Paskahousu

Säännöt lyhyesti

Paskahousussa jaetaan sääntömuodosta riippuen joko viisi tai kuusi korttia. Pelaaja, jolla on kädessään pienin kortti, aloittaa pelin. Kakkonen on suurin, joten alkaen kolmosesta. Seuraavan pelaajan on aina laitettava vähintään yhtä suuri tai samaa maata. Kortteja on oltava kädessä aina pakan loppumiseen saakka kuusi (tai viisi).  Mikäli pelaajalla ei ole kädessään käypäistä korttia, hän voi yrittää lyödä pinoon pakan päällimmäisen kortin. Mikäli sekään ei käy, on pelaajan nostettava kortit itselleen. Pinon saa nostaa myös vapaaehtoisesti, vaikka olisi sopiva lyöntikortti kädessä tai yrittämättä umpipakasta.
Korttien arvo nousee pienimmästä suurimpaan lukuun ottamatta tiettyjä poikkeuksia. Suurin kortti on kakkonen, jota ei voi kaataa ja jonka päälle voi lyödä vain toisen kakkosen. 10 ja ässä ovat kaatokortteja, jotka lyömällä on mahdollista tyhjentää pöytä korteista. Kympillä pino kaatuu, jos päällimmäinen kortti on 3–9, ja ässällä kaatuvat kuvakortit. Jos lyö kympin tai ässän tyhjään pöytään, seuraava joutuu nostamaan tämän ja menettää lyöntivuoron. Joissain muunnelmissa ässä on arvoltaan 14 eikä kaada mitään korttia (tällöin kymppi kaataa myös kuvakortit ja ässän). 
Kakkonen on pelin arvokkain kortti, niitä voi lyödä minkä tahansa kortin päälle, lukuun ottamatta kymppiä ja yleensä ässää. Kakkosen päälle voi usein lyödä vain toisen kakkosen (”kova kakkonen”) ja niitä voi lyödä vain yhden kerrallaan. Joissakin muunnelmissa kakkosen päälle käy mikä tahansa kortti.
Samannumeroisia kortteja on mahdollista lyödä useita kerralla, kuitenkin useimmissa varianteissa kahdeksaa ja suurempia vain yhden kerrallaan ja toisenkin pitää laittaa saman verran kortteja. Joissakin muunnelmissa on sääntöjä siitä, minkä arvoisen kortin päälle kuvakortin saa pienimmillään laittaa (yleensä seiskan). Joissakin pelin muunnelmissa neljä samaa korttia päällekkäin kaataa pinon.
Pakan loputtua pelaajat pyrkivät pääsemään eroon kädessään olevista korteista. Pelaaja, jolle jää viimeisenä kortit käteen, häviää pelin ja jää paskahousuksi.

Kusihousu

Kusihousussa eli ”valepaskassa” (joskus myös ”kusetus”) säännöt noudattelevat tavallisen paskahousun sääntöjä, mutta kortit lyödään pöytään selkäpuoli ylöspäin. Pelissä lisäaineksena onkin epävarmuus kanssapelaajien rehellisyydestä. Lyödessään kortin pöytään pelaaja kertoo muille, mikä kortti mahdollisesti on kyseessä, ja muut pelaajat voivat hyväksyä tämän tai epäillessään katsoa kortin. Mikäli kortti katsotaan ja se on lyöjän mainitsema, joutuu katsoja nostamaan pinon. Mikäli taas lyöjä jää kiinni valheesta, joutuu hän itse nostamaan kortit. Peliä jatkaa se, jonka vuoro olisi ollut ilman että mitään korttia olisi katsottu.

Paha Risti

Paha Risti on muunnelma Kusihoususta. Aluksi kaikki kortit jaetaan tasan pelaajille ja tämän jälkeen pöytään saa lyödä muita maita paitsi ristiä. Mikäli kortti katsotaan ja se on lyöjän mainitsema, joutuu katsoja nostamaan pinon. Mikäli taas lyöjä jää kiinni valheesta, joutuu hän itse nostamaan kortit.

Muita muunnelmia

Muita paskahousun muunnelmia ovat esimerkiksi muodot, joissa osa korteista jaetaan pelaajalle pöytään, osa selkäpuoli ylöspäin, jotka hän voi käyttää vasta viimeisenä. Jossakin muunnelmassa jaetaan pelaajille kaikki kortit. Tällaisia muunnelmia kutsutaan esimerkiksi nimillä espanjalainen ja ruotsalainen paskahousu. Paskahousua voi myös pelata muun muassa viidellä käsikortilla (ja edellämainitulla pöytäkortilla) Paskahousun kenties suosituin muunnelma on ns. Valepaskis.