google/wiki40b huggingface dataset:
AirHelp

AirHelp  on teknologiayritys, joka tarjoaa apua korvausasioissa lentomatkustajille, joiden lento on peruttu, myöhästynyt, tai matkustajan pääsy lennolle on evätty ylivarauksen johdosta. Yhtiö kertoo pyrkivänsä sekä valistamaan kuluttajia että kehottamaan heitä pitämään kiinni oikeuksistaan. Samalla yhtiö kertoo toivovansa heidän toimintansa pakottamaan lentoyhtiöt parempaan asiakaspalveluun
Yleensä AirHelpin korvaushakemukset perustuvat EU:n asetukseen EY 261/2004, joka koskee lentoyhtiöitä joiden kotipaikka on EU:n tai Euroopan talousalueen EEA:n alueelta ja lentoja jotka lähtevät samalta alueelta. Asetus vapauttaa lentoyhtiöt vastuusta lennoilla, joita on kohdannut poikkeuksellinen olosuhde, kuten esimerkiksi voimakas sääilmiö, tai lakko lentokentällä. 
Palvelussa lentomatkustajat voivat tarkistaa lennon korvattavuuden verkkopalvelun tai mobiilisovelluksen avulla. Jos lento todetaan korvattavaksi, matkustaja voi tehdä toimeksiannon AirHelpille korvaushakemuksen tekemiseksi. Lennon korvattavuus määritellään usean tekijän perusteella. Muun muassa lennon lähtöpaikka ja kohde, lennon pituus, myöhästymisen pituus kohteessa vaikuttavat korvattavuuteen. Yhtiö ottaa komission toimeksiannoista lentomatkustajalle maksetun korvauksen perusteella.
Yritys kertoo pyrkivänsä helpottamaan korvaushakemuksen tekemistä, jotta yhä useampi matkustaja hakisi lain mukaista korvausta. Kauppalehden artikkelin mukaan vain harva hakee korvauksia.
Palvelu on käytettävissä 35 maassa 15 kielellä. AirHelp kertoo auttaneensa yli 3 miljoonaa matkustajaa.

Historia

AirHelp perustivat tammikuussa 2013 toimitusjohtaja Henrik Zillmer, Nicolas Michaelsen (CMO) ja Greg Roodt (CTO), joka tunnetaan muun muassa työstään Moshi Monsters pelin parissa. Myöhemmin perustajaksi tuli myös Poul Oddershede (CFO) ja Skypeen sijoittanut sarjayrittäjä Morten Lund.
AirHelp oli ensimmäistä kertaa julkisuudessa kun TechCrunch -julkaisu esitteli talven 2014 osallistujat Piilaakson kuuluisaan YCombinator yrityskiihdyttämöön. Yrityksen palvelu lanseerattiin Yhdysvalloissa maaliskuussa 2014. Saman vuoden toukokuussa Airhelpin Gmailin-sähpostipalvelussa toimiva palvelu julkaistiin vuosittaisessa Tech Crunch Disrupt Tapahtumassa New York Cityssä. Palvelun avulla asiakas voi hakea korvauskelpoisia lentoja automaattisesti sähköpostilaatikostaan.
AirHelp sai vuoden 2014 Spark award -palkinnon Collision Conference tapahtumassa Las Vegasissa toukokuussa 2014. Palkinnon saaja valittiin yli 500 startup-kilpailijan joukosta valitusta 30 finalistista. AirHelp valittiin myös vuonna 2014 Tanskan parhaaksi startupiksi Nordic Startup Awards tapahtumassa.
Lokakuussa 2015, yritys julkaisi uuden lentoyhtiöiden arvostelun, jota hyödyntäen asiakas voi valita lentoyhtiön joka on ajallaan, jolla on mukava matkustaa ja hoitaa korvaukset asianmukaisesti.
Ruusurintalepinkäinen

Levinneisyys

Ruusurintalepinkäistä tavataan Afrikan itäosissa Tansaniasta Egyptin kaakkoisosiin. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mika ja Turkka Mali

Mika ja Turkka Mali on suomalainen lauluduo, jonka artistit ovat veljekset Mika ja Turkka Mali. He ovat erityisesti tunnettuja Forssaan liittyvistä kappaleistaan sekä Vladimir Vysotskin laulujen käännöksistä. Molemmat laulajat ovat esiintyneet ja levyttäneet myös erikseen. Vuonna 1992 levytetty Näin käy haaveiden sisältää amerikkalaisen Harry Chapinin lauluja.
Johanna Lecklin

Johanna Lecklin (s. 1972) on suomalainen nykytaiteilija. Hänen teoksensa ovat videoita, valokuvia sekä liikkuvaa kuvaa hyödyntäviä installaatioita. 
Johanna Lecklin on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2003 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Hän on aloittanut jatko-opinnot molemmissa oppilaitoksissa.
Lecklinin ensimmäinen yksityisnäyttely oli 1999 Helsingissä. Lecklinin teoksia on esitelty useissa kansainvälisissä näyttelyissä sekä elokuva- ja videofestivaaleilla.
Johanna Lecklinin teos Storycafé kuuluu Kiasman kokoelmiin.
Jari-Pekka Kolanen

Jari-Pekka "Dile" Kolanen (s. 9. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen basisti, säveltäjä ja tuottaja. 
Hän on soittanut 1980-luvulta alkaen lukuisissa suomalaisissa kokoonpanoissa mm: The Nights of Iguana, Veeti & Elastic Family, Karl Sinkkonen & Son Ars, Popmonks, Pin Ups, Sahaj Unlimited, Shava ja Porkkalankadun Paineenkorotusasema. Dile Kolanen on myös ollut muusikkona/sovittajana The Rasmuksen Eero Heinosen, Maria Hännisen, Mauno Paajasen, T.T.Oksalan ja BB Linströmin levyillä ja projekteissa. Hän on ollut mukana erilaisissa flamencoproduktioissa niin muusikkona kuin säveltäjänä mm. Jäähyväiset, Contrastes ja Café Olé.
Kolanen on järjestänyt laulaja Hanna Marshin kanssa klubeja Helsingissä mm. Korjaamolla vierailijoinaan Johanna Iivanainen, Pekka Kuusisto, Chisu, Maija Vilkkumaa, Emma Salokoski, Manna, Marzi Nyman ja Arttu Takalo.
Musiikin ohella Dile Kolanen on osallistunut useisiin video- ja lyhytelokuvaprojekteihin. Hän on myös ollut muusikkona elokuvissa mm. Kaisa Rastimon Heinähattu ja Vilttitossu (2002), Jari Halosen Aleksis Kiven elämä (2001) ja Toni Laineen Pihalla (2009). Hän on myös tehnyt yhteistyönä Eila Hutrin kanssa "=X" -kokeellisen lyhytelokuvan ja Sarjakuvapatinaa -animaation.
Dile Kolanen julkaisi Joulukuussa 2009 tupla-albumin Both Sides, jolla hänen lisäkseen soittavat Eka Wekara, Hanna Marsh, Lauri Salokoski, Gulfam Sabri, Tuomas Kaila, Jimi Sumén, Mikko Iivanainen, Kai Olander, Patrik Bonnet, Sanna Salmenkallio, Juha Kujanpää, Puka Oinonen, Mikael Seire, Karo Sampela, Ricardo Padilla, Karl Sinkkonen, Sami Rönkä, Kamine Kolanen, Gabriel Kolanen sekä Benjamin Kolanen.
Dile Kolanen on toiminut bassonsoiton opettajana Musiikkiopisto Avoniassa vuodesta 2003.
Timo Pääkkö

Timo Pääkkö (s. 15. syyskuuta 1962) on muusikko ja laulaja, jonka instrumentti on kitara. Hän on tunnettu myös musiikinkerääjänä. Pääkön yhtyeitä on mm. Gora (joka on julkaissut myös nimellä Revitty Harso), Jussi Hakulisen yhtye Kinsky, Max & The Crooners, Penniless People Of Bulgaria, The Electric Crayon Set ja Love Messengers. Pääkkö on julkaissut oman SoundHawk Recordsin kautta esim. Goran, Octopus Syngin ja Love Messengersin levyjä. Electric Crayon Set on ollut hänen pääyhtyeensä 2000-luvulla ja siinä hän on toiminut yhtyeen vetäjänä, biisin tekijänä, kitaristina ja laulajana.
Partiopiiri

Suomen partiopiirit

Suomen Partiolaiset – Finlands Scouter ry:llä on 11 partiopiiriä. Ne myötäilevät maakuntien rajoja, pois luettuna Finlands Svenska Scouter r.f. (FiSSc), joka on Suomen ruotsinkielisten lippukuntien valtakunnallinen partiopiiri. Piirissä on lippukuntia, ja lippukuntien määrät vaihtelevat piireissä 11:stä 150:een. Ennen piiriuudistusta piirejä oli 18 - mm. Järvi-Suomen partiolaisten alueella toimi aiemmin viisi itsenäistä partiopiiriä. Partiopiireistä pienin on Pohjois-Savon partiolaiset(PoSaPa) johon kuuluu 2 lippukuntaa. Ennen PoSaPa käsitti kaikki Pohjois-Savon maakunnan lippukunnat.
Markku Eestilä

Poliittinen toiminta

Eestilä on toiminut Iisalmen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1996. Hän oli valtuuston puheenjohtaja vuosina 2001–2006, varapuheenjohtaja 2006–2009 ja kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja 2009–2013. Hän oli Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin valtuuston puheenjohtaja vuosina 2009–2013. Eestilä valittiin kaupunginvaltuustoon alun perin keskustan ehdokkaana. Hän siirtyi kokoomukseen maaliskuussa 2006.
Eduskunnassa Eestilä on jäsen maa- ja metsätalousvaliokunnassa sekä liikenne- ja viestintävaliokunnassa (vuodesta 2012). Huhtikuussa 2011 uuden eduskunnan ensimmäinen täysistuntokeskustelu käytiin Eestilän tekemästä lakialoitteesta, jossa hän esitti numeron seitsemän poistamista vaalien ehdokaslistoilta.

Yksityiselämä

Eestilä jäi kiinni 16. syyskuuta 2016 ajettuaan 80 kilometrin nopeusrajoitusalueella 123 kilometriä tunnissa. Hän menetti ajokorttinsa ja sai 3 000 euron sakot.
Eestilä avioitui Suvi Mikkosen kanssa vuonna 1991. Heillä on kolme lasta.
Booritrioksidi

Käyttö

Booritrioksidia käytetään enimmäkseen lasin ja emalin valmistukseen. Yleensä booritrioksidia lisätään piidioksidin joukkoon, jolloin saadaan borosilikaattilasia, mutta pelkästä booritrioksidistakin voidaan valmistaa boraattilasia, jolla on voimakas taittokyky ja valon dispersio on vähäistä. Boraattilasiin lisätään usein alkalimetallien oksideita tai lantaanioksidia.
Booritrioksidia käytetään myös muiden booriyhdisteiden, kuten boorikarbidin ja booritrifluoridin, valmistukseen ja niin kutsuttuna fluksina metallurgiassa.

Myrkyllisyys

Booritrioksidi on ärsyttävä yhdiste ja aiheuttaa hengitettäessä yskimistä ja kurkkukipua. Silmiin joutuessaan aiheuttaa punoitusta ja kipua. Nieltynä booritrioksidi aiheuttaa huonovointisuutta.
Panttilainaamo

Panttilainaamo (myös kanikonttori) on paikka, jonne voi tuoda erilaisia esineitä talteen ja tällöin niitä vastaan myönnetään rahallinen, esineen todelliseen arvoon perustuva laina. Esineet jäävät tällöin pantteina lainan vakuudeksi. Ne voi hakea takaisin maksamalla panttilainaamolle sama summa, jonka se antoi alun perin esineestä lisättynä korolla ja lainanhoitomaksuilla. Erilaiset korut ja kodinelektroniikka muodostavat suurimman ryhmän pantattavista esineistä.
Resident Evil 7: Biohazard

Pelaaminen

Pelaaja ohjaa Ethan Winters -nimistä tavallista yhdysvaltalaista miestä. Hänen kadoksissa ollut vaimonsa Mia ilmoittaa itsestään videotervehdyksessä, minkä jälkeen Ethan päättää mennä Louisanaan hakemaan häntä. Ethan menee Bakerin perheen ränsistyneeseen maalaiskartanoon, jossa hän joutuu taistelemaan hengestään. Ethania vastassa talossa on kummituksen kaltaisia olentoja.
Ethan törmää myös kirottuun Baker perheeseen jotka yrittävät tappaa Ethanin.

Kehitys ja historia

Resident Evil 7: Biohazardin demoversio julkaistiin PlayStation Storessa kesäkuussa 2016. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti 24. tammikuuta 2017, mutta Japanissa vasta kaksi päivää myöhemmin. Pelistä julkaistaan tammikuun 2017 lopussa Resident Evil 7: Biohazard – Collector’s Edition -niminen erikoispainos. Se sisältää teräskuorissa toimitettavan pelin lisäksi VHS-kasetin näköisen rasian, litografiakuvan Bakerin suvusta, irtileikatun sormen näköisen muistitikun, verellä tahritun viestin ja pienoismallin kartanosta, johon pelin tapahtumat sijoittuvat. Resident Evil 7: Biohazardille julkaistiin ensimmäinen lisäosa 31. tammikuuta 2017 PlayStation 4:lle. Seuraava lisäosa ilmestyy PlayStation 4:lle 14. helmikuuta. Molemmat lisäosat julkaistaan myös Windowsille ja Xbox Onelle 21. helmikuuta.

Musiikki

Resident Evil 7: Biohazardin tunnussävelmän Go Tell Aunt Rhody on säveltänyt Michael A. Levine. Muun musiikin on säveltänyt Akiyuki Morimoto.
Juhana Oskar Levänen

Juhana Oskar Levänen (30. huhtikuuta 1865 Perttula – 17. huhtikuuta 1918 Somero) oli suomalainen kappalainen joka surmattiin punaisten toimesta Suomen sisällissodan aikana.
Leväsen vanhemmat olivat talollinen Matti Lundeqvist ja Maria Klemelä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Turun lyseosta. Levänen suoritti vuonna 1895 Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Levänen oli Somerolla kappalaisena vuodesta 1898 alkaen. 
Juhana Oskar Levänen oli naimisissa vuodesta 1895 Edla Genoveva Lindebergin kanssa.
Yoon-jin Kim

Nuoruus

Yunjin syntyi Soulissa, Etelä-Koreassa. Kymmenenvuotiaana Kim muutti perheineen Yhdysvaltoihin, jossa he asuivat Staten Islandissa New Yorkissa. Seitsemännellä luokalla hän liittyi koulun näytelmäkerhoon ja osallistui musikaaliin My Fair Lady.
Yunjin kävi Fiorello H. LaGuardia High School of Music & Art and Performing Arts -koulua, joka sijaitsi Manhattanilla. Sieltä hän jatkoi opiskelujaan London Academy of Performing Arts -koulussa ja myöhemmin ansaitsi draama-tason todistuksen Bostonin yliopistossa.
Hän puhuu sujuvaa koreaa ja englantia, sekä harrastaa taistelulajeja, muun muassa taekwondoa.

Ura

Valmistuttuaan Yunjin panosti kokopäiväiseen näyttelemiseen. Hän sai useita rooleja MTV:ltä, saippuasarjoista ABC:ltä ja Broadwayn lavoilta. Vuonna 1996 eteläkorealainen televisio-ohjelma, jota kuvattiin Manhattanilla, houkutteli hänet lähtemään takaisin kotimaahansa, näyttelemään eteläkorealaisessa draamassa A Gorgeous Vacation. Tätä seurasi muita rooleja muun muassa ohjelmissa Foreboding ja Wedding Dress. Sitten vuonna 1997 Yunjinille tarjottiin osaa elokuvassa Shiri - kuin kala vedessä (1999), joka oli eteläkorealaisen historian menestyksekkäin elokuva.
Seuraavien vuosien aikana hän näytteli pääosaa viidessä elokuvassa. Heinäkuussa 2003 Yunjin allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen William Morrisin kanssa.
Vuosina 2004–2010 Yunjin esiintyi Sun-Hwa Kwonin roolissa televisiosarjassa Lost.
Toukokuussa 2006 Maxim nimesi Yunjinin sijalle 98 vuosittaisella listallaan. Lokakuussa 2006 hän pääsi Stuff-lehden kanteen. Yunjin esiintyi Maximissa uudelleen maaliskuussa 2007, jossa häntä kuvailtiin ”korealaiseksi Julia Robertsiksi”. Yunjin voitti vuoden 2008 Daejong Awards Lead Actress -palkinnon elokuvasta Seven Days (2007) 27. kesäkuuta 2008 Etelä-Koreassa. Hän esiintyi S.G. Wannaben musiikkivideolla ”Timeless” vastanäyttelijänään Kim Nam Jin.
Framtid

Framtid oli Helsingissä vuosina 1905–1910 ilmestynyt aktiivisen vastustuspuolueen ruotsinkielinen viikkolehti.
Ensimmäisen sortokauden aktivistit perustivat Framtidin heti suurlakkoa seuranneen ennakkosensuurin poistamisen jälkeen. Lehden päätoimittajana työskenteli aluksi Herman Gummerus ja vuosina 1907–1908 toiseksi toimittajaksi mainittiin Filemon Tiderman. Vuosina 1909–1910 Framtidiä toimitti aktivistipuolueen puheenjohtaja Johannes Gummerus apunaan Karl Mannelin. Lehden suomenkielisenä vastineena ilmestyi vuosina 1906–1907 Mannelinin toimittama Vastaisuus.
Framtid oli alkuvaiheessa yhtä paljon siihen kirjoittaneen Konni Zilliacuksen kuin aktivistipuolueen johdon lehti. Sen tavoitteiksi ilmoitettiin Suomen poliittinen riippumattomuus ja tasavaltalainen, demokraattinen hallitusmuoto. Lehdessä käsiteltiin etupäässä poliittisia asioita, joista tärkeimpiä olivat Suomen aseman vahvistaminen, taistelu itsevaltiutta vastaan venäläisten rinnalla, uskonnonvapaus ja maanomistuskysymyksen ratkaisu. Framtid seurasi aktiivisesti Venäjän sisäpolitiikkaa ja julkaisi venäläisten emigranttien kirjoituksia. Se piti esillä myös ajatusta Suomen itsenäisyydestä ja aseellisen vastarinnan mahdollisuudesta. Politiikan ohella kiinnitettiin huomiota kulttuurikysymyksiin ja julkaistiin aktivistien muistelmia.
Ennakkosensuurin poistamisen jälkeen viranomaiset pystyivät puuttumaan lehtien sisältöön vain rikosoikeudellisin keinoin. Framtid saikin syyteitä majesteettirikoksista ja yllytyksestä kapinaan. Filemon Tiderman karkotettiin vuonna 1908 Siperiaan ja Gummerukset tuomittiin myöhemmin vankeusrangaistuksiin. Lehteä ei kuitenkaan pystytty lakkauttamaan, vaan se jatkoi ilmestymistään vielä senkin jälkeen, kun aktiivinen vastustuspuolue oli vuonna 1908 käytännössä lakannut olemasta. Lähes 1 200 kappaleen levikin saavuttaneen Framtidin ja sen taustajoukon päivänpoliittinen merkitys jäi vähäiseksi. Henkisesti se muodosti sillan aktivismin ja ensimmäisen maailmansodan aikaisen jääkäriliikkeen välille.
Bruce Mather

Bruce Mather (s. 9. toukokuuta 1939 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Häntä opettivat Torontossa Godfrey Ridout, Oskar Morawetz ja John Weinzweig sekä Pariisin konservatoriossa Darius Milhaud, Simone Plé-Caussade ja Olivier Messiaen. Hän opiskeli myös Stanfordin yliopistossa ja Pierre Boulez'n johdolla Sveitsissä. Mather on itse toiminut opetustehtävissä sekä Kanadassa että Ranskassa. 
Mather voitti uuden kamarimusiikin Jules Léger -palkinnon teoksillaan Musique pour Champigny (1979) ja Yquem (1993). Hän on teoksissaan suosinut pieniä kokoonpanoja, vaikkakin hänen tuotantoonsa kuuluu myös orkesteriteoksia ja ooppera La princesse blanche (1993). Hän on monesti hakenut inspiraatiota runoudesta. Hän on saanut tunnustusta myös mikrotonaalisista sävellyksistään, joihin kuuluu Saumur (1990) cembalolle. Mather on ottanut vastaan tilauksia monilta orkestereilta ja järjestöiltä, kuten Montrealin sinfoniaorkesterilta.
Vuonna 2000 Mather sai Serge Garant -palkinnon sävellysansioistaan.
Suomalaisen Kuolemantutkimuksen Seura

Suomalaisen kuolemantutkimuksen seura on perustettu Helsingissä maaliskuussa 2011. Seura edistää suomalaista kuolemaan liittyvää tutkimusta ja akateemisen tutkimuksen viemistä käytäntöön. Seura julkaisee Thanatos nimistä vertaisarvioitua tieteellistä verkkolehteä, jonka Julkaisufoorumin luokitus on 1. Seuran puheenjohtajan toimii tällä hetkellä Ilona Pajari.
Meidan Emam

Meidan Emam (pers. ‏ميدان نقش جهان‎) on historiallinen aukio Isfahanissa, Iranissa. Se rakennettiin 1600-luvun alussa ja sitä reunustavat merkittävät safavidirakennukset samalta ajalta. Aukio valittiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Safavidihallitsija Abbas I siirsi pääkaupunkinsa Isfahaniin vuonna 1598. Hän alkoi rakennuttaa uutta kaupungin keskusta vanhan lounaispuolelle. Uuden keskustan ytimeen tuli 512 metriä leveä ja 159 metriä pitkä aukio. Tätä reunustavat etelässä mahtava, maailman suurimpiin moskeijoihin lukeutuva Imaamin moskeija (1611–1629; aiemmalta nimeltään Šaahin moskeija), idässä pienempi Šeikki Lotfallahin moskeija, lännessä vanhempi Ali Qapu -palatsi, jota laajennettiin Abbasi I:sen aikana, sekä pohjoisessa suuri basaari.
AirMadrid

Air Madrid oli Madridissa kotikenttäänsä pitävä lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 2003, ja se aloitti lennot Latinalaiseen Amerikkaan toukokuussa 2004. Vuonna 2005 yhtiö aloitti lennot mm. Lontooseen, Milanoon, Roomaan sekä Tel Aviviin erityisesti tarjotakseen jatkoyhteyksiä kaukolennoillensa. Syyskuusta 2006 lähtien yhtiö kärsi epätavanomaisen pitkistä myöhästymisistä ja peruutuksista. Espanjan suurimman sanomalehden, El Paísin, mukaan myöhästymiset johtuivat Espanjan ilmailuviranomaisten kiellosta käyttää tiettyjä lentokoneita heikon kunnossapidon takia. Dirección General de Aviación Civil on suosittanut yhtiön lentojen rajoittamista tai toimiluvan peruuttamisa kokonaan. Yhtiö lopetti 15.12.2006 lentotoimintansa ja 16.12.2006 espanjalaiset viranomaiset peruuttivat yhtiön toimiluvan.
Järvsöfaks

Elämäkerta

Järvsöfaks syntyi 23. kesäkuuta 1994. Sen emä on Järvsö Anna ja isä Trollfaks. Järsvsöfak tutustui heti syntymänsä jälkeen kasvattajaansa ja omistajaansa Perssoniin, josta tuli sen valmentaja ja ajaja.
Vuonna 2004 Järvsöfaks sairastui harvinaiseen Baron Gruff -taudiksi kutsuttuun sisäelinsairauteen. Baron Gruff -tauti alkaa äkisti ja etenee nopeasti, mutta Järvsöfaks ehti saada nopeasti hoitoa ja parani. Se palasi kilparadoille saman vuoden lopussa.
Toipumisen jälkeen Järvsöfaksia on muun muassa lainattu Ruotsin kuninkaalliseen ratsuvartiostoon ja osallistunut muun muassa Golden Horse Show'hun. Toimittaja Robert Opku kirjoitti yhdessä Jan-Olov Perssonin kanssa kirjan Järvsöfaksista vuonna 2005. Kirja valmistui vain päiviä sen jälkeen kun ori oli rikkonut maailmanennätyksen Gävltravet-raveissa 12. heinäkuuta ajalla 1.17,9aly yli 1640 metrin matkalla. Aiempi maailmanennätys 1.18,6aly oli ollut norjalaisen Spikeldin hallussa.
Järvsöfaks on äänestetty Vuoden hevoseksi (Årets häst) neljänä perättäisenä vuonna 2002—2005. Se sai Vuoden kylmäverinen 2008 -tittelin (Årets kallblod 2008) Göteborgissa järjestetyssä gaalassa 16. tammikuuta 2009. Järvsöfaks on Ruotsin menestyneimpiä ja suosituimpia ravihevosia. Sillä on ennätys sekä nopeudessa että perättäisissä voitoissa. Nykyään se on kilpauransa ohella siitoskäytössä ja on saanut Ruotsissa yli 350 jälkeläistä, jotka ovat yhteensä voittaneet yli 400 lähtöä. Orin parhaita jälkeläisiä ovat Åkre Lurifax, Faksen Jr. ja Fakse, jotka ovat kaikki myös voittaneet isänsä ravilähdössä.
5. joulukuuta 2008 Järvsöfaks sivusi Sabinin ruotsinennätystä ja 26. joulukuuta rikkoi Alm Svartenin maailmanennätyksen 184:nnellä voitollaan Bergsåkerin raviradalla.
Leonardo Sciascia

Leonardo Sciascia (8. tammikuuta 1921 Racalmuto, Sisilia – 20. marraskuuta 1989 Palermo, Sisilia) oli italialainen kirjailija ja poliitikko. 
Sciascia oli Palermon kaupunginvaltuustoedustajana sitoutumattomana kommunistien listalta vuodesta 1975, kansalliskokousedustaja ja myöhemmin Euroopan parlamentin jäsen. Hän oli alkujaan opiskellut opettajaksi, ja vasta myöhemmin hän ryhtyi kirjoittamaan Sisiliasta ja mafiasta. Hänen teostensa pohjalta ovat ohjanneet elokuvia muun muassa Damiano Damiani, Francesco Rosi, Elio Petri ja Gianni Amelio.
The Lure of Ambition

Juoni

Köyhä Olga Dolan (Theda Bara) työskentelee yleisenä pikakirjoittajana tyylikkäässä newyorkilaisessa hotellissa. Kun Olga hurmaa kunniakkaan Cyril Ralstonin (William B. Davidson), ja esittelee hänelle hänen sivistymättömän Sylvester-isänsä (Dan Mason) sekä rähjäisen kotinsa, Ralston suostuttelee Olgan hyväksymään sviitin hotellista. Ralston lupaa Olgalle avioituvansa hänen kanssaan jonain päivänä. Kun Ralston palaa Englantiin, Olga vannoo kostoa. Kosto alkaa soluttautumalla Englannin hienostopiireihin.
Šillinki (Iso-Britannia)

Šillinki (engl. shilling) oli Englannin punnan jakoyksikkö vuoteen 1971 asti. Yhdessä punnassa oli 20 šillinkiä ja yhdessä šillingissä 12 penniä, jolloin punnassa oli yhteensä 240 penniä.
Šillinki sai erillisenä kolikkona alkunsa 1500-luvun alussa Henrik VII:n valtakauden loppupuolella. 1500-luvun puoliväliin asti šillinki tunnettiin nimellä testoon italian kielen sanan testone mukaan, jota käytettiin hallitsijan kuvalla varustetusta kolikosta. Myöhemmin šillingistä alettiin käyttää kansankielessä nimitystä bob – sanan ensimmäinen tunnettu esiintyminen tässä merkityksessä on vuodelta 1789. Šillinki oli halkaisijaltaan 24 millimetriä.
Šillinkejä ei vedetty kierrosta välittömästi Yhdistyneen kuningaskunnan siirtyessä desimaalimuotoiseen valuuttaan vuonna 1971, vaan šillingit pysyivät käytössä samanarvoisina kuin ennenkin eli 1/20 punnan (viiden uuden pennin) arvoisina. Šillingit lakkasivat olemasta käypää valuuttaa vasta vuonna 1990, jolloin vuonna 1968 käyttöön otetut viiden pennin kolikot korvasivat ne täydellisesti.
Mike Nichols

Yhteistyö Elaine Mayn kanssa

Ennen kummankin erillisiä ohjaajauria Mike Nichols ja Elaine May tunnettiin komediallisesta yhteistyöstään teatterissa, yökerhoissa ja televisiossa. Se alkoi vuonna 1955 The Compass Players -nimisessä improvisaatioryhmässä Chicagossa. Heidän välinen kemiansa auttoi heitä tekemään nopeaälyisiä improvisaatioita, jotka parodioivat aikansa tv-haastatteluja ja ihmisten keskusteluja ajankohtaisista aiheista. Heitä alettiin kutsua vierailijoiksi kymmeniin televisio- ja radio-ohjelmiin.

Palkintoja

Nichols sai uransa aikana kaikki neljä merkittävintä yhdysvaltalaista viihdemaailman palkintoa: Emmyn (neljä kertaa), Grammyn, Tonyn (kahdeksan kertaa) ja Oscarin. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin National Medal of Arts ja vuonna 2010 Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto.
Nichols sai vuonna 1967 elokuvastaan Miehuuskoe (1967) Oscarin parhaasta ohjauksesta ja seuraavana vuonna Golden Globen. Hän oli Oscar-ehdokkaana myös elokuvista Kuka pelkää Virginia Woolfia? (1966), Tapaus Silkwood (1983) ja Working Girl – tieni huipulle (1988). Nichols ohjasi myös monia menestysnäytelmiä Broadwaylla. Hänen viimeisemmät ohjauksensa olivat Iholla (2004) ja Charlie Wilsonin sota (2007).
Nichols kuoli kotonaan 83-vuotiaana sydänkohtaukseen.