google/wiki40b huggingface dataset:
Mathis Olimb

Pääsarjaura

Olimb aloitti pääsarjauransa Norjan pääsarjan Vålerengassa 2002–2003. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Manglerudiin. Kauden 2004–2005 Olimb pelasi Pohjois-Amerikassa. Hän edusti OHL-juniorisarjassa London Knightsia ja Sarnia Stingiä. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Norjaan ja Vålerengaan. Keväällä 2006 ja 2007 hän oli voittamassa Norjan-mestaruutta.  Kaudella 2006-2007 hän sijoittui Norjan liigan pistepörssissä toiseksi.
Kaudeksi 2007–2008 Olimb siirtyi Saksan liigan Augsburger Pantheriin. Saksassa hän oli kahden kauden ajan joukkueensa avainpelaajia. Kaudella 2008–2009 hän ehti tehdä 43 ottelussa 41 pistettä, kunnes loukkaantui loppukaudeksi Oslossa pelatussa olympiakarsintaottelussa. Kahden Saksassa vietetyn kauden jälkeen Olimb siirtyi Ruotsin Elitserienin Frölundaan. Frölundassa hän oli kaudella 2009–2010 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies 34 pisteellään. Syöttöpisteitä hän sai joukkueensa eniten, 25 kappaletta. Kauden jälkeen NHL-seura Chicago Blackhawks teki Olimbin kanssa vuoden sopimuksen.
Olimb sai huonon alun Pohjois-Amerikassa, sillä hän loukkaantui harjoituskaudella. Lopulta hän pelasi Blackhawksin farmijoukkueessa Rockford IceHogsissa 59 ottelua muttei yhtään NHL:ssä. Kaudeksi 2011–2012 Olimb palasi Frölundaan.
Keväällä 2015 Olimb solmi kahden vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Jokerien kanssa. Olimbista tuli siten seuran historian ensimmäinen norjalaispelaaja. Olimb ei ollut tyytyväinen rooliinsa joukkueessa ja joulukuussa 2015 hän siirtyi lainasopimuksella Kloten Flyersiin, Sveitsiin. Sopimus Jokereiden kanssa on määrä purkaa 1. päivä toukokuuta 2016.
Kaudeksi 2016–17 Olimb siirtyi takaisin Ruotsin SHL:ään Linköpings HC:n joukkueeseen.
Olimb siirtyi kaudeksi 2019–2020 DEL-liigan Grizzlys Wolfsburgiin kahden vuoden sopimuksella.

Maajoukkueura

Olimb on edustanut Norjan maajoukkuetta vuosien 2007, 2008, 2010 ja 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2011 hän teki seitsemässä ottelussa tehopisteet 1+8. Kahdeksalla syötöllään hän oli MM-turnauksen syöttötilaston voittaja.

Yksityiselämä

Mathisilla on kolme vuotta nuorempi veli Ken Andre Olimb.
Anna Lappalainen

Anna Svedholm, o.s. Lappalainen, (27. kesäkuuta 1896 Kuopion maalaiskunta – 17. heinäkuuta 1988 Sipoo) oli suomalainen nainen, joka oli yhteensä yli 55 vuoden ajan potilaana psykiatrisissa sairaaloissa eri puolilla Suomea. "Kellokosken prinsessaksi" kutsutun Lappalaisen elämästä on tehty kirja, elokuva ja musikaali. Hänelle on myös pystytetty muistomerkki Kellokosken sairaalan pihamaalle.

Elämä

Kuopion maalaiskunnassa syntynyt Lappalainen menetti isänsä jo nelivuotiaana, minkä jälkeen hän asui sijaisperheissä, koska äiti ei pystynyt pitämään huolta kolmesta lapsestaan. Myöhemmin Lappalainen elätti itseään muun muassa esiintymällä laulajana Helsingin ravintoloissa ja teattereissa. 30-vuotiaana hän avioitui itseään 15 vuotta vanhemman miehen kanssa, mutta liitto ei kestänyt kuin vajaat kolme vuotta. Avioeron jälkeen Lappalainen ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja lopulta viranomaiset toimittivat hänet levottoman käytöksen vuoksi pakkohoitoon Kivelän sairaalaan Helsingin Taka-Töölöön. Hoidosta päästyään Lappalainen asui hetken aikaa äitinsä kanssa, kunnes hän joutui jälleen psykiatriseen sairaalaan aggressiivisuutensa johdosta. Hänellä diagnosoitiin ensin skitsofrenia ja myöhemmin kaksisuuntainen mielialahäiriö (eli maanis-depressiivisyys), ja hänet sijoitettiin lopulta Kellokosken mielisairaalaan vuonna 1933.
Kellokoskella Lappalainen väitti elämänsä loppuun saakka olevansa Buckinghamin palatsissa syntynyt Englannin prinsessa Anna, jonka aarnikotka oli vauvana kuljettanut Suomeen. Sairaalassa hän viihdytti potilaita esiintymisillään ja sai myös oikeuden käydä alueen ulkopuolella harjoittamassa hierojan ammattiaan, jota hän oli tehnyt jo aikaisemminkin. Taiteellisesti lahjakas Lappalainen maalasi myös tauluja. 89-vuotiaana hänet siirrettiin Kellokoskelta Sipoossa sijaitsevaan Nikkilän sairaalaan, jossa hän kuoli 92-vuotiaana vuonna 1988. Hänet muistetaan elämänmyönteisenä ja iloisena persoonana, joka käytöksellään paransi koko elinympäristönsä ilmapiiriä.

Myöhempi kiinnostus

Vuonna 1995 Kellokosken sairaalan puistossa paljastettiin kuvanveistäjä Rauni Liukon suunnittelema muistomerkki. Lappalaisen elämäkerta Kellokosken prinsessa ilmestyi vuonna 2010, ja samana vuonna tuli ensi-iltaan myös Arto Halosen ohjaama elokuva Prinsessa, jossa häntä esitti Katja Küttner. Halonen ohjasi elokuvan pohjalta musikaalin, jota esitettiin Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 2013–2014. Musikaalissa Lappalaisen roolissa vuorottelivat Armi Toivanen ja Laura Alajääski.
Vaana

Yritys ja tuotteet

Vaana pyrkii ratkaisuillaan varmistamaan sosiaali-, terveys- ja varhaiskasvatuspalveluiden vertailun ja valinnan sekä sujuvan rahoituksen ja hallinnon.  Yli kymmenen vuoden ajan kehitetyillä palveluseteli- ja valinnanvapausratkaisuilla yritys tähtää kansalaisten päätäntävallan parantamiseen, palveluiden saatavuuden nopeuttamiseen, kilpailun tehostamiseen ja kustannusten säästämiseen.  
Vuonna 2010 markkinoille tullut Suomen ensimmäinen sähköinen palveluseteli, Vaana Palveluseteli (ent. Smartum Palveluseteli), on käytössä yli 80:ssä Suomen kunnassa, joiden alueella asuu yli miljoona ihmistä. Vaana Palveluseteliä on kehitetty vuodesta 2008 lähtien yhdessä kuntien ja palveluntuottajien kanssa.  Vaana Palveluseteliä vastaanottaa yli 1300 sosiaali- ja terveyspalveluiden ja varhaiskasvatuspalveluiden tuottajaa ympäri Suomen.  Vaana uudisti koko verkkopalvelunsa ja sen käytettävyyden vuonna 2018. Uutta OmaVaana-järjestelmää pilotoitiin syksyllä 2018, ja järjestelmä julkaistiin vuonna 2019. 
Palvelusetelipalveluiden lisäksi Vaana on ollut mukana toteuttamassa uusia palvelumuotoja muun muassa sosiaali- ja terveysministeriön ja hallituksen kärkihankkeessa, jossa kokeiltiin henkilökohtaisen budjetin toteutusta Keski-Uudellamaalla.  Henkilökohtainen budjetti on laaja-alaista ja jatkuvaa tukea tarvitsevalle ikääntyneelle tai vammaiselle maakunnan myöntämä maksusitoumus, jolla henkilö voi valita palveluntuottajia, joilta hankkia hänelle ennalta suunniteltuja palveluja. 
Vaana tuottaa julkisten organisaatioiden päätöksenteon tueksi luotettavaa tietoa palvelusetelistä ja valinnanvapaudesta.  Vuonna 2019 yritys julkaisi Palveluseteli Suomessa 2019 -selvityksen, jossa avataan palvelusetelin nykytilaa ja haasteita sekä palveluntuottajan että palveluiden järjestäjän näkökulmasta.  Selvityksen mukaan palvelusetelin suosio kuntalaisten tarvitsemien palveluiden takaamisessa on kasvanut, mutta palveluseteliä koskevaa tutkimusta ja tiedonkeruuta olisi syytä parantaa kunnissa. 
Vuonna 2019 Vaanalla työskentelee 12–20 henkilöä ja yrityksen toimitusjohtajana toimii helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu Matti Parpala.  Vaana Oy (silloinen Palvelutili Oy) osti Lääkärihinta.fi-palvelun kehittäneen eMedi Innovations Oy:n vuonna 2017. Yhtiöiden henkilöstö yhdistyi ja aloitti toimintansa yhteisen Vaana-nimen alla samana vuonna.

Vuoden Palveluseteliteko -palkinto

Vaana Oy myöntää vuosittain asiantuntijaraadin valitsemalle taholle Vuoden palveluseteliteko -palkinnon. Palkinto on tarkoitettu innovatiiviselle ja esimerkilliselle taholle ansiokkaasta palvelusetelitoiminnan kehittämistyöstä. Palkinnon saaja voi olla esimerkiksi kunta, yhtiö, järjestö tai muu jokin muu taho. 
Vuonna 2018 palkinto myönnettiin Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Siun sotelle lääkkeiden annosjakelun palvelusetelin käyttöönoton johdosta.  Vuonna 2017 Vuoden palveluseteliteko -palkinto myönnettiin Lapin kunnille palvelusetelin rivakasta käyttöönotosta, vuonna 2016 Vaasan kaupungin sosiaalityö ja perhepalvelut -yksikölle ja vuonna 2015 Lahden kaupungin ateriapalveluille.
Fenoliftaleiini

Synteesi

Fenoliftaleiinia valmistetaan ftaalianhydridistä ja fenolista kuumentamalla niitä happamissa olosuhteissa.
Pieter Brueghel vanhempi

Pieter Brueghel vanhempi (noin 1525 – 9. syyskuuta 1569 Bryssel) oli maisemamaalauksistaan ja talonpoikaiskuvauksistaan tunnettu alankomaalainen taidemaalari.

Elämä

Brueghel syntyi vuonna 1525 Bredan kylässä, joka nykyisin kuuluu Alankomaihin. Hän suoritti opintonsa Antwerpenissä ja hänet hyväksyttiin maalarikiltaan vuonna 1551.
Brueghel matkusti Italiaan ja ulotti matkansa aina Sisiliaan asti. Kerättyään vaikutteita Italian maaseudulta hän palasi vuonna 1553 takaisin Antwerpeniin. Hän seurusteli Antwerpenin oppineiston kanssa ja oli sen hyvin arvostettu jäsen. Vietettyään kymmenen vuotta Antwerpenissä hän asettui Brysseliin, jossa vietti loppuelämänsä vuoteen 1569.

Brueghelin taide

Brueghelin teoksia tunnetaan kaikkiaan 41. Suurin kokoelma on Wienin taidehistoriallisella museolla, jolla on kaksitoista teosta. Pradolla on kaksi, ja yksityiskokoelmissa on kaksi.
Useat 1500-luvun flaamilaiset taiteilijat omaksuivat italialaisvaikutteisen tyylin maalauksissaan. Brueghel sen sijaan hylkäsi tietoisesti muodikkaan tyylisuunnan ja kehitti oman täysin poikkeavan satiirisen maalaustapansa. Aiheenaan hän käytti maaseudun elämää ja ihmisiä. Pieter Bruegheliä pidetään yhtenä 1500-luvun suurimmista keskieurooppalaisista taiteilijoista ja samalla flaamilaisen taiteen isänä.
Brueghel maalasi lähinnä yksityisille taiteenkeräilijöille. Hänen työnsä olivat etenkin Espanjan hallitsijasuvun suosiossa. Keräilijät arvostivat teoksia kaiketi niiden luonnonkuvausten ja huvittavuuden ansiosta. Brueghelin tarkoitus ei kuitenkaan ollut olla viihdyttävä, vaan herättää ihmiset huomaamaan oma yksinkertaisuutensa. Maalaukset ovat teknisesti taitavia, mutta tahallisen naiiveja ja yliampuvia. Henkilöt ovat usein narrimaisia ja rujoja. Sekasortoisessa ahdistavuudessaan maalaukset tuovat mieleen Hieronymus Boschin maailman.
Ajan henkeen nähden Pieter Brueghel oli hyvin moralisoiva ja kriittinen. Hän kantoi syvää huolta ihmisten typeryydestä, siitä mielettömyydestä, joka ajoi heitä syntiin. Hän verhosi hätähuutonsa huumorilla pilkatessaan yhteiskunnan alinta luokkaa koko ihmiskunnan vertauskuvana. Italian renessanssin ihmistä oli totuttu pitämään luomakunnan herrana. Bruehgel kuvasi tämän pienenä onnettomana typerysparkana luonnonvoimien armoilla.
Yksi viehättävimmistä Brueghelin teoksista on maalaus nimeltä Flaamilaisia sananlaskuja. Kuvaan kätkeytyy lähes 50 opettavaista sananlaskua ja vertauskuvaa.
Vertauskuvien käyttö ilmenee myös hänen ehkä tunnetuimmassa teoksessaan Sokeat. Se kuvaa ihmisten sokeaa luottamusta johtajaan tai auktoriteettiin, joka todellisuudessa on yhtä sokea kuin he itse. 
Maalaustensa lisäksi Brueghel teki myös kaiverruksia, joista viimeiset hän antoi ennen kuolemaansa vaimolleen poltettaviksi peläten niiden olevan liian kriittisiä ja kuohuttavia.
Pieter Brueghelin nimen yhteydessä käytetään usein liitettä ”vanhempi”. Tämä johtuu siitä, että hänen molemmat poikansa, Jan Brueghel ja Pieter Brueghel nuorempi, olivat myös kuvataiteilijoita. Isä alkoi vanhoilla päivillään kirjoittaa sukunimen ilman h:ta mutta pojat käyttivät vanhaa kirjoitustapaa.
Don Hertzfeldt

Alkuvaiheet ja opiskelu

Hertzfeldt syntyi Fremontissa, Kaliforniassa, jossa hän opiskeli paikallisissa kouluissa ja piirsi sarjakuvalehtiä. 15-vuotiaana hän alkoi opetella animaatiota videokameralla. Vuoden 2001 haastattelussa hän sanoo: ”Katsoin filmien jatkuvasti kasvavan, ja minua kiehtoivat visuaaliset efektit. Perheeni teki usein retkiä animaatiofestivaaleille San Franciscoon joka vuosi, joten kunnia vanhemmilleni siitä. Lopulta näin kaikki nuo klassiset piirrosfilmit läpi teinivuosieni. Mutta animaation valmistaminen minulle tapahtui ikään kuin sivutuotteena. Olen kirjoittanut ja piirtänyt asioita koko ikäni, ja tarinoideni animointi oli aina halvempaa tehdä ja näytti mielenkiintoisemmalta kuin pienen budjetin live-toiminta.”
Hertzfeldt on Film Studiesin ylioppilas Kalifornian yliopistosta Santa Barbarassa. Hän asuu ja tuottaa tällä hetkellä kaikki filminsä Santa Barbarassa.

Tekniikka

Hertzfeldtin filmeissä on usein ominaisuutena käsinpiirretyt tikku-ukot näyttelemässä dadaistisia kombinaatioita slapstickistä, absurdista, ja mustasta huumorista. Hertzfeldt luo yleensä filminsä perinteisillä kynä ja paperi-animaatioilla, ilman tietokoneiden apua. Sen sijaan hän kayttää 16 mm:n tai 35 mm:n filmikameroita ja usein vanhanaikaisia erikoisefekti-tekniikoita kuten moninkertaista valotusta, kameran sisällä olevaa mattaa, ja kokeellista valokuvausta (kuten nähdään suurena tehosteena nimikkeissä kuten The Meaning of Life ja Everything Will Be OK). Tämä antaa enemmän orgaanista tunnetta hänen töihinsä, selvimpänä ajoittaisissa stop-motion-animaatiosarjoissa (kuten Intermission in the Third Dimensionissa), sekä myös selluloidin käytössä ja keinojen piirtäminen visuaalisuuden osana (kuten Rejectedissä ja Genressä).
Vuodesta 1999 Hertzfeldt on valokuvannut kaikki filminsä tähän päivään antiikkisella 35 mm:n Richardson-animaatiokameralla, jonka uskotaan olevan sama kamera, jolla kuvattiin moni alkuperäinen Tenavat-piirrosfilmi 1960- ja 1970-luvuilla. Sen on uskottu olevan yksi viimeisistä sen laatuisista, jäljellä olevista, toimivista kameroista Amerikassa, ellei koko maailmassa, mutta Hertzfeldt pitää sitä välttämättömänä elementtinä filmiensä ja niiden ainutlaatuisten ominaisuuksien luonnissa.
Altona

Altona on hallinnollinen osa-alue Hampurissa Saksassa. Se on Hampurin osa-alueista (saks. Bezirk) läntisin ja sijaitsee Elbejoen pohjoispuolella.
Altonaan kuuluu 13 kaupunginosaa (saks. Stadtteil): Altona-Altstadt, Altona-Nord, Ottensen, Bahrenfeld, Groß Flottbek, Iserbrook, Lurup, Osdorf, Blankenese, Nienstedten, Othmarschen, Rissen ja Sülldorf.

Historia

Altona kuului aikoinaan Tanskan Holsteiniin. Se perustettiin 1535 kalastajakyläksi. Vuonna 1664 Tanskan kuningas Fredrik III myönsi sille kaupunkioikeudet. Vuoteen 1864 Altona oli Tanskan valtakunnan tärkein satamakaupunki. Tanskan ensimmäinen rautatie, Kristian VIII Østersø Jernbane, Altonasta Kieliin avattiin vuonna 1844. Vuonna 1867 Holstainista ja näin ollen myös Altonasta tuli osa Preussia. Vuonna 1937 Altona yhdistettiin muiden läheisten vapaa- ja hansakaupunkien mukana Hampurin kaupunkiin.
Kartusiaanit

Kartusiaaninen sääntökunta on katolinen sääntökunta, jonka perusti Bruno Kölniläinen vuonna 1084. Kartusiaaneihin kuuluu sekä munkkeja että nunnia. Kartusiaaneilla on omat sääntönsä, joita kutsutaan nimellä Statutes, ja heidän elämäntyyliinsä kuuluu sekä erakko- että kinobioottista elämää.
Kartusiaanit ovat saaneet nimensä Chartreusen massiivista, joka on osa Ranskan Alppeja Grenoblen lähellä. Bruno rakensi ensimmäisen erakkomajan Chartreusen laaksoihin. Kartusiaanien motto on latinankielinen lause ”Stat crux dum volvitur orbis”, joka tarkoittaa: ”Risti on vakaa, vaikka maailma muuttuu”.
Lämpöurakointi

Lämpöurakointi on yksittäisten rakennusten tai rakennusryhmien keskitetty yleensä hakkeella toimiva lämmöntuotantomalli.
Lämpöurakointiprosessin idea on kokonaisvaltainen käyttövastuu lämpökeskuksesta ja biopolttoaineen (tavallisesti hakkeen) toimituksesta. Toiminnan laatua ohjaa prosessin itseohjautuva mekanismi. Hälytykset käyttöhäiriöistä menevät lämpöurakoitsijalle. Mitä parempaa polttainetta lämpöurakoitsija toimittaa ja miten hyvin huoltaa laitteita sitä vähemmän on käyttöhäiriöitä ja energiaa syntyy edullisemmin. Korvaus maksetaan tuotetusta energiasta (€/MWh) lämpömäärämittarilla mitattuna lämpökeskuksella.
Lämpöurakointi-nimikkeellä oleva järjestelmä teholtaan 50 kW valmistettiin Mäntyharjulla Toivolan koululle vuonna 1992. Sen kävi käynnistämässä silloinen kauppa-ja teollisuusministeri Matti Vuoria. Lämpökeskus oli Työtehoseuran ( TTS ) tutkimuskohteena. Lämpöurakoinnista vastasivat lähialueen kolme maatalousyrittäjää. Toivolan malli oli suuren kiinnostuksen kohteena ja siitä käytiin ottamassa mallia eri puolilta Suomea.
Heti seuraavina vuosina mäntyharjulaiset rakensivat samanlaisia lämpöurakointikohteita Pertunmaan nuorisotalolle, Kangasniemen Kutemajärven koululle ja Pornaisten koululle.
Mäntyharjulla hakepolttoaineen käyttö on laajasti yleistynyt pientalojen stokerikattiloissa ja taajaman kaukolämmön tuotannossa, jossa 80% lämmöstä tuotetaan hakkeella. Lämpöurakointiin liittyvät prosessit ovat kehittyneet niin, että mäntyharjulainen lämpöurakoitsija vastaa kiinteistöjen lämmöntuotannosta jo useamman kunnan alueella.
2-metoksietanoli

Valmistus

2-Metoksietanolia valmistetaan metanolista ja etyleenioksidista. Etyleenioksidin epoksidirakenteen hajottamiseen voidaan käyttää happoa, kuten rikkihappoa, tai emästä kuten natriummetoksidia. Reaktiomekanismi on erilainen käytettäessä happokatalyysin kuin silloin, kun katalyytti on emäksinen.

Käyttö

2-Metoksietanolin pääasiallinen käyttö on liuottimena. Yhdistettä käytetään liuottimena muun muassa valmistettaessa musteita ja muita väriaineita, jarrunesteissä, joissakin puhdistusaineissa, ja jäätymisenestoaineissa sekä orgaanisessa synteesissä.
2-Metoksietanolia käytetään myös valmistettaessa ohutkalvoja sooli-geelimenetelmällä. Siinä yhdisteen roolina on liuottimena toimimisen ohella olla yksihampaisena kelaatinmuodostajana.

Myrkyllisyys

2-Metoksietanoli on haitallista ihmiselle. Ihminen voi altistua yhdisteelle hagitysteiden välityksellä, nieltynä tai ihon läpi imeytyneenä. Yhdiste aiheuttaa huonovointisuutta, oksentelua ja sekavuutta. Aineelle altistumisen on todettu vaurioittavan luuydintä ja keskushermostoa. Elimistössä 2-metoksietanoli metaboloituu 2-metoksiasetaldehydiksi ja lopulta 2-metoksietikkahapoksi ja poistuvat kehosta virtsan mukana. Erityisesti happo on myrkyllinen.
Bantha

Banthat ovat kuvitteellisia olentoja Tähtien sodan maailmassa. Niitä tavataan ympäri galaksin, mutta elokuvissa niitä nähdään vain Tatooinella, missä niitä käytetään usein kuormajuhtina varsinkin tuskeneiden eli hiekkakansan keskuudessa. Alun perin ne ovat kotoisin Rhen Varista, joka oli muinoin paratiisimainen planeetta mutta joka on nykyisin lumen ja jään peitossa. Banthat tunnistaa niiden suuresta koosta, ruskeasta turkista ja spiraalin muotoisista sarvista.
Tuskeneilla on erityinen side ajokkiinsa, ja mikäli banthan ratsastaja kuolee, tämä vimmastuu ja kävelee aavikolle kuolemaan.
Banthan liha ja maito ovat tavallisia ruoka-aineita, ja lisäksi banthan nahasta tehdään kenkiä, takkeja ja muita esineitä, jotka ovat suosittuja.
Banthat kulkevat laumoissa pitkin Tatooinen dyynejä ja autiomaita.
Kiikan tiilitehtaan rata

Kiikan tiilitehtaan rata oli Kiikassa toiminut kapearaiteinen 600 mm:n raideleveydelle rakennettu rautatie. Rata rakennettiin Kiikkaan vuonna 1954 perustetun Pellonraivaus oy:n tytäryhtiön Ojaputki oy:n omistaman tiilitehtaan savenkuljetusta varten.
Radan veturina oli Valmet Move 1A/29 vuodelta 1947. Veturissa oli alun perin bensiinimoottori, mutta siihen vaihdettiin Fordson Major traktorin dieselmoottori 1961. Radalla oli käytössä kaksi junarunkoa joista kummassakin oli 13 kappaletta 0,75 kuutiometrin savikuuppavaunua. Savenottopaikalla toiminut ketjukaivinkone täytti vaunut savella, joka kuljetettiin tehtaan savivarastolle. Rata oli käytössä noin 7 kuukautta vuodessa; talvisaikaan saven kuljetus hoidettiin kuorma-autoilla.
Kiikan radan veturi on nykyisin Robert Sands Järnvägin omistuksessa varaveturina.
Salaojaputkia valmistaneella 1949 perustetulla Ojaputki oy:llä oli tiilitehdas myös Korialla. Pellonraivaus oy ja sen tytäryhtiöt Ojaputki oy, Pohjarakenne oy ja Kenttä ja Vesi oy fuusioituivat 1968 Perusyhtymä oy:ksi. Salaojaputkien valmistus päättyi 1970, minkä jälkeen tehdas valmisti julkisivutiiliä. Tehdas oli toiminnassa ainakin 1980-luvulle saakka.
Whisky priest

Whisky priest (suom. viskipappi) on jumalanpalvelusten ja muiden uskonnollisten toimitusten tekijä, joka osoittaa selviä merkkejä moraalisesta heikkoudesta, vaikka samaan aikaan opettaa korkeaa moraalia.Viskipapin vajaavaisuudet voivat sisältää monia paheita, mutta yleensä niihin sisältyy alkoholismi. Graham Greene mainitsee toisen henkilön käyttäneen termiä hänen matkailukirjassaan Lawless Road, joka julkaistiin vuonna 1939. Greene myös käytti "viskipappia" viitatessaan nimeämättömään päähenkilöön romaanissaan The Power and the Glory vuodelta 1940.

Esimerkkejä fiktiosta

Satiirisen tilannekomedian Kyllä, herra ministeri kolmannen tuotantokauden jakson numero kolme nimi on "The Whisky Priest". Sarjan yhden päähenkilön Jim Hackerin vaimo kertoo hänelle, että toisin kuin sarjan toinen henkilö Sir Humphrey Appleby, hänellä on ainakin tarpeeksi moraalista järkeä tietää, milloin hän on tehnyt väärin.
Yanick Dupre Memorial Award

Yanick Dupre Memorial Award on American Hockey Leaguessa vuosittain jaettava palkinto, joka annetaan parhaiten omaa joukkuettaan auttaneelle pelaajalle. Palkinnon jakaa liigan puheenjohtaja.
Palkinto on nimetty leukemiaan 24-vuotiaana kuolleen Hershey Bearsissa pelanneen Yanick Dupren mukaan.
Jenzer Motorsport

Historia

Jenzer-talli on voittanut vuonna 2009 Formula Masters -sarjan mestaruuden Fabio Leimerin voimin, jolloin Leimer nousi sen kauden jälkeen GP2 sarjaan kaudella 2010. Talli kilpaili myös uudessa GP3-sarjassa kuljettajinaan Pål Varhaug, Simon Trummer ja Nico Müller. Lisäksi espanjalainen Marco Barba ajoi kaksi kilpailua, kun hän paikkasi loukkaantunutta Trummeria. Talli oli Müllerin voimin sarjan loppupisteissä kolmas, ja se voitti yhteensä kolme kilpailua.
Kaudella 2011 tallissa ajoivat toista kauttaan ajava Nico Müller ja uusina kuljettajina Maksim Zimin, Vittorio Ghirelli ja lisäksi kaksi kilpailua ajaneet sveitsiläiset Alex Fontana ja Christophe Hurni. Nico Müller otti tallille yhden voiton ja hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vain kaksi kilpailua ajanut Fontana otti yhden pisteen ja muut tallin kuljettajat eivät saavuttaneet pisteitä. Talli jäi sarjassa vasta seitsemänneksi. Kaudella 2012 talli saavutti kaksi voittoa Patric Niederhauserin voimin. Talli saavutti 133.5 pistettä sijoittuen tallipisteissä neljänneksi.
Emic

Emic ja etic ovat yhteiskunta- ja käyttäytymistieteissä, varsinkin kulttuurien tutkimuksessa kaksi erilaista tapaa jäsentää tietoa ihmisten käyttäytymisestä. Emic-taso tarkoittaa käyttäymisen kuvaamista termein, jotka ovat henkilön itsensä (tiedostaen tai tiedostamatta) ymmärtämiä. Etic-taso tarkoittaa käyttäytymisen kuvausta termein, jotka ulkopuolinen havainnoja ymmärtää. Emic-tasoa käytetään tutkittaessa kulttuuria paikallisesti, etic-tasoa tutkittaessa kulttuuria yleensä ja vertailtaessa eri kulttuureita.
Etic-taso on tutkijan luoma abstraktio emic-tasosta, jossa kulttuurin käsitteet on käännetty etic-kielelle. Etic-tason käsitteet on johdettu tietyn kulttuurin emic-käsitteistä.
Lingvisti Kenneth Pike on johtanut emic ja etic -termit termeistä phonemic ja phonetic (foneeminen ja foneettinen).
Frankenstein (vuoden 1931 elokuva)

Juoni

Henry Frankenstein on nuori tiedemies, jonka unelmana on luoda elämää keinotekoisesti. Hän apurinsa Fritzin kanssa on ryöstellyt ruumiita milloin mistäkin. Kun Henry lähettää apurinsa noutamaan aivoja sovitusta paikasta, Fritz kömpelyydessään tuhoaa oikeat aivot ja joutuu ottamaan tilalle "rikollisen aivot".
Eräänä iltana Henryn kihlattu Elizabeth, hänen ystävänsä Victor ja tohtori Waldman saapuvat Henryn luokse linnaan ja saavat todistaa kuinka nuori tiedemies onnistuu herättämään luomuksensa eloon.
He eivät onnistu pitämään hirviötä aisoissa vaan se karkaa ja alkaa kylvää kyläläisten keskuudessa pelkoa.

Elokuvan ja romaanin eroja

Mary Shelleyn romaanissa hirviön luoja oli nimeltään Victor Frankenstein ja tämän paras ystävä oli Henry Clerval. Lisäksi Frankensteinin perheen alaisuudessa työskenteli nainen nimeltä Justine Moritz. Elokuvassa hirviön luoja on Henry Frankenstein ja hänen paras ystävänsä Victor Moritz.
Romaanissa hirviön raju käytös selitetään juontuvan sen kokemista kaltoinkohteluista ja laiminlyönneistä. Elokuvassa puolestaan sama selitetään johtuvan epänormaaleista aivoista, jotka Fritz joutui ottamaan kun alkuperäiset aivot tuhoutuivat. 
Elokuvassa hirviö ei osaa puhua, kun taas romaanissa se oppii jopa lukemaan. Kirjassa hirviö on traagisempi ja sympaattisempi hahmo. Myöhempi kuva Frankensteinin hirviöstä pohjautunee huomattavasti enemmän tähän elokuvaan kuin alkuperäiseen romaaniin.

Myöhempi arvostus

The New York Timesin kriitikot valitsivat Frankensteinin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Dimension Data

Joukkueen kokoonpano

Lähde: UCI