google/wiki40b huggingface dataset:
Grigori Zverev

Ennen toista maailmansotaa

Zverevin vanhemmat olivat tehdastyöläisiä. Hän kävi kaksivuotisen kansakoulu. Puna-armeijaan hän liittyi 1919 ja kävi varsinaisesti armeijan 1922, ja maasotakouluun hän meni 1924. Hän oli koulun paras ampuja vuonna 1930. Hän liittyi 1926 Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Vuosina 1926–1931 hän oli komppanian päällikkö 224. jalkaväkirykmentissä, 75. jalkaväkidivisioonassa. Vuosina 1931–1933 hän oli esikunnan osastopäällikkö Hmelnytskyissä. Vuosina 1933–1936 224. jalkaväkirykmentin henkilöstön päällikkö. Vuosina 1936–1937 289. jalkaväkirykmentin komentaja. Sen jälkeen toimi vähän aikaa 19. jalkaväkirykmentin henkilöstöpäällikkönä, kunnes hänet NKVD pidätti hänet Stalinin vainojen aikaan.

Toinen maailmansota

Zverev vapautettiin vankileiriltä syksyllä 1939, kun Suomen kansantasavalta ja sen Terijoen hallitus tarvitsi oman Suomen kansanarmeijan. Zverev nimettiin sen 2. divisioonan komentajaksi. Talvisodan jälkeen hän meni Frunzen sotilasakatemiaan, ja sen käytyään hän oli 146. jalkaväkidivisioonan komentaja vuodet 1940–1941. Keväällä hänet nimitettiin 190. jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Hän haavoittui Operaatio Barbarossan aikana, ja NKVD vangitsi hänet uudestaan. Vapauttamisen jälkeen tammikuussa 1942 hänet määrättiin Semipalatinskiin perustamaan 8. jalkaväkidivisioona, jonka komentajaksi hänet myös määrättiin. Tämän jälkeen hän toimi lyhyen aikaa 323. jalkaväkiprikaatin komentajana. Keväällä hän sai komennuksen 127. jalkaväkidivisioonan apulaiskomentajaksi ja maaliskuussa 1943 hänet komennettiin 350. jalkaväkidivisioonan komentajaksi Harkovaan. Hänen joukkonsa jäivät mottiin, ja yrittäessään murtautua ulos siitä hän jäi vangiksi 22. maaliskuuta vakavasti haavoittuneena. Toivuttuaan kesäkuussa hän liittyi kenraali Andrei Vlasovin johtamaan Venäjän vapautusarmeijaan. Vuosina 1943–1944 hän toimi rintaman takaisissa tehtävissä, kuten sotavankileirien ja työleirien hallinnassa. Elokuussa 1944 hänet valittiin Venäjän kansojen vapautuskomiteaan Norjassa. 22. helmikuuta 1945 hänet nimitettiin ROA:n 2. divisioonan komentajaksi. Hän yritti antautua amerikkalaisille 10. toukokuuta 1945, mutta hänet luovutettiin neuvostoliittolaisille. Hän yritti itsemurhaa, mutta epäonnistui ja haavoittui vakavasti. Hän joutui Neuvostoliiton korkeimpaan sotilasoikeuteen, ja hänet hirtettiin 2. elokuuta 1946  yhdessä 11 muun Venäjän kansojen vapautuskomitean jäsenen kanssa.
Pratibha Patil

Ura

Patil toimi Rajasthanin kahdeksantenatoista kuvernöörinä 8. marraskuuta 2004 – 23. kesäkuuta 2007 ja oli osavaltion ensimmäinen naiskuvernööri. Hän toimi parlamentin alaneuvostossa ja osavaltioneuvostossa vuodet 1985–1996, sekä ministerinä useaan otteeseen.
Siviiliammatiltaan Patil on sosiaalityöntekijä. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi (LL.B.) Mumbain valtion lakikoulusta (Law College) sekä taiteen maisteriksi Mooljee Jaitha College in Jalgaonista (M.J. College).

Perhe

Patil on ollut naimisissa opettaja Devisingh Ransingh Shekhawatin kanssa 7. heinäkuuta 1965 lähtien. Heillä on poika ja tytär.

Kritiikkiä

Presidentin asemaa pidetään Intiassa lähinnä seremoniallisena. Vaalikampanjoinnin kerrotaan olleen analyytikkojen mukaan likaisinta sitten Intian itsenäistymisen, sillä Patilia syytettiin vaalien alla muun muassa veljensä suojelemisesta murhatutkimusten yhteydessä, sekä lukuisista talousepäselvyyksistä. 
Myös uudelleen esille nostettu, Patilin vuonna 1975 toimiessaan Maharashtran terveysministerinä antama lausunto perinnöllisiä sairauksia sairastavien pakkosteriloinnista herätti huomiota.
Finland Festivals

Finland Festivals ry toimii eri taiteenalojen kulttuuritapahtumia järjestävien jäsentensä yhteiselimenä ja edunvalvojana sekä edistää niiden arvostusta, markkinointia ja tiedotusta kotimaassa ja ulkomailla. Yhdistys on perustettu vuonna 1968.

Toiminta

FF toimii piiriinsä kuuluvien tapahtumien yhteistyön kehittäjänä ja etujärjestönä kulttuurin ja matkailun alalla sekä markkinointi- ja tiedotuselimenä.
Keskeisiä toimintamuotoja ovat julkaisu-, markkinointi- ja tiedotustoiminta, internet, extranet, tutkimus, jäsentapahtumien toimi- ja luottamushenkilöiden koulutus sekä muu jäsentapahtumien palvelutoiminta. Finland Festivals osallistuu kansainväliseen yhteistyöhön ja markkinointiin edistääkseen jäsenfestivaaliensa verkottumista ja kehittääkseen uusia yhteistyön sisältöjä ja muotoja.
Finland Festivalsin kokonaisjäsenmäärä vuonna 2012 on 77 ja festivaaleja on yli 80. Kaikki taiteenalat ovat edustettuina. Jäsenfestivaalin kokonaisyleisömäärä on lähes kaksi miljoonaa.
Uusia jäseniä otettaessa kiinnitetään erityisesti huomiota ohjelmiston laatuun ja suunnitteluun, pitkäjännitteisyyteen, järjestelyjen tasoon ja festivaalitunnelmaan. Talouden pitää olla sellaisessa kunnossa, että festivaalin voidaan uskoa jatkavan vähintään kolme vuotta. Nimekkäimpiä jäsenfestivaaleja ovat Helsingin juhlaviikot, Kaustinen Folk Music Festival, Kuhmon Kamarimusiikki, Pori Jazz, Savonlinnan Oopperajuhlat ja Tampereen Teatterikesä.

Tutkimuksia

Finland Festivalsin tutkimuksen mukaan suomalaiset festivaalit hankkivat itse paljon suuremman osan tuloistaan kuin kulttuuri-instituutiot keskimäärin. Tutkimuksen mukaan keskimäärin 69 prosenttia tuloista kertyy pääsylipuista, sponsoreilta ja muusta omasta tulonhankinnasta. Selvitys perustui järjestön jäsenfestivaalien avainlukuihin vuodelta 2007. Tutkituilla 74 festivaalilla oli vakinaisia henkilökunnan jäseniä vain 159. Tapahtumiin tarvittiin runsas 2 000 tilapäistyöntekijää, mutta enemmistö oli talkooväkeä, jota oli peräti 5 500.

Vuoden festivaali

Finland Festivals nimeää vuosittain Vuoden festivaaliksi sellaisen tapahtuman, joka on tehnyt poikkeuksellisen vahvaa ja korkeatasoista työtä sekä normaalin toimintansa kehittämiseksi että luomalla uutta sisältöä ja parantamalla palveluja.
Keihäsjärvi (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 105 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 115,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Äimäjärven lounaispuolella kivikkoisessa metsämaastossa. Siihen laskee viisi metsäojaa ja pohjoisessa tiheästi ojitetun Keihäskorven kuivatusojat. Iharannanlahteen laskee Karvojalammen ja Takalammin yhteinen laskuoja. Eteläpään Lähdelahteen laskee Murhalamminoja, joka tuo Murhalammin ja Leinamonjärven vesiä. Järven laskuoja on Myllyoja, joka yhtyy alle 3 kilometrin päässä Taljalassa Totunojaan ennen laskemistaan Äimäjärveen. Tätä Myllyojaa ei pidä sekoittaa Äimäjärven eteläpäähän Myllyojanlahteen laskevaan Myllyojaan. Järvi on kivikkoinen ja siinä on neljä luotomaista pikkusaarta. Kaksi niistä ovat nimeltään Tattarinkari ja Mäntysaari ja loput kaksi sijaitsevat nimettöminä rannan tuntumassa. Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä. Länsirannassa on sijainnut maatila, jonka pellot on nykyään viljelemättä. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Iittalan Taljalassa kulkevalta yhdystieltä 2853.
Kuumat paikat

Juoni

Elokuva sijoittuu aikaan heti toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Kapteeni Murdock ja kersantti Johnny Drake (William Prince) komennetaan Washingtoniin. Heidät on tarkoitus palkita mitalein, mutta Drake katoaa yllättäen. Murdock alkaa selvittää syitä katoamisen taustalla ja jäljittää ystäväänsä Gulf Cityyn, missä hän saa selville tämän palaneen kuoliaaksi auto-onnettomuudessa. Murdockille paljastuu myös, että Drake liittyi armeijaan valenimellä välttääkseen rangaistuksen tekemästään murhasta. Tapausta selvittäessään Murdock törmää myös Draken murhaaman rikkaan miehen, Chandlerin, kauniiseen vaimoon Coraliin (Lizabeth Scott).
Pieni Korpijärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,1 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,9 metriä mpy.
Heinon Tukku

Toimiala

Heinon Tukku Oy:n toimialana on päivittäistavaroiden tukkukauppa ja maahantuonti. Yrityksen pääasiakkaita ovat horeca-alan toimijat ja suurkeittiöt. Yhtiöllä on omaa kalan, riistan ja hedelmien sekä vihannesten jalostustoimintaa.

Tukkukauppa ja maahantuonti

Heinon Tukku Oy:llä on pikatukut Sörnäisissä Helsingissä ja Koivuhaassa Vantaalla sekä toimitustukut Espoossa ja Kuopiossa. Yhtiön jakelualue on koko Suomi. Heinon Tukku Oy maahantuo tavaraa ympäri maailmaa. Sillä on yli sata toimittajaa eri puolilla maailmaa. Yhtiön valikoimiin kuuluu yli 30 000 tuotetta aina päivittäistavarasta toimistotarvikkeisiin. Heinon Tukku Oy on erikoistunut elintarvike- ja juoma-alaan. Sillä on oma tuotesarja Aimo.

Jalostustoiminta

Heinon Tukku Oy:n itsenäinen tytäryhtiö Kalavapriikki Oy on keskittynyt riistaan, kalaan ja leikattuihin hedelmä- ja vihannestuotteisiin. Kalavapriikin tuotantolaitos sijaitsee Pienen Neulamäen teollisuusalueella. Heinon Tukku Kuopio Oy (Kalavapriikin entinen nimi) omisti virolaisen riista- ja kalatuotteisiin keskittyvän Hunt Fish Group Ltd:n kesäkuuhun 2018 asti.

Vastuullisuus

Heinon Tukku Oy on sitoutunut vastuullisuuteen. Heinon Tukulla on sertifikaatit muun muassa elintarviketurvallisuudesta. Sillä on elintarviketurvallisuusjärjestelmä ISO22000, kalan ja äyriäisten jäljitettävyysjärjestelmä MSC/ASC sekä laitoskohtainen elintarviketurvallisuusjärjestelmä FSSC22000. Konsernilla on myös laatujärjestelmä ISO9001 ja työterveys- ja turvallisuusjärjestelmä OHSAS 18001, ympäristöjärjestelmä ISO 14001 ja energiatehokkuusjärjestelmä ETJ+. Elintarviketurvallisuusviraston Eviran koordinoiman Oiva-järjestelmän mukaan Heino pärjää elintarviketurvallisuudessa hyvin. Oiva-raporteissa julkaistaan elintarvikevalvonnan tarkastustiedot.

Apuraha ja ruokakulttuurin tukeminen

Heinon Tukku Oy tukee suomalaista ruoka- ja juomakulttuuria. Yrityksellä on 100-vuotisjuhlarahasto, josta myönnetään apurahoja ruoka- ja juoma-alan opintoihin, opintomatkoihin ja tutkimustyöhön. Rahasto antaa joka vuosi myös yhden palkinnon ruoka- ja juoma-alalla ansioituneelle henkilölle tai yhteisölle. 100-vuotisjuhlarahasto kuuluu Liikesivistysrahaston erikoisrahastoihin. Juhlarahasto on perustettu yrityksen 100 vuoden kunniaksi. Esimerkiksi Restopedia on syntynyt Heinon Tukun 100-vuotisjuhlarahaston aloitteesta. Restopedia on Hotelli- ja ravintolamuseon hanke, jossa kerätään talteen ja esitellään suomalaisten ravintolamuistoja.
Ganelon

Ganelon tai Ganellone oli Rolandin laulussa esiintyvä kristitty kreivi, joka kavalsi saraseeneille Rolandin ja hänen joukkonsa. Kaarle Suuri mestautti hänet petturina. Ganelon on myös Danten helvetissä.
Musta-Soljanen

Maantietoa

Lammen pituus on 550 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Se sijaitsee Soljastensuon pohjoispäässä kansallispuiston eteläosissa. Siihen laskee kaksi suo-ojaa, joista länsirantaan laskee Kirkas-Soljasen 100 metrinen laskuoja. Viereisten järvien vedenpinnat ovat samalla korkeudella. Järven oma laskuoja lähtee sen pohjoispäästä ja laskee 500 metrin päästä Haukilammiin. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 128 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja rannat ovat lähes kokonaan suomaata. Järvi on autio eikä sinne johda teitä. Pohjoisrannan ohittaa 250 metrin päästä Alaiselta Särkilammelta alkava tie, josta poikkeaa etelään järven itäpuolelta ohittava kävelypolku.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu kolme kertaa vuosina 1980 (kahdesti) ja 1993. Sen veden väri on tummaa ja veden väri on vaihdellut kesällä 140 PNU:ta ja talvella 180–200 PNU:ta. Tämä viittaisi korkeaan humuspitoisuuteen, mutta humusta ei ole kuitenkaan tyypillisten suolampien sisältämiä määriä. Veden happamuustaso on kuitenkin alhainen eli vesi on hapanta. Edelliset seikat selittyvät järven ympäristöllä, joka on suota. Ainoa laskuoja tulee Kirkas-Soljaselta, johon ei laske suo-ojia. Näiden yhteensä lasketty valuma-alue on suppea, jolloin ravinteiden huuhtoutuminen on vähäistä. Typpipitoisuudet ovat alhaiset ja fosforipitoisuudet ovat lievästi rehevöityneen järven tasoa. Matalan järven happitalous on vain tyydyttävällä tasolla. Vuonna 1980 todettiin pintavesissä happivajetta, mikä on humusvesissä tyypillistä. Musta-Soljasen virkistysarvo jää välttävälle tasolle johtuen happamuudesta, humuksesta ja tummasta väristä. Happamuus on kuitenkin luontaista perua, eikä suojärvien virkistyskäyttö ole muutenkaan yleistä.

Seitsemisen kansallispuisto

Järvelle ei johda kansallispuiston polkuja. Se onkin suojeltua aluetta 1.4–15.7 välisenä aikana.
Julia Cæsar

Julia Maria Vilhelmina Cæsar (28. tammikuuta 1885 Tukholma – 18. heinäkuuta 1971 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä.
Porin Päivä

Porin Päivä vuosittain syyskuun lopulla Porissa järjestettävä kulttuuri- ja kotiseututapahtuma. Vuodesta 1961 lähtien vietetyn tapahtuman järjestää Pori-seura ry.
Porin Päivää vietetään yhden viikonlopun ajan ja se käsittää useita eri puolilla kaupunkia järjestettäviä tapahtumia. Paikallisiin museoihin on Porin Päivän aikana ilmainen sisäänpääsy. Viikonlopun huipentuma on kauppatorilla lauantaina järjestettävä torijuhla. Se käsittää markkinoiden lisäksi musiikki- ja teatteriesityksiä. Tärkeä osa toritapahtumaa on Pori-seuran järjestämä paikallisen perinneruoan ohrakryynivellin ilmainen tarjoilu kaupunkilaisille.
Pori-seura jakaa Porin Päivän aikana myös Pro Pori -mitalin tunnustuksena kotikaupungin hyväksi tehdystä työstä. Lisäksi seura muistaa tapahtuman aikana syntynyttä nuorinta kaupunkilaista.
Porin Päivän kunniaksi on 1960-luvun lopulta asti julkaistu erityinen juliste, jonka suunnittelusta vastaavat paikalliset taiteilijat ja graafikot.
Rabia Basralainen

Rābiʿa al-ʿAdawiyya al-Qaysiyya (arab. رابعة العدوية القيسية‎‎; s. vuosien 714 ja 718 välillä Basra – k. 801 Basra) oli islamilainen mystikko ja pyhimys, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä suufilaisista. Rabia syntyi nykyisen Irakin alueella Basrassa, jonka vuoksi häntä kutsutaan Rabia Basralaiseksi. Hän syntyi perheensä neljäntenä lapsena, jonka vuoksi hän sai nimen Rabi'a, neljäs.

Elämä

Rabia syntyi Qais-heimoon kuuluvaan perheeseen, joka oli hyvin köyhä. Rabian isän kuoltua nälänhätä koetteli hänen kotiseutuaan, jonka myötä Rabia joutui eroon perheestään. Tämän jälkeen hän matkusti karavaanissa, joka ryöstettiin. Ryöstön yhteydessä Rabia kaapattiin ja myytiin orjaksi. Eräänä yönä Rabian isäntä näki orjansa rukoilemassa valo ympärillään. Hän vaikuttui rukouksesta ja päätti vapauttaa Rabian orjuudesta. Rabia vetäytyi rukoilemaan yksinään aavikolle ja ryhtyi askeetikoksi. Hän sai ajan mittaan suuren joukon seuraajia.
Rabian elämästä tiedetään vain vähän, eikä hän jättänyt jälkeensä yhtään kirjallista tuotosta. Faridaddin Attar on aiempiin lähteisiin perustuen dokumentoinut Rabian varhaista elämää.
Vähemmistöryhmä

Vähemmistöryhmä tai vähemmistö on sosiaalinen ryhmä joka ei kuulu yhteiskunnan hallitsevaan enemmistöön. Vähemmistöt liitetään usein ihmis- ja kansalaisoikeuksiin. Syrjintään liittyy usein yksilön arvioiminen vähemmistöön kuuluvana arvostamatta häntä oman toimintansa pohjalta. Syrjintä voi olla myös epäsuoraa ja rakenteellista. Vähemmistöoikeuksien puolesta on noussut kansanliikkeitä.

Vähemmistöjen sosiologiaa

Sosiologi Louis Wirth on määritellyt vähemmistöt "ryhmäksi ihmisiä, jotka ulkonäkönsä tai kulttuurinsa vuoksi on eristetty muusta yhteiskunnasta, jossa heitä kohdellaan eriarvoisesti, jonka vuoksi he pitävät itseään yhteisen syrjinnän kohteina.  Gad Barzilain määritelmän mukaan vähemmistöryhmiltä puuttuu hallintovalta ja  poliittisen vallan resurssit.Tähän määritelmän kuuluu sekä objektiiviset että subjektiiviset kriteerit. Vähemmistöryhmään kuuluminen on yhteiskunnan objektiivisesti antama status, joka pohjautuu henkilön fyysisiin ominaisuuksiin tai käyttäytymiseen.

Vähemmistöjen oikeudet Suomessa

Suomessa vähemmistövaltuutetun tehtävänä on edistää etnisten vähemmistöjen ja ulkomaalaisten asemaa, yhdenvertaisuutta ja oikeusturvaa sekä hyviä etnisiä suhteita Suomessa. Vähemmistövaltuutetun toimivalta ei koske syrjintää pelkästään kielen, sukupuolisen suuntautumisen, maailmankatsomuksen tai vammaisuuden perusteella. Näillä perusteilla tapahtuvan syrjinnän torjunta kuuluu edelleen muille viranomaisille, lähinnä ylimmille laillisuusvalvojille ja työelämässä työsuojeluviranomaisille. Vähemmistöjen ihmisoikeuksien toteutumista valvoo Ihmisoikeusliitto, joka raportoi ihmisoikeuksien toteutumisesta suoraan Euroopan unionille.
Erkki Raatikainen

Erkki Raatikainen (24. toukokuuta 1930 Jyväskylä – 30. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija sekä Yleisradion pääjohtaja 1970–1979.

Uran alkuajat

Raatikainen pääsi ylioppilaaksi 1948 ja toimi Suomen Sosialidemokraatin ulkomaanosaston toimittajana 1950–1955. BBC:n maailmanpalvelun suomenkielisen osaston toimittajana Lontoossa Raatikainen työskenteli 1955–1958, Yleisradion tiedotuspäällikkönä 1958–1961 ja Suomen television uutispäällikkönä 1961–1964. 
SDP:n puoluesihteerinä Raatikainen toimi vuosina 1967–1969 ja sitä aiemmin Suomen Sosialidemokraatin toisena päätoimittajana 1964–1966. Puoluesihteerikaudellaan Raatikainen sanoi SDP:lla olevan ”luurankoja kaapissa”, ja termi ”sosialismin luuranko” eli poliittisten pilapiirtäjien ansiosta vuosia.

Poliittinen kanta

Poliittiselta kannaltaan Raatikainen oli vasemmistososialidemokraatti, ja hän veti kaudellaan puolueeseen nuoria radikaaleja. Puolueura päättyi kuitenkin lyhyeen, kun hän sai tarjouksen Yleisradion pääjohtajaksi. 
Revon aikana Yleisradion oli katsottu olleen liiaksi vasemmalla, ja tilalle otettiin Keskustapuolueen Pekka Silvola ja Raatikainen normalisoimaan, jota termiä Raatikainen itse käytti, vaikka se noihin aikoihin liittyi Tšekkoslovakian miehityksen jälkeiseen tilanteeseen, jossa kommunistinen puolue palautti vanhan linjan.

Yleisradion pääjohtajuus

Raatikaisen ollessa pääjohtajana 1970-1979 Yleisradion taloudelliset ja henkilöresurssit kasvoivat samalla kun yhteydet länteen ja itään laajenivat. Sosialidemokraatit halusivat kuitenkin vaihtaa puolueen mandaatilla olleen pääjohtajan. Hänen seuraajansa oli Sakari Kiuru. Raatikainen palasi toimittajaksi. Hyvät neuvostosuhteet kuitenkin säilyivät, ja Raatikainen seurasi puoluekokouksia aitiopaikalta.

Kirjailijaura

Pääjohtajakautensa jälkeen Raatikainen aloitti radiossa Eurooppalaisia puheenvuoroja -ohjelmasarjan, jonka rinnalle tulivat sittemmin sarjat Amerikkalaisia puheenvuoroja ja Kolmannen maailman puheenvuoroja. Raatikainen kirjoitti kolumneja mm. Apu-lehteen ja vielä viimeisinä elinvuosinaan hän toimi ajoittain kolumnistina Ylen ykkösen Ykkösaamu- ja Radio Suomen Ajantasa-ohjelmissa.
Raatikainen kirjoitti pääjohtajauransa jälkeen useita kirjoja, muun muassa puoluetovereistaan Mauno Koivistosta ja Kalevi Sorsasta sekä sisäministerinäkin toimineesta, Alzheimerin tautia sairastaneesta vaimostaan Kaisa Raatikaisesta. Neuvostoliitosta hän kirjoitti kolme kirjaa. 
Raatikaisen isä oli toimittaja Jussi Raatikainen, joka valittiin kansanedustajaksi 1936 ja oli ministeri 1948–1950.
Italian jalkapalloliitto

Italian jalkapalloliitto (ital. Federazione Italiana Giuoco Calcio, FIGC) on Italian jalkapallon kattojärjestö.
Liitto on perustettu vuonna 1898. Se on sekä Fifan että Uefan perustajajäsen. Liiton päämaja sijaitsee Roomassa. Sen nykyinen puheenjohtaja on Giancarlo Abete.
Liiton alaisuudessa toimivat ammattilaissarjoista vastaavat Lega Calcio ja Lega Pro sekä amatöörisarjat. Se vastaa lisäksi miesten ja naisten sekä nuorten maajoukkueiden toiminnasta.
Cassandra Fedele

Cassandra Fedele (1465–1558) oli italialainen oppinut. Hän oli kotoisin Venetsiasta ja osasi sujuvasti latinaa ja kreikkaa.
Fedelen vanhemmat olivat Barbara Leoni ja Angelo Fedele. Isä oli arvostettu asianajaja pyrki edistämään tyttärensä opintoja. Isä käytti oppineen tyttärensä mainetta hyväkseen ammattinsa edistämiseksi kierrättämällä häntä hoveissa esittelemässä taitojaan ja keräsi niistä hyödyn. 12-vuotiaana Fedele osasi jo kreikkaa ja latinaa. Kun nuoruus oli ohi, myös esiintymiset loppuivat kun lapsineron erityisyys oli mennyt ohi.
Cassandra Fedele piti 1487 Padovan yliopistossa serkkunsa maisteriksi vihkimyksen yhteydessä puheen, jossa hän ylisti tieteitä ja taiteita. Puheessa hän sanoi:
»Jos tuntisin pelkoa uskaltautuessani puhumaan Teidän oppineiden kasvojenne edessä - - takertuisivat sanani kurkkuuni ja yrittäisin kumarrella edessänne. Mutta tiedän että minun oltava rohkea ja peitettävä arkuuteni - - ja vähät välitän sukupuolestani, rohkenen pitää puheen näin oppineille herroille..."»
Puheella on saattanut olla merkitystä siinä, että Padovan yliopisto ensimmäisenä yliopistona hyväksyi myös naisia opiskelemaan. Puhe, Oratio pro Bertucio Lamberto, ilmestyi seuraavina vuosina useissa eurooppalaisissa kaupungeissa, ja sen jälkeen hän oli vuosikymmenen ajan kirjeenvaihdossa monien italialaisten ja espanjalaisten oppineiden kanssa. Hänen kirjeitään ja puheitaan ilmestyi 1636, ja on arveltu hänen kirjoittaneen myös latinankielisiä runoja, mutta niitä ei ole säilynyt. Hän solmi avioliiton 34-vuotiaana vuonna 1499 lääkäri Giammaria Mapellin kanssa eikä sen jälkeen kirjoittanut juuri mitään. On esitetty että hän 80-vuotiaana olisi kirjoittanut teoksen Ordo scientiarum, mutta siitä ei ole säilynyt jälkiä. Hän jäi leskeksi 1520 ja pyysi apua paavi Leo X:ltä, mutta tämä ei vastannut. Hän pyysi uudestaan apua ahdinkoon 1547 paavi Paavali III:lta, joka antoi hänelle paikan priorittarena venetsialaisen San Domenico di Castellon kirkon orpokodissa.
Koskenjoki (Janakkala)

Maantietoa

Tekojärven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen pato sijaitsee Myllykylässä ja tekojärvi ulottuu Lanakoskelle asti. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Myllykylän pellot ulottuvat tekojärven rantaan asti.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Räikälänjoen alaosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on yli 85,2 metriä mpy.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa tekojärveä ei vielä esiinny, mutta vuoden 1962 peruskartassa se oli nykyisenlaisena olemassa.
Kultaloistokaija

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 40 cm ja paino 150–206 g. Koiraan höyhenpuku on pääosin keltainen, päälaelta ja takaraivosta oliivinsävyinen, siiven pienillä peitinhöyhenillä on leveä punainen vyö, uloimmat siiven peitinhöyhenet sinimustat, käsisulkien ulkohöyty tummansininen ja siiven alapeitinhöyhenet keltaiset. Naaraan ja nuoren linnun väritys on enemmän vihertävän sävyinen ja reunimmaiset pyrstösulat ovat kärjen alapuolelta vaalean ruusunpunaiset. Nokka on korallinpunainen, koivet harmaat ja iiris oranssinruskea.

Esiintyminen

Kultaloistokaijoja on kaksi alalajia, joista nimialalaji anthopeplus elää Kaakkois-Australian sisämaassa, ja alalaji westralis mantereen lounaiskolkassa. Lajin kokonaispopulaatio on noin 21 500  yksilöä, joista 1 500 kuuluu westralikseen. Nimialalaji taantui voimakkaasti vuosien 1970–1990 välillä, mutta kanta on nyt osoittanut elpymisen merkkejä. Taantuminen johtui ihmisen aiheuttamasta elinympäristöjen tuhoutumisesta.
Kultaloistokaija ei ole yhtä suosittu häkkilintuna kuin loistokaija.

Elinympäristö

Tulva-alueiden eukalyptusmetsiköt ja läheiset pensaikkoalueet, esiintymisalueen lounaisosissa laji elää kaikenlaisissa metsähabitaateissa.

Lisääntyminen

Pesintää tapahtuu elo-tammikuussa. Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen syvässä kolossa. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, tavallisesti neljä, joita se hautoo noin kolme viikkoa. Koiras tuo hautovalle naaraalle ruokaa pari-kolme kertaa päivässä. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä.

Ravinto

Ravinto koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista ja medestä. Erityisen suosittuja ovat eukalyptusten ja akasioiden siemenet. Kultaloistokaijat syövät myös vehnänjyviä ja ovat paikoin maanviljelijöiden riesana Lounais-Australiassa.