google/wiki40b huggingface dataset:
Saksan kaapparilaivat maailmansodissa

Kaapparilaivojen paluu

Molempien maailmansotien aikana erityisesti muutamat saksalaiset pienehköt sotalaivat kävivät itsenäisesti sotaa vastapuolen kauppalaivoja vastaan. Myöhemmin mukaan tulivat ns. apuristeilijät (saks. Hilfskreuzer, HSK) eli siviiliristeilijät. Ne olivat valtamerikelpoisia rahti-matkustajalaivoja, joissa oli kätketty aseistus ja naamiointivarusteita. Myös yksi purjelaiva, kolmimastofregatti Seeadler, varustettiin apuristeilijäksi. 
Alukset esiintyivät iskujensa välissä puolueettomina kauppalaivoina, mutta niiden varsinainen tarkoitus oli  harjoittaa itsenäistä sodankäyntiä vihollisen rahtiliikennettä vastaan. Aina hyökkäyksen alussa puolueeton lippu vaihdettiin omaksi sotalipuksi. Näin tehtiin myös silloin, jos ylivoimainen vastapuolen sotalaiva yllätti siviiliristeilijän ja avasi tulen: kaapparin miehet vaihtoivat siviilipukunsa asetakkeihin ja nostivat oman lippunsa. Näin heitä kohdeltiin vangitsemisen tullen sotavankeina - väärällä lipulla ja siviilivaatteissa olisi seurannut tuomio merirosvoudesta.

Menestyneimmät kaapparit

Toisessa maailmansodassa menestyneimmät tällaiset olivat saksalaiset s/s Pinguin (32 upotusta, 154 000 brt) päällikkönään kommodori (saks. Kapitän zur See) Ernst-Felix Krüder, s/s Kormoran päällikkönään kommodori Heinrich Detmers, ja s/s Atlantis päällikkönään kommodori, myöhemmin amiraali Bernhard Rogge. s/s Pinguin upposi Intian valtamerellä taistelussa County-luokan raskaan risteilijän HMS Cornwallin ja s/s Kormoran kevyen risteilijän HMAS Sydneyn kanssa. Atlantiksen upotti etelä-Atlantilla raskas risteilijä HMS Devonshire. Molempien jälkimmäisten kaapparien miehistöt pelastuivat, polttoainesäiliöön osuneen torpedon tuleen sytyttämä HMAS Sydney upposi koko miehistöineen. Molempien alusten, HMAS Sydneyn ja HSK Kormoranin, hylyt löydettiin lopulta Australian rannikon läheisyydestä maaliskuussa 2008.

Viimeiset kaapparit

Apuristeilijät toimivat myös varsinaisten sotalaivojen huoltolaivoina, kunnes taistelualusten käyttö valtamerillä lopetettiin taistelulaiva Bismarckin upottamisen jälkeen 21. toukokuuta 1941. Viimeiset apuristeilijät hakeutuivat turvaan Japaniin.
Viimeinen yrittäjä s/s Togo ei päässyt ulos Pohjanmereltä; päällikkö huomasi jo Dogger-matalikon tienoilla aluksensa olevan niin pahasti saarrettuna, että katsoi ainoaksi mahdollisuudeksi perääntyä takaisin Saksaan. Suuramiraali Dönitz oli samaa mieltä, ettei kaapparitehtäviin ollut enää asiaa, ja Togosta tehtiin yöhävittäjiä ohjaava tutkalaiva, jonka asemapaikaksi tuli Tallinna. Sieltä käsin alus otti osaa mm. helmikuussa 1944 tapahtuneiden Helsinkiin kohdistuneiden suurilmahyökkäyksien torjuntaan.  Alus vetäytyi takaisin Saksaan, kun saksalaiset joukot poistuivat Baltiasta. Sodan päätyttyä venäläiset ottivat sen sotakorvauksena.
Sons of Silence

Sons of Silence (joskus myös muodossa Sons of Silence Motorcycle Club, SOSMC) on rikollinen moottoripyöräkerho, joka perustettiin vuonna 1966 Niwotissa, Coloradossa Yhdysvalloissa. Tällä hetkellä Sons of Silencen kerhotiloja on Yhdysvalloissa Arkansasissa, Floridassa, Illinoisissa, Indianassa, Kansasissa, Kentuckyssa, Louisianassa, Minnesotassa, Mississippissä, Pohjois-Dakotassa ja Wyomingissa. Ensimmäinen Yhdysvaltojen ulkopuolelle perustettu kerho perustettiin Saksaan Müncheniin vuonna 1998; Nürnberg, Freising ja Gangkofen liittyivät mukaan vuonna 2001, tosin kutsuivat ensin itseään nimellä CEC tai 353. Nimi oli lyhenne nimestä Central European Criminals tai Circle of Elite Criminals. Uudet saksalaiskerhot saivat täyden hyväksynnän sekä valtuudet käyttää tunnuksellisia liivejä vuonna 2007 pian sen jälkeen, kun Viernheim oli saanut oman osastonsa.

Rikollinen toiminta

9. lokakuuta 1999 37 Sons of Silence -kerhon jäsentä pidätettiin huumeiden salakuljetuksesta ja laittomasta asekaupasta. ATF pidätti kuusi Sons of Silence -jäsentä  4. huhtikuuta 2001 ihmiskaupasta, kokaiinin, kannabiksen ja metamfetamiinin sekä tuliaseiden myymisestä Iowassa.
Araucanian valloitus

Araucanian valloitus (1861–1883) oli sarja sotilaallisia operaatioita, joilla Chile varmisti itselleen Araucanian alueen. Sotaa käytiin aluetta asuttanutta ja pitkään de facto itsenäisessä asemassa olleita mapuche intiaaneja vastaan.

Tausta

Mapuchet olivat alueen alkuperäisasukkaita. He olivat päihittäneet Espanjan Araucon sodassa ja olleet riippumattomia satoja vuosia. Araucon sodan jälkikonfliktit alkoivat loppua vasta Chilen itsenäistyttyä, jolloin useat mapuche-päällikot tekivät rauhan uudisasukkaiden kanssa. Kun Chile rupesi kasvamaan ja vaurastumaan, sen asenteet naapureitaan kohtaan muuttuivat vihamielisiksi. Chile kävi sotia Espanjaa, Boliviaa ja Perua vastaan saaden aluelisäyksiä. Chilen väestö kasvoi ja monia chileläisiä muutti Araucanian eteläpuolellekin, kuten Valdiviaan.
1860 ranskalainen Orelie-Antoine de Tounens julistettiin Araucanian ja Patagonian hallitsijaksi, vaikka maa ei hallinnut kuin Araucanian aluetta. Pelko valtion laajemmasta kansainvälisestä tunnustamisesta sai Chilen toimimaan. Kenraali Cornelio Saavedra Rodríguez laati suunnitelman, joka sisälsi paitsi sotatoimia myös sopimuksia paikallisten heimopäälliköiden kanssa Chilen alueiden laajennuksesta Araucaniassa.

Sota

Koska kaikkea ei voitu saada sopimuksilla, hyökkäsi Saavadera Araucaniaan 1862. Joukkoja tuli sekä etelästä että pohjoisesta. Chileläiset perustivat linnoituksia alueelle kohtaamatta juurikaan vastarintaa. Chilelle tuli ongelmia miehityksen kanssa, kun se joutui sotaan Peru-Boliviaa vastaan 1879. Mapuchet kättivät tätä hyväkseen ja laukaisivat sarjan hyökkäyksiä chileläisiä linnoituksia vastaan. Hyökkäykset olivat voimakkaita mutta epäonnistuneita. Kun Chile oli voittanut sodan Peru-Boliviaa vastaan, he lähtivät kukistamaan mapucheja lopullisesti. Arviolta 10 000 mapuchea kuoli yhteenotoissa Chilen armeijan kanssa. Monet intiaaneista pakenivat Argentiinaan tai sitten he joutuivat reservaatteihin.

Seuraukset

Sotatoimien loputtuakaan ei Araucania ollut täysin rauhoittunut: välikohtauksia sattui vielä 1900-luvulla. Siitä huolimatta alueelle rupesi virtaamaan chileläisiä ja eurooppalaisia maahanmuuttajia. Argentiina ryhtyi myös valloittamaan alueita, joilla vielä oli itsenäisiä intiaaneja. Tästä syystä suurin osa Argentiinan mapucheista muutti Chileen.
Digitaalisen signaalinkäsittelyn historia

Digitaalisen signaalinkäsittelyn historia ulottuu aikaan ennen varsinaisia signaaliprosessoreita, mutta sovelluksia alkoi tulla 1980-luvulla, jolloin tulivat ensimmäiset digitaaliset signaaliprosessorit. Etenkin alkuvaiheessa digitaaliseen signaalinkäsittelyyn käytettiin yleiskäyttöisiä 8-bittisiä, 8/16-bittisiä ja 32-bittisiä mikroprosessoreita. Sen jälkeen signaalinkäsittelyä on tehty paljon DSP-piireillä (digitaalinen signaaliprosessori) ja myöhemmin myös FPGA-piireillä (Field-programmable gate array).
1970-luvulla ja vielä 1980-luvullakin käytettiin tutkimustyössä paljon reaaliaikaista 200 kanavaista SAICOR SAI-51B spektrianalysaattoria.

Digitaalisten signaaliprosessorien historia

Ensimmäisiä yhden piirin digitaalisia signaaliprosessoreita olivat Bell Labsin 1979 julkaistu DSP-1 ja NEC:n µPD7720 vuonna 1980. Texas Instruments julkaisi vuonna 1982 DSP-tyypin TMS320, jossa oli 32-bittinen ALU ja 5 MIPS:n suorituskyky.

Digitaalisen signaalinkäsittelyn historiaa Suomessa

Digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) matemaattinen abstrakti teoria tuli Suomeen, Tampereelle, Satamakadulle Kaakinmaalle, Hervantaan ja TTKK:hon syksyllä 1976 professori Yrjö Neuvon järjestämillä kaksivuotisilla jatko-opinnoilla syksystä 1976 kevääseen 1978.
Kurssilla koko ajan kaksi vuotta 1976–1978 mukana olivat teekkarit Tapio Saramäki, Markku Renfors, Raimo O. Toivonen.
Killer7

Tarina

Peli sijoittuu vaihtoehtoiselle 21. vuosisadalle, jossa kaikkien valtioiden välinen rauhansopimus on kieltänyt ydinaseet, maiden välisen lentoliikenteen ja Internetin. Maailmanrauhasta huolimatta väkivaltainen terroristiryhmä pyrkii hajoittamaan Yhdysvaltain ja Japanin välit.
Pelaaja ohjaa Harman Smith -nimistä palkkatappajaa, joka seitsemän sivupersoonansa kanssa pyrkii pysäyttämään terroristit.
Ahmed Hassan

Ura

Hassan aloitti uransa egyptiläisjoukkue Aswanissa vuonna 1996. Aswanissa hän pelasi yhden kauden ja siirtyi Egyptin suurseura Ismailiin.Sielläkin hän pelasi yhden kauden, ja eurooppalaiset seurat alkoivat kiinnostua hänestä.Hän siirtyi Turkin kentille joukkueeseen nimeltä Kocaelispor.Siellä hän näytti taitojaan ja muut turkkilaiset seurat alkoivat yhä enemmän kiinnostua egyptiläisestä.Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi pelaamaan Denizlisporiin.Siellä hänellä oli vaikeuksia päästä yhteisymmärrykseen valmentajan kanssa ja hän vaihtoi jälleen seuraa Gençlerbirliği S.K.:hon.Siellä hän pelasikin kaksi kautta hyvin onnistuneesti tehden 40 maalia 127 ottelussa.Siellä hän pelasi kaksi kautta ja siirtyi Beşiktaşiin pelaamaan. Siellä hän pelasi kolme kautta tehden 28 maalia 93 ottelussa.Sieltä hän siirtyi kaudeksi 2006/2007 Anderlechtiin, jossa hän on voittanut yhden Belgian mestaruuden ja päässyt debytoimaan mestareiden liigassa ensimmäistä kertaa elämässään pelaten 5 ottelua,mutta ei ole saanut mestarien liigassa toistaiseksi osumia.

Maajoukkueura

Egyptin maajoukueessa Hassan on pelannut muun muassa Afrikan mestaruuskilpailuissa vuonna 1998, 2002, 2006, 2008 ja 2010. Vuosina 1998, 2006, 2008 ja 2010 Hassan juhli joukkueensa kanssa Afrikan mestaruutta.
Suomen Nivelyhdistys

Suomen Nivelyhdistys ry on vuonna 2000 perustettu valtakunnallinen nivelongelmaisten ihmisten järjestö. Toimintaan kuuluu edunvalvontaa, tiedotusta ja vertaistukea.
Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Niveltieto-lehteä, joka keskittyy nivelrikkoon ja sen hoitokeinoihin liikunnasta tekoniveliin.
Vertaistukitoiminnasta vastaavat paikalliset nivelpiirit, joilla on toimintaa on yli 40 paikkakunnalla. Vertaistukea internetissä tarjoaa keskustelupalsta Nivelklubi, jolla on tuhansia aktiivisia, rekisteröityneitä käyttäjiä. Suomen Nivelyhdistys ylläpitää myös puhelimitse toimivaa Nivelneuvontaa.
Yhdistys järjestää eri yhteistyötahojen kanssa asiantuntijaluentoja ja luentokiertueita, joiden tarkoituksena on levittää tietoa muun muassa nivelrikon itsehoidosta, konservatiivisesta hoidosta sekä ennaltaehkäisystä.
Rakel Hiltunen

Lea Rakel Hiltunen (o.s. Lyytikäinen, s. 2. heinäkuuta 1940 Keitele) on suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana Helsingin vaalipiiristä 1999–2015.
Hiltunen valmistui ylioppilaaksi 1963. Hän opiskeli sosiaalipolitiikkaa. Hiltunen työskenteli sosiaalihoitajana Kuulonhuoltoliitossa 1971–1978 ja Lomakotien liitto ry:n toimitusjohtajana 1978–2003.
Hiltunen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1989–2012. Hän oli kaupunginhallituksen jäsen 1993–2004, josta puheenjohtajana vuodet 1995–2000. Valtuuston puheenjohtaja Hiltunen oli vuosina 2005–2008 ja toinen varapuheenjohtaja 2009–2012. Hän ei ollut ehdolla enää vuoden 2012 kuntavaaleissa. Hän on toiminut myös Kuntaliiton hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2012 Hiltunen sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Kesäkuussa 2014 Hiltunen ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää eduskuntavaaleissa 2015.
Kakaralampi (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
Home Sweet Home (romaani)

Home Sweet Home on Pekka Aittakummun kirjottama romaani, joka julkaistiin toukokuussa 2017. Romaanin kustantajan, Arktisen Banaanin, mukaan se on ensimmäinen Suomessa julkaistu hometaloromaani. Home Sweet Home kertoo Rajalan perheestä, joka tietämättään ostaa hometalon.

Kirjan vastaanotto

Talotekniikka-lehden mukaan Home Sweet Home -romaanissa on hyvän tarinaniskijän tragikoominen, sisäilmaongelmista kärsiviä syvästi ymmärtävä ote. Arkkitehti-lehti arvioi, että romaanissa huumori ja kevyt ote toimivat hyvin yhteen vakavan aiheen kanssa.
Sanomalehti Kalevan mukaan teos on tärkeä puheenvuoro ja tuo elämänmakuisesti esille monen ihmisen kokemukset. "Aittakumpu kirjoittaa myötäelävästi ja hauskasti, teksti juoksee jouhevasti eteenpäin."
V. K. E. Wichmann

Viktor Karl Emil (V. K. E.) Wichmann (24. elokuuta 1856 Lumijoki – 21. tammikuuta 1938 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija, seminaarinjohtaja ja RKP:n kansanedustaja. Hän käytti nimimerkkejä Gånge Rolf ja K.E.W.
Wichmannin vanhemmat olivat kirkkoherra Viktor Vilhelm Wichmann ja Emilie Augusta Ofelia Bergstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882. Wichmann toimi Uudenkaarlepyyn seminaarissa historian, maantieteen, kasvatusopin ja psykologian lehtorina 1883–1916, seminaarin varajohtajana 1905–1912 ja johtajana 1912–1916. Hän oli Oulunkylän yhteiskoulun opettajana Helsingissä 1916–1919 ja merenkulkuhallituksen vt. arkistonhoitajana 1919–1923. Wichmann oli karkotettuna Suomesta vuodet 1904–1906, jolloin hän toimi opettajana Tukholmassa.
Wichmann oli RKP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli Uudenkaarlepyyn kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja sihteerinä sekä valtuutettuna Suomen ruotsalaisilla kansankäräjillä.
Wichmann julkaisi useita runokokoelmia nimimerkillä Gånge Rolf. Myöhemmin hän laati historian oppikirjoja ja kirjoitti Uudenkaarlepyyn ja Tenholan paikallishistoriikit.
Emil Wichmann oli naimisissa vuosina 1887–1919 Katarina Julinin kanssa ja vuodesta 1921 lähtien Alfhild Maria Brunellin kanssa.
Doylestown (Pennsylvania)

Kulttuuri

Doylestownissa sijaitsee kolme Henry Chapman Mercerin suunnittelemaa ja rakentamaa rakennusta, The Mercer Museum, The Bucks County Historical Society ja Fonthill.
Doylestownissa sijaitsee myös historiallinen rakennus The Fountain House.

Junaliikenne

Doylestownista kulkee SEPTAn R5-linja Philadelphiaan. Doylestownin asema on kyseisen linjan viimeinen pysäkki.

Lentoliikenne

Doylestownissa sijaitseva lentokenttä on pääasiassa yksityiselle liikenteelle. Lentokenttä sijaitsee noin 4,8 km päässä kaupungin keskustasta.
Teukros (Telamonin poika)

Teukros (muinaiskreikaksi Τεῦκρος, lat. Teucer) oli kreikkalaisessa mytologiassa Salamiin kuningas Telamonin ja hänen toisen vaimonsa Hesionen, Troijan kuningas Laomedonin tyttären, poika. Hän taisteli velipuolensa Aiaan rinnalla Troijan sodassa ja on myyttinen Salamiin kaupungin perustaja Kyproksella. Teukros oli Troijan kuninkaan Priamoksen sisarenpoika ja siten Hektorin ja Pariin serkku; nämä kaikki olivat hänen vastapuolellaan Troijan sodassa.
Troijan sodassa Teukros tunnettiin lähinnä suurenmoisena jousiampujana, joka ampui nuoliansa velipuolensa Aiaan suuren kilven suojista. Kun Hektor ajoi akhaialaisia takaisin heidän aluksilleen, Teukros toi argoslaisille hieman menestystä tappamalla monia hyökkäävistä troijalaisista, mukaan lukien Hektorin vaunujen ajajan. Kuitenkin joka kerta, kun hän yritti osua Hektoriin, Apollon sai yrityksen epäonnistumaan; ironisesti Apollon oli myöhemmin nimenomaan se, joka ohjasi Pariin nuolen Akilleuksen kantapäähän.
Raivoissaan Teukroksen menestyksestä Hektor poimi suuren kiven ja heitti sen Teukrosta kohti. Järkäle haavoittikin tätä niin, että tämän piti luopua taisteluista joksikin aikaa. Kun Zeus oli rikkonut Teukroksen jousen, tämä otti keihään aseekseen taisteluihin. Jälleen hän kohtasi Hektorin, ja vältti vai vaivoin tämän keihään taistelussa. Hänet mainitaan myös yhtenä niistä, jotka piiloutuivat Troijan puuhevosen sisään.
Sen jälkeen kun Aias oli surmannut itsensä, heidän isänsä hylkäsi Teukroksen, koska tämä ei ollut pystynyt pelastamaan veljeään. Teukros siirtyi Kyprokselle, jonne hän perusti Salamiin kaupungin kotimaansa mukaan.
Crystal Extasy

Crystal Extasy on melodinen rockyhtye Suomesta, jonka kotipaikkana on Turku. Yhtye on perustettu vuonna 1997. Ensimmäinen levytys Part Of This Sacred Dream cd-levy ilmestyi vuonna 1998. Vuonna 2001 yhtye äänitti toisen levyn Back On Your Planet, jonka tuotti Michael Monroe. Monroe vieraili myös levyllä usealla raidalla taustalauluilla, sekä soittamalla huuliharppua ja saxofonia. Yhtye lopetti toimintansa vuosiksi 2003-2007
Vuonna 2007 Crystal Exasy palasi keikkalavoille, tehden harvakseltaan esiintymisiä. Yhtye julkaisi vuonna 2013 Walls Are Crashing In / So Innocent CD-singlen ja digisinglen, joita seurasi vuonna 2015 videot Baby It's You ja Outsider. Crystal Extasyn riveissä soittaa Death Like Silence, Michael Monroen Bandin ja Hanoi Rocks Revisited riveissä soittaneita jäseniä. Yhtyeellä on jonkinasteinen kulttimaine glamrock harrastajien keskuudessa.
Harri Siiskonen

Harri Olavi Siiskonen (s. 5. kesäkuuta 1956 Sääminki) on Itä-Suomen yliopiston Historia- ja maantieteiden laitoksella työskentelevä yleisen historian professori, jonka erityisalaa ovat muun muassa Afrikan yleinen historia, Namibian historia, yleinen ympäristöhistoria, sekä liikuntahistoria ja liikuntakulttuuri. Siiskonen kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan lukiosta vuonna 1975. Vuonna 1981 Siiskonen suoritti Joensuun yliopistossa humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon, 1982 filosofian kandidaatin tutkinnon, 1983 aineenopettajan kasvatustieteelliset opinnot, 1987 filosofian lisensiaatin ja 1990 filosofian tohtorin tutkinnon.

Ura

Siiskonen työskenteli Joensuun yliopistolla arkistotutkijana vuonna 1983. Maaningan kunnassa hän toimi yleisaineiden opettajana vuosina 1983–1984, sekä tuntiopettajana Peltosalmen maatalousoppilaitoksessa 1984. Tutkijana Siiskonen toimi Suomen Akatemiassa vuosina 1984-1987, sekä Joensuun yliopistossa vuonna 1988, sekä 1990–1991. Vuosina 1988-1989 Siiskonen työskenteli Joensuun yliopistossa myös assistenttina, sekä vuodesta 1991 vuoteen 2000 yliassistenttina. Vuonna 2005 Siiskonen työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa. Vuodesta 1996 vuoteen 1999 Siiskonen työskenteli Joensuun yliopistossa määräaikaisena apulaisprofessorina ja 1999–2000 määräaikaisena professorina. Vuodesta 2000 alkaen Siiskonen on työskennellyt yleisen historian professorina ensin Joensuun yliopistossa, sekä sittemmin Itä-Suomen yliopistossa Joensuun ja Kuopion yliopistojen yhdistyttyä 2010. Siiskonen omasi dosentuurin Joensuun yliopistossa 1993–2000 sekä on omannut dosentuurin Turun yliopistossa vuodesta 1998 lähtien.
Siiskonen on ollut myös Joensuun yliopiston humanistisen tiedekunnan varadekaani 2002–2006, Yhteiskunta- ja aluetieteiden tiedekunnan dekaani 2006–2009 ja Itä-Suomen yliopiston Yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunnan varadekaani 2010–.
Siiskosen tutkimuksen painotukset ovat Afrikan historia ja väestö-, ympäristö- ja metsähistoria.
CD-7 (1944)

Palvelus

Alus upposi 14. marraskuuta 1944 torpedoituna Luzonin edustalla ja se poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1945.
Jääkiekon SM-liigakausi 1999–2000

Liigakarsinta

Liigakarsinnassa olivat SM-liigan jumbojoukkue Pelicansin lisäksi mukana olivat I-divisioonan runkosarjan voittaja Oulun Kärpät, kakkonen Vaasan Sport ja kolmonen Diskos.
Vedenpuhdistamon lampi (Tikkakoski, läntinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 120 metriä mpy.
Kyylampi (Kouvola)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,4 metriä mpy.
Muistikortti

Muistikorteissa tietoa tallennetaan elektroniseen Flash-muistiin. Tällaiset muistit ovat käytössä mm. digitaalikameroissa, PDA -laitteissa sekä useimmissa matkapuhelimissa. Myös useisiin tietokoneisiin voidaan liittää erityyppisiä muistikortteja. Useimmissa uusissa PC-koneissa on muistikortinlukija valmiina.

Muistikorttien käsittely ja tietojen säilyminen

Muistikortit ovat näppäriä ja kestäviä, mutta väärällä käsittelyllä kortti saattaa tulla lukukelvottomaksi. Yleensä seuraavat syyt aiheuttavat tietojen häviämistä tai kortin muuttumisen lukukelvottomaksi joko osittain tai kokonaan: sormien rasva kontaktipinnoilla, kosteus, hankaussähkö, taivutus ja rajut lämpötilan vaihtelut. Myös kesken kortin lukemisen tai kirjoittamisen aikana tehty irrotus yleensä viottaa korttia. Yleisin tiedostojen hukkaamistapa on kuitenkin kortin käyttäjä itse; vahingossa tehdyt tiedostojen tuhoamiset, kortin tahaton alustus tai epäonnistunut siirto toiselle laitteelle ovat yleisiä. Tietojen hukkuminen ei läheskään aina ole lopullista, vaan sopivilla laitteilla ja ohjelmilla tiedot pystytään usein kaivamaan esiin. Tiedot eivät varsinaisesti katoa kortilta, vaan niiden lukemiseen tarvittavat tiedot ovat näissä tapauksissa saattaneet vioittua. 
Joissakin muistikorteissa on mekaaninen kirjoitussuojauskytkin, jonka päällekytkemisen jälkeen tiedostoja ei voi poistaa tai lisätä mutta ominaisuus voidaan peruuttaa kytkemällä kytkin toiseen asentoon.
Kaijamari Sivill

Kaijamari Sivill, o.s. Heikkilä (s. 9. huhtikuuta 1963 Kuusamo) on palkittu suomentaja.
Sivill syntyi lehtori Jorma Heikkilän ja kampaaja Raija Niemelän perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1983 ja on suorittanut englantilaisen filologian ja taidehistorian opintoja Helsingin yliopistossa. Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton hallituksen jäsenenä hän toimi 1999–2009 ja puheenjohtajana 2005–2009. Sivill on suomentanut lukuisten kirjailijoiden teoksia, muun muassa Truman Capotelta, Steven Hallilta, Sue Harrisonilta, Kent Harufilta, Donna Leonilta, Ann-Marie MacDonaldilta, Daniel Masonilta, Cormac McCarthylta, Juliette Meadilta, Anne Michaelsilta, Jacquelyn Mitchardilta, Toni Morrisonilta, Joyce Carol Oatesilta, Darren Shanilta, Danielle Steelilta ja Colm Tóibínilta. Sivill sai Mikael Agricola -palkinnon 2005 edellisen vuoden parhaasta kaunokirjallisesta käännöksestä, joka oli Ann-Marie MacDonaldin romaanin Linnuntietä käännös. Kirjallisuuden valtionpalkinto hänelle myönnettiin 2011 Anne Michaelsin romaanin Routaholvi suomentamisesta. Erkki Reenpään mukaan nimetyn Otavan Kirjasäätiön suomentajapalkinnon Sivill sai 2016.
Paleomeritiede

Paleomeritiede on tieteenala, joka tutkii merten maantiedettä ja geologiaa muinaisten aikojen osalta. Paleomeritieteen tutkimus kehittyi paljolti 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Sedimenttikerroksia, jotka ovat peräisin Pleistoseeni-kaudelta, tai vanhemmalta ajalta, on tutkittu lähinnä seismisen heijastuksen avulla. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa tehtiin syvän meren tutkimus, jossa yritettiin selvittää Tertiäärikaudella ja Mesotsooisella maailmakaudella vallinneita oloja.
J. L. Mackie

John Leslie Mackie (1917–1981) oli australialainen filosofi, joka tunnetaan  parhaiten metaeetikkona, ennen kaikkea moraalisen skeptisismin puolustajana. Hän on toiminut myös uskonnonfilosofian ja metafysiikan aloilla.
Mackie toimi filosofian professorina Otagon (1955–59), Sydneyn (1959–63) ja Yorkin yliopistoissa (1963–67). Hän oli Oxfordin University Collegen (1967–) ja British Academyn (1974–) jäsen.