiikkia esittävä Galaxy soitti ensimmäiset rytminsä 1991. Galaxyn soittaessa perinteisiä Wolof-heimon rytmejä johtajarumpuna toimii Yamar Thiamin puhuva rumpu, tama. Kaksi CD:tä (Nobeel, 1997 ja L’Insecurité, 2003) julkaisseen Galaxyn lisäksi Yamar Thiam on ollut jo 15 vuotta mukana Konserttikeskuksen kysytyimpiin kokoonpanoihin kuuluvassa, mm. suomalaista runoutta tulkitsevassa Lyyran Tähtikuvio & Vega –yhtyeessä. Galaxyn tavoin myös Lyyran tähtikuvio yhdistää eri kulttuurien musiikillisia aineksia glokaaliksi coktailiksi.
Yamar Thiamin wolofinkielistä laulua on kuultavissa myös Mikko Alatalon ja Juice Leskisen 2004 julkaistulla CD:llä Senaattori ja Boheemi. Yamar Thiam lukeutuu kansallisesti ja kansainvälisesti arvostetuimpien muusikkojemme joukkoon. Muusikontyönsä ohessa hän on myös griot, kalevalaisten runonlaulajiemme kaltainen oman heimonsa suullisen perinteen säilyttäjä ja eteenpäin siirtäjä. valtiovalta katsoi 2005 Galaxyn ansiot Suomi-palkinnon arvoisiksi, ja vuotta myöhemmin Yamar Thiamille myönnettiin Alajärven kaupungin kulttuuripalkinto. Suomeen 1992 muuttaneen ja Alajärvellä vuodesta 1998 asuneen Yamar Thiamin perheen muodostavat vaimo ja kaksi tytärtä.
Mihovil Nakić

Maajoukkue

Nakić kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja EM-pronssia Italiassa 1979. Hän edusti Jugoslaviaa myös vuoden 1985 EM-kilpailuissa.
Laskutaito

Laskutaito on WSOY:n kustantama matematiikan oppikirjasarja peruskouluun. Laskutaito-kirjaa käyttävät 5. vuosiluokan oppilaat menestyvät tilastollisesti merkittävästi paremmin kuin muiden kirjasarjojen käyttäjät.
Reijo Sallinen

Reijo Iisakki Sallinen (s. 15. kesäkuuta 1942 Oulu) on suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin komentajana.
Sallinen syntyi toimitusjohtaja Yrjö Sallisen ja Anna-Liisa Lammen perheeseen. Hänen puolisonsa oli Anja Nevasaari (k. 1997).
Sallinen tuli ylioppilaaksi Tuiran yhteiskoulusta 1960. Kadettikoulusta hän valmistui 1965 ja toimi sitten opetusupseerina 1965–1966, toimistoupseerina 1966–1967 ja komppanianpäällikkönä 1967–1969 Lapin jääkäripataljoonassa. Sisä-Suomen sotilasläänin esikunnan koulutustoimiston päällikkö Sallinen oli 1970–1973, Oulun sotilaspiirin esikunnan järjestelytoimiston päällikkö 1975–1980, Pohjois-Suomen sotilasläänin järjestelytoimiston päällikkö 1980–1983 ja koulutustoimiston päällikkö 1983–1986. Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkönä Sallinen toimi 1986–1987, Oulun sotilaspiirin päällikkönä 1987–1993 ja Pohjan prikaatin komentajana 1993–1996 Tauno Ylänteen jälkeen. Vakinaisesta palveluksesta Sallinen erosi vuoden 1997 alussa.
Sotilasuransa jälkeen Sallinen oli Oulun kaupunginhallituksen jäsen, toimien myös kahteen otteeseen sen varapuheenjohtajana.
Sallinen ylennettiin vänrikiksi 1962, luutnantiksi 1965, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1984 ja everstiksi 1993.
Battle royal

Battle Royal on showpainin ottelumuoto, jossa samaan aikaan kehässä aloittaa ottelun tietty määrä painijoita. Viimeinen kehään pystyyn jäänyt voittaa. Valittu määrä ottelijoita, yleensä 20, on samaan aikaan kehässä ja vastustajan eliminoiminen tapahtuu heittämällä hänet yläköyden yli. Vastustajan jalkojen tulee koskettaa lattiaa.

Joukkueet

Battle royal -joukkueisiin kuuluu kaksi tai useampia painijoita, ja jokaiseen joukkueeseen tavallisesti yhtäläinen määrä.
Ottelutyypistä riippuen, eli jos ottelijaryhmä on jaettu joukkueisiin, riittää että toinen joukkue eliminoidaan.
Kangaslampi (järvi Lintukankaalla Jyväskylässä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 121 200 kuutiometriä eli 0,0001 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Vasarajoen valuma-alueeseen (14.294) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,5 metriä mpy.
Kyrönmaan lukio

Historia

Vuonna 1924 perustettu Isonkyrön yhteiskoulu sai lukioluvan vuonna 1957. Koulu kunnallistettiin peruskouluun siirtymisen yhteydessä vuonna 1975 ja muutettiin Isonkyrön yläasteeksi ja lukioksi. Vuonna 2002 lukion nimi vaihtui nykyiseen Kyrönmaan lukioon. Koulun tilat ovat valmistuneet vuonna 2004.

Urheilulinja

Syksystä 2014 alkaen Kyrönmaan lukio on tarjonnut lisäpainotuksen urheilijoille urheilulinjalla, joka antaa opiskelijoiden harjoitella kouluaikana viisi tuntia viikossa koko lukuvuoden ajan. Lukio tarjoaa ohjattua lajivalmennusta salibandyssa. Muiden lajien edustajat harjoittelevat itsenäisesti oman valmentajansa johdolla.
Fyysisen ohjatun valmennuksen tunneilla saadaan myös tietoa urheilijan ruokavaliosta, psyykkisestä valmennuksesta jne.
Hugo von Hofmannsthal

Hugo von Hofmannsthal (1. helmikuuta 1874 Wien – 15. heinäkuuta 1929 Wien) oli itävaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja esseisti, joka tunnetaan erityisesti lukuisten Richard Straussin oopperoiden libretistinä. Nuorena von Hofmannsthal kuului Nuorwieniläiset-nimiseen avantgarde-kirjailijoiden ryhmään.

Elämäkerta

Von Hofmannsthal syntyi varakkaaseen wieninjuutalaiseen pankkiiriperheeseen. Ylioppilaaksi tultuaan hän opiskeli yliopistossa ensin jonkin aikaa lakitiedettä, mutta vaihtoi oppiaineen sitten romaaniseen filologiaan, josta hän väitteli tohtoriksi 1899. Naimisiin von Hofmannsthal meni 1901, perheeseen syntyi kolme lasta. Vanhin pojista teki itsemurhan 14. heinäkuuta 1929 ja von Hofmannsthal menehtyi seuraavana päivänä sydänkohtaukseen hautajaisia valmistellessaan. Hänet haudattiin yhdessä poikansa kanssa.

Teoksia

Von Hofmannsthal julkaisi näytelmiä, runodraamoja ja librettoja, runoja ja esseitä.
Cannesin elokuvajuhlat 2011

Kultainen palmu (Palme d'Or)

Elokuvajuhlien arvostetuimman palkinnon eli Kultaisen palmun sai Terrence Malickin elokuva The Tree of Life.
Rhoda Montemayor

Elämäkerta

Montemayor syntyi Lontoossa vuonna 1979 Rosalie Pichay Vilorialle ja Eddie Montemayorille. Hänen molemmat vanhempansa ovat filippiiniläisiä. Rhoda Montemayorilla on myös yksi vanhempisisar Renee ja nuorempisisko Rowena, joka on entinen näyttelijä. Rhoda opiskeli näyttelemistä Laine Theater Artsissa Lontoossa.

Näyttelijänä

Montemayor sai ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 2003 televisiosarjassa Harry and Cosh. Kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi elokuvassa Animal, jota esitettiin myös Suomessa Espoon elokuvajuhlissa elokuussa 2006.
Tunnetuksi Montemayor nousi Power Rangers: Operation Overdrive -sarjan myötä vuonna 2007 näyteltyään Vaaleanpunaista Rangeria Rose Ortizia. Rooliin hän päätyi vuotta aikaisemmin, kun Disneyn roolittajat saapuivat Lontooseen etsimään näyttelijöitä mustan ja vaaleanpunaisen Rangerin rooleihin. Sarjan tuottajat pyysivät Montemayoria koe-esiintymisen aikana opettelemaan muutaman repliikin amerikkalaisella aksentilla. Kolme viikkoa myöhemmin hän sai puhelun, jossa kerrottiin saaneen roolin. Pian Montemayor oli jo matkalla Aucklandiin sarjan kuvausta varten, jotka kestivät noin seitsemän kuukautta. Hän sai kuitenkin vasta jälkeenpäin tietää, että Disneyn tuottajat halusivat rooliin näyttelijöitä, jotka osaisivat kamppailulajeja. Montemayor kuitenkin oppi kuvausten aikana muutamia liikkeitä, mutta hänen tanssijan taitonsa olivat hyödyllisiä toiminta koreografioiden kuvauksissa.
Power Rangers -sarjan jälkeen Montemayor esiintyi elokuvassa Adulthood (2008).
Urs Bühler

Urs Toni Bühler (19. heinäkuuta 1971 Willisau, Sveitsi) on sveitsiläinen laulaja.
Urs lauloi lapsena kuorossa ja kokeili nuorena monia musiikkityylejä, kuten heviä. Hän opiskeli laulua ja päätyi lopulta oopperalaulajaksi Hollantiin, jossa vietti seitsemän vuotta. Laulamisen liäksi hän osaa soittaa muun muassa rumpuja, klarinettia, pianoa, viulua ja sähkökitaraa. Vuodesta 2003 lähtien hän on ollut osa operettipoppia laulavaa Il Divoa, joka on ollut menestys ympäri maailman. Äänilajiltaan hän on tenori.