google/wiki40b huggingface dataset:
Ivan Jakovlev

Ivan Jakovlevitš Jakovlev (ven. Ива́н Я́ковлевич Я́ковлев; 25. huhtikuuta 1848 nykyisen Tatarstanin Tetjušin piirin Koški-Novotimbajevon kylä – 23. lokakuuta 1930 Moskova) oli tšuvassilainen kansanvalistaja, kulttuurihenkilö ja kirjailija.
Ivan Jakovlev syntyi talonpojan perheeseen. Lukiossa opiskellessaan vuonna 1868 hän perusti Leninin isän Ilja Uljanovin tuella Simbirskiin tšuvassinkielisen koulun, josta myöhemmin tuli opettajaopisto ja tšuvassien kulttuurin keskus. Vuonna 1875 Jakovlev valmistui Kazanin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta, minkä jälkeen hän toimi Kazanin piirin tšuvassinkielisten koulujen tarkastajana ja opettajaopiston johtajana. Hän edisti kansallisten koulujen perustamista ja kehitti niiden opetusmenetelmiä Konstantin Ušinskin oppien pohjalta.
1870-luvun alussa Jakovlev loi tšuvassia varten uuden kirjaimiston, laati aapisia ja oppikirjoja, joissa käytettiin laajasti suullisen kansanperinteen aineksia. Jakovlevin valistuskirjaset ja venäjästä tekemät käännökset edistivät tšuvassin kirjakielen kehitystä.
Tšuvassian pedagoginen yliopisto kantaa Ivan Jakovlevin nimeä. Koški-Novotimbajevossa, Uljanovskissa ja Tšeboksaryssa on hänelle omistetut museot.
Mahahaava

Mahahaava on sairaus, jossa vatsan mahalaukun tai pohjukaissuolen limakalvo on syöpynyt puhki vatsan suolahapon vaikutuksesta. Mahahaavan yleisin syy on helikobakteeri. Myös tulehduskipulääkkeet aiheuttavat mahahaavaa.
Mahahaava on yleinen sairaus; sen saa noin 10 prosenttia ihmisistä jossakin elämänsä vaiheessa. Tyypillisin oire on eriasteinen kipu. Joskus oireisiin kuuluu närästystä ja pahoinvointia. Joillakin mahdollisesti jo tunteja sitten nautittu ruoka saattaa tulla oksennuksena ulos mahalaukun tai pohjukaissuolen ahtautumisen seurauksena.
Mahahaavaa hoidetaan lääkkeillä ja tarvittaessa leikkauksilla. Useimmiten sairaus paranee hyvin. Vuotavan mahahaavan seuraukset saattavat kuitenkin olla vakavia. Tällainen vaaratilanne ilmenee mustana veriulosteena eli meleenana, anemiana, ihonvärin kalpenemisena ja hengenahdistuksena lievemmässäkin rasituksessa. Aspiriini ja muut tulehduskipulääkkeet kasvattavat vuotavan mahahaavan riskiä.
Mahahaavan ei tiedetä kasvattavan henkilön riskiä sairastua syöpään. Toisinaan mahasyövän varhaiset oireet saattavat kuitenkin petollisesti viitata tähän lievempään tautiin.
Tyypillisesti ulcus (mahahaava) voi alentaa työkykyä enintään kolme viikkoa. Puhjennut mahahaava (perforoitunut ulcus), joka on leikattu, voi alentaa työkykyä enintään kuukauden. Mikään ei viittaa siihen, että dyspepsia tai ulcus paranisivat nopeammin levossa. Edelleen ei ole todisteita, että työskentelyn jatkaminen lisäisi vaivojen jatkumisen tai uusiutumisen riskiä.

Eläimet

Kotieläimistä mahahaava on tavallisin hevosilla. Syynä on useimmiten ruokintavirheet, liian vähän aikaa syömiseen ja heinien ja väkirehujen virheellinen suhde. Hevosten mahahaavaa hoidetaan ruokintavirheen korjaamisella ja lääkehoidolla, jolla rajoitetaan mahanesteiden eritystä. Mahahaava todetaan tähystämällä.

Mahahaavatauti eli ulkustauti

Mahahaavatauti eli ulkustauti on sairaus, jossa esiintyy yksi tai useampia maha- tai pohjukaissuolihaavoja. Sitä sairastaa noin 10 % ihmisistä jossakin elämänvaiheessa. Syynä voi olla suolahapon liikaerittyminen tai limakalvon alentunut vastustuskyky sitä vastaan.
Turkislakki

Historia

Taitettavilla korvaläpillä varustettuja turkislakkeja on käytetty Skandinaviassa, Venäjällä sekä Keski-Aasiassa vuosisatoja. Uskotaan, että venäläiset omaksuivat turkislakin Keski-Aasian paimentolaisilta keskiajalla; nykyisen kaltainen, pyöreän kruunun omaava turkislakki yleistyi kuitenkin vasta 1900-luvun aikana, ensimmäiseksi Venäjällä.
Stereotyyppisesti turkislakki koristaa venäläisen päätä. Hattua ja sen variaatioita käytetään kuitenkin yleisesti myös Kiinassa, Pohjois-Koreassa, Itä-Euroopassa ja entisen Neuvostoliiton alueella. Lisäksi monet Itä-Euroopasta Yhdysvaltoihin saapuneet siirtolaiset käyttävät päähinettä. On mahdollista, että venäläiset omaksuivat hatun käytön mongoleilta keskiajalla näiden tunkeutuessa Venäjälle. Arvokkaasta soopelinnahasta tehty korvallinen turkislakki oli varakkaiden pajarien tunnus.
Suomen kielessä 1960- ja 1970-luvulla siviilimalliseen turkislakkiin on viitattu Nikitana Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšoviin viitaten. Suomessa turkislakista tuli koululaisten käyttämä pipoa lämpimämpi päähine 1970-luvun alussa, mutta Suomessa se oli usein keinotekoista muovikuiduista tehtyä karvaa.

Käyttö univormuissa

Turkislakki kuuluu myös monissa maissa, kuten Venäjällä ja Kanadassa, poliisien ja armeijan talvipukuun. Lakki kuuluu myös Suomen puolustusvoimien perusvarustukseen nimellä "Turkislakki m/87", "Turkislakki M91" tai "Turkislakki M05". Suomen puolustusvoimissa turkislakki oli aluksi kenttäharmaa, mutta nykyään se on maastopuvun vihreä (lakkimallit M91 ja M05, poikkeuksena Panssariprikaatin käyttämä kokomusta "Turkislakki M92" sekä jäljempänä mainitut); nykyään yksiväristä karvalakkia käytetään vain merivoimissa (turkislakki M/30), Panssariprikaatissa (M92), sekä pukujen M/58 ja M/83 tai muiden ulkokäyttöön tarkoitettujen yksiväristen pukujen kanssa (M/87 ja M/39.) Aikaisemminkin harmaa turkislakki talvioloissa peitettiin lumipuvun hupulla, jotta se ei olisi erottunut lumesta. Kenraalien turkislakki M/39 on valkoinen, varustettuna sinisellä ristillä lakin päällipuolella alas laskettavan lipan ja korvaläppien alla.
Seth Ablade

Pelaajana

Vuosina 1999–2002 Abalade edusti Itävallan toisella ja kolmannella sarjatasolla FC Kärntenin ja SVG Bleiburgin joukkueita. Maaliskuussa 2003 Ablade siirtyi Puolan pääsarjan Polonia Varsovaan, jossa hän pelasi kevään aikanna neljä ottelua. Kaudella 2003–2004 Ablade edusti Albanian pääsarjan KS Elbasania.
Loukkaantumisten vaivaama Ablade saapui Suomeen vuonna 2004 tehtyään sopimuksen Ykkösessä pelanneen AC Oulun kanssa. Hän pelasi kauden aikana ainoastaan 10 ottelua loukkaannuttuaan heinäkuussa. Vuonna 2005 Ablade siirtyi Kuopion Palloseuraan, jossa hän pelasi Veikkausliigassa kausien 2005–2006 aikana 37 ottelua ja teki kuusi maalia. 
Kesällä 2006 Ablade oli ukrainalaisen Dnepr Dnepropetrovskin testissä. Myöhemmin Ablade sai sopimuksen Ukrainaan, mutta joutui akillesjännevammansa vuoksi palaamaan keväällä 2007 Suomeen, ja päätti lopettaa pelaajauransa pääsarjatasolla. Vuosina 2007–2011 Ablade pelasi vielä Kakkosta OPS:n ja VPS-j:n joukkueissa.

Valmentajana

Ablade valmensi VPS-j:n junioreita 2010–2013 ja toimi OPS:n junioripäällikkönä 2013–2014. Maaliskuussa 2014 hän siirtyi valmentamaan OPS:n Kakkosessa pelannutta edustusjoukkuetta. Vuosina 2016–2018 Ablade valmensi FC Jazzin juniorijoukkueita, ja aloitti kauden 2018 jälkeen seuran edustusjoukkueen päävalmentajana.

Perhe

Seth Abladen poika Terry Ablade (s. 2001) pelaa englantilaisen Fulhamin junioriakatemiassa, ja edustaa Suomen nuorisomaajoukkueita. Hän on pelannut myös FC Jazzin edustusjoukkueessa.
Kolmisoppinen (Joutsa, Rutalahti)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 160,7 metriä mpy.
King World Productions

King World Productions oli yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien jakeluyritys. Sen perusti Charles King vuonna 1964, ostettuaan Hal Roachin 1930-luvulla tuottamien Meidän sakki -lyhytelokuvien televisiolähetysoikeudet. Charles Kingin kuoltua 1972 yritys siirtyi hänen kuuden lapsensa hallintaan. Yrityksen toimitusjohtajaksi tuli Michael King ja hallituksen puheenjohtajaksi Roger King. 
King Worldin levittämiin ohjelmiin kuuluivat muun muassa Wheel of Fortune, Jeopardy, The Oprah Winfrey Show ja Dr. Phil. CBS hankki King Worldin omistukseensa vuonna 2000 ja vuonna 2006 se fuusioitiin osaksi vastaperustettua CBS Television Distributionia.
Hamdi Meddeb

Hamdi Meddeb (s. 8. huhtikuuta 1952 Tunis) on tunisialainen liikemies, joka on toiminut vuodesta 2007 lähtien urheiluseura Espérancen puheenjohtajana.

Elämäkerta

Meddeb pelasi nuoruudessaan jalkapalloa setänsä innostuksesta, joka kannatti Stade Tunisienia, mutta hän siirtyi pelaamaan toiseen paikalliseen seuraan Espéranceen vuonna 1967. Meddeb lopetti kuitenkin jalkapallon pelaamisen aikasin perustaakseen ensimmäisen yhtiönsä vuonna 1979, josta on noussut Tunisian meijerituotannon johtavimpia yhtiöitä. Aluksi yhtiö tuotti jogurtteja, kunnes 1996 sen tuotanto laajeni useampaan maitotuotteeseen.
Meddeb on naimisissa ja heillä on neljä lasta.
Paulo Machado

Pelaajaura

Machado aloitti seurajoukkueuransa FC Porton riveissä Portugalin cupin kaudella 2003–2004. Porton silloinen valmentaja José Mourinho toimii tällä hetkellä suurseura Real Madridin valmentajana. Kesällä 2005 Machado allekirjoitti Porton kanssa sopimuksen vuoteen 2010 asti.
Seuraavina vuosina hänet siirrettiin lainalle Estrela Amadoraan, UD Leiriaan ja vuonna 2007 Leixõesin joukkueeseen. Heinäkuussa 2008 Machado siirtyi lainasopimuksella vielä Ranskan pääsarjassa pelaavaan Saint-Étienneen, vaihdossa kolumbialaisen Fredy Guarínin kanssa. Hän sopeutui joukkueeseen hyvin, ja hänestä tulikin nopeasti tärkeä osa sitä. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki kolme maalia 35 ottelussa.
2. heinäkuuta 2009 Machado vaihtoi taas seuraa. Tällä kertaa hän jätti kokonaan Porton, ja siirtyi Ranskaan, FC Toulouseen neljän vuoden sopimuksella.
Kansainvälisellä urallaan hän on edustanut Portugalia alle 17-vuotiaiden ja alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, sekä muutaman ottelun alle 20- ja 23-vuotiaiden tasolla. Syyskuussa 2010 Machado kutsuttiin edustamaan maajoukkuetta vuoden 2012 EM-karsintoihin. Suunnitelmiin tuli muutoksia, eikä hän tehnyt debyyttiään siellä. Saman vuoden marraskuussa hänen työnsä tuotti vihdoin tulosta, ja hän pääsi pelaamaan ensimmäisen aikuisten maaottelunsa Espanjaa vastaan.
Johan Korsström

Ernst Johan Axel Göransson Korsström (7. lokakuuta 1938 Helsinki – 23. maaliskuuta 2018) oli suomalainen arkkitehti.
Korsström harjoitteli opiskeluaikanaan muun muassa Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa 1961–1963 ja vuodesta 1963 alkaen hän työskenteli Ålander-Packalén-Korsströmin arkkitehtitoimistossa. Toimiston perustajia olivat arkkitehdit Per-Mauritz Ålander (s. 1928), Rurik Packalén (1929–2013) ja Karl-Erik Hagner (s. 1938). Johan Korrströmistä tuli toimiston osakas 1968. Toimisto teki suunnittelutöitä erityisesti Suomen ruotsinkielisille alueille. Toimisto suunnitteli muun muassa Inkoon kunnantalon (1977), Tuuliniityn koulun Espoossa (1989), Kemijärven kulttuurikeskuksen (1984) ja musiikkiopiston (1995), Espoonlahden hoitokodin (2003) ja useita päiväkoteja. Korsström toimi myös Porvoon vanhankaupungin neuvoa-antavana arkkitehtinä 1989–1990 ja 1992–1993.
T-18

T-18, myös MS-1 (ven. малый сопровождения, pieni tuki/saatto[ajoneuvo]) oli ensimmäinen Neuvostoliitossa suunniteltu panssarivaunu. Vaunu kehitettiin 1925–1927 ja sitä valmistettiin 1928–1931 yli 950 kappaletta. Vaunua käytettiin Kiinan itäisen rautatien konfliktissa, mutta se väistyi pian kehittyneemmän T-26:n tieltä. Suuri osa poistettiin käytöstä tai niitä käytettiin maahan kaivettuina bunkkereina. Vaunuja oli vielä käyttökunnossa suuren isänmaallisen sodan syttyessä.
Puna-armeija oli saanut useita Renault FT-17 -vaunuja sotasaaliiksi ja Krasnoje Sormovo -tehdas valmisti niitä lisenssillä 15 kappaletta vuonna 1920.
Tämän jälkeen panssarivaunuja ei valmistettu ennen kuin vuonna 1926 alkoi kolmivuotinen ohjelma panssariaseen perustamiseksi. Minimissään piti perustaa panssaripataljoona varustettuna jalkaväkitankein ja toinen tanketein sekä koulutuskomppaniat. FT-17 pidettiin jo tuolloin vanhentuneena.
Ulkomaisista malleista päästiin tutkimaan Fiat 3000 -mallia, joka oli ilmeisesti saatu saaliiksi Puolan-Neuvosto-Venäjän sodasta.
Tämän perusteella Panssaritoimiston komitea suunnitteli T-16-mallin. Keväällä 1925 Puna-armeijan tutkittua suunnitelmia sallittua painoa lisättiin viiteen tonniin, jotta vaunuun saataisiin tehokkaampi moottori ja samaan aikaan asennettu tykki sekä konekivääri.
Vaunun valmistajaksi määrättiin Bolševik-tehdas, jolla oli parhaat tuotantomahdollisuudet. T-16-prototyyppi valmistui maaliskuussa 1927. Vaunu muistutti ulkonäöltään Renaultia, mutta oli sitä lyhyempi ja siten kevyempi ja liikkuvuus oli parempi. Vaunusta paljastui kuitenkin paljon puutteita. Toinen protyyppi, jossa nämä korjattiin valmistui toukokuussa 1927 ja sai nimen T-18. Vaunu hyväksyttiin sotavarustukseen 6. heinäkuuta nimellä "pieni tukitankki vuosimallia 1927".
1. helmikuuta 1928 Bolševik sai tilauksen 108 vaunun valmistuksesta. Ensimmäiset 30 näistä rahoitettiin OSOAVIAHIM-järjestön (ОСОАВИАХИМ) keräysvaroin. Huhtikuusta 1929 vaunua valmisti myös Motoviliha-tehdas, mutta se joutui luottamaan Bolševikiin moottorin, vaihteiston, teleketjujen ja panssarilevyjen valmistuksessa. 
Vuoteen 1929 mennessä vaunu ei enää vastannut Puna-armeijan vaatimuksia ja siihen suunniteltiin lukuisia muutoksia. Tykiksi oli tarkoitus vaihtaa 37-millinen, joka vaati uuden tornin, johon myös suunniteltiin tila radiolle. Tämä ei kuitenkaan toteutunut. Vuoden 1930 malliin tuli kuitenkin uusi nelinopeuksinen vaihdelaatikko ja moottorin tehoa lisättiin 40 hevosvoimaan sekä Fjodorovin kaksoiskonekivääri korvattiin Degtjarjovin DT-pikakiväärillä.
Näillä muutoksilla vaunun valmistus jatkui vuoden 1931 loppuun, jolloin se korvattiin T-26:lla.
Vaunujen modernisointia pohdittiin vielä myöhemmin ja tehtaan 37 suunnitteluosastolla kehitettiin N. A. Astrovin johdolla suunnitelma vaunujen kuluneiden moottorien korvaamisesta 50-hevosvoimaisella GAZ M-1-moottorilla ja T-38-vaunun vaihdelaatikolla. Aseistukseksi oli tarkoitus vaihtaa 37 mm B-3 tai 45 mm 20-K. Yksi modernisoitu protyyppi T-18M valmistui, mutta testauksen jälkeen pääteltiin ettei vaunujen päivittäminen ole vaivan arvoista.
Armenian jääkiekkomaajoukkue

Armenian jääkiekkomaajoukkue on edustanut Armeniaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkueen sijoitus IIHF:n jääkiekon maailmanrankinglistalla oli sen pelivuosina yleensä viimeinen (45.-49.). Armenialla oli mm. häviö Meksikoa vastaan 0-48, Luxemburgia vastaan 38-3, Etelä-Afrikkaa vastaan 1-33 ja Islantia vastaan 30-0 vuosilta 2004 ja 2005. Sittemmin Armenia paransi peliään. Vuonna 2010 Kansainvälinen jääkiekkoliitto kuitenkin sulki Armenian pysyvästi ulos toiminnastaan toistuneiden pelaajasääntörikkomusten vuoksi, eikä sitä sen koommin ole rankattu.
Armenia osallistui Kansainvälisen jääkiekkoliiton maajoukkuetoimintaan 2004 ja lähetti joukkueen 3. divisioonan MM-kisoihin. Ensimmäiset kaksi vuotta Armenia vietti IIHF:n maailmanrankingin alimpana joukkueena, kunnes maajoukkue kirjoitti jääkiekkohistoriaa vuoden 2006 kisoissa ottamalla historiansa ensimmäisen maaotteluvoiton Irlannista numeroin 6–0; maalivahti Lavik Ghazaryan pelasi maajoukkueensa historian ensimmäisen nollapelin. Armenia sijoittui lopulta turnauksessa kolmanneksi. Vuonna 2010 Armenia järjesti itse 3. divisioonan MM-kisat, joissa hävisi finaaliottelun Pohjois-Koreaa vastaan 5-2. Pian turnauksen jälkeen Armenian havaittiin käyttäneen luvattomia pelaajia, ja sen IIHF-pelihistoria mitätöitiin.
Dan Quayle

Varhainen elämä

Quayle syntyi varakkaaseen indianalaiseen kustantajasukuun. Suku on kotoisin Mansaarelta, mistä johtuu heidän harvinainen sukunimensä. Dan Quayle suoritti yliopistolliset tutkinnot valtiotieteessä 1969 ja oikeustieteessä 1974 ja palveli Indianan kansalliskaartissa 1969–1975. '

Poliittinen ura

Quayle työskenteli virkamiehenä ja juristina ennen valintaansa kongressin edustajainhuoneeseen 1976 ja senaattiin 1986.

Varapresidenttinä

George H. W. Bush valitsi 1988 Quaylen varapresidenttiehdokkaakseen, ja hän toimi varapresidenttinä koko Bushin presidenttikauden ajan 1989–1993. Quaylen asema valtion johdossa oli vähäisempi kuin seuraajillaan Gorella ja Cheneyllä.
Quaylen kokemuksen riittävyyttä varapresidentiksi epäiltiin avoimesti. Demokraattien varapresidenttiehdokas Lloyd Bentsenin kanssa käymässään väittelyssä Quayle vertasi kokeneisuuttaan John F. Kennedyyn, minkä jälkeen Bentsen totesi lakonisesti palvelleensa Kennedyn kanssa ja: ”senaattori, ette ole todellakaan mikään Jack Kennedy”.
Quayle oli varapresidenttinä kansallisen avaruusviraston National Space Councilin ensimmäinen puhemies. Kesällä 1989 presidentti Bushin ilmoittaessa avaruusasema Freedomin rakentamisesta ja paluusta Kuuhun ja miehitetystä lennosta Marsiin Quaylelta kysyttiin hänen ajatuksiaan Mars-lennosta. Hämmentävässä lausunnossaan lehdistölle Quayle sanoi Marsin olevan samalla radalla kuin Maa ja kertoi nähneensä kuvia Marsin ”kanavista”, mikä tarkoittaisi että siellä on vettä ja happea. Quayle saikin vuoden 1992 humoristisen Ig Nobel -palkinnon, koska hänen sanottiin osoittavan tiedekoulutuksen tärkeyden.
Quaylen tunnetuin julkinen töppäys sattui, kun hän toimi tuomarina koululaisten tavauskilpailuissa New Jerseyn Trentonissa 15. kesäkuuta 1992 ja korjasi oikean vastaukseen sanaan potato (peruna) väärin. Quaylen muistelmien mukaan hän käytti koulun antamia kortteja, joissa piti olla oikeat vastaukset, ja luki ylimääräisen e-kirjaimen sieltä.
Bush ja Quayle pyrkivät uudelle kaudelle vuoden 1992 vaaleissa, mutta hävisivät Bill Clintonin ja Al Goren muodostamalle parivaljakolle. Quayle vetäytyi vuoden 1996 republikaanien presidenttiehdokasnimityksestä terveysongelmien vuoksi. Hän pyrki uudelleen presidenttiehdokkaaksi George W. Bushia vastaan 2000, mutta jäi valitsematta. Vuodesta 1952 vuoteen 2008 vain kaksi muuta entistä varapresidenttiä ei ollut ehdolla presidentiksi (Spiro Agnew ja Nelson A. Rockefeller).
Varapresidenttikautensa jälkeen Quayle on työskennellyt yksityisellä sektorilla Cerberus-nimisessä sijoitusyhtiössä.

Yksityinen elämä

Quayle meni naimisiin Marilyn Tuckerin kanssa vuonna 1972. Heillä on kolme lasta, pojat Tucker ja Ben sekä tytär Corinne.
Maurice Yaméogo

Maurice Yaméogo (31. joulukuuta 1921 Koudougou – 9. syyskuuta 1993 Ouagadougou) oli burkinafasolainen poliitikko. Hän toimi Ylä-Voltan (nykyisen Burkina Fason) presidenttinä vuosina 1960–1966. 
Yaméogo kuului mosseihin, Burkina Fason suurimpaan etniseen ryhmään. Hän opiskeli alun perin katoliseksi papiksi.
Shefa-Amr

Maantiede

Shefa-Amr sijaitsee Israelin pohjoisosassa Galilean alueella suurin piirtein Haifan ja Nasaretin välissä.

Historia

Vanhimmat historialliset maininnat Shefa-Amrista ovat peräisin Talmudista, jossa paikka mainitaan Hadrianuksen valtakauden yhteydessä. Myöhemmin ristiretkeläiset tunsivat paikan nimellä Le Safran. Alue kuului temppeliherroille ja siellä mainitaan olleen Pyhälle Jaakobille ja Johannkeselle omistetut kaksi kirkkoa. Ristiretkeläisiltä paikan valtasi Saladin, joka käytti sitä vuonna 1191 tukikohtanaan alueella. Vuonna 1761 Galilean alueella vaikuttanut Zahir al-Amr teki siitä puolestaan oman pääkaupunkinsa. Hän antoi paikalle myös sen nykyisen arabiankielisen nimen Shefa-Amr.
Historiallisesti Shefa-Amrin keskustaa asuttivat kristityt, koillisosaa druusit ja muslimit pohjoisosaa. 1800-luvulla kaupunkiin muutti myös joitakin juutalaisia Pohjois-Afrikan alueelta. Viimeiset juutalaiset muuttivat kuitenkin muualle vuonna 1920. Israel miehitti kaupungin itsenäisyyssodan aikana kesäkuussa 1948. Osa paikallisista muslimeista pakeni kodeistaan, mutta heidän tilalleen muutti uusia asukkaita lähikylistä. Oma kuntansa Shefa-Amrista tuli vuonna 1987.

Talous

Nykyisin Shefa-Amr on oman alueensa kylien, kuten Sakhninin, I'billinin ja Tamran palveluiden ja kaupan keskus. Viikottain kaupungissa järjestetään esimerkiksi markkinat. Myös monet alueen terveydenhuollon palveluista sijaitsevat Shefa-Amrissa. Palvelut ja kauppa on suurin eri talouden allojen työllistäjistä. Osa paikallisista harjoittaa myös maataloutta, tai käy töissä Haifassa.

Väestö

Shefa-Amrin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 41 558. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 30 300, vuonna 1961 7 225 ja vuonna 1948 3 412. Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa Israelin arabeja. Vuonna 2002 heistä 57 % oli muslimeja, 27,5 % kristittyjä ja 14,5 % druuseja.
Derek Parra

Derek Parra (s. 15. maaliskuuta 1970 San Bernardino, Kalifornia, Yhdysvallat) on 2000-luvun alussa menestynyt yhdysvaltalainen pikaluistelija.
Parra aloitti uransa rullaluistelijana. Rullaluistelussa hän voitti kolme kertaa Yhdysvaltain mestaruuden ja kahdesti yleiskilpailun maailmanmestaruuden. Hän vaihtoi lajia vuonna 1996, kun rullaluistelua ei hyväksytty kesäolympialaisten ohjelmaan. Parra kuului Yhdysvaltain joukkueeseen jo 1998 Naganon olympialaisissa, vaikkakaan ei kilpaillut yhdelläkään matkalla. 
Ensimmäisen aikuisten pikaluistelun arvokisamitalinsa, väriltään hopeisen, Parra voitti maaliskuussa 2001 Salt Lake Cityssä matkakohtaisten MM-kisojen 1 500 metriltä. Samassa kaupungissa pidetyissä vuoden 2002 talviolympialaisissa Parra oli elämänsä kunnossa ja saalisti kultaisen ja hopeisen mitalin. Kultamitali tuli 1 500 metriltä maailmanennätysajalla 1.43,95. 5 000 metrin kilpailussa hän luisteli maailmanennätysajan 6.17,98, mutta piti ennätystä hallussaan vain 20 minuutin ajan, sillä alankomaalainen  Jochem Uytdehaage luisteli vielä kovempaa ja pudotti Parran hopealle. Samana keväänä yleisluistelijoiden MM-kisoissa Heerenveenissä Parra saavutti pronssia, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen.
Maailmancupissa Parra on saavuttanut kuusi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 17 palkintosijoitusta.
Toivolan Vanha Piha

Toivolan vanha piha on 1800-luvun lopun käsityöläispiha Jyväskylän keskustassa, Cygnaeuksenkatu 2:ssa. Sen herättivät toimintaan kahvilan ja käsityöläispuodin pitäjät ja muut yrittäjät syksyllä 2012. Torin tarjonta vaihtelee sesonkien mukaan. Pihan palveluja ovat myymälä- kahvila- ja museotoiminta, kurssit ja työpajat, opastetut ryhmävierailut, näyttelyt, erilaiset tapahtumat ja markkinat ympäri vuoden. Toivolan Vanhalle Pihalle ja sen kaikkiin kohteisiin on vapaa pääsy Pihan aukioloaikoina ja Toivolan Vanhan Pihan omien tapahtumien yhteydessä.
Pihan nimi viittaa sen entiseen omistajaan, Jyväskylän seminaarin verkmestari eli työmestari Herman Toivolaan, joka muutti pihapiiriin vuonna 1880 ja perusti siihen sepänliikkeen. Toivolan sepänpaja valmisti koneita, koneen osia, kaivopumppuja ja muun muassa paloruiskuja. Paja työllisti sepänsällejä, vaskiseppiä ja metallisorvaajia. Useat heistä asettuivat asumaan samaan pihapiiriin ja toivat näin itsekin elämää Jyväskylään. Tontin omaksi lunastanutta Toivolaa alettiin kutsua tehtailijaksi.
Vuonna 2010 tontille siirretyt Keski-Suomen museon käsityöläiskodit ovat vanhimpia edelleen pystyssä olevia jyväskyläläistaloja. Kuparisepän talo ja Puusepän talo ovat toimineet museona 1950-luvun puolivälistä saakka. Ne ovat harvinaisia esimerkkejä pienen puutalokaupungin vanhimmasta rakennustavasta ja 1800-luvun asumisesta.
Rio 2

Tarina

Blu ja Jewel asuvat Rio de Janeirossa 3 lapsen Carlan, Bian ja Tiagon kanssa. Eräänä päivänä he lähtevät lomalle Amazonin sadenmetsään ja Blu tapaa tulevan appiukkonsa Eduardon sekä Jewelin lapsuudenystävän Roberton. Samalla Nigel juonii jotain, eikä huomaa, että nuolimyrkkysammakko Gabi on ihastunut häneen.