google/wiki40b huggingface dataset:
Kolmitasoarkkitehtuuri

Sisäinen taso

Tällä tasolla kuvataan tietokannan fyysistä tallennusrakennetta ja saantipolkuja. Sisäinen kaava

Käsitetaso

Kuvaillaan tietokannan rakenne käyttäjälle, lukuun ottamatta fyysistä tallennusrakennetta. Käsitekaava

Ulkoinen taso

Tällä tasolla määritellään näkymiä tietokantaan. Tämä tarkoittaa, että kullekin käyttäjäryhmälle on määritelty oma näkymä tietokantaan. Ulkoiset kaavat, näkymät

Tasojen väliset kuvaukset

Tasojen välillä käytetään kuvauksia, jotta tehdyt tietokantakyselyt ja niihin saadut tulokset voidaan välittää tasolta toiselle kullekin tasolle ominaiseen esitysmuotoon.

Tietoriippumattomuus

Kolmitasoarkkitehtuuri tukee tietoriippumattomuutta. Tämä tarkoittaa, että tietokannan kaavan (tietokannan kuvauksen) muutos alemmalla tasolla ei aiheuta muutoksia ylemmälle tasolla. Ainoastaan tasojen välinen kuvaus muuttuu.

Looginen tietoriippumattomuus

Mahdollistaa lisäysten teon käsitekaavaan, ilman tarvetta muuttaa ulkoista kaavaa tai sovelluksia.

Fyysinen tietoriippumattomuus

Mahdollistaa sisäisen kaavan muokkaamisen, ilman, että täytyy muuttaa ulkoista kaavaa tai käsitekaavaa.
Annikki Suni

Ritva Annikki Suni (vuosina 1966–1972 Malinen; 8. elokuuta 1941 Lappeenranta – 29. heinäkuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden kääntäjä.

Ura

Suni valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1967. Hän työskenteli 1960-luvulta alkaen Yleisradion palveluksessa. Hän toimi paitsi kääntäjänä myös toimittajana ja ohjelmia ostavana filmitoimittajana. Vuonna 1983 hän siirtyi vapaaksi suomentajaksi.
Sunin ensimmäiset kirjasuomennokset ovat 1970-luvulta. Hän keskittyi alkujaan ranskankielisten kirjojen suomentamiseen; käännettyjä teoksia ranskasta suomeksi on yli sata.
Sunin suomentamia tunnettuja teoksia ovat muun muassa Simone de Beauvoirin Toinen sukupuoli ja saman tekijän Perhetytön muistelmat, Milan Kunderan romaanit Kiireettömyys, Identiteetti ja Tietämättömyys sekä vuoden 2008 kirjallisuuden nobelistin Jean-Marie Gustave Le Clézion Alkusoitto, Kaupunki nimeltä Onitsha ja Harhaileva tähti. Lisäksi Suni suomensi Tahar Ben Jellounin, Andreï Makinen ja Nancy Hustonin teoksia.
Suni kirjoitti kissoista Eläinmaailma-lehteen ja muun muassa vastasi lehdessä kissoja koskeviin kysymyksiin.

Palkintoja

Sunille myönnettiin Mikael Agricola -palkinto kahdesti. Vuonna 1985 hänet palkittiin kolmen teoksen, Gustave Flaubertin Salambo, Michel Tournier’n Pierrot ja yön salaisuudet ja Nathalie Sarrauten Lapsuus, suomennoksista ja vuonna 2008 Marcel Proustin Kadonnutta aikaa etsimässä -sarjan päätösosan Jälleenlöydetty aika suomennoksesta. Vuonna 1983 hänelle myönnettiin Valtion kääntäjäpalkinto ja vuonna 2003 Pro Finlandia -mitali. WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon hän sai kahtena vuonna, 1983 ja 1998. Suni sai vuonna 2009 yhdessä Ville Keynäsin kanssa Arts et Lettres -ritarikunnan ritarimerkit työstään ranskalaisen kirjallisuuden suomentajina.

Yksityiselämä

Sunin toinen puoliso vuodesta 1989 oli toimittaja, kirjailija ja Suomen elokuva-arkiston entinen johtaja Kaarle Stewen.
Talk box

Talk box (suom. puhelaatikko), josta kitaraan liitettynä käytetään myös nimitystä talking guitar (suom. puhuva kitara), on äänenmuuntoväline, jota käytetään varsinkin kitaran, mutta myös kosketinsoittimien kanssa.
Talk box on toimintaperiaatteeltaan tiiviiseen tilaan suljettu kaiutin, josta ääni johdetaan muoviputken kautta soittajan suuhun. Kun soittaja muuttaa suun asentoa samalla tavalla kuin puhuttaessa tai laulettaessa, instrumentin ääneen tulee laulunkaltaisia piirteitä. Muokattu ääni poimitaan tavallisesti laulumikrofonilla. Efektiä käytetään erityisesti sooloissa, mutta varsinkin kosketinsoittimissa sillä väritetään myös sointuja. Nykyisin talk boxin käyttö on vähäistä.
Talk boxia käytettiin erityisesti 1970- ja -80-luvuilla. Laitteen tunnetuimpia käyttäjiä on kitaristi Peter Frampton. Jeff Beckin albumilla "Blow By Blow" efektiä käytetään useissa kappaleissa. Bon Jovi -yhtyeen "Livin' On A Prayer" -kappalessa kitaristi Richie Samboran soittama johtoriffi on tunnettu esimerkki 80 -luvulta. Popeda-yhtyeen Costello Hautamäki käyttää laitetta "Kersantti Karoliina" -kappaleessa.
Roger Troutman käytti Zapp-yhtyeessä efektiä kosketinsoittimessa (esim. hitit "More Bounce to the Ounce" ja "Dancefloor"). Troutman käytti talk-boxia myös Tupac Shakurin "California Love" -kappaleella.
Tunnettuja talk box -merkkejä ovat Electro-Harmonix Golden Throat ja Heil.
King Kong (nyrkkeilijä)

King Kong, oikealta nimeltään Ezekiel Dlamini (1. tammikuuta 1921 – 3. huhtikuuta 1957), oli zulu-heimoon kuulunut raskaansarjan nyrkkeilijä.
Dlamini oli maalaispoika, joka jo nuoresta kulkeutui omille teilleen. Etelä-Afrikan apartheid-politiikan aikana tällaisen nuoren olot olivat vaikeita, mutta hän onnistui välttämään kasvatuslaitoksen ja vankilan. Hänestä tuli ammattipeluri Johannesburgin pelikortteleissa.
20-vuotiaana hän eksyi sattumoisin bantumiesten kerhoon jossa näki ensi kertaa nyrkkeilyä. Hän pilkkasi miehiä jotka tappelivat "tyynyt käsissä" - kunnes yksi valmentajista, paikallinen nyrkkeilylegenda William “Baby Batter” Mbatha, hermostui ja käski hänen tulla kehään. Pidettyään hetken suunsoittajaa pilkkanaan torjumalla kaikki tämän iskut valmentaja tyrmäsi hänet - ja Dlamini huomasikin että nyrkkeilyssä olikin ideaa.
Hänestä tulikin nyrkkeilijä ja raskaansarjan miehenä hän saavutti kohtalaisen menestyksen. Nimeksi hänelle annettiin "King Kong", ja hänen murskavasentaan opittiinkin pelkäämään.
Mestaruutta King Kong ei koskaan saavuttanut koska oli liian ylimielinen.
Hän turhautui ja lopulta hänet karkotettiin nyrkkeilyn piiristä kun hän syyllistyi varoituksista huolimatta jatkuvaan likaisten temppujen käyttöön.
King Kong otteli urallaan viisi ammattiottelua joista voitti neljä. Häviämässään ottelussa Kong kohtasi välisarjalaisen Simon Greb Mthimkulun joka tyrmäsi hänet kolmannessa erässä. Voittamissaan otteluissa Kong kohtasi debyyttiotteluaan tekeviä nyrkkeilijöitä.
Mthimkululle häviämisestä seurasi pilkantekoa, ja King Kong iski kahakassa erään tappelupukarin kuoliaaksi mutta vapautettiin hätävarjelun nimissä.
Elämä alkoi olla viheliäistä, ja kun hänen naisystävänsä Maria Miya jäi kiinni vieraan miehen seurasta King Kong puukotti naisen kuoliaaksi. Oikeudessa hän vaati kuolemantuomiota ja raivostui kun tuomioksi tulikin kaksitoista vuotta pakkotyötä. 
Loppuun asti kapinallisena hän hukuttautui vankisiirtolaa ympäröineeseen Rivonia-jokeen 3. huhtikuuta 1957
King Kongin elämästä tehtiin vuonna 1959 Johannesburgissa jazz-ooppera mustien harrastenäyttelijöiden voimin. Naispääosaa näytteli laulajatar Miriam Makeba jolle tämä rooli merkitsi lopullista läpimurtoa  .
Ooppera oli menestys, kotimaassa sitä kävi katsomassa 120 000 henkilöä ja esitys vietiin myös ulkomaille, muun muassa Lontooseen.
Idäntäplämittari

Koko ja ulkonäkö

Idäntäplämittari on selväpiirteisen mustavalkoinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, ja niissä on sinertävänmustia laikkuja. Sekä etu- että takasiipien ulkoreunat ovat laajalti tummat, ja etusiiven tyviosan tumma laikku on melko pyöreä, ei pitkänomainen. Etusiiven etureunan keskellä oleva laikku on symmetrinen ja lähes tiimalasin muotoinen. Molempien siipiparien keskellä kulkee melko suurten ja pyöreähköjen, tummien täplien rivi. Siipiväli on 20–25 mm.
Idäntäplämittari muistuttaa suuresti hieman kookkaampaa, yleisempää ja laajemmalle levinnyttä reunustäplämittaria (Lomaspilis marginatus).

Levinneisyys ja lentoaika

Idäntäplämittarin levinneisyys ulottuu Suomesta ja Baltiasta Venäjän ja Keski-Aasian poikki Japaniin. Se on koko levinneisyysalueellaan paikoittainen. Suomessa perhosta tavataan melko harvinaisena ja harvalukuisena Keski- ja Itä-Suomessa sekä etelärannikolla. Aikuiset yksilöt lentävät kesäkuun alusta heinäkuun alkupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat

Idäntäplämittari on etenkin nuorissa koivikoissa ja pensaikkoisilla niityillä viihtyvä laji. Perhoset aloittavat lentonsa iltapäivällä ja jatkavat yöhön. Illan hämärryttyä perhoset tulevat valolle. Kotelo talvehti.
Toukka vaikuttaa syövän vain sen puuyksilön lehtiä, jolle naaras on laskenut munat.

Ravintokasvi

Toukka elää ainakin rauduskoivulla (Betula pendula).
Heikki Törmä (1918)

Heikki Törmä (24. lokakuuta 1918 Ruovesi – 18. lokakuuta 1993 Luopioinen) oli sosiaalipäällikkö ja kansanedustaja 1958–1962 ensin SDP:stä, josta siirtyi TPSL:ään.
Törmä kävi kansakoulun, ja aloitti työelämän maalarina E. Törmän maalausliikkeessä 1934. Sotien jälkeen hän perusti oman maalausliikkeen. Vuodesta 1964 hän toimi sosiaalipäällikkönä Outokumpu Oy:n kaivoksilla. Vuonna 1958 hänet valittiin eduskuntaan Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä, jossa hän oli SDP:n ehdokkaana. Syyskuussa 1959 hän siirtyi Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton eduskuntaryhmään. Hän toimi myös kunnallispolitiikassa Valkeakoskella.
Gootti-linja

Gootti-linja (saks. Gotenstellung, lat. Linea Gotica), myöhemmin Vihreä linja (saks. Grüne Linie), oli Saksan Italiaan sijoitetun armeijan länsirannikon Pisasta Apenniinien niemimaan yli itärannikon Riminiin ulottunut puolustuslinja pohjois-Italiassa toisen maailmansodan loppuvaiheessa.
Sotamarsalkka Albert Kesselringin johtama Saksan armeija vetäytyi taistellen Sir Harold Alexanderin johtamien liittoutuneiden edeltä ja muodosti useita puolustuslinjoja. Gootti-linjalle annettiin antiikin historiaan viittaava nimi saksalaisten taistelutahdon kohottamiseksi. Adolf Hitler pelkäsi kuitenkin Anzion maihinnousun kaltaista hyökkäystä joukkojen selustaan, ja antoi käskyn, jonka mukaan puolustuslinjan nimi on vaihdettava neutraalimpaan. Näin liittoutuneet puolestaan eivät voisi antaa mahdolliselle voittoisalle taistelulleen omaa taistelutahtoaan kohottavaa nimeä. Kesselring nimesi linjan uudelleen Vihreäksi linjaksi.
Liittoutuneet läpäisivät puolustuslinjan syksyllä 1944, mutta saksalaiset onnistuivat jälleen vetäytymään hyvässä järjestyksessä eivätkä liittoutuneet saavuttaneet alueella ratkaisevaa läpimurtoa ennen vuoden 1945 kevätoffensiivia.
Japanin parlamentin kirjasto

Pääkokoelma

Kansalliskirjastona Japanin parlamentin kirjasto kokoaa kaikki Japanissa julkaistut teokset (vapaakappaleoikeus). Lisäksi sen kokoelmiin kuuluu merkittävä määrä ulkomaisia teoksia, joita parlamentin jäsenet ja henkilökunta tarvitsevat työssään. 
Vuoden 2017 lopussa kirjaston kokoelmiin kuului 43,4 miljoonaa nimikettä. Tähän kuului muun muassa 11,15 miljoonaa kirjaa, 12,05 miljoonaa sarjajulkaisua, 9,15 miljoonaa nimikettä mikroformaateissa, 6,0 miljoonaa sanomalehteä, yli 740 tuhatta äänitettä, yli 350 tuhatta videota, yli 150 tuhatta CD tai DVD tallennetta, noin 600 tuhatta väitöskirjaa, yli 570 tuhatta karttaa ja lähes 400 tuhatta käsikirjoitusta. Vuosittain aineisto lisääntyy noin 800 000 nimikkeellä.

Merkittävimmät erikoiskokoelmat

Kirjastolla on myös kahdeksan merkittävää erikoiskokoelmaa. Nykypolitiikan ja perustuslain kokoelma kattaa noin 300 000 teosta, jotka liittyvät Japanin politiikan ja lainsäädännön nykyaikaistamiseen 1800-luvulla. Kirjastolla on myös noin 30 miljoonan sivun mikrofilmiarkisto, joka liittyy Japanin miehitykseen toisen maailmansodan jälkeen. 
Lainsäädännön kokoelma sisältää noin 170 000 japaninkielistä ja 200 000 vieraskielistä dokumenttia, jotka liittyvät Japanin parlamentin toimintaan ja yli 70 maan lainsäädäntöön. Kokoelmaan kuuluu lisäksi muun muassa kansainvälisiä sopimuksia ja maiden virallisia kannanottoja. Tieteen ja teknologian kokoelma sisältää noin 530 000 tuhatta kirjaa ja noin 2 miljoonaa mikrofilmiä. Karttoja kirjastolla on hallussaan noin 440 000. Kirjasto myös sisältää kopion kaikista Japanissa julkaistuista musiikkiteoksista ja se kattaa noin 300 000 vinyylilevyä ja 200 00 cd-levyä. Kirjasto myös kerää Japania koskevaa vieraskielistä aineistoa, ja sillä on hallussaan dokumentteja jo 1500-luvulta. Harvinaisten teosten kokoelma sisältää aineistoa aina Edo-kaudelta 1600-luvun alusta lähtien.
Angela East

Angela East on brittiläinen sellisti. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen, aloitti musisoinnin 4-vuotiaana ja sai 14-vuotiaana Arts Councilin Suggia-palkinnon, jonka turvin pääsi opiskelemaan Muriel Taylorin johdolla. Tämän jälkeen hän lähti Royal Academy of Musiciin opiskelemaan ensin Derek Simpsonin, sittemmin André Navarran ja Christopher Buntingin johdolla.
Esiinnyttyään alun perin nykyaikaisen sellon soittajana East hankki vuonna 1979 barokki-instrumentin varhaisen musiikin tunnettavuutta edistäneen liikkeen inspiroimana. Hän pääsi esiintymään John Eliot Gardinerin johtaman English Baroque Soloists -kokoonpanon kanssa muun muassa La Scalaan, Sydneyn oopperataloon ja Carnegie Halliin. East perusti vuonna 1990 monisoittimisen The Revolutionary Drawing Room -kokoonpanoon, joka teki kahdeksan levytystä Luigi Boccherinin ja Gaetano Donizettin jousikvarteteista CPO Records -levymerkille. Stanley Sadie valitsi yhden näistä levyistä Gramophone-lehden Critics' Choice -tunnustuksen saajaksi. 
East on myös pitänyt resitaaleja ja toiminut vuodesta 1997 barokkiyhtye Red Priestin jäsenenä. Hän on pitkään opettanut yksityisesti. Hän on esiintynyt kaikkiaan sadoilla levytyksillä.
Donetskin kansainvälinen lentoasema

Lento-onnettomuus helmikuun 13. päivänä 2013

Keskiviikkona, helmikuun 13. päivänä 2013 kello 18:24 paikallista aikaa lentoaseman kiitotielle 08 sumussa laskeumassa ollut Antonov An-24 -tyyppinen ukrainalaisen South Airlines-lentoyhtiön potkuriturbiinikone joutui lento-onnettomuuteen. Laskeutuminen epäonnistui. Kuvaukset tapahtumien kulusta laskeutumisen aikana ovat aluksi osin ristiriitaisia. Joidenkin arvioiden mukaan koneen vasen siipi osui lähestymisen aikana lentokenttäalueen automaattisen sääaseman mastoon, sitten oikea siipi osui maahan, koneen runko katkesi kahteen osaan. Ainakin keulaosa koneesta päätyi maahan ylösalaisin. Onnettomuudessa kuoli 5 henkeä.

Lentokoneen putoaminen heinäkuun 14. päivänä 2014

Keskiviikkona, helmikuun 13. päivänä 2014, ammuttiin alas Ukrainan asevoimien sotilaskuljetuskone Iljušin Il-76 lähellä Donetskin kansainvälistä lentoasemaa. Yhdeksän miehistön jäsentä ja 40 maahanlaskujoukkojen sotilasta 25. prikaatista kuoli.
Matriisielementti

Matriisielementti on kvanttimekaniikassa käytetty termi, jonka avulla tyypillisesti observaabeleita kuvaaville lineaarioperaattoreille saadaan aikaiseksi matriisiesitys. Matriisielementti lasketaan operaattorista operoimalla siihen vasemmalta ja oikealta tilavektoreilla.
Oletetaan, että tilat  muodostavat täydellisen kannan. Merkitään näitä vastaavia konjugaattitilojen joukkoa merkinnällä . Tällöin lineaarioperaattorin  matriisielementti on
Esimerkiksi paikka-avaruuden tilavektorit (aaltofunktiot) ovat muotoa  jonka konjugaattitila on . Tällöin matriisielementti on
Integrointialueena toimii koko paikka-avaruus.

Esimerkki: spin-1/2

Spin-1/2 -hiukkasten spin-aaltofunktiot ovat muotoa
missä a ja b ovat kompleksilukuja. Tämän spin-avaruuden operaattorit ovat lineaarikombinaatioita Paulin spin-matriiseista ,  (tai ).  on avaruuden identiteettimatriisi. Valitaan kannaksi tilat
ja
Näin esimerkiksi matriisin  matriisielementit ovat

Käyttö

Matriisielementit ovat hyödyllisiä erityisesti erilaisia energiatasosiirtymiä tarkasteltaessa. Siirtymien valintasäännöt määräytyvät yleensä juuri matriisielementeistä. Jos halutaan tutkia millaisia häiriöitä tietty häiritsevä voima systeemiin tuo, etsitään tuota voimaa kuvaavan häiriöpotentiaalin matriisielementit jossain systeemin luonnollisessa kannassa. Jos matriisielementti joidenkin tilojen välillä häviää, myös vastaavaa transitiota ei voida kyseisellä voimalla saada aikaiseksi.
Atomien elektronien energiatilojen välisiä transitioita ulkoisessa sähkökentässä kuvataan yleisesti matriisielementtien avulla. Dipolikenttä saa esimerkiksi aikaan transitioita, joissa elektronin pääkvanttiluku muuttuu yhdellä ylös- tai alaspäin. Muuntyyppisten transitioiden matriisielementit ovat nollia.
Hirvijärvi (Vesilahti)

Maantietoa

Järvi on 800 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Se sijaitsee Onkimäen kylän lähellä ja siihen laskee viisi ojaa. Ojista suurin on Pussimäenoja, joka on Iso Arajärven laskuoja ja joka laskee suoksi kuivatetun Lamminjärven läpi. Pussimäenojaan yhtyvät kolme muutakin ojaa, joista suurin on Palujärvestä laskeva Inhanojan alaosuus. Se tuo vesiä laajalta alueelta ja muun muassa Vähä-Mälitystä, Iso-Inhasta ja Pikku-Inhasta. Pussimäenojan eteläpuolelta siihen laskee Riitaniitty, joka on lampi ja kosteikko. Hirvijärven laskujoki lähtee sen koillispäästä ja se putoaa neljä metriä 1,4 kilometrin matkallaan ennen kuin se laskee Onkimäenjärveen. Laskujokeen yhtyy oikealta Tupaniitynoja. Järven rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Useita rantoja reunustaa peltomaa tai entinen peltomaa. Järven lähiympäristössä on kuusi maatilaa ja rannoille on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Onkemäen kylän läpi kulkevalta tieltä.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on esitetty käyttäen vuosina 2000, 2002, 2007 ja 2013 tutkittua tietoa. Järven pintavesi on ollut sameahkoa (keskimäärin 8,3 FNU), veden näkösyvyys on ollut keskimäärin 0,7 metriä ja vedenväri on ruskea (väriluku 100–200 mg(Pt)/l, keskiarvolla 142 mg(Pt)/l). Veden sähkönjohtavuus on keskimmäärin 5,1 mS/m, mikä on suomalaisessa järvessä normaali taso. Humuksen liukeneminen järven valumisvesiin on pääasiallinen syypää vedenväriin ja se myös muuttaa veden lievästi happamaksi. Järven pintaveden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 6,6. Talvella happamuustaso on pH 6,4, mutta kesällä se kohoaa arvoon pH 6,8. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä (keskimäärin 0,19 mmol/l). Silloin järvi ei ole välittömässä vaarassa happamoitua. Järven vesi ei lämpötilakerrostu selvästi kesäisin ja talvisin. Veden happipitoisuus on ollut kesäisin 7,2 mg/l, jolloin hapen kylläisyys oli 79%. Talvisin se on ollut 11,7 mg/l (kylläisyys 77%). Näiden arvojen perusteella voidaan järven happitilanne kokonaisuudessaan luokitella hyväksi. Päällysvedessä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 33 µg/l ja kesällä pitoisuudet ovat olleet keskimäärin 47 µg/l ja talvisin 18 µg/l. Typpipitoisuudet ovat olleet päällisvedessä keskimäärin 803 µg/l (vaihteluvälillä 610–1160 µg/l). Hirvijärvi on siten rehevöitynyt järvi.

Historiaa

Vuonna 1855-1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa Hirvijärvi oli hyvin samanalinen kuin nykyäänkin. Sitä ei silloin viljelty, mutta sen rantasoilta niitettiin heinää. Eteläpuolelta sen ohitti polku, jonka varrella sijaitsi jonkunlainen talo. Järveen laski oja Lamminjärvestä, johon oli tuolloin merkitty avovettä. Lamminjärvi on nykyään kuivatettu suoksi.
Vuoden 1959 peruskartassa järvi oli yhtä ruohottunut kuin nykyäänin. Sen luusuassa sijaitsi mylly ja saha.
Valkjärvi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122 metriä mpy.
Jonas Hiller

Pelaajaura

Hiller voitti Sveitsin mestaruuden vuosina 2002, 2005 ja 2007 sekä Spengler Cupin 2004 ja 2006 Davosissa. Kaudella 2006–2007 Hiller teki henkilökohtaisen voittoennätyksensä, kun voitti 44 ottelusta 28. Vapaana agenttina hän teki sopimuksen NHL-seura Anaheim Ducksin kanssa toukokuussa 2007.
Hiller teki NHL-debyyttinsä Anaheim Ducksin paidassa 30. syyskuuta 2007, kun se kukisti Los Angeles Kingsin 4–1 Englannissa pelatussa ottelussa. Hän torjui ottelussa 23 laukausta. Ensimmäisen nollapelinsä hän pelasi kaudella 2008–2009, kun Anaheim kukisti Los Angeles Kingsin 2–0.
Hiller aloitti Jean-Sebastien Gigueren kakkosvahtina kaudella 2008–2009, mutta loppukaudesta vakiinnutti paikkansa Anaheimin ykkösvahtina. Ducks nimesi Hillerin aloittavaksi maalivahdiksi vuoden 2009 pudotuspeleihin hänen pelattuaan vahvasti runkosarjassa. Hän pelasi 16. huhtikuuta 2009 ensimmäisen nollapelinsä pudotuspeleissä torjuen 35 laukausta. Hän ja Ducks etenivät konfrenenssien välieriin kukistamalla San Jose Sharksin kuudessa ottelussa. Sen jälkeen vastaan tuli kuitenkin Detroit Red Wings, joka voitti Ducksin seitsemän ottelun sarjassa. Monien mielestä juuri Hillerin ansiosta Ducks pystyi venyttämään sarjan peräti seitsemänteen peliin edellisen vuoden Stanley Cup -voittajaa vastaan.
30. tammikuuta 2010 Hiller allekirjoitti Ducksin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen kauden 2013–2014 loppuun asti. Seuraavana päivänä Ducks kauppasi Giguèren Toronto Maple Leafsiin ja antoi Hillerille ykkösmaalivahdin statuksen. Hiller valittiin NHL:n tähdistöotteluun 2011.
Lyhyen NHL:n työsulkukauden 2012–2013 aikana Hiller auttoi Anaheimin itäisen konferenssin toiseksi. Anaheim tippui pudotuspeleistä seitsemän ottelun sarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan toisen kerran viiden vuoden sisällä.
Heinäkuussa 2014 Hiller solmi Calgary Flamesin kanssa kaksivuotisen ja kokonaisarvoltaan yhdeksän miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Huimausoireet

Hiller ansaitsi paikan vuoden 2011 tähdistöottelussa. Hän tunsi itsensä sekavaksi sekä reagoi hitaasti ja päästi kolme maalia kymmenestä laukauksesta San Jose Sharksille kärsityssä tappiossa. Sen jälkeen hän istui sivussa neljä ottelua, jonka jälkeen pelasi yhden ottelun Edmonton Oilersia vastaan. Oireita kuitenkin ilmestyi ja hän oli niiden seurauksena sivussa kokoonpanosta peräti 15 ottelun ajan. Elokuussa 2011 Hiller sanoi oireiden loppuneen kokonaan.

Kansainvälinen ura

Hiller pelasi vuoden 2008 MM-kisoissa Kanadassa Sveitsin joukkueen kakkosvahtina, pelaten kaksi ottelua. Hän torjui alkusarjan viimeisessä pelissä voiton Ruotsia vastaan ja johdatti Sveitsin A-lohkon voittoon. Jonas Hiller pelasi Sveitsin maajoukkueen ykkösvahtina Vancouverissa 2010. Sveitsin joukkue sijoittui turnauksen kahdeksanneksi häviten Yhdysvalloille puolivälierissä. Hiller edusti Sveitsiä myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Kevo

Kevo on kylä Utsjoella Kevojärven rannalla, jossa Kevojoki yhtyy Utsjokeen. Mänty kasvaa alueella vain jokilaaksossa. Lähellä on Kevon kanjoni, rotkolaakso, joka ympäristöineen muodostaa Kevon luonnonpuiston. Kevojoen suulla sijaitsee Turun yliopiston Lapin tutkimuslaitos Kevo ja Ilmatieteen laitoksen säähavaintoasema.

Ilmasto

Kevo sijaitsee suhteellisen lähellä Jäämerta, mutta siellä on melko mantereinen ilmasto. Pysyvä lumipeite tulee lokakuun aikana ja sulaa keskimäärin vasta toukokuun lopulla. Kylmimmän kuukauden eli tammikuun keskilämpötila on noin −16 °C ja lämpimimmän kuukauden eli heinäkuun +13 °C. Kevon vuosittainen keskilämpötila on noin −2 °C. Kevo on Suomen vähäsateisinta aluetta, siellä sataa vuosittain keskimäärin vain 415 millimetriä.
Kasvukauden pituus Kevolla on noin 110 päivää. Ikiroutaa ei ole lukuun ottamatta joitakin palsakumpuja, jotka ovat jäässä ympärivuotisesti.