Helsingin hautausmaat

Helsingissä on useita eri uskontokuntien hautausmaita.

Muut

Kulosaaren hautausmaa Leposaaressa vihittiin käyttöön 8. marraskuuta 1925. Vaikka Kulosaaren kunta liitettiin Helsinkiin 1946 ja seurakunta Helsingin seurakuntayhtymään 1959, on hautausmaa edelleen vain kulosaarelaisten käytössä. Armas Lindgrenin suunnittelema siunauskappeli valmistui 1927.
Honkanummen hautausmaa Vantaalla on myös Helsingin seurakuntien käytössä. Alue ostettiin jo 1935 Helsingin kolmanneksi luterilaiseksi hautausmaaksi ja vihittiin käyttöön 10. marraskuuta 1951. Ensimmäinen hautaus tapahtui kuitenkin vasta 1957. Kaikkiaan 76 hehtaarin alue ei ole vielä kokonaan otettu käyttöön. Erik Bryggmanin suunnittelema kappeli vihittiin itsenäisyyspäivänä 1956 ja siihen liitettiin 1991 krematorio. Hautausmaan yhteyteen perustettiin 2007 Helsingin ja Vantaan yhteinen tunnustukseton hauta-alue. Lahdenväylän vastakkaisella puolella on Helsingin seurakuntayhtymän rakennuttama ja saksalaisen Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge -järjestön ylläpitämä Saksalaisten sotilaiden hautausmaa, johon on haudattu toisen maailmansodan aikana Suomessa kuolleita saksalaisia sotilaita. Vainajat siirrettiin paikalle eri puolilta eteläistä Suomea vuonna 1959 ja alue vihittiin 1963.
Maunulan uurnalehto Keskuspuistossa on vihitty käyttöön 29. tammikuuta 1966. Sinne on tehty jo noin 11 000 hautausta. Se oli aikanaan Suomen ensimmäinen pelkästään uurnahautauksille tarkoitettu hautausmaa. Käytössä olevaa aluetta on laajennettu säännöllisesti uusilla hautakortteleilla 1990- ja 2000-lukujen aikana. Kallion kirkkoon perustettiin 1991 uurnaholvi, jonne mahtuu noin 2 500 tuhkauurnaa. Uurnia säilytetään holvissa 25 vuoden ajan, minkä jälkeen tuhkat sirotellaan holvin alla olevaan kalliohautaan.
Lisäksi vuoden 2009 Sipoon alueliitoksen yhteydessä Helsingin alueelle siirtyi myös vanha Östersundomin kappelin hautausmaa. Sen perustamisajankohtaa ei tunneta, mutta se on ollut käytössä ainakin 1700-luvulta alkaen. Kappelista on kuitenkin mainintoja jo 1690-luvulta ja perimätiedon mukaan paikalle olisi haudattu läheisen saariston ja rannikon asukkaita ”ikimuistoisista ajoista saakka”. Alkuaan hyvin pientä hautausmaata laajennettiin vuonna 1855. Sitä uudistettiin vuonna 1933 ja laajennettiin uudelleen 1974.
Vuosaareen ollaan suunnittelemassa uutta luterilaista ja ortodoksista hautausmaata Nordsjön kartanonpuiston pohjois- ja eteläpuoliselle alueelle.

Muiden kirkko- ja uskontokuntien hautausmaat

Helsingin vanhin yhtäjaksoisesti käytössä ollut hautausmaa on Lapinniemellä Hietaniemen hautausmaan vieressä sijaitseva Helsingin ortodoksinen hautausmaa, joka otettiin käyttöön vuonna 1815. Vainajat tuotiin sinne alun perin vesitse; hautausmaan nykyinen keskikäytävä oli alkujaan kappelilta Ruoholahden rantaan johtanut kulkureitti. Hautausmaalla sijaitsee nykyisin 1852 valmistunut Profeetta Pyhän Eliaan kappeli ja 1958 valmistunut Ivan Kudrjavzevin suunnittelema Profeetta Eliaan kirkko.
Ortodoksisen hautausmaan viereen perustettiin jo 1830 pieni hauta-alue Venäjän armeijan muslimisotilaita varten. Tämän lyhytikäiseksi jääneen hautausmaan alue luovutettiin 1870 kaupungin muslimiväestön käyttöön ja sen kohdalla sijaitsee nykyisin Helsingin Islam-seurakunnan hallussa oleva Helsingin islamilainen hautausmaa, jota on myöhemmin laajennettu.
Vastaavasti oma hautausmaa oli perustettava myös Venäjän armeijan juutalaisille Helsingissä. Islamilaisen hautausmaan ja Suomen kaartin hautausmaan välissä sijaitseva pienikokoinen ns. Vanha juutalainen hautausmaa perustettiin 1840-luvulla, nykyinen Helsingin juutalainen hautausmaa Hietaniemen hautausmaan pohjoispuolella vuonna 1895. Jälkimmäisellä sijaitsee 1940-luvulla rakennettu K. R. Lindgrenin suunnittelema kappeli.
Juutalaisen hautausmaan vieressä on 1938 perustettu pienikokoinen ortodoksisen Pyhän Nikolauksen seurakunnan hautausmaa, jossa sijaitsee samana vuonna valmistunut Pyhän Nikolauksen kirkko.
Koska Helsingissä ei ole roomalaiskatolista hautausmaata, roomalaiskatolisen hiippakunnan jäseniä on haudattu sekä luterilaiselle että ortodoksiselle hautausmaalle.

Muut

Keskuspuistossa lähellä Metsäläntietä on vuodesta 1947 sijainnut Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen ylläpitämä eläinten hautausmaa, jossa on noin 3 000 hautapaikkaa.

Vanhat kirkkomaat

Helsingin kaupungin ensimmäinen hautausmaa sijaitsi kaupungin ensimmäisen, 1550-luvulla rakennetun kirkon ympärillä nykyisessä Vanhassakaupungissa. Arvokkaimmat vainajat haudattiin ajan tavan mukaisesti kirkon lattian alle. Kirkko ja hautausmaa jäivät pois käytöstä, kun Helsinki siirrettiin 1640-luvulla Vantaanjoen suulta Vironniemelle. Kirkon perustukset ja kirkkotarhan muuri ovat säilyneet nykypäivään saakka. Lisäksi paikalla on nykyään Robert Stigellin vuonna 1890 veistämä kopio kauppias Hans van Sandenin (k. 1590) hautakivestä, joka löydettiin 1800-luvulla. Kaupungin toinen hautausmaa sijaitsi 1640-luvulta alkaen uuden kirkon ympärillä, nykyisen Senaatintorin läntisessä päässä. Ahdas kirkkomaa alkoi tulla täyteen jo 1780-luvulla, ja sitä korotettiin useaan kertaan hiekalla, jotta vainajia voitiin haudata päällekkäin kolmeen kerrokseen. Vuonna 1789 kirkkoherra Fredrik Collin kieltäytyi hautaamasta enää sinne, mutta vanhoihin perhehautoihin haudattiin vielä tämän jälkeenkin. Vuonna 1827 Ulrika Eleonoran kirkko purettiin ja hautausmaa tasattiin uuden torin tieltä. Haudat ovat edelleen olemassa torin alla ja toria kaivettaessa tulee usein vastaan luita. Ainoastaan vuonna 1805 kuolleen kauppaneuvos Johan Sederholmin hauta siirrettiin uudelle Kampin hautausmaalle.

Kampin hautausmaa

Helsingin kolmas hautausmaa sijaitsi Kampissa nykyisen Vanhan kirkkopuiston alueella, alun perin kaupungin ulkopuolella. Jo suurten kuolonvuosien aikana 1695–1697 haudattiin vainajia tilapäiseen hautausmaahan Kamppiin, tosin eri paikkaan, nykyisen Bulevardin ja Fredrikinkadun risteyksen tienoille. Vuoden 1710 ruttoepidemian aikana kuolleita haudattiin edellä mainitun paikan viereen, nykyisen Annankadun tienoille. Samalle alueelle haudattiin myös Hattujen sodan aikana 1741 kuolleita Helsinkiin sijoitetun ruotsalaisen tykistörykmentin sotilaita. Lopulta paikalle perustettiin 1790 Kampin hautausmaa, mihin kirkolliskokous oli myöntänyt luvan neljä vuotta aikaisemmin. Nelisenkymmentä vuotta toiminut hautausmaa oli nykyistä kirkkopuistoa laajempi ja puistokorttelia ympäröivät kadut kulkevat osittain entisen hautausmaa-alueen päällä. Kaupungin kasvettua hautausmaan ympärille se poistettiin käytöstä 1829 Hietaniemen hautausmaan tultua käyttöön, joskin sinne haudattiin vielä 1918–1919 Suomen sisällissodassa kaatuneita valkoisia ja saksalaisia sekä Viron vapaussodassa kuolleita suomalaisia vapaaehtoisia. Carl Ludvig Engelin suunnittelema Helsingin Vanha kirkko valmistui kortteliin vuonna 1826, kolme vuotta ennen hautausmaan poistamista käytöstä. Alue on nykyään puistona, mutta 48 vanhaa hautakiveä vuosilta 1790–1829 sekä Engelin suunnittelema hautausmaan komea portti ovat säilyneet.

Muut käytöstä poistuneet hautausmaa-alueet

Ennen ortodoksisen hautausmaan käyttöön ottoa haudattiin Helsingin ja Viaporin venäläisen sotaväen sotilaita tilapäiseen hautausmaahan nykyisen Bulevardin ja Kampin korttelin nro 71 tienoille. Taivallahdessa puolestaan sijaitsi 1826–1918 venäläinen sotilashautausmaa. Aikanaan vakiintui tavaksi haudata venäläisen sotaväen upseerit ortodoksiselle hautausmaalle ja sotilaat ja matruusit Taivallahden sotilashautausmaalle. Venäläinen sotaväki poistui Helsingistä Suomen itsenäistymisen jälkeen ja Taivallahden hautausmaa-alueen hallinta palautui kaupungille 1927. Hautaaminen sinne kiellettiin 1930 ja alue kaavoitettiin puistoksi, josta osa on jäänyt myöhemmin tenniskenttien alle. 28 säilynyttä hautakiveä kunnostettiin 1990-luvulla.
Vuoden 1831 koleraepidemian aikana perustettiin Hietaniemen hautausmaan ulkopuolelle useita tilapäisiä hautausmaita epidemian uhreja varten. Ensimmäiset, elokuussa kuolleet noin 70 vainajaa haudattiin nykyisen Lapinlahden sairaalan puiston alueelle, jonne oli aiemmin haudattu vankeja ja itsemurhan tehneitä. Syyskuusta alkaen oli käytössä isompi kolerahautausmaa Hietaniemessä myöhemmän Sanduddin tapettitehtaan pohjoispuolella, nykyisen Hietaniemen hautausmaan Hietaniemen alueen keskellä. Lisäksi kolmas koleran uhrien hauta-alue sijaitsi Töölössä nykyisen Talvipuutarhan paikalla.
Santahaminassa on tiettävästi ollut 1600-luvulla kylä, jolla oli oma hautausmaa lähellä Hevossalmen rantaa. Saaren alueelle haudattiin myös 1800-luvun alkupuolella venäläisen varuskunnan sotilaita useampaan paikkaan sekä vuonna 1906 surmattuja Viaporin kapinan osanottajia ja 1918 Helsingin vankileireillä (Santahaminassa, Suomenlinnassa, Isosaaressa ja Katajanokalla) kuolleet ja teloitetut noin 1500 punavankia.
Erillisiä vuosien 1939–1944 sankarihauta-alueita löytyy Haagasta (Haagan sankarihautausmaa) sekä entisen Huopalahden kunnan alueelta Munkkiniemestä (Munkkiniemen sankarihautausmaa), Pitäjänmäestä ja Lauttasaaresta. Pitäjänmäen sankarihautausmaa sijaitsee Mäkkylässä 50 metriä Espoon puolella.
Metsässä lähellä Pohjois-Haagan asemaa on aidattu yhteishauta, johon on haudattu 28 sisällissodan aikana surmattua punaista. Kyseiseen yhteishautaan on väitetty haudatun myös saksalaisten Töölön sokeritehtaan pihalla Helsingin valtauksen yhteydessä teloittama Viron varapääministeri ja oikeusministeri Jüri Vilms, jonka oletettu ruumis siirrettiin kotimaahan vuonna 1920. Seppo Zetterbergin tutkimusten mukaan ministerin teloitus ja hautaus olivat ilmeisesti sepitettä. Vuonna 1918 taisteluissa kaatuneita punaisia haudattiin myös sankarihautaan Mäntymäelle, mutta sodan jälkeen valkoiset määräsivät haudat siirrettäviksi Malmin hautausmaalle. Vuonna 1971 Malmille siirrettiin myös seitsemän Suutarilan Puustellinmetsän joukkohaudasta löydettyä teloitettua punaista.
Lisäksi Helsingissä on joitakin julkisilla paikoilla hautausmaiden ulkopuolella sijaitsevia yksittäisiä hautoja, kuten Ehrensvärdin hauta Suomenlinnan linnanpihalla, niin sanottu Vapaamuurarin hauta Kaisaniemen puistossa, runoilija Katri Valan hauta hänen mukaansa nimetyssä puistossa Vilhonvuorella Sörnäisissä, Axel Olai Heikelin hauta Karunan kirkon pihalla Seura­saaressa ja Sigurd Steniuksen perhehauta hänen mukaansa nimetyssä puistossa Munkkiniemessä.