google/wiki40b huggingface dataset:
Selim II

Hallitsijana

Saatuaan valtaistuimen palatsin juonittelujen ja veljesriidan jälkeen, hänestä tuli ensimmäinen sulttaani joka vältti hallinnollisia ja sotilaallisia asioita. Selim jätti mieluummin hallitsemisen ministereilleen ja pitäytyi harrastuksissaan, joihin lukeutuivat metsästäminen, ratsastaminen ja viinijuhlat haaremissa. Hänen turkkilaiset aikalaisensa kutsuivat häntä lisänimellä Sarı (Sarı = "vaalea, keltainen"), ja länsimaisessa historiankirjoituksessa hänestä on käytetty lisänimeä Juoppo. Valtion asioita hoiti Mehmed pašša Sokolović, jota pidetään käytännössä Selimin sijaishallitsijana. 
Kaksi vuotta Selimin valtaistuimelle nousun jälkeen hänen onnistui saada aikaan sopimus Konstantinopolissa (17. helmikuuta 1568) keisari Maksimilian II:n kanssa. Sopimuksessa keisari suostui maksamaan sulttaanille vuosittaisen 30 000 dukaatin "lahjan" ja ennen kaikkea Maksimilian antoi Osmanien valtakunnalle vallan Moldaviassa ja Valakiassa.

Sodat Välimerellä

Selimin valloitusretket Jemeniin ja Hejaziin onnistuivat paremmin ja Kyproksen valloitus 1571 oli hänen suurimpia saavutuksiaan. Kyproksen valloitus kuitenkin johti laivastotappioon Italian ja Espanjan laivastoja vastaan Lepanton taistelussa samana vuonna.
Imperiumin murskatut laivastot rakennettiin uudelleen nopeasti, noin kuudessa kuukaudessa ja Osmanit saivat pian Välimeren takaisin haltuunsa. Elokuussa 1574, kuukausia ennen Selimin kuolemaa, Osmanit valloittivat Tunisian Espanjalta, joka oli valloittanut sen 1572.
Ford Rhein / Ruhr

Ford Rhein / Ruhr oli Ford Motor Companyn saksalaisen siiven kuorma-automallisto, jota valmistettiin Kölnissä.
Kizljar

Historia

Kizljar mainitaan ensi kerran kirjallisissa lähteissä 1609. Venäjä rakensi Kizljariin linnoituksen 1735 Kaukasian valloituksensa tueksi. Kizljar oli 1700- ja 1800-luvuilla Venäjältä Lähi-itään ja Keski-Aasiaan suuntautuvan kauppareitin varrella. Kizljarista kehittyi viiniteollisuuden keskus 1800-luvun alkupuolella.
Monté

Monté (suom. raviratsastus) on ravikilpailumuoto, jossa ohjastaja istuu kärryjen sijaan satulassa hevosen selässä. Laji on kotoisin Ranskasta, jossa se on hyvin arvostettu raviurheilun muoto. Suomessa ensimmäinen virallinen monté-lähtö ajettiin vuonna 1979 Vermossa. Montén SM-kilpailuissa (lämminveriset) on 12 osakilpailua.

Monté Suomessa

Useimmat suomalaiset montéohjastajat ovat naisia, koska he ovat tavallisesti miehiä kevyempiä. Lähdöissä hevosen selässä on oltava painoa satula mukaan lukien vähintään 52 kiloa. Ohjastajalla on oltava c-ajolupakortti, jonka voi suorittaa aikaisintaan 16-vuotiaana. Aikaisemmin oikeaoppisessa montéistunnassa ohjastaja seisoi jalustimilla jalat suorina tai kevensi. Nykyisin Suomessakin suositaan Ranskasta lähtenyttä montéistuntaa, jossa ohjastaja käyttää hyvin lyhyitä jalustimia laukkakilpailuista tutun jockeyistunnan tapaan. Ohjastajalla tulee olla hyvä kunto ja tasapaino, jotta hän ei häiritse hevosen juoksua. Ohjastajan jalkalihasten on myös oltava erittäin vahvat, jotta hän jaksaa pysyä pitkän matkan kevyessä istunnassa.

Varusteet

Montéssa sallitaan samat kuolaimet kuin normaaleissa ravilähdöissäkin ja lisäksi olympia-, kanki- ja pelhamkuolaimet. Kielletyt ja tarkkailtavat varusteet ovat samat kuin muissakin ravilähdöissä. Ohjina voidaan käyttää ratsastusohjia tai montéohjia, joissa on lenkit helpottamaan hevosen hallintaa. Montéssa käytetään kevyitä monté- tai laukkasatuloita, joissa on myös helpompi istua jockeyistunnassa kuin esimerkiksi yleissatulassa. Ajovitsa saa olla korkeintaan 75 cm pitkä, eikä ohjastaja saa käyttää kannuksia. Lisäksi ratsukolla on oltava yllään omat ajovärinsä, aivan kuten muissakin ravilähdöissä.

Monté maailmalla

Ranska on tunnettu ravimaa, jossa noin 25-30 % ravilähdöistä on montélähtöjä.

Montéhevoset

Montéssa kilpaillaan yleensä lämminveriravureilla, erityisesti kookkailla ranskanravureilla. Suomessa myös suomenhevoset ovat suosittuja montéhevosia, ja montélähtöjä järjestetään myös poniraveissa.
U-27 (1936)

Palvelus

U-27 liitettiin palvelukseen otettaessa 2. Sukellusvenelaivueeseen, jossa se palveli koko lyhyen uransa. Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä HMS Forester ja HMS Fortune upottivat aluksen syvyyspommein 20. syyskuuta 1939 Skotlannin länsipuolella. Koko miehistö selvisi hengissä.
Ella ja lopettaja

Juoni

Ellan vanhemmat kyllästyvät lapsensa kesälomajankutukseen ja kiikuttavat tämän kesäleirille. Samalla leirillä ovat myös koko muu luokka ja opettaja. Pate tosin luulee, että hän on Jari Kurrin jääkiekkokoulussa. Huhun seurauksena oppilaat alkavat yksi kerrallaan luulla, että leirin keittäjätäti on vaarallinen lopettaja. He tekevät lopettajalle kaksi ansaa. ja toisella ansalla he saavat monta järkevää asiaa selville.
Sähköinsinööri

Sähköinsinööri on sähkö- ja elektroniikka-alan korkea-asteen koulutuksen saanut insinööri tai diplomi-insinööri. Hän voi olla erikoistunut sähkövoimatekniikkaan, elektroniikkaan, tietoliikennetekniikkaan, tietokonetekniikkaan tai automaatioon.
Sähköinsinööri työskentelee tyypillisesti energiayhtiöissä tai sähkölaitteita ja niiden osia valmistavissa teollisuusyrityksissä. Sähköteollisuudessa tehtäviä ovat laitteiden suunnittelu, tuotekehitys ja tuotannon suunnittelu. Sähköinsinöörin koulutuksen voi saada ammattikorkeakoulussa.
Sähkötekniikan diplomi-insinööriksi voi puolestaan opiskella yliopistoissa.
The Jam

Yhtyeen vaiheet

The Jam herätti henkiin 1960-luvun puolivälin brittiläisen modtyylin, joka nousi nyt uudestaan katu-uskottavan nuorisomuodin ilmiöksi punktyylin rinnalle. Myös The Jamin musiikissa oli selviä vaikutteita Small Facesin ja The Whon kaltaisilta modien suosikkiyhtyeiltä. Modien musiikkiin viittasivat myös soul- ja skavaikutteet. Merkittävä The Jamin esikuva oli myös The Kinks, jolta Paul Weller omaksui tavan säveltää brittiläistä arkitodellisuutta kuvaavia lauluja. Voimakkaista 1960-lukuvaikutteistaan huolimatta The Jam kuitenkin edusti myös oman aikakautensa rocktyyliä kovanaamaisen imagonsa sekä vasemmistolaisesti kantaa ottavien, usein synkkien ja väkivaltaisten laulujensa johdosta. Yhtyeen debyyttilevy ilmestyi "punkin kapinavuonna" 1977.
The Jamin levyistä varsinkin All Mod Cons (1978) ja Setting Sons (1979) saavuttivat sekä rockyleisön että arvostelijoiden suosion. Vuonna 1980 ilmestyneellä Sound Affects -levyllä oli mukana selviä dub- ja psykedeliavaikutteita. Yhtyeen suuri hitti "Going Underground" nousi kolmeksi viikoksi Ison-Britannian singlelistan ykkössijalle keväällä 1980. Vuonna 1982 julkaistiin yhtyeen viimeinen studioalbumi The Gift, joka nousi suoraan Britannian albumilistan ykkössijalle. Albumin tunnetuinta antia lienee yhtyeen viimeinen suuri hitti "A Town Called Malice".
Suomessa The Jam esiintyi kerran Turun Ruisrockissa vuonna 1980. Ruisrock 40 vuotta -dokumentin mukaan The Jam halusi olla pääesiintyjä ja kielsi ohjelmaan heidän jälkeensä merkityn Eppu Normaali -yhtyeen esiintymisen. Eppu Normaalia odottanut yleisö raivostui tästä ja seurauksena oli kaikkein pahin suomalaisilla rockfestivaaleilla nähty mellakka.
The Jam lopetti toimintansa yllättäen jo vuonna 1982, eikä comeback-kiertuetta ole nähty. Paul Weller on ollut mukana The Style Council -yhtyeessä ja julkaissut sittemmin tiuhaan tahtiin soololevyjä.
Heinonen HK-2 Valkuainen

Rakenne

HK-2 Valkuaisen runko ja siivet ovat rakenteeltaan kokopuiset. Rungon pinnoituksena on vaneri ja siivissä kangas. Laskuteline on tyypiltään kannuspyöräteline ohjattavalla kannuksella, ja koneen päätelineet kiinnittyvät siiven rakenteisiin. 110 litran polttoainesäiliö on rungossa.
Tupoksen yhtenäiskoulu

Historiaa

Tupokseen ensimmäinen koulurakennus rakennettiin vuonna 1924, joka tunnettiin nimellä Vesikarin koulu vuoteen 1930 asti.
Partisaani

Partisaani on yleisnimitys sissitaistelijalle, joka kuuluu järjestäytymättömään taisteluryhmittymään.
Koska partisaanit pääsääntöisesti eivät kanna minkään taisteluorganisaation univormua tai tunnuksia, Geneven sopimuksia on vaikea soveltaa partisaaneihin. Varsinkin toisessa maailmansodassa kiinnisaadut partisaanit oli tapana teloittaa suoralta kädeltä ilman oikeudenkäyntiä. Toisen maailmansodan jälkeen vuoden 1949 Geneven sopimuksen solmimisen yhteydessä päätettiin partisaanit rinnastaa miliiseihin ja vapaaehtoisiin sotilaisiin. Tällä perusteella partisaaneja voidaan ottaa sotavangeiksi, ja heillä on oikeus kyseisen statuksen mukaiseen suojeluun, mikäli heillä on johtajana alaisistaan vastuussa oleva henkilö, heillä on määrätty ja välimatkan päästä erotettava tunnusmerkki, he kantavat aseitaan avoimesti ja mukautuvat sotatoimissaan sodan lakeihin. Mikäli nämä ehdot eivät täyty, ovat partisaanit laittomia taistelijoita vailla Geneven sopimusten tuomia oikeuksia.
Toisessa maailmansodassa kuuluisiksi tulivat neuvostopartisaanit, Ranskan vastarintaliike, Titon johtamat Jugoslavian partisaanit sekä serbien kuningasmieliset četnikit. Italialaiset kommunistiset partisaanit pidättivät ja teloittivat Benito Mussolinin tämän yrittäessä paeta rakastajattarensa kanssa Sveitsiin. Toisen maailmansodan jälkeen sana partisaani vakiintui tarkoittamaan yleisimmin kommunistisia toimijoita, etenkin Neuvostoliiton virallisessa kuvauksessa Suuresta isänmaallisesta sodastaan. Kuitenkin myös Baltian maiden neuvostomiehitystä vastaan taistelleita metsäveljiä kutsutaan joskus partisaaneiksi.

Suomi ja partisaanit

Partisaaneja voidaan myös lähettää vihollisvaltion rajan taakse. Jatkosodan aikana neuvostopartisaanit tekivät lukuisia hyökkäyksiä Suomen alueelle surmaten lukuisia siviilejä. Yksi tällainen oli muun muassa Laaniojan partisaanihyökkäys Inarissa 4. heinäkuuta 1943. Kaikkiaan näissä hyökkäyksissä sai surmansa 181 siviiliä, joista suurin osa oli rajaseudun kylissä tai erämaataloissa asuvia naisia ja lapsia.
Partisaanien kiinni saaminen oli työlästä ja vaarallista, koska sangen monilla oli taipumus räjäyttää itsensä ja vangitsijansa käsikranaatin tai kasapanoksen avulla vangitsemisen tapahtuessa.
Oikeustieteen tohtori Jukka Lindstedtin väitöskirjasta ilmenee, että suomalaiset tulkitsivat kiinnisaatujen partisaanien ja desanttien asioita sangen väljästi: siviilipuvun päällä ollut lumi- tai maastopuku oli jopa raskauttava tekijä, mutta jos asuun liittyi lumi- tai maastotakin kauluksessa ollut sirppi- ja vasaratunnus tai lakissa oli punatähtikokardi, asu saatettiin tulkita sotilaspuvuksi. Näin oli eritoten siksi, että talvisodassa suomalaisten sotilaiden enemmistö joutui käyttämään ns. malli Cajanderia, eli siviilipukua jossa oli vain kokardi päähineessä: valtiolla oli aivan alkuaikoina mahdollisuus antaa joka miehelle vain sotilaspuvun housut, vyö ja kokardi.
Partisaanisodan luonteen vuoksi suomalaiset sotilaat kohtelivat partisaaneja julmasti ja armottomasti. Heitä ei otettu vangiksi, vaan heidät oli tapana surmata suoralta kädeltä kiinnisaataessa.
Ashmolean Museum

Ashmolean Museum Oxfordissa, Englannissa on maailman vanhin yliopiston museo. Rakennuksen suunnitteli Christopher Wren ja se rakennettiin vuosina 1678–1683 niitä esineitä varten, jotka Elias Ashmole oli lahjoittanut Oxfordin yliopistolle vuonna 1677. Osan esineistä Ashmole oli kerännyt itse, osan saanut perinnöksi. Kokoelmassa oli muinaisrahoja, kirjoja, kaiverruksia sekä kivi- ja eläinnäytteitä – joiden joukkoon kuului muun muassa täytetty drontti. Drontin jäännökset ovat nykyään esillä Oxfordin yliopiston luonnonhistoriallisessa museossa.
Kun museo sai uuden rakennuksen, Wrenin suunnittelemasta rakennuksesta tuli toimistotilaa Oxford English Dictionaryn toimituskunnalle.
Tervajärvi (Parkano, Jylhänkylä)

Maantietoa

Järven pituus oli 650 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala oli 6,8 hehtaaria. Sen paikalla sijaitsee suunnilleen saman kokoinen ja muotoinen ojitettu suo. Se sijaitsee 500–600 metriä Vähä-Valkiaisesta ja Iso Venejärvestä itään. Tervajärven suon seitsemän kilometriä pitkä laskuoja lähtee suon eteläpäästä ja yhtyy Kuivasjärven Aholanlahteen laskevaan Vääräjokeen. Suohon laskee ympäröiviltä metsäsoilta suo-ojia, jotka ohjataan Vääräjokeen. Rantaviivan pituus oli ennen järvenlaskua 1,4 kilometriä. Suon yli kulkee nykyään peltotie. Valtatie 3 ohittaa entisen järven eteläpään 100 metrin etäisyydeltä.

Historiaa

Vanhoissa Parkanon pitäjänkartoissa, joita piirrettiin Suomessa 1840-1870-luvuilla on Tervajärvi piirretty selkeästi näkyviin. Tuona aikana seudulle oli perustettu kolme uudistilaa (nyby), jotka olivat raivanneet pieniä aloja peltomaata tajojensa ympäriltä. Seutu oli hyvää senkin vuoksi, että ympärillä oli järviä, joiden pinnanlasku olisi helppo toteuttaa. Järvenlaskun vesijättömaalla kasvoi heinärehu hyvin. Tervajärven ympäriltä on laskettu pariakin järveä ennen kuin oli Tervajärven vuoro kuivattaa kokonaan.
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa Tervajärvi on vielä piirretty järvenä, jonka vedenpinta oli 30 senttimetriä korkeammalla kuin viereisellä "Vähä-Valkijärvellä". Laskuojan alkuosuus oli tuolloin vielä luontainen puro, mutta Peltomäen maatilan peltojen halki se virtasi suoraksi kaivettuna. Tämän jälkeen järveä on alettu laskea. Vuoden 1984 peruskartassa järven yleisilme on muuttunut selvästi heinittyneeksi. Järvellä oli avovettä enää puolet entisestä alasta. Vuonna 1992 järvi oli jo kosteikko, jonka läpi oli kaivettu suo-oja. Nykyään (vuonna 2016) järven eteläpään pohja on ojitettu tiheästi ja kuivattamisen viimeinen vaihe on käsillä.
Parakeratoosi

Parakeratoosi tarkoittaa ihon keratisoitumista ja epidermiksen paksuuntumista siten, että marraskeden solut säilyttävät tumansa. Tällaiset ihomuutokset ovat tyypillisiä esimerkiksi psoriasiksessa ja ekseemassa.
Janne Louhivuori

Janne Verneri Louhivuori (s. 8. toukokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen muusikko, kitaristi, tuottaja, säveltäjä ja sovittaja. Hän on tuottanut etenkin Miljoonasade-yhtyettä ja muiden muassa Ile Kalliota, Mambaa ja Eija Ahvoa. Hän soitti Hurriganesissa kitaraa vuosina 1981–1983 sekä 1988, mutta ei ole saanut siitä vastaavaa huomiota kuin yhtyeen muut kitaristit Ile Kallio ja Albert Järvinen. Louhivuori kuitenkin valmensi Ganes-elokuvan näyttelijäyhtyettä filmausvuosina 2006–2007.
Gramexin tilastojen mukaan Louhivuori oli Suomen 17. eniten levyttänyt studiomuusikko vuonna 2008. Hän oli ollut tuolloin mukana 2 849:llä levytyksellä.
Louhivuori on toiminut Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n puheenjohtajana vuosina 2008−2012.
Louhivuorelle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Ola Hansson (kirjailija)

Ola Hansson (12. marraskuuta 1860 Hönsinge, Ruotsi – 26. syyskuuta 1925 Buyukdere, Turkki) oli ruotsalainen kirjailija, joka kirjoitti runoja, romaaneja, novelleja ja esseitä. Hän vietti suuren osan elämästään Keski-Euroopassa eikä käynyt Ruotsissa enää vuoden 1889 jälkeen. Hän oli aikoinaan Keski-Euroopassa tunnetuin ruotsalainen kirjailija August Strindbergin ohella. Saksassa Hansson esitteli myös suomalaisten Juhani Ahon, Pietari Päivärinnan ja Karl August Tavaststjernan tuotantoa. Hän kääntyi katolilaiseksi 1898, harrasti Friedrich Nietzschen lukemista ja tutki mystikkojen ohella sairaalloisista henkilöistä kirjoitettuja artikkeleita. Aiheet näkyivät erityisesti hänen teoksissaan Fru Ester Bruce ja Resan hem. Ola Hanssonin teoksia ei ole suomennettu.
Hansson avioitui 1889 tanskalais-saksalaisen kirjailijan Laura Mohrin (1854–1928) kanssa, joka käytti salanimeä Laura Marholm. He asuivat Berliinissä, Baijerissa, Sveitsissä, Ranskassa ja viimeiseksi Turkissa, jossa Ola Hansson kuoli Istanbulin lähellä. Laura Mohr kirjoitti pääasiassa esseitä ja novelleja. Hänen tuotannossaan mielenkiinto kohdistui puolison asemaan avioliitossa. Ruotsiksi hänen teoksistaan julkaistiin kaksi naistutkimusta Kvinnor. Sex tidspsykologiska porträtt (1895) ja Till kvinnans psykologi (1897).
Essiivi

Essiivi eli olento eli yleinen olosija, joka ilmaisee olotilaa, jonakin olemista: lapsena, äitinä. Havainnollisemmissa paikallissijoissa essiivin vastineita ovat sisäinen olosija eli inessiivi (sisäolento), joka ilmaisee jossakin olemista, sekä ulkoinen olosija eli adessiivi (ulko-olento), joka ilmaisee jonkin päällä tai lähellä olemista. Essiivi ilmaisee abstraktia eli käsitteellistä olemista samaan tapaan kuin yleinen tulosija eli translatiivi (tulento) ilmaisee abstraktia tulemista (muuttumista joksikin), tai kuten joissain suomen murteissa esiintyvä eksessiivi (eronto) ilmaisee jonakin olemisesta erkaantumista.

Essiivi eri kielissä

Essiivi on tyypillinen sija mm. uralilaisissa kielissä.
Voittamaton (romaani)

Juoni

Regis III on autio, aavikoiden ja merten peittämä planeetta. Avaruusalus Kondor katosi pian sen jälkeen, kun se laskeutui planeetalle. Niinpä Kondorin sisaralus Voittamaton laskeutuu karulle planeetalle ottamaan selvää, miten Kondorille kävi ja tutkimaan planeettaa. Suojatoimet ovat äärimmäiset. Elämää planeetalla on vain merissä. Mikä on tuhonnut elämän maalta? Kondor löytyykin, mutta sen miehistö kuolleena. Vaaraksi paljastuu pienistä metallieliöistä koostuva pilvi. Miten Voittamattomalle käy?
Aki Heiskanen

Aki Heiskanen (s. 2. helmikuuta 1952 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä ja keskikentällä pelannut Heiskanen edusti koko uransa kuopiolaisia seuroja. Kuopion Palloseurassa hän pelasi vuoteen 1972 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Kuopion Pallotovereihin viideksi kaudeksi. Heiskanen palasi Palloseuraan 1978 ja siirtyi sieltä Kuopion Eloon kaudeksi 1980. Eloa hän edusti vuoteen 1984 asti. Heiskasen parhaat saavutukset seuratasolla olivat kaksi SM-hopeaa KuPS:ssa 1969 ja 1979. Urheilutoimittajain liitto valitsi Heiskasen vuoden pelaajaksi 1976.
Maajoukkueessa Heiskanen pelasi 32 maaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Aki Heiskasen veli Esa on myös maajoukkuetason jalkapalloilija.
Mercedes Aráoz

Elämä ja ura

Mercedes Aráoz syntyi vuonna 1961. Hän valmistui taloustieteistä Tyynenmeren yliopistosta ja suoritti sen jälkeen maisterin ja tohtorin tutkinnot Miamin yliopistossa. Hän on tämän jälkeen toiminut Tyynenmeren yliopiston kansainvälisen polaiheisiin, jotka liittyvät poiittisen talouden apulaisprofessorina. Aráoz on erikoistunut tutkimustyössään muun muassa kauppapoliittiisiin sopimuksiin ja kilpailupolitiikkaan.
Aráozin ura julkishallinnossa alkoi vuonna 2002, kun hän toimi varaulkomaankauppaministerin neuvonantajana. Alan Garcían hallituksessa 2006–2011 hän toimi useissa ministerin tehtävissä. Ensin hän oli 2006–2009 ulkomaankauppa- ja matkailuministeri, vuonna 2009 tuotantoministeri ja vuosina 2009–2010 valtiovarainministeri. Aráoz oli Perun ensimmäinen naisvaltiovarainministeri, ja hänen ansioksi lasketaan Perun tekemät vapaakauppasopimukset Yhdysvaltain, Kanadan ja Singaporen kanssa.
Aráoz oli asettumassa 2011 Garcían PAP-puolueen presidenttiehdokkaaksi, mutta heikkojen kannatuslukujen takia hän vetäytyi presidenttikilvasta. Aráoz jätti tämän jälkene hetkeksi Perun ja toimi 2012–2015 edustajana Latinalaisen Amerikan kehityspankissa.
Pedro Pablo Kuczynski valitsi vuonna 2016 Aráozin toiseksi varapresidenttiehdokkaakseen. Kuczynskin voitettua presidentinvaalit Aráozista tuli toinen varapresidentti. Samalla järjestyissä parlamenttivaaleissa hänet valittiin myös Perun parlamenttiin. Aráoz nousi tämän jälkeen maan pääministeriksi. Hän oli kolmas nainen virassa.
Sammalkaijanen

Koko ja ulkonäkö

Sammalkaijanen on noin 9,5 cm pitkä ja 11–14 g painava lintu, jonka höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleanvihreä. Sen päälaki on keltainen ja posket harmahtavat. Alaperä on keltainen, pyrstön keskimmäiset sulat ovat siniset ja reunimmaiset mustat ja niissä on keltaiset kärkitäplät. Siiven peitinhöyhenet ovat mustat levein vihrein reunuksin. Nokka on harmaa, iiris ruskea ja koivet harmaat. Koiraan värit ovat hieman kirkkaammat kuin naaraan. Nuoren linnun nokka on keltainen ja tummanharmaakärkinen.
Sammalkaijaset kiipeilevät puun rungolla kuten tikat tai puukiipijät. Ne ovat vaikeasti havaittavia, mutta niiden voimakkaat kutsuäänet paljastavat niiden esiintymisen.

Esiintyminen

Sammalkaijaset elävät Uuden-Guinean saarella. Lajista tunnetaan kolme alalajia: keiensis elää Indonesiaan kuuluvilla Kain ja Arun saarilla, viridipectus Uuden-Guinean eteläosassa ja chloroxantha Länsi-Irianissa ja alueen läntisillä saarilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen populaatio on kooltaan vähintään 100 000 yksilöä. Sammalkaijanen ja keltapääkaijanen ovat vastinlajeja, eivätkä niiden elinalueet kohtaa.

Elinympäristö

Sammalkaijaset asuvat alavien maiden metsissä. Ne liikkuvat tavallisesti pareittain tai muutaman yksilön parvissa.

Lisääntyminen

Lajin pesintä tunnetaan huonosti. Pesä on usein puussa olevassa termiittipesässä. Naaras huolehtii hautomisesta ja koiras enimmäkseen poikasten ruokkimisen.

Ravinto

Sammalkaijanen syö ainakin siemeniä, sieniä ja jäkälää, mahdollisesti myös hedelmiä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.
Satulinna (kappale)

Kappaleen työstö

Jari Sillanpää valittiin tangokuninkaaksi vuonna 1995. Myöhemmin kävi ilmi, että Jukka Kuoppamäki oli seurannut Sillanpäätä Tangomarkkinoilla ja pitänyt hänen laulustaan. Jo aiemmin saman vuoden keväällä Sillanpää oli pyytänyt Kuoppamäkeä tekemään hänelle kappaleen. Tangokuninkaaksi kruunaamisen jälkeen Sillanpää soitti Kuoppamäelle Saksaan:
»Sirpa [vaimo] sanoi, että joku soitti ja pyysi biisiä. Etsin ”Satulinnan” ja kirjoitin sen valmiiksi. Tuottaja sanoi, että sanoja pitäisi muuttaa. Soitin siitä Sillanpäälle ja hän vain ilmoitti, että myöhäistä, homma on jo purkissa. Se oli hyvä.»
(Jukka Kuoppamäki Rita Tainolan haastattelussa 2016.)
Jukka Kuoppamäki suunnitteli kappaleesta tangoa, mutta sovittaja Kassu Halonen muokkasi siitä beat-iskelmän. Sanoitukseen innoittivat Kuoppamäen vaimon sanat, joita hän halusi kuulla: ”Oonhan mä sun ainoa, sano se mulle”.
Kuoppamäki lähetti Sillanpäälle faksilla ”Satulinnan” nuotit. Sillanpää piti kappaleesta ja alkoi esittää sitä keikoillaan. Kun Sillanpään ensimmäistä albumia ryhdyttiin tekemään, ei ollut kuitenkaan varmuutta, otettaisiinko ”Satulinna” sille mukaan. Sillanpään mukaan hän joutui ”pikkaisen taistelemaan”, että se otettaisiin levylle.

Julkaisu ja suosio

”Satulinna” muodostui Sillanpään esikoisalbumin suurimmaksi hitiksi. Se julkaistiin singlenä, jossa toinen kappale oli Kassu Halosen säveltämä ja sovittama, ja Vexi Salmen sanoittama ”Oot täydellinen”. ”Satulinna” nousi listoille marraskuussa 1995. Se ei yltänyt singlelistalle, mutta pääsi 50 hittiä -listan kärkeen sekä radiosoittolistan neljänneksi. Kappale käynnisti Suomen kevyen musiikin osastolla poikkeuksellisen Jari Sillanpää -huuman. Samalla kappale sinetöi Sillanpään aseman iskelmägenren kestosuosikkina.
Sillanpää kertoi vuonna 2014, että ”Satulinna” on hänen uransa tärkein kappale. Myös Kuoppamäki on sittemmin kuvannut sitä erääksi rakkaimmista sävellyksistään. Kappaleen suosion on katsottu vuosien saatossa kasvaneen. Vuonna 2014 se valittiin Ilta-Sanomien verkkoäänestyksessä kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi iskelmäksi. Iskelmä-radioaseman äänestyksessä 2006 se oli valittu kaikkien aikojen iskelmäksi. Vuonna 2016 se ylsi saman radioaseman äänestyksessä neljänneksi.
Jari Sillanpää esittää ”Satulinnan” jokaisella keikallaan. Live-esiintymisissä siitä on ollut tapana tehdä erilaisia sovituksia. Esimerkiksi kesän 2014 keikoilla siitä esitettiin puoliksi beat- ja puoliksi latinalaismerikkalaista versiota.

Muut versiot

Jari Puhakan sovittama ja Jukka Kuoppamäen levyttämä versio julkaistiin vuonna 1997 Kuoppamäen albumilla Aika näyttää. Vuonna 1998 ”Satulinnan” levyttivät Cantarelli-viihdekuoro sekä Ykslysti Yhtye, ja 1999 Keijo Koo sekä Jorma Timberg.