Madeleine Peyroux

Ura

Peyroux alkoi laulaa 15-vuotiaana löydettyään Pariisin Latinalaiskorttelin katusoittajat. Hän liittyi Riverboat Shufflers -nimiseen ryhmään. 16-vuotiaana hän liittyi The Lost Wandering Blues and Jazz Band -yhtyeeseen, ja kiersi kaksi vuotta Eurooppaa esittäen jazzstandardeja. Nämä kokemukset loivat perustan hänen ensimmäiselle albumilleen Dreamlandille. Levy julkaistiin vuonna 1996, ja se sai laajalti huomiota. Peyroux pääsi avaamaan konsertteja Sarah McLachlanille sekä Cesária Évoralle ja esiintyi jazzfestivaaleilla ja Lilith Fair -kiertueella.
Seuraavat kuusi vuotta Peyroux esiintyi usein katutaiteilijana Pariisissa sekä toisinaan klubeilla Yhdysvalloissa, ja eli huomiota herättämättä. Hän työskenteli muiden artistien kanssa, mutta esiintyi klubeilla harvoin omalla nimellään.
Toukokuussa 2002 Peyroux alkoi työskennellä moni-instrumentalisti William Galisonin kanssa. Vuonna 2003 duo julkaisi seitsemän kappaleen EP:n Got You on My Mind, jota he myivät konserteissaan ja internetissä. Galison julkaisi levyn uudestaan elokuussa 2004 neljän tekemänsä kappaleen lisäyksellä.
Peyroux julkaisi toisen sooloalbuminsa Careless Loven syyskuussa 2004, ja se sai pääasiassa positiivisia arvosteluja. Levyn aloittaa coverin Leonard Cohenin kappaleesta ”Dance Me to the End of Love”, ja siinä on cover-versiot myös muun muassa Bob Dylanin ”You’re Gonna Make Me Lonesome When You Go”, Elliott Smithin ”Between the Bars” ja Hank Williamsin ”Weary Blues” -kappaleista. Ainoa alkuperäiskappale levyllä on ”Don’t Wait Too Long” yhteistyössä Jesse Harrisin ja tuottaja Larry Kleinin kanssa.
3. syyskuuta 2006 Peyroux esiintyi Live from Abbey Road -ohjelmassa, joka kuvattiin Abbey Road Studios -äänitysstudiolla. Jaksossa esiintyivät myös Red Hot Chili Peppers ja Snow Patrol, ja se näytettiin brittiläisellä Channel 4 -televisiokanavalla sekä yhdysvaltalaisella Sundance Channel -kaapelikanavalla.
Peyroux’n kolmas sooloalbumi, Half the Perfect World, julkaistiin 12. syyskuuta 2006. Hän teki yhteistyötä muun muassa sellaisten artistien kanssa kuin Jesse Harris, Walter Becker, Larry Klein levyn tuottaja, ja K. D. Lang, jonka kanssa Peyroux esitti cover-version Joni Mitchellin kappaleesta ”River”. Muita cover-kappaleita levyllä ovat Leonard Cohenin ja Anjani Thomasin ”Blue Alert” ja ”Half the Perfect World” sekä Charlie Chaplinin, John Turnerin ja Geoffrey Parsonsin ”Smile”.
12. kesäkuuta 2007 Peyroux’lle myönnettiin parhaan kansainvälisen jazzartistin palkinto (Best International Jazz Artist) BBC Jazz Awards -tapahtumassa.
Peyroux’ta edustaa American International Artists, joka edustaa muun muassa myös James Carteria ja Sarah Pedinottia.

Imago ja julkisuus

Peyroux välttelee julkisuutta ja pitää matalaa profiilia. Hän on kadonnut julkisuudesta pitkiksi ajoiksi, kuten viettäessään useita vuosia katusoittajana ensimmäisen levynsä julkaisun jälkeen.
Hänellä on ranskalainen nimi ja hän puhuu ranskaa sujuvasti, mutta hän on yhdysvaltalainen, jolla on ranskalaiset sukujuuret. Hän laulaa toisinaan ranskaksi, mutta suurin osa hänen kappaleistaan on englanninkielisiä.
Peyroux’n perhe on yliopistomaailmassa, ja hän on itse kuvannut vanhempiaan ”hipeiksi”. Perhe muutti Brooklyniin Peyroux’n ollessa kuusivuotias, koska hänen isänsä halusi tehdä uraa näyttelijänä. Peyroux kasvoi New Yorkissa ja Etelä-Kaliforniassa. Kun hänen vanhempansa erosivat, hän muutti äitinsä kanssa Pariisiin.