google/wiki40b huggingface dataset:
Carl Enckell (kenraali)

Carl Enckell (22. lokakuuta 1839 Ulvila – 21. helmikuuta 1921 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen jalkaväenkenraali. Hän toimi Haminan kadettikoulun johtajana vuosina 1885–1903.
Carl Enckellin isä oli tullihallituksen pääjohtaja, eversti Carl Gustaf Enckell. Enckell kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1851–1858 ja valmistui luokkansa priimuksena. Valmistuttuaan upseeriksi hän palveli aluksi krenatöörirykmentissä Astrahanissa ja vuodesta 1862 Henkikaartin Moskovan rykmentissä, jonka mukana hän osallistui Puolan kapinan kukistamiseen 1863. Hän suoritti 1866–1868 Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin ja palveli sen jälkeen Henkikaartin yleisesikunnassa. Hänet ylennettiin 1869 kapteeniksi, 1871 everstiluutnantiksi ja 1874 everstiksi. Vuonna 1872 Enckell sai tehtäväkseen uudistaa Puolan kenraalikuvernementista laadittuja sotilaskarttoja ja 1873–1875 hän toimi komiteassa, joka suunnitteli Henkikaartin miehistön koulutusta. Vuosina 1877–1878 hän toimi Henkikaartin 3. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkönä, ja osallistui divisioonan mukana Turkin sotaan. Sodan jälkeen hänet määrättiin Venäjän pääesikunnan sotatieteellisen komitean sihteeriksi, ja matkustettuaan 1879–1880 ulkomailla hän sai laatia komitealle tilastolliset esitykset eri Pohjoismaiden armeijoista.
Vuosina 1881–1885 Enckell toimi vastaperustetun Suomen asevelvollisen sotaväen asioiden esittelijänä Venäjän sotaministeri Pjotr Vannovskin alaisuudessa. Hänet ylennettiin 1884 kenraalimajuriksi. Enckellin ura huipentui toimintaan Haminan kadettikoulun johtajana 1885–1903. Hän oli kadettikoulun historian pitkäaikaisin johtaja. Konservatiivinen Enckell pyrki muuttamaan kadettikoulun luonteeltaan puhtaaksi sotilasoppilaitokseksi. Kadettien keskuudessa hän ei ollut suosittu, mutta saavutti kuitenkin ajan kuluessa näiden jonkinlaisen kunnioituksen. Hänen aikanaan koululle rakennettiin uusi päärakennus, joka valmistui vuonna 1898. Saman vuonna Suomen kenraalikuvernööriksi tuli Nikolai Bobrikov, jonka aikana kadettikoulun toimintaa alettiin supistaa. Enckell turhautui, ja pyysi lopulta eroa, mikä myönnettiin syyskuussa 1903. Hänet oli 1894 ylennetty kenraaliluutnantiksi ja eronsa yhteydessä hän sai ylennyksen jalkaväenkenraaliksi. Sen jälkeen Enckell asui aluksi omistamassaan Kärbyn kartanossa Snappertunassa, mutta muutti kartanon myytyään Helsinkiin.
Carl Enckell meni vuonna 1875 Pietarissa naimisiin venäläisen vaatetehtailijan tyttären Hélène Natalia Bronikowskyn kanssa. Heidän poikiaan olivat diplomaatti Carl Enckell ja kenraaliluutnantti Oscar Enckell.
Enckell kirjoitti eläkepäivinään kaksiosaisen teoksen kadettikoulun historiasta ja omasta johtaja-ajastaan, mutta käsikirjoitus jäi hänen elinaikanaan julkaisematta. Svenska Litteratursällskapet julkaisi sen J. E. O. Screenin toimittamana vuonna 1990 nimellä Finska kadettkåren 1887–1903. Enckell myös käänsi ruotsiksi venäläistä klassikkokirjallisuutta, kuten Aleksandr Puškinin ja Mihail Lermontovin tuotantoa.
Ivan Lunardi

Ivan Lunardi (s. 15. toukokuuta 1973) on italialainen entinen mäkihyppääjä.
Vuonna 1986 Lunardi voitti suurmäen kultaa Lake Placidissa pidetyissä nuorten maailmanmestaruuskisoisa. Aikuisten arvokisoissa Lunardin paras saavutus on neljäs sija 1993 Falunin MM-kisojen normaalimäestä. Samojen kisojen suurmäessä hän sijoittui yhdeksänneksi. Olympialaisissa hän oli parhaimmillaan seitsemäs 1992 Albertvillen suurmäessä. Lentomäen MM-kisoissa hänen paras sijoituksensa on yhdeksäs 1992 Harrachovista.
Maailmancupissa Lunardi osallistui urallaan 86 osakilpailuun, joista saavutti urallaan yhden osakilpailuvoiton, vuonna 1993 Lahden suurmäessä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli parhaimmillaan 17:s, kaudella 1991–1992. Hän lopetti uransa keväällä 2000.
The Elder Scrolls: Arena

Pelaaminen

Arena on tunnettu laajudestaan: peli on huomattavasti laajempi kuin Morrowind tai Oblivion, joskin sen maailma  on pienempi kuin Daggerfall pelin alueiden generoimisfunktion takia.
Arenaa pelataan pelihahmon näkökulmasta. Taisteltaessa lähitaistelu-aseilla hiiren osoitinta liikutetaan kuvaruudulla haluttuun suuntaan iskun tekemiseksi. Loitsut tehdään avaamalla ruudun alareunassa näkyvä loitsuvarasto, valitsemalla sieltä sopiva loitsu ja kohdistamalla se viholliseen. Tästä syystä ”yhden kyvyn” -velholla pelaaminen on hankalaa.

Juoni

Keisari Uriel Septim VII on vangittu toiseen ulottuvuuteen (Oblivionissa on paljastettu että kyseinen ulottuvuus oli Oblivion). Vangitsija on paha taistelijamaagi Jagar Tharn joka haluaa alistaa Imperiumin valtaansa ja tuhota Septimeiden hallitsijasuvun. Ainoa tapa tuoda keisari takaisin on löytää kahdeksan kaaoksen sauvan palasta. Palasten keräämisen ja kokoamisen jälkeen pelaaja taistelee Tharnin kanssa.
Elaiosomi

Elaiosomi on kasvin hedelmässä tai siemenessä oleva lisäke, joka sisältää rasva-, proteiini- tai hiilihydraattipitoista ainetta. Elaiosomien tarkoituksena on houkutella muurahaisia kuljettamaan kasvin hedelmiä tai siemeniä ja levittämään näin kasvia uusille alueille. Muurahaiset käyttävät elaiosomien sisällön ravinnokseen, mutta tulevat samalla levittäneeksi kasvia kuljettaessaan hedelmiä tai siemeniä pesälleen.
Elaiosomeja voidaan jaotella useisiin eri tyyppeihin sen mukaan, mistä rakenteista ne ovat syntyneet. Elaiosomeja on useilla kasvilajeilla, ja elaiosomeja omaavia kasvilajeja on monissa eri kasviheimoissa. Elaiosomeja on esimerkiksi sinivuokolla (Hepatica nobilis), keltamolla (Chelidonium majus), kevätpiipolla (Luzula pilosa) ja nuokkuhelmikällä (Melica nutans).
Hartsityräkki

Ulkonäkö ja koko

Hartsityräkin versot ovat meheviä, nelisärmäisiä, ja sinertävänvihreitä tai vihreitä, haarovia, noin 60 cm korkeita. Se muodostaa puolipallon muotoisia tyynymäisiä kasvustoja jotka ovat jopa 2-3 m leveitä. Särmissä on muhkuramäisiä nystyröitä ja noin 6 mm pitkiä, valkoisia, ruskehtavia kärjestään, olevia piikkejä.
Kukkii pienin kirkkaan keltaisin kukin kesä-elokuussa. Kukkii vain harvoin sen luonnolisen esiintymisaluuen ulkopuolella. 
Hedelmä on kolmeosainen kota, jossa on kussakin lohkossa yksi siemen.

Levinneisyys

Hartsityräkki on kotoperäinen laji Marokossa Atlasvuorien rinteillä.

Elinympäristö ja kasvupaikka

Luonnossa hartsityräkki kasvaa 600-1800 m:n korkeudessa. Pohjois-Amerikassa sitä kasvatetaan ulkona kuumilla ja aurikoisilla alueilla.

Käyttö

Maitiaisneste on käytetty lääkkeenä antiikin aikana. Nykyään siitä uskotaan saatavan tulevaisuudessa voimakasta kipulääkettä sillä sen sisältämä resiniferatoksiini näyttää estävän kipua hyvin tehokkaasti.
Kasvi on erittäin myrkyllinen, sen maitiaisnesteen sisältämä resiniferatoksiini (RTX) on erittäin polttavaa. Puhdas, teollisesti valmistettu kapsaisiini on lähes 16 000 000  yksikön ainetta, kun taas puhdas resiniferatoksiini on 16 miljardia scovillen asteikolla.
Stanley Hotel

Stanley Hotel on hotelli Estes Parkissa Coloradossa Yhdysvalloissa. Hotellissa on 138 vierashuonetta ja juhlasali, konserttisali sekä useita ruokasaleja. Hotelli avattiin vuonna 1909, ja se on toiminnassa edelleen.
Hotellissa on vieraillut monia maineikkaita vieraita. Monet uskovat myös, että hotellissa kummittelee. Työntekijät ovat kertoneet kuulleensa juhlien ääniä juhlasalista, mutta mennessään saliin he ovat todenneet sen olevan tyhjä. Myös monet asiakkaat ovat kertoneet nähneensä aaveen huoneessaan yöllä. Ihmiset ovat väittäneet kuulleensa aulassa pianon soittoa.
Stanley Hotel toimi Stephen Kingin inspiraation lähteenä Hohto-kirjan Overlook Hotelille. Syyskuussa vuonna 1974 King oli vieraana hotellissa, joka suljettaisiin pian talveksi. Hän on kertonut nähneensä hotellissa unen kolmivuotiaasta pojastaan, joka juoksi käytävällä, kirkui ja katseli olkansa yli. King kertoi, että kun hän heräsi, kirjan ainekset olivat hänen mielessään.
Brett Pesce

Ura

Pesce pelasi amatööritasolla New Jersey Hitmenissä, EJHL:ssä. Sieltä hän siirtyi New Hampshiren yliopiston joukkueeseen. Tulokaskautensa jälkeen hän tuli varatuksi kolmannella kierroksella Carolina Hurricanesiin vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Toisena vuotenaan kaudella 2013–2014 hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä seitsemän maalia sekä 21 tehopistettä 41 pelissä. Viimeisellä kaudellaan Pesce sijoittui joukkueen puolustajien sisäisen pistepörssin toiseksi 16 pisteellään.
Yhteensä Pesce pelasi yliopistourallaan 109 ottelua. Kolmannen vuotensa jälkeen hän solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa 27. maaliskuuta 2015. Hän siirtyi Hurricanesin AHL-farmiseura Charlotte Checkersiin, jossa teki ammattilaisdebyyttinsä 2. huhtikuuta 2015 Oklahoma City Baronsia vastaan. Hän pelasi Checkersissä kauden neljässä viimeisessä kotiottelussa.
Kautta 2015–2016 edeltävän harjoitusleirin päätteeksi Pesce ei onnistunut saamaan paikkaa Hurricanesin NHL-kokoonpanossa, joten hänet lähetettiin takaisin Checkersiin 14. lokakuuta 2015. Hän sai kuitenkin ensimmäisen kutsunsa NHL:ään pian Carolinan kärsittyä pelaajien loukkaantumisista. Peliaikaa Pesce ei saanut, ja hänet lähetettiin takaisin Checkersiin. Myöhemmin hänet kutsuttiin NHL:n puolelle uudelleen, jolloin hän myös debytoi San Jose Sharksille kärsityssä 5–2 -tappiossa 24. lokakuuta 2015.
Kaudella 2017–2018 Pesce tienaa yli 800 000 dollaria. Sen jälkeen hänen tulokassopimuksensa päättyy ja hänen ansionsa tulevat nousemaan. Pesce solmi kesällä 2017 Carolina Hurricanes kanssa kuusivuotisen jatkosopimuksen. Uuden sopimuksen arvo on 24,15 miljoonaa dollaria, eli yli neljä miljoonaa dollaria kaudessa. Hurricanesin toimitusjohtaja Ron Francis on arvioinut, että Pesce on jatkossa isossa roolissa joukkueen puolustuksessa.
Johan Petter Winter

Johan Petter Winter (1788–1872) oli suomalainen virkamies ja keräilijä. Hän oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos 1825, senaattori oikeusosastossa 1831–1841. Hänen arvokkaita genealogisia, elämäkerrallisia ja meteorologisia muistiinpanojaan säilytetään Valtionarkistossa. Hän suoritti tuomarintutkinnon Turun akatemiassa 1805. Valtioneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1839. Hän asui myöhemmin tilanomistajana Kaarinan Ispoisissa.
Saarimäki

Saarimäki on kylä Länsi-Halikossa ja on osa Hajalan taajamaa. Kylä keskittyy Saarimäen ympärille. Mäen ympäristö on viljeltyä. Kuninkaantie ja rantarata kulkevat kylän läpi.
Saarimäki sijaitsee Purilanjoenlaaksossa, joka on Halikon vanhinta asutusseutua. Saarimäen kylä on perustettu viimeistään 1200-luvulla, sillä se kuului ns. suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Ensimmäinen asiakirjamaininta Saarimäestä on vuodelta 1538, ja kylässä oli vain yksi kantatila 1900-luvun alkuun asti.
Kylään perustettiin vuonna 1909 koulu, joka on edelleen toiminnassa. Saarimäki alkoi kasvaa Hajalan kehittyessä 1900-luvun alussa Halikon keskustaksi, ja kylään rakennettiin paljon omakotitaloja. Asutus sijoittui Kuninkaantien varrelle etenkin kylän länsiosaan, joka kasvoi yhteen Hajalan kanssa.

Osuustoiminta

Kylään alkoi 1900-luvulla kehittyä paljon palveluita, ja halikkolaiset hyödynsivät ensimmäisten joukossa vuonna 1901 voimaan tullutta osuustoimintalakia. Kylään perustettiin Hajalan osuuskauppa 1903, Hajalan osuusmeijeri 1905 ja osuuskassa 1926, joka kehittyi Hajalan osuuspankiksi.
Meijeritoiminta jatkui vuoteen 1960 asti, jolloin se liitettiin Salon seudun osuusmeijeriin. Osuuskauppa laajeni ensin Vartsalaan ja Kokkilaan, mutta sekin myöhemmin liitettiin Salon seudun osuuskauppaan. Myös osuuspankki liitettiin Saloon suurempaan osuuskuntaan. Halikon kirkonkylän kehittyessä palvelut alkoivat siirtyä sinne, eikä nykyään Saarimäessä ole enää yksityisiä palveluita.
Otto Varhia

Otto Arvid Varhia (sukunimi aikaisemmin Suomi; 17. syyskuuta 1910 Kuorevesi – 28. marraskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lehtimies, mainostoimittaja, kääntäjä, runoilija ja kirjailija.
Varattomissa oloissa Kuorevedellä mäkitupalaisen poikana kasvanut Varhia hankki nuoruudessaan omatoimisesti itselleen käännöstyössä tarvittavan Ruotsin kielen taidon ja laajan yleissivistyksen.  
Varhia oli mukana vuonna 1936 perustetun kirjailijaryhmä Kiilan ydinjoukossa yhdessä Elvi Sinervon, Katri Valan, Viljo Kajavan, Arvo Turtiaisen ja Jarno Pennasen kanssa.
Sota-aikana Varhia työskenteli monen muun kirjailijan tavoin puolustusvoimien tiedotusosaston propagandatehtävissä.
Sodan jälkeen 1940- ja 1950- lukujen taitteessa Varhia asettui asumaan kansanedustaja Mikko Ampujan  varattomille työläiskirjailijoille testamenttaamaan huvilaan Helsingin Puistolaan.
Otto Varhia teki 28. marraskuuta 1956 itsemurhan heittäytymällä kuorma-auton alle Vanhalla Porvoontielä Malmin Sepänmäessä.
Cigno (F555)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1983.
Gisele Bündchen

Perhe ja lapsuus

Bündchen syntyi Três de Maion kaupungissa Brasiliassa vuonna 1980. Hänen vanhempansa Valdir Reinoldo Bündchen ja Vânia Nonnenmacher Bündchen ovat saksalaista alkuperää; suvun esivanhemmat muuttivat Brasiliaan 1800-luvun lopulla. Bündchenilla on viisi sisarta: Raquel, Graziela, Gabriela, Rafaela ja nuorempi kaksoissisar Patrícia. Vaikka Bündchenin vanhemmat puhuvat sujuvaa saksaa, Giselen äidinkieli on portugali.

Mallinura

Teini-ikäisenä Bündchen muutti New Yorkiin, jossa hän teki catwalk-debyyttinsä New Yorkin muotiviikoilla, ja nousi välittömästi karismansa ansiosta päättävien muotitahojen tietoisuuteen. Nykyään hän on yksi kuumimpia nimiä muotimaailmassa. Bündchen on esiintynyt muun muassa Dolce & Gabbanan, Calvin Kleinin ja Louis Vuittonin kasvona. Hän on myös poseerannut ainakin Voguen, Marie Clairen, Rolling Stonen ja Arenan kansikuvissa.
Vuonna 2018 yhdysvaltalainen Forbes-talouslehti kertoi Bündchenin yhä ansaitsevan noin kymmenen miljoonaa dollaria vuodessa, vaikka virallisesti jäi jo vuonna 2015 pois mallintöistä.

Muu työelämä

Bündchenilla on oma sandaalimallistonsa nimeltä Ipanema Gisele Bündchen yhteistyössä kenkävalmistaja Grendenen kanssa. Hän omistaa lisäksi eteläisessä Brasiliassa sijaitsevan Palladium Executive -hotellin.
Bündchen on näytellyt elokuvissa Taxi (2004) ja Paholainen pukeutuu Pradaan (2006).

Yksityiselämä

Bündchen seurusteli pitkään näyttelijä Leonardo Di Caprion kanssa, mutta pari erosi marraskuussa 2005. Pian eron jälkeen Bündchen alkoi seurustella lainelautailija Kelly Slaterin kanssa, ja suhde kesti heinäkuuhun 2006 asti. Bündchen avioitui 26. helmikuuta 2009 amerikkalaisen jalkapallon pelaajan Tom Bradyn kanssa. 8. joulukuuta 2009 hän synnytti Bostonissa parin esikoislapsen, joka nimettiin Benjamin Rein Bradyksi. Bündchen on myös äitipuoli Bradyn edellisestä suhteesta syntyneelle pojalle.
Gammatähtitiede

Gammatähtitiede on gammasäteilyä mittaava osa tähtitiedettä.
Gammasäteilyä syntyy tähtitieteellisissä kohteissa pääosin kahden eri prosessin kautta. Kosmisen säteilyn osuessa tähtienväliseen aineeseen kaasuun, se aiheuttaa kaasun atomiytimien virittymistä (eli eksitaatiota). Atomieytimen viritystilan purkautuessa ytimeen varautunut energia vapautuu gammasäteilyfotonina. Yleisimpiä tämän prosessin aiheuttamian emissioviivoja ovat raudan 1,238 MeV, magnesiumin 1,369 MeV ja neonin 1,634 MeV viivat. Toinen merkittävä gammasäteilyn lähde on supernovaräjähdyksissä syntyneiden radioaktiivisten isotooppien hajoamisen yhteydessä syntyneet gammasäteet. Näin syntyneiden emissioviivojen voimakkuus vaihtelee voimakkaasti eri kohteiden välillä, koska eri radioaktiivisten isotooppien puoliintumisajat vaihtelevat muutamista kuukausista miljooniin vuosiin.
Gammasäteilyä absorpoituu ilmakehään. Täten mittauksia voidaan tehdä vain korkealla lentävistä palloista, raketeista ja satelliiteista. Ensimmäinen satelliitin mittalaite lensi NASAn Explorer-XI:lla 1961. Se mittasi 100 gammasäde-fotonia, joita näytti tulevan kaikista suunnista.
Tarkempia havaintoja tehtiin 1967 NASAn OSO-3-satelliitilla. Vasta SAS-2 (1972) ja ESROn kehittämä ja ESAn laukaisema COS-B (1975–1982) satelliitit tekivät tärkeitä havaintoja. 1977 NASA päätti tehdä suuren avaruusobservatorion, joka mittaa gammasäteitä. Compton Gamma-Ray Observatory (CGRO) laukaistiin 1991. Sen toiminta päättyi vuonna 2000. ESAn INTErnational Gamma-Ray Astrophysics Laboratory, (INTEGRAL) mittaa gammakohteita paraikaa.
Näkymätön Viänänen

Näkymätön Viänänen on suomalaisen Jorma Pitkäsen piirtämä strippisarjakuva. Sarjan päähenkilö on kuihtuneessa Näläkäjärven maalaiskylässä asuva Viänänen-niminen perheellinen suomalainen pienviljelijä, joka on muuttunut näkymättömäksi; hänestä näkyy vain päässä oleva Hankkijan lippalakki. Sarjan kantavana teemana ovat humoristisesti kuvatut kehitysalueiden asukkaiden vaikeudet ja tyytymättömyys ”Helsingin herroihin”. Sarjan muita hahmoja ovat Viänäsen äkäinen vaimo ja suuri lapsilauma. Sarjan hahmot puhuvat Savon murretta. Näkymätön Viänänen aloitti ilmestymisensä vuonna 1973 Sarjis-lehdessä ja pääsi myöhemmin ruotsalaisen Bulls-syndikaatin levitykseen. Se ilmestyi parhaimmillaan noin 20 lehdessä, kunnes syndikaatti lopetti sen levityksen vuonna 1994. Pitkänen piirtää sarjaa edelleen ja kommentoi siinä Viänäsen suulla ajankohtaisia yhteiskunnallisia aiheita. 1970-luvun stripeissä Viänänen kuvattiin mielipiteiltään vennamolaisena, nykyään perussuomalaisena. Viänänen on kuvattu usein olutpullo (oletettavasti) kädessä.
Sarjasta on julkaistu useita albumeita.
Raivaaja (Lahti)

Raivaaja (vuosina 1905–1907 Itä-Hämeen Raivaaja) oli Heinolassa ja Lahdessa vuosina 1905–1914 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Itä-Hämeen Raivaaja sai alkunsa Heinolassa, jossa se ilmestyi sanomalehti Itä-Hämeen julkaisijoiden kustantamana. Vuonna 1906 perustettiin osuuskunta, joka myöhemmin muutettiin osakeyhtiöksi. Samalla lehti siirtyi Lahteen, ja sen nimeksi tuli Raivaaja. Laitehankintojen rasittama kustannusyhtiö teki vararikon, ja lehti lakkasi ilmestymästä tammikuussa 1914. Sen jälkeen SDP:n Lahden kunnallistoimikunta julkaisi toimittaja Akseli Kanervan johdolla huhtikuuhun saakka kahdesti viikossa ilmestynyttä Kansanvaltaa.
Lehteä julkaistiin aluksi kerran, vuonna 1907 kahdesti, vuosina 1908–1910 kolmesti ja vuodesta 1911 lähtien kuudesti viikossa. Loppuvuosina rinnalla ilmestyi myös kolmipäiväinen painos. Levikki oli suurimmillaan 6 500 kappaletta vuonna 1908.
Lehden päätoimittajia olivat Oskar Orasmaa (1906–1907), Viljo Visa (1907–1908), Juho Raitio (1908–1909), Alpo Mattila (1909–1910), Väinö Hupli (1910–1911), Matti A. Airola (1911–1912) ja Akseli Kanerva (1912–1914).
Roberto Lopes Miranda

Roberto Lopes de Miranda, parhaiten tunnettu nimellä Roberto (s. São Gonçalo, Rio de Janeiro State, 31. heinäkuuta 1944) on entinen brasilialainen jalkapalloilija.
Ammattilaisurallaan (1962–1976) hänen seurojaan olivat Botafogo, Flamengo, Corinthians ja América. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 12 ottelua vuosien 1968 ja 1972 välillä ja teki niissä 6 maalia.
Jairzinhon kanssa Robert muodosti tehokkaan hyökkäyskärjen Botafogon voittaessa kaksi osavaltiomestaruutta 1967 ja 1968. Roberto oli hyvin pidetty Botafogon kannattajien keskuudessa.
1960-luvulla Santos tähtinään Pelé, Coutinho, Zito ja Edu sekä toisaalta Zequinhan, Gérsonin, Jairzinhon, Roberton ja Paulo Cesarin edustama Botafogo olivat Brasilian valtaseurat. Botafogon fanit pitävät oman joukkueensa tuolloista eturiviä yhtenä maailman kaikkien aikojen parhaista hyökkääjistöistä.
Tammelan Voiman talo

Tammelan Voiman talo on Tampereella Tammelan kaupunginosassa Tammelantorin varrella sijaitseva nelikerroksinen liike- ja asuintalo. Syyskuussa 1920 valmistuneen 1920-luvun klassisismia edustaneen talon suunnitteli rakennusmestari Frans Jousi. Talo rakennettiin 3. syyskuuta 1917 perustetun tamperelaisen Osuusliike Voiman keskustoimitaloksi. Talon paikalla aiemmin sijainneet puutalot olivat palaneet Suomen sisällissodan aikana Tampereen taistelussa valkoisten pommittaessa Tammelaa.
Talon alimmassa kerroksessa sijaitsivat osuusliikkeen ruoka- kangas- ja sekatavaramyymälät ja niiden varastot sekä annosruokala. Toisessa kerroksessa oli kahvila ja sen vieressä Tampereen kaupungin sanomalehtilukusali. Lukusalin yhteyteen perustettiin muutamia vuosia myöhemmin Tampereen ensimmäinen sivukirjasto Tammelan lainausasema joka toimi rakennuksessa vuoteen 1929 saakka. Kahvilan entisiin tiloihin sijoittui 1925 lastentarha. Rakennuksen ylimmissä kerroksissa oli asuinhuoneistoja.
Voiman myymälät toimivat talossa vuoteen 1976 saakka ja lastentarha vuoteen 1984 saakka. Osuusliike Voima yhdistettiin vuonna 1983 keskusosuusliike OTK:n ja 38 muun osuusliikkeen kanssa E-osuusliike Ekaksi. Eka myi samana vuonna Tammelan Voiman talon kolme ylintä kerrosta rakennusliike H. Böökille toimistotiloiksi ja omistusasunnoiksi. Tammelan Voiman talossa toimiva ravintola (nykyiseltä nimeltään Wanha Mestari) on Tampereen vanhin samoissa tiloissa edelleen toimiva ravintola. Ravintolan kanta-asiakkaina ovat olleet muun muassa Jorma Ikävalko, Juice Leskinen ja Irwin Goodman. Ravintolassa toimii biljardikerho Tammelan Voiman Biljardikerho.
Hamari (laite)

Hamari on vesivoimalla toimiva konevasara, joka takoo edestakaisella liikkeellä punahehkuista metallia alasinta vasten. Konevasaralla tehtiin useimmiten karkeat taontatyöt. Niitä käytettiin muun muassa Suomen ruukeissa, joissa rautaa valmistettiin suo- ja järvimalmista harkoiksi.
Hamaria käyttivät Ilmajoella Könnin mestarit ja Nopankylässä toiminut seppä Salomon Koskela.
Gilgit

Maantiede

Gilgit sijaitsee Gilgitjoen oikealla rannallanoin 1 500 metrin korkeudelle merenpinnasta. Kaupunki sijaitsee maantieteellisesti tärkeällä paikalla ja on portti Karakorumin ja Himalajan vuoristoille.

Historia

Gilgitin vanha nimi on Sargin ja se sai nykyisen muotonsa Gilgit tuntemattomasta syystä. Paikan tunsivat esimerkiksi kiinalaiset matkaajat Faxian ja Xuanzang, sekä muslimitaustainen oppinut al-Biruni, joka kirjoitti alueen hallitsijan olevan nimeltään Bhatta-Shah. Gilgitin varhainen historia tunnetaan kuitenkin pääosin vain legendoista. Arabit valtasivat Gilgitin sitä hallinneilta kiinalaisilta vuonna 751 ja 1100-luvulla alueen valloitti puolestaan turkkilaistaustainen Trakane-suvun Šamšir, joka kukisti Gilgitin buddhalaisen hallitsija Šri Budatin. Tarinan mukaan Šamširin valtakaudella alueelle kuusi suufilaistapyhimystä, jotka käännyttivät paikalliset islamin uskoon. Myöhemmin hallinnut Tara Khan (1290–1335) pyrki vakiinnuttamaan ismalilismin alueelle, mutta hänen seuraajansa Mirza Khan (1565-1600) kääntyi 12-šiialaisuuteen, joka on edelleen alueen valtausko.
Trakane-dynastian valta päättyi vuonna 1822, jonka jälkeen Gilgitiä hallitsivat Punialin, Nagarin ja Yasinin päälliköt. Nagarin Karim Khan valtasi Gilgitin Yasinin hallitsija Gawhar Amanilta vuonna 1842. Karim Khan sai apua sikheiltä ja hänestä tuli Sikhivaltion vasalli. Brittien liittäessä Kashmirin Gulab Singhin hallitsemaan ruhtinaskuntaan he pitivät Gilgitiä tämän valtion osana. Britit valtasivat sen kuitenkin vasta vuonna 1889, kun Venäjän keisarikuntaa alettiin pitää uhkana Intialle. Gilgit asetettiin suoran brittiläisvallan alle, mutta hieman ennen Intian itsenäistymistä elokuussa 1947 se alistettiin Jammu ja Kashmirin hallitsijalle. Saman vuoden marraskuussa paikalliset pidättivät alueen kuvernöörin ja julistivat Gilgitin liittyvät Pakistaniin, joka on hallinnut aluetta siitä lähtien. Sittemmin kiinalaiset rakennuttivat Gilgitin Rawalpindiin ja Sinkiangiin liittävän tien, mikä on lisännyt kaupungin strategista merkitystä. Kaupunki on kärsinyt myös sunnien ja šiialaisten välisestä väkivallasta.

Väestö

Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan Gilgitissä asui yhteensä 56 701 asukasta. Paikalliset asukkaat ovat šinan kieltä puhuvia šinoja ja alueen väestö on enimmäkseen Pakistanin enemmistöstä poiketen 12-šiialaisia. Kaupungissa asuu myös muutamia tuhansia Kiinasta Gilgitiin muuttaneita uiguureja.