google/wiki40b huggingface dataset:
Eino Prykä

Eino Prykä (1919–1953) oli yksi vankikapinan johtajista Neuvostoliitossa Vorkutan työleirillä vuonna 1953.
Prykä syntyi Isossakyrössä 1919. Hän oli vanhempineen kahdesti siirtolaisena Yhdysvalloissa, ennen kuin perhe muutti 1930-luvun alussa rakentamaan Neuvosto-Karjalaa. Prykä valmistui Petroskoissa näyttelijäksi. Suomalaisväestöön kohdistuneissa Stalinin vainoissa Prykä vangittiin 1930-luvun loppupuolella. Vapauduttuaan hän toimi talvisodan aikana Kuusisen kansanarmeijan rintamateatterissa. Ennen jatkosotaa Prykä lähetettiin vakoilutehtäviin (desantiksi) Suomeen, jossa joutui vangiksi. Suomen kansalaisuudesta huolimatta hänet palautettiin Neuvostoliittoon syksyllä 1944.
Neuvostoliiton puolella Prykä joutui työleirille. Lyhyen vapausajan jälkeen vuonna 1951 hänet vangittiin uudelleen ja tuomittiin vihollisen auttamisesta 25 vuodeksi pakkotyöhön ja viideksi vuodeksi karkotukseen. Sysyllä 1951 hän saapui Vorkutan pakkotyöleirille, jossa vangit louhivat hiiltä ankarissa oloissa. Vankeja oli lähes 100 000, joista monet olivat Ukrainan, Liettuan, Latvian ja Viron "nationalisteja".
Heinä-elokuussa 1953 leirillä syntyi vankien lakko. Sen aloittivat Kazakstanista siirretyt vangit. Vankilan johto yritti aluksi ratkaista tilanteen neuvottelemalla ja lupaamalla pieniä parannuksia vankien oloihin. Vangit vaativat tuomioidensa uudelleenkäsittelyä ja vankeustuomioiden kumoamista. Tätä eivät paikalliset virkamiehet voineet luvata. Useimmilla leiriosastoilla työt saatiin käyntiin lupailemalla, uhkailemalla ja väkivallalla.
Leiri numero 10 eli 29. kaivoksen leiri ei antanut periksi, vaikka Moskovasta kävi korkea-arvoinen valtuuskunta asiaa sovittelemassa. lakkojohtajana oli puolalainen Edward Buc. Prykä oli luultavasti leirin ainoa suomalainen. Paikalliset vartijat korvattiin ulkopuolelta tulleilla, ja lakkolaiset piiritettiin 1. elokuuta 1953. Leirin johtaja Andrei Derevjanko vaati lakkolaisia antautumaan ja uhkasi voimakeinoilla. Vangit eivät suostuneet. Piirittäjät aloittivat ampuimisen, jossa parissa minuutissa kuoli kymmeniä vankeja ja toistasataa haavoittui. Virallinen raportti ilmoitti 53 kuolleen, mutta uusi tutkimus arvioi kuolleiden määräksi 64, joista ainakin kuusi oli ulkomaalaisia, joukossa myös Eino Prykä. (Baltteja ja ukrainalaisia ei laskettu ulkomaalaisiksi.)
Pyrkä haavoittui tulituksessa kuolettavasti. Hän menehtyi haavoihinsa leirisairaalassa kaksi kuukautta myöhemmin ja hänet on haudattu alueelle nimettömään hautaan.
Kissakahvila

Kissakahvila on teemakahvila, jossa kissoja voi käydä katsomassa ja leikkimässä niiden kanssa. Asiakkaat maksavat sisäänpääsymaksun tai tuntimaksun, ja kissakahviloita voi pitää valvottuna lemmikkivuokrauksena sisätiloissa.

Historia

Maailman ensimmäinen kissakahvila avattiin Taiwanissa vuonna 1998. Taipeissa sijaitseva ”Kissan kukkatarha” (猫花園) tuli tunnetuksi Japanissa ja alkoi houkutella paljon japanilaisia turisteja sekä paikallisia. Japanin ensimmäinen kissakahvila, nimeltään Neko no Jikan (猫の時間) eli ”Kissan aika”, avattiin Osakassa vuonna 2004.

Japani

Kissakahvilat ovat melko suosittuja Japanissa, jonka pääkaupungissa Tokiossa niitä on 39. Niistä ensimmäisiä oli Hanada Norimasan vuonna 2005 avaama Neko no Mise (猫の店) eli ”Kissan kauppa”. Kissakahviloiden suosio selittyy sillä, että monissa japanilaisissa asunnoissa ei sallita lemmikkieläimiä. Myös pitkät työpäivät vähentävät mahdollisuuksia lemmikin hankintaan. Kissa tarjoaa kaupunkilaiselle rauhoittavaa seuraa muutoin rasittavassa ja yksinäisessä elämässä. Muunkin tyyppinen lemmikkivuokraus on Japanissa yleistä.
Kissakahviloita on monenlaisia. Joissakin kahviloissa on vain tiettyjä kissoja, esimerkiksi mustia kissoja, harvinaisen rodun edustajia tai entisiä kulkukissoja. Kissakahvilan pyörittämistä varten on hankittava lupa ja noudatettava eläinten hyvinvointia ja hoitoa koskevan sopimuksen vaatimuksia.
Japanilaisissa kissakahviloissa on säännöt, joilla pyritään takaamaan siisteys ja kissojen hyvinvointi. Erityisesti halutaan varmistaa, etteivät kissat häiriinny liiallisesta tai epämieluisasta huomiosta, esimerkiksi nukkuessaan tai lasten aiheuttamasta häiriöstä. Monet kahvilat pyrkivät myös lisäämään tietoja kissojen hyvinvointiin liittyvistä asioista, esimerkiksi hylätyistä tai kulkukissoista.

Suomi

Suomen ensimmäinen kissakahvila, Purnauskis, avasi ovensa Tampereella lokakuussa 2014. Seuraava, Kissakahvila Helkatti, avattiin Helsinkiin heinäkuussa 2015. Suomen neljäs kissakahvila, Tiramisu, avattiin Kuopioon kesällä 2019.
Harri Kaasalainen

Harri Kaasalainen (29. marraskuuta 1920 Käkisalmi – 11. elokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Lauri Viidan perinteitä aluksi seuranneen Kaasalaisen parhaimmaksi teokseksi on arvioitu hänen viimeistä runokokoelmaansa Nootti. Alkuperäiseltä ammatiltaan Kaasalainen oli kenkäkaupan myyjä ja kauppaedustaja.
Harri Kaasalainen toimi Pirkkalaiskirjailijoiden sihteerinä 1953–1965 ja oli Suomen kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 1960–1966. Hän työskenteli Kustannus Oy Lehmuksen kirjallisena johtajana 1961–1963 ja sen jälkeen Yleisradion dramaturgina 1963–1967.
Harri Kaasalainen kokosi myös monia kaskukokoelmia, esimerkiksi 1965 yhdessä Pekka Lounelan kanssa toimittamansa evakkokaskukokoelman Ilo pintaa vaik syvän märkänis.
Prayers for Bobby

Juoni

Mary Griffith on harras kristitty, joka kasvattaa lapsiaan Presbyteerikirkon ankarien opetusten mukaisesti. Hänelle on äärimmäisen tärkeää olla läheinen perheensä kanssa, ja kotielämä onkin rauhallista ja rakkauden täyttämää. Perheen suosikkipoika Bobby tunnustaa isoveljelleen, että saattaa olla homoseksuaali, jolloin koko perheasetelma kääntyy päälaelleen. Bobbyn isä ja sisarukset tottuvat ajan kanssa uutiseen, mutta Mary uskoo syvästi, että Jumala pystyy auttamaan Bobbya. Hän vie Bobbyn psykiatrille ja rohkaisee tätä rukoilemaan ja viettämään aikaansa kirkon harrastusten parissa siinä toivossa, että muutos jonain päivänä tulisi. Kipeästi äitinsä hyväksyntää kaipaava Bobby tekee mitä pyydetään, mutta kirkon suhtautuminen ja hänen äitinsä yritykset rajoittaa hänen käyttäytymistään muuttavat hänet yhä sulkeutuneemmaksi ja masentuneemmaksi.
Syyllisyyden kalvama Bobby muuttaa serkkunsa luokse toivoen, että joku päivä hänen äitinsä hyväksyisi hänet. Hän asettuu Oregoniin ja luopuu pikkuhiljaa yrityksistä voittaa taipumuksensa. Hän saa David-nimisen poikaystävän, ja tämä rohkaisee Bobbya jatkamaan yrittämistä sanomalla, että loppujen lopuksi kaikki vanhemmat hyväksyvät lapsensa. Mary tekee kuitenkin edelleen selväksi, ettei halua poikansa olevan sellainen kuin on. Lopulta Bobbyn vallannut masennus ja kasvava itseinho saa voiton, ja eräänä yönä hän heittäytyy moottoritiesillalta alas 18-pyöräisen rekan tappaessa hänet välittömästi. Hänen perheensä kuulee hirvittävät uutiset seuraavana päivänä.
Tuhoavan tragedian jälkeen Mary alkaa pohtia omaansa ja kirkkonsa tulkintaa pyhistä kirjoituksista ymmärtääkseen, miksei Jumala pelastanut hänen poikaansa. Pitkän henkisen matkan jälkeen hän ryhtyy hitaasti tutustumaan homoyhteisöön ja vastaanottaa tukea hyvin odottamattomalta taholta. Hän tutustuu paikalliseen pastoriin, joka saa houkuteltua hänet PFLAG:in tapaamiseen. Mary näkee, että Bobby oli erilainen alusta asti, ja että tämän hyvä sydän merkitsi enemmän kuin mikään muu.
Mary ryhtyy ajamaan homojen oikeuksia ja pitää lopulta puheen kaupungin neuvonpidossa, jossa keskustellaan paikallisen ”homopäivän” viettämisestä. Hän rohkaisee ihmisiä miettimään negatiivisia puheitaan homoista, sillä lapset kuulevat heidän sanansa. Myöhemmin Mary matkustaa perheineen San Franciscoon kävelläkseen muiden PFLAG-jäsenten kanssa Pride-kulkueessa. Yleisössä hän näkee Bobbyn oloisen pojan, jota hän menee halaamaan. Silloin hän kohtaa vihdoinkin syyt oman poikansa kuolemaan ja ryhtyy aktiivisesti puolustamaan homojen oikeuksia rukoillen samalla, että Bobby ja Jumala antavat hänen syntinsä anteeksi.
Vetehishevonen

Vetehishevonen eli jokihevonen on uskomuksen kaunis hevonen, joka seisoo virrassa tai laukkaa rannalla. Eläin käyttäytyy hyvin säyseästi, ja päästää pahaa aavistamattoman ihmisen ratsaille, mutta katoaa sitten virran syövereihin ukkosenjyrinän säestyksellä ihminen mukanaan. Skottien vetehishevonen on kelppi, irlantilaisten aughisky, ja myös ruotsalaiset tuntevat olennon.
Jethro Tull on tehnyt kappaleen Kelpie (1988), joka kertoo nuoresta naisesta jonka kelppi houkuttelee mukaansa.
Kelppitarinoilla saattaa olla samanlainen funktio kuin suomalaisilla Näkki-kertomuksilla: pelotellaan lapset pois vaarallisen virran ääreltä. Ne juontavat kuitenkin juurensa paljon vanhemmalle ajalle ja saattavat olla jäänteitä kelttien joen ja sään jumalien palvonnasta.
Suomessakin tunnetaan eläimiksi muuntautuvia näkkejä tai vetehisiä, jotka houkuttelevat ihmisiä selkäänsä. Eräässä tarinassa iso musta koira tuli rannassa leikkivien lasten luo. Leikittyään aikansa lasten kanssa koira pyysi lapsia selkäänsä. Lapset nousivat koiran selkään. Takimmaisena istuva lapsi ei kuitenkaan mahtunut kunnolla, joten hän päivitteli tilaa olevan yhtä vähän kuin näkin hännällä. Kuullessaan nimensä koiraksi muuntautunut näkki pelästyi, pudotti lapset selästään, ja katosi veteen. Yleensä ennen myrskyä saattaa kuulua kelpin vaikerointia ja kelppi saa halutessaan vedet tulvimaan.
Toivo Korte

Toivo Korte (18. huhtikuuta 1911 Kaukola – 10. elokuuta 1965 Rovaniemi) oli Mannerheim-ristin ritari numero 94. Mannerheim-ristin ritarin arvon hän sai vänrikkinä 8. syyskuuta 1942. Sotilasarvoltaan hän oli yliluutnantti (1958).
Možgan piiri

Možgan piiri (ven. Мо́жгинский райо́н, Možginski raion, udmurtiksi Можга ёрос, Možga joros) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 988 neliökilometriä ja vuoden 2010 väestönlaskennassa asukkaita oli 28 293.
Piiri sijaitsee Udmurtian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Uvan ja lännessä Malaja Purgan piireihin, kaakossa Tatarstaniin, etelässä Alnašin ja Grahovon piireihin, lännessä Kiznerin ja luoteessa Vavožin piireihin. Hallinnollinen keskus on Možgan kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen 47 961 asukkaan kaupunkipiirikunnan. Možgan piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa.
Alue käsittää Možgan ylängön keskiosan. Huomattavin joki on Vala. Pinta-alasta 52 % on maatalousmaata ja 41 % metsää. Hyötykaivannaisista taloudellista merkitystä on kalkkikivellä.
Piirin kautta kulkee Kazanin ja Agryzin välinen rautatie sekä Moskovan–Vladimirin–Nižni Novgorodin–Ufan välinen M7-valtatie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Iževskiin 93 kilometriä.
Väestöstä 64,3 % on udmurtteja, 30,3 % venäläisiä ja 3,3 % tataareja.
Seudun teollisuus on keskittynyt Možgan kaupunkiin. Piirin alueella teollisuutta on vähän. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn.
Pieni Hanslampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Tyystijoen valuma-alueeseen (14.239) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151,5 metriä mpy.
Tír na nÓg

Tír na nÓg (myös Tir na Nog tai Tir na n-Og) on Irlannin kelttiläisessä mytologiassa ikuisen nuoruuden ja onnen maa. Se on toinen ulottuvuus, maanalainen valtakunta, jossa asuu Tuatha Dé Danann, jumalten heimo. Tir na Nogissa ei tunneta sairautta, kipua, vanhuutta, rappiota tai rumuutta. Tarinoissa jotkut kuolevaisetkin pääsevät Tír na nÓgiin. Finn mac Cumhaillin poika Oisín asuu siellä puolisonsa, Tír na nÓgin kuninkaan tyttären Niamhin (Niav) kanssa, ja Bran käy siellä.
Tir na Nog samaistetaan joskus Mag Melliin, autuaiden saareen tai merenalaiseen kuolleiden valtakuntaan.
Härkijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Kutemajärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Tšistopol

Historia

Tšistopol perustettiin 1600-luvulla, ja kaupunki siitä tuli vuonna 1781.
Moottoripyöräcowboy

Juoni

Harley-Davidsonin Electra Glide -mallilla ajeleva John Wintergreen on Arizonan osavaltion moottoripyöräpoliisi ja Vietnam-veteraani, joka on kyllästynyt pikkurikkeiden tekijöiden jahtaamiseen ja haluaa urallaan eteenpäin. Hän saa tilaisuuden, kun vanhan kullankaivajan kuolema alkaa paljastua murhaksi. Hän joutuu kuitenkin kohtaamaan yhteiskunnassa vallitsevan korruption ja ottaa ohjat omiin käsiinsä.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti sanoi Moottoripyöräcowboyta hyväksi esimerkiksi niistä erikoislaatuisista ja poikkeuksellisista amerikkalaiselokuvista, joita tehtiin vielä 1970-luvulla. Hänestä se on innostava, mutta hyvin hajanainen ja ristiriitainen esikoiselokuva, jossa näkyy vaikutteita Easy Riderista ja Kenneth Angerin underground-elokuvasta Scorpio Rising. Conrad Hallin kuvausta Fränti piti yksityiskohdissaan rikkaana, mutta laskelmoituna ja ylityöstettynä. Myös koko elokuvaa hän piti tarkoitushakuisena tarinana, jossa monet tilanteet rakennetaan vain niiden mahdollistaman väkivaltaryöpytyksen ehdoilla.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen luonnehtii elokuvaa kauniisti kuvatuksi, myyttiseksi ja auktoriteetteihin kriittisesti suhtautuvaksi. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä.
Lapsinäyttelijänä uransa aloittanut Robert Blake sai pääosastaan Golden Globe -ehdokkuuden.
Tehokas otoskoko

Tehokas otoskoko on tunnusluku otanta-aineistojen analyysissä. Se ilmaisee sellaisen yksinkertaisella satunnaisotannalla toteutetun otannan otoskoon, jolla saadaan sama estimointitarkkuus (eli keskivirhe) kuin jollakin käytetyllä ryväsotanta-asetelman mukaisella, havaintotason otoskoolla.
Tehokas otoskoko voidaan laskea seuraavasti:
n_{eff} = \frac{n}{deff(\hat{t})},
missä n on todellinen otoskoko ja deff(\hat{t}) on totaaliestimaatin asetelmakerroin.
Mikäli rypäiden sisäkorrelaatio on voimakas, tehokas otoskoko on tällöin pieni.
Restel

Historiaa

Restelin juuret ovat Tradekan edeltäjäyhtiöiden harjoittamassa hotelli- ja ravintolatoiminnassa. Kun Eka-yhtymä perustettiin fuusion seurauksena vuonna 1983, sille siirtyivät 39 osuusliikkeen hotellit ja ravintolat. Liikenimi Restel otettiin käyttöön vuonna 1989, ja Restelistä tuli erillinen yhtiö seuraavana vuonna. Ketjuun kuului mm. Suomen vanhin ravintola 1830-luvulta vuoteen 2019 toiminut Foija.
Niin & näin

Filosofia.fi -portaali

Vuonna 2007 lehti avasi yhdessä Åbo Akademin filosofia-oppiaineen kanssa filosofia.fi-portaalin, joka sisältää sekä toimitettuja että alkuperäisiä filosofisia aineistoja, filosofisen sanakirjan, linkkikokoelman ja muita ajankohtaisia aineistoja.
Hovin kartano (Vihti)

Hovin kartano (myös Suontaan Hovi) on kartano Vihdissä. Kartano sijaitsee noin kolme kilometriä Vihdin kirkonkylästä itään. Perimätieto kertoo Ruotsin kuningas Kustaa III:n yöpyneen Hovissa eräällä matkallaan vuosien 1788–1789 Kustaa III:n sodan aikana. Hovia isännöi tuolloin Nassokin-suku.
Hovin ensimmäisiä omistajia ovat olleet Olli Ollinpoika 1539–1571, Matti Jussinpoika 1572–1574 ja Jaakko Sipinpoika 1575–1584. Vuosina 1627–1752 kartanon omisti Jakob Karlson Skoo, joka aateloitiin vuoden 1630 tienoilla nimellä Hästesko-Fortuna. Axel Gotthard Nassokin omisti tilan vuosina 1769–1784. Vuosina 1784–1812 tila oli jaettuna kahteen osaan. Kruununnimismies Gustav Adolf Engblom omisti tilan vuosina 1838–1874. Valtion koestuslaitoksen (MTT:n edeltäjä) omistuksessa tila oli vuosina 1975–1994. Sittemmin se on ollut taas yksityisomistuksessa.
Museovirasto on määritellyt kartanoa ympäröivän Suontaan viljelymaiseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Lentävien lautasten hyökkäys

Juoni

Elokuvassa alienit saapuvat maapallolle lentävillä lautasilla ja julistavat sodan ihmisiä vastaan. Alienien teknologia on liian ylivoimaista ihmisille, joten lopputaistelun lähestyessä joukko tiedemiehiä yrittää löytää keinoja taistella alieneita vastaan.

Erikoistehosteet

Elokuva on tullut tunnetuksi Ray Harryhausenin luomista stop motion -tehosteista. Elokuvassa esiintyvien lentävien lautasten tehosteet näyttävät aikaisekseen todella aidoilta: ne liikkuvat ilmassa hyvin todentuntuisesti ja näyttävät siltä, kuin ne oikeasti lentäisivät. Lentävien lautasten lisäksi Harryhausen animoi elokuvaan yksityiskohtaisesti tuhoutuvia rakennuksia.
Uumajan kaupunginkirkko

Ensimmäinen kunnostaminen

Vuonna 1929 kirkkohallitus päätti suorittaa kirkon peruskorjauksen. Katossa olevaa seinämaalausta vaurioittanut vuotava katto sekä muut huonontuneet kohdat johtivat välttämättömään peruskorjaukseen; ennen tätä vain pieniä korjauksia oli tehty. Oli myös halua hävittää 1890-luvun arkkitehtoninen kuva "rappio-arkkitehtuurin vaikein ajanjakso tähän päivään saakka" kirkon kuvaajana. Linna-arkkitehti Knut Nordenskjöld sai tehtäväkseen tarkistaa kirkon ja tehdä ehdotuksia korjattavista asioista. Hän sai tehtävänsä suoritettua vuonna 1930. Hänen ehdotuksensa johtivat useisiin keskusteluihin, erityisesti asiaan lisätä käytävä penkkien sekaan.
27. joulukuuta 1935 kirkkohallitus lopulta päätti toteuttaa linna-arkkitehdin ehdotuksen. 17. tammikuuta työt alkoivat kirkossa. Urkugalleriaa ja kuoroa laajennettiin; ilmanvaihtokanavat siirrettiin muualle; sisäovet lisättiin pääsisäänkäyntiin; osa lattiasta korvattiin kalkkikivilaatoilla, ja sisusta maalattiin pehmeän valkoiseksi. Uudistunut kirkko avattiin ensimmäisenä adventtisunnuntaina vuonna 1937 Luulajan hiippakunnan hallitsevan piispan, Olof Bergqvistin, ollessa mukana.

Sillan rakentaminen

Vuonna 1971 päätettiin laajentaa Östra Kyrkogatania Uumajajoen yli, lisäämällä kolmas silta, Kyrkbron, kaupunkiin. Rakennustöiden alkaessa, kesällä 1972, tuntematon kalmisto löytyi, kun työntekijät olivat kaivamassa siltaa varten Uumajan vanhan kirkon vieressä. Hautausmaan vanhat luut olivat tuntemattomia ja hautauspaikan kartta puuttui. Löydön myötä muinaisjäännösten lääninhoitaja Sune Zachrisson ja Ruotsin museovirasto pysäyttivät sillan rakentamisen, koska alueella olisi tehtävä arkeologisia kaivauksia. Sibylla Haasumin johdolla kaivettiin 22 kuilua välillä 1. heinäkuuta ja 17. elokuuta. Tuloksena oli 40 ruumisarkun, noin 60 luurangon, arkkujen, varusteiden, kynsien, koristeiden, hautapalojen jne. löytyminen. Kaivauksissa löytyi 18 kanuunankuulaa. Ne tulivat luultavasti Suomen sodassa 1808-1809. Joko kanuunankuulat päätyivät sinne, kun kenraaliluutnantti Johan Adam Cronstedt puolusti Uumajaa maaliskuussa 1809, tai kun venäläinen kenraali Nikolai Kamenski kesällä 1809 puolusti siltaa, jota venäläiset rakensivat Uumajajoen yli. Viimeisessä haudassa, 3,3 kertaa 3,8 metrin kokoisessa hautapaikassa etelä-kaakkoon kirkosta, löytyi helposti luettavat nimilatat, jotka osoittivat sen olleen maaherra Pehr Adam Strombergin perheen sukuhauta. Hautakiveä ei löytynyt, mutta se oli luultavasti tuhoutunut kun kirkko tuhoitui palossavuonna 1887, yhdessä kaikkien hautojen arkistomateriaalien kanssa.
Lavuaari

Lavuaari (< ruots. lavoar < ransk. lavoir) eli pesuallas on käsienpesuun tarkoitettu vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana. Lavuaarit ovat yleensä keramiikkaa, metallia tai kiveä.
Lavuaareihin kuuluu usein tulppa, jolla voi sulkea lavuaarin pohjassa olevan pienen reiän, josta vesi valuu viemäriin.
Malakanjokirastas

Levinneisyys

Malakanjokirastasta tavataan kotoperäisenä Malesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö

Malakanjokirastas elää metsissä vuoristojen alaosissa noin 750–1 750 metrin korkeudella, usein puron läheisyydessä.

Lisääntyminen

Malakanjokirastas munii 1–2 munaa. Pesiä ja poikasia on löydetty maalis-syyskuussa.

Ravinto

Malakanjokirastas käyttää ravinnokseen luultavasti hyönteisiä.
Tori Kelly

Varhaisvaiheet

Kellyn isä on jamaikalais-puertoricolainen ja äiti taas irlantilaista ja saksalaista syntyperää. Hän on ollut musikaalinen pienestä saakka ja osallistui lapsena laulukilpailuihin Star Search ja America's Most Talented Kid. Kellylle tarjottiin ensimmäistä levytyssopimusta jo 12-vuotiaana.
14-vuotiaana Kelly alkoi saada mediasuosiota YouTubessa, kun hän lauloi itse kuvaamillaan videoilla eri artistien cover-kappaleita. Vuonna 2010 hän osallistui American Idoliin ja pääsi koelauluista läpi, mutta karsiutui pääsemättä 24 parhaan joukkoon.

Ura

Kelly on kirjoittanut omaa musiikkiaan siitä saakka, kun putosi American Idolista. Hän julkaisi vuonna 2012 ensimmäisen EP-levynsä nimellä Handmade Songs by Tori Kelly. Levy sisälsi kuusi Kellyn itse kirjoittamaa ja äänittämää kappaletta. EP julkaistiin iTunesissa ja se pääsi kymmenen parhaan pop-albumin joukkoon. Vuonna 2013 Kelly julkaisi hyväntekeväisyyssinglen "Fill a Heart" ja järjesti sen johdosta myös hyväntekeväisyyskiertueen.
Kelly julkaisi vuonna 2013 toisen EP-levynsä Foreword ja virallisen debyyttialbuminsa Unbreakable Smile vuonna 2015. Lisäksi hän lauloi kappaleen "Silent" elokuvan The Giver soundtrackille.
Sekakäyttö

Sekakäyttö on erilaisten päihteiden tai päihteinä käytettyjen keskushermostoon vaikuttavien lääkkeiden samanaikaista käyttöä. Sekakäyttöä voi esiintyä myös ilman, että sitä tietoisesti tavoiteltaisiin.
Sekakäyttö voi tapahtua esimerkiksi siten, että otetaan ensin alkoholia, sitten ylivilkkauteen rauhoittavaa, illan lopulla piristävää huumetta, unilääkettä nukahtamiseen ja aamupäänsärkyyn särkylääkettä. Tai jopa näitä kaikkia samanaikaisesti, jolloin haittavaikutukset voivat olla erityisen vaarallisia.
Sekakäytön seurauksena voi syntyä riippuvuus moneen aineeseen, jolloin lopettaminen on vaikeaa. Suurimpana ongelmana on lääkeaineiden vaarallisuus, kun niitä yhdistellään keskenään, ja niiden vaikutusta voimistetaan alkoholin kanssa. Vakavimmillaan sekakäyttö aiheuttaa kuoleman (hengitys- tai sydänpysähdyksiä) tai vakavia myrkytystiloja.
Kipulääkkeiden pakkauksien tuoteselostuksissa olevat varoitukset muiden keskushermostoa lamaavien aineiden samanaikaisesta käytöstä tulisi ottaa vakavasti.
Gunnar Sträng

Gunnar Georg Emanuel Sträng (23. joulukuuta 1906 Järfälla – 7. maaliskuuta 1992 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiovarainministerinä ennätykselliset 21 vuotta (1955–1976) ja valtioneuvoston jäsenenä niin ikään ennätykselliset 31 vuotta (1945–1976).
Strängin poliittinen ura alkoi maalaistyöläisten liiton puheenjohtajana 1938–1951. Valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäseneksi hän nousi 1945, ja samana vuonna hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi Per Albin Hanssonin hallitukseen, mistä hänen katkeamaton ministeriuransa alkoi. Vuosina 1947–1948 hän oli kansanhuoltoministerinä, 1948–1951 maatalousministerinä, 1951–1955 sosiaaliministerinä ja sitten valtiovarainministerinä aina vuoteen 1976 saakka.
Sträng antoi lastenkirjailija Astrid Lindgrenin myötävaikutuksella kasvot Ruotsin ennätyskireälle verotukselle 1970-luvulla. Hyvätuloinen Lindgren huomasi marginaaliveroasteensa nousseen absurdiin 102 prosenttiin: jokaisesta ansaitsemastaan kruunusta hänen oli maksettava kruunun ja kahden äyrin verran veroa. Lindgren kirjoitti aiheesta Strängiä satirisoivan lastensadun Pomperipossa i Monismanien, joka osaltaan suisti Olof Palmen johtamat sosiaalidemokraatit vuoden 1976 valtiopäivävaaleissa oppositioon ensi kerran 40 vuoteen.
Viime vuosinaan Sträng toimi Ruotsin keskuspankin hallituksessa ja sosiaalidemokraattien harmaana eminenssinä. Vähän ennen kuolemaansa 1992 hän sai yhdessä Mona Sahlinin kanssa valmiiksi sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen historiikkikirjan.
Köln (F220)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 17. joulukuuta 1982.