google/wiki40b huggingface dataset:
Punk in Finland

Punk in Finland on vuonna 2004 perustettu punk-musiikkiin sekä erilaisiin vaihtoehtokulttuureihin keskittynyt internetsivusto, joka on erityisesti tunnettu aktiivisesta keskustelupalstastaan. Musiikin lisäksi se sisältää keskustelua muun muassa populaarikulttuurista, kansalaisaktivismista, heavy-metallista sekä yhteiskunnallisista aiheista.

Poliisin tietopyyntö

Punk in Finland nousi valtakunnalliseen julkisuuteen lokakuussa 2013, kun Pirkanmaan poliisilaitos  esitti keskusrikospoliisin kautta teleoperaattorille pyynnön viiden palstalla keskusteluun osallistuneen nimimerkin henkilötiedoista ja IP-osoitteista. Keskustelu käsitteli vuonna 2013 poikkeuksellisesti Tampereella järjestettävän itsenäisyyspäivän vastaanoton yhteyteen suunniteltua Kiakkovierasjuhlat-nimistä varjotapahtumaa.
Crimson Day

Historia

Crimson Day perustettiin Tampereella 2013. Yhtye oli ollut toiminnassa aiemmin eri nimellä, mutta nimeä päätettiin vaihtaa yhtyeessä tapahtuneiden kokoonpanomuutoksien yhteydessä. Samalla yhtyeeseen liittyivät soolokitaristi Ari Balzar ja laulaja Valtteri Heiskanen. Yhtye äänitti ja julkaisi ensimmäisen EP:nsä samana vuonna. 
Vuonna 2014 bändin kitaristi ja toinen lauluntekijä Jyri Murto päätti jättää yhtyeen. Murron korvasi The Jasser Arafatsissa vaikuttava Jesse Liukkonen. Yhtye alkoi äänittää esikoisalbumiaan Order of the Shadows, joka julkaistiin loppuvuodesta 2015 saksalaisen levy-yhtiö Iron Shield Recordsin kautta. 
Pian esikoisalbumin julkaisun jälkeen Heiskanen jätti bändin. Heiskasen paikalle pyydettiin väliaikaisesti Lassi Landströmiä, jonka Liukkonen tunsi entuudestaan. Hyvin menneiden harjoitusten ja esiintymisen jälkeen Landström kiinnitettiin yhtyeen viralliseksi laulajaksi. Yhtye alkoi säveltää uutta materiaalia, ja julkaisi kaksi uutta singleä syksyllä 2016. 
Vuoden 2017 Crimson Day kulutti esiintyen ja nauhoittaen uutta materiaalia. Yhtyeen toinen studioalbumi At The Mountains Of Madness julkaistiin omakustanteena tammikuussa 2018, jonka jälkeen yhtye lähti ensimmäiselle Suomen kiertueelleen.
Autostrada A14 (Italia)

Autostrada Adriatica (L'autostrada Adriatica), virallisesti A14, on Italiassa sijaitseva  moottoritie Bolognasta Tarantoon. Se on toinen tärkeä etelä–pohjoissuuntainen maantieväylä  moottoritie A1:n lisäksi. Moottoritie A14 kulkee Emilia-Romagnan, Marchen, Abruzzon, Molisen ja Apulian hallinnollisten alueiden kautta.

Historia

A14:n ensimmäinen osuus Bologna–Forlì valmistui vuonna 1966. Seuraavana vuonna valmistui Bolognan kehätieosuus. Anconaan asti moottoritie oli valmis vuonna 1969, ja samana vuonna avattiin myös osuus Pescara–Vasto Abruzzon alueella. Vuonna 1973 moottoritie A14 oli kokonaisuudessaan valmis osuudella Bolognasta Bariin. Osuus Canosa–Bari oli tuolloin osa moottoritietä A17 (Napoli–Bari). Moottoritie A17 Napolista Canosaan nimettiin A16:ksi. Nykyisin tunnusta A17 ei enää käytetä Italian moottoritiellä. Tie Joonianmeren rannalle Tarantoon valmistui 1975.

Reitti

A14 alkaa Bolognan länsipuolelta moottoritie A1:n risteyksestä. Tie on kolmikaistainen suuntaansa Bolognasta Riminin pohjoiseen liittymään. Muutoin tie on 2+2-kaistainen. Nimensä mukaisesti Autostrada Adriatica seurailee Adrianmeren rantaviivaa. Sen reitillä on lukuisia tunneleita ja maasiltoja.
A14 kulkee Romagnan halki luoteesta kaakkoon Adrianmeren rannalle Riminiin, josta etelään se kulkee pitkin Adrianmeren rannikkoa. Moottoritien varrella ovat Marchen hallintoalueen kaupungit Pesaro, Fano, Senigallia, Ancona, Osimo, Fermo ja San Benedetto del Tronto. A14 ylittää Trontojoen 312 kilometriä Bolognasta kaakkoon (Tronto oli Kirkkovaltion ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan rajajoki 1800-luvulla). Abruzzon hallintoalueen kaupungeista A14:n reitillä ovat Giulianova, Roseto degli Abruzzi, Pescara (jossa sijaitsee liittymä moottoritiehen A25), Lanciano, Vasto ja Termoli.
Bifernojoen kaakkoispuolella 478 kilometriä Bolognasta maisematyyppi muuttuu tasaisemmaksi. Apulian alueella A14:n reitti kulkee San Severon ja Foggian kautta Bariin, josta se jatkuu Tarantoon.

Ravennan haarautuma (A14dir)

Ravennan kaupunki ei sijaitse A14:n välittömässä läheisyydessä, joten se on yhdistetty valtaväylään 30 kilometriä pitkällä haaramoottoritiellä (Diramazione di Ravenna).
Pölypunkit

Pölypunkkien vähentäminen

Perinteisesti pölypunkkien määrää on kehotettu vähentämään mm. tyynyjen ja peitteiden pesulla 60-asteisessa vedessä vuosittain sekä viemällä petivaatteet ulos pakkaseen (suositus vuorokausi -18 asteessa) tai kuumentamalla ne saunassa pari kertaa vuodessa. Saunassa vuodevaatteita tulisi pitää niin, että ne lämpiävät kauttaaltaan +60-asteisiksi vähintään tunniksi. Kaikki toimenpiteet pienentävät punkkien ja niiden allergeenien määrää huomattavasti. Punkkiallergeenien määrää voidaan pienentää myös "punkkilakanoilla" sekä tiiviillä patjan- ja tyynynsuojuksilla, joita punkit eivät läpäise.
Teva Pharmaceutical Industries

Ratiopharm

Elokuussa 2010 yhtiö osti saksalaisen rinnakkaislääkkeiden valmistajan Ratiopharmin. Ratiopharm oli oston aikoihin yksi Euroopan isoimmista rinnakkaislääkevalmistajista.

Actavis

Heinäkuussa 2015 Allergan suostui myymään rinnakkaislääkkeiden valmistamiseen ja myntiin erikoistuneen tytäryhtiönsä, Actavis Generics:n Tevalle 40,5 miljardilla dollarilla. Samalla Teva luopui aiemmista pyrkimyksistään ostaa Mylan. Täyttääkseen kaupaan liittyvät juridiset vaatimukset Teva myi runsaasti omistamiaan lääkepatentteja useille eri ostajille. Vuonna 2016 Actavis-kauppa saatiin päätökseen.
Kun 39 miljardia dollaria maksaneen Actavis Genericsin osto oli suoritettu, Teva ilmoitti pienemmästä sopimuksesta Allerganin kanssa sopien ostavansa Allerganin lääkkeiden levitysyhtiö Andan 500 miljoonalla dollarilla.
Idiopaattinen keuhkofibroosi

Idiopaattinen keuhkofibroosi (IPF, lyhenne tulee englanninkielisestä nimestä idiopathic pulmonary fibrosis, tunnetaan myös nimillä idiopaattinen fibrotisoiva interstitiaalinen pneumonia ja fibrotisoiva alveoliitti) on keuhkoparenkyymisairauksiin kuuluva keuhkokudoksen sairaus. Sen aiheuttaja on tuntematon. IPF johtaa muutamassa vuodessa vaikean fibroosin eli sidekudosmuodostumisen kehittymiseen, mikä pahenee taudin edetessä. Taudin yleisimpiä oireita ovat yskä, ilmaisuus ja rasitushengenahdistus. Oireet alkavat yleensä pikkuhiljaa. Sairauden ilmaantuvuus on noin 7–10/100 000 ja ilmaantuvuus kasvaa iän myötä (Suomessa keskimääräinen sairastumisikä on 68 vuotta). Miehet sairastuvat IPF:ään hieman naisia useammin. Suomessa arvioidaan olevan noin 1 000 IPF-potilasta.
IPF on vakava, etenevä ja huonoennusteinen sairaus, jolle ei vielä tunneta parantavaa lääkehoitoa. Pirfenidoni on uusi lääke, joka tutkimusten mukaan hidastaa keuhkojen toiminnan huonontumista ja saattaa vähentää kuolleisuutta. Hoito kortikosteroideilla ei liene tehokasta, koska sairaudessa ei ole mukana tulehdusreaktiota. Solunsalpaajia on kokeiltu taudin hoidossa, mutta näyttöä tehosta ei ole. Asetyylikysteiini on osoittautunut tehottomaksi. Joissain tapauksissa voidaan harkita keuhkonsiirtoa.
Idiopaattista keuhkofibroosia sairastavan henkilön keuhkokudoksesta otetussa koepalassa nähdään muutoksia, joiden histopatologinen termi on UIP (usual interstitial pneumonia). Keuhkokudoksessa eli keuhkorakkuloiden välisessä tilassa havaitaan hunajakenno-tyyppisiä verkkomaisia muutoksia, fibroblastien liiallista jakautumista ja sidekudosmuodostusta. Tulehdusreaktio on vähäistä.

Oireet

Yleisin oire sairastuneilla on rasitushengenahdistus. Hengenahdistusta saattaa pitkälle edenneessä sairaudessa esiintyä myös levossa. Lisäksi usein potilaalla voi olla kuivaa yskää, osalla potilaista yskäoire voi olla hankala.

Diagnoosi

Koska IPF:n oireet ovat samanlaisia kuin monen muun keuhkosairauden, IPF-diagnoosin tekee yleensä keuhkosairauksien erikoislääkäri. On tärkeää poissulkea muita tunnettuja syitä keuhkofibroosille, kuten altistuminen asbestille, kivipölylle, tai eräille lääkeaineille. Sidekudossairauksiin voi myös liittyä keuhkofibroosia, jolloin kyse ei ole IPF:stä. Diagnoosin teko edellyttää yleensä aina keuhkojen ohutleiketietokonetomografiaa, moniammatillista yhteistyötä ja joissakin tapauksissa potilaan keuhkoista joudutaan ottamaan koepala diagnoosin varmistamiseksi.

Hoito

Hoidon tavoitteena on ehkäistä keuhkojen toiminnan alenemista sairauden aikana. Pirfenidoni on toistaiseksi ainoa tutkitusti tehoavaksi osoitettu lääkevalmiste, joka hidastaa keuhkojen toiminnan huononemista ja saattaa vähentää kuolleisuutta. Pirfenidoni on synteettinen molekyyli, jolla on fibroosia estäviä ominaisuuksia.
Idiopaattinen keuhkofibroosi on Suomessa yleisin syy keuhkonsiirtoon, mutta kaikille potilaille ei voida tehdä keuhkonsiirtoa, sillä toipuminen vaativasta keuhkonsiirtoleikkauksesta edellyttää muutoin hyvin toimivia elinjärjestelmiä. Monet krooniset sairaudet sekä yli 65 vuoden ikä ovat este keuhkonsiirtoleikkaukselle).
Thirdspace

Juoni

Babylon 5:n miehistö löytää hyperavaruudesta tuntematonta alkuperää olevan muinaisen esineen. Hieman myöhemmin käy ilmi, että artifaktilla on telepaattisia ominaisuuksia ja se vaarantaa kaikkien asemalla olevien hengen.
Clarke Wilm

Ura

Wilm pelasi WHL-juniorisarjan Saskatoon Bladesin riveissä, kun Calgary Flames varasi hänet NHL:ään kesällä 1995. Kauden 1995–1996 Wilm pelasi vielä WHL:ssa, mutta seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Calgaryn farmijoukkueeseen Saint John Flames AHL-liigaan. Farmisarjassa Wilm kiekkoili kaksi kautta, kunnes kaudeksi 1998–1999 sai paikan Calgaryssä. Wilmin tulokaskausi oli hyvä ja hän teki kymmenen maalia.
Calgaryssä Wilm pelasi neljä kautta. Kesällä 2002 hän teki sopimuksen Nashville Predatorsiin, jota edusti vain kauden 2002–2003. Toronto Maple Leafsiin Wilm siirtyi kaudeksi 2003–2004. Ensimmäisellä kaudella Torontossa hän joutui palaamaan farmiin ja pelasi pääosan kaudesta AHL:n St. John's Maple Leafsissa. Työsulkukauden Wilm pelasi St. John'sissa. Kaudella 2005–2006 hän sai vakiopaikan Toronton kokoonpanosta, mutta ei onnistunut hyökkäyspäässä.
Wilm liittyi SM-liigaan Jokereihin kauden 2006–2007 alkupuolella lokakuussa. Suurena vaikuttajana tähän oli aiemmin hyväksi todettu pelaaja–valmentaja-suhde Doug Sheddenin kanssa. Shedden valmensi AHL-joukkue St. John's Maple Leafsia Wilmin pelatessa joukkueessa työsulkukaudella. Jokereissa Wilm otti loukkaantuneen Jyrki Louhen paikan hyökkäysketjussa Petri Pakaslahden sekä Tomek Valtosen rinnalla. Puolustavana hyökkääjänä tunnetun Wilmin aloitus jokeripaidassa oli näyttävä. Jo kolmannessa ottelussa syntyi hattutemppu. Kyseessä oli kotiottelu JYP:iä vastaan. Wilm pelasi tehollisesti yllättävän hyvän kauden tehtyään 27 pistettä 40 ottelussa ja sai jatkosopimuksen Jokereihin kaudeksi 2007–2008.
Kausi oli pisteiden valossa Wilmille hyvä ja hän tekikin 33 tehopistettä 55 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi Wilm siirtyi Saksan DEL-liigan Hamburg Freezersiin.

Pelityyli

Wilm tunnetaan kovana työntekijänä ja ennen kaikkea joukkuepelaajana, joka on valmis tekemään uhrauksia joukkueensa eteen. Tästä osoituksena kiekon eteen heittäytymiset sekä kiekon torjumisyritykset maalivahdin ajauduttua ulos maaliltaan. Wilm tunnetaan ansiokkaana alivoimapelaajana. Hän pystyy pelaamaan sekä keskellä että laidassa.
Žarko Čabarkapa

Ammattilaisura

Čabarkapa varattiin ensimmäisellä kierroksella vuoden 2003 NBA:n varaustilaisuudessa, ja hän pelasi vuosina 2003–2006 Phoenix Sunsissa sekä Golden State Warriorsissa yhteensä 150 runkosarjaottelua. Čabarkapa joutui lopettamaan uransa selkävaivojen takia 25-vuotiaana kauden 2005–2006 jälkeen.
Čabarkapa yritti vuonna 2009 paluuta kotimaassaan Budućnost Podgorican joukkueessa. Neljän ottelun jälkeen hän joutui kuitenkin tekemään lopullisen lopettamispäätöksen.

Maajoukkueura

Čabarkapa voitti Jugoslavian joukkueessa maailmanmestaruuden vuoden 2002 MM-kilpailuissa.
Lipetskin alue

Maantiede

Se rajoittuu pohjoisessa Rjazanin alueeseen, idässä Tambovin alueeseen, etelässä Voronežin alueeseen, lounaassa Kurskin alueeseen, lännessä Orjolin alueeseen ja luoteessa Tulan alueeseen.
Lipetskin alueen länsiosa kuuluu Keski-Venäjän ylänköön ja itäosa Itä-Euroopan tasankoon. Alueen merkittävimmät joet ovat Don ja siihen laskeva Voronež.

Historia

Toisessa maailmansodassa alue oli Saksan miehittämä 1941–43. Lipetskin alue perustettiin 6. tammikuuta 1954.

Väestö

Lipetskin alueen suurimmat kaupungit ovat Lipetsk (508 887 as.), Jelets (108 404 as.) ja Grjazi (46 807 as.). Alueella on 1 173 513 asukasta (vuonna 2010).

Hallinto

Lipetskin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Lipetsk. Alue on jaettu hallinnollisesti 18 piiriin ja 8 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja edustajaneuvosto.
Sivuauringot

Sivuauringot ovat taivaalla Auringon molemmilla puolin näkyvät kaksi kirkasta, väriltään epämääräistä läikkää. Sivuaurinkojen kirkkaus vaihtelee lähes huomaamattomasta häikäisevän kirkkaisiin ja ne ovat muodoltaan tyypillisesti pitkänomaisia kaventuen auringosta poispäin. Jääkide-esiintymän sijainnista riippuen toinen niistä voi olla kuitenkin myös toista kirkkaampi tai jompikumpi voi puuttua kokonaan. Joskus sivuaurinkojen sisäreuna on punainen ja ulkoreuna sininen.
Sivuauringot kuuluvat kaikkein tavallisimpiin haloilmiöihin.

Synty

Sivuauringot syntyvät, kun auringonvalo kulkee sellaisen jääkidepilven läpi, jossa kiteet ovat kuusikulmaisen laatan muotoisia. Valon kulusta kiteessä johtuu, että sivuauringon sisäreuna on aina vähintään 22° päässä auringosta, mutta auringon noustessa korkeammalle taivaalla, sivuauringot työntyvät auringosta poispäin. Samalla niiden kirkkaus vähenee nopeasti. Jos jääkiteet heiluvat ilmassa, sivuaurinko pitenee korkeussuunnassa kaarimaiseksi. Laattamaiset kiteet aiheuttavat sivuaurinkojen lisäksi myös zeniitinympäristön kaaren sekä harvinaisia 120° sivuaurinkoja. Sivuaurinkojen välittömässä läheisyydessä taivaalla voivat näkyä 22° rengas ja horisonttirengas.
Joskus sivuaurinkoja voi näkyä myös Kuun ympärillä.
Hyyperä

Hyyperä on kylä Länsi-Halikon Hajalan taajamassa. Kylän rakennuskanta sijaitsee mäkien päällä ja alava, tasainen maasto on peltona. Kylän lounaisrajalla virtaa Lokkilanjoki. Kylässä on seitsemän asuinrakennusta.
Hyyperän alueelta on tehty kivikautisia löytöjä. Hyyperän kylän perustivat kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla 1300-luvun aikana paimiolaiset. Kylä muodostui pitkään vain Hyyperän mäellä sijainneesta Hyyperän yksittäistilasta, joka oli yksi Halikon kuudesta sotilasvirkatalosta. Hallinnollisesti Hyyperä kuitenkin kuului Paimioon vuoteen 1865 asti. Kylään tuli toinen tila vuonna 1929, kun Myllyniityn torppa lohkottiin omaksi tilakseen.
Hyyperän tilan päärakennus purettiin 1848, ja uusi rakennus rakennettiin nykyiselle paikalleen Hyyperän mäen itäpuolelle. Mäellä on nykyisin vain maatalousrakennuksia ja konehalleja. Myllyniityn talo on 1950-luvulta.
Rakiuran kansallispuisto

Historia

Kansallispuisto avattiin virallisesti 9. maaliskuuta 2002. Avajaisseremoniassa olivat läsnä muun muassa pääministeri Helen Clark, luonnonsuojelusta vastaava ministeri Sandra Lee ja vuorikiipeilijä Edmund Hillary.

Suojelu

Saari sijaitsee alueella, missä tapahtuu häiriöitä maan magneettikentässä ja tämän vuoksi siellä nähdään paljon revontulia. Alueella elää paljon kiivejä. Siellä esiintyy myös muita lintulajeja, kuten makomakoja, viuhkamonarkkeja ja papukaijoja. Alueen metsissä kasvaa saniaisia ja orkideoita. Kansallispuiston alueella on 36 kilometriä pitkä vaellusreitti.
1970-luvulla alueelta löydettiin erittäin uhanalaisiksi luokiteltuja kakapoja, mutta linnut siirrettiin varsinaisen kansallispuiston alueelta läheiselle Codfishin saarelle.
Noorduyn C-64 Norseman

Noorduyn C-64 Norseman ("norjalainen") on 1930-luvun jälkipuolella kehitetty kevyt kanadalainen rahtilentokone, jota on käytetty etenkin vesitasona.
Robert Noorduyn suunnitteli koneen vuonna 1934. Se oli tarkoitettu muun muassa Kanadan metsätyömaiden erämaaliikenteeseen. Kone on ns. puskapilottien suosiossa, koska se ei ole vaurioherkkä. Koneen ensilento tapahtui 14. marraskuuta 1935. Vuonna 1946 kaksi kanadalaista pientä lentokuljetusyritystä otti sen laivastoonsa. Toisessa maailmansodassa Kanadan ilmavoimat käytti 38 Norsemania etenkin radiokoulutukseen, myöhemmin sodan aikana tilauksia tuli lisää, myös Yhdysvaltain asevoimille. Myös Kanadan ratsupoliisi otti koneen käyttöönsä. Vuoteen 1959 mennessä oli valmistettu yli 900 konetta.

Käyttö Suomessa

Norseman-koneita on ollut Suomessakin käytössä.
http://www.norsemanhistory.ca/Photos/CN646d.jpg
OH-NOA Noorduyn Norseman 15.1.1958-1963 Särkän veljesten ja myöhemmin Soini Särkän ja Lentokuljetus OY:n omistama yksilö Jyväskylässä.
Videopelilainsäädäntö Suomessa

Videopeleihin kohdistuva lainsäädäntö Suomessa koskee niiden sisältöä, sisällön luokittelua ja siihen liittyviä merkintöjä, kuin myös videopelien myyntiin liittyviä seikkoja, kuten vaikkapa palautusoikeuksia. Nämä kuluttajansuojaa koskevat lainsäädännöt pohjautuvat osittain Euroopan Unionin direktiiveihin.
Suomen lain alaisena videopelit luokitellaan kuvaohjelmiksi, jolla voidaan tarkoittaa mitä tahansa kaupallista videomateriaalia, olipa se sitten interaktiivista tai ei. Suomen kuvaohjelmalait koskevat kuvaohjelmamateriaalin luokittelua ja erinäisiä vaadittuja merkintöjä, esimerkiksi niille tarkistusviranomaisen toimesta säädettyä ikärajaa . Suomessa videopelien ikäluokitusjärjestelmänä yleisesti käytetään PEGI:ä, Pan European Game Information, joka on käytössä myös muissa Euroopan maissa.

Kuluttajansuojalaki

Suomessa peleihin liittyy kuluttajansuojalaki, jossa määritellään esimerkiksi oikeus palauttaa tuote 30 päivän kuluessa ostoksesta, ja mikäli ostettuun tuotteeseen liittyi jokin tilaus (subscription), sekin peruuntuu, kun tuote palautetaan. Suomen lainsäädäntöön kuluttajansuojakysymysten suhteen on vaikuttanut myös Euroopan Unionin kuluttajansuojadirektiivit. EU:n ja Suomen lainsäädännöt pätevät kuitenkin suoranaisesti ainoastaan fyysisiin ostoihin. Digitaalisissa myynneissä käytännöt vaihtelevat. Esimerkiksi Steam, yksi suurimmista digitaalisista videopelien kauppapaikoista, takaa kuluttajalle Euroopan Unionin Kuluttajansuojadirektiivin mukaisen 14 päivän palautusoikeuden, joskin vain jos peliä on pelattu alle 120 minuuttia.
Sirkuslampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisveden alueeseen (35.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 189,5 metriä mpy.
Burgess Shale

Burgess Shale on fossiiliesiintymä Kanadan Kalliovuorilla, Yohon kansallispuistossa. Burgess Shalen esiintymä sisältää maailman vanhimpien pehmeärakenteisten eläinten fossiileja ja se on tärkeimpiä kambrikautisia fossiiliesiintymiä. Vuodesta 1981 alue on ollut maailman perintökohde.
Burgess Shalen löysi vuonna 1909 Smithsonian-instituutin esimies Charles Doolittle Walcott. Siihen ei silloin kuitenkaan kiinnitetty juurikaan huomiota ennen kuin viisikymmentä vuotta myöhemmin 1960 jollon Alberot Simonella alkoi järjestellä löytöjä uudelleen ja vuonna 1967 Harry Whittington aloitti projektin johon liittyivät Simon Conway Morris joka oli matojen asiantuntija ja Derek Briggs joka niveljalkaisten asiantuntija.

Löydöt

Burgess Shale ajoittuu aikaan noin 505 miljoonaa vuotta sitten jolloin oli Kambrikauden räjähdyksen loppu. Se on poikkeuksellinen siksi, että siellä runsaasti pehmeäkuorisia eliötä jotka eivät yleensä fossiloidu esimerkiksi matoja, merililjoja, merikurkkuja, selkäjänteisiä, ja muita eliöitä ilman kalkkikuorta. Erityisen merkittävä se on myös siksi, että esiintymästä on löydetty 20–30 ennestään tuntematonta niveljalkaista, joita ei ole pystytty sijoittamaan mihinkään nykyisistä ryhmistä. Myös kokonaan uusia pääjaksoja on löytynyt useita, ja osa eliöistä on ulkomuodoltaan varsin mielikuvituksellisia. Tunnetuimpia niistä on Hallucigenia sparsa. Pikaia gracilens on myös merkittävä, sillä se on selkäjänteisten ensimmäinen tunnettu edustaja.
Burgess Shalen saviliuskeesta on kerätty yhteensä yli 70 000 yksilöä 33 520 laatalta. Näytteistä 88 % on eläimiä ja lähes kaikki loput erilaisia leviä. Kaikista näytteistä noin 90 % on sijoitettu Washingtoniin Walcottin kokoelmaan.
Siellä on säilynyt myös mikrofossiileja joista monet kuuluvat bakteereihin, syanobakteereihin, panssarisiimaleviin, ja alkueläimiin, mutta niiden tunnistaminen varmuudella on vaikeaa.
Burgess Shale on suosittu patikointikohde, mutta fossiilien kerääminen alueelta on ehdottomasti kiellettyä.
Gregory Rabassa

Gregory Rabassa (9. maaliskuuta 1922 Yonkers, New York – 13. kesäkuuta 2016 Branford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjallisuuden kääntäjä, joka käänsi espanjasta ja portugalista englantiin. Hän opetti Queens Collegessa.

Elämä ja ura

Rabassa syntyi kuubalaiseen emigranttiperheeseen. Hän palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltojen sotatiedustelun Office of Strategic Servicesin palveluksessa salakirjoittajana. Hän suoritti bachelor-tutkinnon Dartmouth Collegessa ja ilmoittautui jatko-opiskelijasta Columbian yliopistoon, jossa hän lopulta sai tohtorin arvon. Hän opetti Columbian yliopistossa runsaat kymmenen vuotta kunnes vastaanotti viran Queens Collegessa.
Hänen työskentelykieliään olivat pääasiassa espanja ja portugali. Hän käänsi englanniksi merkittävien latinalaisamerikkalaisten kirjailijoiden teoksia, kuten Julio Cortázar, Jorge Amado ja Gabriel García Márquez. Cortázarin neuvosta García Márquez odotti kolme vuotta, että Rabassan aikataulussa olisi tilaa kääntää englanniksi hänen teoksensa Sadan vuoden yksinäisyys. Myöhemmin hän totesi, että Rabassan käännös on parempi kuin hänen espanjankielinen alkuperäisteoksensa. Rabassan työtapa oli kääntää suoraan lukematta kirjaa etukäteen.
Rabassalla oli erityisen läheinen ja tuottelias työsuhde Cortázarin kanssa. Heille oli yhteistä intohimo jazziin ja sanaleikkeihin. Cortázarin romaanin Rayuela käännöksestä Rabassa sai National Book Awardin kääntäjänpalkinnon. Hän sai 2006 National Medal of Arts -palkinnon.
Hän kirjoitti kokemuksistaan kääntäjänä muistelmat If This Be Treason: Translation and Its Dyscontents, A Memoir.
Hän käänsi muun muassa seuraavien kirjailijoiden teoksia: Juan Benet, Jorge Franco, Julio Cortázar, Gabriel García Márquez, Clarice Lispector, Luis Rafael Sánchez, José Lezama Lima, Mario Vargas Llosa, Machado de Assis, António Lobo Antunes, Osman Lins ja Jorge Amado.