google/wiki40b huggingface dataset:
Lapland New Forest

Lapland New Forest oli jouluaiheinen teemapuisto, joka toimi vähän aikaa joulukuussa 2008. Puisto sijaitsi Britanniassa lähellä Hampshiren Ringwoodia. Puisto herätti mediahuomiota Englannissa, koska puisto käsitti vain Jeesuksen syntymää kuvaavan mainostaulun, puihin ripustettuja valoja, huonosti hoidettuja, mutaisia eläimiä, toimimattoman luistelukentän, puutarhavajoja (joita mainostettiin verkkosivulla hirsimökeiksi) ja erittäin huonosti koristellun Joulupukin luolan.
Puistoa oli mainostettu 'talven ihmemaana', jossa olisi runsaasti jännittävää ohjelmaa perheille, mukaan lukien joulutori. Puistoon myytiin yli 50 000 ennakkolippua, joiden hinnat olivat 25 punnasta ylöspäin. Rahaa kerättiin yhteensä kaikkiaan 1,2 miljoonan puntaa.
Puisto suljettiin viikon aukiolon jälkeen ja sen verkkosivut poistettiin. Tähän mennessä vihaiset asiakkaat olivat käyneet puiston työntekijöihin käsiksi– mukaan lukien Joulupukki ja tontut. Tapahtumaa odottaneiden lasten odotus vaihtui kyyneliin, varsinkin kun Pukin nähtiin tupakoivan.
Puistoa pyörittäneet veljekset Victor Mears ja Henry Mears todettiin helmikuussa 2011 syyllisiksi harhaanjohtavaan mainontaan ja he saivat 13 kuukauden vankeustuomion. Lokakuussa 2011 vetoomustuomioistuin kumosi veljesten aikaisemman oikeudenkäynnin. Syynä oli oikeudenkäynnin aikana yhden juryn jäsenen saama tekstiviesti morsiameltaan, jossa luki 'syyllinen'. Myös muut juryn jäsenet näkivät tekstiviestin. Uutta alemman oikeuden oikeuskäsittelyä ei kuitenkaan järjestetty, koska veljekset olivat jo istuneet vankilassa.
Eric Miller

Eric Roger Patrick Miller (s. 23. syyskuuta 1975, Dublin, Irlanti) on irlantilainen rugbynpelaaja. Miller kävi Wesleyn Collegen ja Loughborough'n yliopiston. Hän on pelannut Leinsterin ja Irlannin rugbyjoukkueissa pelipaikalla 8 sekä laitapelaajana. Hän on pelannut 48 maaottelua Irlannin paidassa ja edusti Irlantia 1999 ja 2003 maailmanmestaruuskisoissa. Miller lopetti rugbyn pelaamisen vuonna 2006.
Lahden kansainvälinen julistetriennaali

Julistemuseo

Vuonna 1975, samana vuonna kun biennaalitoiminta aloitettiin, Lahden taidemuseon yhteyteen perustettiin Julistemuseo, jonka tavoitteena on kerätä, taltioida, tutkia ja pitää esillä suomalaista ja ulkomaista graafista muotoilua ja julkaista sitä käsitteleviä tutkimuksia. Kokoelmaa kartutetaan  pääosin lahjoituksin. Museon kokoelmissa oli vuonna 2016 noin 75 000 painotuotetta. Kokoelmiin kerättiin aiemmin myös etikettejä ja exlibriksiä, mutta niiden kokoelmaa ei enää kartuteta.
Masahiko Kimura

Masahiko Kimura (10. syyskuuta 1917 – 18. huhtikuuta 1993) oli japanilainen judoka, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä judokoista.
Kimurasta tuli vuonna 1935 nuorin 5. danin mustan vyön saanut judoka 18-vuotiaana. Hän kärsi urallaan ainoastaan neljä tappiota, jotka kaikki tulivat 1935. Hän voitti Japanin avoimen sarjan mestaruuden 1937 ja säilyi voittamattomana koko 13 vuoden uransa ajan. Kimura ryhtyi tämän jälkeen ammattilaispainijaksi ja -judokaksi. Hän voitti muun muassa kuuluisassa kutsuottelussa 1951 brasilialaisen jujutsun kehittäjän Hélio Gracien.
Kimuran vyöarvoksi jäi 7. dan hänen riitauduttua Kōdōkanin kanssa muun muassa ammattilaispainijaksi ryhtymisen johdosta. Kimura kuoli keuhkosyöpään 75-vuotiaana.
Antinous (tähdistö)

Antinous on nykyään käytöstä poistunut tähdistö, joka sijaitsi Kotkan eteläpuolella. Tähdistön loi Rooman keisari Hadrianus mahdollisesti itsemurhan tehneen rakastajansa Antinouksen muistoksi vuonna 132. Myöhemmissä lähteissä tähdistö liitettiin myös kreikkalaisessa tarustossa esiintyneeseen Ganymedekseen, jonka kotka katkoi Olympokselle palvelemaan jumalia. Almagestissä Ptolemaios mainitsee Antinouksen kuudesta tähdestä muodostuvana asterismina, muttei antanut sille tähdistön asemaa.
Hat cheo

Hát chèo on eräs vietnamilaisen kansanmusiikin tyylilaji. Se on eräänlaista satiirista teatterimusiikkia, jota ovat perinteisesti esittäneet talonpojat. Hat cheota normaalisti esittävät ulkoilmassa puoliamatöörimäiset kiertelevät teatteriryhmät esimerkiksi kylän torilla tai julkisen rakennuksen pihassa, tosin nykyään myös ammattilaisnäyttelijät ovat tehneet sisätiloissa hat cheo -teatteria. 
Hat cheo syntyi 1100-luvulla ja nykymuodossaan sitä on esitetty 1500-luvulta. Commedia dell'arten tavoin hat cheossa on havaittavissa satiirisessa muodossa esitettyä kritiikkiä vallitsevaa yhteiskuntajärjestelmää kohtaan.
Elementaali

Elementaali (en. elemental, suomennettu myös alkuvoima tai alkeisvoima) on nimitys, jolla tarkoitetaan elementtien henkiä eli luontokappaleita, jotka ovat kehittyneet neljässä alkuaineessa: maassa, ilmassa, tulessa ja vedessä. Kabbalistit nimittävät niitä myös gnoomeiksi (maan henget), sylfeiksi (ilman henget), salamantereiksi (tulen henget) ja undiineiksi (veden henget). Nimitys on omaksuttu myös muun muassa teosofiaan.
Elementaalit ovat persoonattomia luonnon voimia, ennemmin kuin varsinaisia henkiolentoja, ja niillä on tärkeä rooli okkulttisessa toiminnassa, muun muassa magiassa.
Nykyisin elementaalit on omaksuttu myös fantasiaroolipeleihin.
Uuden Englannin hurrikaani 1938

Uuden Englannin hurrikaani 1938 oli ensimmäinen Uuteen Englantiin iskenyt hurrikaani sitten vuoden 1869. Hirmumyrsky kehittyi lähellä Afrikan rannikkoa ja nousi voimakkuusluokkaan 5 Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla ennen iskeytymistään Long Islandille luokan 3 hurrikaanina 21. syyskuuta. Sen arvioidaan vaatineen 682–800 kuolonuhria, tuhonneen yli 57 000 asuinrakennusta ja aiheuttaneen vuoden 2004 rahassa 5,97 miljardin dollarin vahingot.
Kauas pilvet karkaavat

Juoni

Lauri ja Ilona Koponen ovat helsinkiläinen työläispariskunta. Lauri on raitiovaununkuljettaja, Ilona työskentelee perinteikkään ravintola Dubrovnikin hovimestarina. Pariskunnan talous on niukkaa mutta he suhtautuvat toiveikkaasti tulevaisuuteen: Lauri on juuri ostanut osamaksulla television. 
Kun raitiovaunuyhtiössä saneerataan, Lauri jää työttömäksi. Hän kieltäytyy ylpeyttään anomasta työttömyyskorvausta ja uskoo että ammattimies saa aina töitä. Hän onkin saada paikan turistibussin kuljettajana, mutta lääkärintarkastuksessa hänen kuulonsa todetaan liian huonoksi ja hän menettää ajokorttinsa. Pian myös Ilona menettää työpaikkansa, kun pankki ajaa ravintola Dubrovnikin konkurssiin ja ottaa sen haltuunsa. Etsiessään uusia töitä hän saa kuulla olevansa liian vanha ravintola-alalle. Hämäräperäinen työnvälitystoimisto järjestää Ilonalle paikan rähjäisen ruokabaarin ainoana työntekijänä. Baarin omistaja on kuitenkin hämärämies, joka lähtee pakoon verotarkastajien ratsiaa maksamatta palkkaa Ilonalle. Kun Lauri etsii miehen käsiinsä ja vaatii vaimonsa palkkarahoja, hänet hakataan. 
Dubrovnikin entinen ovimies Melartin yllyttää Ilonaa perustamaan oman ravintolan. Pankki kieltäytyy antamasta heille lainaa, mutta Dubrovnikin entinen omistajatar rouva Sjöholm tulee rahoineen avuksi. Ilona ja Lauri vuokraavat ravintolahuoneiston, palkkaavat Dubrovnikin entisen henkilökunnan ja avaavat Ravintola Työn. Nihkeän alun jälkeen ravintolasta tulee menestys ja Ilona ja Lauri voivat jälleen katsoa luottavaisina tulevaisuuteen.
Elokuvan lopussa Ilona menee ulos tupakoimaan. Hetken kuluttua Lauri tulee koira kainalossa Ilonan viereen ja halaa häntä. He nostavat katseensa taivaalle ja Rauli Somerjoen laulama kappale Pilvet karkaa, niin minäkin alkaa soida.
Elizabeth Arden

Elizabeth Arden (31. joulukuuta 1878 Woodbridge, Ontario, Kanada – 18. lokakuuta 1966 New York, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen liikenainen joka rakensi kosmetiikkaimperiumin Yhdysvalloissa. Hänen oikea nimensä oli Florence Nightingale Graham, mutta noin 1908–1909 hän otti ammattinimekseen Elizabeth Ardenin.
Alkuperäisen nimensä innoittamana hän opiskeli ensin sairaanhoitajaksi. Opiskeluaikana hän huomasi, että hieronnalla ja hyvällä fyysisellä kunnolla saattoi vaikuttaa ihon ulkonäköön. Vuonna 1908 hän muutti Torontosta  New Yorkiin, missä hän ryhtyi Fifth Avenuella sijainneen pienen kauneussalongin omistajan yhtiökumppaniksi. Hänellä sanottiin olevan erehtymätön maku ja häntä pidettiin muodin asiantuntijana. Vähitellen hän avasi kuuluisia punaovisia salonkeja eri puolille Yhdysvaltoja, Eurooppaa ja Kaukoitää. Hän toimi yhtiönsä johdossa kuolemaansa asti.  
Hän loi käsitteen "brändi" yhdessä toisen kosmetiikka-alan uranuurtajan, Helena Rubinsteinin kanssa. Arden oli ja on edelleenkin tunnettu myös punaovisista kauneussalongeistaan.
Elizabeth Ardenin tuotteita myydään ympäri maailmaa edelleen runsaasti. Yhtiön mannekiinina on toiminut muun muassa näyttelijä Catherine Zeta-Jones.
Elizabeth Ardenin kosmetiikkatuotesarja sisältää ihonhoitotuotteita, meikkejä sekä tuoksuja.
Kiowa Gordon

Nuoruus ja yksityiselämä

Gordon kasvoi Arizonassa, Utahissa ja Kaliforniassa. Hän on toiseksi nuorin seitsemästä lapsesta. Hänen äitinsä Camille Nighthorse Gordon on myös näyttelijä. Gordon kävi Cactus Shadows high schoolia Cave Creekissä, Arizonassa. Sukujuuriltaan Gordon on alkuperäisamerikkalainen ja kuuluu hualapai-heimoon. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.

Ura

Vuonna 2009 Gordon näytteli ihmissusi/hahmonvaihtaja Embry Callia elokuvassa Twilight – Uusikuu, joka perustuu Stephenie Meyerin Houkutus-fantasiakirjasarjan toiseen osaan Uusikuu. Gordon ja Meyer kuuluvat molemmat Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon ja käyvät samassa kirkossa Arizonassa. Gordon koe-esiintyi rooliin avoimessa koe-esiintymistilaisuudessa ja muutamaa viikkoa myöhemmin sai kuulla saaneensa roolin. Hän on mukana Twilight – Uudenkuun vuoden 2010 jatko-osassa Twilight – Epäilys.
Gordon näyttelee myös vuoden 2011 elokuvissa Into the Darkness ja Murder for Dummys.
Anders Frostenson

Anders Frostenson (23. huhtikuuta 1906 Loshult, Skåne – 4. helmikuuta 2006 Örebro) oli ruotsalainen pappi, virsirunoilija ja kirjailija. Hän oli Lovön seurakunnan kirkkoherra Tukholman hiippakunnassa. Hän on myös kääntänyt runoja ruotsiksi.

Elämä

Frostenson opiskeli kieliä, kirjallisuutta ja teologiaa Lundin yliopistossa. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1928 ja teologian kandidaatin tutkinnon 1932. Hänet vihittiin papiksi 1932 ja hän sai nimityksen Tukholman Gustav Vasan seurakuntaan, josta hän siirtyi muutaman vuoden kuluttua Lovön seurakuntaan. Siellä hän toimi vuoteen 1971, jolloin hän jäi eläkkeelle. Vuonna 1995 kuningas Kustaa V nimitti hänet Drottningholmin linnan linnansaarnaajaksi. Vuonna 1981 hänestä tuli Lundin yliopiston kunniatohtori.

Virsikirjatyö

Frostenson oli mukana Ruotsin kirkon virsikirjan uudistamisessa kahteen otteeseen, ennen vuoden 1937 ja vuoden 1986 virsikirjojen valmistumista. 1950-luvun puolivälissä Ruotsissa heräsi ajatus siitä, että tarvittaisiin uusia lasten virsiä. Svenska Missionsförbundet (Ruotsin lähetysliitto) pyysi Anders Frostensonia kirjoittamaan uusia lastenlauluja. Lähetysliiton aloite innoitti myös Ruotsin kirkkoa julkaisemaan uusia lasten virsiä. Niin Anders Frostenson ja Britt G. Hallqvist saivat tehtäväkseen kirjoittaa uusia lapsille tarkoitettuja lauluja ja niitä ilmestyi ”Kyrkvisor för barn” -nimisessä kirjassa vuonna 1960. 
Frostenson on yksi Ruotsin johtavia virsirunoilijoita ja hänen panoksensa vuoden 1986 virsikirjan valmistumiseen oli merkittävä. Hän kirjoitti virsiä yli 50 vuoden ajan. Vuoden 1937 Ruotsin kirkon virsikirjassa Den svenska psalmboken oli yhdeksän hänen virttään, ja vuoden 1986 kirjassa on yhteensä 56 Frostensonin kirjoittamaa ja 108 muokkaamaa virttä.
Frostensonin virsiä on käännetty eri kielille. Hän kirjoitti mielellään lyhyitä virsiä ja niihin lyhyitä säkeistöjä. Monet hänen virsiensä säkeistöt ovat nelirivisiä. Sellaisen kokonaisuuden voi vaivattomasti tajuta. Hän on myös muokannut ja kääntänyt useita vanhoja virsiä.
Suomen ev.-lut. kirkon virsikirjassa on kuusi Frostensonin kirjoittamaa virttä ja suomenruotsalaisessa virsikirjassa 23. Kenties tunnetuin hänen kirjoittamansa laulu on ”Guds kärlek är som gräset”, virsi 289 Ruotsin virsikirjassa, suomenkielisenä Ruotsin kirkon virsikirjassa ”Rakkaus Herran on kuin kevätruoho”. Forstensonin tekstistä on myös useita muita suomennoksia, kuten "Jumalan rakkaus on kuin meren aava" (suom. Martti Sirviö).

Muu tuotanto

Frostenson julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa ”Löftets båge” vuonna 1931. Hän on kääntänyt lyriikkaa ruotsiksi, muiden muassa Rainer Maria Rilken ja Paul Claudelin tuotantoa. Lisäksi hän on tuottanut useita lyhytfilmejä, muun muassa ruotsalaisista runoilijoista Sven Lidman, Nils Ferlin ja Jan Fridegård.
Erkki Mustakari

Erkki ”Eki” Juhani Mustakari (s. 13. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen Formula 1 -toimittaja ja entinen asiantuntija ja kommentaattori MTV3-kanavan F1-lähetyksissä. Hän on ollut mukana 412 kertaa paikan päällä F1-viikonloppuina, joista ensimmäinen tapahtui Italian Monzassa kaudella 1982. Mustakarin viimeinen paikan päällä oleva viikonloppu tapahtui samalla radalla kaudella 2013.
Mustakari on myös entinen seiväshyppääjä. Seiväshypyssä hän voitti kaksi Suomen mestaruutta.

Urheilu-ura

Mustakari harjoitteli talven 1962–1963 Valto Oleniuksen opastuksessa ja paransi ennätystään yli metrin talven aikana. 5. toukokuuta 1963 hän hyppäsi Porissa 17-vuotiaiden maailmanennätyksen 460. Samassa kilpailussa Pentti Nikula hyppäsi Euroopan ennätyksen 500. Tammikuussa 1967 Mustakari hyppäsi Pajulahdessa 512 ja rikkoi Nikulan sisäratojen Euroopan ennätyksen. 
1960-luvun loppupuolella Mustakari siirtyi opiskelemaan Yhdysvaltoihin, Fresnon valtionyliopistoon, jossa hänestä tuli liikunnanopettaja. Fresnossa hän harjoitteli seiväshypyn maailmanennätysmiehen Cornelius Warmerdamin valmennuksessa. Ulkoratojen Suomen ennätystä Mustakari paransi Fresnossa kahdesti. 30. maaliskuuta 1968 hän hyppäsi 519, parantaen Risto Ivanoffin hallussa ollutta ennätystä neljällä sentillä. Altti Alarotu rikkoi Mustakarin ennätyksen jo samana päivänä Provossa, Utahissa, hypättyään 521. Toisen Suomen ennätyksensä Mustakari teki 12. huhtikuuta 1969 hypättyään ennätyksekseen jääneen tuloksen 528.
Mustakari osallistui Méxicossa olympialaisiin 1968, mutta loukkaantuneena jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Ateenan EM-kisoissa 1969 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen Suomen mestaruuden Mustakari voitti vuosina 1968 ja 1969.
Mustakari lopetti urheilu-uransa jo 25-vuotiaana.

Formula 1 -toimittaja

Ennen F1-kommentaattoriuraansa Mustakari työskenteli pienessä mainostoimistossa, josta hän otti virkavapaata vuonna 1989 päästäkseen katsomaan syyskuussa kilpailtua Portugalin Grand Prix'tä (samaa kilpailua jossa Jyrki Järvilehto teki F1-debyyttinsä). Mustakari on edelleen virkavapaalla tuosta kyseisestä mainostoimistosta, joskin koko toimistoa ei ole enää olemassakaan.
Mustakari oli tuosta Portugalin GP:stä lähtien joka kerta mukana F1-kisan varikolla kisaviikonloppuna yli 22 vuoden ajan. Putki katkesi 381 kilpailun jälkeen, kun hän ei matkustanut Bahrainiin 2012. Mustakarin viimeinen kisaviikonloppu paikan päällä tapahtui Italiassa 2013. Hän kävi yhteensä 415 GP:ssä. Tästä eteenpäin hän toimii vain MTV3.fi:n ja Radio Novan F1-raportoijana.

Yksityiselämä

Mustakari on ollut kahdesti naimisissa ja hänellä on yhteensä neljä lasta: Anu ja Evi ensimmäisestä sekä Linda ja Mika toisesta avioliitosta. Lisäksi hänen nykyisellä vaimollaan Tainalla on Teo-poika edellisestä avioliitostaan. Evi Mustakari on koripallon maajoukkuepelaaja. Mustakari asuu nykyään Mallorcalla.
Mustakarin eno oli korkeushyppääjä ja kiekonheittäjä Kalevi Kotkas.
Rillirata

Rillirata on kapearaiteisen rautatien kevyin muoto. Yleensä rilliradalla tarkoitetaan sahoille ja muille pienehköille teollisuuslaitoksille rakennettuja kapealla raideleveydellä rakennettuja ratoja, joita ei ole tarkoitettukaan varsinaiseen liikennöintiin, vaan ainoastaan painavien kuormien siirtelyn helpottamiseen. Rilliradat rakennettiin yleensä kiskosta, jonka massa on 7–10 kg metriä kohden. Radoilla käytettiin pääasiassa kaksiakselisia avovaunuja, joissa ei yleensä ollut kytkinlaitteita, vaan ainoastaan silmukat mahdollista hevos-, traktori- tai vinssivetoa varten. Joillakin radoilla oli omatekoisia lähinnä jatkojohdon välityksellä voimansa saaneita jonkinlaisia sähkövetureita, mutta ne olivat harvinaisia. Suurinta osaa rilliratavaunuista liikuteltiin miesvoimin työntämällä, eikä vaunuissa yleensä ole jarruja. Haarukkatrukit tai vastaavilla laitteilla varustetut traktorit syrjäyttivät rilliradat suurelta osin 1970-luvun alussa.
Alaislampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hannanjoen valuma-alueeseen (14.197) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,2 metriä mpy.
Mediapaniikki

Mediapaniikki tarkoittaa median aiheuttamaa (moraalista) paniikkia. Media voi tässä tarkoittaa melkein mitä tahansa viestinnän kenttää, vaikkapa internetiä, pelejä, sosiaalista mediaa, elokuvia, aikakauslehtiä.  Mediapaniikissa pelätään siis jonkin median välineen, kuten pelien mahdollisia seurauksia. Tyypillisiä mediapaniikin aiheuttamia huolen aiheita ovat seksuaalinen ahdistelu ja väkivaltainen käyttäytyminen. Toisin kuin moraalisessa paniikissa, mediapaniikilla ei yleensä ole vaikutusta politiikkaan. Mediapaniikin luonteeseen kuuluu, kuten moraaliseen paniikkiin, että mediapaniikki syntyy nopeasti ja laantuu nopeasti. Voidaan puhua "uutuuden pelosta". Esimerkiksi pelätään jotain täysin uudenlaista peliä. Mediapaniikissa lehdistö usein lietsoo tätä pelkoa vielä lisää. Esimerkiksi otsikoissa liioitellaan ja stereotypisoidaan (määritetään "yhteinen vihollinen") jopa siinä määrin, että kirjoitus ei ole enää totuuteen perustuvaa.   
Mediapaniikkia esiintyy usein asiantuntijoiden moraalisesti painottuneissa diskursseissa. Keskustellaan onko jokin median väline vaarallinen tai sen käyttö "väärin" tai "oikein".  Usein syytetään media- ja populaarikulttuurin välinettä kuten pelejä, kun tapahtuu jotakin kauhua herättävää, vaikka pelit eivät olisikaan olleet kauhua aiheuttaneen teon syy. Tavallisimpia mediapaniikin kohteita eli "yhteisiä vihollisia" ovatkin esimerkiksi pelit, älypuhelimet ja muut media- ja populaarikulttuuriin kuuluvat välineet.

Historiaa

Mediapaniikki ei ole kuitenkaan uusi ilmiö, vaikka mediapaniikin käsite on uusi. Antiikin Kreikassa huolestuttiin kirjojen yleistyessä, että kirjoittaminen aiheuttaa huonoa muistia kun kaiken muistettavan voi kirjoittaa ylös.
Suomessa mediapaniikkia esiintyi 1950-1970-luvuilla sarjakuvien, elokuvien ja television viihteellisen tarjonnan aiheuttamina. Puhuttiin, että ne ovat "vietteleviä" ja "passivoivia".
Mediapaniikki aiheuttaa usein myös pyrkimyksiä moraaliseen säätelyyn. Median välinettä vastustetaan mediapaniikissa ja on siis luontevaa ohjata vaihtoehtoisen kulttuurin pariin, kuten korostettiin Suomessa 1980-luvulla mediakulttuurin mediapaniikkien yhteydessä.

2000-luvulla

Mediapaniikin käsite on noussut esiin tiedotusvälineiden määrän ja käytön räjähtävän kasvun vuoksi.
2000-luvulla mediapaniikit ovat tosin yhä enenevissä määrin totuuteen perustuvia ja huoliin on tieteellistä perustelua takana. Tällaisia ovat esimerkiksi internet-riippuvuus, internet-kiusaaminen ja koulussa kännykkähäirintä. Tässä mielessä ei siis ole perusteltua liittää oikeisiin ongelmiin mediapaniikin käsitettä, jonka historiaan kuuluu liioittelu, kärjistäminen ja katteettomien pelkojen lietsonta. Parempi käsite sekä mediapaniikin että moraalipaniikin tilalle voisi olla moraalinen huoli, joka hyväksyy eri näkökulmia eikä syytä mitään tai ketään.
Waasa Red Ducks

Historia

Waasa Red Ducks perustettiin keväällä 2009, kun mustasaarelaisen KoMu HT:n toimintaa haluttiin ammattimaistaa. Samalla uusi seura yhtiöitettiin osakeyhtiöksi ja kotipaikaksi tuli Vaasa. Red Ducks jatkoi KoMu HT:n sarjapaikalla Suomi-sarjassa. 
Vuonna 2010 Red Ducks perusti Team -joukkueen. Teamin kotipaikaksi tuli Mustasaari. Team nousi ensimmäisen kauden 2010-2011 aikana III-divisioonasta II-divisionaan. Kauden 2012-2013 päätteeksi Team tippui takaisin III-divisioonaan. Edustus jatkaa Suomi-sarjassa.

Organisaatio

Waasa Red Ducksin toiminnasta vastaa Waasa Red Ducks Ice Hockey Oy, joka on perustettu keväällä 2009 kun KoMu HT yhtiöitettiin ja samalla nimeä vaihdettiin.
С

Ääntäminen

С ääntyy tavallisesti joko soinnittomana alveolaarisena frikatiivina /s/, soinnittomana liudentuneena alveolaarisena frikatiivina /sʲ/ tai soinnittomana alveopalataalisena frikatiivina /ɕ/. Sen äännearvo on bulgariassa /s/ tai /sʲ/, makedoniassa /s/, marissa /s/, serbiassa /s/, ukrainassa /s/ tai /sʲ/, valkovenäjässä /s/ tai /ɕ/ ja venäjässä /s/ tai /sʲ/.
Forgotten Tomb

Historia

Forgotten Tombin historia alkoi Ferdinando "Herr Morbid" Marchision sooloprojektina, kun muusikon aiempi yhtye Sacrater hajosi. Yhtyeen ensimmäiset levyt aina Love's Burial Groundiin asti ovat kaikki Marchision käsialaa ja yksin soittamia. Myös myöhemmillä levyillä sanoitukset ovat pääasiassa Marchision kirjoittamia.
Dead Fish – päivä palkkatappajana

Juoni

Rauhallinen lukkoseppä Abe Klein (Andrew Lee Potts) joutuu toden teolla ponnistella selviytyäkseen elämänsä pahimmasta päivästä. Hänen espanjalaistyttöystävänsä Mimi (Elena Anaya) kertoo olevansa raskaana ja muuttaa Madridiin. Danny Devigne (Robert Carlyle) antaa Abelle 24 tuntia aikaa maksaa velkansa. Aben ja Lynchin (Gary Oldman), neuroottisen palkkamurhaajan, matkapuhelimet vaihtuvat vahingossa. Ainakin kaksi palkkatappajaa yrittää saada Aben hengiltä, ja hänet itse komennetaan tappamaan ”Dead Fish”.
Korkka

Korkka (ven. Горки, Gorki) on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä.
Korkka sijaitsee Tusina–Hattula -maantiestä ja Nurmesta pohjoiseen. Korkan perustivat siirtolaiset Suomesta 1800-luvun puolivälissä, Aleksandrovkan eli Markkovan hovilta vuokratuille maille. Järvisaarella näitä siirtolaisia kutsuttiin karjalaisiksi. Kirkonkirjoissa kylä esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1878. Myöhemmin kylään muutti inkeriläisiä lähikylistä. Asukkaat lunastivat kylän omakseen 1900-luvun alussa. 1920-luvun alussa Korkassa oli 19 taloutta. Vuonna 1926 kylässä oli 167 asukasta, niistä 164 inkeriläisiä. Vuonna 1939 Korkassa oli jo 37 taloa, koska sinne oli siirretty viranomaisten käskystä taloja etenkin Ihalaisin kylästä.
Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Kärkkänen (kotoisin Juuasta), Miettinen (Nilsiä), Pyysiäinen (Uukuniemi), Ripatti (Mäntyharju), Sinkkonen (Jaakkima), Valtonen (Hiitola), Väänänen (Kiihtelysvaara).
Toisen maailmansodan aikana kylä oli miehitetty saksalaisjoukoilla. Inkeriläisiä oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen.  Sodan jälkeen osa niistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikylälle, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.