Neulonta

Neulonta eli neulominen on menetelmä, jolla langasta tehdään vaatteita ja asusteita eli neuleita. Neuleessa kulkee vain yksi lanka yhdensuuntaisina, kertautuvina kerroksina, joissa lanka kiertyy itsensä ympäri kerroksittain silmukoiksi, kun taas kudotussa kankaassa, jonka valmistukseen käytetään kangaspuita, on kahteen suuntaan kulkevia lankoja: kuteita ja loimia. 
Joillakin murrealueilla käytetään kutomista neulomisen synonyyminä.

Neulonnan historiaa

Neulontataidon varhaishistoria on varsin tuntematon, mutta todennäköisesti varhaiset neulojat olivat egyptiläisiä. 600–800-luvulta on säilynyt egyptiläiset kirjoneuleiset sukat, jotka on kuvioitu linnuilla, geometrisillä aiheilla ja islamin tunnuksilla. On arveltu, että arabit omaksuivat neulomisen egyptiläisiltä maan valloitettuaan. Taito levisi Eurooppaan arabien valloitettua Espanjan 700-luvulla.
Neulomistaito eteni Euroopassa hitaasti yleistyen vasta keskiajalla, jolloin neuleet olivat silkki- tai pellavalangasta valmistettuja ylellisyystuotteita ja neulominen yleensä miesten työtä. Vasta noin 1600–1700-luvulla taito alkoi levitä myös maaseudun naisten ja käsityöläisten keskuuteen ja villaa alettiin käyttää kansanomaisten neuleiden materiaalina. Pohjoismaihin neulontataito levisi vesireittejä pitkin ja juurtui nopeasti osaksi maiden käsityökulttuuria, sillä villasta valmistetut joustavat vaatteet ovat erinomaisia pohjoisen sääoloissa. 
Suomeen neulonta tuli ilmeisesti Keski-Euroopasta 1600-luvulla. Tekniikkaa käytettiin sukkien, lapasten ja paitojen valmistukseen. Vuosisadan lopulla alettiin tehdä myös edestä napitettavia röijyjä eli neuletakkeja. Pian syntyivät sukankutojan ja röijyntekijän ammatit erityisesti Lounais-Suomeen. Länsimurteissa neulomista sanotaan kutomiseksi ja tikkaamiseksi.
Keskiajan miesneulojien jälkeen neulontaa pidettiin pitkään erityisen sukupuolittuneena naisten harrastuksena, kunnes viime vuosina neulomisen trendikkyys on saanut myös yhä useamman miehen tarttumaan puikkoihin. Neulova mies ei ole enää mikään harvinaisuus vaan suorastaan muoti-ilmiö. Myös moni näyttelijä on tehnyt neulomista tunnetuksi: esimerkiksi Julia Roberts, Courtney Thorne-Smith ja Antti Holma ovat tunnustautuneet neulojiksi. Neulojilla on myös hyvin vilkkaita yhteisöjä Internetissä, esimerkiksi neuleblogit ovat räjähdysmäisesti kasvava ilmiö sekä Suomessa että muissa maissa.
Neulontaa tehdään myös neulekoneilla erityisesti tekstiiliteollisuudessa.

Neulominen Suomessa

Se, että Suomessa opetetaan muun muassa villasukkien kutomista vielä vuonna 2018, on kansainvälisesti arvioituna hyvin harvinaista. Suomessa neulotaan esimerkiksi hyväntekeväisyysprojekteissa, syöpäsairaille ja keskosille. Sochin olympiajoukkue kutoi vuonna 2014 yhteistä kaulaliinaa, Pyeongchangin talviolympilaisissa urheilijat neuloivat torkkupeiton presidenttiparin vauvalle vuonna 2018. Tempausten seurauksena lumilautamaajoukkueen valmentaja Antti Koskisesta tuli kansainvälinen julkkis, Knitting Man, joka esiintyi erilaisissa meemeissä.

Tekniikka

Neulomistekniikka on kehittynyt erilaiseksi eri henkilöillä ja eri maissa. Ns. anglosaksisella tyylillä neulottaessa kerältä juoksevaa lankaa pidellään oikealla kädellä ja kiepautetaan puikon ympäri silmukan muodostamiseksi. Skandinaavisen tyylin käyttäjillä kerältä tuleva lanka juoksee vasemman käden kämmenen sisältä vasemman etusormen yli ja siitä muodostetaan silmukoita oikean käden puikolla noukkimalla. Molemmilla tyyleillä neulojien keskuudessakin on erilaisia tapoja muun muassa kiertää lankaa sormien ympäri juoksevan langan sopivan tiukkuuden saavuttamiseksi. Myös ote puikoista vaihtelee. Englantilaista eli kynäotetta käyttävät pitävät oikean käden puikkoa kuin kynää. Veitsiotteessa puolestaan oikean käden puikkoa pidetään kuin veistä, jolloin puikko jää kämmenen sisään.
Neule aloitetaan luomalla puikolle tarvittava määrä silmukoita. Menetelmiä on useita erilaisia, muun muassa neuloen luominen, silmuillen luominen ja ristikkäin luominen. Ristikkäin luomisessa käytetään kaksinkertaista lankaa, joten useita silmukoita luotaessa on hieman hankalaa arvioida, kuinka pitkä häntä tarvitaan.
Neule voidaan tehdä tasoneuleena, jolloin työtä käännetään aina kerroksen jälkeen tai pyöröneuleena, jolloin aloituskerros yhdistetään renkaaksi ja neuletta jatketaan ympäri koko ajan samalta puolelta neuloen. Näin saadaan aikaiseksi suoraan saumaton, putkilomainen kappale, kuten sukat. Neule koostuu silmukoista, jotka muodostuvat kun lanka vedetään edellisen kerroksen tai aloituskerroksen lankalenkin lävitse. Silmukka on erinäköinen neuleen oikealta ja nurjalta puolelta katsottuna, joten silmukan muodostamistapojakin on kaksi: oikea ja nurja silmukka. Neulottua kappaletta muotoillaan kaventamalla ja lisäämällä silmukoita. Kavennukset ja lisäykset voidaan tehdä usealla eri tavalla.
Neuletyö lopetetaan päättämällä silmukat, ettei neule lähde purkaantumaan. Myös päättely voidaan tehdä usealla tavalla: ylivetäen, yhteenneulomalla tai virkaten.

Valmiita neuleita

Tyypillisiä neulottuja vaatekappaleita ovat villapaidat, kaulaliinat, pipot, sukat ja lapaset. Neule on joustavampaa kuin kudottu kangas, ja sillä voidaan tehdä kolmiulotteisia muotoja ilman paksuja saumoja. Siksi se sopii erityisen hyvin muun muassa sukkiin ja sormikkaisiin.
Monilla kylmillä lampaankasvatusseuduilla on omia perinteisiä villapaitamallejaan, esimerkiksi Islanti, Norja ja Aran-saaret.

Neulomisen terveysvaikutukset

Neulomisen positiivisia terveysvaikutuksia on tutkittu. Jotkut tutkijat vertaavat sitä tietoisuustaitoon (mindfulness). Neulomisen ja virkkaamisen on todettu vähentävän stressiä, kipuja ja masennusta. Neulominen on hyvää "katkaisuhoitoa" myös ihmisille, jotka elävät infotulvan ja jatkuvan kiireen keskellä. Neulominen opettaa kärsivällisyyttä ja pitkäjännitteisyyttä, edistää oppimista, lisää keskittymiskykyä, parantaa muistia ja kehittää motorisia taitoja. Neulomiesta hyötyvät erityisesti kinesteettisen oppimistyylin oppijat, joiden oppimista liike helpottaa.
Englannissa neulomisesta on saatu hyviä tuloksia esimerkiksi paniikkihäiriöistä kärsivien ja kroonisten kipupotilaiden hoidossa. Neuloessaan ihminen unohtaa niin fyysisen kuin psyykkisen kivun, stressihormoni kortisolin määrä laskee ja mielihyvähormoni dopamiinin ja serotoniinin määrä kasvaa.