google/wiki40b huggingface dataset:
Salamapoika

Sarjakuvissa

Garth Ranzz syntyi toisena kolmen lapsen perheeseen Winath nimisellä planeetalla. 14-vuotiaana Garth ja veljensä Mekt, sekä kaksoissiskonsa Ayla viettivät aikaansa bileissä toisella planeetalla. Paluumatkallaan heidän alukseensa iski vika, joka pakotti heidät tekemään hätälaskun Korbal-planeetalle. Kolmikko huomasi lopulta että heidän aluksestaan oli loppunut virta. Garth onnistui houkuttelemaan lauman salamapetoja, joiden hän toivoi käyttävän salamoita saadakseen alukseen lisää virtaa. Eläinten energiapurkaukset kuitenkin iskivät aluksen sijasta lapsiin, jonka seurauksena kaikki kolme saivat samat voimat joita kyseiset eläimet pitivät hallussaan. Garth, Mekt ja Ayla käyttivät saatujaan voimiaan lataamaan aluksen puuttuvat virran palatakseen kotiplaneetalleen.
Muutama vuosi myöhemmin tapahtuneesta Mekt katosi salaperäisesti galaksin alamaailmaan, jonka seurauksena Garth lähti etsimään veljeään. Hän nousi alukseen joka oli matkalla maaplaneetalle, jonka matkana hän tapasi Rokk Krinnin ja Imra Ardeenin. Aluksessa oli mukana myös varakas tehtailija RJ Brande, joka väitti olevansa galaksin kolmanneksi rikkain mies. Aluksen saavuttua maaplaneetalle eräs salamurhaaja yritti murhata Branden, mutta Garth, Rokk ja Imra käyttivät erikoisvoimiaan suojellakseen varakasta miestä. Brande oli todella vakuuttunut teinien rohkeudesta, että hän teki vetoomuksen Yhdistyneille planeetoille perustaakseen Avaruussankarien legioonan. Ryhmän muodostuttua kolmen sankarin kesken he värväsivät lisää jäseniä vasta perustettuun ryhmäänsä, kuten Aavetyttö, Brainiac 5, Kamelionttipoika ja Terästyttö. Ryhmän ensimmäisiä tehtäviä oli matkustaa ajassa taaksepäin 1900-luvulle, jossa he tapasivat legendaarisen sankarin Teräspojan ja myöhemmin kutsuivat sankarin liittymään Avaruussankarien legioonaan.
Juhana Torkki

Juhana Torkki (s. 1977) on suomalainen puhetaidon kouluttaja, kirjailija ja teologian tohtori. Häneltä ovat ilmestyneet teokset Puhevalta (2006), Neuvotteluvalta (2008) Tarinan valta (2014), Puhevalta käyttöön (2015) sekä latinasta suomennettu kokoelma roomalaisen filosofin Senecan tekstejä (Elämän lyhyydestä, 2018).

Tausta

Torkki varttui Keski-Suomessa ja kirjoitti ylioppilaaksi Korpilahden lukiosta 1996. Hänen isänsä oli ammatiltaan uskonnonopettaja ja äiti on lääkäri. Vuosina 1996-2005 Torkki opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa ja matematiikkaa ja Sibelius-Akatemiassa musiikkia. Hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2005.

Kirjailijana

Vuonna 2006 Torkilta ilmestyi tietokirja Puhevalta, jossa hän arvosteli suomalaista puhekulttuuria ja esitti oman antiikkiin perustuvan mallinsa hyvästä puheesta. Kirja sisältää monia aikalaisarvioita muun muassa eturivin suomalaisista poliitikoista ja heidän esiintymisistään. Dosentti ja puheviestinnän yliopistonopettaja Jukka-Pekka Puro luonnehti Puhevaltaa "läpimurtoteokseksi" ja vertaa sitä retoriikan klassikoihin. Kirja herättikin heti ilmestyttyään runsaasti huomiota ja käynnisti keskustelun suomalaisen retoriikan tilasta. Samaan aikaan käytiin vuoden 2006 presidentinvaali, jonka edellä Torkki arvioi Helsingin Sanomien pyynnöstä ehdokkaiden kuvitteelliset kriisipuheet.
Vuonna 2008 Torkki ja Sami Miettinen julkaisivat teoksen Neuvotteluvalta, jota muun muassa Helsingin Sanomat käytti huippupolitiikkojen neuvottelutaitojen arviointiin. Kirja sisältää neuvottelutaitojen nelijaon valtaan, analyyttisyyteen, sosiaalisuuteen ja periaatteellisuuten. Kehikkoa täydentävät kymmenet selkeät käytännön esimerkit yksityishenkilön basaarineuvotteluista politiikan huippuneuvotteluihin.
Alkuvuonna 2014 Torkilta ilmestyi teos Tarinan valta. Huhtikuussa 2014 Torkki sai Otavan kirjasäätiön jakaman 15 000 euron arvoisen Tietokirjapalkinnon. Tarinan valta sai myös Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan.
Vuonna 2015 ilmestyi Torkin dialogimuotoinen Puhevalta käyttöön, jossa esitetään 9-kohtainen malli hyvän puheen rakentamiseksi.
Vuonna 2018 Torkki suomensi latinasta kolme filosofi Senecan elämäntaidollista tekstiä. Kokoelma Elämän lyhyydestä nousi heti ilmestyttyään myyntitilastojen kärkipaikoille ja herätti huomiota mediassa.
Torkki on ollut tekemässä myös Otavan lukion äidinkielen Särmä-oppikirjasarjaa.
Drillinki

Drillinki (saks. Drilling, kolmoset) on kolmipiippuinen metsästysase. Siinä on yleensä kaksi rinnakkaista, samaa kaliiperia olevaa haulipiippua ja yksi luotipiippu näitten alla. Toinen yleinen yhdistelmä on kaksi samaa kaliiperia olevaa rinnakkaista luotipiippua, joitten alla yksi haulipiippu. Myös kolmella haulipiipulla tai kolmella luotipiipulla varustettuja drillinkejä on olemassa sekä aseita, joissa on kaksi erikaliiperista luotipiippua sekä yksi haulipiippu. Tällöin haulipiippu ja isompi luotipiippu ovat yleensä päällekkäin ja pienempi luotipiippu on kiinnitetty näitten väliseen saumaan yleensä oikealle puolelle.
Drillinki on monipuolinen metsästysase, joka soveltuu monenlaisen riistan ampumiseen. Drillingit ovat saavuttaneet suosiota erityisesti Keski-Euroopassa, jossa saman jahtitapahtuman aikana voidaan ampua monenlaista riistaa. Myös aseitten lukumäärää rajoittava lainsäädäntö on lisännyt drillingin suosiota joissakin maissa. Drillingin heikkouksina voidaan mainita aseen suurehko paino sekä se, että yhdistelmäase on aina kompromissi erilaisten ominaisuuksien välillä, eikä drillinki näin ollen vedä vertoja parhaille kivääreille tai haulikoille.
Nelipiippuista kivääriä kutsutaan vierlinkiksi. Vierlinki ei ole suosittu metsästysase, koska se on painava ja valmistustapansa vuoksi erittäin kallis.
Muita yhdistelmäaseita ovat mm. haulikkorihla ja kaksoisluodikko.
Fontainebleaun edikti

Fontainebleaun edikti (ransk. Édit de Fontainebleau) oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n vuonna 1685 antama edikti, joka kumosi vuoden 1598 Nantesin ediktin. Se määräsi hugenottien kirkot tuhottavaksi ja protestanttien koulut lakkautettavaksi. Seurauksena 200 000–500 000 protestanttia pakeni maasta.
Hallitusneuvottelut

Hallitusneuvotteluiden kulku Suomessa

Hallitusneuvottelut aloitetaan edellisen hallituksen jätettyä eronpyyntönsä. Hallitus eroaa eduskuntavaalien jälkeen tai saadessaan luottamusäänestyksessä eduskunnalta epäluottamuslauseen tai pääministerin tehdessä päätöksen hallituksen erosta. Yksittäisen ministerin ero ei pääministeriä lukuun ottamatta edellytä hallituksen eroamista. Eroavan hallituksen pääministeri käy esittämässä tasavallan presidentille eronpyyntönsä, joka pyytää pääministeriä jatkamaan toimitusministeristön johdossa, kunnes uusi hallitus saadaan hallitusneuvottelujen kautta muodostettua.
Eduskuntavaalien jälkeen presidentti nimittää hallitusneuvottelijan, joka on yleensä eduskunnan suurimman puolueen puheenjohtaja. Hän aloittaa neuvottelut muiden puolueiden kanssa tavoitteenaan koota riittävän yhteistyökykyinen hallitus, jolla on edustajapaikkoja määräenemmistön saavuttamiseksi (vähintään 101 edustajaa, kun 200-paikkaisessa eduskunnassa puhemies ei osallistu äänestyksiin tämä antaa hallitukselle yhden äänen enemmistön eli 100 ääntä opposition 99 ääntä vastaan). Suomessa hallitukset ovat 1970-luvun lopulta lähtien käytännössä aina olleet tällaisia enemmistöhallituksia, jotta oppositio ei voisi kaataa niitä luottamusäänestyksissä. Kun alustava hallituskokoonpano on muodostettu, tuleva hallitus alkaa suunnitella hallitusohjelmaa, joka on tavoiteohjelma hallituksen toimikaudelle. Tämän jälkeen sovitaan ministerien lukumäärästä, tehtävistä ja jaosta hallituspuolueiden kesken.
Hallitusneuvottelujen päätteeksi tasavallan presidentti ilmoittaa eduskunnalle ehdokkaan tasavallan uudeksi pääministeriksi keskusteltuaan ensin asiasta eduskunnan puhemiehen kanssa. Eduskunta äänestää pääministerin valinnasta; enemmistöhallituksen kohdalla valinta on lähes varma. Puoltavan äänestystuloksen jälkeen tasavallan presidentti nimittää eduskunnan hyväksymän pääministerin ja tämän esittämät muut ministerit.
Hallitus pitää tiedonannon hallitusohjelmasta, johon eduskunta vastaa luottamusäänestyksessä. Myös tämä äänestystulos on enemmistöhallituksen kohdalla lähes varmasti myönteinen, minkä jälkeen uusi hallitus voi aloittaa työskentelyn.
Rauma-luokan ohjusvene

Rakenne ja koneisto

Alukset ovat alumiinirakenteisia sekä kokoonsa nähden kevyitä ja ketteriä. Aluksien voimansiirto on toteutettu vesisuihkupropulsiolla, jonka ansiosta alusten ohjailukyky on hyvä ja ne pystyvät toimimaan hyvinkin matalissa vesissä. Aluksia suunniteltaessa pyrittiin pienentämään niiden antamaa magneettista-, lämpö-, ja tutkaherätettä sekä melutasoa.

Meritorjuntaohjukset, omasuoja- ja sukellusveneentorjunta-aseet

Aluksen pääaseena on kuusi ruotsalaisvalmisteista meritorjuntaohjusta. Omasuoja-aseina aluksella on 40 mm ilmatorjuntatykki ja kaksi ilmatorjuntakonekivääriä. Sukellusveneiden etsintää varten alus on varustettu syvyytettävällä kaikumittaimella ja sukellusveneentorjunta-aseina käytetään syvyyspommeja sekä ruotsalaista ASW-600 Elma -syvyysammusheitintä (2 kpl). Lisäksi aluksia voidaan käyttää miinoitukseen. Ennen Rauma-luokan modernisointia alukset oli varustettu ranskalaisilla Matra Mistral -ilmatorjuntaohjuksilla. Modernisoinnin jälkeen aluksissa ei ole lainkaan ilmatorjuntaohjuksia. Omasuojaa tarjoaa Rheinmetallin MASS -harhamaaliheitin.

Upinniemestä Pansioon

Alukset sijoitettiin Suomenlahden laivaston vartiolaivueeseen (myöhemmin Suomenlahden Meripuolustusalueen 7. ohjuslaivue). Laivueen saatua 2000-luvulla käyttöönsä uudet Hamina-luokan ohjusveneet, siirrettiin Rauma-luokan ohjusveneet Saaristomeren Meripuolustusalueen 6. ohjuslaivueeseen. Viimeisenä Rauma-luokan aluksena uuteen laivueeseen siirtyi Porvoo keväällä 2006.

Modernisointi

Rauma-luokan ohjusveneet modernisoitiin vuosien 2010-2013 välisenä aikana.  Heti korjausten valmistuttua kolmesta aluksesta löytyi väsymismurtumia. Ne telakoitiin ja kahden veneen propulsiojärjestelmässä löytyi värähtelyä. Sen syytä ei tiedetä mutta se saattoi vaikuttaa murtumien syntymiseen. Komentaja Veli-Pekka Heinosen arvion mukaan murtumat eivät vaikuta aluksen kokonaislujuuteen, mutta ne asetettiin käyttökieltoon. Lisäksi hän sanoo, että alusten alumiini on tullut elinkaarensa päähän ja väsymismurtumia voi tulla. Alukset palaavat käyttöön vuoden 2015 kuluessa.
Batkivštšyna

2014 ylimääräiset parlamenttivaalit

Vuoden 2014 ylimääräisissä parlamenttivaaleissa puolueen kannautus romahti 5,68 prosenttiin, mutta se ylitti yhä viiden prosentin valtakunnallisen äänikynnyksen. Puolue sai yhteensä 19 kansanedustajaa Ukrainan parlamenttiin. Edustajista 17 kertyi puoluelistan saaman valtakunnallisen kannatuksen kautta. Lisäksi kaksi kansanedustajaa voitti paikan vaalipiiristään.
Kiihdytyskisat

Kiihdytyskisat eli drag race tai drag racing on autoilla, dragstereilla ja  moottoripyörillä ajettava kiihdytyskilpailu. Kisan tarkoituksena on päästä lähtölinjalta maalilinjalle joko nopeimmin tai mahdollisimman lähelle kilpailijan indeksiaikaa. Drag racing on varsin suosittua Yhdysvalloissa, mutta se on levittäytynyt Eurooppaan, Australiaan, Väli-Amerikkaan, Etelä-Afrikkaan ja Lähi-itään. Suomessa järjestetään joka vuosi kiihdytysajon SM-kilpailut. Heinäkuun ensimmäisenä viikonloppuna järjestetään FIA:n Nitro Nationals, jossa kilpailevat kovimman luokan kiihdytysautot, kuten Top Fuelit, Pro Stockit ja Funny Carit.

Historia

Drag racingin juuret ovat Yhdysvalloissa, missä nuoret miehet kilpailivat teillä ja kaupungeissa. 1930-luvulla kilpailu alkoi siirtyä maaseudulle, missä esimerkiksi kuivuneet järvet toimivat kisapaikkoina. Lajille alettiin luoda säännöstöä 1940-luvulla ja ensimmäinen pelkästään drag racingiä varten rakennettu rata avattiin vuonna 1950 Santa Anaan Kaliforniaan. Kilpailijoiden turvallisuus oli alusta alkaen huomion kohteena.

Kiihdytyskisat Suomessa

Ensimmäiset kiihdytyskisat ajettiin 18.6.1975 Keimolan moottoriradalla.
FHRA:n järjestämiä kiihdytyskisoja ajetaan kolmella radalla: Alastarolla, Kalajoella ja Pieksämäen Motoparkissa. Lisäksi ajetaan katuautoilla mm. Hyvinkäällä, Kauhajoella, Kiikalassa, Vaasassa, Porissa ja Kauhavalla LSK Business parkissa.
Rantamatara

Levinneisyys

Rantamataraa tavataan koko Euroopassa sekä samoilla leveysasteilla Siperiassa ja Pohjois-Amerikan itäosassa. Rantamatara on yleinen koko Suomessa lukuun ottamatta Pohjois-Lappia, missä se on harvinainen.
Sulo Hurstinen

Sulo Voipa Hurstinen (1. helmikuuta 1881 Kuhmalahti – 5. syyskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen viulisti. Hurstinen antoi uransa aikana noin 1500 omaa konserttiesitystä Suomessa, muissa Pohjoismaissa, Baltiassa ja Saksassa.

Henkilöhistoria

Sulo Hurstisen vanhemmat olivat director cantus Herman Hurstinen ja Emilia Yli-Pohja ja puoliso vuodesta 1907 Thyra Gabriela Lindelöf, matemaatikko Lorenz Lindelöfin tytär. Hurstinen kävi kahdeksan luokkaa lyseota, mutta ryhtyi sitten opiskelemaan musiikkia. Hän opiskeli Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1902–1905 muun muassa Viktor Novacekin johdolla sekä Prahassa ja Berliinissä. Hänen ensikonserttinsa oli Helsingissä vuonna 1906. Tiiviin konsertoinnin ohella Hurstinen opetti viulunsoittoa Tallinnan konservatoriossa vuosina 1913–1914, Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1909–1910 ja 1918–1952 sekä Helsingin kansankonservatoriossa 1922–1964, yli 80 vuoden ikään saakka. Hurstinen julkaisi myös joitakin omia viulusävellyksiään sekä viulunsoiton opiskelun oppaita.
Hurstisen tytär Irma Hurstinen-Hellström oli konserttipianisti, joka soitti yhdessä isänsä kanssa monilla konserttikiertueilla.
Sabah

Historia

Sabah on historiallinen osa Brunein sulttaanikuntaa. Nykyinen Sabah käsittää alueen, joka oli 1800-luvun lopussa muodostunut brittiläinen protektoraatti Pohjois-Borneo. Pohjois-Borneo muodostettiin 1880-luvulla kun britannialaiset hankkivat alueluovutuksia aluetta tuolloin hallinneilta Brunein ja Sulun sulttaanikunnilta. Alueen alkuperäisväestö ei hyväksynyt ulkomaalaisten valtaa ja brittihallintoa vastaan nousi kapinoita. Kansannousua johti Mat Salleh, jota pidetään Sabahin historiassa yhtenä maan kansallissankareista. Mat Salleh itse sai surmansa vuonna 1900. 1910-luvulla nousseet uudet kapinat vaikuttivat siihen, että brittiläiset ottivat alueen päätöksentekoon mukaan paikallisia 1920-1930-luvuilla.
Toisen maailmansodan jälkeen Sabahista tehtiin brittien Pohjois-Borneon kruununsiirtomaa. Vuonna 1957 Malaijan liittovaltio itsenäistyi Britanniasta ja vuonna 1963 Borneolla sijainneet Sabah ja Sarawak liittyivät Malaijan pääministerin Tunku Abdul Rahmanin ehdottamaan valtioliittoon yhdessä Singaporen kanssa. Borneon pohjoisten alueiden liittäminen Malesiaan laukaisi myös levottomuuksia, sillä Indonesia ja Filippiinit eivät hyväksyneet Sabahin ja Sarawakin liittämistä Malesiaan. Filippiinit katsoi että Sabah oli historiallinen osa Filippiinejä, sillä aluetta oli aiemmin hallinnut Filippiineihin kuuluva Sulun sulttaanikunta. Indonesia taas halusi pitää maat omassa vaikutuspiirissään. Malesian perustamisesta seurasi Indonesian ja Malesian välinen konfrontaatio. Levottomuudet saatiin lopulta kukistettua Brittiläisen Kansainyhteisön tuella.

Maantiede

Sabahia ympäröivät Etelä-Kiinan meri, Sulunmeri ja Celebesinmeri. Etelässä alue rajoittuu Sarawakiin ja Indonesiaan. Osavaltion pinta-alasta suuri osa on trooppista sademetsää. Metsäluonto on monin paikoin tuhoutunut laajoista hakkuista johtuen. Jäljellä on kuitenkin laajoja metsäalueita, jotka asuttavat uhanalaisia eläinlajeja, kuten borneonorankeja ja monia muita apinalajeja, sekä äärimmäisen uhanalaisia sumatransarvikuonoja.
Osavaltion sisämaa on vuoristoista ja Banjaran Crocker -vuoristo jakaa osavaltion kahtia. Sabahissa sijaitsevassa Kinabalun kansallispuistossa sijaitsee Kaakkois-Aasian korkein vuori, 4 095 metriä korkea Kinabalu. Sabahissa sijaitsee myös Malesian ainoa toimiva tulivuori, Bombalai. Sen edellistä purkautimisajankohtaa ei tiedetä varmasti, mutta todennäköisesti edellinen purkaus on tapahtunut noin 27 000 vuotta sitten.  Osavaltion pisin joki on 560 km pitkä Kinabatangan.

Väestö

Sabahin väestö on etniseltä taustaltaan monimuotoinen ja alueella asuu monia heimoja. Suurin väestöryhmä ovat Kadazan-Dusunit, joita on 25% Sabahin väestöstä. Bajauväestöä on 10% ja murutväestöä 5%, Brunein malaijeja 5%, muuta malaijiväestöä 20% ja kiinalaisia 9%.

Politiikka

Naapuriosavaltio Sarawakin tavoin Sabah ei ole sulttaanikunta, kuten Malakan niemimaalla sijaitsevat Malesian osavaltiot, vaan alueen johdossa on kuvernööri, jonka maan kuningas nimittää virkaansa nelivuotiskaudeksi.
Paavalin synodi

Paavalin synodi on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa perinteistä raamatuntulkintaa sekä tunnustusta peräänkuuluttava järjestö. Oppia määritellään Raamatun ja tunnustuskirjojen kautta. Jyrkimmin Paavalin synodin kannanotot tällä hetkellä näkyvät kriittisenä suhtautumisena naispappeuteen. Nimensä Paavalin synodi on saanut siitä, että sen perustamiskokous pidettiin Helsingissä Paavalin kirkossa.
Paavalin synodi perustettiin vuonna 1976 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sisällä virinneen naispappeuskeskustelun seurauksena. Vuonna 1986 kirkko hyväksyi naispappeuden, mikä Paavalin synodin ja muiden naispappeutta vastustavien järjestöjen mielestä muutti kirkon perinteistä virkakäsitystä.
Jääkaappiteoria

Jääkaappiteoria tai ruokakuntamalli on yksi sosiologinen määritelmä perheelle. Sen mukaan perheen muodostavat ne jotka "syövät samasta jääkaapista", toisin sanoen asuvat samassa kotitaloudessa, esim. avio- ja avoliitossa elävät aikuiset ja heidän kanssaan asuvat alle 18-vuotiaat, joiden hoidosta ainakin toinen avio- tai avopuolisoista huolehtii. Jääkaappiteoria kehitettiin 1990-luvulla, kun Sosiaali- ja terveysministeriössä pohdittiin perheen määritelmää. Kela soveltaa yleisen asumistuen myöntämisessä jääkaappiteoriaa: tukea voidaan myöntää pienituloisille ruokakunnille. Ruokakunnan muodostavat samassa asunnossa asuvat henkilöt.
Kehitysvammainen tai muuten erityistä huolenpitoa tarvitseva lapsi katsotaan 21-vuotiaaksi asti kuuluvan perheeseen. Jääkaappiteorian mukaisesti perheeseen kuuluvana pidetään myös samassa taloudessa asuvia setiä, tätejä tai enoja. Tämän perhekäsityksen mukaan myös samaa sukupuolta olevien parisuhde ja yhteinen talous (sateenkaariperhe) muodostavat perheen.
Suvilahti (Vaasa)

Palvelut

Liikekeskus, nykyinen Suvi Center valmistui 1975. Liikekeskuksesta löytyvät K-market Suvilahti ja Kotipizza. Koulun tiloissa toimii kirjasto. Suvilahdessa on myös nuorisotalo Suviboxi, jonka yhteydessä on opiskelija-asuntokohde. Alueelta löytyy kaupungin omistama pieneläinklinikka.
Ostoskeskus remontoitiin vuonna 2010.

Asemakaava

Alueen asemakaava on ainutlaatuinen Vaasassa. Moottoriajoneuvoliikenne on pysytetty mahdollisimman etäällä asutuksesta. Kevyttä liikennettä varten on omat ajoväylänsä.
Alkuperäinen, vuoden 1965 kaava tehtiin arkkitehtikilpailulla. Se koostuu lähinnä kaksi- ja kolmekerroksisista kerrostaloista. Messualueelle tuli omakotitaloja, kerrostaloja ja yhtiömuotoisia pientaloja.

Suvilahti-seura

Suvilahdessa toimii Suvilahti-seura, joka järjestää muun muassa talviriehoja, hiihto- sekä maastojuoksukilpailuja ja suuria siivoustalkoita.

Yhteydet

Suvilahden ja keskustan välillä kulkevat paikallisliikenteen linjat 7 ja 9.

Harrastusmahdollisuudet

Suvilahdessa on monia lenkkipolkuja sekä kauniita rantateitä lenkkeilyä varten. Talviaikaan jäälle pääsee hiihtämään ja reippailemaan. Suvilahdessa on myös aidattu koirapuisto sekä sen vieressä viherpeukaloille kasvimaa-alue, josta on mahdollista vuokrata itselleen oma kasvimaa. Aivan lähellä on myös jäähalli ja Kaarlen Kenttä yleisurheilua varten.
Suvilahden seurakuntakodissa on Vaasan suomalaisen seurakunan järjestämä tyttökerho ja pyhäkoulu.

Muuta

Vappuna 2010 Suvilahdessa oli joukkotappelu, johon osallistui sekä maahanmuuttajataustaisia että suomalaisia henkilöitä. 
Suvilahden itäosassa sijaitsee entinen kaatopaikka, jonka käyttö lopetettiin 1980-luvulla. Kaatopaikka suljettiin virallisesti 2004. Kaatopaikan biokaasua käytetään voimalaitoksessa, joka rakennettiin asuntomessujen yhteydessä.
Leena (elokuva)

Juoni

Päivän Sanomien toimittaja Lauri Huurros pelastaa myymälävarkaissa olevan köyhän ja orvon Leena Jonssonin kiinnijoutumiselta: Lauri kertoo Leenan olevan hänen naisystävänsä, ranskalainen Mademoiselle du Pont. Hätävalhe johtaa kihlausuutisen julkaisemiseen. Kihlausjuhlaan saapuu Tiirikka-Eemeli ryöstämään varakkaan juhlaväen omaisuutta, mutta neuvokas Leena tekee voron aikeet tyhjiksi, ja Eemeli pidätetään. Laurin ja Leenan suhteen syvetessä sen tielle kasaantuu alati uusia uhkia. Lauri salaa Leenan todellisen minän kotiväeltään, mutta myöhemmin ilmenee, että tytön syntyperää ei tiedä Lauri eikä Leena itsekään.
Valheiden paino luhistaa Leenan, ja hän pakenee Laurin luota. Sekä alamaailma että lehdistö ovat hänen kimpussaan, ja hän koettaa päästä pois Suomesta, mutta passitta se ei onnistu. Hän saa siivoojan paikan Kansallismuseosta ja pääsee professorien Möller ja Örn suosioon. Lauri etsii Leenaa epätoivoisesti ja poikkeaa myös museossa, mutta ei kuitenkaan tunnista siivoojaksi naamioitunutta morsiantaan. Sattumusten kautta paljastuu, että Leenan äiti ei olekaan hänet kasvattanut suomalainen rappioalkoholisti, vaan korkeatasoinen ranskalainen tanssijatar. Hänen isäkseen osoittautuu professori Möller.
Laurin isoäiti on aavistellut Leenan olevan jotain muuta kuin orpo suomalaistyttö ja saa vahvistuksen arveluilleen, kun Möller ja Leena saapuvat Huurrosten residenssiin selvittämään asiat. Murheen murtama Lauri tekee samaan aikaan lähtöä hermolomalle Pariisiin. Lentokoneessa hän kokee mieluisan yllätyksen, kun hänen vierelleen istuu Leena.

Arviot

Kriitikot suhtautuivat melko nuivasti Leenan käsikirjoitukseen. Henkilöasetelmia pidettiin luutuneina, Jurkan henkilöohjaus sen sijaan sai kiitosta. Parikymppiselle Heidi Krohnille nimirooli Leenana oli ensimmäinen elokuvaosa. Sen jälkeen hän oli pääroolissa muun muassa teoksissa Tähtisilmä ja Silja – nuorena nukkunut. Elokuva-Aitan Valma Kivitie mainitsi Krohnin puhetyylin, ilmeet ja liikkumisen luonnollisen sujuviksi. Teatterien primadonna Mia Backman sai myönteiset arviot suorituksestaan konsulinnana. Myös Paavo Jänneksen ja Arvo Lehesmaan roolitöitä pidettiin onnistuneina.
Eräässä myöhemmässä arviossa esitetään, että ”komedia hukkuu omaan päättömyyteensä” ja saa puolitoista tähteä.
Risto Hietanen

Risto Hietanen (s. 25. maaliskuuta 1954 Kuopio) toimi usean suomalaisen pääkaupunkiseudulla ilmestyvän ilmaisjakelulehden päätoimittaja. 
Hietanen toimi huhtikuusta 2007 alkaen vuoden verran Helsingin Uutisten, Länsiväylän ja Vantaan Sanomien vastaavana päätoimittajana, kunnes joutui luovuttamaan tehtävän Antti-Pekka Pietilälle. Tämän jälkeen Hietanen jatkoi lehden toisena päätoimittajana. Eläkkeelle hän jäi vuoden 2017 lopussa. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Vantaan Sanomien uutispäällikkönä. Hietanen on myös kirjoittanut kirjoja, ja hänelle on myönnetty Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinto vuonna 1994 sekä valtion tiedonjulkistamispalkinto vuonna 1996. Hietanen asuu Vantaan Tikkurilassa.
Vuonna 2010 Helsingin hovioikeus tuomitsi Hietasen Helsingin Uutisten päätoimittajana 40 päiväsakkoon törkeästä kunnianloukkauksesta. Lehdessä oli julkaistu kesällä 2007 sosiaaliasiamiehestä valheellisia väitteitä sisältänyt mielipidekirjoitus ja hovioikeus piti Hietasta vastuullisena tekstin julkaisemisesta.
Wayne Knight

Ura

Knight tunnetaan kenties parhaiten tilannekomedioista Seinfeld ja Kolmas kivi auringosta. Seinfeldissa hänet nähtiin vuosina 1992–1998 Newmanin roolissa. Sarjassa Kolmas kivi auringosta hän näytteli Don Orvillea vuosina 1996–2001. Knight on myös näytellyt elokuvissa, ja hän on ollut mukana muun muassa elokuvissa JFK – avoin tapaus ja Jurassic Park sekä lainannut äänensä elokuvaan Toy Story 2. Knight on lisäksi tehnyt lyhyitä vierailuita useissa televisiosarjoissa ja näytellyt sivurooleja elokuvissa (mm. Rottaralli).

Yksityiselämä

Wayne Knight syntyi New Yorkissa ja muutti jo varhain Cartersvilleen Georgiaan. Knight oli naimisissa Paula Sutorin kanssa vuodesta 1996 vuoteen 2003. Heidän hääseremoniansa vietettiin Seinfeldin vakiokastiin kuuluneen Michael Richardsin kotona. Vuodesta 2005 lähtien Knight on ollut naimisissa Holly Ann Wentlentin kanssa.