google/wiki40b huggingface dataset:
Luterilainen (lehti)

Historia

Luterilaisen ensimmäinen numero julkaistiin tammikuussa 1926 (Suomalainen Kirjapaino Osakeyhtiö, Hämeenlinna). Taustalla oli Suomen kirkollisessa kentässä tapahtunut liikehdintä, jonka seuraukset konkretisoituivat vuoden 1923 uskonnonvapauslain astuessa voimaan. Silloin Kansankirkosta eronneille - pääasiassa evankeliseen liikkeeseen kuuluneille - luterilaisille tuli myös mahdolliseksi ryhmittyä itsenäisiksi seurakunniksi. Luterilainen perustettiinkin näiden seurakuntien tarpeeseen jo huomattavasti ennen seurakuntien liittymistä kirkkokunnaksi, sillä Suomen Vapaan Evankelis-Luterilaisen Kirkon (nyk. STLK) perustava kokous pidettiin Lahdessa 28. toukokuuta 1928.
Toimittajakunta koostui seurakuntien pastoreista. Ensimmäisenä vastaavan päätoimittajan tehtävässä toimi pastori Albert Aijal Wegelius (myöh. Uppala). Hän oli toiminut aiemmin myös evankelisen liikkeen teologisen lehden, Paimenen, sekä myöhemmin luterilaisen teologisen julkaisun, Sana ja tunnustus, vastaavana toimittajana. Muita Luterilaisen alkuvuosien toimittajia olivat pastorit Väinö I. Salonen, Kauko Valve ja Ragnar Wegelius.
Lehden tarkoitus on yhteydessä sitä julkaisevien seurakuntien identiteettiin, johon myös julkaisun nimi viittaa. Luterilaisen ensimmäisen numeron pääkirjoitus esittelee lehden tarkoituksen monisanaisesti. Siitä voidaan mainita kolme päätehtävää: 1.) Opettaa ja tunnustaa julkaistuissa kirjoituksissa vain Raamatun ja luterilaisten Tunnustuskirjojen opetusta. 2.) Korostaa erityisesti oppia vanhurskauttamisesta yksin Kristuksen tähden. 3.) Lujittaa seurakuntien jäsenten uskoa ja yhteyttä, sekä viestittää seurakuntien opetuksesta ja toiminnasta myös ulkopuolisille. Lehden ensimmäinen numerossa alettiinkin julkaista amerikansaksalaisen teologin, tri Franz Pieperin, kirjoitusta Uskomme, opetamme, tunnustamme (Ich glaube, darum rede ich). Pieperin ja hänen kirkkokuntansa, Missouri-synodin, vaikutus Luterilaiseen, kuten myös sitä julkaiseviin seurakuntiin, oli merkittävä. Lehden nimi onkin suomennettu juuri Missouri-synodin julkaisun, Der Lutheraner, nimestä tuolta ajalta. Samoin Luterilaisen sisarlehden nimi Sana ja tunnustus mukaili Missouri-synodin teologista julkaisua Lehre und Wehre.
Diego Colotto

Seurajoukkueura

Colotto pelasi vuodet 2000–2004 kotimaansa Estudiantesissa, kunnes siirtyi Meksikoon. Siellä hän edusti vuodet 2005–2007 Tecos UAGia ja yhden kauden 2007–2008 Atlasia. Monet eurooppalaisseurat Serie A:sta ja Englannin valioliigasta olivat kiinnostuneita hänestä, mutta Colotto päätti vielä tuolloin pelata Meksikossa.
30. elokuuta 2008 Colotto siirtyi espanjalaisseura Deportivo La Coruñaan. Hänestä maksettiin 2,5 miljoonan euron siirtokorvaus. Kaudella 2008–2009 hän pääsi pelaamaan Uefa-cupin karsintaotteluita norjalaista Brannia vastaan. Deportivo hävisi ensimmäisen osan vieraissa numeroin 2–0, mutta toisessa osassa he kirivät eron umpeen voittamalla kotiottelunsa samoin luvuin. Ottelu eteni rangaistuslaukauskilpailuun, jonka Deportivo voitti. Colotto kuului ottelun sankareihin yhdessä Deportivo-maalivahti Daniel Aranzubian kanssa, joka torjui kolme rangaistuslaukausta. Pääsarjassa Colotto pelasi yhteensä 11 ottelua.
22. kesäkuuta 2012 Colotto teki sopimuksen Espanyolin kanssa.
HMS Sylvia (J382)

Palvelus

Alus romutettiin 1958 Tynesidessä.
Mats Näslund

Elitserien ja NHL

Näslund aloitti pelaajauransa Timrå IK:ssa, jossa hän pelasi Ruotsin pääsarjatasolla Elitserienissä kahdella kaudella, kausina 1975–1976 ja 1977–1978. Kauden 1976–1977 hän pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Vuonna 1978 hän siirtyi Timråsta toiseen Elitserien-seuraan, Brynäs IF:ään. Hän oli voittamassa Brynäsissä jääkiekon Ruotsin mestaruutta kaudella 1979–1980, jolla hänet myös palkittiin kauden parhaan pelaajan palkinnolla Guldpuckenilla, ja oli kaudella 1980–1981 Elitserienin piste- ja syöttöpörssin voittaja. 
Näslund varattiin NHL:ään numerolla 37 vuoden 1979 varaustilaisuudessa, jossa hän oli Montréal Canadiensin toinen varaus. Hän aloitti NHL-uransa kolme vuotta myöhemmin kaudella 1982–1983 ollen Canadiensin historian ensimmäinen eurooppalaispelaaja. Hän teki tulokaskaudellaan 71 tehopistettä (26 maalia ja 45 syöttöpistettä) 74 ottelussa ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies Guy Lafleurin ja Ryan Walterin jälkeen. Hänet valittiin kauden päätteeksi NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Lempinimen ”Le Petit Viking” eli ”Pikkuviikinki” saanut Näslund teki parhaalla kaudellaan, kaudella 1985–1986, 80 runkosarjaottelussa 110 tehopistettä (43 maalia ja 67 syöttöpistettä), joilla sijoittui NHL:n pistepörssissä kahdeksanneksi. Hänet nimettiin tuolla kaudella NHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Näslund on viimeisin yli sata pistettä kaudessa tehnyt Canadiens-pelaaja. Hän oli Canadiensin paras pistemies kauden 1985–1986 lisäksi kausina 1984–1985 (79 tehopistettä), 1986–1987 (80 tehopistettä) ja 1988–1989 (84 tehopistettä). Hän oli joukkueen paras pistemies myös neljissä pudotuspeleissä, mukaan lukien vuonna 1986, jolloin hän oli 19 pisteellään johdattamassa Montréalia sen 23. Stanley Cupin mestaruuteen.
Näslund oli NHL-urallaan harvinainen vieras jäähyaitiossa. Hänelle kertyi enimmilläänkin vain 19 jäähyminuuttia yhden runkosarjakauden aikana ja hän saikin tunnustusta herrasmiesmäisestä pelistään voittamalla Lady Byng Memorial Trophyn vuonna 1988. 
Kauden 1989–1990 jälkeen Näslund jätti Canadiensin ja palasi Eurooppaan. Hän pelasi vuoden HC Luganossa Sveitsissä ja kolme vuotta Malmö IF:ssä kotimaassaan Ruotsissa. Hän oli voittamassa vuosina 1992 ja 1994 jääkiekon Ruotsin mestaruutta. Hän palasi NHL:ään vielä työsulun lyhentämällä kaudella 1994–1995, jolloin hän pelasi Boston Bruinsissa, mutta lopetti pelaajauransa tuon kauden jälkeen. 
Näslund pelasi yhdeksän kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 651 runkosarja- ja 102 pudotuspeliottelua. Hän teki NHL:n runkosarjassa 634 tehopistettä, 251 maalia ja 383 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 92 tehopistettä, 35 maalia ja 57 syöttöpistettä.

Pelaajauran jälkeen

Näslund toimi vuosina 2005–2010 Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen joukkueenjohtajan (general manager) tehtävässä. Ruotsi voitti näinä vuosina olympiakultaa vuonna 2006 ja jääkiekon MM-kultaa samana vuonna.
Juhana Fredrik Cajan

Juhana (Johan) Fredrik Cajan (Kajaani) (13. syyskuuta 1815 Sotkamo – 28. helmikuuta 1887 Piippola) oli suomalainen historioitsija, kirjailija ja pappi.
Cajanin vanhemmat olivat nimismies Johan Cajan ja Eva Elfving. Cajan pääsi ylioppilaaksi 1832, opiskeli sitten luonnontieteitä ja teki mm. tutkimusmatkan Lappiin. Tutustuttuaan Elias Lönnrotiin vuonna 1835 hän kuitenkin kiinnostui kansallisperinnöstä niin, että oli mukana Lönnrotin seuraavana vuonna tekemän seitsemännen runonkeräysmatkan alussa. Cajan julkaisi matkasta Mehiläinen -lehdessä 1837 kirjoituksen Matkakertoelma Hiidenlinnaan. Papiksi Cajan valmistui 1842, mutta jo sitä ennen eli 1839 ja 1840 hän oli julkaissut Mehiläisen liitteenä ensimmäisen 244-sivuisen suomenkielisen Suomen historian Suomen historia koetteeksi kerrottu lyhykäisessä järjestyksessä. Esipuheen teokseensa hän kirjoitti nimimerkillä J.F. Kainonen. Vuonna 1846 siitä ilmestyi Cajanin laatima uusittu ja laajennettu painos Suomen historia, kertoi J.F. Kajaani. Ensimmäinen osa elikkä Pakanuuden ja Paavinuskon ajat, jonka julkaisi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Jatkotyö jäi kuitenkin kesken Cajanin sairastuttua henkisesti. Hänen piti sairauden takia jättää 1863 myös vuodesta 1857 hoitamansa vakinainen Piippolan kappalaisen virka.
Cajanin puoliso vuodesta 1842 oli Adolfina Augusta Tauler (k. 1858).
Timo Tuomivaara

Timo Tuomivaara (7. huhtikuuta 1938 Posio – 3. elokuuta 2004 Rovaniemi), "Pohjolan Houdini", oli suomalainen kahlekuningas ja taikurimestari, joka aloitti esiintyvän taiteilijan uransa jo kuusivuotiaana, löydettyään kotinsa ullakolta Ilmari Jäämaan kirjoittaman kirjan Taikurin kirja. Aluksi taikurin uraan keskittynyt Tuomivaara koki sykähdyttävän hetken vuonna 1952 Rovaniemen Kansantalossa. Iltamien pääesiintyjänä oli taikurimestari Solmu Mäkelä, jonka esiintyminen teki nuoreen 14-vuotiaaseen taikuriin niin voimakkaan vaikutuksen, että hän ei sen jälkeen epäröinyt antautua päätoimisesti esiintyvän taiteilijan ammattiin.
Tuomivaara esiintyi laajoilla kiertueilla eri puolella Suomea 1950-luvun lopulta aina 1980-luvulle saakka. Hän esiintyi samoissa huveissa mm. Repe Helismaan, Tapio Rautavaaran ja Esa Pakarisen kanssa. Hän teki myös omia Haaste -kiertueitaan. Yleisö sai tuoda näytöksiin omia lukkojaan ja ketjujaan, joihin Tuomivaara sidottiin, mutta kerta toisensa jälkeen hän vapautui kahleistaan.
Tuomivaarasta tuli hetkessä kuuluisa, kun hän esiintyi television Jatkoaika -ohjelmassa. Hänet kahlittiin käsi- ja jalkarautoihin ja lisäksi postisäkkiin ja upotettiin jopa uima-altaaseen. Tämän Suomen televisiossa esitetyn vapautumisen jälkeen esiintymispyyntöjä sateli kaikkialta. Samana vuonna hän teki kiertueen mm. Japaniin, esiintyen sielläkin laajoille yleisöryhmille.
Hän keräsi kiertuevuosiensa aikana laajan kokoelman erilaisia lukkoja ja kahleita sekä kahlekuninkaan rekvisiittaa. Usean tuhannen kilon painoiset välineet ovat löytäneet tiensä alan näyttelyihin ja odottavat lopullista sijoituspaikkaansa.
Tuomivaaralle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1999.
Gaius Octavius

Gaius Octavius Thurinus (100 eaa.–59 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja keisari Augustuksen isä. 
Octavius kuului varakkaaseen Velitraestä kotoisin olevaan ritarisäätyyn kuuluvaan sukuun. Octavius oli sukunsa ensimmäinen, joka saavutti senaattorin arvon, hän oli siis novus homo. Octaviuksen ensimmäinen vaimo oli eräs Ancharia, josta ei tiedetä kovin paljon. Pari sai kuitenkin yhden lapsen, Octavia maiorin. Luultavasi Ancharia kuoli synnytyksen yhteydessä.
Octavius meni tämän jälkeen naimisiin Julius Caesarin siskontyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Pari sai kaksi lasta, tyttären Octavia minorin ja pojan Gaius Octaviuksen, eli tulevan keisari Augustuksen. Yhteyksiensä ansiosta Octavius eteni urallaan ja saavutti kvestorin viran luultavasti vuonna 70 eaa. Tämän jälkeen hänet nimitettiin Makedonian propreetoriksi. Ennen tätä senaatti lähetti hänet kukistamaan orjakapinan Thuriissa. Samat orjat olivat aikaisemmin ottaneet osaa Spartacuksen ja Catilinan kapinoihin. Voittonsa kunniaksi Octavius sai lisänimen Thurinus. 
Vuonna 59 eaa. oli paluumatkalla Roomaan, jossa hän aikoi asettua ehdolle konsuliksi. Octavius kuoli kuitenkin yllättäen ennen kuin pääsi perille.
Nokia 2720 fold

Ominaisuudet

Puhelimessa on 1,8 tuuman näyttö, 1,3 megapikselin kamera, 860 milliampeeritunnin akku ja 9 megatavua sisäistä tallennustilaa. Värivaihtoehtoina ovat musta ja punainen.
Koipijärvi (Keuruu)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,7 metriä mpy.
Heinäkuu

Heinäkuu Suomessa

Heinäkuussa koko Suomen luonto saavuttaa kesän kasvunsa huipun, minkä jälkeen se alkaa hiljalleen valmistautua syksyyn. Heinäkuu on Suomessa vuoden lämpimin kuukausi. Heinäkuu on keski-ja loppukesää Suomessa.
Heinäkuun keskilämpötilat vaihtelevat eri puolilla Suomea. Vantaalla heinäkuun keskilämpötila on noin +17,5 astetta, Lahdessa noin +17,2 astetta, Tampereella noin +17 astetta, Kuopiossa noin +16,5 astetta, Oulussa noin +16 astetta ja Sodankylässä noin +14 astetta. Tyypillinen päivälämpötila Etelä-Suomessa heinäkuussa on 20-25 astetta, Pohjois-Suomessa 20 asteen molemmin puolin.
Heinäkuussa Suomen ilmamassa on usein lämmintä ja kosteaa, ja tämän takia iltapäivän kuurosateet ja ukkosmyrskyt ovat tavallisia Etelä- ja Keski-Suomen sisämaassa, Lapissa ne ovat usein vaimeampia ja harvinaisempia. Rannikkoseuduilla mennyt talvi näkyy vielä meren viileytenä etenkin alkukuusta. Heinäkuussa myös alkukesän öiden raikkaus on poistunut ja lämpötila pysytteleekin 15 asteen molemmin puolin. Toisinaan voi lämmintä olla yötä päivää yli 20 astetta; tätä ilmiötä kutsutaan trooppiseksi yöksi. Atlantilta Eurooppaan tulevat matalapaineet ovat heinäkuussa kevättä ja alkukesää voimakkaampia. Mutta matalapaineiden määrä saattaa yllättäen olla alkukesää pienempi. Puolet vuosittaisista ukonilmoista ja yli puolet koko vuoden aikana tulevasta salamamäärästä saadaan Suomessa heinäkuun aikana. Heinäkuussa keskimäärin joka toinen päivä mitataan jossain päin Suomea hellelukemia iltapäivätunteina. Korkeimmat päivälämpötilat mitataan useimmiten heinäkuun 15-31 päivien välillä, jolloin ainakin jossain päin Suomea päästään vuosittain jopa 30 asteen päivälämpötiloihin. Suomen kaikkien aikojen korkein lämpötila, 37,2 astetta, mitattiin heinäkuun 29. päivä vuonna 2010 Liperissä. Heinäkuu on kesä-ja toukokuiden ohella vuoden aurinkoisimpia kuukausia. Heinäkuussa Lapissa on yöttömät yöt kuun lopulle asti, eteläisessä Suomessa huomaa öiden pimenemisen ja niiden selvän lämpenemisen. 
Kuukauden suomenkielinen nimi johtuu siitä, että kesän lämpimimpänä aikana Suomessa korjataan heinä karjalle ja hevosille. Heinäkuussa on lämmintä koko Suomessa, ja se on siksi myös suosituin lomakuukausi. Kesän marjastusaika alkaa Suomessa heinäkuun puolen välin tienoilla, jolloin mustikat ja ahomansikat ovat kypsiä.
Margaret (Connaughtin prinsessa)

Elämäkerta

Prinsessa Margaretista tuli avioliiton johdosta Ruotsin kruununprinsessa Margareta vuonna 1907, mutta koska hän kuoli appensa kuningas Kustaa V:nen vielä hallitessa hänestä ei tullut koskaan Ruotsin kuningatarta. Prinsessa Margaretan isä oli kuningatar Viktorian kolmas poika Arthur ja hänen äitinsä oli Preussin prinsessa Louise Margaret. Äitinsä kautta prinsessa Margaret oli Saksan viimeisen keisarin pikkuserkku ja isänsä kautta sukua muun muassa miehensä toiselle puolisolle Louise Mountbattenille. Aviopuolisonsa kanssa urheilua ja kuninkaallisen tradition mukaista hyväntekeväisyyttä harrastava kruununprinsessa edusti ensimmäisen maailmansodan aikaisessa Ruotsissa hovin anglofiilistä siipeä, kuningas Kustaan puolison kuningatar Viktorian edustaessa saksalaismielisiä voimia.

Kuolema

Kruununprinsessa Margareta kuoli vappuna 1920 yllättäen odottaessaan kuudetta lastaan.
Copa do Brasil

Pelisysteemi

Turnaus pelataan kaksiosaisena pudotuspelinä. Kuitenkin kahdella ensimmäisellä kierroksella vierasjoukkue pääsee suoraan suraavalle kierrokselle jos, vierasjoukkue voittaa kotijoukkueen vähintään kahdella maalilla. Cupissa on käytetty vierasmaalisääntöä joka, on epätavallista muihin Etelä-Amerikan kilpailuihin. Esimerkiksi Copa Libertadoresiin sääntö tuli käyttöön vasta 2005.
Cup antaa kilpailun voittajalle suoran pääsyn seuraavan kauden Copa Libertadoresiin niiden seurojen kanssa jotka pääsevät kilpailuun sarjasijoituksensa perusteella.
Seurat jotka osallistuvat Etelä-Amerikan seurajoukkueiden ykköskilpailuun eli Copa Libertadoresiin eivät voi osallistua Brasilian cupiin. Näin ollen mikään joukkue ei voi voittaa cupia kahtena vuotena peräkkäin.
Delmarvan niemimaa

Delmarvan niemimaa (engl. Delmarva Peninsula) on suuri niemimaa Yhdysvaltain itärannikolla Delawaren, Marylandin ja Virginian osavaltioiden alueilla. Niemimaa on noin sata kilometriä leveä ja 300 kilometriä pitkä. Sitä rajaa lännessä Chesapeakenlahti ja idässä Delawarejoki, Delawarenlahti ja Atlantin valtameri.
Niemimaan nimi on akronyymi, joka viittaa sen jakaviin kolmeen osavaltioon: Delaware, Maryland ja Virginia. Nimitys on otettu käyttöön vasta 1920-luvulla. Niemimaan mantereeseen yhdistävän kannaksen poikki on rakennettu Chesapeaken ja Delawaren kanava, joka yhdistää Chesapeaken- ja Delawarenlahdet. Sieltä on myös lauttayhteys Delawarenlahden yli New Jerseyhin.
Delmarvaan liittyy paljon legendoja, esimerkiksi tarinoita menneisyyden laajoista mustarastaan metsästyksistä ja suurista villiponilaumoista.
Delmarvan niemimaalla asui vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 681 030 asukasta. Niemimaan maasto on hyvin tasaista, ja sitä halkovat useat joet. Pohjoisosien rannikko on täynnä kosteikkoja ja soita, minkä vuoksi siellä ei ole juuri kaupunkeja. Etelämpänä rannikko on rikkonaisempi, ja siellä on useita saaria, joista suurin on Kent Island.
Renzo Pasolini

Renzo Pasolini (18. heinäkuuta 1938 Rimini, Italia – 20. toukokuuta 1973 Monza, Italia), lempinimeltään "Paso", oli 1960-luvulta alkaen suosittu italialainen ratamoottoripyöräilijä. Pasolini menehtyi Monzan moottoriradalla saamiinsa vammoihin samassa onnettomuudessa kuin suomalainen Jarno Saarinen.
Vuonna 1985 italialainen moottoripyörätehdas Ducati (jonka silloin omisti Cagiva) esitteli uuden Ducati Paso -mallinsa, jonka suunnittelija Massimo Tamburini oli nimennyt Pasolinin muiston kunniaksi.
Phnom Penhin yliopisto

Phnom Penhin yliopisto eli Phnom Penhin kunikaallinen yliopisto on Kambodžan suurin ja vanhin yliopisto. Vuonna 2010 siellä oli yli 12 000 opiskelijaa. Akateemisten aineiden lisäksi sen yhteydessä annetaan opistotasoista opetusta tietotekniikassa, matkailussa ja elektroniikassa. Koululla on kolme kampusta Phnom Penhin kaupungissa.
Yliopisto on perustettu vuonna 1960. Opetuskieli oli aluksi ranska, maan itsenäistyttyä khmer. Punaiset khmerit sulkivat yliopiston 1975–1979, ja kampus joutui sisällissodan näyttämöksi. Vuonna 1980 avattiin enimmäisenä ranskankielinen opettajankoulutus, seuraavana vuonna vieraiden kielten opetus. Vuonna 1988 ne yhdistyivät yliopistoksi, joka muutti vuonna 1996 nimensä kuninkaalliseksi yliopistoksi. 2000-luvulla yliopisto on laajentunut vastaamaan kehittyvän yhteiskunnan tarpeita, ja siinä on nyt luonnontieteiden tiedekunta, sosiaalistieteiden ja humanististen aineiden tiedekunta sekä vieraiden kielten laitos. Vuonna 2001 aloitettiin jatko-opetus maistereille.
Schiermonnikoog

Historia

Ensimmäiset saaren omistajat olivat sisterssiläisluostarin munkit.
Nykyisin tuulen ja meren vuoksi saari "liikkuu" hitaasti etelään ja itään. Vuonna 1250 saari sijaitsi noin kaksi kilometriä nykyistä sijaintia pohjoisempana. Vuosina 1717 ja 1720 myrskyjen nostattamat vedet hautasivat Westerburenin kylän, joka oli syntynyt munkkien rakennusten läheisyyteen. Tulvien vuoksi kylä hylättiin. Vuonna 1756 uusi kylä, nimeltään Oosterburen, rakennettiin vanhasta kylästä itään. Nykyään tämä toinen kylä tunnetaan saaren nimen mukaan nimellä Schiermonnikoog.
Vuonna 1978 saarella oli asukkaita 900.

Matkailu

Matkailu on tärkein tulonlähde Schiermonnikoogille. Saarella on leirintäalueita, noin 15 hotellia ja satoja loma-asuntoja. Saaren itäosassa on tärkeäksi muodostunut luonnonsuojelualue, jonne pääsy on rajoitettua lintujen pesimisaikana.

Matkustus

Ainoa julkinen kulkuväline saarelle on lautta Lauwersoogin satamasta. Jopa talvikuukausina lautta kulkee useamman kuin yhden vuoron päivässä. Matkailijoiden ei sallita tuoda autoa lautalle. Yleisin kulkuväline onkin polkupyörä ja pyöräilyreittejä on saarella ristiin rastiin.
Albert Ferrer

Ura

Ferrer on ollut kaksi kertaa mukana MM-kilpailuissa: 1994 Yhdysvalloissa ja 1998 Ranskassa. MM-kisoissa hän pelasi kuudessa ottelussa. Espanjan maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1991–1999. Barcelonan olympialaisissa 1992 Ferrer voitti olympiakultaa Espanjan joukkueessa.
Valmennusurallansa Ferrer aloitti SBV Vitessen peräsimessä kaudella 2010/11. Seura välttyi hänen johdollaan  niukasti putoamiselta Eredivisiestä ja hän sai potkut tehtävästään kauden jälkeen.
Helmikuussa 2014 Ferreristä tuli Córdoban päävalmentaja. Ferrerin johdolla seura sijoittui Segundassa seitsemänneksi ja nousi karsintojen kautta liigaan 42 vuoden tauon jälkeen. Liigakausi sujui joukkueelta murheellisesti ja Ferrer sai potkut lokakuussa 2014, kun Córdoba oli sarjajumbona kerättyään vain neljä pistettä kauden kahdeksasta ensimmäisestä ottelusta.
Kesäkuussa 2015 Ferreristä tuli RCD Mallorcan päävalmentaja. Peliesitykset olivat varsin vaatimattomia ja Ferrerin alaisuudessa Mallorca voitti vain kolme pelaamastaan 15 ottelusta. Hän sai potkut marraskuun lopulla 2015.
Cadarso (1914)

Palvelus

Alus osallistui Rifinsotaan. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1930.
Ivermektiini

Ominaisuudet ja käyttö

Ivermektiini on seos kahdesta terpenoidilaktonista, jotka ovat 22,23-dihydroavermektiini B₁ₐ ja 22,23-dihydroavermektiini B1b. Seoksessa niitä on suhteessa 4:1. Ivermektiini ei liukene veteen, mutta liukenee esimerkiksi butanoniin ja propyleeniglykoliin. Ivermektiini tehoaa moniin loismatoihin sekä eräisiin hämähäkkieläimiin kuten syyhypunkkiin ja päätäihin. Ivermektiini sitoutuu GABA-aktivoituihin kloridikanaviin ja salpaa niiden toiminnan. Tämä johtaa solujen hyperpolarisaatioon ja loismatojen ja hämähäkkieläinten halvaantumiseen. Ivermektiini sitoutuu myös P-glykoproteiiniin ja estää sen toimintaa. Ivermektiiniä käytetaan ihmisellä erityisesti jokisokeutta ja elefanttitautia aiheuttavien sukkulamatojen häätöön. Tämän lisäksi sitä voidaan käyttää myös syyhyn hoitoon ja päätäiden hävittämiseen. Eläinlääketieteessä sitä käytetään muun muassa sydänmatojen häätöön. Ivermektiini tehoaa erityisesti matojen toukkavaiheisiin.

Haittavaikutukset

Tyypillisimpiä ivermektiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat kuumeilu, flunssankaltaiset oireet, iho-oireet ja pääkipu. Haittavaikutukset voivat osittain johtua kuolleista loismadoista vapautuneista myrkyllisistä aineista ja kuolleiden matojen aiheuttamasta immuunipuolustuksen reaktiosta.

Valmistus

Ivermektiini on puolisynteettinen yhdiste. Streptomyces avermitilis -bakteeri tuottaa avermektiiniä, joka vedytetään Wilkinsonin katalyytin läsnä ollessa, jolloin eräs kaksoissidoksista pelkistyy selektiivisesti.
Pansion koulu

Koulurakennus

Kaupunginarkkitehti Totti Soran suunnittelema koulurakennus on kolmikerroksinen. Sen julkisivut on rapattu ja satulakatto katettu tiilellä. Tyypillisiä 1950-luvun piirteitä ovat liuskekivipinnat, sormipaneeliset sisäkatot, lakatut ovet ja metallikaiteet lakattuine, puisine käsijohteineen.

Lakkautusuhka 2010-luvun alussa

Pansion koulu muuttui pelkäksi alakouluksi vuonna 2008, kun yläkoululaiset siirrettiin Luolavuoren ja Rieskalähteen kouluihin. Pansion koulua suunniteltiin 2010-luvun taitteessa lakkautettavaksi kokonaan ja oppilaat siirrettäviksi Pernon kouluun sen peruskorjauksen jälkeen. Pernon koulun kalliista peruskorjauksesta kuitenkin luovuttiin, ja Pansion koulu sai jatkaa.