google/wiki40b huggingface dataset:
Etelänseppäkotinga

Tunnistaminen

Kooltaan etelänseppäkotinga on noin 26–28 cm. Koiras on täysin valkoinen lukuun ottamatta päässä silmienympärystä ja kurkkua, joissa näkyy paljas turkoosinvärinen nahka. Naaras on selästään oliivinvihreä. Pään sivut ja viiru päälaella ovat tummemmat. Kurkku on valkoviiruinen. Naaraspuolisen etelänseppäkotingan vatsa on väriltään vaaleankeltainen ja ruskeaviiruinen. Koirasta ei voi sekoittaa mihinkään muuhun alueella elävään lajiin. Naaras on suurikokoisempi kuin oranokka (Oxyruncus cristatus), jonka erottaa myös nokastaan. Partaseppäkotingan naaras (Procnias averano) muistuttaa etelänseppäkotingan naarasta, mutta sen päälaen viiru on vaaleampi. Hyvä tuntomerkki on lajin äänet, jotka ovat metallimaisia kolahduksia

Levinneisyys ja elinympäristö

Etelänseppäkotingaa tavataan itäisestä Brasiliasta, Koillis-Argentiinasta ja Paraguayn itäosista. Laji elää trooppisissa ja subtrooppisissa kosteissa metsissä aina 1 150 metrin korkeuteen merenpinnasta. Brasiliassa lajin on havaittu muuttavan maan sisällä, mutta vastaavaa käyttäytymistä ei ole tavattu lajin muilla esiintymisalueilla.

Ravinto

Etelänseppäkotingat syövät pääasiassa hedelmiä.

Uhat

Etelänseppäkotingan kannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä. Lajin kanta on vähentynyt metsänhakkuiden vuoksi. Lisäksi etelänseppäkotingaa pyydystetään häkkilinnuiksi erityisesti Brasiliassa. Nykyään lajin elinympäristöjä uhkaavat suuresti kaupungistuminen ja teollisuuden ja maanviljelysalueiden lisääntyminen.
Kutná Hora

Historia

Kutná Hora perustettiin hopeakaivosten ympärille. Kaivoksia on ollut alueella ainakin 1200-luvun ensimmäiseltä puoliskolta asti. Kaupunki kehittyi nopeasti ja vuonna 1419 hussilaissotien alussa se oli Böömin toiseksi suurin ja merkittävin kaupunki pääkaupunki Prahan jälkeen. Kutná Hora oli myös useiden Böömin kuninkaiden suosiossa, ja ajoittain maata hallittiinkin Prahan sijasta Kutná Horasta käsin.
Vuonna 1420 keisari Sigismund teki Kutná Horasta tukikohdan epäonnistuneille hyökkäyksilleen taboriitteja vastaan. Jan Žižka valtasi kaupungin ja sotivien osapuolten väliaikaisen sovinnon jälkeen keisarilliset joukot polttivat kaupungin vuonna 1422 estääkseen sen joutumisen uudestaan taboriittien käsiin. Žižka otti kuitenkin Kutná Horan ja böömiläisten tuella kaupunki nousi uuteen kukoistuskauteen.
Uuden ajan alussa Kutná Hora koki joukon vastoinkäymisiä, jotka tuhosivat sen aseman. Vuonna 1541 rikkain hopeakaivoksista tulvi täyteen vettä ja muuttui käyttökelvottomaksi. Böömin kansannousussa Ferdinand I:stä vastaan kaupunki menetti kaikki etuutensa. Ruton toistuvat vierailut ja kolmikymmenvuotinen sota aiheuttivat lopullisesti kaupungin köyhtymisen, ja puolittaiset yritykset korjata kaivoksia sodan jälkeen epäonnistuivat. Köyhtynyt kaupunki tuhoutui lisäksi tulipalossa vuonna 1770. Kutná Horan viimeiset hopeakaivokset hylättiin 1700-luvun lopussa.
Pablo Sánchez López

Pablo Sánchez López (s. 9. helmikuuta 1990 México) on meksikolainen moottoriurheilija.

Ura

Hän on kilpaillut muun muassa Italian Formula Renault ja Eurocup Formula Renault-sarjoissa. Vuonna 2007 López kilpaili International Formula Master-sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2009 López kilpaili Italian F3-mestaruussarjassa sijoittuen kolmanneksi. Palkinnoksi hän sai testata Ferrarin F1-autoa joulukuussa 2009 Jerezin radalla. Vuonna 2010 López kilpaili GP3-sarjassa Addax-tallissa saavuttamatta pisteitä. Hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi Valencian kilpailun yhdeksäs sija.
Hr. Ms. Utrecht (D817)

Valmistus

Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä. Sen köli laskettiin 15. helmikuuta 1954 ja alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1956. Alus valmistui 1. lokakuuta 1957.

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1980 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Castilla.
Kauko Salomaa

Kauko Johannes Salomaa (28. helmikuuta 1928 Viipurin maalaiskunta – 29. heinäkuuta 2016 Vantaa) oli suomalainen pikaluistelija.
Salomaa edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Oslossa 1952 hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi, 10 000 metrillä 12:nneksi, 5 000 metrillä 13:nneksi ja 500 metrillä 24:nneksi. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän oli 10 000 metrillä 17:s ja 5 000 metrillä 21:s. Hänet valittiin jo Sankt Moritzin 1948 olympialaisiin, mutta hän joutui sairastumisen vuoksi jäämään niistä pois. Salomaa osallistui neljä kertaa MM-kilpailuihin vuosina 1949–1955 ja kuudesti EM-kilpailuihin vuosina 1950–1956. Vuonna 1955 hän voitti yhteispisteissä Pohjoismaiden mestaruuden.
Salomaa voitti Oulun olympiakatsastuksissa 13. tammikuuta 1952 1 500 metrin kilpailun ajalla 2.25,3, 3 000 metrin ajalla 5.04,3 sekä 5 000 metrin kilpailun uudella Suomen-ennätyksellä. Toisissa olympiakatsastuksissa Kuusankoskella 26.–27. tammikuuta hän voitti 5 000 metriä ajalla 8.38,4 ja 3 000 metriä ajalla 5.07,1.
Salomaa edusti seuratasolla Helsingin Luistinkiitäjiä, Tikkurilan Jääveikkoja, Viipurin Luistinseuraa ja Helsingfors Skridskoklubbia. Hän voitti Suomen mestaruuden yhteispisteissä vuosina 1950, 1953 ja 1955 sekä kymmenen matkamestaruutta vuosina 1950–1957. Suomen-ennätystä hän paransi 5 000 metrillä Oulussa 13. tammikuuta 1952 (8.30,9) sekä 1 500 metrillä vuonna 1955 (2.20,3).
Kauko Salomaa saavutti SM-pronssia pyöräilyssä. Hänen veljensä Martti Salomaa oli pikaluistelun Suomen-mestari ja EM-kisaedustaja.
Niklas Luhmann

Koulutus ja tausta

Luhmann suoritti lakitieteellisen tutkinnon Freiburgin yliopistossa Breisgaussa 1949 ja työskenteli tämän jälkeen Lüneburgin hallintoylioikeudessa vuoteen 1962. Vuonna 1955 hän kyllästyi lakityön rutiineihin ja siirtyi poliittisemmalle uralle Ala-Saksin kulttuuriministeriöön, jossa hän keskittyi sotavahinkojen korjausasioihin. Vapaa-aikansa hän käytti lukien René Descartesia, Immanuel Kantia, Edmund Husserlia sekä Bronisław Malinowskin ja Alfred Radcliffe-Brownin funktionalistisia teorioita. Vuonna 1960 hän sai vapaavuoden opiskellakseen Harvardin yliopistossa Talcott Parsonsin johdolla ja palattuaan Harvardista hän omistautui täysin teorioidensa kehittelyyn. Luhmann julkaisi sosiologiasta väitöskirjansa 1966 toisena lukuvuonnaan Münsterin yliopistossa.

Ura

Luhmann työskenteli vuosina 1965–68 eri tehtävissä Speyerin hallintotieteellisessä akatemiassa, Dortmundin sosiologisen tutkimuksen instituutissa ja Münsterin yliopistossa. Saksalaisen sosiologi Helmut Schelskyn kutsuttua Luhmannin professoriksi Bielefeldin yliopistoon eteen nousi odottamattomia ongelmia. Vaikka Luhmann oli jo julkaissut useita kirjoja, häneltä puuttui muodollinen sosiologian alan tutkinto ja sen myötä muodollinen pätevyys opettaa saksalaisessa yliopistossa professorin virassa. Vuonna 1966 kaksi hänen julkaisuaan hyväksyttiin jälkikäteen vaatimukset täyttäviksi, ja hän liittyi Bielefeldin yliopiston henkilökuntaan professorin virkaan, jossa hän oli eläköitymiseensä saakka 1993.
Luhmann tunnettiin 1970-luvulla erityisesti Jürgen Habermasin arvostelijana ja uusvasemmistolaisen ajattelun uuskonservatiiviseksi katsottuna vastustajana. Erityisesti hän arvosteli Habermasin konsensus-orientoitunutta diskurssietiikkaa riittämättömänä vastauksena jälkiteollisen yhteiskunnan monimutkaisiin ongelmiin. Hän ei saavuttanut kuitenkaan Habermasin tasoista suosiota ajatuksineen.
1980-luvulla Luhmann löi itsensä enemmän läpi Saksassa erityisesti teoksellaan Soziale Systeme: Grundriß einer allegemeinen Theorie (1984). Hän siirtyi parsonsilaisesta strukturaalisesta funktionalismista eteenpäin kybernetiikan ja kognitiivisen biologian suuntaan teorioissaan. Sitä seuranneiden muidenkin laajojen kirjojen myötä Luhmannin työ alkoi herättää akateemisten piirien huomiota jopa sosiologian ulkopuolella.
Guy Ritchie

Yksityiselämä

Ritchie meni naimisiin yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan kanssa vuoden 2000 joulukuussa. Ritchie ja Madonna asuivat kartanossa Lontoossa Britanniassa Madonnan aiemman tyttären, Lourdesin, heidän yhteisen poikansa Roccon ja vuonna 2006 adoptoidun David-pojan kanssa. He kuuluvat kumpikin Kabbalah Centre -lahkoon. Guy Ritchie ohjasi Madonnan What It Feels Like for a Girl -kappaleen musiikkivideon vuonna 2001. MTV kieltäytyi esittämästä videota liian väkivallan vuoksi.
Myös vuonna 2002 Madonna ja Ritchie jatkoivat yhteistyötään elokuvalla Haaksirikkoutuneet (Swept Away), jonka pääroolin Madonna näytteli. Elokuva sai murska-arviot ja sen myötä Ritchien ura kääntyi alamäkeen.
Vuonna 2008 Guy Ritchie ja Madonna erosivat yhdeksän vuotta kestäneen suhteen jälkeen. Syyksi Madonna kertoi muun muassa Ritchien kasvavan vihan Madonnan uskontoa kohtaan. Ritchie esiintyi vuonna 2006 julkaistulla Madonnan kiertuedokumentilla I'm Going to Tell You a Secret.
Heinäkuussa 2015 Ritchie avioitui usean vuoden seurustelun jälkeen mallikaunotar Jacqui Ainsleyn kanssa. Heillä on 3 yhteistä lasta.
Raaka keikka

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää Raakaa keikkaa tukevana tarinana mutta sen väkivaltaa paikoin ylilyötynä. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
SSM-N-8 Regulus

Chance Vought SSM-N-8 Regulus I on yhdysvaltalainen, ydinkärjellä varustettu taktinen laivaston risteilyohjus. Sen kehitystyö alkoi vuonna 1947. Ohjuksen ensilento oli 1951. Asetyyppi oli käytössä Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1955-1964. Ohjuksen lyhykäinen kantama (900 km) ja matala, alisooninen lentonopeus (950 km/h) eivät olleet USN:n kannalta haittaavia tekijöitä omalla aikakaudellaan. Regulus I-ohjuksia oli palveluskäytössä arviolta 500 yksilöä. Niihin voitiin liittää joko fissiopommi (W5) tai lämpöydinpommi (W27) taistelukärjeksi.

Tätä nimenomaista asetyyppiä hyödynsi Yhdysvaltain laivastossa kaikkiaan 4 raskasta risteilijää, 5 sukellusvenettä sekä 10 lentotukialusta,  eli 19 laivaston sota-alusta. Ohjustyyppi oli käytössä Kuuban kriisin aikaan.
 Ohjuksen lähetti matkaan 2 kappaletta booster-raketteja, jonka jälkeen matkamoottori alkoi toimia. Regulus I:n ajomoottori oli 20 kN työntövoiman omaava Allison J33-A14 -suihkumoottori.
Regulus-ohjuksesta kehitettiin hypersooninen eli yli äänen nopeudella toimiva SSM-N-9 Regulus II -tyyppi, muttei se kerinnyt saavuttaa mainittavaa palvelusuraa. Pitkän kantaman (yli 1 000 mpk) ballistinen ohjus Polaris syrjäytti sen melkoisen nopeasti.
Cristóbal Balenciaga

Cristóbal Balenciaga Eisaguirre (21. tammikuuta 1895 Getaria, Baskimaa, Espanja – 23. maaliskuuta 1972 Valencia, Espanja) oli espanjalais-baskilainen muotisuunnittelija.
Balenciaga avasi nimeään kantavan muotitalon vuonna 1937 Pariisiin. Hän tuli tunnetuksi veistoksellisista ja modernin naisellisista vaatteistaan. Balenciaga sulki muotitalonsa vuonna 1968, koska vastusti valmisvaate-ideaa, joka oli juuri esitelty Pariisissa. Muotitalo kuitenkin avattiin myöhemmin uudelleen, ja sen nykyinen pääsuunnittelija on Demna Gvasalia. Ennen Gvasaliaa taiteellisena johtajana toimi Alexander Wang. Nykyisin Louis Vuittonin pääsuunnittelijana toimiva Nicolas Ghesquière toimi ennen Wangia Balenciagan muotitalon taiteellisena johtajana.
Tor Røste Fossen

Ura pelaajana

Fossen pelasi koko uransa Rosenborgin joukkueessa. Hän aloitti joukkueessa 1961 ja kuului 1960-luvun vakiomiehistöön voittaen seurassa kaksi Norjan mestaruutta. 1970 uusi RBK-veskari Geir Karlsen syrjäytti Fossenin, joka lopetti pelaamisen kauden 1971 jälkeen.

Ura valmentajana

Fossen aloitti valmennusuransa vuonna 1970 George Curtisin apuvalmentajana ja jatkoi 1971 Nils Arne Eggenin aisaparina. Entinen pelaajakaksikko johdatti Rosenborgin tuplamestariksi kaudella 1971, ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Eggen jätti seuran 1972 ja Fossen jatkoi yksin päävalmentajana. Mestaruudet jäivät saavuttamatta ja kaudella 1973 seura saavutti hopeaa sekä liigassa että cupissa. Rosenborg-pestinsä ohella hän toimi Norjan liitossa juniorivalmentajana vuosina 1972–1976.
Fossen siirtyi 1975 IK Startin päävalmentajaksi, muttei onnistunut johdattamaan seuraa mestariksi. Hän nousi Nils Arne Eggenin seuraajaksi Norjan maajoukkuevalmentajaksi 1978. Fossen hoiti tehtävää yhdeksän vuoden ajan onnistumatta kuitenkaan luotsaamaan Norjaa MM- tai EM-kilpailuihin. Pientä lohtua toi paikka Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Fossen siirtyi Frigg Oslon päävalmentajaksi ja jatkoi sittemmin FF Lillehammerin ja Strømsgodsetin päävalmentajana voittaen 1991 Norjan cupin mestaruuden. 1992 hän palasi Frigg Osloon, jota luotsasi uransa loppuun, vuoteen 2001 saakka.
Morillon

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1500-luvulta peräisin oleva Saint-Christophen kirkko.
Mallaskoski

Oy Mallaskoski Ab on Seinäjoella vuonna 1997 perustettu olutpanimo, joka aloitti tuotannollisen toimintansa 1999. Yritys valmistaa oluiden lisäksi lonkeroa ja siidereitä ja energiajuomia. Sen tuotemerkkejä ovat Kuohu-oluet, Häjy-lonkero, Komia-, Makia- ja Twist-siiderit sekä Pure!-energiajuoma. Alkoholituotteiden kokonaisvolyymi on n. 4 miljoonaa litraa vuodessa. Panimo työllistää 5-10 henkeä ja vuoden 2012 arvioitu liikevaihto on n. 2 miljoonaa euroa.

Historia

Seinäjoella oluen valmistuksen aloitti vuonna 1921 Johan Walleniuksen perustama Mallaskosken Tehtaat Oy, joka lopetti toimintansa itsenäisenä 1960-luvulla. Jo tuolloin tuotannossa oli Kuohu olut, jota vietiin myös ulkomaille. 1960-luvulla toiminta siirtyi usean omistajan kautta Hartwallille, joka viimein lopetti toiminnan Seinäjoella. Vuonna 1999 samalle paikalle perustettu uusi panimo sai kuin ihmeen kaupalla vanhan panimon käyttämän perinnehiivan Helsingin Yliopiston bioteknologian laitokselta käyttöönsä.
Vuonna 2008 Mallaskoski teki yhteistyötä RFSUn kanssa jakamalla Häjy -lonkeroiden mukana Sultan Play -kondomeja. Sosiaali- ja terveysministeriön tuotevalvontakeskus (STTV) kuitenkin kielsi kampanjan vedoten tutkimuksiin, joiden mukaan seksin tavoittelu lisää alkoholin käyttöä.
Vuonna 2009 alkoholijuomia maahantuovan Servaali Oy:n emoyhtiö Captol Invest Oy osti Mallaskosken. Panimon tuotteiden myynti ja markkinointi siirtyi samalla Servaalille.
Vuonna 2012 Mallaskosken Kuohu Amber Lager -olut sijoittui ensimmäiseksi Suomen paras olut -kilpailun enintään 6% lager -oluiden sarjassa .
Policarpio Calizaya

Policarpio Calizaya Huaca (s. 10. syyskuuta 1962) on bolivialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin vuosina 1988–1996. Calizaya kilpaili Soulissa 1988 10 000 metrin matkalla, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella. Hän osallistui 10 000 metrin lisäksi myös 5 000 metrille Barcelonan olympialaisissa 1992, muttei päässyt kummassakaan lajissa jatkoon. Calizaya juoksi maratonin Atlantan kisoissa 1996 ja sijoittui 91:seksi jättäen taakseen 20 maaliin asti päässyttä urheilijaa.
Nuorikkoa näyttämässä

Kirjan tapahtumat

Kirja sijoittuu 1940-luvun puolivälin sodanjälkeiseen Suomeen. Kalle ja Laina päättävät lähteä kesälomallaan Kallen lapsuudenkotiin Taivalkosken Jokijärvelle. Matka on pitkä ja he joutuvat käyttämään matkavälineinä junaa, autoa sekä kävelemäänkin mukanaan runsaasti matkatavaroita. Tarkoituksena on Lainan ystävän Salli Lisäkkään neuvomana tienata matkarahat trokaamalla viinaa. Raskaan matkan jälkeen pariskunta saapuu perille, mutta ovatko Selkosen ihmiset sodan jälkeen enää samoja?
Nassau

Historia

Britit perustivat Nassaun 1600-luvun puolessavälissä nimellä Charles Towne, ja se nimettiin uudelleen vuonna 1695 Vilhelm III Oranialaisen mukaan (engl. William III of Orange-Nassau). 1700-luvulla kaupunki oli suosittu merirosvojen, erityisesti Mustaparran piilopaikka. 1700-luvun lopulla espanjalaiset yrittivät valloittaa kaupungin useasti, ja vuonna 1776 se oli lyhyen aikaa yhdysvaltalaisten vallankumouksellisten hallussa.
Kuului laulu enkelten

Kuului laulu enkelten (ransk. Les Anges dans nos campagnes) on alkuperältään ranskalainen joululaulu. Laulun tunnetuin osa on kertosäkeenä toistuva Gloria in excelsis Deo, joka lauletaan sanan gloria o-äännettä todella paljon venyttäen.
Kyseessä on ilmeisesti 1700-luvulla syntynyt ranskalainen kansanlaulu, mahdollisesti Lorrainen alueelta. Virheellisen tiedon mukaan laulu olisi saanut alkunsa paavi Telesforuksen vuonna 129 antamasta kehotuksesta laulaa Gloria in excelsis deoa joka vuosi jouluiltana Jeesuksen syntymän kunniaksi. Laulun ranskankieliset sanat ilmestyivät painettuina ensi kerran vuonna 1842 Quebecissä julkaistussa laulukokoelmassa Choix de cantiques sur des airs nouveaux. Epävarman tiedon mukaan laulusta olisi tosin ilmestynyt jo vuonna 1816 James Montgomeryn laatima englanninkielinen käännös Angels from the Realms of Glory, josta on myös tullut tunnettu joululaulu ja jota lauletaan nykyään samalla sävelellä. Nykyään laulun sävel esitetään usein yhdysvaltalaisen urkurin Edward Shippen Barnesin laatiman sovituksen mukaisena.
Laulun sanat on suomentanut R. R. Ryynänen.
Rikhard Sotamaa

Karl Johan Rikhard "Rikke" Sotamaa,  ent. Söderman (21. lokakuuta 1910 Tohmajärvi – 28. lokakuuta 2000 Laukaa) oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos. Sotamaa oli presidentti Urho Kekkosen läheinen ystävä ja yksi Kekkosen kolmesta henkilääkäristä.
Sotamaan vanhemmat olivat piirieläinlääkäri Axel Siegfrid Söderman ja Sefa Alexandroff ja puoliso vuodesta 1938 Aimi Tuulikki Musikka. Sotamaa kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1929, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1938 ja toimi Salmin kunnanlääkärinä Raja-Karjalassa sota-aikaan saakka. Talvisodan ja jatkosodan aikana hän toimi kenttäsairaalan lääkärinä ja kirurgina. Kesällä 1944 hän johti 25. Kenttäsairaalaa Karjalankannaksella ja sairaalan ainoana kirurgina leikkasi Talin–Ihantalan taistelujen aikana heinäkuussa 1944 tauotta yhdeksän vuorokautta haavoittuneita sotilaita. Sotien jälkeen hän oli Laukaan kunnanlääkärinä. Sotamaa oli presidentti Kekkosen läheinen ystävä, ja hän oli mukana Kekkosen erä- ja kalaretkillä. Sotilasarvoltaan Sotamaa oli lääkintämajuri, ja hän sai lääkintöneuvoksen arvonimen vuonna 1971. Sotamaa harrasti metsästystä, kalastusta, kalanviljelyä ja metsästyskoirien kasvatusta.
Sotamaa oli 1970-luvulla yksi presidentti Kekkosen kolmesta henkilääkäristä, muut olivat Pentti Halonen ja Erkki Kivalo. Hän muun muassa suostutteli sairauslomalle jääneen Kekkosen allekirjoittamaan eroilmoituksensa presidentin virasta 26. lokakuuta 1981.
Raittius- ja urheiluseura Zoom

Raittius- ja urheiluseura Zoom on vuonna 1963 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Sen lajeihin kuuluvat nykyään jääkiekko, jalkapallo, salibandy ja golf. Seura on toimintansa alkuvuosista lähtien tullut tunnetuksi näytös- ja hyväntekeväisyysotteluista, jollaisiin se on osallistunut ympäri Suomea.
Zoom perustettiin alun perin Oy Yleisradio Ab:n henkilökunnan jalkapalloseuraksi. Sen perustajiin kuuluivat muun muassa Jukka Virtanen, Aarre Elo ja Matti Kuusla. Myöhemmin toimintaan tuli mukaan eri alojen taiteilijoita myös Yleisradion ulkopuolelta. Nykyään jäsenistö koostuu pääosin tunnetuista kulttuurialan henkilöistä sekä toimittajista.
Jalkapallossa Zoomin edustusjoukkue pelasi kaudella 2012 Suomen seitsemänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Suomen Palloliiton Helsingin piirin Kutosessa. Seuran jääkiekkojoukkue puolestaan on mukana Helsingin seudun harrastesarjoissa.
Vuonna 2008 julkaistiin Tammen kustantamana Jukka Virtasen ja Mika Wickströmin kirjoittama seuran 45-vuotishistoriikki nimeltään Zoom juhlii jälleen – Raittius- ja urheiluseura Zoomin ensimmäiset 45 vuotta.
Ilmari Solin

Ilmari Solin (19. syyskuuta 1905 Tallinna – 20. kesäkuuta 1976) oli suomalainen šakkimestari. Hän voitti šakin Suomen mestaruuden 1945.

Šakkityyli

Solin oli aikanaan ainoa mestari, joka käytti sivustointiavauksia. Ne olivat keino välttää avausteoriaa, jos vastassa oli teoreettisesti hyvin valmistautunut pelaaja, ja ne sopivat Eero Böökin mukaan hyvin Solinin pelitapaan.
Khaled Souissi

Seuraura

Souissi edusti junioritasolla ES Jerba Midounia, josta hän siirtyi 20-vuotiaana Club Africainiin. Hän edusti joukkuettaan kuuden kauden verran, pelaten yhteensä 112 Tunisian pääsarjaottelua. Tuona aikana hän voitti maansa mestaruuden kaudella 2007–2008.
Heinäkuussa 2011 Souissi siirtyi Ranskan Ligue 2:ssa pelanneeseen AC Arlesiin kahden vuoden mittaisella sopimuksella. Huhtikuussa 2012 Arles kuitenkin purki Souissin sopimuksen.
Souissi palasi heinäkuussa 2012 takaisin Club Africainiin kolmen vuoden sopimuksella.

Maajoukkueura

Souissi pelasi ensimmäisen maaottelunsa Ghanaa vastaan 19. marraskuuta 2008. Maajoukkueessa hän pelasi keskuspuolustajan sijasta oikean laitapuolustajan roolia Humberto Coelhon valmennusaikana. Souissi pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa täydet minuutit. Kisojen aikana Souissia peluutettiin karsintojen tapaan laitapuolustajana.
Reaktiomekanismi

Reaktiomekanismi on yksityiskohtainen kuvaus tavasta, jolla kemiallinen reaktio tapahtuu. Reaktiomekanismista selviää reaktion eri vaiheet, funktionaalisissa ryhmissä tapahtuvat elektronien siirtymiset, sidosten avautumiset, katkeamiset ja syntymiset, välituotteet sekä lopputuotteet.
Reaktiossa elektronien siirtyminen johtaa sidoksen katkeamiseen tai syntymiseen. Sidos katkeaa homolyyttisesti (radikaali-mekanismi), kun sidoselektronit siirtyvät kummallekin sidosatomille (syntyy radikaaleja), ja heterolyyttisesti (polaarinen mekanismi), kun sidoselektronit jäävät toiselle sidosatomille, jolloin atomit varautuvat sähköisesti (muodostuu anioni ja kationi).
Jos kumpikin atomi luovuttaa elektronin elektroniparia varten, sidos syntyy homogeenisesti ja heterogeenisesti, kun elektronit tulevat vain toiselta sidosatomilta.
Lionel Hampton

Lionel Leo Hampton (1908–2002) oli yhdysvaltalainen jazz-muusikko. Hän soitti vibrafonia ja erilaisia kosketinsoittimia, johti omaa yhtyettään ja esiintyi myös näyttelijänä. Hän oli jazzin ensimmäisiä vibrafonin soittajia. Hän työskenteli yhdessä useiden jazzin suurten nimien kanssa, kuten Benny Goodman, Buddy Rich, Charlie Parker ja Quincy Jones.
Hampton otti tunteja ksylofonin ja rumpujen soitossa. 1920-luvun lopulla hän soitti rumpalina Dixieland Blue-Blowers -yhtyeessä sekä Les Hiten yhtyeessä. Louis Armstrong kuuli hänen soittelevan tauolla vibrafonia vuonna 1930 ja pyysi Hamptonia soittamaan vibrafonia levyllä.
Benny Goodman Quartet oli monella tapaa historiallinen kvartetti: se oli ensimmäinen huippuyhtye, jossa oli sekä mustia että valkoisia soittajia.
Vuonna 1940 Hampton perusti ensimmäisen oman big bandinsä.
Hampton levytti vuosina 1929–2001 useille levy-yhtiöille, myös kahdelle omalle merkilleen (Glad Hamp ja Who's Who).
Luodon seurakunta

Historia

Luodon seurakunta kuului alkujaan osana Pietarsaaren seurakuntaan. Vuonna 1783 sille myönnettiin lupa rakentaa oma kirkko ja seurakunta sai kappeliseurakunnan oikeudet kirkon valmistuttua vuonna 1787. Vuonna 1864 Luoto erotettiin omaksi kirkkoherrakunnakseen. 1916 seurakunnan alueelle perustettiin Hannulan rukoushuoneyhdistys, joka ylläpitää omaa rukoushuonettaan.

Toimipaikat

Luodon kirkko on valmistunut vuonna 1787.
Karl Oljemark

Karl Teodor (K.T.) Oljemark (25. heinäkuuta 1870 Sipoo – 7. maaliskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen filosofian kandidaatti, seminaarinlehtori ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Oljemarkin vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Ferdinand Oljemark ja Matilda Vilhelmina Eklund. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1892.
Oljemark toimi Porvoon kansanopiston johtajana 1892–1895, Västankvarnin maamies- ja emäntäkoulun ja kansanopiston johtajana Inkoossa 1895–1925 ja Tie- ja vesirakennusten ylihallituksen geodeettina 1900–1910. Hän oli sitten Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarissa matematiikan, fysiikan ja kemian lehtorina 1926–1937, vararehtorina 1931–1937 ja matematiikan, fysiikan ja kemian vt. lehtorina 1937–1938. Oljemark oli myös Hembygden-lehden avustajana.
Oljemark oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1907–1908 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valtsijamehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Oljemark oli Inkoon kunnanvaltuuston ja Uudenkaarlepyyn kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Suomen ruotsalaisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja taloudenhoitajana.