google/wiki40b huggingface dataset:
Keskusmuisti

Muistin toiminta

Uudet ohjelmat — varsinkin multimediasovellukset — vaativat aina vain enemmän keskusmuistia. Koneen nopeuteen vaikuttaa olennaisesti keskusmuistin määrä ja nopeus. Niinpä uusia, entistä suurempia ja ennen kaikkea nopeampia muistiyksiköitä kehitetään jatkuvasti. 
Tietoa keskusmuistin ja suorittimen välillä siirretään erilaisten väylien avulla. Väylän siirtämän tiedon määrä riippuu väylän leveydestä ja nopeudesta. Leveys ilmoitetaan yleensä bitteinä tai tavuina. Väylän leveydellä tarkoitetaan sitä tiedon määrää, joka voidaan väylää myöten kerralla siirtää. Muistin toimintaa ohjataan niin sanotuilla kellopulsseilla. Pulssi määrää milloin muisti voi lähettää tietoa ja milloin sen täytyy ottaa sitä vastaan. Kellopulssien välistä aikaa mitataan megahertseinä (MHz) (kellotaajuus), eli kuinka monta miljoonaa kellopulssia tapahtuu sekunnissa. Mitä suurempi (väylän) kellotaajuus on, sitä nopeampaa muisti on ja sitä enemmän operaatioita muisti suorittaa.
Muistin nopeutta saatetaan kuvata myös sen viiveen avulla. Viive ilmoitetaan nanosekunteina (ns), joka mittaa ajan ensimmäisen operaation suorittamiseen. Viiveiden ilmoittaminen on kuitenkin muistityypeistä riippuva, eikä sitä aina mitata samalla tavoin. Myös se, montako kellopulssia tiedon hakeminen kestää, riippuu muistin tyypistä.
Muistipiirien nopeutumiseen käytetään arkkitehtonisia keksintöjä, muistisolu itsessään säilyy "samana". Asiaa vaikeuttaa se, että tehdyt muutokset tulee ottaa huomioon myös piirien lukutekniikassa eli emolevyn piirisarjan täytyy tukea näitä muutoksia.
Muistin kokoa ilmoitettiin tietokoneiden alkuaikoina kilotavuissa (Kt, KB; 2¹⁰ = 1 024 tavua), nykyään yleensä megatavuissa (Mt, MB, MiB; 2²⁰ ≈ 1,05 miljoonaa tavua) tai gigatavuissa (Gt, GB, GiB; 2³⁰ ≈ 1,07 miljardia tavua). Yksiköt eroavat tietoliikenteessä ja massamuistikapasiteetin yhteydessä yleensä käytetyistä, joissa on SI-etuliitteet, kymmenpotensseilla: 10³, 10⁶ ja 10⁹ (sekä tietoliikenteen osalta bittejä tavujen sijaan), minkä vuoksi keskusmuistin tapauksessa suositellaan käyttämään nimityksiä kibitavu (KiB), mebitavu (MiB) ja gibitavu (GiB).

Osoiteavaruus

Muistin käyttöön liittyy myös osoiteavaruuden käsite. Prosessori ja emolevyn rakenne ratkaisevat kuinka suurta fyysistä muistia prosessori pystyy osoittamaan: 32-bittisellä osoiteväylällä voi osoittaa 4 Gt (2³²), 40-bittisellä 1 Tt ja 48-bittisellä (AMD64) 256 Tt muistia. Yhden prosessin näkemä muistiavaruus on riippuvainen käyttöjärjestelmästä ja prosessorista muistisivujen ja näennäismuistin avulla: Linux-ytimeen on lisätty viisitasoinen muistisivutus, jolla maksimimuistimäärä kasvaa petatavuihin.
Ilkka Lähteenmäki

Ilkka Lähteenmäki (taiteilijanimi Ilkka Hemming), (s. 28. tammikuuta 1942 Helsinki) on toimitusjohtaja ja viihdetaiteilija. Hän työskentelee mainostoimistoalalla.
Viihdetaiteilijana Ilkka Lähteenmäki tunnetaan laulajana ja vuosien varrelta monista TV-näytelmistä ja erityisesti Kivikasvot-lauluyhtyeen jäsenenä nimellä Ilkka Hemming. Hän näytteli Viktorin roolin elokuvassa Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava.
Lähteenmäki on kokoomuksen kunnallispoliitiikkona Lohjalla. Hänellä on myös paljon erilaisia luottamustehtäviä.
Carl Reinecke

Carl Heinrich Carsten Reinecke (23. kesäkuuta 1824 Altona, Tanska – 10. maaliskuuta 1910 Leipzig, Saksan keisarikunta) oli saksalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Carl Reinecke syntyi Tanskan Altonassa (nyk. osa Hampuria). Hän aloitti säveltämisen 7-vuotiaana ja esiintyi pianistina julkisesti ensimmäistä kertaa 12-vuotiaana. Vuonna 1843 Reinecke aloitti konserttikiertueen, joka johti hänen nimitykseensä keisari Kristian VIII:n hovipianistiksi. Siellä hän viipyi vuoteen 1848 saakka. Vuonna 1860 hän pääsi Leipzigin Gewandhaus-orkesterin kapellimestariksi ja pianonsoiton ja sävellyksen professoriksi konservatorioon. 
Carl Reinecke kuoli Leipzigissä maaliskuussa 1910. Hän sävelsi lähes kolmesataa julkaistua teosta, joita ovat muiden muassa huilusonaatti Undine, oopperat (muun muassa König Manfred) ja useat kamarimusiikin teokset. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat Edvard Grieg, Christian Sinding, Leoš Janáček, Isaac Albéniz, Johan Svendsen, Felix Weingartner ja Max Bruch.
Wiipurin Sudet

Historia

Wiipurin Sudet perustettiin keväällä 2013 laajentamaan jääpallon harrastusmahdollisuuksia Lappeenrannassa, jossa ennestään toimii lajin erikoisseura Veiterä. Susien perustajia olivat Veiterä-taustaiset Jukka Rautio, Ilkka Ellonen, Timo Sairanen ja Pirkko Sairanen. Seura kantaa vuonna 1912 Viipurissa perustetun ja vuonna 1962 Kouvolaan asettuneen Susien nimeä. Alkuperäinen Sudet on 14-kertainen jääpallon miesten Suomen-mestari, mutta lajin harrastaminen seurassa hiipui 1950-luvulla SM-sarjasta putoamisen myötä. Luvan nimen käytölle antoi edelleen Kouvolassa toimiva Sudet ry.
Sudet voitti naisten SM-kullan heti ensimmäisellä kaudellaan keväällä 2014 ja uusi mestaruuden kolmella seuraavalla kaudella. Lokakuussa 2015 seura osallistui maailmancupiin, jossa se sijoittui kuudenneksi. Susien Tytti Segerman (2014), Anna Tiippana (2015) ja Petra Verhelä (2016) on valittu vuoden naisjääpalloilijaksi. Useat Susien pelaajat ovat pelanneet myös kaksoisedustuksella Ruotsissa muun muassa Allsvenskanin haaparantalaisessa HT Bandyssä.
Sudet järjesti vuoden 2014 naisten maailmanmestaruuskilpailut Lappeenrannassa, mistä seura sai vuoden jääpalloteko -palkinnon. MM-pronssia saavuttaneeseen Suomen joukkueeseen kuului yhdeksän Susien pelaajaa.

Kentät

Susien kenttinä toimivat Kisapuiston tekojää Parkkarilassa ja Vanha kenttä Leirissä.
Pileaattinen

Pileaattinen kääpä tai sieni on lakillinen itiöemä. Se on myös erilainen lakin ylä- ja alapinnalta, ja ulkonee alustastaan esimerkiksi kaviomaisesti, kynsimäisesti, joskus jalallisena.
Resupinaattisessa käävässä on itiöemä, jossa itiömalto syntyy suoraan kasvualustan pinnalle pinnanmyöteisesti ja jonka itiöt sijaitsevat itiöemän yläpinnalla tai reunoissa.
Puoliresupinaattiset itiöemät ovat pileaattisen ja resupinaattisen välimuotoja.
Jyrkänne

Jyrkänne on kallioinen jyrkkä rinne, jossa ei yleensä ole kasvillisuutta. Rannikolla eroosio muodostaa jyrkänteitä.
Dissosiaatio (kemia)

Dissosiaatio on molekyylin hajoaminen kahdeksi tai useammaksi molekyyliksi tai atomiksi. Esimerkiksi vetymolekyyli H₂ dissosioituu kahdeksi vetyatomiksi H ja H noin 1800 asteen lämpötilassa. Kun vetykaasua kuumennetaan edelleen, se ionisoituu noin 10 000 kelvinin lämpötilassa. Assosiaatio ja jälleenyhtyminen ovat dissosiaation vastakohtia.
Samuli Pakkala

Samuli Pakkala (4. helmikuuta 1891 Oulu – 4. tammikuuta 1959 Oulu) oli kirjastoneuvos ja Oulun kaupunginkirjaston johtaja 1920-luvun lopulta aina 1950-luvun lopulle. 
Samuli Pakkalan vanhemmat olivat kirjailijat Teuvo Pakkala ja Agnes Tervo ja puoliso vuodesta 1919 opettaja Maija Hallman. Taidegraafikko Teuvo-Pentti Pakkala oli heidän poikansa. Arkkitehti ja kirjailija Erkki Pakkala oli Samuli Pakkalan veli. Pakkala tuli ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Oriveden kansanopistoa Pakkala johti 1917–1919. Hän oli Limingan kansanopiston johtaja 1919–1923 ja Kuopion kansalaisopiston ja kaupunginkirjaston johtaja 1923–1926. Oulun työväenopiston johtajana Pakkala toimi 1926–1927 ja Oulun suomalaisen keskikoulun opettajana 1930–1932. Oulun kaupunginkirjastoa Pakkala johti vuodesta 1926 vuoteen 1958, jolloin hänelle myös myönnettiin kirjastoneuvoksen arvo.  Pakkalalla oli useita luottamustehtäviä. Hänen erikoisalaansa oli taidehistoria ja hän toimi sanoma- ja aikakauslehtien taidekriitikkona.
H. K. Corander

Henrik Konstantin Corander (käytti sukunimestään myös muotoa Korander tai Koranteri; 21. syyskuuta 1814 Mikkeli – 16. tammikuuta 1878 Antrea) oli suomalainen kirkkoherra, opettaja, sanomalehtimies ja suomen kielen tutkija.

Elämäkerta

Coranderin vanhemmat olivat Mikkelin nimismies, toimitusvouti Karl Fredrik Corander ja Lovisa Charlotta Nass. Axel Gabriel Corander (23. maaliskuuta 1827 Mikkelin pitäjä – 29. syyskuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen opettaja, kirjailija ja toimittaja. Axel Gabriel Corander (1827-1877) ja Claes Fredrik Corander (1822-1872), molemmat opettajia ja toimittajia, olivat hänen veljiään. Corander kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1833. Corander valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1836. Hänet vihittiin papiksi 1837. Myöhemmin Corander valmistui vielä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1857.
Corander toimi pappina Mikkelissä, Valkjärvellä, Ristiinassa, Tohmajärvellä, Pukkilassa, Juuassa ja Pielisjärvellä. Hän oli Viipurin lukion 2. matematiikan lehtori vuodesta 1843, Käkisalmen ala-alkeiskoulun rehtori vuodesta 1851 ja Viipurin lukion 2. teologian lehtori vuodesta 1852 sekä lukion apulainen 1858–1862. Corander oli myös Helsingin yliopiston suomen kielen dosenttina 1860–1862 sekä toimi sanomalehtimiehenä vuodesta 1856. Viimeksi hän oli Antrean kirkkoherrana vuodesta 1867.
Corander suomensi 1845 J. L. Runebergin Hirvenhiihtäjät-runoelman. Samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen suomenkielellä kirjoitetun suomen kielen kieliopin kouluja varten Suomalajnen Kieli-Oppi Kowlujen tarpe'eksi ja oli mukana perustamassa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa.
Corander oli naimisissa vuodesta 1840 Sofia Ottiliana Ingellin kanssa. Heillä oli 11 lasta.
Kurt Sanderling

Kurt Sanderling (19. syyskuuta 1912 Arys, nyk. Orzysz Puolassa – 18. syyskuuta 2011 Berliini) oli saksalainen kapellimestari.
Sanderling syntyi Itä-Preussissa juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Königsbergissä (nyk. Kaliningrad Venäjällä) ja Berliinissä 1922–1931. Kurt Sanderling työskenteli Berliinin kaupunginoopperassa 1931–1933. Sanderling siirtyi vuonna 1936 Neuvostoliittoon, jossa hänen setänsä asui. Sanderling alkoi työskennellä Moskovan radion sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1936, jossa teki ensiesiintymisen kapellimestarina vuonna 1937. Hän toimi Harkovan filharmonisen orkesterin johtajana 1939–1942, jonka jälkeen vuoteen 1960 hän oli yhdessä Jevgeni Mravinskin kanssa Leningradin (aik. ja nyk. Pietari) filharmonikkojen pääkapellimestarina. Sanderling toimi myös opettajana Leningradin konservatoriossa 1945–1947. Sanderling esiintyi Suomessa Leningradin filharmonikkojen ensimmäisellä Suomen vierailulla keväällä 1946.
Sanderling palasi Saksaan, Neuvostoliiton Berliinin-miehitysvyöhykkeelle eli Itä-Berliiniin vuonna 1960 toimien sen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuoteen 1977 saakka. Kurt Sanderling toimi myös Itä-Saksassa Sächsische Staatskapelle Dresden –orkesterin johtajana 1964–1967. Ensiesiintyminen Britanniassa tapahtui 1970 ja hänet yhdistettiin erityisesti Philharmonia-orkesteriin. Vuodesta 1977 lähtien Sanderling toimi lukuisien orkesterien vierailevana kapellimestarina ympäri maailmaa. Hän vetäytyi eläkkeelle 90-vuotiaana 2002.
Kurt Sanderlingin poika on kapellimestari Thomas Sanderling.
Hi-NRG

Tyylilajin kehitys

Vuodesta 1979 vuoteen 1983 Hi-NRG oli erityisen suosittua seksuaalisten vähemmistöjen parissa Yhdysvalloissa New York Cityssä sekä San Franciscossa. Tuolloin useimmat Hi-NRG -kappaleet tuotettiin Kanadassa ja Ranskassa. 1980-luvun alun tunnettuja Hi-NRG -diskotaiteilijoita olivat Amanda Lear, France Joli, Sylvester James, Divine, Weather Girls. Hi-NRG-hittien tuottajana ja säveltäjänä toimi tuohon aikaan usein Bobby Orlando.
Hi-NRG -klassikkoihin kuuluu Evelyn Thomasin hitti High Energy (1984), tuottajana Ian Levine. Kappaleen myötä koko musiikkityyli tuli suurelle yleisölle tunnetuksi. Evelyn Thomasin esittämiä Hi-NRG -hittejä ovat myös Masquerade ja Reflections. Ensimmäinen Hi-NRG-hitti Britannian Top 100 -listalla oli Hazell Deanin Searching (I Got to Find a Man). 
1980-luvun puolivälissä tunnettuja Hi-NRG -artisteja olivat muun muassa Shannon, Freeez (I.O.U.) ja Michael Sembello (Maniac, laulu elokuvasta Flashdance). Brittiläinen Stock Aitken Waterman tuotti useita Hi-NRG-hittejä, joita esittivät muun muassa Divine, Hazell Dean ja Bananarama (Venus, I Heard a Rumour). Dead Or Aliven laulusta You Spin Me Round (Like a Record) tuli kaupallisesti menestynein Hi-NRG-hitti. Yhdysvalloissa se nousi top-10:n joukkoon Billboard Hot 100 -listalla. Tässä vaiheessa Hi-NRG oli jo lähestynyt valtavirran popmusiikkia.
Toisen sukupolven Hi-NRG kehittyi 1990-luvulla. Eurodisco-vaikutteista Hi-NRG -musiikkia esittivät tuolloin muun muassa RuPaul, Kristine W, Abigail, Nicki French, Lonnie Gordon, Kym Sims ja Sean Ensign. 2000-luvulla syntyi Hi-NRG trance -tyyli, jota edustaa muun muassa alasaksilainen Alphazone.
Kandia Kouyaté

Kandia Kouyaté (s. 1958) on malilainen laulaja. Hän on kotoisin Kitan kaupungista, Länsi-Malista. Kouyaté aloitti uransa 1980-luvun alkupuolella. Hänen esikoisalbuminsa oli vuonna 1999 ilmestynyt Kita kan.
Gottfried von Cramm

Gottfried von Cramm (7. heinäkuuta 1907 Nettlingen – 9. marraskuuta 1976 Kairo) oli saksalainen tennispelaaja.

Peliura

Gottfried von Cramm voitti Ranskan avoimen tennisturnauksen vuosina 1934 ja 1936. Wimbledonin finaalissa hän pelasi kolmasti (1935, 1936 ja 1937) ja U.S. Openin finaalissa kerran (1937).
Lisäksi von Cramm voitti nelinpelin sekä Ranskan että Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1937 ja sekanelinpelin Wimbledonissa 1933. Maailman ykköspelaajaksi hänet rankattiin vuonna 1937. Suomessa von Cramm vieraili pelaamassa vuonna 1939 Westend Tennis Stadion Klubbin kutsumana.

Yksityiselämä

Von Cramm oli biseksuaali, joka avioitui kahdesti. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli vuosina 1931–1937 paronitar Elisabeth von Dobeneckin kanssa. Von Dobeneckin myöhempi puoliso oli jääkiekkoilija Gustav Jaenecke. Vuonna 1955 von Cramm solmi avioliiton amerikkalaisen perijättären Barbara Huttonin kanssa. Pariskunta erosi 1959.
Vuonna 1938 von Cramm sai vuoden pituisen vankeustuomion homoseksuaalisesta suhteesta, joka hänellä oli ollut usean vuoden ajan vuosikymmenen alkupuolella juutalaistaustaisen näyttelijän Manasse Herbstin kanssa. Häntä syytettiin myös rahan lähettämisestä Palestiinaan vuonna 1936 muuttaneelle Herbstille. Von Cramm oli vankilassa puoli vuotta, kunnes hänet vapautetiin hyvän käytöksen ansioista lokakuussa 1938. Vapauttamiseen saattoivat vaikuttaa myös hänen ulkomaisten kilpakumppaneidensa Don Budgen johdolla Adolf Hitlerille lähettämät vetoomukset. Vapautumisensa jälkeen von Cramm muutti väliaikaisesti Ruotsiin, jonne hänet oli kutsunut kuningas Kustaa V.
Biseksuaalisuudestaan huolimatta von Cramm onnistui välttämään keskitysleirit. Hän oli propagandasyistä natseille tärkeä arjalaista rotua edustavana menestyksekkäänä kilpaurheilijana. Von Cramm ei kuitenkaan suostunut milloinkaan liittymään natsipuolueeseen. Vuonna 1940 von Cramm määrättiin armeijaan ja hän taisteli itärintamalla. Sodan jälkeen von Cramm toimi liikemiehenä ja kuoli auto-onnettomuudessa liikematkallaan Egyptin Kairossa vuonna 1976. International Tennis Hall of Fameen hänet nimettiin vuonna 1977 ja Saksan urheilun Hall of Fameen 2008.
Ludisia

Tuntomerkit

Ludisia kasvattaa aluksi yhden pystyn maanpäällisen verson, jonka päähän kehittyy kukinto joulu–helmikuussa. Kukinnan jälkeen keväällä kasvi muuttuu vähitellen kasvutavaltaan ryömiväksi. Samalla sen varresta ja juurelta ilmestyy yksi tai useampia uusia versoja, jotka kukkivat seuraavana talvena. Vähitellen kasvi muuttuu tiheäksi rypääksi.
Ludisian leveän suikeat ja silposuoniset lehdet ovat sopeutuneet kasvamaan vähässä valossa. Ne ovat yläpinnaltaan tummanvihreät, ja niitä halkovat punertavat tai kullankeltaiset suonet. Lehden alapinta on puolestaan punainen, mikä auttaa heijastamaan lehden läpi jo kertaalleen kulkeneen valon takaisin lehden yhteyttäviin osiin.
Noin 20 senttimetrin korkuiseen kukkavarteen kehittyy kymmenestä kolmeenkymmeneen kukkaa. Kukat ovat pieniä, noin sentin kokoisia ja väriltään valkeita. Siitintukut ovat kirkkaan keltaisia.

Kasvatus

Ludisia on yksi niistä harvoista orkideoista, joita kasvatetaan ennen kaikkea koristeellisen lehvästönsä takia ja jota on mahdollista kasvattaa tavallisessa mullassa. Kukinnan ajankohdasta johtuen Ludisiaa myydään lähinnä joulun aikoihin, ja se on kasvattanut suosiotaan nopeasti viime vuosina. Kaupoissa myytävät kasvit ovat tavallisesti muunnosta Ludisia discolor var. dawsoniana.
Ludisia on helppohoitoisimpia orkideoita huonekasvatuksessa. Se ei vaadi suurta ilmankosteutta eikä runsasta valoa, joten se viihtyy jopa pohjoisikkunalla. Ludisian juuristo on pieni ja herkkä, joten kasvia ei tule rasittaa turhalla uudelleenistuttamisella ja ruukun pohjalle on hyvä tehdä salaojitus. Multa pidetään tasaisen kosteana niin, että pintamulta saa kuivahtaa kastelujen välillä. Lämpötila ei saa laskea alle 16 celsiusasteen. Ludisia on kiitollinen kukkija ja hyvin hoidettuna kasvattaa useita kukkavanoja joka talvi.
Ludisiaa on mahdollista lisätä kotioloissa irrottamalla kukinnan jälkeen syntyneitä uusia versoja ja laittamalla ne veteen, kunnes juuret alkavat kasvaa noin kymmenessä päivässä. Tämän jälkeen pistokkaat voi istuttaa turpeeseen. Kasvia voi koettaa kasvattaa myös siemenestä pölyttämällä ensin kukat kahdesta eri yksilöstä.
Kultajuna

Kultajuna (engl. The First Great Train Robbery, televisioesityksessä käytetty nimeä Suuri junaryöstö) on vuonna 1979 ensi-iltaan tullut rikoselokuva, jonka ohjasi Michael Crichton. Hän teki siihen myös käsikirjoituksen, joka perustuu hänen omaan romaaniinsa Herrasmiesryöstäjä. Elokuvan juoni perustuu löyhästi vuonna 1855 sattuneeseen kultajunaryöstöön.
Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Donald Sutherland, Lesley-Anne Down, Alan Webb, Malcolm Terris, Robert Lang, Michael Elphick, Wayne Sleep, Pamela Salem, Gabrielle Lloyd, George Downing ja James Cossins. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 13 miljoonaa dollaria.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen luonnehti elokuvaa hallituksi, perinteiseksi seikkailuksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Myllylammi (Hämeenlinnan Lietsa)

Maantiede

Lampi on patoamalla aikaansaatu patoallas, joka on 90 metriä pitkä. Se patoaa Jokiniitunjoken vettä, joka laskee siihen 300 metriä ylempää. Padon jälkeen joki virtaa vielä 3,3 kilometriä, ennen laskuaan Pääjärveen. lampi kuuluu läheiselle talolle.

Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen kohdalla oli joessa vesimylly. Myös joen alajuoksulla oli joessa vesimylly. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa jokeen oli piirretty pieni lampi ja vesimylly.
Hofmann-toisiintuminen

Hofmann-toisiintuminen on toisiintumisreaktio, jossa amidi reagoi emäksisissä olosuhteissa bromin kanssa muodostaen amiinin. Muodostuvassa amiinissa on yksi hiiliatomi vähemmän kuin alkuperäisessä amidissa. Hofmann-toisiintuminen on käyttökelpoinen reaktio valmistaa erityisesti aromaattisia amiineja. Hofmann-toisiintuminen on nimetty löytäjänsä, saksalaisen kemistin August Wilhelm von Hofmannin mukaan.
DJ Edward

DJ Edward (oik. Markku Vesala, 9. joulukuuta 1955 Hamina – 7. toukokuuta 2019 Lappeenranta) oli suomalainen DJ eli tiskijukka. Alan suomalainen uranuurtaja aloitti uransa vuonna 1971 ja kiersi 1970-luvulla muun muassa Sleepy Sleepersin ja Hurriganesin kanssa. Hänellä oli oma ohjelmatoimisto (Ohjelmatoimisto M Vesala Showservice) Lappeenrannassa. Vesala oli sairaus- ja työkyvyttömyyseläkkeellä vakavan diabeteksen johdosta.
Liuskayökkönen

Koko ja ulkonäkö

Liuskayökkönen on melko kookas ja värikäs yöperhoslaji. Etusiipien pohjaväri on punaruskea ja siiven keskiosa hieman oranssinsävyinen. Siiven poikki kulkevat vaaleina sisempi poikkiviiru sekä kaksinkertainen ulompi poikkiviiru. Etusiipien kärjet ovat venyneet sirppimäisiksi ja siiven ulkoreuna on tunnusomaisesti liuskoittunut, mistä laji on saanut nimensäkin. Takasiivet ovat harmaanruskeat. Siipiväli 40–45 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Liuskayökköstä tavataan Euroopassa, Aasiassa Japaniin asti sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa lajia tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät toukokuusta heinäkuuhun ja toisena sukupolvena heinäkuusta lokakuuhun.

Elinympäristö ja elintavat

Laji elää niityillä, lehtimetsissä ja puistoissa.
Liuskayökköset talvehtivat aikuisina. Luonnossa talvehtimispaikkoja ovat luolat ja kallionkolot, mutta helpoimmin lajin tapaa talvehtimasta ulkorakennuksista. Erityisesti maakellareista saattaa tavata kymmenien talvehtivien liuskayökkösten ryhmiä. Talvehtineet perhoset lähtevät lentoon keväällä ja niiden lento jatkuu heinäkuulle saakka. Talvehtineiden yksilöiden jälkeläiset aloittavat lentonsa heinäkuussa ja lentävät myöhään syksyyn. Jopa yli vuoden pituisen aikuisvaiheensa ansiosta liuskayökkönen kuuluu aikuisena pitkäikäisimpiin perhoslajeihin.
Liuskayökkönen lentää mielellään syötille, mutta harvemmin valolle. Calpinae-alaheimolle ominaiseen tapaan perhosen imukärsä on kova ja piikikäs, mikä mahdollistaa nesteiden imemisen marjojen ja hedelmien kuoren läpi.

Ravintokasvi

Toukka syö pajuja (Salix sp.).
Ambrosia

Ambrosia on mytologiassa jumalten ravintoa: ruokaa tai juomaa. Sana on johdettu kreikan kielestä: a- (epä-) ja mbrotos (kuolevainen), siksi siis kuolemattomien ruokaa. Kreikkalaisessa mytologiassa Hebe annosteli ambrosiaa.
Homeros ja eräät myöhemmät runoilijat ovat kuvanneet ambrosian ruokana ja nektarin juomana, kun taas jotkut muut ovat käyttäneet nimiä päinvastoin. Molemmat ovat kuitenkin "tuoksuvia ja ihania". W.H. Röscherin teoksessa Nektar und Ambrosia ne olivat saman aineen, hunajan, eri olomuotoja, ja satoivat taivaasta kuin manna.
Gerhard Rohlfs

Gerhard Rohlfs (14. heinäkuuta 1892 Berliini - 12. syyskuuta 1986 Tübingen) oli saksalainen kielitieteilijä, joka tutki erityisesti romaanisia kieliä. Hän opetti romaanisia kieliä ja kirjallisuutta Tübingenin ja Münchenin yliopistoissa.
Teollistamisrahasto

Teollistamisrahasto Oy (myös: Industrialization Fund of Finland Ltd.) oli vuonna 1954 perustettu erityisluottolaitos, jonka toimipaikka oli Helsingissä, myöhemmin myös Tampereella ja Turussa. Sen sijoituskohteita olivat teollisuuden ja matkailun sekä niitä tukevien alojen yritysten investoinnit. Se harjoitti myös neuvontaa. Vuonna 1983 sen tase oli 2,5 miljardia markkaa, antolainaus 2,1 miljardia markkaa, ja sillä oli henkilökuntaa 97.
Teollistamisrahaston omistajia olivat aluksi Suomen Pankki ja kotimaiset liikepankit. Myöhemmin omistajina oli myös ulkomaisia rahoituslaitoksia ja kotimaisia suuryrityksiä ja yhteisöjä.
Teollistamisrahasto pyrki rahamarkkinoiden vapauduttua 1980-luvulla aggressiivisesti investointipankiksi. Se ärsytti rahaston omistavia pankkeja, jotka kokivat TR:n kilpailijakseen. SKOP osti Teollistamisrahaston itselleen muilta pankeilta syksyllä 1986 aloitetulla valtausoperaatiolla. TR:llä oli tuolloin lähes 2 000 asiakasta, 2,7 miljardin markan luottokanta ja runsaasti omaa pääomaa. Sen luottosalkku sisälsi erittäin edullisia ulkomaisia luottoja. TR:n rahoitusmarkinaali oli parhaimmillaan erittäin korkea, jopa 7 %. Teollistamisrahasto olikin erittäin voittoisa yritys ja yksi Helsingin suurimmista veronmaksajista. SKOP käytti Teollistamisrahastoa 1980-luvun lopulla omissa sijoitusoperaatioissaan.
Teollistamisrahaston toiminta päättyi 1996.
Ab urbe condita (ajanlasku)

Ab urbe condita (antiikkinen oikeinkirjoitus: ABVRBECONDITÁ) on latinankielinen lause, joka tarkoittaa: ”kaupungin [Rooman] perustamisesta lähtien”. Perinteisesti perustaminen ajoitetaan vuoteen 753 eaa. Jotkut antiikin Rooman historioitsijat käyttävät ab urbe conditaa tunnistaakseen tiettyjä antiikin Rooman vuosia.