google/wiki40b huggingface dataset:
Fred Ebb

Fred Ebb (8. huhtikuuta 1928 New York – 11. syyskuuta 2004 New York) oli yhdysvaltalainen Broadway-sanoittaja, joka tunnetaan parhaiten pitkästä yhteistyöstään säveltäjä John Kanderin kanssa. Heidän tunnetuimpiin näytelmiinsä kuuluvat Cabaret, Woman of the Year ja Chicago. Kanderin ja Ebbin elokuvamusiikkituotantoon kuuluu tunnuskappale ”New York, New York” Martin Scorsesen ohjaamaan samannimiseen elokuvaan.

Elämä ja ura

Ebb syntyi New Yorkissa huhtikuussa 1928. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa ja Columbian yliopistossa ja valmistui maisteriksi pääaineenaan englanninkielinen kirjallisuus. Uransa alkuvaiheessa hän kirjoitti lauluja yökerho- ja revyyesityksiin.
1950-luvulla Ebb työskenteli New Yorkin Brill Buildingissa sanoittaen lauluja lauluntekijä Phil Springerille. Hän teki musiikkia myös televisiosarjaan That Was the Week That Was.
Vuonna 1962 Ebb aloitti yhteistyön säveltäjä John Kanderin kanssa. Heidän ensimmäinen tuotantoon päätynyt Broadway-musikaalinsa oli Harold Princen tuottama Flora, the Red Menace, jossa Liza Minnelli teki Broadway-debyyttinsä.
Vuoden 1966 musikaali Cabaret palkittiin seitsemällä Tonylla ja se nosti Ebbin ja Kanderin suureen menestykseen sekä kriitikkojen että maksavan teatteriyleisön keskuudessa. Bob Fosse ohjasi musikaalista vuonna 1972 elokuvaversion, myös nimeltään Cabaret, jonka pääosaa esitti Liza Minnelli. Elokuva voitti kahdeksan Oscaria.
Vuoden 1975 musikaali Chicago ei saavuttanut aluksi suurta suosiota. Vuonna 1996 se otettiin uudelleen ohjelmistoon ja sitä on esitetty Broadwaylla siitä lähtien, mikä tekee Chicagosta Broadwayn historian kolmanneksi pisimpään esitetyn näytelmän. Musikaalin pohjalta tehtiin vuonna 2002 elokuva Chicago, jonka pääosia esittivät Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones ja Richard Gere. Musikaalielokuvalle harvinaisena saavutuksena elokuva palkittiin parhaan elokuvan Oscarilla.
Kanderin ja Ebbin yhteistyö Liza Minnellin kanssa jatkui Martin Scorsesen vuoden 1977 elokuvalla New York, New York, jossa Minnelli näytteli. Elokuvan tunnetuimmaksi lauluksi on tullut nimikappale ”New York, New York”, jonka Frank Sinatra nosti hitiksi vuoden 1980 levytyksellään. Minnelli näytteli Chita Riveran kanssa Kanderin ja Ebbin vuoden 1984 musikaalissa The Rink. Vuonna 1999 Ebb käsikirjoitti ja ohjasi näytelmän Minnelli on Minnelli, joka toimi kunnianosoituksena Minnellin isän Vincente Minnellin elokuvamusikaaleille.
Soppinen (Kouvola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 16,9 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Vehkajoen valuma-alueeseen (14.177) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,6 metriä mpy.
Tabasco (mauste)

Tabasco on yhdysvaltalaisen McIlhenny Companyn valmistama tulinen chilikastike. Se valmistetaan kypsistä tulisista Tabasco-chileistä (Capsicum frutescens 'Tabasco'), etikasta ja suolasta, ja sitä ikäännytetään jopa kolmen vuoden ajan tammitynnyreissä.
Tabascon valmistus alkoi 1800-luvun puolivälissä, kun Edmund McIlhenny ryhtyi kasvattamaan Meksikosta saamaansa punaista chilipaprikaa.
Hän rekisteröi paprikansa Tabasco-nimiseksi.
Tabascosta on myös tulisempi kastike, joka on nimeltään Habanero Tabasco. Lisäksi on miedompaa Green pepper saucea ja muita muunnelmia, kuten esimerkiksi valkosipulilla maustettua Tabascoa, Chipotle Tabascoa, Sweet & Spicy Tabascoa, Buffalo Style Hot Sauce Tabascoa ja Spiced Salt Tabascoa.

Historia ja valmistusprosessi

1800-luvun puolivälissä Edmund McIlhenny ryhtyi kasvattamaan Meksikosta saamaansa punaista chilipaprikaa (Capsicum frutescens) Louisianassa, USA:ssa. Hän rekisteröi paprikansa Tabasco-nimiseksi. 
Tabasco-kastike on koko historiansa ajan valmistettu samalla menetelmällä. Kypsät punaiset Tabascot survotaan vähäisen suolan kanssa ja jätetään tammitynnyreihin tekeytymään kolmeksi vuodeksi. Survosta sekoitetaan säännöllisin välein puumelalla. Tekeytyneeseen survokseen lisätään etikkaa, minkä jälkeen sitä vielä sekoitetaan voimakkaasti tasatunnein. Lopuksi survos siivilöidään. Näin saadaan kirkkaanpunainen, tulisen täyteläinen maustekastike.
Matisyahu

Varhaisempi elämä ja Chabad-Lubavitch

Matisyahu on jäsen newyorkilaisessa Chabad-Lubavitchin juutalaisyhteisössä, jota johtaa rabbi Menachem Mendel Schneerson. Matisyahu syntyi Pennsylvanian West Chesterissä ja hänen perheensä lopulta asettui New Yorkin White Plains -alueelle. Hän on tuonut esiin juutalaisuuden uudistamista ja on jonkun aikaa soittanut nimellä "MC Truth" MC Mysticin yhtyeessä Soulfari. Lopulta hän kääntyi ortodoksijuutalaisuuteen ja aloitti soittamisen juutalaisessa yhtyeessä Pey Dalid.
Matisyahu opiskeli Tooraa Hadar Hatorahissa ješivassa ja hän sanoitti ja äänitti ensimmäisen albuminsa ollessaan yhä opiskelijana siellä. Hän on saanut musiikillista inspiraatiotaan Bob Marleyltä, Phishiltä ja rabbi Shlomo Carlebachilta. Hän antaa arvoa rabbi Simon Jacobsonin kirjalle Toward A Meaningful Life vaikutuksesta hänen uuden albuminsa Youth sanoituksiin.
Mot (räppäri)

Matvei Melnikov (ven. Матвей Мельников, s. 2. maaliskuuta 1990 Krymsk), tunnetaan paremmin taitelijanimellään Mot (ven. Мот), on venäläinen räppäri. Hänen esikoisalbuminsa Remote julkaistiin tammikuussa 2011. Vuonna 2012 julkaistiin hänen toinen albuminsa Ремонт ja vuonna 2013 julkaistiin Чёрточка.
Lymykerttuli

Levinneisyys

Lymykerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain kaakkoisosissa ja talvehtivana Väli-Amerikassa. Sen populaation on hyvin suuri ja kannankehitys nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Unix Amiga Delitracker Emulator

Unix Amiga Delitracker Emulator (UADE) on soitto-ohjelma UNIXeille, joka soittaa noin 200 eri musiikkitiedostomuotoa Amiga-tietokoneilta.

Toiminta

UADE emuloi Amiga-tietokonejärjestelmiä soittaakseen tiedostomuodot oikein. UADE:n sisään on toteutettu emulaatio sekä Motorola 68000 -käskykannalle että Amigan oheispiireille.
Oheispiireistä oleellisin emuloitava osuus on Paula, joka tuottaa järjestelmän äänen. Tärkeä emuloitava osuus Paulassa on äänen uudelleennäytteistys Paulan sisäisestä kellotaajuudesta (3,6 MHz) oikeaksi ääniulosmenoksi (esimerkiksi 44 kHz). Tämän lisäksi Paula tekee äänelle suodatusta, jonka voi UADE:ssä valita vastaamaan joko A500- tai A1200-tietokoneita.
Soittamiseen käytetään käskykantaemulaatiota, koska monille tiedostomuodoilla ei ole julkista standardia tai tiedostomuotokuvausta. Tavallisessa tapauksessa ainoa tunnettu tieto jostakin tiedostomuodosta on Motorola 68000 -kielinen lähdekoodi tai pelkkä binäärinen konekielikoodi.
Kuhmon Kiva

Kuhmon Kiva ry on kuhmolainen urheiluseura, jonka jaostoon kuuluu yleisurheilu, koripallo, painonnosto, salibandy, pesäpallo, lentopallo ja jääkiekko. Lisäksi vuonna 1958 perustettiin jumppaseura Kuhmon Kivattaret ry.
Kuhmon Kiva perustettiin vuonna 1934. Jääkiekkojaosto Kuhmon Kiva HT perustettiin vuonna 1961. Sen miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2014–2015 III-divisioonaa. KuKi HT:n kasvateista ammattilaisina ovat pelanneet Arttu Heikkinen, Niko Kantelinen, Saku Kinnunen, Aleksi Klemetti, Joonas Komulainen ja Janne Pesonen.
Yleisurheilussa Kivalla on hallussaan miesten seurajoukkueiden 4 x 400 metrin viestijuoksun virallinen Suomen ennätys. 24. heinäkuuta 1983 Jyväskylässä käydyissä SM-kilpailuissa tehdyssä ennätysajassa 3.10,69 joukkueessa juoksivat Risto Heikkinen, Heikki Rusanen, Pekka Rusanen ja Matti Rusanen.
Kuhmon Kiva-Pesis voitti pesäpallossa Suomen neljänneksi korkeimman sarjatason Kainuun maakuntasarjan mestaruuden vuosina 1946, 1955, 1957, 1958 ja 1960.
Saksan 14. armeija

Historia

Wehrkreis XVII perusti 26. elokuuta 1939 Wienissä maavoimien armeijaryhmä 5:stä (saks. Heeresgruppenkommando 5) 14. armeijan, jonka komentajana oli kenraalieversti Wilhelm List. Armeija osallistui Puolan sotatoimiin Etelän armeijaryhmän mukana ja se nimettiin 13. lokakuuta 12. armeijaksi.
Armeija perustettiin uudelleen 18. marraskuuta 1943 ja se liitettiin armeijaryhmä C:hen, jonka mukana osallistui Italian taisteluihin. Se antautui Italiassa olevien joukkojen mukana 2. toukokuuta 1945.
Ikuistetut hetket

Arviot

Erään kriitikon mukaan elokuva on Troellin vahvimpia. Heiskanen ja Persbrandt näyttelevät hänen arvionsa mukaan upeasti.
Käänteisen etäisyyden menetelmä

Interpolointi näytteessä

Menetelmä ei toimi, jos yritetään laskea kohteen painokertoimia näytteen kanssa samassa pisteessä. Etäisyys näytteen  ja kohteen  välillä on silloin nolla eikä nollalle ole määritelty käänteislukua. Algoritmiin lisätään siksi ehto, että kun kohteen etäisyys näytteestä  on nolla (tai hyvin lähellä nollaa), kirjataan näytteen painoksi  ja muille näytteille painoiksi  Näin menetelmä antaa näytteen  kohdalla suoraan näytteen  arvon ja menetelmästä tulee interpolointimenetelmä.

Interpolaation ominaisuuksia

Koska menetelmässä huomioidaan vain näytteiden etäisyydet kohteestaan eikä näytteiden keskinäisiä etäisyyksiä, voi menetelmä painottaa suurestikin esimerkiksi kolmea läheistä näytettä. Näiden (todennäköisesti) lähes yhtäsuuret arvot saavat silloin kolminkertaisen painoarvon. Ongelma kierretään yleensä korvaamalla mainitut kolme näytettä yhdellä uudella näytteellä, jolle lasketaan arvoksi kolmen näytteen keskiarvo.
Kun käänteisen etäisyyden potenssin eksponentti kasvaa, kasvaa lähimmän näytteen painokerroin muiden näytteiden painokertoimien kustannuksella. Kunkin näytteen lähelle syntyy silloin leveä alue, jossa interpolaation antama tulos on lähes sama kuin näytteelläkin. Tämän ilmiön välttämiseksi eksponentin arvo tulee pitää matalana. Eksponentti  tuottaa tyydyttävät interpoloinnit.
Menetelmä on eksakti interpolointimenetelmä, sillä näytteen kohdalla se antaa aina arvoksi näytteen arvon. Näytteiden väleissä interpolaatiokäyrä taipuu kohti näytteiden keskiarvoa (viereinen kuva). Menetelmästä ei ole suurtakaan iloa, jos näytteiden välit ovat liian suuret, sillä samaan tulokseen pääsee keskiarvoa laskemalla.
Paula Nivukoski

Paula Nivukoski (s. 1985 Isokyrö) on suomalainen kirjailija.
Nivukosken esikoisteos Nopeasti piirretyt pilvet ilmestyi keväällä 2019 Otavan kustantamana. Kirja kertoo lesken elämästä 1900-luvun alun Isossakyrössä, jonka mies on lähtenyt siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Roomani perustuu osittain Nivukosken oman isoäidin tarinaan. Nivukoski kirjoittaa toista kirjaansa, joka ilmestyy vuonna 2020.
Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta

Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta on opiskelijamäärältään suurin Helsingin yliopiston yhdestätoista tiedekunnasta sekä Suomen suurin ja vanhin humanistinen tiedekunta. Se on tieteenalarakenteeltaan ja oppiainevalikoimaltaan myös Suomen monipuolisin tiedekunta. Siihen kuuluvat yliopiston historiallis-kielitieteelliset oppiaineet eli kielet, historia, kulttuurintutkimus ja taiteidentutkimus.
Humanistisen tiedekunnan juuret ovat vanhassa filosofisessa tiedekunnassa, joka oli yksi vuonna 1640 perustetun Turun Akatemian neljästä kantatiedekunnasta. Tiedekunta jaettiin 1852 kahteen osastoon, historiallis-kielitieteelliseen osastoon ja fyysis-matemaattiseen (myöhemmin matemaattis-luonnontieteelliseen) osastoon. 1992 vanha filosofinen tiedekunta lakkautettiin ja sen osastoista tuli itsenäisiä tiedekuntia, jolloin historiallis-kielitieteellinen osasto muuttui humanistiseksi tiedekunnaksi. Muistona kantatiedekunnasta humanistisen tiedekunnan opiskelijat ovat arvonimeltään filosofian ylioppilaita ja sen tutkintonimikkeet ovat alinta tutkintoa (humanististen tieteiden kandidaatti) lukuun ottamatta filosofia-alkuisia (filosofian maisteri, filosofian lisensiaatti, filosofian tohtori sekä vanha ylempi korkeakoulututkinto filosofian kandidaatti).
Kandidaatintutkinnon voi vuodesta 2017 suorittaa 6 eri laaja-alaisessa kandiohjelmassa, jotka sisältävät yhteensä 47 opintosuuntaa. Maisterintutkinnossa valittavana on 17 maisteriohjelmaa, joista 5 on kansainvälisiä, eli englanninkielisiä.
Tiedekuntaan kuuluu vuoden 2017 loppuun asti neljä ainelaitosta ja Aleksanteri-instituutti. Tiedekunnassa opiskelee yhteensä noin 8 000 perus- tai jatkotutkintoa tekevää opiskelijaa. Tiedekunta sijaitsee Helsingin yliopiston keskustakampuksella ja suurin osa sen opetuksesta järjestetään yliopiston päärakennuksessa, Topelia-korttelissa sekä Metsätalossa.
Härkäpää (perhonen)

Koko ja ulkonäkö

Kookas perhonen, jonka naaraat ovat koiraita suurempia ja rotevampia. Lepäävä perhonen pitää siipiään kiertyneenä ruumiin sivuille ja muistuttaa erehdyttävästi tasapaksua oksanpätkää. Etusiivet ovat kiiltävän harmaat ja niissä on himmeää poikkijuovitusta. Siiven kärjessä on laaja, melko pyöreä, kellanruskea laikku, jolla on siiven puolella punaruskea reunus. Takasviivet ovat vaalean kellanruskeat ja niiden keskiosassa on harmahtavaa väriä. Ruumis on tukeva ja perhosen niskassa on kellanruskea huppumainen tupsu. Siipiväli naaraalla 53–62 mm ja koiraalla 48–56 mm.
Toukka on oranssi ja siinä on viisi mustaa, katkeilevaa pitkittäisraitaa. Pää on musta ja otsalla on keltainen, Y-kirjaimen muotoinen kuvio. Toukka on kauttaaltaan pitkähköjen, vaaleiden karvojen peittämä. Täysikasvuisena se on 70–80 mm pitkä.

Levinneisyys ja lentoaika

Härkäpäätä tavataan jokseenkin koko Euroopassa aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä levinneisyys yltää Kaukasukselle ja Koreaan saakka. Suomessa se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun korkeudelta. Lentää kesäkuun alusta elokuun alkuun, huipun ollessa heinäkuun loppupuoliskolla.

Elinympäristö ja elintavat

Härkäpää elää erilaisissa kuivahkoissa lehti- ja sekametsissä, pensaikoissa, puistoissa ja puutarhoissa. Yksilömäärät vaihtelevat vuosittain. Perhoset lentävät pimeän laskeutumisesta aamuyölle melko nopeasti muutaman metrin korkeudella maanpinnasta. Koiraat tulevat valolle, naaraat vain harvoin. Päivällä perhonen näyttelee katkennutta oksankappaletta ja häirittynä pudottautuu kuollutta esittäen maahan.
Naaras munii suurina munaryhminä lehtien alapinnoille kaikkiaan 250–320 munaa, jotka kuoriutuvat reilua viikkoa myöhemmin. Pienet toukat elävät suurissa ryhmissä, joissa voi olla jopa 150 toukkaa ja viihtyvät auringonpaisteessa lehtien yläpinnoilla. Viimeisen toukkavaiheen alkaessa ryhmät hajoavat. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun lopulla ja kulkevat pitkiäkin matkoja etsien sopivaa koteloitumispaikkaa, jonka löydettyään ne kaivautuvat maahan useiden senttimetrien syvyyteen ja rakentavat sinne pienen onkalon. Kotelo talvehtii, joskus kaksikin kertaa.

Ravintokasvi

Toukka elää monilla lehtipuilla ja pensailla, etenkin koivuilla (Betula) ja pajuilla (Salix).
Tonttu

Tonttu on pieni ihmisen kaltainen olento pohjoismaisessa kansanperinteessä. Suomen kielen sana tonttu tulee ruotsin tomte-sanasta. Tonttu on monissa tapauksissa vain toinen nimitys haltijoille. 
Tonttuja on kansanperinteessä monenlaisia metsätonttujen lisäksi. Maalaistalojen monille rakennuksille oli omat suojelijatonttunsa eli haltijansa, saunatontut, myllytontut, riihitontut, aittatontut, navettatontut ja tallitontut.  Sitten oli kotitonttuja. Palkaksi nämä tontut vaativat vähän ruokaa, asumisoikeuden tai viimeiset löylyt saunasta.

Joulutonttu

Nykyisin länsimaiseen jouluperinteeseen kuuluvat joulutontut, jotka ovat useimmiten hiippalakkipäisiä pikkuihmisiä. Joulutontut jakoivat ennen lahjoja jouluna omatoimisesti, mutta nykyään ne mielletään joulupukin apulaisiksi, jotka tekevät lahjoja lapsille. Joulutonttujen kerrotaan tarkkailevan piilopaikoistaan lapsia selvittääkseen, ovatko nämä kilttejä. Tontut tai joulupukki tuovat sitten jouluaattona lahjoja niille, jotka olivat kilttejä. Kiltteysvaatimuksesta ollaan montaa mieltä, koska se voi aiheuttaa ahdistusta ja viedä lapsilta ilon joulusta.
Joulutonttu ilmestyi suomalaisiin uskomuksiin takaisin 1800-luvun lopulla. Jouluna haltiatonttua muistettiin kupillisella ohrapuuroa. Myös joulusaunaan viimeinen kylpijä jätti ylimääräisen vastan.
Antonio Fernández Alba

Antonio Fernández Alba (s. 17. joulukuuta 1927, Salamanca) on espanjalainen arkkitehti. Hän opiskeli Madridissa ja oli ensimmäisiä modernistiseen liikkeeseen kriittisesti suhtautuneita arkkitehteja 1900-luvun jälkipuoliskolla. Hänen ensimmäisessä työssään, Santa Marían koulussa Madridissa (1959–1960), näkyivät jo merkit Alvar Aalto -vaikutteisesta kriittisestä regionalismista.
Amebelodontidae

Ruokailutavat

Amebelodonttien ruokailutavat on tavallisesti esitetty vesikasvien kauhomisena lapiomaisilla alasyöksyhampaillaan. Tämä on kuitenkin väärinkäsitys, sillä ylempiä syöksuhampaita ei ole otettu huomioon. Platybelodon grangerin and P. barnumbrownin alaleuan hampaiden kulumiskuviot osoittavat että nämä lajit käyttivät syöksyhampaita kasvillisuuden leikkaamiseen erikoistuneella tavalla.
Eukonkanto

Eukonkanto on urheilulaji, jonka tarkoituksena on nimensä mukaisesti kantaa naista läpi esteitä sisältävän juoksuradan mahdollisimman nopeasti. Radan pituus on 235,5 metriä ja siihen kuuluu metrin syvyinen vesieste sekä kaksi yli kiivettävää aitaa. Kannettavan massan tulee olla yli 49  kiloa.

Maailmanmestaruustapahtuma

Eukonkannon maailmanmestaruuskisat ovat Sonkajärvellä vuodesta 1992 vuosittain järjestetty humoristinen urheilutapahtuma. Kisat järjestetään pitäjänmarkkinoiden yhteydessä heinäkuun alussa. Kisat ovat saavuttaneet kiinnostusta maailmalla ja jo useana vuonna niihin on saapunut kisailijoita ulkomailtakin. Vuonna 2016 oli kilpailijoita 13:sta maasta (Suomi, Yhdysvallat, Viro, Valko-Venäjä, Meksiko, Venäjä, Australia, Iso-Britannia, Sri Lanka, Saksa, Ruotsi, Japani ja Kanada). 
Vuoden 2005 kisoissa vieraili koripalloilija Dennis Rodman, joka ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun terveysongelmiinsa vedoten. Katsojien riemuksi hän kuitenkin kokeili lajia. Rodman ilmoitti palaavansa seuraavana vuonna ja voittavansa silloin koko kilpailun. Vuonna 2006 Rodmania ei kuitenkaan näkynyt Suomessa.
Vuonna 2013 tapahtumassa oli yleisöä noin 3 000 henkilöä. Kilpailuun osallistui 47 paria yhdestätoista maasta.
Suomalaispari Miettinen–Haapanen saavutti vuonna 2017 kuudennen mestaruutensa niukalla 2,3 sekunnin erolla toiseksi tulleisiin yhdysvaltalaisiin kilpailijoihin. Kilpailuihin osallistujia oli 15 maasta.
Travis Hamonic

Ura

WHL-joukkue Moose Jaw Warriors varasi Hamonicin 162. pelaajana jo 15-vuotiaana kesällä 2005, mutta hän aloitti siellä vuotta myöhemmin kaudella 2006–2007. Hamonic pelasi kuitenkin ensimmäisestä kaudestaan vielä osan MJHL:n Winnipeg Saintsissa. Ensimmäisellä kokonaisella WHL-kaudellaan 2007–2008 hän teki 61 runkosarjaottelussa tehot 5+17=22. New York Islanders varasi Hamonicin 53. pelaajana kesällä 2008.
Kaudella 2008–2009 Hamonic oli Warriorsin tehokkain puolustaja tehoilla 13+27=40. Kesken kauden 2009–2010, tammikuussa 2010 hänet kaupattiin Brandon Wheat Kingsiin. Hamonic teki tehoilla 11+33=44 WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä. Wheat Kings eteni Memorial Cupin finaaleihin, joiden tähdistökentälliseen Hamonic valittiin. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2010 Hamonic teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa, ja hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 sen organisaatioon. Hän aloitti kautensa Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä, jossa 19 runkosarjaottelua toi tehot 2+5=7. Hamonic teki NHL-debyyttinsä 24. marraskuuta 2010 vieraissa Columbus Blue Jacketsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa debytantiksi runsaat 19.57 minuuttia. Hamonic pysyi debyyttinsä jälkeen koko loppukauden Islandersin vakiokokoonpanossa. Ensimmäisen NHL-maalinsä hän teki 1. helmikuuta 2011 Atlanta Thrashersin Ondřej Pavelecin taakse. Hamonicin tulokaskausi toi yhteensä 62 runkosarjaottelussa tehot 5+21=26. Jäähyminuutteja tuli 103. Hän oli Islandersin eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä toiseksi tehokkain puolustaja Andrew MacDonaldin jälkeen.
Häkkikäämitty roottori

Häkkikäämitty roottori on epätahti- eli oikosulkumoottoreissa yleisesti käytetty pyörivä osa. Häkkikäämitykseen indusoituu sähkövirta, joka magnetoi roottorin. Häkkikäämitys myös oikosulkee indusoituneet virrat, mistä syystä oikosulkuroottorilla varustettua sähkömoottoria kutsutaankin usein oikosulkumoottoriksi. Häkkikäämitystä voidaan käyttää myös tahtimoottoreissa.

Rakenne

Häkki-nimitys tulee käämityksen muodostamasta häkistä, joka muistuttaa oravanpyörän häkkiä (tästä myös englanninkielinen nimitys Squirrel cage). Häkkikäämitty roottori koostuu kerroksittain kasatuista, uritetuista rautalevyistä. Urien läpi kulkevat alumiinista tai kuparista valmistetut johteet (käämit), jotka on päistään kytketty yhteen metallirenkailla (oikosulkurenkailla). Nämä kytkevät johteet oikosulkuun (ks. kuva). 
Johteet on yleensä hiukan käännetty suorasta linjasta melun ja vääntömomentin vaihteluiden vähentämiseksi.

Toiminta

Induktiomoottorin staattorikäämitykset muodostavat pyörivän magneettikentän roottorin ympärille. Pyörivä magneettikenttä indusoi roottorin häkkikäämitykseen sähkövirran joka magnetoi roottorin. Näin muodostunut magneettikenttä aiheuttaa roottoriin Lorentzin voiman mukaisesti tangentin suuntaisen vääntömomentin, ja roottori lähtee seuraamaan staattorin pyörivää magneettikenttää. 
Roottorin magnetoiminen induktiolla vie energiaa aiheuttaen sen, että roottorit pyörivät hieman staattorikäämityksen pyörivää magneettikenttää, kiertokenttää, hitaammin. Tätä pyörimisnopeuksien eroa sanotaan jättämäksi ja se kasvaa moottorin kuormituksen kasvaessa. Tämän vuoksi oikosulkumoottorit kuuluvat epätahtikoneisiin.
Magneettikenttä kulkee rautaytimessä, joka on suunniteltu rakenteellisesti ja materiaalivalinnoilla minimoimaan häviöitä. Ohuet lakkapäällysteiset levyt roottorin sisällä vähentävät pyörrevirtahäviöitä. Niiden materiaali on vähähiilistä mutta runsaasti piitä sisältävää rautaa, jonka resistanssi on puhdasta rautaa moninkertaisesti suurempi. Näin pyörrevirtahäviöitä saadaan entistä pienemmäksi. Matala hiilipitoisuus tekee siitä magneettisesti vähän hystereesihäviöitä aiheuttavaa.
Yksi- ja kolmevaihemoottoreissa käytetään samaa perusrakennetta laajalla kokoalueella.

Häkkikäämitys tahtimoottoreissa

Häkkikäämitystä käytetään myös tahtimoottoreissa, joissa se toimii käynnistysvaiheessa samoin kuin induktiomoottoreissa ja vaimennuskääminä moottorin siirryttyä riittävän nopeuden saavutettuaan tahtiajoon. Vaimennuskäämityksen tarkoitus on vaimentaa magneettikentän heilahteluja ja vastakkaiseen suuntaan pyöriviä kenttiä.
Ärviät

Ulkonäkö ja koko

Ärviät kasvavat kokonaan veden alla, vain kukat kohottuvat vedenpinnan yläpuolelle. Ärviän varsi kiemurtelee pitkinä köynnöksinä ja hienoliuskaiset lehdet ovat kiehkuroina. Pienet kukat ovat ylimpien lehtien hangoissa.

Levinneisyys

Ärviöitä tavataan kaikilla mantereilla paitsi Etelämantereella.

Elinympäristö

Ärviöitä elää makeassa- ja murtovedessä, muun muassa Itämeressä. Niitä kasvatetaan myös akvaariokasvina sekä piha-altaissa (esimerkiksi isoärviä Myriophyllum aquaticum).