The Saints (suomalainen yhtye)

Alkuperäinen The Saints

1960-luvun alussa kaverukset Jukka Nystén ja Harri Bremer suunnittelivat aloittavansa soittaa jazzia yhdessä, Bremer pianoa ja Nystén rumpuja. Samoihin aikoihin Matti Mustonen ja Lauri Hirvonen kuuntelivat innokkaasti Radio Luxembourg -radioasemaa. Asema soitti paljon rautalankamusiikkia, mitä ei Yleisradiosta niinkään kuullut. Nelikko kävi Munkkiniemen yhteiskoulua ja musiikista ja soittamisesta keskusteleminen oli hyvin luontevaa välitunneilla ja iltapäivisin koulun jälkeen. Mielenkiinto rautalankamusiikkia kohtaan alkoi elää yhä voimakkaammin ja kaikkien mielessä ja vähitellen puhuttiinkin ihan vakavissaan yhteistreeneistä ja yhtyeen perustamisesta.
Ensimmäiset kitara-, rumpu- ja muun kalustohankintansa koulupojat rahoittivat kaikenlaislla kesätöillä ja väliaikaisilla pikkutienesteillä. Nystén toimi kesävahtimestarina Suomen Pankissa, Hirvonen jakoi koulun jälkeen Ilta-Sanomia, Mustonen ja Bremer ansaitsivat muilla vaihtelevilla kesätöillä. Kertyneillä rahoilla ostettiinkin sitten ensimmäiset halvat soittimet ja alettiin harjoitella. Kovaääniset rakennettiin itse.
Yhteistreenit aloitettiin kesällä 1962 Munkkiniemessä erään kerrostalon vintillä. Vintiltä musiikki kuului yllättävän laajalle. Iltaisin vintillä pidetyt harjoitukset pitikin jonkin ajan kuluttua lopettaa, koska ne häiritsivät rauhallisuuteen tottuneita munkkiniemeläisiä. Vielä nimeämätön yhtye siirtyi treenamaan Haagaan erään kerrostalon autotalliin. Aina kun yhtye soitti, autotallin eteen kerääntyi kasvava määrä nuorisoa kuuntelemaan vauhdikasta musiikkia.
Yhtye päätti ottaa nimekseen The Saints Louis Armstrongin laulun When the Saints Go Marching In innoittamana. Nimen piti alkaa S-kirjaimella bändin suuren esikuvan The Shadows'n mukaan. Yhtye sai yhä keikkoja helsinkiläiskoulujen tansseihin sekä pääkaupunkiseudun ja Etelä-Suomen tanssipaikoille. Yhtenä pääpaikkana oli Helsingissä hyvin suosittu "Natsa" (nyt Kaarle XII). Aluksi rautalankaa soitettiin vartin jaksoin varsinaisen tanssiorkesterin taukojen aikana kun aiemmin sitä oli soitettu äänilevyiltä. Näin rautalanka tunki itsensä tanssipaikoille.
Pelkille instrumentaaleille perustuva ohjelma alkoi vaikuttaa liian yksitoikkoiselta, minkä vuoksi Saints päätti ottaa riveihinsä myös laulusolistin. Keväällä 1963 kiinnitettiin helsinkiläinen Raimo Pirskanen, joka otti taiteilijanimekseen "Ricky". Pohjoisemmissa tanssipaikoissa nimi ei helposti taipunut tanssiyleisön kielenkäyttöön, vaan siitä tuli useinkin "riski". Yksi tärkeä syy palkaamiseen oli ajokortti, sillä muilla bändin jäsenellä ei ikänsä takia ollut korttia. Nyt päästin keikoille myös pääkaupungin ulkopuolelle.
Rautalankamusiikin suosion kasvaessa Suomeen alkoi ilmestyä lisää usia rautalankayhtyeitä. Musiikkipromoottori Leo Lindblom organisoi ensimmäiset kitarayhteyiden Suomen mestaruuskilpailut, jotka pidettiin huhtikuun alussa 1963 rautalankamusiikin pyhätöksi nousseessa Expo-hallissa Helsingissä valtavan yleisön läsnä ollessa. Kaikki halukkaat eivät edes mahtuneet sisälle halliin, vaikka se oli ehdottomasti yksi suurimmista pääkaupungin tanssipaikoista. Osa nuorisosta joutui seuraamaan kilpailua hallin ulkopuolella Kasarmintorilla. Mestaruuden voitti The Saints. Toiseksi tuli The Islanders ja kolmanneksi The Avengers.
Voitettuaan Suomen mestaruuden The Saints osallistui keväällä 1963 myös Linnanmäen huvipuiston Peacock-teatterin suositun Vihreä Oksa -varieteen uusien kykyjen etsintäkilpailuun. Monen yrittäjän joukosta bändi valikoitui esiintymään varieteessa koko toukokuun ajaksi Linnanmäelle. The Saints kutsuttiin myös esiintymään televisioon musiikkiohjelmaan "Kesätuuletin" kesäkuussa 1963 ja seuraavaksi tuon ajan suosituimpiin nuorison musiikkiohjelmiin kuuluvaan "Nuorten Tanssihetkeen" tammikuussa 1964. Tuolloin The Saints laajensi ohjelmistoaan myös tangoihin, valsseihin, foxtrotiin ja muihin musiikkityyleihin.
The Saints teki ensimmäisen levytyksensä Helsingissä Akku-studiossa musiikintuotantoyhtiö Discophonille vuoden 1963 lopulla. Levytyksen julkaiseminen jäi odottamaan otollista hetkeä, jota ei kuitenkaan koskaan tullut. Uusi musiikkityyli oli vauhdilla tulossa, jonka kärjessä oli englantilaisyhtye The Beatles. Näihin aikoihin myös yhtyeen jäsenten opinnot aiheuttivat paineita. Nysténin musisoinnin ja koulunkäynnin yhdistäminen tuotti hankaluuksia ja hän päätti keskittyä opintoihinsa. Tilalle tuli Leif Roiha helsinkiläisestä The Chargers -yhtyeestä. Bremer puolestaan aloitti hotelliopinnot Tukholmassa ja hänen tilalleen tuli Reima Helsi.
Koulunkäynnin päätyttyä asepalvelus kutsui bändin jäseniä ja The Saints veti viimeiset keikat vuoden 1964 lopussa. Asepalveluksen ja opintojen jälkeen bändin jäsenten ammatit veivät hyvin vaihteleville työurille. Mustonen jatkoi soittajan uraansa armeijan jälkeenkin Les Mirages yhtyeen soolokitaristina.

Myöhemmät vaiheet

The Saints oli 60-luvun alkupuolella yksi Suomen suosituimmista rautalankabändeistä. Kun alkuperäisen bändin soitto loppui vuodenvaihteessa 1964–1965, perusti yhtyeen manageri hyvin pian samannimisen kitarayhtyeen ilmeisenä tarkoituksena hyötyä alkuperäisen bändin laajasta suosiosta ja hyvästä maineesta. Uuden The Saintsin ura loppui kuitenkin melko nopeasti soittajien ja managerin välisiin ristiriitoihin. 2000-luvulla ilmestyi parikin uutta rockbändiä hyödyntämään tätä ansiokasta nimeä.
The Saints aloitti yhteistreenit uudelleen keväällä 2011. Kokoonpanossa soittavat perustajajäsenistä rumpali Jukka Nystén ja rytmikitaristi Lauri Hirvonen sekä vuonna 1964 mukaan tullut basisti Reima Helsi. Soolokitaristina aloitti keväällä 2012 uutena jäsenenä Reiman vanhempi veli Rauno Helsi, joka niin ikään oli aloittanut soittouransa jo 1960-luvun alkupuolella The Teasers rautalankabändin soolokitaristina. Uudeksi rytmikitaristiksi tuli vuoden 2012 lopulla Esko Larkas.
Kyllästyneenä The Saints nimen jatkuvaan kopiointiin ja varatakseen nimen vast'edeskin vain omaan käyttöönsä, bändin yhtiöitettiin virallisesti ja se merkittiin kaupparekisteriin 22.5.2012 nimellä The Saints Music Oy.