Ranskan presidentinvaalit

Vaalin toimittaminen

Ranskan tasavallan presidentin vaalin toimittaminen perustuu viidennen tasavallan perustuslakiin ja sen artikloihin 6, 7 ja 58.
Vuoden 1962 kansanäänestyksellä suoritetun perustuslakiuudistuksen jälkeen presidentinvaali on toimitettu suoralla kansanvaalilla, joka perustuu yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen. Jos vaalissa joku ehdokkaista saa enemmistön eli yli puolet annetuista äänistä, hän tulee valituksi. Mikäli kukaan ehdokkaista ei pääse tähän tavoitteeseen, kahden viikon kuluttua ensimmäisestä vaalista suoritetaan vaalien toinen kierros.
Toisella kierroksella voivat olla ehdokkaina kaksi ensimmäisellä kierroksella eniten ääniä saanutta ehdokasta. Tällä toisella kierroksella enemmistön äänistä saanut tulee valituksi.
Käytännössä kukaan ehdokas ei ole tullut valituksi ensimmäisellä kierroksella, on siis tarvittu aina myös toinen kierros. Historiasta tiedetään, että lähinnä tavoitteen saavuttamista ensimmäisellä kierroksella oli Charles de Gaulle vuoden 1965 presidentinvaalissa, kun hänen ääniosuutensa ensimmäisellä kierroksella oli 44,6 prosenttia annetuista äänistä.
Äänestyksen tuloksen julistaa Ranskan perustuslakineuvosto, jonka tehtävänä on myös valvoa vaalien lainmukaisuutta ja sääntöjenmukaista toimittamista.

Äänestysaika

Ranskan perustuslaki määrittelee presidentinvaalin ajankohdan, joka on vähintään 20 vuorokautta ennen ja kolmekymmentä viisi vuorokautta jälkeen virassa olleen presidentin viisivuotisen virkakauden alkamispäivästä. Mikäli tehtävä tulee ennen virkakauden päättymistä avoimeksi esimerkiksi tasavallan presidentin kuoleman tai eron johdosta, noudatetaan samoja perustuslain aikarajoituksia kuin aiemminkin, mutta nyt kyseessä on viran aukijulistamisen alkamisaika. Tänä aikana tasavallan presidentin tehtäviä hoitaa senaatin puhemies.
Tarkan vaalipäivän päättää Ranskan hallitus. Sitten presidentti Georges Pompidoun kuoleman 2. huhtikuuta 1974 presidentinvaalit on aina pidetty keväällä, ja kahden kierroksen vaalit ovat olleet huhtikuun lopulla tai toukokuun kahden ensimmäisen viikon aikana.

Vaalitaistelun rahoitus

Ranskassa poliittisen toiminnan ja vaalijärjestelyiden rahoitus on säädeltyä toimintaa. Säännöstely on kaksiosaista: poliittisten puolueiden tuloihin ja menoihin kohdistuvaa sekä vaalikampanjoiden tuloihin ja menoihin kohdistuvaa. Tätä tarkoitusta varten on perustettu erillinen, itsenäisesti toimiva virasto. Yksittäisiä vaaleja varten kootaan vaalirahoituksesta erillinen juuri näitä vaaleja varten tehty muistio.
Valtion maksama kampanjatuki kattaa oleellisen osan ehdokkaiden vaalibudjeteista. Täten on taattu myös niiden ehdokkaiden mahdollisuudet pyrkiä tehtävään, joiden kannatus on vähäinen, ja se mainitaankin valtion tuen ensisijaiseksi tarkoitukseksi. Riippumatta ensimmäisellä kierroksella saatujen äänien määrästä valtion antama tuki on 1/20 osa koko vaalitaisteluun varatusta ensimmäisellä kierroksella sallitusta menojen enimmäismääräkatosta, joka oli 16 166 000 euroa. Ehdokasta kohden tämä tekee 808 300 euroa. Jos ja kun ehdokas saa enemmän kuin viisi prosenttia annetuista äänistä, valtion antaman tuen määrä nousee puoleen sallitusta enimmäismäärästä, eli ehdokas saa 8 083 000 euroa.
Ehdokkaiden vaalityötä voivat tukea vain luonnolliset henkilöt, joiden tuki saa olla vain 4 600 euroa henkilöä kohden. Lisäksi poliittiset puolueet saavat tukea ehdokastaan, mikä on osaltaan korostanut vaaleissa poliittisten puolueiden merkitystä.