google/wiki40b huggingface dataset:
Pertti Virtaranta

Erkki Pertti Ilmari Virtaranta (20. toukokuuta 1918 Karkku – 9. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, merkittävä itämerensuomalaisen kulttuurin tutkija ja tallentaja ja Helsingin yliopiston suomen kielen professori. Hän liikkui paljon muun muassa lyydiläisten, karjalaisten (mukaan lukien tverinkarjalaisten), vepsäläisten sekä amerikansuomalaisten parissa. Virtaranta oli Suomen Akatemian jäsen. Virtaranta oli myös vuosina 1968–2005 ilmestyneen kuusiosaisen Karjalan kielen sanakirjan ensimmäinen päätoimittaja.

Elämä ja ura

Virtarannan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Vihtori Arvid Virtaranta (1879–1959) ja Sigrid Josefiina Hietaranta (1881–1983). Pertti Virtarannan kotipitäjä oli Karkku, joka on merkitty myös hänen viralliseksi syntymäpaikakseen, vaikka tosiasiassa hän syntyi Raumalla. Virtaranta tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1936 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1943 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1946 sekä osallistui tohtoripromootioon vuonna 1950. Hän toimi suomen kielen lehtorina Lundin yliopistossa Ruotsissa vuosina 1948−1955, Helsingin yliopistossa suomen kielen dosenttina vuosina 1956−1959. Hän oli professori vuosina 1959−1981 ja historiallis-kielitieteellisen osaston dekaani 1969−1975. Hän sai akateemikon arvonimen vuonna 1990.
Nuoruudessaan Virtaranta perehtyi erityisesti satakuntalaisiin murteisiin, joiden historiasta kirjoitti väitöskirjansa Länsiyläsatakuntalaisten murteiden äännehistoria. Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi lukuisista toimittamistaan teoksista, joissa suomen murteiden ja karjalan puhujat kertovat värikkäästi menneisyydestä ja talonpoikaiselämän kiinnostavista tapahtumista. Monet teoksistaan hän toimitti yhdessä vaimonsa, filosofian maisteri Helmi Virtarannan kanssa, joka myös oli kielen- ja kansanperinteen tuntija. Helmi Virtaranta antoi nimen hyvin monille miehensä teoksille. Toimiessaan Lundin yliopiston lehtorina Virtaranta kävi usein haastattelemassa Ruotsiin paenneita inkeriläisiä.
Virtarannan keskeisiin tutkimushankkeisiin kuuluu myös kuuluu Karjalan kielen sanakirja, jonka päätoimittajana hän työskenteli lähes kolmekymmentä vuotta, 1955–1983.
Virtaranta oli yksi Sastamalassa vuosittain järjestettävien Vanhan kirjallisuuden päivien aloitteentekijöistä vuonna 1985.
Lasse Saarinen

Lasse Saarinen (s. 1960) on suomalainen elokuvatuottaja. Hän on tuottanut yli 60 näytelmä-, animaatio- ja dokumenttielokuvaa. Saarinen on tuotantoyhtiö Kinotar Oy:n toimitusjohtaja ja tuottaja. Hän aloitti Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajana 1. elokuuta 2016.
Saarinen on palkittu Jussi-palkinnolla vuoden parhaista suomalaisista elokuvista Nousukausi vuonna 2004 ja Postia pappi Jaakobille vuonna 2010 . Hän sai vuonna 2004 myös parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon elokuvasta Sotalapset. Vuonna 2003 Suomen elokuvatuottajien keskusliitto palkitsi Saarisen pitkästä urasta Vuoden elokuvatuottaja -palkinnolla.
Saarisen tuottamien elokuvien ohjaajina ovat olleet muun muassa Kaisa Rastimo, Virpi Suutari, Susanna Helke, Mari Rantasila, Johanna Vuoksenmaa, Saara Cantell, Kanerva Cederström, Erja Dammert, Taru Mäkelä, Anu Kuivalainen, Ilkka Järvi-Laturi, Ville Jankeri, Samuli Valkama, Mika Taanila, Rax Rinnekangas, Esa Illi, Sakari Kirjavainen, Veikko Aaltonen, Paavo Westerberg ja Klaus Härö.
Vuonna 2012 Saarinen valittiin Suomen Taideyhdistyksen puheenjohtajaksi.
Saarinen on elokuusta 2016 Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtaja. Valintaperuste ei ollut poliittinen.
Paweł Mąciwoda

Paweł Mąciwoda-Jastrzębski (s. 20. helmikuuta 1967) on puolalainen basisti. Hänet tunnetaan nykyään Scorpions-yhtyeen jäsenenä. Hän on soittanut aiemmin yhtyeissä TSA ja Section 31.
Mąciwoda liittyi Scorpionsiin Ralph Rickermanin tilalle virallisesti tammikuussa 2004. Hän soitti kuitenkin yhtyeen kanssa jo lokakuussa 2003. Hänen ensimmäinen albuminsa Scorpionsin kanssa oli Unbreakable vuonna 2004.
Sejong Suuri

Elämäkerta

Sejong syntyi vuonna 1397 ja nousi Korean Joseon-dynastian hallitsijaksi vuonna 1418. Sejong oli hänen saamansa hallitsijanimi. Koreaa olivat pitkään vaivanneet japanilaiset merirosvot, joiden uhka oli vähentynyt muttei kadonnut Goryeo-dynastian loppupuolella. Merirosvot jatkoivat hyökkäysten tekemistä etenkin Tsushiman saarelta käsin, josta he ryöstelivät Korean rannikkoalueita. Vuonna 1419 Sejong lähetti heitä vastaan rankaisuretkikunnan Yi Jongmun johdolla. Korealaisten 227 alusta tuhosivat 129 japanilaisalusta ja he pakottivat saaren japanilaisen hallitsijan antautumaan. Myöhemmin japanilaisten ryöstöretkien ehkäisemiseksi heille avattiin vuonna 1426 kolme satamaa kaupankäyntiä varten. Vuonna 1433 tehtiin puolestaan sotaretki pohjoisen Jalujoen alueella eläneitä džurtšeneja vastaan, joita korealaiset kutsuivat nimellä Yain. Pitkään džurtšenien vallassa ollut alue liitettiin Koreaan ja Jalujoen varrelle perustettiin neljä korealaista tukikohtaa. Vuonna 1437 toinen korealaisten hyökkäys ajoi džurtšenit myös Tumenjoen pohjoispuolelle. Maan koillisosiin perustettiin samaan tapaan korealaisia tukikohtia, kuten esimerkiksi Hoeryong.
Erityisesti kulttuuri pääsi kehittymään Sejongin valtakauden rauhallisten olojen ansiosta. Sejongia pidetään perinteisesti korean kielen kirjoitusjärjestelmä hangulin kehittäjänä. Järjestelmä julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1446 ilmestyneessä teoksessa Hunmin Jeongeum eli "Oikeiden äänteiden opettaminen kansalle". Sejongin tai hänen neuvonantajiensa kehittämä kirjoitusjärjestelmä yhdisteli parhaita puolia eri kirjoitusjärjestelmistä, kuten kiinalaisesta kirjoitusgrafiikasta, seemiläisten aakkostojen periaatteista, intialaisesta fonetiikasta ja erityisen merkittävästi Kiinan Yuan-dynastian aikakaudella Koreassa käytetystä tiibetiläisperäisestä hP’agspa-kirjoituksesta. 
Sejong pyrki myös parantamaan yhteiskuntaluokkien oloja. Korean kastittomien tapaiselle cheonmin-luokalle jaettiin vuonna 1423 maata viljeltäväksi ja heidät pyrittiin näin sulauttamaan valtaväestöön. Tässä ei kuitenkaan onnistuttu, vaan monet jatkoivat muiden väestöryhmien karttamien ammattien harjoittamista toimien esimerkiksi nylkyreinä ja nahkureina. Tämä väestönryhmä tunnettiin sittemmin nimellä baekjeongit. Joidenkin muiden varhaisten Joseon-dynastian hallitsijoiden tapaan pyrki vähentämään buddhalaisuuden vaikutusvaltaa kungfutselaisuuden hyväksi. Esimerkiksi buddhalaisten temppelien ja munkkien määrää rajoitettiin. Sejong oli kuitenkin itse buddhalainen ja hän pyrki tasapainottamaan hallinnon uuskungfutselaisuutta mahdollistamalla uskonvapauden valtion hallinnon ulkopuolella.
Sejongin kuoltua vuonna 1450 valtaan nousi hänen vanhin poikansa Munjong.
James Deen

Ura

Deen oli omien sanojensa mukaan halunnut esiintyä pornoelokuvissa jo lastentarhaikäisenä. Täytettyään 18 vuotta, Deen otti yhteyttä Pamela Peaksiin, joka järjesti hänelle koekuvauksen. Pian Deen esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan Art School Sluts. Sittemmin Deen esiintyi usein vanhempien naisten kanssa, erityisesti tehtyään rooleja MILFseeker.com-sivustolle. 2008 Deen palkittiin ensimmäistä kertaa XRCO-palkinnolla muun muassa parhaana elokuvaparina Joanna Angelin kanssa. Seuraavana vuonna 2009 Deen palkittiin AVN-palkinnolla vuoden miesesiintyjänä, jonka myötä hänestä tuli nuorin voittaja.
Instituto Cervantes

Instituto Cervantes on vuonna 1991 perustettu Espanjan ulkoministeriön alainen instituuti, jonka tarkoitus on edistää espanjan kieltä ja Espanjan ja Latinalaisen Amerikan kulttuuria. Se on nimetty Miguel de Cervantesin mukaan ja sen suojelijana on kuningas Juan Carlos I.
Instituto Cervantes järjestää kielikokeita ja myöntää todistuksia (esp. Diplomas de Español como Lengua Extranjera) kielitaidosta kolmella tasolla.
Live and Let Die (kappale)

Alkuperäinen versio

Kun edellisten Bond-elokuvien säveltäjä John Barry oli jättäytynyt sivuun Bondeista, Apple Recordsin johtaja Ron Kass pyysi vanhaa kaveriaan Paul McCartneya tekemään seuraavan Bond-elokuvan tunnuskappaleen. McCartney on kertonut Bond-kappaleen tekemisen olleenkin yksi hänen pienistä ambitioistaan. McCartney luki elokuvan käsikirjoituksen ja kirjoitti suurimman osan kappaleesta. Hänen vaimonsa Linda kirjoitti reggae-tyylisen keskiosan ("what does it matter to you..."). Paul soitti Beatles-tuottaja George Martinille ja pyysi tätä tekemään kappaleeseen sovituksen. Martin käytti sovituksessaan suurta orkesteria. Laulajina toimivat Paul, Linda ja Eric Stewart. Kappale alkaa rauhallisesti Paulin laululla ja pianolla, ja voimistuu kohta pauhaavaksi orkesteriksi. Martin äänitti Paulin laulun kappaleelle kaksinkertaisena, mikä saa sen kuulostamaan vahvemmalta. Koska McCartney lauloi niin tarkasti, kaksoisääntä kuitenkaan tuskin havaitsee.
Bond-tuottaja Harry Saltzman ei aluksi ymmärtänyt Paul McCartneyn merkitystä ja ehdotti Martinille, että laulun voisi esittää esimerkiksi Thelma Houston. Martin ja ohjaaja Guy Hamilton saivat kuitenkin taivuteltua Saltzmanin hyväksymään McCartney laulajaksi. Elokuvassa kappaleen esittää McCartneyn lisäksi myös B. J. Arnau. McCartney sai 15 000 punnan palkkion. Martin sävelsi elokuvan muun musiikin.
Paul McCartney ja Wings esittivät kappaleen ensi kertaa julkisesti keväällä 1973 yhden tunnin televisio-erikoislähetyksessä James Paul McCartney. Elokuvan ensiesitys oli saman vuoden kesäkuussa. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 9 ja Yhdysvaltain listan sijalle 2. George Martin sai kappaleesta Grammyn parhaasta laulusäestyksellisestä instrumentaalisovituksesta, ja kappale sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta elokuvalaulusta.
James Thomas

James "Son" Thomas (14. lokakuuta 1926 Eden, Mississippi – 26. kesäkuuta 1993 Greenville, Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, kitaristi, laulaja ja kuvanveistäjä.

Elämä

Thomas ei koskaan tuntenut isäänsä, ja hänen äitinsä vanhemmat kasvattivat Jamesin. Nämä antoivat hänelle lempinimen "Son". Jo nuorena Thomas alkoi tehdä veistoksia savesta. Hänen erityispiirteensä oli pääkalloveistokset, joille hän hankki paikallisilta hammaslääkäreiltä aidot hampaat. Hänen töitään on ollut esillä gallerioissa New Yorkissa, Los Angelesissa ja Washington D.C.:ssä. 
Thomasin toinen mielenkiinnon kohde oli musiikki. Hänen setänsä opetti Sonille kitaransoiton alkeet. Myöhemmin hän alkoi soitella Yazoo Cityn baareissa yhdessä muun muassa Elmore Jamesin kanssa. Hän soitteli kappaleita kuten "Catfish Blues" ja "Cairo Blues", jälkimmäisen ansiosta häntä välillä kutsuttiinkin "Cairo" Son Thomasiksi. Varsinaisen elantonsa Thomas kuitenkin hankki haudankaivajana. Myöhemmin kun hänen terveytensä meni huonommaksi, hän alkoi työskennellä huonekaluliikkeessä. Vuonna 1961 hän muutti Mississipin Lelandiin.
Vuonna 1967 musiikintutkija, folkloristi William Ferris "löysi" Thomaksen. Thomaksesta tuli keskeinen henkilö monissa Ferriksen töissä kuten kirjassa Blues From The Delta ja dokumenttifilmeissä Mississippi Delta Blues (1969), James 'Son Ford' Thomas: Delta Blues Singer (1970), Give My Poor Heart Ease (1975), I Ain't Lying (1975) ja Made In Mississippi (1975). Thomaksesta tuli huomattava bluesmuusikko, joka levytti useita albumeita levymerkeille kuten Transatlantic, Matchbox ja Southern Folklore sekä keikkaili aktiivisesti, muun muassa vuonna 1981 Euroopassa American Folk Blues Festival -kiertueen mukana.
Son Thomas kärsi huonosta terveydestä koko aikuisikänsä, minkä takia hän vaikutti ikäistään vanhemmalta. Vuonna 1981 häntä ammuttiin vahingossa vatsaan, ja vuonna 1991 hän joutui leikkaukseen aivokasvaimen vuoksi. Toukokuussa 1993 Thomas sai sydäninfarktin, josta hän ei koskaan toipunut, ja hän kuoli sairaalassa 66-vuotiaana sydänkohtaukseen.
Hiisilänlammi

Maantiede

Pyöreän järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja sen halkaisija on noin 250 metriä. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo Vahaksenjärven vettä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 2,1 kilometriä pitkä Lamminoja, joka laskee Tapolanjärveen.
Järven rantaviiva on 0,68 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin peltojen ympäröimää suota. Itäpuolella aukeaa Välikorpi niminen metsikkö. Järven rannat ovat rakentamattomia ja sen lähelle johtaa traktoritie. Valtatie 2 ohittaa järven 200 metrin päästä lännessä ja Hämeen Härkätiehen kuuluva yhdystie 2824 pohjoisessa noin 300 metrin päässä.

Historia

Järvi sijaitsee Tammelan Letkun kylässä. Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli "Heskanlampi". Järven lounaispuolella sijaitsi "Isi" niminen talo.
Kratinos

Kratinos (kr. Κράτινος, n. 520 eaa-423 eaa.), oli ateenalainen komediarunoilija. Hän oli vanhan komedian merkittävin edustaja ja poliittisen komedian perustaja.
HaKehila

HaKehila ("seurakunta") on Helsingin juutalaisen seurakunnan lehti. Lehden päätoimittaja on Dan Kantor. Lehti ilmestyy viisi kertaa vuodessa ja julkaistaan myös verkossa, jossa sitä voi lukea rekisteröidyttyään.
Lehti on Suomen juutalaisen yhteisön tärkeä keskustelufoorumi. Se leviää myös yhteisön ulkopuolelle. Sen edeltäjä oli 1900-luvun vaihteessa Judisk Kronika, joka käsitteli myös juutalaisten kansalaisoikeuskysymystä.
Wing Tsung

Wing Tsung on Kung Fu -tyyli ja kiinalainen lähitaistelu- sekä itsepuolustuslaji. Wing Tsung perustuu ihmisen luontaisiin reaktioihin. Wing Tsung on kehitetty ainoastaan itsepuolustusta varten, lajissa ei järjestetä kilpailuja eikä siinä ole sääntöjä.

Historia

Legendan mukaan Wing Tsungin kehitti noin 250 vuotta sitten nunna Ng Mui, joka oli yksi viidestä Shaolinin temppelin suuresta Kung Fu -mestarista. Ng Mui oli ainoa, joka selvisi hengissä temppelin valtauksesta.
Kaikkien nykyisten taistelulajien sanotaan polveutuvan näiltä viideltä mestarilta, joiden oppeja nunna Ng Mui käytti hyväkseen kehittäessään Wing Tsungin. Hän poisti muiden tyylien heikkoudet ja kehitti aivan uuden tyylin, jossa voimaa ei vastusteta voimalla vaan käytetään vastustajan omaa voimaa hyväksi. Tällä tavoin kooltaan pienemmän ja voimiltaan heikomman on mahdollista voittaa suurempi ja voimakkaampi vastustajansa. Myöhemmin tyyli opittiin tuntemaan nimellä Wing Tsung nunna Ng Muin ensimmäisen oppilaan mukaan, joka oli Yim Wing Tsung -niminen nuori nainen. Vuonna 1949 Yip Man, jota pidetään nykyaikaisen Wing Tsungin suurmestarina, toi tyylin Kiinasta Hongkongiin ja lopulta koko muun maailman tietoon.
Kuuluisin Yip Manin oppilas oli Bruce Lee ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Myöhemmin Bruce Lee kehitti oman tyylinsä (Jeet Kune Do), jossa on havaittavissa paljon Wing Tsung -vaikutteita.
Yip Manilla oli satoja oppilaita. Viimeisin heistä oli Leung Ting, joka oli ensin erään Yip Manin oppilaan opissa. Vasta sitten hän pääsi suuren mestarin yksityisoppilaaksi, joka ohjasi hänet lajin salaisuuksiin. Leung Ting toi lajin Eurooppaan yhdessä saksalaisen Keith Kernspechtin kanssa, jonka oppilaita puolestaan oli espanjalainen Victor Gutierrez. Hän on Suomen pääkouluttajan Bernardo Rodriguesin sifu (oppi-isä). Bernardo edustaa nykyaikaisessa Wing Tsung -lajissa neljättä sukupolvea.

Wing Tsungin periaatteet

Liikkeiden taloudellisuus: Pyritään hyökkäämään lyhintä mahdollista tietä suoraviivaisella pelkistetyllä liikkeellä.
Hyökkäys ja puolustus samanaikaisesti: Yhdellä ja samalla liikkeellä puolustaudutaan vastustajan hyökkäykseltä, sekä hyökätään ja isketään vastustajaa.
Liikkuminen vastustajan mukaan: Lähdetään alitajuisesti suoraan hyökkäykseen Chi-Sao -harjoituksen ansiosta.
Jatkuva virtaus: Wing Tsung Kung Fu:ssä ei ole yksittäisiä “tekniikoita”, vaan periaatteena on reagoida kohtaamaamme voimaan. Aloittelijatasolla tekniikat voidaan eritellä ja nimetä, mutta kehittyneemmällä tasolla tämä poistuu. Yksittäistä tekniikkaa kuten Bong-Saota seuraa kyynärpäähyökkäys, sitten suora lyönti hyökkäyksen virratessa niin, ettei yksittäistä tekniikkaa voi erotella. Tätä voi verrata veteen siten, että yksittäinen tekniikka on kuin litra vettä, jonka heität kohti vastustajaa. Hyökkäys kokonaisuudessaan taas on kuin virtaava joki, josta et voi kyseistä vesilitraa erottaa, vaikka tiedätkin sen olevan siellä.
Inglewood (Kalifornia)

Inglewood on kaupunki lounaisessa Los Angelesin piirikunnassa Los Angelesin keskustan lounaispuolella. Sen väkiluvun arvioitiin 2009 olevan 112 241. Kaupunki sijaitsee suur-Los Angelesin South Bayn alueella.
Inglewood koostuu yhdeksästä naapurustosta, jotka ovat Morningside Park, Downtown Inglewood, Fairview Heights, Arbor Village, Centinela Heights, Sports Village, Century Heights, Inglewood Knolls ja Lockhaven.
Inglewoodin väestön suurimmat etniset ryhmät ovat latinot ja afroamerikkalaiset.
Rodrigo Palacio

Rodrigo Sebastián Palacio (s. 5. helmikuuta 1982 Bahía Blanca, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Palacio on edustanut muun muassa Italian Serie A:n Internazionalea. Kotimaassaan hän on edustanut Huracán de Tres Arroyosia , Banfieldia ja Boca Juniorsia.
Palacio on pelannut Argentiinan maajoukkueessa. Hän kuului Argentiinan joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa hän pääsi kentälle vain ensimmäisessä alkulohko-ottelussa vaihtopelaajana.
Ile Kallio Big Rock Band

Ile Kallio Big Rock Band on suomalainen rock - yhtye, jonka Ile Kallio, Okko Laru ja Patrik Eriksson perustivat keväällä 2013. Yhtyeen esikoisalbumi Shook Up! julkaistiin keväällä 2015.

Perustaminen

»
»Rumpali Okko Laru soitti mulle ja sanoi, että me ollaan nyt funtsittu, että sun pitää laittaa pystyyn rokkibändi, jossa on torvet. Mä olin vaan, että ai niinkö? Kallio nauraa.

Ei mua tarvinnut lopulta kauheasti houkutella. Elämäni aikana olen päässyt niin harvoin soittamaan torvien kanssa, että se kiinnosti. Torvet tuo tuollaiseen rockmusaan sellaista testosteronista painetta. Heti ekoissa treeneissä mulle valkeni, että tätä mä haluan tehdä.» 
(Ile Kallio)
»

Uusi kokoonpano

Yhtyeen nettisivujen mukaan vuosina 2013–2015 yhtyeessä tenorisaksofonia soittanut Panu Syrjänen, trumpettia soittanut Mikko Koponen sekä baritonisaksofonia soittava Markus Holkko eivät ole enää mukana kokoonpanossa, vaan torvisektiosta vastaa tenorisaksofonia soittava Esa Niiva.
IKBRB julkaisi toisen studioalbuminsa Right Now 2. syyskuuta 2016.
Vladimir Potanin

Vladimir Olegovitš Potanin (ven. Владимир Олегович Потанин, s. 3. tammikuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän omistaa yhdessä Mihail Prohorovin kanssa osuudet Norilski nikel -konsernista ja Polyus Gold -kultakaivoksista.
Potanin on koulutukseltaan kandidaatti valmistuen Moskovan valtiolliselta yliopistolta liiketalouslinjalta. Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 38. rikkaimmaksi henkilöksi. Potanin on naimisissa ja hänellä kolme lasta.

Henkilöhistoria

Vuonna 1992 Mihail Prohorov ja Vladimir Potanin saivat haltuunsa kahden suuren neuvostoajan pankin yritysasiakkaat. Tarkoitusta varten perustettiin Interros (ven. Интеррос). Konsernilla oli toimintaa metalleissa, teknisessä rakentamisessa, maataloudessa ja medioissa.
Vladimir Potanin oli venäläisen suurpankin Oneximbankin perustaja. Potanin on syntyjään venäjänjuutalainen. Potanin opiskeli muun muassa Moskovan ulkomaisten suhteiden instituutissa (josta poimittiin oppilaita mm. KGB-koulutukseen) ja työskenteli ulkomaankauppaministeriössä isänsä tavoin.
Potanin loi Interros-kauppaliiton 1992 kauppaamaan värimetalleja, kuten alumiinia, kuparia ja lyijyä.
Interrosista saamallaan pääomalla Potanin perusti Oneximbankin ja MFK-pankin.
Potanin oli yksi seitsemästä oligarkista, joka maksoi presidentti Boris Jeltsinin vuoden 1995 uudelleenvalintakampanjan kulut kommunistien Zjuganovia vastaan. Vastineeksi Jeltsin nimitti Potaninin varapääministeriksi.
Potanin hankki lisää omistuksia ”osakkeita lainoja vastaan” -sisäpiirioperaatioilla, jossa sai haltuunsa Norilski nikelin ja öljy-yhtiö Sidancon. Hänen yritysryppäänsä pieneni merkittävästi vuoden 1998 talouskriisissä, mutta hän säilyi silti suurliikemiehenä.
Vuoden 2007 alussa Vladimir Potanin ja Mihail Prohorov ilmoittivat teiden eroamisesta. Potanin saisi omistukseensa Norilski nikelin (ven. Норильский никель), joka maailman suurin nikkelin ja palladiumin tuottaja ja Prohorov kultakaivokset.
Igor Bišćan

Ura

Bišćan aloitti jalkapallon Dinamo Zagrebissa. Heinäkuussa 1997 hän siirtyi Dinamon juniorijoukkueista Samobariin, josta hän palasi Dinamo Zagrebin edustusjoukkueeseen helmikuussa 1998. Seuran paidassa Bišćan voitti Kroatian-mestaruuden vuosina 1999 ja 2000. Joulukuussa 2000 hän siirtyi Liverpooliin 5,5 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Bišćanin ensimmäiset Liverpool-kaudet olivat hänen mukaansa vaikeita, mutta esitykset paranivat kausi kaudelta. Erityisesti hän onnistui kauden 2004–2005 Mestarien liigassa ja nousi kannattajien keskuudessa kulttihahmoksi. Liverpool-kausien jälkeen Bišćan pelasi kaksi kautta kreikkalaisessa Panathinaikosissa, jonka jälkeen hän palasi Dinamo Zagrebiin.
Eteläpää (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vaskuunjärven valuma-alueella (35.44), jonka Vaskuunjärven alueeseen (35.442) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 136,5 metriä mpy.
Messará

Messará (kreik. Μεσσαρά, myös Mesará, Μεσαρά) on tasanko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläosassa Iraklionin alueyksikön alueella.
Messará on Kreetan laajin tasanko. Sen pituus itä-länsisuunnassa on noin 50 kilometriä ja leveys pohjois-eteläsuunnassa noin 7 kilometriä. Tasangon nimi tulee sanoista mésa (”keskellä”) ja óros (”vuori”); se tarkoittaa siis ”Vuorten keskellä” olevaa tasankoa. Tasangon pohjoispuolella sijaitsevat Ída- eli Psiloreítisvuoret ja eteläpuolella Asteroúsiavuoret, jotka erottavat tasangon Libyanmerestä. Lännessä tasanko avautuu Messaránlahdelle. Tasangon halki virtaa Geropótamos-joki, joka laskee Messaránlahteen Tympákin kaupungin eteläpuolella. Tasangon pohjoisosassa sijaitsee Faneroménin tekojärvi.
Esihistoriallisella ajalla tasangon alue oli merkittävin minolaisen kulttuurin keskus pohjoisen Kreetan Knossoksen jälkeen. Tasangon länsipäässä on kukkuloita, joista yhdellä sijaitsevat muinaisen Faistoksen palatsikeskuksen rauniot ja toisella Agía Triádan asutuksen rauniot. Tasangon keskiosassa ovat antiikin aikaisen Gortynin kaupungin rauniot, ja Messaránlahden rannalla alueen muinaisen sataman Kommóksen rauniot.
Messarán tasanko on aina ollut Kreetan tärkein viljelyalue ja nykyisinkin se on suurelta osin viljelykäytössä. Siellä kasvatetaan muun muassa oliiveja ja viiniä. Tasangolla sijaitsevat muun muassa Moíresin ja Tympákin kaupungit sekä Ágioi Dékan kylä. Messaránlahden rannalla sijaitsee Mátalan kylä. Alueelta on kotoisin kreetanhevonen (myös kreetanponi, messaránhevonen).
Eino Tulenheimo

Otto Eino Tulenheimo (28. toukokuuta 1885 Kangasala – 2. syyskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Tulenheimo toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1922–1927 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Tulenheimo toimi kaupunginvaltuutettuna Turussa, Tampereella ja Helsingissä, joista viimeisessä myös kaupunginvaltuuston puheenjohtajana sekä Helsingin kaupunginhallituksen jäsenenä. Tulenheimo kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1905, suoritti oikeustutkinnon vuonna 1909 ja valmistui varatuomariksi vuonna 1912. Politiikan ulkopuolella Tulenheimo toimi muun muassa asianajajana Turussa, Länsi-Suomen Osake-Pankin johtokunnan jäsenenä ja pääjohtajan varamiehenä Turussa, Tampereen Osake-Pankin pääjohtajana Tampereella, Maakuntapankin pääjohtajana Helsingissä ja asianajajana Helsingissä. Tulenheimon vanhemmat olivat urkujenrakentaja Bror Axel Thulé ja Minna Fredrika Meurman. Tulenheimon puoliso vuodesta 1910 oli Siiri Maria Ignatius. Tulenheimon veljiä olivat poliitikko, lakimies, yliopiston rehtori ja pääministeri Antti Tulenheimo (1879–1952), urkutehtailija Martti Tulenheimo (1883–1945) ja asianajaja Olli Tulenheimo (1891–1971).
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1937

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1937 Kajaanissa samaan aikaan Chamonix’n maailmanmestaruushiihtojen kanssa.
Clas Odhner

Clas Theodor Odhner (1836–1904) oli ruotsalainen historioitsija. Odhner oli Lundissa professorina vuosina 1871–1887, sekä valtionarkistonhoitaja 1887–1901. Hän tutki etenkin Kustaa III:n aikaa.
Hänen pääteoksensa on Sveriges politiska historia under konung Gustav III:s regering, jonka hän julkaisi kolmena niteenä 1885–1905.