Jukka Ollila (harmonikansoittaja)

Jukka Henrikki Ollila (s. 17. elokuuta 1926 Alatornio) on suomalainen musiikin maisteri ja lehtori, harmonikansoittaja. Hän oli Viljo Vesterinen-killan perustaja-puheenjohtaja 1977–1994; kunniapuheenjohtaja 1994.

Tausta

Äidin, Ida o.s. Kapraali, ja pikkuveljen kuoleman jälkeen 28-vuotias maanviljelijäisä Heikki Lauri Ollila myi kotitilansa Alatornion Yliraumolta ja muutti neljän lapsensa kanssa 1932 Kotkaan, jossa hän toimi satamatyönjohtajana. Isä avioitui äidin sisaren Johanna Kapraalin kanssa, josta liitosta on nuorin sisko. Jukka osti 11-vuotiaana 5-riviöharmonikan, jonka hän maksoi myymällä virvokkeita Kotkan satamassa. Hänen harmonikansoiton opettajina olivat Johan 'Jussi' Homan 1939-44 ja Aarre 'Aki' Lievonen 1944-45. Jukalla oli esiintymisiä ohjelmallisissa iltamissa, kiertue- ja ravintolasoittajana sekä Yleisradiossa 1946-54. Pohjois-Suomen harmonikkamestaruuden hän hävisi tasapistetilanteessa tuomarien arparatkaisulla jääden toiseksi Oulussa 1948. Jukka Ollila oli avioliitossa Kajaanin mlk Jormualta kotoisin olevan Anna-Liisa Moilasen kanssa tämän kuolemaan asti (1957-2007).

Koulutus

Jukka Ollila valmistui kanttori-urkuriksi Helsingin Kirkkomusiikkiopistosta 1949 sekä Sibelius-Akatemiasta musiikinopettajaksi 1951 ja kapellimestariksi silloiselta korkeakouluosaston kaksivuotiselta kapellimestariluokalta professori Leo Funtekin johdolla 1953. Samalla kurssilla oli muiden muassa Jorma Panula. Musiikin kandidaatiksi hän valmistui 1993 ja musiikin maisteriksi musiikkikasvatuksen osastolta 1995. 
Radio-orkesterin johtajana hän esiintyi "Nuoria kapellimestareita" -sarjassa 1954 sekä osallistui Kansainvälisille orkesterinjohtajankursseille  Salzburgissa (Lovro von Matačić) 1957 ja Hilversumissa (Albert Wolff) 1958.  Jukka Ollila auskultoi laulun opetusta Helsingin Tyttönormaalilyseossa 1949 ja Helsingin Normaalilyseossa 1953 sekä antoi käytännölliset laulun opetusnäytteet valtion oppikouluja varten Tyttönormaalilyseossa 1956. Luther-Opistossa hän auskultoi musiikin opetusta kansanopistoja varten 1979-80, mutta ei toiminut niissä lainkaan. Kelpoisuustodistuksen kansakoulujen laulunopettajan virkoihin hän sai kouluhallitukselta 1958.

Ura

Jukka Ollila oli Helsingin kaupungin Munkkiniemen kansa- / peruskoulun laulun- ja musiikinopettaja 1955–1980 ja Munkkivuoren kansa- / peruskoulun laulun- ja musiikinopettaja 1966-80 sekä Tornion kaupungin yläasteen (Suensaari/Yliraumo) ja Yhteislyseon lukion yhteinen musiikin lehtori 1980–86 (lukion kouluneuvoston puheenjohtaja 1982-83). Hänen koulumusiikin opetustaan on saanut tuhansiin nouseva joukko oppilaita.  Sen sijaan hänen harmonikansoiton opetustaan on saanut vain muutama soittaja, mm. Alpo Pohja, Erkki Ihalainen, Timo Kinnunen, Niko Mäenalanen, Jari Rahkonen, Markus Rauhala, Erkki Silfverberg, Jarmo Tinkala, Petri ja Tapani Haapasaari. Myös Viljo Vesterinen pyysi poikansa harmonikansoiton opettajaksi Jukka Ollilaa, josta tämä kieltäytyi koulutyönsä takia. Kanttori-urkurina hän on toiminut koulujensa ja yksittäisissä tilaisuuksissa sekä sijaiskanttorina Kotkan, Espoon ja Kiikan seurakunnissa 1950-luvulla. Hänelle on myönnetty Suomen Kaupunkiliiton kultainen ansiomerkki 30 vuoden virkapalveluksesta ja Viljo Vesterisen killan kultainen ansiomerkki.

Luottamustehtävät

Jukka Ollila oli Suomen Harmonikansoittajain liiton (nyk. Suomen Harmonikkaliitto) johtokunnan jäsen 1961-71, varapuheenjohtaja 1967-70 ja puheenjohtaja 1970-71; kunniajäsen. Viljo Vesterisen killan puheenjohtajana hän oli 1977-94; kunniapuheenjohtaja 1994. Valtakunnallisten Viljo Vesterisen harmonikkakilpailujen tuomariston puheenjohtaja hän oli 1978-93. Nuorten harmonikansoiton MM-kilpailussa hän oli tuomarina Luzernissa 1975, osallistuen samalla Kansainvälisen Harmonikkaliiton (CIA) Talvikongressiin, jossa käsiteltiin muun muassa saman vuoden syksyllä Suomessa pidettävän Coupe Mondiale -kilpailuun liittyviä asioita. MM-kilpailukongressissa Helsingissä hän piti esitelmän 5-riviöharmonikan sormiojärjestelmien yhdenmukaistamisesta 1975. Toimittaja Veijo Miettisen radio-ohjelmissa Jukka Ollila kommentoi Suomen harmonikkamestaruuskilpailujen nauhoitettuja esityksiä 1970-luvulla.

Riviöharmonikka

Opinnäytetutkielmassaan Jukka Ollila toteaa: Melodiabassoharmonikka on moni-ilmeinen soitin, jonka sormiorakenteista tunnetaan mm. italialainen, belgialainen, suomalais-italialainen ja venäläinen sormiojärjestelmä. Kukin sormiojärjestelmä mahdollistaa kolmen kaaviolajin, A:n, B:n ja C:n käytön sekä luontevan transponointisoiton. 
Koska näillä sormiojärjestelmillä on samat peruselementit, jotka vaihtavat paikkaansa sormioissa, Jukka Ollilan mielestä riviöharmonikkojen sormiojärjestelmien yhdenmukaistamisesta tulisi sopia eurooppalaisella tasolla esim. nimikkeellä Eurosormio. Harmonikansoiton Opettajat -yhdistyksen ja Suomen Harmonikkaliiton tulisi neuvottella asiasta riviöharmonikkaa soittavien eurooppalaisten kollegojensa kanssa, jotka toimivat virkakelpoisina pedagogeina konservatorioissa, musiikkikorkeakouluissa ja yliopistoissa. Sormiojärjestelmien yhdenmukaistaminen olisi tärkeämpää kuin se, haluammeko henkilökohtaisesti C/A-koskettimien olevan 5-riviöharmonikassa italialaiseen tapaan ulko- ja neljännellä rivillä, belgialaiseen tapaan toisella ja viidellennä rivillä, vai suomalaiseen tapaan kolmannella eli keskirivillä. Tärkeintä on, että C/A-koskettimet ovat samoilla 5+5 melodiariveillä Euroopassa. Toimenpide helpottaisi pedagogiaa sekä kalliiden riviöharmonikkojen ostoa ja vaihtoa Euroopan alueella. Kansainväliset Harmonikkaliitot CIA ja CMA, jotka ovat lähinnä pianoharmonikkataustaisia järjestöjä, eivät voi auttaa riviöharmonikan soittajia sormio-ongelmissa, jos he itse eivät halua tai kykene niistä sopimaan.

Eläkkeellä

Eläkepäiviään Jukka Ollila viettää syntymäseudullaan Tornion Alavojakkalassa, Ruissaaressa.