google/wiki40b huggingface dataset:
Tiridates I

Tiridates I oli Armenian kuningas ja Armenian arsakidien eli arshakunien dynastian perustaja. Hän hallitsi noin vuosina 52/53, 55–58 ja 63–?. Tiridates oli Parthian kuningas Vonones II:n poika ja Vologases I:n ja Pakoros II:n veli.
Vologases nousi valtaan isänsä kuoltua vuonna 51. Hän antoi Media Atropatenen kuningaskunnan Pakorokselle ja Armenian valtaistuimen Tiridateelle. Parthian joukot hyökkäsivät Armeniaan vuonna 52 ja valtasivat maan pääkaupungit Artaksatan ja Tigranocertan. Armenian kuningas Rhadamistus syöstiin vallasta ja korvattiin Tiridateella. Vuoden 54 ankara talvi ja kulkutaudit sekä Vologaseksen pojan Vardaneksen kapinointi kuitenkin pakottivat parthialaiset vetäytymään Tiridateen kanssa. Rhadamistus palasi ja rankaisi vallankaappaukseen syyllistyneitä. Vuonna 55 parthialaiset palasivat ja kukistivat Rhadamistuksen. Tiridates nimitettiin uudestaan Armenian kuninkaaksi.
Vallankaappaus oli kuitenkin rikkonut Parthian ja Rooman välistä sopimusta, jonka mukaan roomalaisilla oli oikeus nimittää mieleisensä hallitsija Armenian valtaistuimelle. Rooman keisari Nero lähetti sotapäällikkö Corbulon Kappadokiaan ja Galatiaan johtamaan sotajoukkoja. Neuvotteluista huolimatta sota syttyi vuonna 58. Roomalaiset valtasivat Armenian ja Tiridates joutui pakenemaan Vologaseksen luo. Uudeksi Armenian kuninkaaksi Nero nimitti Tigraneen. Parthialaiset hyökkäsivät Armeniaan vuonna 62 ja kukistivat lopulta Rooman armeijan Rhandeian taistelussa. Roomalaiset hyökkäsivät seuraavana vuonna uudestaan Armeniaan mikä sai Vologaseksen ja Tiridateen solmimaan rauhan Rooman kanssa. Parthia ja Rooma solmivat kompromissin, jonka mukaan vastedes Armenian kuningas olisi parthialainen prinssi, mutta hänen nimittämisensä vaati hyväksynnän roomalaisilta. Tiridates matkusti vuonna 66 Roomaan, jossa hänet kruunattiin virallisesti Rooman vasallina Armenian kuninkaaksi.Kruunaustilaisuus pidettiin Forum Romanum Rostralla, jossa Rooman hallitsijat olivat satojen vuosien ajan puhutelleet kansaa. Kuningas lausui keisarille: "Haluan toimia käskysi mukaan, koska sinä päätät kohtaloni."
Vuonna 72 alaanit hyökkäsivät Armeniaan ja Meediaan. Pakoros ja Tiridates taistelivat yhdessä maahantunkeutujia vastaan mutta yhdessä taistelussa Tiridates oli jäädä alaanien vangiksi mutta onnistui pakenemaan. Tiridateen hallituskauden lopun ajankohta ei ole tiedossa.
Johnny Guitar

Juoni

Joan Crawford näyttelee saluunanomistaja Viennaa, jota syytetään aiheettomasti rikoksesta. Elokuvan nimihahmo, Sterling Haydenin näyttelemä Johnny "Guitar" Logan, auttaa Viennaa puolustautumaan kaupungin viranomaisia vastaan, jotka Emma Smallin (Mercedes McCambridge) johtamana yrittävät häätää naisen pois.
Kysymys on pohjimmiltaan rahasta: paikkakunnalle on tulossa rautatie - ja Viennan maat ovat sen linjauksella; tämä merkitsee hänelle rikkautta ja vaikutusvaltaa, kun siihen asti seudun epävirallisena keisarinnana ollut Emma Small joutuisi täysin sivuun.
Cover

Cover (suom. lainakappale, myös koveri) tarkoittaa populaarimusiikissa kappaletta, jonka esittää tai julkaisee joku muu kuin kappaleen alkuperäinen esittäjä tai säveltäjä. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan eniten cover-levytyksiä on tehty The Beatlesin kappaleesta ”Yesterday” (Lennon/McCartney).
Blues- ja jazzmusiikissa soitetaan muuta populaarimusiikkia useammin muiden jo aiemmin esittämiä sävellyksiä. Näiden tyylien useimmin soitetuista kappaleista käytetään nimitystä ”standardi”. Esimerkiksi tunnetusta bluesstandardista käy Eddie Boydin sävellys ”Five Long Years” ja jazzstandardina pidetään taas esimerkiksi Dizzy Gillespien kappaletta ”A Night in Tunisia”.
Saint-Geniez-d'Olt-et-d'Aubrac

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on vanhalla sillalla oleva patsas Statue des marmots. Se on kuvaus paikallisesta tarinasta, jossa murmeli pelastaa lapset joen tulvalta.
Zhao Wei

Zhao Wei (kiin. 趙薇; s. 12. maaliskuuta 1976) on kiinalainen näyttelijä. Hän syntyi Wuhussa, Anhuin maakunnassa, ja opiskeli Pekingin elokuva-akatemiassa.
Zhao Wei tunnetaan myös anglisoidulla nimellä Vicki Zhao. Hän on esiintynyt runsaasti sekä televisiossa että elokuvissa, ja hän on voittanut uransa varrella useita palkintoja. 
Zhao on menestynyt myös poplaulajana. Hän julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 1999.
Nakkeliorneero

Levinneisyys

Nakkeliorneeroa tavataan Argentiinassa ja Chilessä. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kanta on laskussa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aaro Salmela

Aaro Maunu Johannes Salmela (s. 4. elokuuta 1928 Taivalkoski) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Salmela on ollut toimittajana muun muassa Tamperelainen, Uusi Kuvalehti ja Uusi Maailma-lehdissä. Hän on ollut vapaa toimittaja vuodesta 1973.
Henri Knuutinen

Seuraura

Knuutinen on Kiuruveden Kiekko -81:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Iisalmen Peli-Karhujen B-nuoriin kaudeksi 2013–2014, mutta B-nuorten Suomi-sarjan karsintojen jälkeen Knuutinen siirtyi kuitenkin kesken kauden Kalevan Pallon B2-nuoriin. Kaudella 2015–2016 hän voitti seuran A-nuorten sisäisen tehotilaston lukemalla +20, kuten myös pudotuspeleissä lukemalla +7. Knuutinen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Juniori-KalPa ry:n omissa kauden päättäjäisissä hänet palkittiin A-nuorten joukkueesta Vuoden tulokkaana sekä Tiukan taistelijan Hannes Maljalla.
Elokuussa 2016 Knuutinen teki KalPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa vain 18-vuotiaana Mestarien liigassa 20. elokuuta 2016 ruotsalaista Skellefteå AIK:ta vastaan. Knuutinen merkittiin KalPan 13. hyökkääjäksi. SM-liigadebyyttinsä hän teki 12. marraskuuta 2016 Helsingin IFK:ta vastaan. Knuutinen sai ottelussa jääaikaa 6.27 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 31. tammikuuta 2017 myös Helsingin IFK:ta vastaan. Sami Simonen valitsi Knuutisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan hän pelasi kauden 2016–2017 aikana SM-liigassa 22 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Knuutinen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin KalPan A-nuorissa. Toukokuussa 2017 Knuutinen teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2017–2018 Knuutinen pelasi KalPassa kaksi SM-liigaottelua. Hän kärsi kauden aikana kuitenkin loukkaantumisista ja pelasi seuran A-nuorissakin vain 15 ottelua. Kaudella 2018–2019 Knuutinen pelasi KalPan SM-liigajoukkueessa 41 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. Hän edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa, joka päättyi KalPan voittoon. Knuutinen pelasi miesten pelejä myös kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Maaliskuussa 2019 hän teki KalPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura

Knuutinen on pelannut kolme nuorten maaottelua.

Muuta

Knuutinen harrasti lapsena myös 14-vuotiaaksi asti jalkapalloa.
Reijo Koivu

Reijo Koivu (s. 26. kesäkuuta 1947 Riihimäki) on suomalainen entinen aitajuoksija.
Koivu voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa Kalevan kisoissa 1973 ja saavutti samalla matkalla hopeaa vuosina 1972, 1974 ja 1975. Koivu juoksi 400 metrin aitajuoksun ennätyksensä 51,14 vuonna 1974. Hänen ennätyksensä 400 metrin juoksussa on käsiaika 48,1 vuodelta 1972. Seuratasolla Koivu edusti Hyvinkään Tahkoa ja Mäntsälän Urheilijoita.
Kurki

Koko ja ulkonäkö

Kurjen vartalo on pääosin vaaleanharmaa. Sillä on musta pää ja kaulan yläosa sekä valkoinen poski. Takaraivolla kurjella on punainen paljas laikku, jonka koko vaihtelee. Nuorten kurkien pää on yksivärinen ja ruskehtava. Useilla pesivillä kurjilla selkä on ruosteensävyinen, koska se tahriutuu rautapitoiseen tai saviseen suoveteen linnun hautoessa. Kaukaa katsottuna kurki muistuttaa ulkonäöltään harmaahaikaraa, vaikkei ole sille läheistä sukua. Kurjen erottaa harmaahaikarasta varmimmin siitä, että kurki lentää kaula suorana, harmaahaikara kaula taivutettuna.
Kurjen pituus on 96–120 cm ja siipien kärkiväli 180–222 cm. Kurjen äänet ovat raikuvan voimakkaita. Poikaset ja nuoret linnut vinkuvat korkealla ja kuuluvalla äänellä.
Vanhin suomalainen rengastettu kurki on ollut 17 vuotta 2 kuukautta 25 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin.

Levinneisyys

Kurki pesii Euroopan ja Länsi-Aasian pohjoisosissa. Suomen kurkikanta on kaksinkertaistunut viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana. Vuonna 2004 Suomessa pesi noin 19 000 kurkiparia. Vuosina 2006–2009 kannanarvio oli jo 30 000 – 40 000 paria. Kurki on pitkän matkan muuttaja, joka talvehtii Afrikassa (Marokossa ja Etiopiassa), Etelä-Aasiassa (Pakistanissa, itäisessä Kiinassa) ja Etelä-Euroopassa. Keväällä kurjet saapuvat huhtikuun puolivälin paikkeilla, ja syksyllä ne lähtevät syyskuussa ja lokakuun alkupuoliskolla. Kurjet lentävät V-muotoisissa auroissa, joissa suurten lintujen ilmanvastus on pienempi kuin yksin lentäessä. Auran kärjessä lentävää vaihdellaan. Suurimmissa auroissa voi olla satoja lintuja. Suomalaisten kurkien muuttoreittejä on tutkittu satelliittilähettimien avulla vuodesta 2006.
Maailmanlaajuinen populaatio on 210 000 – 250 000 yksilöä, joista enin osa pesii Venäjällä ja Fennoskandiassa.

Elinympäristö

Kurjet viihtyvät soilla ja rantaniityillä. Pesintä järvien ja merenlahtien ruoikoissa lisääntyy kaiken aikaa. Muuttoaikoina kurjet viihtyvät vilja- ja perunapelloilla. Kurki on Pohjois-Pohjanmaan maakuntalintu. Kurki on aiheena myös Tervolan vaakunassa. Suomessa ylivoimaisesti suosituin kurkien levähdyspaikka on Vaasan kaupungin vieressä sijaitseva Söderfjärdenin 2 300 hehtaarin peltoaukea, jossa kurkia voidaan tavata syksyisin jopa 10 000.

Lisääntyminen

Kurkien saavuttua pesimäsoilleen ne esittävät upeita soidintansseja ja trumpettimaiset törähdykset kuuluvat kauas. Kurjet muodostavat elämänikäisen parisuhteen. Ne alkavat pesiä vasta 4–6-vuotiaina. Pesä rakennetaan usein suon tai ruoikon vaikeapääsyisimpään kolkkaan. Pesä on laajahko keko ruohoja, sammalia, oksia ja muita kasvinosia. Pariskunta rakentaa pesän yhdessä. Muninta alkaa Etelä-Suomessa usein jo huhtikuussa, mutta kylminä keväinä vasta toukokuussa. Munia on yksi tai kaksi, pohjaväriltään vihertäviä tai ruskehtavia tummin laikuin. Molemmat puolisot hautovat yhteensä yli 4 viikkoa. Poikaset ovat pesäjättöisiä ja osaavat jo hyvin pieninä uida ja juosta lujaa. Ne oppivat lentämään 2,5 kuukauden ikäisinä. Poikasen kerjuuääni on hyvin korkea ja kauas kantava.

Ravinto

Kurjet ovat kaikkiruokaisia. Ne syövät sammakoita, jyrsijöitä, kalaa, linnunpoikasia, mutta myös viljaa, perunoita ja marjoja.
Codex Alexandrinus

Codex Alexandrinus (Gregory–Aland nr. A tai 02) on 400-luvulta peräisin oleva Raamatun käsikirjoitus.  Codex Alexadrinus kuuluu tärkeimpiin Raamatun käsikijoituksiin yhdessä muun muassa Codex Vaticanuksen, Codex Sinaiticuksen ja Codex Ephraemin kanssa.  Käsikirjoitus on kirjoitettu kreikaksi majuskelikirjoituksella, eli käyttäen pelkästään suuraakkosia. Se on yksi vanhimmista käsikirjoituksista, joka on säilynyt lähes kokonaan ja täten se on myös yksi arvokkaimmista. Codex Alexandrinus oli ensimmäinen tärkeimmistä käsikirjoituksista, joka saatiin tutkijoiden käyttöön. Siitä tehtyjä versioita oli saatavilla jo 1700-luvun alussa, joka edesauttoi Raamatun tekstikritiikin kehittymistä.

Rakenne

Koodeksi koostuu 773:sta pergamentista. Alun perin pergamentteja on ollut 822, mutta kaikki eivät ole säilyneet. Jokaisella sivulla on kaksi palstaa tekstiä, joissa on 49-51 riviä.
Vanhan testamentin osalta koodeksissa on kanonisten kirjojen lisäksi myös useita deuterkanonisia kirjoja. Uudessa testamentista on kadonnut useita sivuja erityisesti Matteuksen ja Johanneksen evankeliumeista. Uudessa testamentissa on myös mukana kaksi Klemens Aleksandrialaisen kirjoittamaa kirjettä, jotka eivät yleensä kuulu Uuteen testamenttiin. Lisäksi sisällysluettelon mukaan mukana on ollut Salomonin psalmit, mutta myös se on kadonnut.

Historia

Koodeksi on kirjoitetu arviolta 400-luvun alkupuolella. Koska koodeksi sisältää Eusebiuksen (kuollut vuonna 340) kommentit psalmeihin ja Athanasiuksen (kuollut vuonna 376) kirjeen Marcelliniukselle, ei teosta ole kirjoitettu ainakaan ennen 300-luvun puoliväliä. Nykyisen kappalejaon puuttumisen takia teosta tuskin on kirjoitettu vuoden 450 jälkeen. Käsiala-analyysi viittaa kirjoituksen olevan 400-luvun alkupuolelta. Kirjasintyypistä päätellen koodeksi on kirjoitettu Egyptissä.
Alexandrian patriarkka lahjoitti teoksen Englannin kuningas Jaakko I:lle. Jaakon kuoltua, Kaarle I vastaanotti sen 1627 ja sitä säilytetään nykyään British Libraryssä, Lontoossa.
Academic Search

Academic Search on julkaisutietokanta, joka käsittää monta tieteenalaa, muun muassa alat fysiikka, kemia, biologia, lääketiede ja humanistisia tieteitä. Tietokantaa voi selata verkon kautta ja sitä ylläpitää EBSCO Publishing. Tietokannasta on useita eri versioita. Niistä Academic Search Premier -hakemisto käsittää yli 8 450 julkaisusarjaa, joista yli 4 500 on selattavissa tietokannan kautta kokonaisuudessaan.
Mikael Lilius

Percy Henrik Mikael Lilius (s. 3. joulukuuta 1949 Helsinki) on terveyspalveluja tarjoavan Mehiläisen luxemburgilaisen holdingyhtiön yksi omistajista ja hallitusjäsen. Hän toimi energiayhtiö Fortumin toimitusjohtajana ja oli yhtiön palveluksessa 2000-luvun. Lilius tuli tunnetuksi Fortumilta saamistaan optioista, jotka olivat useiden miljoonien eurojen arvoisia. Lilius on sijoitusyhtiö Ahlström Capitalin hallituksen puheenjohtaja.
Ennen uraansa Fortumilla Lilius toimi Ruotsissa Wallenbergien suvun omistaman Incentive AB:n toimitusjohtajana vuodesta 1991 alkaen. Lilius saneerasi Asean ja Brown Boverin fuusion seurauksena syntyneen yhtiön selkeästi lääketeollisuuteen suuntautuneeksi konserniksi. Liliuksen aikana yhtiön markkina-arvo viisinkertaistui noin 50 miljardiin kruunuun. Incentive Ab omistaa mm. ruotsalaisen lääketehdas Gambron. Tätä ennen Lilius oli toimitusjohtajana ruotsalaisessa KF Industri yhtiössä sekä Huhtamäki-konserniin kuuluvassa Polarcup -ryhmässä. 2000-luvulla Lilius oli mukana myös luxemburgilaisessa sijoitusyhtiö White Investissä. 
Koulutukseltaan Lilius on diplomiekonomi, joksi hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa. Hän on Britt-Inger Kullbergin sekä Patrik Liliuksen poika. Hän on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Lilius on ollut useana vuonna Suomen parhaimmin palkattuja yritysjohtajia. Vuonna 2005 hänellä oli eniten verotettavia ansiotuloja Suomessa, 4,4 miljoonaa euroa. Fortumin menestyksen ja optio-ohjelman johdosta hänen ansiotulonsa vuonna 2006 olivat 11,3 miljoonaa euroa. Mikael Liliuksen verotettava varallisuus oli 5,3 miljoonaa euroa 2005.
Vuonna 2008 Lilius hankki yhdessä Berndt Brunowin kanssa Nautorin Swan 66 -purjeveneen, joka oli venevalmistajan uusin lippulaivamalli.
2. huhtikuuta 2009 Lilius järjesti tiedotustilaisuuden, jossa hän yllättäen ilmoitti jäävänsä eläkkeelle vuoden lopussa henkilökohtaisiin syihin vedoten. Liliuksen saamia optioita oli arvosteltu ankarasti julkisuudessa. Liliuksen mukaan myös hänen perheensä joutui uhkailun kohteeksi.
Pirjo Hassinen

Elämä ja ura

Hassinen syntyi ja varttui Kuopiossa. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseosta vuonna 1977, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oppia ja filosofiaa Jyväskylän yliopistossa.
Vuonna 1991 ilmestyi Hassisen ensimmäinen romaani Joel. Tämän jälkeen hän on julkaissut omalla nimellään 15 muuta romaania. Ennen esikoisromaaniaan hän julkaisi kolme historiallista rakkausromaania nimellä Birgitta Hurme. Romaanien lisäksi Hassinen on kirjoittanut kaksi Radioteatterin tuottamaa kuunnelmaa.
Hassinen on saanut kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 2001 ja Savonia-palkinnon vuosina 1995 ja 2013. Finlandia-palkintoehdokkaana hän on ollut neljästi (1996, 2002, 2004, 2012).
Hassinen asuu Jyväskylän Kuokkalassa, ja hänellä on yksi tytär aviomiehensä Pekka Hassisen kanssa.
David Rabinowitz

David Lincoln Rabinowitz (s. 1960) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, kääpiöplaneettojen löytäjä ja tutkija Yalen yliopistossa.
Ukki Väinämöinen

Ukki Väinämöinen oikealta nimeltään Vaseli Levonen, syntyjään Vaseli Sidorov (Василий Сидоров), (1855 tai 1856 Tunkua, Itä-Karjala – 1942 Vuokatti, Suomi) oli itäkarjalainen vapaustaistelija, Itäkarjalaisten kansannousun ideologinen johtaja ja kulkukauppias. Hän tuli tunnetuksi viimeisen heimosodan eli Itä-Karjalan kansannousun johtohahmona yhdessä Ilmarisen eli Jalmari Takkisen ja Ossippa Borissaisen (myös Oskari Borissof eli Kivinen) kanssa.
Vaseli Sidoroff syntyi Vienan Karjalassa Tunguan pitäjän Koivuniemen kylässä vuonna 1855 tai 1856. Hän elätti itsensä kulkukauppiaana Suomessa Turkin sodan aikana. Hän nousi tunnetuksi henkilöksi, kun hänet valittiin itäkarjalaisten vapautusjärjestön Karjalan Metsäsissijärjestön kolmihenkiseen hallitukseen kansannousun henkiseksi johtajaksi. Hänet valittiin tähän tehtävään, koska hän oli vankka antibolševikki uskonnollisista ja kansallisista syistä. Tämän lisäksi hän oli varma kansansa ja isänmaansa ystävä. Hänen persoonansa myös kiinnitti huomiota. Vaseli Levonen sopi kansannousun isähahmoksi, koska hän oli lyhyt, pitkäpartainen ja hänellä oli voimakkaat karjalaisen talonpojan piirteet muistuttaen näin ilmiselvää kalevalaista johtajaa. Tähän kalevalaiseen johtajaan viittasi myös hänen kansannousua varten ottamansa salanimi Ukki Väinämöinen.    
Itä-Karjalan vapaustaistelu epäonnistui ja Ukki Väinämöinen pakeni Suomeen niin kuin kaikki kansannousuun osallistuneet, jotka halusivat säilyttää henkensä. Väinämöinen eli Levonen menetti pian Suomeen tultuaan näkönsä ja eli lähes 20 vuotta sokeana. Hän kuoli pakolaisena Sotkamon Vuokatissa vuonna 1942.
Oliver Eronen

Olivier (Oliver) Eronen (28. toukokuuta 1865 Joroinen – 2. lokakuuta 1939 Joroinen) oli torppari, maatyönjohtaja, kyläkauppias ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Eronen toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1914, 1917 ja 1922–1923. Hänet valittiin kansanedustajaksi Mikkelin läänin vaalipiiristä.
Eronen oli myös työväentalon vahtimestari, Joroisten kunnanvaltuutettu ja presidentin valitsijamies 1925.
Kelontekemä

Kelontekemä on kylä Kittilässä. Se sijaitsee Kelontekemäjärven kaakkoisen pohjukan rantamilla ja säästyi Lapin sodan tuhoilta, koska se sijaitsi tiettömän taipaleen takana. Jeesiöjokeen laskeva Kelontekemäjärvi sijaitsee noin seitsemän kilometriä Tepsan kylästä etelään Kittilä–Sodankylä-maantien eteläpuolella Kittilän kunnassa.
Kelontekemäjärvessä sijaitsee myös Karipahta, joka on ollut Kittilän ja Sodankylän lapinkylien rajana. Sitä kutsutaan vieläkin Rajakiveksi.
Nico Nurmikanta

Ura

Nurmikanta aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana Jäähongan kiekkokoulussa. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä varsinaiseen kasvattajaseuraansa Helsingin Jääkiekkoklubiin. Nurmikanta oli kaudella 2009–2010 C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja 4+12=16. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti B2-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2011–2012 Nurmikanta oli B-nuorten I-divisioonan karsinnoissa HJK:n tehokkain puolustaja tehoilla 2+8=10. Hän siirtyi kesken kauden kuitenkin Espoo Bluesin B-nuorten kakkosjoukkueeseen.
Kauden 2012–2013 Nurmikanta pelasi seuran A-nuorten kakkosjoukkueessa. Hän voitti koko A-nuorten Mestiksen puolustajien pistepörssin tehoilla 11+30=41. Kaudeksi 2013–2015 Nurmikanta nousi Bluesin A-nuorten SM-liigajoukkueeseen. Hän jakoi tehoilla 8+21=29 koko sarjan puolustajien pistepörssin viidennen sijan Jokereiden Jere Sneckin kanssa. Nurmikanta voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Hän edusti Bluesia kauden aikana myös U20 Super Challengessa.
Kesäkuussa 2014 Nurmikanta teki vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan kanssa. Hän pelasi tulokaskautensa 2014–2015 aikana 23 runkosarjaottelua tehopistein 3+4=7. Nurmikanta pelasi miesten pelejä myös kahdeksan ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Bewe TuusKissa. Kaudella 2015–2016 hänen roolinsa Kiekko-Vantaassa kasvoi. Nurmikanta teki 44 runkosarjaottelussa tehot 4+13=17 ja viidessä playoff-ottelussa yhden maalin. Hän oli runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja Lasse Uusivirran kanssa. Kaudella 2016–2017 Nurmikanta oli kuudella osumallaan Kiekko-Vantaan eniten maaleja tehnyt puolustaja Lassi Raitasen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Toukokuussa 2016 Nurmikanta teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Hän aloitti kauden 2017–2018 seuran farmijoukkueeksi siirtyneen Kiekko-Vantaan vahvuudessa, jossa Nurmikanta pelasi vain yhdeksän runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua, kunnes hänen kautensa päättyi leikkaushoitoa vaatineen polvivamman vuoksi jo lokakuussa 2017. Huhtikuussa Nurmikanta teki kuitenkin vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa.
Myös kauden 2017–2018 Nurmikanta aloitti Kiekko-Vantaan vahvuudessa. Hänet nostettiin Jokereiden KHL-kokoonpanoon 4. marraskuuta 2018 vieraissa TsSKA Moskovaa vastaan pelattuun otteluun, kun Jokereiden puolustuksesta puuttuivat sekä Karl Stollery, Alex Grant että Eemeli Räsänen. Nurmikanta merkittiin joukkueen toiseen puolustajapariin Jesper B. Jensenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 12.56 minuuttia ja Nurmikanta keräsi Jokereiden 5–0-tappioon päättyneestä ottelusta teholukeman -2. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Nurmikanta pelasi kauden aikana kolme KHL-ottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2019–2020 Nurmikanta siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon.

Muuta

Nurmikanta harrasti myös 12-vuotiaaksi asti jalkapalloa. Hän harrasti lapsena myös sählyä.
Nasir Hussain

Nasir Hussain (3. helmikuuta 1931 Bhopal – 13. maaliskuuta 2002 Mumbai) oli intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän voitti kaksi Filmfare-palkintoa vuonna 1989 ja yhden 1993 sekä lisäksi erikoispalkinnon 1997. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Tumsa nahin dekha (1957).
Hussain kuoli sydänkohtaukseen 71-vuotiaana. Hän kuului tunnettuun elokuvasukuun. Hänen poikansa on ohjaaja Mansoor Khan, jonka serkku taas on Aamir Khan.
Taru Rinne

Taru Rinne (s. 27. elokuuta 1968 Turku) on suomalainen entinen karting-autoilija ja ratamoottoripyöräilijä. Hän on ensimmäinen nainen, joka on yltänyt MM-pisteille ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa. Kansainvälinen Moottoriliitto FIM valitsi Taru Rinteen vuoden 2017 naismoottoripyöräilyn legendaksi ja hänet palkittiin FIM:n palkintogaalassa Andorrassa 26.11.2017.

Karting

Rinne aloitti uransa karting-kuljettajana kilpailemalla tulevia formula-1 -kuljettajia Mika Häkkistä, Mika Saloa ja Jyrki Järvilehtoa vastaan. Hän voitti Suomen mestaruuden 85cc -luokassa ennen Häkkistä vuonna 1979, sijoittui seuraavana vuonna toiseksi Salon jälkeen - Häkkinen oli neljäs - ja taisteli vuonna 1981 jälleen Häkkistä vastaan sijoittuen tämän jälkeen toiseksi. Vuonna 1982 Rinne voitti taas mestaruuden Häkkisen ollessa toinen. 1983 Rinne sijoittui niin ikään ensimmäiseksi loppupisteissä, mutta hylättiin viimeisessä kilpailussa sääntöjen vastaisen bensiinin vuoksi, ja mestaruus meni Häkkiselle. Lisäksi Rinne sai vuoden ajokiellon, joka päätti hänen lupaavan karting-uransa.

Ratamoottoripyöräily

Huolimatta menestyksestään nelipyöräisellä Taru Rinne vaihtoi moottoripyöriin ja debytoi road racingin MM-sarjassa vuonna 1988. Hän sijoittui Hondallaan toiseksi 125-kuutioisten Hockenheimin GP:n aika-ajossa vuonna 1989 ja johti osan kilpailua. Rinne sijoittui lopulta seitsemänneksi parantaen yhdellä sijalla aiempaa parastaan, Assenin kahdeksatta sijaa. Tämä jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen, sillä Rinne joutui pahaan onnettomuuteen Paul Ricardin kilpailussa. Hän toipui ajokuntoon, mutta sai kirjeen Bernie Ecclestonelta, joka tuohon aikaan päätti, ketkä saavat osallistua sarjaan. Kirjeessä sanottiin, ettei Rinne ole mukana MM-sarjassa seuraavana vuonna. Tämä lopetti hänen uransa huipputasolla, ja Rinne sanoi myöhemmin kyseisen kirjeen olleen suurin pettymys hänen elämässään.
Jospa se vain olisi totta

Juoni

David Abbott vuokraa itselleen asunnon San Franciscosta, ja yllättäen paikalle ilmaantuu Elizabeth Masterson, joka väittää asunnon kuuluvan hänelle. Elizabeth alkaa ilmestyä tyhjästä asuntoon ja kadota jälkiä jättämättä huolimatta siitä, että David vaihdattaa lukot.
Aluksi vain David näkee Elizabethin, ja muut ihmiset uskovat hänen vain kuvittelevan. David ja Elizabeth alkavat selvittää naisen kohtaloa, ja he saavat selville Elizabethin olevan koomassa sairaalassa, ja häntä ollaan pian irrottamassa elämää ylläpitävistä koneista.