google/wiki40b huggingface dataset:
Nils Pipping

Nils Johan Pipping (14. toukokuuta 1890 Helsinki – 23. marraskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja Åbo Akademin professori. Hänen tutkimuksensa olivat pääasiassa lukuteorian alalta. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1919 Helsingin yliopistossa ja työskenteli 1914–1920 Helsingissä Tähtitieellisessä observatoriossa ja 1921–1930 matematiikan lehtorina Åbo Akademissa; matematiikan professuuria hän hoiti siellä vuosina 1930–1953.
Nils Pippingin isä oli kielitieteilijä Knut Hugo Pipping. Hän avioitui vuonna 1923 Margaretha de la Chapellen (1899–1966) kanssa.
Solituden linna

Solituden linna (saks. Schloss Solitude) on linna Stuttgartin kaupungin tienoilla, Baden-Württembergin osavaltiossa, Saksassa. Se rakennettiin alun perin metsästysresidenssiksi vuosina 1764-1769 Württembergin herttua Karl Eugenin ollessa vallassa. Linnan ulkoasu edustaa tyypillistä rokokooarkkitehtuuria.
Vilhelm Leijona

Vilhelm Leijona (1143–1214, Uilliam Garm) oli Skotlannin kuningas. Hän hallitsi maata 1165–1214 eli pitempään kuin kukaan ennen vuoden 1603 valtioliittoa. Hän oli vahva kuningas, jonka valtakautta varjosti vain pakkomielle saada Northumberland Englannilta.
Vuonna 1173 Englannin kuninkaan Henrik II:n kolme poikaa nousi kapinaan isäänsä vastaan, ja lupaus Northumberlandista sai Vilhelmin liittymään kapinallisten puolelle. Vilhelm joutui vangiksi ja englantilaiset valloittivat osia Skotlannista. Hän vapautui allekoirjoittamalla Falaisen sopimuksen, joka antoi Englannille rahaa, valtaa ja kaksi linnaa, Stirlingin ja Edinburghin. Henrik II:n seuraaja Rikhard I Leijonamieli tarvitsi noustuaan valtaan vuonna 1189 rahaa ensimmäiseen ristiretkeen, joten Vilhelm saattoi ostaa Skotlannin vapaaksi Falaisen sopimuksesta 10 000 markalla.
Vuonna 1188 Vilhelm sai paavin allekirjoittamaan bullan, joka julisti, että Skotlannin kirkko on suoraan Rooman alainen, ja näin suojasi sen Englannin arkkipiispojen vaatimuksilta.
Mustamakkara

Mustamakkara on perinteinen, tamperelaisten nimikkoruoakseen ottama verimakkara. Sitä tiedetään valmistetun jo 1500-luvulla. Verimakkaroita on tunnettu ympäri Eurooppaa jo antiikin ajoista. Kuuma sian verimakkara -nimestä luovuttiin 1980-luvulla ja tilalle tuli nimi mustamakkara, jolloin makkaran suosio nousi.

Historia

Aiemmin mustaamakkaraa valmistettiin yleensä syksyllä teurastuksen aikaan lihasta, verestä,  kamarasta sekä ryyneistä tai jauhoista. Ainekset sekoitettiin massaksi, joka työnnettiin suoliin. Makkarat tavallisesti keitettiin muuripadassa, joskus paistettiin uunissa olkien päällä. Nykyisin mustamakkara kypsennetään useimmiten paistamalla. 
Nykyisin mustamakkaraa valmistetaan yleensä sianlihasta, sianveriproteiinista ja vedestä, kamarasta, ruisrouheesta, silavasta, ruisjauhosta, suolasta, sipulijauhosta ja stabilointiaineesta.
Mustaamakkaraa syödään perinteisesti puolukkahillon kera. Mustamakkaran kanssa perinteinen juoma on kylmä maito. Kannattaa kuitenkin ottaa huomioon, että maito heikentää makkarassa olevan raudan imeytymistä.
Mustamakkaraa myydään yleisenä ulkona syötävänä välipalana erityisesti Tampereella Tammelantorilla ja Laukontorilla eli Alarannassa. Mustamakkara tuodaan torien kioskeihin kuumana suoraan tehtaan uunista. Kun on pakkasta, tamperelaiset syövät makkaransa usein Kauppahallissa. Makkaran ympärille kiedotaan voipaperia, jotta sitä voidaan pitää kädessä.
Tamperelaisesta torikioskista mustamakkara ostetaan perinteisesti ilmoittamalla, kuinka suurella summalla makkaraa halutaan. Yleinen tapa on myös tilata mustaamakkaraa termillä ”menopaluu” (esimerkiksi ”Laitakko yhren menopaluun!”). Termi menopaluu kuvastaa mustanmakkaran U:n mallista muotoa. Mustaamakkaraa voi ostaa myös painon mukaan, joskaan se ei ole kovin yleistä.

Tehtaat

Tampereen Lielahdessa toimii mustamakkaraa valmistava lihanjalostusalan yritys Tapola Oy, joka on tunnetuin mustaamakkaraa valmistava tehdas. Tapolan mustamakkaran ainesosissa on verestä käytetty vain veriproteiinia. Tehtaan tiloissa toimii myös Tapolan mustamakkarabaari. Tapola Oy aloitti toimintansa jo vuonna 1953. Tapolan pitkäaikaista johtajaa Kyllikki Tapolaa on kutsuttu "mustanmakkaran äidiksi." Tapolan käyttämä resepti on kotoisin Nokian Tottijärveltä. 
Toinen mustaamakkaraa valmistava tehdas oli Savupojat Pirkkalassa. Savupojat ajautui konkurssiin vuonna 2014, ja myös mustamakkaran valmistus loppui Pirkkalassa. Teivon liha valmisti makkaraa, kunnes sekin lopetti toimintansa konkurssin vuoksi vuonna 2008. Teivon Lihan makkaroiden valmistusta on jatkanut vuodesta 2012 alkaen uusi omistaja.

Mustamakkarapiirakka

Mustamakkarapiirakka on lihapiirakkamainen mustamakkaran kehitelmä, jota Tapola valmisti aluksi koemielessä vuonna 1995. Se valmistettiin munkkitaikinaan ja täytettiin mustamakkaraseoksella. Sitä syötiin puolukkahillon ja yleensä myös kurkkuviipaleiden kanssa. Tapola toi mustamakkarapiirakan takaisin markkinoille loppuvuodesta 2013.
HMS Ulster (R83)

Palvelus

Alus saapui elokuussa 1945 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin lokakuussa CHathamin telakalle, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1946 poikien koulutusalukseksi Kotilaivastoon. Alus siirrettiin toukokuussa 1950 Dartmouthin koulutuslaivueeseen kadettien ja alipäällystön kouluttamiseksi. Se siirrettiin tammikuussa 1951 edelleen Plymouthiin sijoitettuun hävittäjistä koottuun paikallislaivueeseen koulutukseen, koeajoihin ja valvontatehtäviin. Alus poistettiin joulukuussa 1952 palveluksesta ja se sijoitettiin Devonportin reserviin.
Alus valittiin muutettavaksi tyypin 15 sukellusveneentorjuntafregatiksi. Se valmisteltiin muutostöitä varten ja alus hinattiin Chathamin telakalle, jossa aluksen muutostyöt aloitettiin 1954. Alus aloitti 1956 koeajot, joiden päätyttyä se määrättiin palvelukseen 8. fregattilaivueeseen.
HMS Ulster palasi palvelukseen 7. maaliskuuta 1957 8. fregattilaivueeseen. Alus aloitti 19. elokuuta 1958 Länsi-Intian aseman vartioaluksena. Alus määrättiin reserviin sijoitettavaksi 1963 ja se poistettiin palveluksesta syyskuussa sijoitettuna Plymouthin reserviin.
Alus palasi 15. heinäkuuta 1965 palvelukseen sijoitettuna 2. fregattilaivueeseen. Syyskuussa 1966 alus siirrettiin Devoportin telakalle huollettavaksi, jolloin sille siirrettiin HMS Urchinin peräosa. Alus poistettiin 1967 palveluksesta sijoitettuna Portsmouthiin HMS Dryadin navigoinnin koulu- ja kokeilualuksena.
Alus poistettiin palveluksesta 1977. Se hinattiin Plymouthiin alokkaiden koulualukseksi liitettynä HMS Raleighiin. Koulutus aluksella päättyi 1979 ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 4. elokuuta 1980 T. W. Wardille romutettavaksi ja se hinattiin romuttamolle Inverkeithingiin, jonne se saapui 2. marraskuuta.
PiHKAL

PiHKAL (ISBN 0-9630096-0-5) on vuonna 1991 julkaistu psykedeelisiä fenetyyliamiineja käsittelevä teos, jonka on kirjoittanut tohtori Alexander Shulgin ja hänen vaimonsa Ann Shulgin. Teosta pidetään uraauurtavana ja se on hyvin arvostettu alallaan. Kirjan koko nimi on Phenethylamines I Have Known And Loved: A Chemical Love Story.
Wendo Kolosoy

Wendo Kolosoy eli Papa Wendo (25. huhtikuuta 1925 – 28. heinäkuuta 2008) oli kongolainen maailmanmusiikin esittäjä.
Musiikki oli Kolosoyn lapsuuden tärkein sisältö. Hän aloitti uransa alalla jo vuonna 1936; vanhemmat olivat menehtyneet hieman aiemmin. Äiti oli ollut esiintyvä laulaja. Kosoloystä huolehtivat vanhempien kuoleman jälkeen valkoiset papit, ja varhaisina nuoruusvuosinaan hän ryhtyi mekaanikontöihin Kongojoen laivoilla. Kolosoy oli nuorena miehenä Patrice Lumumban ystävä. Kaksikko ei kuitenkaan keskustellut yhdessä politiikasta, johon Kolosoy vältteli ottamasta kantaa. 
Kolosoyn ensimmäinen suuri hitti oli ”Marie Louise” vuonna 1948. Hän pysyi maansa suosituimpien artistien joukossa läpi 1950-luvun, mutta jäi pois muodista Mobutu Sese Sekon noustua valtaan. Hän jatkoi kuitenkin uraansa 1990- ja 2000-luvuilla. Hän esiintyi vielä julkisesti, suostui haastateltavaksi ja julkaisi muiden muassa albumit Marie Louise (1997) ja Amba (2002). Hän kuoli sairauteen 83-vuotiaana jouduttuaan kinshasalaiselle klinikalle maanantaina 28. heinäkuuta 2008.
Kalevalaseura

Historia

Kalevalaseuran perustamisvuotena pidetään vuotta 1911, vaikka säätiön säännöt hyväksyttiin patentti- ja rekisterivirastossa vasta vuonna 1919. Perustajajäsenten kesällä 1911 käymissä keskusteluissa seuran toiminnan päämääräksi muotoutui suurpiirteisesti taiteiden ja tieteiden yhteistyön kehittäminen kansalliselta pohjalta. Perustamista seuraavina vuosina säätiöön saatiin lisää jäseniä, jotka usein kokoontuivat keskustelemaan säätiön päämääristä. Kalevalaseuran tehtävänä olisi edistää suomalaisen kansanrunouden keräämistä, julkaisemista, tutkimista ja taiteellisiin tarkoituksiin käyttämistä sekä rakennuttaa Kalevalatalo. Kalevalatalo ei koskaan toteutunut, mutta ajatus siitä jäi elämään lähinnä Alpo Sailon unelmana.

Kalevalaseuran logo

Kalevalaseuran logo on alun perin Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema. Hän suunnitteli vuonna 1919 Kalevalaseuralle kahdeksan tunnussolkea jäsenmerkeiksi. Näistä yksi malli vakiintui säätiön logoksi. Tunnuksessa on viisi pääelementtiä: koivunlehtiseppele, runonlaulajan kädet, viisikulmainen keskusmuoto, liekki ja kolmio. Gallen-Kallelan mukaan seppele on muodostettu taivutetusta koivunvitsasta, josta versoaa tyyliteltyjä lehtiä. Viisikulmio viittaa säätiön viiteen perustajaan sekä muinaisen pentagrammikuvion taikavoimaan. Liekki symboloi koristeellisuuden lisäksi palavaa intoa ja henkistä työtä. Kolmio on Gallen-Kallelan mukaan järjestetyn toiminnan tunnuskuva. Nykyinen logo ja graafinen ilme on vuodelta 2013. Logon mallina on edelleen Gallen-Kallelan alkuperäissuunnitelma. Uuden graafisen ilmeen on suunnitellut graafikko Ossi Gustafsson.

Vuosikirja

Kalevalaseuran vuosikirjan ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1921. Sen kustansi Otava, vuosina 1922–1978 vuosikirjan kustansi WSOY, ja vuodesta 1979 alkaen kustantajana on ollut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. 
Kalevalan ja kansanrunouden tutkimus ovat olleet keskeisiä teemoja, mutta myös kansatiede, kielitiede, kirjallisuudentutkimus, muinaistutkimus ja uskontotiede ovat saaneet sijansa vuosikirjassa. 1970-luvun alusta lähtien vuosittaisia teemoja ovat olleet muun muassa Lappi, nimiperinne, juhlaperinne, Karjala, talonpoikaisrunoilijat, pelit ja leikit, ulkosuomalaiset, kansanparannus, metsä, suomalaisuus, pyhän käsite perinteessä sekä Elias Lönnrot ja Kalevala.
Motoko Kumai

Ura

Kumai valmistui Yamazakin Fujimi lukiosta, jossa hänen isänsä oli englannin kielen opettajana. Ääninäyttelijä hän on toiminut monella saralla kuten radiojuontajana, kertojana, videopelien ja animehahmojen ääninä. Vapaa aikanaan hän harrastaa pianon soittamista.
Hän on tehnyt urallaan äänirooleja yli 100 animeen ja laulanut muutamien sarjojen teemalauluja.
Potala

Potala (tiib. པོ་ཏ་ལ, Po ta la; kiin. 布達拉宮, Bùdálā Gōng) on palatsi Lhasassa, Tiibetissä. Se oli dalai-laman pääasuinrakennus aina vuoteen 1959, jolloin nykyinen dalai-lama Tenzin Gyatso pakeni Dharamsalaan, Intiaan, tiibetiläisten epäonnistuneen kapinan jälkeen. Nykyään Potala on suosittu matkailukohde ja kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Potala on rakennettu 3 700 metrin korkeuteen Marpo Ri -kukkula rinteelle. Laajoine sisäänpäin viettävine muureineen, joka on vain yläosasta rikkoutunut useiden ikkunoiden riveillä, ja tasaisine kattoineen Potala näyttää lähes linnoitukselta. Kukkulan eteläisellä juurella on suuri aukio, joka on suljettu muureilla ja porteilla, ja jonka sisäosassa on suuri portiikki. Useiden portaikkoin sarja johtaa kukkulan huipulle.
Rakennusryhmän keskeinen osa kohoaa valtavana nelikulmaisena rakennuksena sivurakennusten yläpuolelle päättyen samantapaisiin kullattuihin katteisiin kuin Jokhangin temppelissä. Potalan keskirakennusta kutsutaan nimellä "punainen palatsi" purppuranpunaisen värinsa takia. Siinä ovat pääsalit ja aikaisempien dalai-lamojen kappelit ja pyhäköt. Rakennus on koristeltu monimuotoisilla maalauksilla jalokivikoristein, kaiverruksin ja muine ornamentteineen.

Historia

Tiibetiläishallitsija Songtsen Gampon oli tapana meditoida alueella ja hän myös rakennutti vuonna 637 Potalan ensimmäisen rakennuksen. Nykyisen palatsin rakentamisen aloitti viides dalai-lama Lozang Gyatso vuonna 1645. Kolme vuotta myöhemminen Potrang Karpo (Valkoinen palatsi) oli valmis ja dalai-lama pystyi käyttämään Potalaa talvipalatsina. Vuonna 1694 valmistui Potrang Marpo (Punainen palatsi).
1700-luvulla valmistunutta Norbulingkaa dalai-lama käytti kesäpalatsina.
Nykyään Potala toimii museona ja on Tiibetin buddhalaisten tärkein pyhiinvaelluskohde yhdessä Jokhangin temppelin kanssa.
Potala hyväksyttiin maailmanperintölistalle vuonna 1994 ja kohdetta laajennettiin käsittämään myös Jokhangin temppeli vuonna 2000 ja Norbulingka vuonna 2001.
Tanssihitit Vol 1

Tanssihitit, Volume 1 on Smurffien debyyttialbumi vuodelta 1996. Levy rikkoi Suomessa 11 x kultalevyn ja 5 x platinalevyn rajan.
Kim Nam-il

Kim Nam-il (s. 14. maaliskuuta 1977 Incheon, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura

Seuratasolla Kim on pelannut muun muassa Chunnam Dragonsin (92 ottelua, 7 maalia), SBV Excelsiorin (8 ottelua), Suwon Samsung Bluewings FC:n (45 ottelua, 4 maalia), Vissel Koben (54 ottelua, 1 maali), FC Tom Tomskin (41 ottelua) ja Incheon Unitedin riveissä.

Maajoukkueura

Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa Kim pelasi 98 ottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 1998–2013. Hän oli mukana Etelä-Korean joukkueessa vuoden 2002, vuoden 2006 ja vuoden 2010 MM-kisoissa.
Laihanen (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,3 metriä mpy.
Dubjonki

Dubjonki (ven. Дубёнки, ersäksi Дубинька, Dubińka) on kylä, maalaiskunta ja Dubjonkin piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee pienen Sjuksjurmajoen varrella 83 kilometriä Saranskista itään. Kunnassa on 3 300 asukasta (vuonna 2015).
Kylä on syntynyt tataarien maille 1600-luvulla. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä.
Dubjonkin kautta kulkee Saranskin ja Uljanovskin välinen maantie. Siellä toimii maatalousyritys, meijeri, leipomo ja muuta jalostusteollisuutta. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, ammattikoulu, taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Kylässä on kotiseutumuseo.
Prokópis Pavlópoulos

Elämä ja ura

Pavlópoulos syntyi Kalamátassa Peloponnesoksella vuonna 1950. Hän aloitti opinnot Ateenan yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuonna 1968, josta hän valmistui vuonna 1973. Pavlópoulos suoritti jatko-opintonsa Université Panthéon-Assas'ssa (Pariisi II) Pariisissa, ja valmistui vuonna 1974. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1977. Pavlópoulos opetti Ateenan yliopistossa lakia vuodesta 1982. Hän toimi yliopiston apulaisprofessorina vuodesta 1982 ja professorina vuodesta 1989. Hän toimi myös vierailevana professorina Pariisissa vuodesta 1986.
Pavlópoulos toimi presidentti Michaíl Stasinópouloksen sihteerinä vuosina 1974–1975 sekä presidentin hallinnon toimissa, muun muassa lainopillisen toimiston johtajana, vuosina 1989–1995. Tämän jälkeen hän toimi Uusi demokratia -puolueen puheenjohtajana vuosina 1995–1996. Pavlópoulos valittiin Kreikan parlamenttiin vuonna 1996, ja hän toimi parlamentaarikkona vuoteen 2014 saakka. Kreikan sisäministerinä Pavlópoulos toimi Kóstas Karamanlísin hallituksessa vuosina 2004–2009.
Parlamentti valitsi Pavlópouloksen Kreikan presidentiksi presidentinvaalissa 18. helmikuuta 2015. Hän sai tuolloin 233 ääntä 300:sta. Pavlópoulos astui virkaan 13. maaliskuuta.
Doc Blanchard

Felix Anthony "Doc" Blanchard (11. joulukuuta 1924 – 19. huhtikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän on kuulunut vuodesta 1959 College Football Hall of Fameen.
Blanchard opiskeli Pohjois-Carolinan yliopistossa ja Yhdysvaltain sotilasakatemiassa. Jälkimmäisessä ollessaan hän voitti vuonna 1945 Heisman Trophyn. Hänelle myönnettiin myös Maxwell- ja James E. Sullivan -palkinnot. 
Yliopistouransa jälkeen Blanchard sai NFL-varauksen, mutta päätti keskittyä armeijaan. Hän palveli ilmavoimissa niin Korean kuin Vietnaminkin sodissa.
Matilda (romaani)

Matilda on Roald Dahlin kirjoittama lastenromaani, jonka alkuperäinen englanninkielinen painos julkaistiin vuonna 1988. Kuvituksen teki Quentin Blake.
Matildan päähenkilö Matilda Wormwood on Englannissa asuva ihmelapsi, joka kirjan kuluessa on iältään 4–5-vuotias. Dahl on tapansa mukaisesti kuvannut useimmat aikuiset varsin vastenmielisiksi henkilöiksi; koulun väkivaltainen rehtori Miss Trunchbull suhtautuu lapsiin avoimen vihamielisesti, ja tytön isä on asiakkaitaan huijaava autokauppias. Matildan tärkeimmäksi ihmissuhteeksi muodostuu suhde luokanopettajaan, Miss Jennifer Honeyyn, jonka tädiksi rehtori lopulta osoittautuu. 
Danny DeViton romaanin pohjalta ohjaama elokuva Matilda ja lasten kapina on vuodelta 1996. Siinä Matildan roolin tulkitsi Mara Wilson ja Miss Honeyn roolin Embeth Davidtz.
Nitro Snowboards

Nitro Snowboards on yhdysvaltalainen lumilautailu- ja lasketteluvälineiden valmistaja. Yhtiö perustetiin vuonna 1990 Seattlessa, Washingtonissa.  Yhtiö valmistaa lumilautoja, monoja ja siteitä. Yhtiö valmistaa lisäksi lasketteluvaatteita, pipoja, paitoja ja reppuja. Nitro Snowboards sponsoroi lumilautailijoita ja julkaisee heidän lasketteluvideoitansa
Giuffria

Historia

Giuffrian perusti vuonna 1983 kosketinsoittaja Gregg Giuffria, joka oli juuri jättänyt Angel-yhtyeen. Hän keräsi ympärilleen kokoonpanon, joka koostui laulaja David Glen Eisleysta, kitaristi Craig Coldysta, basisti Chuck Wrightista ja rumpali Tom Quintonista. Ennen debyyttialbumin julkaisua Quinton erotettiin yhtyeestä ja hänet korvasi Alan Krigger. Giuffria teki levytyssopimuksen MCA Recordsin kanssa vuonna 1984, ja debyyttialbumi Giuffria julkaistiin samana vuonna. Albumi nousi Yhdysvalloissa 26. sijalle albumilistalla. Single ”Call to the Heart” teki yhtyeestä entistä kuuluisamman noustessaan korkealle sijalle singlelistalla. Yhtye avasi Deep Purplen Yhdysvaltain-kiertueen konsertit. Deep Purplen kitaristi Ritchie Blackmore kohteli Giuffriaa huonosti lyhentäen yhtyeen soittamisaikaa 45 minuutista 25 minuuttiin ja kieltäen heitä muun muassa soittamasta kitarasooloja. Yhtye nautti kuitenkin suosiota ja sai hyvää palautetta musiikkipiireissä.
Giuffrian toinen studioalbumi Silk and Steel julkaistiin vuonna 1986 eri kokoonpanolla: Uusi kitaristi Lanny Cordola oli korvannut Coldyn, joka oli liittynyt Dion riveihin. Wright oli jättänyt Giuffrian liittyäkseen Quiet Riotiin pysyväksi jäseneksi. Hänet korvasi ensin Rick Bozzo ja sitten David Sikes, joka soitti Silk and Steelillä. Albumi menestyi huonommin kuin Giuffria. Vuonna 1987 Giuffria nauhoitti demoja kolmatta albumia varten kokoonpanoon palanneen Wrightin kanssa, mutta yhtye hajosi pian tämän jälkeen. Giuffrian hajottua Gregg Giuffria muodosti House of Lords -yhtyeen.
Amanda Carreras

Uran alku

Carreras aloitti tenniksen pelaamisen yhdeksänvuotiaana. Ensimmäisessä kansainvälisessä junioriturnauksessa hän pelasi vuonna 2004. Hän on parhaimmillaan massakentillä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat nopeus ja sitkeys. Hän on harjoitellut Sergi Brugueran tennisakatemiassa Barcelonassa.

Ammattilaisura

Vuonna 2007 Carreras voitti Rorosin Island Gamesissa kultaa kaksinpelissä ja joukkuekilpailussa. Sekanelinpelissä hän sai hopeaa.
Carreras voitti uransa ensimmäiset ITF-turnaukset Antalyassa, Turkissa, toukokuussa 2009. Hän voitti siellä sekä kaksin- että nelinpeliturnaukset. Ensimmäisessä Antalyan 10 000 Yhdysvaltain dollarin turnauksessa hän voitti kaksinpelin loppuottelussa Garbiñe Muguruzan. Seuraavalla viikolla toisessa Antalyan turnauksessa hän päihitti kaksinpelin loppuottelussa Sandra Roman. Nelinpelivoitot Carreras otti italialaisen Valentina Sulpizion kanssa. Uransa kolmannen nelinpeliturnausvoittonsa Carreras saavutti Lara Arruabarrena-Vecinon kanssa Vallduxossa marraskuussa 2009.
Toukokuussa 2010 Carreras ja Bianca Botto voittivat Rio de Janeiron 25 000 dollarin massakenttäturnauksen. He voittivat turnauksessa kaikki kolme parhaiten sijoitettua paria. Marraskuussa 2010 Carreras voitti Tunisiassa pelatun La Marsan nelinpeliturnauksen Sheila Solsona Carcasonan kanssa. Samassa turnauksessa hän voitti myös kaksinpelin. Loppukuusta Carreras voitti Vallduxon nelinpelin loppuottelussa Andrea Gámizin kanssa ykkössijoitetun parin. Lokakuussa Carreras edusti Gibraltaria Kansainyhteisön kisoissa ensimmäistä kertaa urallaan. Hän hävisi kaksinpelin toisella kierroksella Olivia Rogowskalle. GBC TV valitsi Carrerasin vuoden 2010 parhaaksi urheilijaksi Gibraltarissa.
Kesäkuussa 2011 Carreras voitti Andrea Gámizin kanssa Montemor-o-Novon turnauksen Portugalissa. Wightsaaren Island Gamesissa 2011 Carreras voitti kultaa kaksinpelissä, nelinpelissä ja joukkuekilpailussa. Toukokuussa 2012 hän voitti Getxossa, Espanjassa ITF-kaksinpeliturnauksen loppuottelussa Yvonne Cavalle-Reimersin.
Kesäkuussa 2013 Carreras sai villin kortin Britannian tennisliitolta Wimbledonin karsintoihin. Hän hävisi kuitenkin karsintojen ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 124 olleelle Brasilian Teliana Pereiralle. Marraskuussa 2014 Carreras voitti Vinaròsin ITF-turnauksen. Helmikuussa 2015 Carreros voitti kaksi Mallorcan ITF-turnausta. Kesäkuussa hän osallistui Wimbledonin karsintoihin, jossa hävisi avauskierroksella Mandy Minellalle. Syyskuussa Carreras voitti Santa Margherita di Pulan ITF-turnauksen. Marraskuussa hän voitti Benicarlon ITF-turnauksen.
Kutemajärvi (Orivesi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 59 hehtaaria ja se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Vaikka järvellä on suuret ulkomitat, ei sitä huomaa järvellä ollessa. Vaikka järvellä onkin pituutta, ei se ole leveä. Itään työntyy 750 metriä pitkä lahti ja etelässä sijaitsee 450 metriä pitkä kapea Saukkolahti. Se sijaitsee valtatien 9 pohjoispuolella Siitamasta koilliseen Kuteman kulmakunnalla. Järven itärannasta kohoaa Kutemavuori 65 metrin korkeuteen. Muota maanpinnan muotoja on pieni Rantavuori, joka on kokonaan kalliota. Järvellä on kartan mukaan neljä saarta, joista suurin on nimeltään Isosaari. Se on 240 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna 1,4 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 10,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven haja-asutus muodostuu kahdesta kiinteästä taloudesta ja yli 30 vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet valtatieltä haarautuvalta yhdystieltä 14199. Järven pohjoispään luoteispuolella sijaitsee Oriveden kaivos, jolla on myös nimi Kutemajärven kaivos.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Kutemajärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy. Siihen on johdettu ympäröiviltä soilta ja metsistä ojia. Tärkeimmät ojat tuovat vettä Sarvisuolta, jonka länsipuolella sijaitsee Oriveden kaivos, Vuorentaustankorvesta Alaisensilmäkkeen kautta, Rökäslammin kautta, Yläisenvuoren ympäristöstä ja Ahvenaisista. Järven laskujoki lähtee järven eteläpäästä ja se virtaa etelään laskien 4,5 kilometrin päässä Myllyjärveen ja sitten Vesijärven Vanhankylänlahteen. Matkalla joki virtaa Ylisen Jokijärven ja Alisen Jokijärven läpi.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli samanniminen metsäjärvi, jonka rannoilla ei ollut asutusta. Laskujoen varrelta oli raivattu niittymaata ja joidenkin niittyjen vieressä oli torppariasutusta.
Vuosien 1954 ja 1956 peruskartoissa järven ainoat kaksi maatilaa sijaitsivat itäisen lahden pohjukassa. Oriveden ja Tampereen välinen maantie kulki talojen ohitse ja tie seurasi järven pohjoisrantoja tiiviisti.