google/wiki40b huggingface dataset:
Velisurmaaja

Velisurmaaja on suomalainen kansantaru ja tämän tarun päähenkilö. Tarussa on suomalaisessa kansanperinteessä melko harvinaisia maailmanlopun kuvauksia.
Tarun eri versiot poikkeavat jonkin verran toisistaan. Poika tulee äitinsä tai siskonsa luokse. Äiti tai sisko kysyy, miksi pojan saappaat ovat kuraiset. Poika vastaa sotkeneensa kenkänsä työnteossa. Äiti tai sisko kysyy, miksi pojan vaatteet ja miekka ovat veriset. Poika sanoo tappaneensa veljensä. Motiiviksi henkirikokselle hän sanoo joko: "Haukkui minua huoran pojaksi" tai mustasukkaisuuden: "Mintähen naistani nauratteli". Nainen kysyy, minne poika nyt joutuu. Poika sanoo menevänsä muille maille. Nainen kysyy pojalta yksitellen, miten hän aikoo auttaa kutakin perheenjäsentä. Poika ei osaa auttaa ketään, vaan sanoo perheen joutuvan kurjuuteen tai kiertolaisiksi.
Nainen kysyy lopuksi, milloin poika tulee takaisin. Poika ilmoittaa, että ei milloinkaan. Hän ei kuitenkaan sano tätä suoraan, vaan kertoo maailmanloppuun liittyviä ilmiöitä, ja sanoo palaavansa kun ne koittavat. Eri tarun versioissa erilaisia maailmanloppuun liittyviä ilmiöitä ovat höyhenen uppoaminen veteen, kiven kelluminen tai pyöriminen veden pinnalla, auringon paistaminen veden pohjasta tai pohjoisesta, tulen leimahdus idästä, taivaalta satava tuli, taivaan torvien soitto ja väriä vaihtavat linnut; valkeneva korppi ja mustuva hanhi. Selvästi kristillisiä aineksia ovat viimeinen tuomio ja Jeesuksen palaaminen.
Velisurmaaja-kansantarun kaltaista tarinaa on kerrottu Britteinsaarilla, missä se on tunnettu Edwardin balladina. Balladissa äiti kysyy pojaltaan, miksi tämän miekka on tahriutunut vereen. Poika valehtelee veren olevan hänen haukkansa verta, mutta lopulta myöntää surmanneensa veljensä. Pojan vaimo, lapset ja äiti joutuvat tarinassa heitteille. Myös Edwardin balladissa surmattu sukulainen sekä muut yksityiskohdat vaihtelevat. Skandinaviassa tunnetaan myös vastaava kertomus Sven i rosengård. Tässä tarinassa on mukana muiden piirteiden lisäksi myös viittaukset maailmanloppuun, esimerkiksi valkeneva korppi sekä mustuva joutsen.

Sanat

Kantelemusic.com:
Graeme Dott

Graeme Dott (s. 12. toukokuuta 1977) on skotlantilainen snooker-ammattilainen. Dott voitti lajin maailmanmestaruuden vuonna 2006. Tämä voitto oli myös Dottin ensimmäinen ranking-turnausvoitto. Dott tunnetaan myös lempinimellä Pocket Dynamo. Hän on urallaan tehnyt 205 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla , mukaan lukien täydellisen 147 pisteen maksimibreikin .

Ura

Dott aloitti ammattilaisena vuonna 1994 ja kiipesi hitaasti ranking-listalla ylöspäin. Vuonna 2001 Dott nousi tavoiteltuun 16 parhaan joukkoon, joka merkitsi sitä, että hänen ei tarvinnut pelata karsintakierroksilla.
Vuonna 1999 Dott alkoi näyttää merkkejä huippupelaajan taidoista saavuttamalla ensimmäisen finaalipaikkansa Regal Scottish Open-turnauksessa saavuttamatta kuitenkaan avausvoittoaan. Seuraavan kerran hän pystyi samaan suoritukseen British Open -turnauksessa vuonna 2001, jossa John Higgins voitti hänet erin 9-6.

Loukkaantuminen, pelitason heikkeneminen sekä masennus

Kausi 2007/2008 ei sujunut Dottin osalta hyvin. Hän onnistui koko kauden aikana keräämään vain noin 7000 ranking-pistettä, kun edelliskaudella hänen pistesaldonsa oli noin 18000. Oltuaan kauden alussa listalla sijalla 2, hän putosi kauden aikana pois 10 parhaan pelaajan joukosta . Keväällä hän ilmoitti kärsivänsä masennuksesta ja hakeutuneensa asiaan kuuluvaan hoitoon. Dott oli lähellä jättää jopa maailmanmestaruusturnauksen väliin, mutta päätti kuitenkin pelata noin viikkoa ennen turnausta . Hän hävisi heti ensimmäisen kierroksen ottelunsa, joten synkkä kausi sai jatkoa Sheffieldissäkin.
Kausi 2008/2009 ei myöskään alkanut Dottin osalta hyvin, sillä kauden avausturnauksessa Belfastissa hän hävisi jo ensimmäisen ottelunsa. Dott on pudonnut Provisional ranking-listalla jo sijan 40 huonommalle puolelle, joten hän on vaarassa pudota jopa 32 parhaan joukosta. Dottin ankeasti sujunutta peliä haittaa myös kämmenmurtuma, joka sattui jalkapalloa pelatessa juuri ennen kauden toista turnausta Shanghai Mastersia, jonka hän joutui jättämään vamman takia väliin. Samasta syystä Dott vetäytyi myös kotiturnauksestaan London Royal Watches Grand Prix, joka pelataan Glasgow'ssa . Dott palasi tositoimiin Bahrain Championship-turnauksessa, mutta jälleen kerran hän hävisi ensimmäisen ottelunsa pudoten Provisional ranking-listalla jo sijan 50 huonommalle puolelle.

Paluu huipulle

Kaudella 2009/2010 Dott pelasi varsinkin loppukaudesta hyvin pirteästi ja selvitti tiensä aina finaaliin asti maailmanmestaruuskisoissa. Siellä tuli kuitenkin kirvelevä tappio ensimmäisen maailmanmestaruutensa voittaneelle Neil Robertsonille, joka voitti finaalin erin 18-13 . Jo semifinaalipaikka maailmanmestaruusturnauksessa nosti Pocket Dynamon maailmanlistalla takaisin 16:n parhaan joukkoon seuraavalle kaudelle.

Temperamenttia

Dott muistetaan myös siitä, että hän vuonna 2004 turhautuneena hajotti keppinsä huoltoaseman pihassa pudottuaan neljättä kertaa peräkkäin ranking-turnauksesta ensimmäisessä ottelussa .
Sensualismi

Sensualismi (lat. sensus, ’aisti’) on filosofinen tietoteorian suuntaus ja eräs empirismin muoto, jonka mukaan aistihavainnot ovat perustavia ja kaikkein tärkeimpiä totuudenmukaisen tiedon saamisen kannalta. Sensualismi vastustaa realismia. Sensualismi kehittyi Ranskassa 1700-luvulla brittiläisen empirismin vaikutteista (esimerkiksi Étienne Bonnot de Condillac), mutta jo brittiläisen John Locken voi katsoa edustaneen sensualismia.
Sensualismin tunnuslauseena voi pitää Tuomas Akvinolaisen peripateettista aksioomaa Nihil est in intellectu quod non prius in sensu ("mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa"), joka näkyy muun muassa Locken ajatuksessa tabula rasasta. Jyrkän sensualismin on katsottu olleen virheellistä Immanuel Kantin filosofiasta lähtien.
Hopeaoksidi

Ominaisuudet ja valmistus

Huoneenlämpötilassa hopeaoksidi on ruskeita kiteitä. Muiden hopeayhdisteiden tavoin se tummuu helposti valon vuoksi. Se liukenee veteen vain hyvin vähän, mutta paremmin happoihin ja syanideihin ja tiosulfaatteihin. Vedessä se ei monien muiden tavoin hajaannu hydroksidikseen hopeahydroksidiksi suuressa määrin, koska reaktion tasapainovakio on hyvin pieni.
Hopeaoksidia voidaan valmistaa lisäämällä hopeasuoloja sisältävään vesiliuokseen, yleensä hopeanitraattiin, hydroksidiliuosta esimerkiksi natriumhydroksidia. Niukkaliukoisena hopeaoksidi saostuu ja voidaan erottaa suodattamalla. Näin saadussa tuotteessa on usein mukana kidevettä. Yhdistettä voidaan tuottaa myös kuumentamalla hienoksi jauhettua hopeaa happivirrassa.

Käyttö

Hopeaoksidiparistoissa hopeaoksidi on katodina ja sinkkielektroni toimii anodina. Elektrodit on erotettu toisistaan sellofaanikalvolla ja elektrolyyttinä toimii kaliumhydroksidiliuos. Hopeaoksidi pelkistyy hopeaksi ja sinkki hapettuu sinkkihydroksidiksi. Reaktion lähdejännite on 1,6V.
Ag₂O(s) + Zn(s) + H₂O  2 Ag(s) + Zn(OH)₂
Orgaanisessa kemiassa hopeaoksidia voidaan käyttää hapettimena. Se on teholtaan mieto ja selektiivinen, sitä voidaan käyttää esimerkiksi primääristen alkoholien hapetuksessa aldehydeiksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös lasin värjäämiseen keltaiseksi, valmistettaessa muita hopeayhdisteitä esimerkiksi hopeafluoridia, katalyyttinä ja eläinlääketieteessä antiseptisenä aineena.
Esa Peltonen

Esa Olavi Peltonen (s. 25. helmikuuta 1947 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuratasolla Peltonen edusti Oulun Kärppiä (1965–1966), Upon Palloa (1966–1969), HJK:ta (1969–1972), HIFK:ta (1972–1983) ja Kiekkoreipasta (1983–1984).
Suomen jääkiekkomaajoukkueen vakiomiehistöön Peltonen kuului vuosina 1967–1980. Hän edusti Suomea 11 kertaa MM-kisoissa vuosina 1967–1978 ja neljä kertaa olympialaisissa vuosina 1968–1980. Peltonen kuului myös Suomen Kanada Cup -joukkueeseen vuonna 1976. Maaotteluita Peltoselle kertyi yhteensä 277, edellään tilastossa vain Raimo Helminen (331) ja Lasse Oksanen (282). Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Peltosen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 69. Hänet valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n Hall of Fameen vuonna 2007.

Ura

Maajoukkueuransa Peltonen aloitti jo 18-vuotiaana vuonna 1965. Hän edusti tuolloin seuratasolla kasvattajaseuraansa Oulun Kärppiä, joka pelasi Suomensarjassa. Erikoista oli, että maajoukkueuransa alkuvuosina Peltosella oli tilillään enemmän A-maaotteluita kuin SM-sarjan pelejä. Ensimmäiseen arvoturnaukseensakin, Wienin MM-kisoihin 1967, Peltonen nousi Suomensarjasta, lahtelaisesta Upon Pallosta.
Peltonen oli 1970-luvulla Euroopan parhaita vasempia laitahyökkääjiä. Hän pelasi 1970-luvun alusta koko lopun maajoukkueuransa Leijonien ykkösketjun vasempana laitahyökkääjänä. Parhaiten hänet muistetaan MM-kotikisoista 1974, joissa Leijonissa oli tärkeässä roolissa ketju Peltonen – Veli-Pekka Ketola – Juhani Tamminen ja pakkipari Juha Rantasila – Heikki Riihiranta. Tätä viisikkoa pidetään edelleen yhtenä kaikkien aikojen parhaista leijonakentistä.
Peltosen peli perustui nopeaan luisteluun ja monipuoliseen mailankäsittelyyn, jotka mahdollistivat yllätykselliset pelitilanneratkaisut. Valtaosan maaleistaan hän teki rannelaukauksilla, oman arvionsa mukaan jopa 95%.
Peltonen on Leijonien MM-kisahistorian maalintekijätilastossa 31 osumallaan kolmantena, ensimmäisenä on hänen poikansa Ville Peltonen (34). A-maaotteluiden maalintekijätilastossa Peltonen on 93 maalillaan toisena (Lasse Oksasella 101). Peltosten yhteenlaskettu A-maaottelumäärä on yli 538; isällä on 277 ja pojalla 261 maaottelua.
Ius soli

Ius soli (myös jus soli, lat. ’maaperän oikeus’) on oikeus maan kansalaisuuteen niille, jotka syntyvät maassa. Sen vastakohtana usein pidetään ius sanguinisia (latinaa "veren oikeus"). Ius solissa kansalaisuuden saavat automaattisesti kaikki maassa syntyneet ihmiset vanhempien kansalaisuudesta riippumatta, kun taas ius sanguinisissa kansalaisuuden saa automaattisesti vain, jos jompikumpi vanhemmista on maan kansalainen.

Ius solin käyttö

Ius soli on pääperiaatteena muun muassa Argentiinassa, Brasiliassa, Kanadassa, Jamaikassa, Meksikossa, Pakistanissa, Uruguayssa ja Yhdysvalloissa. Yleensäkin Ius soli on erittäin yleinen käytäntö Amerikan kaksoismantereella, kun muualla päin maailmaa se on harvinaisempi. Ius solia on aikaisemmin noudatettu puhtaasti myös muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Australiassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Ranskassa, mutta nykyään nämä maat vaativat sen, että edes toisella vanhemmista on pysyvä oleskelulupa maassa. Nykyään myös Saksassa on tällainen laki, mutta Saksa toteutti aikaisemmin pääperiaatteenaan ius sanguinisia, joten nykyisin Saksan voidaan sanoa lähentyneen kansalaisuusperiaatteissaan ius solia. Intia ja Malta ovat taas maita jotka aikaisemmin käyttivät kansalaisuusperiaatteenaan ius solia, mutta ovat myöhemmin siirtyneet käyttämään ius sanguinisia.

Ongelmat

Ius soli johtaa kuitenkin usein käytännön ongelmiin. Esimerkiksi Yhdysvalloissa kaikki laittomien siirtolaisten Yhdysvalloissa syntyneet lapset saavat maan kansalaisuuden. Tämä ongelmallisista muun muassa karkotustapauksissa. Laki mahdollistaa myös niin kutsutun "kansalaisuusshoppailun", jossa köyhien maiden asukkaat pyrkivät saamaan varakkaan maan kansalaisuuden lapselleen synnyttämällä lapsensa siellä. Tämä on yksi syy minkä takia monet teollisuusmaat ovatkin muuttaneet kansalaisuuslakejaan. Kuitenkin esimerkiksi Yhdysvalloissa on hyvin epätodennäköistä että lakia voidaan muuttaa, koska sen periaatteet on kirjattu Yhdysvaltain perustuslakiin.
Yuriorkis Gamboa

Amatööriura

Gamboa aloitti nyrkkeilyuransa seitsemänvuotiaana. 17-vuotiaana hän muutti kotikaupungistaan Guantánamosta Havannaan nyrkkeilymaajoukkueen "farmiksi" kutsuttuun valmennuskeskukseen, missä hän vietti aikansa vuorokauden ympäri.
Amatöörinä Gamboa voitti vuonna 2003 Pan-Amerikan kärpässarjan mestaruuden ja seuraavana vuonna kultamitalin Ateenan olympialaisissa, missä hänen vastustajansa loppuottelussa oli Ranskan Jérôme Thomas. Siirryttyään höyhensarjaan Gamboa saavutti vielä MM-kisojen pronssia vuonna 2005 sekä Karibian ja vuonna 2006 Keski-Amerikan kisojen pronssia sekä kultamitalin maailmancupissa. Kuuban mestaruuden hän voitti urallaan kuudesti. Kaikkiaan hän kävi amatöörinä 245 ottelua, joista hävisi 15.

Ammattilaisura

Gamboan ammattilaisura alkoi vuonna 2007, kun hän loikkasi yhdessä maajoukkuetoveriensa Odlanier Solisin ja Yan Barthelemyn kanssa Venezuelassa pidetyltä harjoitusleiriltä Kolumbiaan ja tätä kautta Hampuriin, Saksaan, missä he solmivat Arena Box-Promotions-tallin kanssa ammattilaissopimukset. Ennen tätä Gamboa oli myynyt olympialaisten kultamitalinsa.
Ammattilaiskehissä Gamboa debytoi saman vuoden huhtikuussa Alexan Manvelyania vastaan voitolla kaikin tuomariäänin. Helmikuussa 2008 hän voitti Johnnie Edwardsin WBC-liiton alaisen NABF:n ylemmän höyhensarjan mestaruusottelussa ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Saman vuoden toukokuussa hän voitti täyden ajan kestäneessä ottelussa WBC-liiton "international"-tittelistä Darling Jimenezin kaikin tuomariäänin otettuaan kuitenkin itse lukua neljännessä erässä. Seuraavaan otteluunsa Gamboa siirtyi painoluokkaa alemmas höyhensarjaan ja oli kehässä jälleen entisensä, kun hän tyrmäsi Al Seegerin heti avauserässä ottelussa, jossa panoksena oli WBO-liiton alaisen Pohjois-Amerikan NABO-nyrkkeilyliiton mestaruus.
Oteltuaan puolen vuoden aikana neljästi ja saavutettuaan yhtä monta tyrmäysvoittoa pääsi Gamboa 17. huhtikuuta 2009 iskemään WBA-liiton MM-tittelistä. Gamboa voitti vastustajansa Jose Rojasin kymmenennen erän teknisellä tyrmäyksellä. Lokakuussa 2009 Gamboa sai WBA-mestaruuden itselleen kun hän lopetti panamalaisen vastustajansa Whyber Garcian ottelun neljännessä erässä.
Alten Finland

ALTEN Finland on osa ALTEN-konsernia. ALTEN on yksi Euroopan johtavista insinööri- ja suunnittelutoimistoista, joka työllistää yli 30 000 henkilöä 21 maassa. 
ALTEN Finlandin edeltäjä Alte Oy perustettiin Raahessa vuonna 1969. ALTEN Finlandin palveluksessa työskentelee nykyään lähes 600 asiantuntijaa kymmenellä eri paikkakunnalla: Espoossa, Hyvinkäällä, Lahdessa, Kotkassa, Hämeenlinnassa, Tampereella, Jyväskylässä, Raahessa, Kokkolassa ja Oulussa.
Kolmisoutu

Kolmisoutu eli trieeri (m.kreik. τριήρης, triērēs) tai trireemi (lat. triremis) oli antiikin aikana yleinen soudettava sotalaiva eli kaleeri. Kolmisoudussa oli airoja kolmessa rivissä kummallakin puolella. Neli- ja viisisouduissa oli oletettavasti myös kolme airoparia, mutta yhdessä airossa oli useampia soutajia. 
Kolmisoutuja käyttivät ensimmäisinä foinikialaiset. Myös antiikin kreikkalaiset käyttivät kolmisoutuja.
Fragkokástello

Linna

Fragkokástello, "Frankkien linna", tunnetaan erityisesti vanhan suorakaiteenmuotoisen venetsialaislinnan rauniosta, josta se on saanut nimensä. Linna rakennettiin vuonna 1371, ja siitä on nykyisin jäljellä enää neljä kulmatornia ja seinät. Suurimmasta kulmatornista vartioitiin linnan pääsisäänkäyntiä.
Osmanit hyökkäsivät vuonna 1828 linnaan ja surmasivat linnaa puolustaneen Chatzimichális Ntaliániksen (Daliániksen) sekä 385 tämän miestä. Miehet haudattiin Fragkokástellon rantahietikolle. Paikallisväestön mukaan vuosittain aamukasteen aikaan 17. toukokuuta eli verilöylyn vuosipäivänä haudatut heräävät ja marssivat linnan läpi. Tämä haamuarmeija tunnetaan nimellä drosoulítes, joka tarkoittaa ”kasteen henkiä”.
Miinavene Pommi

Palvelus

M-7 oli Venäjän keisarikunnan laivaston kirjanpidossa huhtikuuhun 1918, jolloin sen ottivat käyttöönsä saksalaiset. Alus sai nimen KM-28 ja se sijoitettiin vartioveneeksi. Suomen laivastoon alus liitettiin 1920 korjausten jälkeen nimellä T-22, kunnes se nimettiin Pommiksi. Alus liitettiin Rannikkolaivastoon. Talvisodassa se laski luokkansa alusten mukana miinoja itäisellä Suomenlahdella 1.-6. joulukuuta 1939 kahteentoista eri miinoitteeseen yhteensä 352 miinaa. Alus poistettiin laivastosta huhtikuussa 1953 ja se myytiin vuotta myöhemmin helsinkiläiselle ostajalle. 
Pommin sisaralukset olivat miinaveneet Loimu, Paukku, Lieska ja Miina.
Accumoli

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä ovat Palazzetto del Podestà ja torni Torre civica 1100-luvulta sekä Palazzo Marchese Cappello, joka toimii nykyään kansallispuiston luonnonmuseona.

Historia

Accumoli tuhoutui pahoin vuonna 2016 tapahtuneessa maanjäristyksessä.
Markion

Elämä

Markionista tiedetään suhteellisen vähän, ainoina tietolähteinä ovat Markionin vastustajien kirjoitukset. Markion syntyi Vähän Aasian Sinopessa, nykyisen Turkin alueella. Eräiden tietojen mukaan hänen isänsä oli kristitty piispa, joka kuitenkin myöhemmin ekskommunikoi Markionin hänen opetustensa takia. Markionin tiedetään olleen varakas laivanomistaja.
Noin vuoden 140 tienoilla Markion siirtyi Roomaan, jossa hänestä tuli paikallisen kirkon taloudellinen tukija. Samalla hän kehitteli omaa teologista ajatteluaan ja sai myös ajatuksilleen tukijoita. Rooman kirkko ekskommunikoi Markionin vuonna 144, jonka jälkeen Markion perusti omaisuutensa turvin omia seurakuntiaan ympäri Rooman valtakuntaa.

Opetukset

Markionin teologisen ajattelun keskeisin ajatus on jyrkkä ero vanhatestamentillisen luojajumalan ja Jeesuksen Isän välillä. Markionin mukaan näissä kahdessa on kyse kokonaan eri jumalista, luojajumala on ankara tuomari, kun taas Jeesuksen Isä on hyvä ja armahtava. Markion ajatteli Jeesuksen ilmoittaneen kokonaan aiemmin tuntemattoman hyvän jumalan, kun taas joidenkin Markionin vastustajien mukaan hän piti Vanhan Testamentin jumalaa jopa pahana.
Markion oli dualisti, hän näki maailman pahana, hän inhosi erityisesti ruumiillisuutta ja seksuaalisuutta ja näki liskojen, krokotiilien ja ihmisen syntymän kaltaiset asiat osoitukseksi maailman saastaisuudesta. Niinpä hänen mukaansa Jeesuskaan ei tullut maailmaan syntymän kautta, vaan hän ilmestyi maailmaan täysi-ikäisenä, eikä hän myöskään ollut materiaa, vaan jonkinlainen aaveenomainen henkiolento. Toisin kuin katolisessa kristinuskossa, Jeesus ei ollut Markionille tosi ihminen, eikä Jeesus todella kärsinyt ja kuollut ristillä.
Vanhatestamentillisen Jumalan myötä Markion hylkäsi myös Vanhan Testamentin. Markionin sanotaan myös luoneen ensimmäisen uusitestamentillisen kaanonin kokoamalla yhteen hyväksymänsä varhaiskristilliset kirjoitukset. Evankeliumeista Markion hyväksyi vain muokkaamansa version Luukkaan evankeliumista ja apostolisista kirjoituksista vain osan Paavalin kirjeistä. Markionin mukaan oikea kristillinen oppi oli Paavalin jälkeen päässyt saastumaan ja hänen omana pyrkimyksenään oli palauttaa oppi alkuperäiseen puhtauteensa.
Markionin katsotaan vaikuttaneen merkittävällä tavalla siihen, että kristillinen kirkko ryhtyi keräämään kirjoituksiaan yhteen autoritääriseksi kokoelmaksi, kaanoniksi.
Markionin teologia muistuttaa monin tavoin gnostilaisuutta, mutta eroaa kuitenkin siitä mm. sillä ettei Markion harrastanut gnostilaisten metafyysisiä spekulaatioita.
Ashleyn päätesolmu

Ashleyn päätesolmu eli osterinpyytäjänsolmu on päätesolmu. Sen kehitti Clifford Ashley noin vuonna 1910.

Solmiminen

Tee ensin yksinkertainen silmukka. Pujota sitten köyden lyhyempi vapaa pää silmukan läpi. Lopuksi kiristä.
Fantomas – sadan naamion mies

Juoni

Fantomas (jota esittää Jean Marais) on monen hahmon mies. Hänen aseensa on maquillage. Naamioidensa avulla hän voi esiintyä kenenä tahansa ja ulkonäköään muuttamalla aiheuttaa loputtomasti sekaannuksia. Tässä ensimmäisessä Fantomas-elokuvassa hän on tyytymätön Fandoriin (jota myös esittää Jean Marais), joka on kirjoittanut hänestä kuvitellun haastattelun. Hän kostaa sieppaamalla Fandorin ja uhkaamalla tappaa tämän. Naapioitumalla Fandoriksi hän tekee näyttävän rikoksen. Kun komisario Juve liittyy takaa-ajoon, kameleonttimainen Fantomas tekee heti rikoksen naamioituneena Juveksi. Lopulta Fandor, Juve ja Fandorin tyttöystävä Hélène ajavat yhdessä takaa suurrikollista, mutta turhaan, sillä sadan naamion miehen onnistuu paeta.

Arviot

Amerikkalaisarvioissa Hunebellen ohjausta pidetään velttona, mutta Jean Marais pelastaa paljon. Michel Magnen musiikki saa erikoismaininnan.
Maunu Härme

Maunu Härme, vuoteen 1935 Åberg (22. syyskuuta 1914 Tuusula – 21. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen geologi. Härme toimi valtiongeologina ja Helsingin yliopiston apulaisprofessorina ja hänelle myönnettiin professorin arvonimi.

Henkilöhistoria

Härmeen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Theodor Åberg ja Lydia Vilhelmina Rosenberg ja puoliso vuodesta 1943 Maija Helena Jokisalo. Härme tuli ylioppilaaksi 1935 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1945 ja lisensiaatiksi 1950, jolloin hän myös väitteli filosofian tohtoriksi. Hän toimi Geologisen tutkimuslaitoksen geologina 1945–1946, kallioperägeologina 1946–1959 ja valtiongeologina 1960–1966 sekä 1968–1977. Helsingin yliopiston geologian ja mineralogian dosentti Härme oli 1956–1966, apulaisprofessori 1966–1968 ja vt. professori 1967. Härmeellä oli myös useita alaansa liittyviä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sota-aikana Härme palveli kenttätykistössä rintamaupseerina. Professorin arvonimen hän sai 1974.
Severi Liljeberg

Pelaajaura

Tampereen Pyrinnön kasvatti Liljeberg edusti seuran nuorisojoukkueita. Kausilla 2008–2009 ja 2009–2010 hän pelasi B-nuorten SM-sarjassa ja kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012 A-nuorten SM-sarjassa. Pyrintö voitti Liljebergin aikana useita nuorten SM-mitaleita: B-nuorissa pronssia 2009 ja hopeaa 2010 sekä A-nuorissa hopeaa 2011 ja pronssia 2012. B-poikien SM-sarjakaudella 2009–2010 Liljeberg ylsi keskiarvotilastojen kärkikolmikkoon runkosarjassa tehdyissä pisteissä ja vapaaheittojen sekä kolmen pisteen heittojen onnistumisprosenteissa.
Liljeberg debytoi miesten valtakunnallisissa sarjoissa Pyrinnön reservijoukkue Pyrintö II:n joukkueessa kaudella 2011–2012. Hän on pelannut siitä lähtien Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän teki ensiesiintymisensä Korisliigassa Pyrinnön edustusjoukkueessa kaudella 2012–2013, jolloin hän pelasi kahdessa runkosarjaottelussa ja teki 14 ja puolessa minuutissa Lappeenrannan NMKY:tä vastaan kahden pisteen korin, otti yhden hyökkäyspään levypallon ja antoi yhden koriinjohtaneen syötön. Lisäksi häntä rikottiin kahdesti. Kaudella 2012–2013 hän pelasi edustusjoukkueessa yhdessä runkosarjaottelussa alle minuutin ilman tilastomerkintöjä.
Liljeberg pelasi Suomen B-poikien maajoukkueessa 24 ottelua 8,8 pisteen keskiarvolla ja A-poikien maajoukkueessa 20 ottelua 3,4 pisteen keskiarvolla. Joukkueet eivät pelanneet Liljebergin aikana ikäluokkiensa arvokilpailuissa.
Kaupunkipientalo

Townhouse eli kaupunkipientalo on viereiseen asuntoon kytketty, kaksi- tai kolmikerroksinen kaupunkimainen pientalo, joka sijaitsee omalla tontillaan. Kaupunkipientaloissa ei ole rivitaloille usein tyypillisiä yhteispihoja, ainoastaan pieni yksityispiha, joka sijaitsee yleensä rakennuksen takana. Kuhunkin kaupunkipientaloon on sisäänkäynti suoraan kadulta.
Suomessa kaupunkipientaloja on rakennettu pääkaupunkiseudulla Espoon Säterinmetsään sekä Helsingin Malminkartanoon, Munkkiniemeen ja Kalasatamaan sekä Vantaalla Kartanonkoskelle.
Mandinkan valtakunta

Armeija

Samorin armeija oli hyvin varusteltu eurooppalaisilla tuliaseilla ja kompleksisesti järjestetyillä yksiköillä. Vuoteen 1887 mennessä Samori pystyi järjestämään jalkaväkeä noin 30 000 – 35 000 miehen verran ja ratsuväkeä noin 3 000 miehen verran. Jalkaväki jaettiin 10 ja 20 sotilaan yksiköihin, jotka tunnettiin nimellä se tai kulu. Ratsuväki taasen jaettiin 50 ratsumiehen joukkoihin, joita kutsuttiin nimeltä sere. Kulut olivat päällikkö Kun-Tiguin johtamana. Kymmenen kulun joukkoa kutsuttiin boloksi, joka oli noin 100–200 miehen joukko. Bolo tarkoittaa bambaran kielellä kättä.