google/wiki40b huggingface dataset:
Korkki

Korkki on eräiden puuvartisten kasvien kuoren solukoista muodostunutta korkkisolukkokerrosta, joka sisältää yli puolet tilavuudestaan ilmaa. Korkkia tuotetaan etupäässä korkkitammesta. Suurin osa luonnonkorkista saadaan Portugalista, mutta myös Sardiniassa, Pohjois-Afrikassa, Espanjassa ja Ranskassa on korkkitammiviljelmiä.
Korkkia käytetään mm. ääni- ja lämpöeristeenä, lattiamateriaalina, pelastusliiveissä ja pullojen sulkimina. Lisäksi siitä voi tehdä lompakoita, hattuja ja laukkuja. Portugalissa on tehdas, joka valmistaa pullonkorkkeja korkista. Nykyisin valmistetaan samanmuotoista tuotetta myös muovista. Synteettiset viinipullon korkit jäljittelevät perinteisen korkin ulkonäköä ja ominaisuuksia.

Historiaa

1600-luvulta lähtien 1800-luvulle asti käytettiin hiottuja lasitulppia, mutta niitä käytettäessä pullo usein hajosi tulppaa irrotettaessa. Merkittäviä keksintöjä, jotka edesauttoivat korkin yleistymistä olivat puristin, jolla korkin saattoi työntää melko syvälle pulloon, lieriön muotoinen pullo, joka voitiin asettaa kyljelleen sekä korkkiruuvi.

Yleistä

Luonnonkorkki sopii viinin kypsyttämiseen sen sisältämän vettähylkivän suberiinin vuoksi, joka pitää nesteen pullon sisällä. Myös korkin kokoonpuristuvuus tekee siitä hyvän eristeen. Jos korkki on heikkolaatuinen ja siinä on paljon huokosia, sen sisään voi kuitenkin päästä viiniä ja ilmaa, mikä huonontaa viinin laatua. Ikääntyessään ja kuivuessaan korkki myös päästää etenkin reunoistaan entistä enemmän viiniä haihtumaan ja ilmaa pullon sisään.
Viiniä pidempään varastoitaessa (15–20 vuotta) täytyy korkki vaihtaa uuteen, mikäli kypsyttämistä jatketaan, koska se on silloin haurastunut.

Korkkivika

Jos korkkiin on päässyt erään homesienen tuottamaa 2,4,6-trikloorianisolia eli TCA (C₇H₅Cl₃O), viinissä on korkkivika ja se on pilalla. Myös erilaiset bakteerit ja sieni-itiöt voivat aiheuttaa korkkivikoja. Noin 5–8 prosenttia kaikista viinipulloista on korkkivikaisia, minkä johdosta nykyisin levykorkit, puristekorkit, muovikorkit, kruunukorkit ja kierrekorkit ovat yleistyneet viinipullojen sulkimina.

Avaaminen

Luonnonkorkilla suljettu viinipullo avataan yleensä korkkiruuvilla. Jos korkki on rikkoutunut pullon kaulan sisään, sen voi irrottaa esimerkiksi korkkipihdeillä.
Yläinen Vehkajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,7 metriä mpy.
Hirren varaus

Varaus tarkoittaa hirsirakentamisessa hirren alapintaan veistettyä uurretta. Sen tarkoitus on ohjata hirren halkeilua niin, että se tapahtuisi seinän suuntaisesti. Lisäksi päällekkäisten hirsien sovittaminen tiiviisti toisiinsa ei onnistu pelkästään veistämällä, mutta varaus voidaan tilkitä. Varauksessa alimman hirren yläpuoli on pyöreä, jotta vesi valuisi pois varauksesta eikä kastelisi tilkettä ja lahottaisi hirttä.

Varaustyypit

Varaus voi olla tyypiltään avovaraus tai umpivaraus. Kynsivaraus on näiden yhdistelmä.
Avovarauksessa varauksen reunat ovat auki, päällekkäiset hirret ottavat kiinni toisiinsa varauksen keskiosasta. Avonaiset sivut voidaan tilkitä.
Umpivarauksessa varauksen reunat ovat kiinni, päällekkäiset hirret ottavat kiinni toisiinsa varauksen molemmilta reunoilta. Keskelle jää avoin tila, joka voidaan tilkitä.
Kynsivarauksessa umpivarauksen reunat avataan, niin että jätetään kynnet eli avaamattomat paikat, joiden varassa hirsi lepää alemman hirren päällä. Kynnet ovat noin 10 senttimetrin pituiset ja niitä tulee noin 1 – 1,5 metrin välein. Seinän eri puolien kynnet eivät saa olla kohdakkain ja päällekkäistenkin hirsikerrosten kynnet pitää tehdä noin 50 – 70 senttimetrin päähän toisistaan. Kynsivaraus voidaan tilkitä tehdessä ja jälkeenpäin.
Varauksista umpivaraus on tukevin.

Varauksen teko

Käsin veistettäessä varauksen merkitsemistä varten paikalleen salvetun hirren päälle asetetaan seuraava hirsi, johon veistetään alkua nurkkaliitokselle siten, että salvetun ja uuden hirren väliin jää noin tuuman rako. Varaus merkitään varausrauta-nimisellä kaksihaaraisella työkalulla, jossa on haarojen päässä terävät kärjet. Varausrauta on eräänlainen erityistarkoitukseen käytettävä suuntapiirrin. Sekä ala- että yläpuoliseen hirteen vedetään varalla viirut siten, että viirujen etäisyys pysyy koko ajan samana ja ylähirren viiru on täsmälleen alahirren viirun yläpuolella. Näitä viiruja myöten sitten uusi hirsi veistetään sopivaksi alahirren päälle. Samalla tavalla varalla vedetään viiru uuden hirren nurkkaliitoksen lopullista veistämistä varten. Varauksessa on huomioitava tilkemateriaalin paksuus.
Varaus on vaativinta tehdä käsin parkattuun pyöröhirteen, jossa hirren halkaisija ei ole vakio eikä hirsi täsmälleen pyöreä.
Teollisessa valmistuksessa hirsiaihio tehdään koneistamalla. Tällöin myös varaukset tehdään koneellisesti höyläämällä. Teollisessa valmistuksessa varauksiin tehdään erilaisia pontteja joilla parannetaan varauksen tiiviyttä.
Kalle Hamm

Kalle Hamm (s. 1969 Rauma) on helsinkiläinen kuvataiteilija, joka debytoi yksityisnäyttelyssään Porissa vuonna 1995. Hamm on tuonut esiin taiteessaan yhteiskunnallisia näkökulmia.
Hamm on osallistunut kymmeniin yksityis- ja ryhmänäyttelyihin Suomessa, sekä lähes kaikissa Euroopan maissa sekä Thaimaassa, Meksikossa ja Argentiinassa.

Ura

Hamm valmistui kuvataiteilijaksi Lahden taideinstituutista 1994 ja taidekasvatuksen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 2002. Lisäksi Hamm on opiskellut Englannissa Portsmouth College of Art, Design & Mediassa (1992-1993), sekä Imatran taidekoulussa (1988-1990).
Vuodesta 1998 Hamm on toiminut yhteistyössä työparin ja kumppanin Iranin kurdivähemmistöön kuuluvan taiteilijan Dzamil Kamangerin kanssa. Heidän ensimmäinen yhteistyönäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 2000. Kaksikko oli töissä helsinkiläisessä pizzeriassa ja oivalsi pizzaan tiivistyvän kaikki heitä kiinnostavat asiat kulttuurisista rajanylityksistä aina maahanmuuttajien työllistymiseen.
Syksyllä 2014 Keravan taidemuseossa järjestettyyn näyttelyyn otsikolla Vieraalla maalla oli koottu teoksia taiteilijan 20-vuotisen uran vaiheilta. Näyttelyssä oli esillä teoksia piirustuksia, videoita, valokuvia ja installaatioita. Esillä oli myös Suomessa haitalliseksi määriteltyjä kasvilajeja. Hamm sanoi panostaneensa aikaisemmin vahvasti käsityöhön, mutta viime aikoina käsitteellisyys on korostunut. Hamm ja Kamanger pohtivat näyttelyssä kysymystä siitä, miten toiseus ja sen edustajat otetaan vastaan Suomessa. Teosten teemoja olivat esimerkiksi maahanmuuttajiin ja sukupuolivähemmistöihin kohdistuva yhteiskunnallinen vallankäyttö. Näyttelyssä oli laaja yhteisöteos, johon osallistui 164 erilaiset taustat omaavaa keravalaista. Keravan näyttelyssä esillä ollut Pizzeria Babylon (2002) koostui neonvalosta ja sarjasta pizzalaatikoihin kehystettyjä piirustuksia. 36-osaisen piirustussarjan The Fall of Man (2008) voi nähdä antologiana homoseksuaalien vastustamiseen ja puolustamisen historiasta.
Vuonna 2014 Hamm ja Kamanger saivat Suomi-palkinnon ajankohtaisten ja haastavien yhteiskunnallisten kysymysten esiinnostamisesta.
Matti Vapaavuori

Matti Juhani Vapaavuori (22. toukokuuta 1928 Tampere – 23. tammikuuta 2019 Turku) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Vapaavuoren vanhemmat olivat insinööri Bror Isidor Vapaavuori ja Lyyli Amanda Hellgren. Hän avioitui 1954 sairaanhoitaja Lilja Annikki Liimataisen kanssa. Vapaavuori tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1947 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1954. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1962 ja sai anestesiologian erikoislääkärin pätevyyden 1958. Turun yliopiston anestesiologian dosentiksi Vapaavuori tuli 1963. Vapaavuori oli Turun yliopiston anestesiologian professori 1970–1991. Hän on ensimmäinen Suomessa koko koulutuksensa saanut anestesiologian  erikoislääkäri ja myös Suomen ensimmäinen anestesiologian professori.
Sadeihmisiä

Juoni

Sadeihmisiä on road movie, jossa raskaana oleva nuori aviovaimo Natalie (Knight) panikoi ja lähtee pakoon odotettavissa olevaa tylsää avioelämäänsä New Yorkin Long Islandilla. Ajaessaan kohti etelää hänen kyytiinsä liftaa kiltti mutta komea mies, entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Killer (Caan), joka ei kerro paljon itsestään ja vaikuttaa hieman hidasälyiseltä. Mies haluaa entisen tyttöystävänsä luo Tennesseehen, mutta tytön perheen kotiin saavuttaessa tämä ei huoli häntä ja selviää, että mies on saanut aivovamman pelissä ja maksettu lähtemään joukkueestaan ja collegestaan. Natalielle selviää myös, ettei Killerillä ole äitinsä kuoltua ketään omaisia. Nebraskassa Natalie hankkii Killerille työpaikan eläinnäyttelyitä pitävältä epämääräisen tuntuiselta farmilta, jossa Killer alkaa vapauttaa eläimiä häkeistään, saa potkut ja menettää valtaosan rahoistaan. Natalie ihastuu komeaan mutta väkivaltaiseksi osoittautuvaan, asuntovaunuleirissä asuvaan moottoripyöräpoliisiin (Duvall). Kun Killer ryntää pelastamaan Natalieta, poliisin nuori tytär ampuu Killeriä. Elokuva päättyy, kun itkevä Natalie lupaa kuolevalle Killerille ottaa tämän omaan kotiinsa New Yorkiin.

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti elokuvaa vuonna 1980: ”Sadeihmisiä on yksinäisyyden ja epätoivon kuvaus, mutta myös elokuva matkasta, paosta ja ihmisen henkisestä kasvusta. Se on naisen muotokuva, omalla herkällä ja koskettavalla tavallaan ennakkoluulottomasti etenevä peilaus naisen ponnisteluista itsenäisyyteen ja riippumattomuuteen miesten hallitsemassa yhteiskunnassa.”
Diego Castro

Ura

Castro aloitti uransa paikallisseura Pontevedrasta, joka pelasi Segunda División B:ssä. Vuonna 2003 hän siirtyi Málagaan, mutta pelasi pääosin seuraavat kolme kautta seuran reservijoukkueessa. Joulukuussa 2005 hän pelasi kaksi satunnaista ottelua Osasunaa ja Real Madridia vastaan.
Málagan pudottua maan pääsarjasta Primera Divisiónista hän siirtyi Sporting Gijóniin, jossa hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon jo alkuaikoinaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 38 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Stefan Koivikko

Stefan Christian Koivikko (s. 5. lokakuuta 1975 Neumünster, Länsi-Saksa) on suomalainen pikajuoksija. Koivikon äiti on suomalainen ja isä nigerialainen.
Koivikko voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 2004. Hopealla hän on ollut 2002 ja pronssilla 2001. 200 metrillä hän on ollut toinen vuosina 2002 ja 2003. Koivikko oli mukana vuoden 2002 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Münchenissä, jossa hän selvisi 100 metrillä toiselle kierrokselle. Viestimatkoilla Karhulan Katajaisten joukkueessa Koivikko on voittanut kolme SM-kultaa (2002, 2005 ja 2005), yhden hopean (2001) ja neljä pronssia (1999, 2000, 2003 ja 2006). Hän oli myös mukana vuoden 2002 EM-kisojen 4 x 100 metrin viestijoukkueessa. Hallikisoissa Koivikko on voittanut SM-pronssia 60 metrin juoksussa 2001 ja hopeaa 200 metrin juoksussa 2002.
100 metrillä Koivikko juoksi ennätyksensä 10,38 Joensuussa 20. heinäkuuta 2002 (juoksun voitti Markus Pöyhönen ajalla 10,23). Tuloksellaan hän on matkan kaikkien aikojen kuudenneksi nopein suomalainen. 200 metrillä Koivikko on juossut ajan 21,12 (2002). 23. elokuuta 2002 joukkue Tommi Hartonen, Tuomas Näsi, Stefan Koivikko ja Markus Pöyhönen teki Helsingissä 4 × 100 metrin viestissä ajan 39,48, joka on kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalaisaika.
Epävirallisella 150 metrin juoksumatkalla Koivikko juoksi Kotkassa 27. elokuuta 2002 ajan 15,62, joka on Suomen kaikkien aikojen paras aika tällä matkalla.
Seuratasolla Koivikko edusti Karhulan Katajaisia. Häntä ovat valmentaneet Timo-Jussi Talsi ja Asser Pettinen.
Anton Slepyšev

Ura

Slepyšev varattiin vuoden 2011 KHL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Edmonton Oilers varasi hänet vuoden 2013 NHL:n varaustilaisuuden 88:ntena pelaajana.
Slepyšev oli Venäjän joukkueen kapteeni vuoden 2012 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Kolistimetaattinatrium

Kolistimetaattinatrium on aihiolääke, joka muuttuu elimistössä kolistiiniksi (eng. Colistin). Se ei siten ole itsessään antibakteerinen, vaan se hydrolysoituu elimistössä aktiiviseksi kolistiiniksi. Kolistiinin käyttö on aina ollut vähäistä, eikä sillä nykyisin ole esimerkiksi Suomessa myyntilupaa. Myyntilupa on ollut voimassa  1965–1987. 
Kolistiinia voidaan käyttää kystistä fibroosia sairastaville potilaille. Eräässä tutkimuksessa se on osoitettu teholtaan vähintään samanveroiseksi kuin tobramysiini.
Sen haittavaikutuksia voivat olla yskä, kurkun ärsytys, hengenahdistus ja äänen häiriöt sekä epämiellyttävä maku suussa, mutta haitat voivat osittain johtua inhalaatiojauheen aiheuttamasta paikallisesta ärsytyksestä. Myös bronkospasmi on mahdollinen, ja sen vuoksi käyttö on aloitettava hoitohenkilökunnan valvonnassa. Suurina pitoisuuksina kolistiini voi aiheuttaa hermo-lihasliitoksen salpauksen. Laskimoon annosteltaessa voi ilmaantua munuaistoksisuutta.
Katarina Erikintytär Nipertz

Perhesuhteet

Katarina Erikintytär Nipertzin vanhemmat kuuluivat sen ajan keskeisiin sukuihin. Hänen isänsä Erik Nipertz oli ritari ja valtaneuvos, Itä-Götanmaan laamanni ja Älvsborgin linnanpäällikkö. Hänen äitinsä Ebba Erikintyttären isä Erik Krummedige palveli kuningas Eerik Pommerilaista ja oli Tanskan valtakunnan hovimestari. Ebban edellinen aviomies valtaneuvos Karl Kristierninpoika oli Vasa-sukua. Vasa–Oxenstierna-ryhmän johtomiehenä 1460-luvulla ollut Linköpingin piispa ja valtionhoitaja Kettil Kaarlenpoika Vaasa oli Katarinan velipuoli.
Holiday Club

Historiaa

Yritys perustettiin vuonna 1986, ja 31. maaliskuuta 2006 saakka se toimi nimellä Holiday Club Finland Oy. Ensimmäinen lomakeskus sijaitsi Kihniön Pyhäniemessä. Kymmenen vuotta myöhemmin Holiday Clubilla oli Suomessa yhdeksän lomakohdetta. Vuodesta 2006 Holiday Club Finland Oy on toiminut nimellä Holiday Club Resorts Oy.

Omistajat ja hallitus

Holiday Club Resorts Oy:n omistavat Mahindra Holidays & Resorts India Ltd, yhtiön toimiva johto ja Fennia-konserni.
HMS Tynedale

Palvelus

Alukseen osui 12. joulukuuta 1943 Bougienlahdella Saksan laivaston sukellusveneen U-593:n laukaisema akustisesti maaliinhakeutuva GNAT-torpedo. Alus katkesi osumasta kahtia, mutta peräosa pysyi pinnalla pidempään,  mikä mahdollisti siellä olleiden miesten pelastautumisen INS Hyberabadiin ja HMT Hengistiin. Aluksella menehtyi 73 miehistönjäsentä.
FS Foch (1929)

Palvelus

Foch osallistui Ranskan etujen valvontaan Kreikan levottomuuksien aikana maaliskuussa 1935, ja sen jälkeen se liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, 3. kevyeen viirikköön ja lopulta 3. laivueen 1. risteilijäviirikköön. Aluksen kotisataman oli aina syyskuuhun 1939 saakka Toulon.
Lokakuussa alus siirrettiin Oraniin, jossa se liitettiin brittiläis-ranskalaisiin saksalaisten saarronmurtajien etsintäosastoihin. Operaatiosta vapauduttuaan alus suojasi helmikuuhun saakka saattueita Marokon ja Bermudan välillä ennen paluutaan Touloniin, jossa se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Palvelukseen palattuaan alus osallistui 13.–14. kesäkuuta Vadon pommitukseen, joka jäi sen viimeiseksi operaatioksi liittoutuneiden rinnalla.
Alus jatkoi palvelustaan, kunnes se sijoitettiin reserviin 4. lokakuuta 1941. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö upotti aluksensa. Italialaiset nostivat 16. huhtikuuta 1943 hylyn, ja se romutettiin.
Nick Cassidy

Nick Cassidy (s. 19. elokuuta, 1994 Auckland) on uusiseelantilainen moottoriurheilija. Hän aloitti karting-uransa kuusi vuotiaana. Vuonna 2008 Cassidy voitti Formula First talvisarjan mestaruuden ja sijoittui vuoden 2008-09 Uuden-Seelannin Formula First -sarjassa toiseksi. Vuonna 2009-10 Cassidy sijoittui Uuden-Seelannin Formula Ford -sarjassa toiseksi voittaen kahdeksan kilpailua kauden aikana. Vuonna 2010 hän ajoi kolme kilpailua Australian Formula Ford -sarjassa sijoittuen kerran palkintokorokkeelle. Vuonna 2011 Cassidy kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa sijoittuen loppupisteissä toiseksi häviten sarjan mestaruuden maan miehelle Mitch Evansille. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja. Formula Abarth, ADAC Formel Masters ja V8 Supercars -sarjoissa.
Vuonna 2012 Cassidy jatkoi Toyota Racing Series -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän voitti Uuden Seelannin Grand Prix kilpailun. Vuonna 2013 Cassidy voitti jälleen Toyota Racing -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja Eurocup Formula Renault ja Euroopan Formula 3 -sarjoissa. Vuonna 2014 Cassidy kilpaili täyden kauden FR Eurocup -sarjassa suomalaisen Koiranen GP:n tallin kuljettajana. Hän saavutti 20 pistettä kauden aikana sijoittuen sarjan 18:ksi. Vuoden lopussa Cassidy kilpaili arvostetussa Macaon Grand Prix'ssa sijoittuen kilpailussa kolmanneksi.
Vuonna 2015 Cassidy siirtyi Japanin Formula 3 -sarjaan ja voitti sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi kuusi kilpailua Euroopan F3 -sarjassa saavuttaen kaksi palkintosijaa.
Jyri Virtanen

Jyri Virtanen on suomalainen snookerpelaaja. Hän on voittanut urallaan SM-kultaa vuosina 1990, 1998, 2007 ja 2008 . Häntä enemmän (henkilökohtaisia) Suomen mestaruuksia on vain Robin Hullilla ja Ville Pasasella, jotka ovat molemmat voittaneet turnauksen viidesti.
Viimeisin suomenmestaruus on tammikuulta 2009 parisnookerista, jossa hänen parinaan oli vasta 14-vuotias Olli-Pekka Virho. Jyri Virtasella on 2000-luvulla yli 20 ranking-turnaus voittoa. Tällä hetkellä Virtanen on ranking-sijalla 2. Hänen suurin lyöntisarjansa kilpailutasolla on 116 .

Kansainvälinen menestys

Virtasen uran suurin saavutus on Euroopan mestaruus vuonna 2006, jolloin finaalissa kaatui Virtasen parinakin parikilpailuissa toiminut Kimmo Lång erin 6-4 . Hän on myös selviytynyt amatöörien maailmanmestaruuskisojen semifinaaliin vuonna 2005 .
Virtanen edusti Suomea Långin kanssa vuoden 2009 parisnookerin EM-kilpailuissa Moskovassa. Moskovan tuliaisina oli semifinaalipaikka, josta tappio Walesin joukkueelle tylyin luvuin 7-0. Tämä ei lannistanut ainakaan Virtasta, vaan muutammia viikkoja myöhemmin hän voitti Suomessa ranking-kilpailun.t

Sports Club Turku

Jyri Virtanen edustama seura on Sports Club Turku (SCT). Hän on myös kyseisen salin omistaja.
Joulukuussa 2008 Virtanen järjesti klubillaan näytöstapahtuman, jossa viisinkertainen maailmanmestari Steve Davis pelasi näytösottelun Ville Pasasta vastaan ja tämän jälkeen Davis esitteli trickshotejaan .
Helmikuussa 2010 Virtanen järjesti klubillaan toistaiseksi Suomen kovatasoisimman ProAm-turnauksen Finnish Snooker Challenge, johon ottivat osaa mm. huippuammattilaiset Ryan Day, Ken Doherty, Joe Perry, Matthew Stevens sekä turnauksen finaalissa suomalaisen Robin Hullin lopulta erin 6-1 voittanut Mark Williams . Yleisradio lähetti kisoista myös tunnin mittaisen tv-koosteen .
Britannian Grand Prix 1984

Britannian Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. heinäkuuta 1984 Brands Hatchin radalla Britanniassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli kauden kolmas.

Aika-ajo

Kymmenennen MM-osakilpailun paalupaikan valtasi Nelson Piquet. Hän vaihtoi alleen Detroitin kilpailun voittoauton ja kiersi 4 206 metrin pituisen ratakierroksen ajassa 1.10,869. Se merkitsi 213,6 kilometrin keskituntinopeutta. Perjantain ensimmäisissä harjoituksissa Piquet ajoi Brabhamin uudistetulla versiolla neljä sekuntia heikomman ajan. Uusi auto ei vaikuttanut vielä kilpailukuntoiselta. Seuraavat lähtöruudut saivat Alain Prost, Niki Lauda, Elio de Angelis ja Keijo Rosberg.
Rosberg suhtautui optimistisesti kilpailuun, vaikka viides lähtösija ei tullutkaan helpolla. Mekaanikot olivat muuttaneet Rosbergin autossa lähes kaiken. Itse asiassa auto oli täysin uudistettu, vaikka siinä olikin vanha kori. Williams-talli ei aikonut kaudella 1984 rakentaa aivan uutta autoa, vaan lisäsi vanhaan autoon uusia osia.
Dan Frischman

Ennen televisiota

Ennen läpimurtoaan televisiossa Frischman työskenteli usein taikurina Los Angelesin alueella esiintyen usein lasten syntymäpäiväjuhlilla. Hän toi usein esityksiinsä komediaa, ja olikin 1980-luvulla suosittu esiintyjä.

Aikaiset esiintymiset

Frischman huomattiin ensi kerran 17. maaliskuuta 1982 NBC:n televisiosarjassa The Facts of Life. Jaksossa Kids Can Be Cruel Frischman esitti lukio-opiskelija Carl "Rocky" Priceä, jota hänen koulutoverinsa kiusasivat hänen aknensa ja "nörttiytensä" vuoksi. Jakson henkilöt viittasivatkin Frischmaniin "pitsanaamana". Jaksossa Mindy Cohnin esittämä hahmo Natalie Green suuttuu kämppikselleen Blair Warnerille (Lisa Whelchel) ja lähettää hänet treffeille "Rockyn" kanssa.
Vuonna 1983 Frischman esiintyi komedia-kulttielokuvassa Tähtijengi – Get Crazy USA! Joeyna. Samana vuonna hän esiintyi elokuvassa Good-bye, Cruel World.

Head of the Class

Frischmanin ensimmäinen pääosarooli oli Manhattanille perustuvassa lukioelokuvassa opiskelija Arvid Engeninä. Sarja oli ABC:n Head of the Class.
Arvid oli tyypillinen nörtti, joka oli kiinnostunut tietokoneista ja tieteestä. Arvid ja hänen luokkatoverinsa olivat mahdollisesti neroja, joten heidät laitettiin "I.H.P."-ohjelmaan, joka oli tarkoitettu lahjakkaille ja edistyneille opiskelijoille.

Kenan & Kel

Frischmanin toinen pääosa oli Chris Potterin rooli 90-luvun Nickelodeonin tv-sarja Kenan & Kelissä. Taas kerran Frischman esitti sosiaalisesti rajoittunuitta nörttiä, Kenanin pomoa.
Kenan ystävänsä Kelin kanssa pysähtyi usein käymään ruokakaupassa, useimmiten vain ärsyttämässä Chrisiä. Vaikka Chris oli kolmekymppinen ja hän oli tasapainoisessa tilanteessa, hän asui dominoivan äitinsä kanssa. Chris muistutti usein asiakkaitaan ja muita vieraitaan hänen autossaan olevasta radiosta, yrityksenään kerätä kunnioitusta muilta ihmisiltä. Yksi Chrisin ahdistuksen kohteista oli toistuva painajainen, jossa jättiläispupu jahtasi häntä.
Rimaibet

Rimaibet ovat fulbeihin kuuluva etninen ryhmä Länsi-Afrikassa. He ovat fulbejen entisiä orjia, joiden tehtävänä oli harjoittaa maanviljelyä vapaiden ja ”jalosukuisten” fulbejen keskittyessä karjanhoitoon. Ryhmien väliset erot ovat sittemmin tasoittuneet, mutta he eivät edelleenkään mene naimisiin keskenään.
Rimaibeja asuu varsinkin entisen Macinan fulbevaltion alueella Malissa sekä Burkina Fasossa. Samankaltaisia ryhmiä ovat wolosot mandelaisten kielten puhujien keskuudessa, harratinit maureilla sekä bellat tuaregien parissa.
Susan Lucci

Susan Victoria Lucci (s. 23. joulukuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Erica Kanen roolissa All My Children -sarjassa vuodesta 1970 vuoteen 2011.
Lucci voitti vuonna 1999 Emmy-palkinnon lukuisten epäonnistuneiden ehdokkuuksien jälkeen. Myös hänen tyttärensä Liza Huber on näyttelijä. 
Luccilla on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella.
Kotkan Uutiset

Kotkan Uutiset oli Kotkassa vuosina 1897–1906 ilmestynyt sanomalehti.
Ruotsinmielisen Kotka Nyheterin julkaisuyhtiö perusti Kotkan Uutiset suomenmielisten Kotkan Sanomien kilpailijaksi. Sortovuosina linjaltaan perustuslaillisen lehden päätoimittaja Ville Finnberg joutui eroamaan kenraalikuvernööri Bobrikovin vaatimuksesta. Suurlakon jälkeen lehden ohjelmaan tuli nuorsuomalaisten kansanvaltaisia vaatimuksia. Kotkan Uutiset ei pystynyt kilpailemaan kaupungin muiden suomenkielisten lehtien kanssa ja se lopetettiin kannattamattomana.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1898 lähtien kahdesti ja viimeisenä vuotenaan kolmesti viikossa. Vuonna 1900 sillä oli 1 500 tilaajaa. Päätoimittajina työskentelivät A. W. Odenwall (1897), Hjalmar Reinholm (1897–1898), Ville Finnberg (1898–1903), Karl Israel Forsman (1903–1905) ja Verneri Vesterdahl (1905–1906).