Öljyhuippu

Öljymarkkinat

Öljyhuipun seurauksena öljyn tarjonta ei pysty vastaamaan sen kysyntään, ja tämän seurauksena sen hinta nousee. Kun kysyntä pyrkisi kasvamaan samaan aikaan kun tarjonta vähenee, öljyn hinta voi nousta paljonkin pienessä ajassa. Öljyn kysyntä on melko joustamatonta lyhyellä aikavälillä, mutta pidemmällä aikavälillä kysyntä mukautuu vastaamaan tarjontaa.
Öljyhuipun kannalta oleellista on, miten öljyn kysyntä kehittyy. Raakaöljyn kysyntä on nyt 86 miljoonaa barrelia päivässä. Kysyntä kasvoi keskimäärin 1,76 prosenttia vuosittain 1994–2006 ja 3,4 prosenttia vuosittain 2003–2004. Öljyn kysynnän arvioidaan kasvavan 37 prosenttia vuoteen 2030, pääasiassa autoilun lisääntymisen vaikutuksesta. Intian ja Kiinan kehittyvät taloudet ovat kasvattaneet öljyn kysyntää, mutta myös Yhdysvalloissa kysyntä on kasvanut vuosina 1995–2005 17,7 miljoonasta barrelista päivässä 20,7 miljoonaan barreliin. Öljyntuotanto on vuosien 2005-2008 aikana ollut tasaista, ilman merkittävää kasvua tai laskua. Tammikuussa 2007 julkaistun International Energy Agency:n (IEA) raportin mukaan globaali tuotanto (sisältäen raakaöljyn tuotannon, nestemäiset biopolttoaineet, ei-raakaöljylähtöisen bensantuotannon ja öljyreservien käytön) vuonna 2006 oli keskimäärin 85,24 miljoonaa barrelia päivässä

Mahdolliset seuraukset

Öljyhuipun seuraukset voivat olla merkittävät. Öljy ja fossiiliset polttoaineet ovat suurelta osin vastuussa teollisen vallankumouksen jälkeisestä talouskasvusta. Helmikuussa 2005 valmistunut raportti Peaking of world oil production: impacts, mitigation, & risk management Yhdysvaltain energiaministeriölle esittää, että kyseessä on "ennennäkemätön riskienhallintaongelma", jonka kaltaista modernit teolliset yhteiskunnat eivät ole aikaisemmin joutuneet kohtaamaan. Raportin tekijät analysoivat seurauksia kolmen skenaarion avulla (ei toimenpiteitä ennen huippua, toimenpiteitä 10 tai 20 vuotta ennen huippua), joilla on vaihtelevia taloudellisia ja yhteiskunnallisia seurauksia. Yleisesti käsitykset öljyhuipun seurauksista kuitenkin vaihtelevat.

Katastrofi

Eräät epäilevät, että öljyntuotannon hiipuminen iskee rajusti länsimaiseen kulttuuriin ja nykyaikaiseen tietoyhteiskuntaan, jotka ovat hyvin riippuvaisia öljystä. Yli 90 prosenttia Yhdysvaltain liikenteestä on öljystä riippuvaista. Jotkut ennustavat, että tapahtuu malthusilainen katastrofi, kun öljyn tuotanto käy yhä hankalammaksi. Mitään muuta yhtä helposti tuotettavaa ja kuljetettavaa energianlähdettä ei tunneta. 
1940-luvulta lähtien elintarvikkeiden tuotannon tehokkuus on kasvanut hyönteismyrkkyjen, lannoitteiden ja maatalouskoneiden ansiosta. Tätä on kutsuttu vihreäksi vallankumoukseksi. Tämän - ja esim. yleismaailmallisen lapsikuolleisuuden laskun - ansiosta väestö on kasvanut paljon viimeisen viidenkymmenen vuoden aikana. Useiden torjunta-aineiden valmistusaine on öljy ja lannoitteiden valmistusaine maakaasu, eli lannoiteteollisuus on riippuvainen fossiilisista polttoaineista. Lisäksi öljyä tarvitaan maatalouskoneisiin, sekä ruoan kuljetukseen. On arvioitu, että öljyn saatavuuden heikkeneminen johtaa nykyaikaisen maanviljelyn romahdukseen ja elintarvikkeiden viennin taantumiseen, josta saattaa seurata jopa nälänhätää. Tällöin kyseessä voi olla liikakansoitus suhteessa energiavaroihin.

Taantuma

Vaikka öljyntuotannon ehtyminen tapahtuisi hitaasti ja samalla pystyttäisiin sujuvasti siirtymään vaihtoehtoisiin energianlähteisiin, voi seurauksena olla korkeista energian hinnoista syntyvä taantuma tai lama. Talouden alamäillä ja öljyn hintapiikeillä on havaittu olevan yhteys aivan samoin kuin inflaatiolla ja öljyn korkeilla hinnoilla on havaittu olevan keskinäinen yhteys.
Taloustieteilijöiden mukaan maailman talous nykyään on kuitenkin vähemmän riippuvainen öljystä, kuin aikaisempien öljykriisien eli öljyn korkeiden hintojen aiheuttamien kriisien aikana. Usein arvellaan myös talouden taantuman tai laman olevan ohimenevä vaihe, jonka jälkeen tilanne palautuu takaisin entiselleen, kuten tapahtui 1970-luvun öljykriisin aikana.
1970-luvulla tapahtunut öljyn kysyntää pienempi tuotanto eli öljypula oli kuitenkin lyhytaikainen. Tulevaisuudessa öljyn tuotantomäärien pienentyessä öljyn hinta noussee jatkuvasti, eikä laske enää entiselle tasolleen. Eräänä vaihtoehtona on esitetty niin kutsuttu kuoppaisen tasanteen skenaario, jolloin muutamien vuosien aikana öljyn hinta, taloudelliset taantumat ja kasvun aika vaihtelevat ennen tuotannon lopullista vähenemistä. Talouskasvun perustuessa pitkälti edullisen energian varaan on varsin luultavaa, että öljyn hinnan pysytellessä korkealla tai sen noustessa jatkuvasti myös muu hintataso pysyy korkealla tai nousee sen mukana. Talouden taantuma tai lama voi olla, 1970-luvun öljykriisistä poiketen, pysyvä ilmiö, joka vaikuttaa jokaisen ihmisen elämään.

Kehitysmaat

Energiapula voi estää kehitysmaita koskaan saavuttamasta länsimaista elintasoa. Optimistit ovat kuitenkin eri mieltä, vaikka siirtymäkausi vaihtoehtoisiin energiamuotoihin voi aiheuttaa väliaikaisia ongelmia. Öljyn hinnan nousu vuosina 2004 ja 2005 on aiheuttanut monissa kehitysmaissa vakavia ongelmia esimerkiksi kuljetusten järjestämisessä ja lisännyt poliittista epävakautta.

Seurausten lieventäminen

Öljyhuipun seurausten lieventäminen on yritys vähentää öljyn kulutusta eri tavoin ennen ja jälkeen öljyhuipun, jotta sen mahdollisesti aiheuttamat sosiaaliset, poliittiset ja taloudelliset vaikutukset olisivat mahdollisimman lieviä. Öljyntuotannon vähentyminen tulee nostamaan kaikkien öljypohjaisten tuotteiden hintoja, jos öljynkulutusta ei vähennetä samassa suhteessa samanaikaisesti. Öljyhuipun mahdollisten sosiaalisten, poliittisten ja taloudellisten vaikutusten lieventämiseksi ratkaisuksi on ehdotettu ennen öljyhuippua tapahtuvaa öljyn kulutuksen vähentämistä.
Öljyhuippu on ennen muuta ongelma nestemäisten liikennepolttoaineiden kohdalla, koska bensiinin ja dieselöljyn hintojen nousu nostaisi näitä polttoaineita käyttävien liikennemuotojen käyttökustannuksia. Lisäksi öljyhuippu nostaisi muiden öljyteollisuuden tuotteiden, kuten lämmitysöljyn ja petrokemian tuotteiden hintoja. Öljyn hinnan kohoamisen sanotaan aiheuttavan kustannusinflaatiota, koska öljyn hinnan kallistuminen nostaa valmistuskustannuksia ja siten hintoja. Keinot öljyn kulutuksen vähenemiseen voivat olla passiivisia ja myöhään markkinoiden pakottamana tai aktiivisia ja hyvissä ajoin poliittisella ohjauksella tapahtuvia.
Öljystä valtaosa kulutetaan tieliikenteessä, joten suurin osa ratkaisuista keskittyy vaihtoehtoisiin liikennepolttoaineisiin, autojen energiatehokkuuden parantamiseen, sähköautoihin ja autoilla ajettujen kilometrien vähentämiseen (autoilun tarpeen vähentämiseen). Ehdotuksia ovat muun muassa synteettisten polttoaineiden, biopolttoaineiden ja maakaasun osuuksien lisääminen liikennepolttoaineissa, autojen energiatehokkuuden parantaminen esimerkiksi hybriditekniikoin ja sähköautoihin siirtyminen. Joukkoliikenteen avulla yksityisautoilua voidaan vähentää taajamissa bussien ja kevyen ja raskaamman raideliikenteen avulla. Lisäksi tiiviimmän kaupunkirakenteen ja työpaikkojen, kauppojen ja asumisen lähekkäin sijaitsemisen uskotaan vähentävän autoilun tarvetta.

Kannusteet

Markkinaratkaisu on käsitys, jonka mukaan nousevat öljyn hinnat kiihdyttävät vaihtoehtoisten energiamuotojen kehittämistä ja tehostavat öljyteollisuutta. Hupenevat energiavarat aiheuttavat kuitenkin haasteen tuotekehitykselle, koska sekin on riippuvainen fossiilisista polttoaineista. Kriitikot epäilevät, että jos energian hinta nousee, tuotekehityksen kustannukset nousevat myös.

Niukkuushyödykkeellä keinottelu

Kriitikot epäilevät myös, että niukkuushyödykkeen jättäminen markkinoiden armoille johtaa väistämättä keinotteluun ja lopulta hintojen nopean nousun kierteeseen, kuten Kalifornian sähkökriisissä 2000-luvun alussa.

Sotilaalliset toimet

Kauhuskenaariona on ollut, että öljyvarojen riittämättömyyden hetkellä suurvallat (Yhdysvallat, Kiina) käynnistäisivat öljyntuottajamaihin kohdistuvia sotia, joiden tarkoituksena olisi varmistaa öljyn saatavuus ja hupenevat öljyvarat tietyille maille. Tällaisessa skenaariossa kehitysmaat ja maat jotka eivät ole sotilaallisesti kyvykkäitä kokisivat öljynsaannin tyrehtymisen tai huomattavan öljyn hinnannousun. Öljyntuottajamaissa käydyt sodat ovat tyypillisesti nostaneet öljyn hintaa.

Poliittinen ratkaisu

Polttoainevero pehmustaa öljyn hinnan nousun vaikutuksia verolliseen hintaan, sillä esimerkiksi Suomessa bensiinin hinnasta noin 60 prosenttia on veroa. Tällöin öljyn hinnan kaksinkertaistuminen ei tee bensiinin hinnasta kaksinkertaista. Polttoaineveroja voidaan lisätä öljystä valmistettuihin polttoaineisiin, joihin sitä ei ole vielä lisätty. Lämmitysöljyssä, lentokoneiden kerosiinissa ja laivojen raskaassa polttoöljyssä ei ole veroa tai se on hyvin matala. Polttoaineveroja voidaan nostaa, jolloin öljystä valmistettujen polttoaineiden kysyntä laskee. Dieselöljyssä on bensiiniä matalampi vero. Toisaalta polttoaineveroja voidaan laskea, jos polttoaineiden hinnat ovat nousseet liian korkealle tasolle. Biopolttoaineita voidaan sekoittaa öljypohjaisiin liikennepolttoaineisiin. Biopolttoaineita voidaan suosia asettamalla niille matalampi polttoainevero kuin öljystä valmistetuille polttoaineille. Liikennepolttoaineita voidaan valmistaa myös kivihiilestä.
Autonvalmistajia voidaan kannustaa valmistamaan energiatehokkaampia autoja ja kuluttajia voidaan kannustaa ostamaan energiatehokkaampia autoja. Autoveroa voidaan laskea, jolloin uuden auton ostaminen halpenee. Muun muassa Saksassa ja Yhdysvalloissa on kokeiltu ohjelmia, joissa vanhan auton romuttamisesta saa valtiolta alennusta uuden auton ostamisesta. Yhdysvalloissa Cash for Clunkers -ohjelmassa alennuksen suuruus oli yhteydessä polttoaineenkulutuksen parantumiseen. Vapaaseen autoetuun ja työmatkavähennyksiin voidaan tehdä muutoksia. Teiden nopeusrajoituksia voidaan alentaa, jotta ajoneuvojen polttoaineenkulutus laskee ja junat tulevat kilpailukykyisemmiksi. Kaupunkia ympäröivillä ruuhkamaksuilla voidaan vähentää kaupunkiin suuntautuvaa autoliikennettä. Kaavoitus voidaan tehdä energiatehokkaan liikenteen näkokulmasta, siten että asuinalueita kaavoitetaan sinne minne joukkoliikenne ulottuu. Kaavoitusta voidaan muuttaa siten, ettei ole jyrkkiä rajoituksia työpaikkojen ja asumisen sijoittumiselle.