google/wiki40b huggingface dataset:
Leino Pentzin

Leino Fredrik Pentzin (11. huhtikuuta 1881 Liminka – 29. tammikuuta 1951 Kerava) oli suomalainen toimittaja, kansanopiston ja kauppakoulun johtaja ja kansakouluntarkastaja.
Pentzinin vanhemmat olivat agronomi Fredrik Wilhelm Pentzin ja Justina Lake.
Pentzin valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1901 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1905 sekä teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan kansanopetukseen tutustumista varten. Hän toimi Oulun kaupungin kansakouluntarkastajana vuosina 1913−1918. Hän oli Haapaveden kansanopiston johtaja 1909–1913. Sittemmin hän toimi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun johtajana vuosina 1918−1926, suomen kielen, historian ja filosofian alkeiden lehtorina Tyrvään yhteiskoulussa vuosina 1926−1933 sekä suomen kielen opettajana Vaasan kauppakoulussa vuosina 1933−1946. Näiden ohella Pentzin toimi mm. Haapaveden kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana vuosina 1912−1913 ja Vammalan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1930−1933.
Suomen sisällissodan aikana Pentzin oli valkoisten puolella ryhmänjohtajana Oulun vapaaehtoisessa rintamakomennuskunnassa (myöhemmin 4:nnen Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 1. Pataljoonan I komppania). Hänet ylennettiin sodan jälkeen kersantiksi ja sittemmin vääpeliksi. Pentzin julkaisi sotakokemuksistaan teoksen Vapaussodan muistoja. Vuosina 1920−1925 Pentzin toimi Raahen suojeluskuntapiirin piiriesikunnan kansliapäällikkönä. Hersalon mukaan hänellä oli merkittävä rooli sekä taloudessa että piirin henkisenä johtajana.
Leino Pentzinin puoliso vuodesta 1906 oli Edith Sofia Laurell. Heillä oli neljä lasta, joista osa suomensi sukunimensä muotoon Temmes. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Pentzin solmi vuonna 1933 uuden avioliiton Martta Katariina Bomanin kanssa.
Miracle Laurie

Ura

Laurie näytteli teatterissa ensimmäisen kerran 7-vuotiaana, minkä jälkeen hän valmistui Kalifornian yliopistosta, Irvinestä. Näyttelemisen ohella Laurie on toiminut polynesialaisena tanssijana sekä soittanut ukuleleeta Uke Box Heroes -nimisessä coveryhtyeessä.
Ennen rooliaan Dollhousessa Laurie esiintyi televisiosarjoissa Medical Investigation vuonna 2004 ja The Cabonauts vuonna 2009.
Venceslaus III

Venceslaus III (1289 - 1306) oli Unkarin, Böömin ja Puolan kuningas 1300-luvun alussa. Hän oli viimeinen Přemyslid-dynastian kuningas Böömissä. Hän peri Unkarin kruunun 1301 ja seurasi isäänsä Böömin kuninkaana 1305. Seuraavana vuonna hän kokosi sotajoukkoja vahvistaakseen vaatimuksiaan Puolan kruunusta, kun tuntemattomaksi jäänyt salamurhaaja surmasi hänet. Hänen isoisänsä olivat Ottokar II Přemysl ja Rudolf I Habsburgilainen.
Kaljunaamakaija

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 46 cm ja paino 600–800 g. Sen höyhenpuku on enimmäkseen musta, vatsa ja siiven ylä- ja alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja koiraan silmän takana on punainen täplä. Nokka on musta, koivet harmaat ja iiris tumman punaruskea. Naama ja kurkku ovat kaljut. Vanhin vankeudessa elänyt lintu oli 25-vuotias.

Esiintyminen

Kaljunaamakaijat elävät Papua-Uuden-Guinean sisämaan vuoristoseuduilla. Populaation koko on korkeintaan noin 21 000 yksilöä, joka on karkea arvio, sillä lintu on harvinainen ja siitä on varsin vähän luotettavia havaintoja. Se on uhanalainen metsästyksen takia, sillä paikalliset asukkaat käyttävät sitä ravinnoksi ja keräävät sen sulkia ja nahkoja. Myös lemmikiksi keräily on suurimuotoista ja lintuturistien lisääntyvä määrä häiritsee lajin pesintää. Metsien hakkuut eivät ole tämän lajin uhkana, sillä lajin pääasialliset ravintopuut, eräs viikunapuulaji, yleensä säästetään hakkuissa.

Elinympäristö

Laji elää vuoristometsissä 800–2 000 m:n korkeudella merenpinnasta. Toisinaan sitä tavataan alempana lähellä rannikkoa.

Lisääntyminen

Pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi munaa, joita se hautoo noin kuukauden.

Ravinto

Ruokavalio koostuu viikunoista, mangoista ja Freycinetia mangopandan -kasvin suurista kukinnoista.
Revsudden

Revsudden on niemi Kalmarinsalmella Öölannin takana. Se kuuluu Kalmarin kuntaan. Niemellä oli vuonna 2005 81 asukasta.
Kaskö Tidning

Kaskö Tidning oli Kaskisissa  ja Närpiössä vuosina 1914–1980 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Vuosina 1961–1964 sitä julkaistiin kolmena painoksena nimillä Kaskö Tidning, Närpes Tidning ja Övermarks Tidning. Vuonna 1964 lehti muutettiin Närpiöön nimellä Närpes–Övermark–Kaskö Tidning. Vuonna 1968 nimeksi tuli Närpes Tidning.
Ruotsinmieliseksi ja perustuslailliseksi perustettu Kaskö Tidning oli 1920-luvulla jyrkän oikeistolainen, mutta muuttui 1930-luvulla maltillisemmaksi ja vapaamielisemmäksi. Pieni ja ulkoasultaan vanhanaikainen lehti keskittyi vähitellen yhä enemmän paikallisiin asioihin. Vuonna 1980 se yhdistettiin Syd-Österbotteniin.
Kahdesti ja viimeisenä vuotenaan kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000–5 000 kappaletta.
Kohdunsuu

Kohdunsuu (lat. ostium uteri) on kohdun kaulakanavan aukko, joka avautuu emättimen pohjaan. Alateitse synnyttäneillä naisilla se on rakomainen, synnyttämättömillä pyöreä.
Lennusjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 518 hehtaaria eli 5,2 neliökilometriä, se on 7,7 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Sillä on 20 saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,24 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 19,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0196 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 11,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 27,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,5 metriä mpy.
Britannian avaruusohjelma

Britannian avaruusohjelma on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja muiden tahojen ohjelma Britannian osallistumisen kansainväliseen avaruusteknologian edistämiseksi. Britannian tavoitteena ei kutienkaan koskaan ole ollut aikaansaada Brittiläisiä astronautteja tai tehdä miehitettyjä avaruuslentoja. Sen sijaan tavoitteena on ollut kehittää satelliittien laukaisussa tarvittavaa teknologiaa. Britannia ei rahoita Kansainvälisen avaruusaseman toimintaa. Britannia on kuitenkin viime aikoina ryhtynyt tukemaan SSTO-avaruussukkulan kehittämisestä vastaavaa Skylon-projektia.
Neuvostoliiton divisioonat jatkosodassa

Neuvostoliiton divisioonat jatkosodassa - artikkeli käsittelee taulukkomuotoisena Puna-armeijan Suomen vastaisella rintamalla olleita divisioonia. Suomen valtakunnan alueen pohjois-osan sotatoimien vastuu oli saksalaisilla, joille oli alistettuna muun muassa kaksi suomalaista divisioonaa.

Leningradin rintaman joukot Karjalan kannaksella

Leningradin rintaman joukkojen osalta tässä artikkelissa joudutaan tyytymään sen joukkojen esittelemiseen suurhyökkäyksen alkaessa. Leningradin rintaman sodanjohdon käskyillä kokonaisia armeijakuntia ja divisioonia siirreltiin ja alistettiin eri armeijoiden ja armeijakuntien välillä lähes kaikenaikaa, joten yksittäisen divisioonan eri alistussuhteiden kirjaaminen ei ole mahdollista.
Emil Leino

Anders Emil Leino (vuoteen 1892 Wideström, 4. lokakuuta 1874 Turku – 30. toukokuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja SDP:n kansanedustaja.
Kansakoulun käynyt Leino työskenteli muun muassa merimiehenä, muurarina ja maataloustöissä vuoteen 1905 saakka, jolloin hän siirtyi Suomen muurarien liiton sihteeriksi ja järjestön julkaiseman Peruskivi-lehden toimittajaksi. Vuonna 1921 Leino aloitti Suomen Sosialidemokraatin toimittajana ja työskenteli lehden palveluksessa aina kuolemaansa vuoteen 1954 asti. 
Eduskuntaan Leino valittiin Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuoden 1919 vaaleissa. Hän istui eduskunnassa vaalikauden 1919–1922. Lisäksi Leino kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon.
Västbon kihlakunta

Västbon kihlakunta (ruots. Västbo härad) oli kihlakunta Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 944,81 neliökilometriä ja asukasluku 33 679 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Anderstorp, Båraryd, Våthult, Bosebo, Villstad, Burseryd, Sandvik, Gryteryd, Södra Hestra, Långaryd, Färgaryd, Femsjö, Södra Unnaryd, Jälluntofta, Kållerstad, Ås, Bolmsö, Tannåker, Dannäs, Torskinge, Forsheda, Bredaryd, Reftele, Kulltorp ja Gnosjö.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Forsheda, Bredaryd, Torskinge ja Dannäs kuuluvat Värnamon kuntaan. Ljunbyn kuntaan Kronobergin läänissä kuuluu Tannåker ja Bolmsön pääosa, osia Bolmsöstä kuuluu myös Värnamon ja Gislavedin kuntiin. Gnosjön kuntaan kuuluvat Gnosjö ja pääosa Kulltorpista, pieni osa Kulltorpista kuuluu Värnamon kuntaan. Hylten kuntaan Hallandin läänissä kuuluvat Långaryd, Färgaryd, Femsjö, Södra Unnaryd ja Jälluntofta. Muut kunnat kuuluvat nykyään Gislavedin kuntaan.
Bis(trimetyylisilyyli)urea

Ominaisuudet, käyttö ja valmistus

Bis(trimetyylisilyyli)urea on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi muun muassa alkoholien, amiinien, aldehydien, ketonien ja karboksyylihappojen kanssa. Tuotteena muodostuu näin trimetyylisilyyliryhmän sisältäviä johdannaisia. Veden kanssa bis(trimetyylisilyyli)urea reagoi hydrolysoituen.
Bis(trimetyylisilyyli)ureaa käytetään silyloivana reagenssina kemianteollisuudessa erityisesti suuren mittakaavan prosesseissa. Sillä on käyttöä muun muassa väriaineiden, voiteluaineiden, hartsien ja lääkkeiden valmistuksessa. Erityisesti sitä käytetään valmistettaessa synteettisiä polysakkarideja ja penisilliini- ja kefalosporiiniantibiootteja. Bis(trimetyylisilyyli)ureaa valmistetaan urean ja heksametyylidisilatsaanin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä tässä reaktiossa voidaan käyttää ammoniumsuoloja tai sulfonamideja.
Mensuuri

Mensuuri (lat. mensura ’mitta’) on kielisoittimissa satulan ja tallan välinen etäisyys eli kielen soivan osan pituus. Mensuuri ilmaistaan usein milli- tai senttimetreinä.
Täysikokoisen (4/4) klassisen kitaran mensuuri on tavallisesti 650 mm (25,6″). Sähkökitaran mensuuri vaihtelee paljon, esimerkiksi Gibson Les Paulin on 629 mm (24,75″) ja Fender Stratocasterin 648 mm (25,5″). Bassokitaran mensuuri on tavallisesti 864 mm (34″).
Alttoviuluissa pienin mensuurikoko on 39 (eli 390 mm) ja suurin vakiintunut mensuuri 42:n tienoilla (420 mm).
Puhallinsoittimissa mensuuri tarkoittaa ilmakanavan ja värähtelevän ilmapatsaan pituutta mutta myös putken laajuutta. Urkujenrakennuksessa mensuuri on pillien läpimittausleikkausta osoittava käsite.
Vihervarpumittari

Koko ja ulkonäkö

Etusiivet ovat vaaleahkon sammaleenvihreät täysin ilman punertavaa sävyä, poikkiviirut erottuvat mustina eikä uloimman poikkiviirun päissä ole valkeita laikkuja. Sisemmän poikkiviirun sisäpuolelta ja uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on valkeansävyinen. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja niissä erottuu tummempana reunajuova sekä mustahko keskitäplä. Siipiväli 28–34 mm.
Kaunovarpumittari (Chloroclysta siterata) on sekä samannäköinen että lentää samaan aikaan. Takasiipien väri on helppo lajeja erottava tuntomerkki.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa vihervarpumittaria tavataan Etelä-Lapin korkeudelle asti. Perhoset lentävät elokuun keskivaiheilta lokakuun loppuun ja talvehtimisen jälkeen uudestaan huhtikuun puolivälistä kesäkuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Vihervarpumittaria tavataan lähes kaikenlaisissa ympäristöissä, joskin runsain se on lehtimetsissä ja pensaikoissa. Perhoset tulevat sekä valolle että syötille. Keväällä ne käyvät myös pajujen kukilla. Vihervarpumittari on mittarien keskuudessa poikkeuksellisesti aikuisena talvehtiva laji, mutta ilmeisesti ainoastaan naaraat talvehtivat ja jatkavat lentoaan keväällä.

Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla lehtipuilla, pensailla ja varvuilla.
Vincent Youmans

Vincent Youmans oli yhdysvaltalainen elokuvamusiikin ja operettien säveltäjä, aikansa keskeisiä elokuvasäveltäjiä. Häneltä on suomeksi esitetty yksi hänen alkukautensa musikaaleista No no Nanette (1924) ja Laivaston tyttö.
Jenny Agutter

Ura

Jenny Agutter aloitti uransa lapsinäyttelijänä vuoden 1964 seikkailuelokuvassa Sudanista itään, jossa hän esitti seikkailuihin joutuvaa emiirin tytärtä. Hän esiintyi samassa roolissa kahdessa eri Edith Nesbitin romaanin Aseman lapset filmatisoinnissa: ensin BBC:n tuottamassa minisarjassa The Railway Children vuonna 1968 ja kaksi vuotta myöhemmin Lionel Jeffriesin ohjaamassa elokuvassa Aseman lapset vuonna 1970. 
Agutter oli vasta 16-vuotias näytellessään yhtä pääosaa Nicolas Roegin ohjaamassa elokuvassa Erämaan vangit vuonna 1971, ja sen sisältämä alastiuintikohtaus teki hänestä tunnetun. Hän voitti samana vuonna naissivuosan Emmy-palkinnon roolistaan televisioelokuvassa The Snow Goose. Vuonna 1976 hän esiintyi dystopisessa tieteiselokuvassa Pako tulevaisuudesta ja sotaelokuvassa Kotka on laskeutunut. Agutter sai parhaan naissivuosan Bafta-palkinnon roolistaan elokuvassa Hevonen vuonna 1977.
1980-luvulla Agutter näytteli kauhukomediassa Ihmissusi Lontoossa (1981) sairaanhoitajaa, johon ihmissudeksi muuttunut amerikkalainen poika ihastuu. Hän vieraili myös televisiosarjoissa Magnum ja Murhasta tuli totta.
Vuonna 1990 Agutter näytteli kauhuelokuvassa Child’s Play II, ja hän on itse kuvaillut roolityötään epäonnistuneeksi. Hän esiintyi 1990-luvulla myös muun muassa televisiosarjoissa Töitä yksityisetsivälle ja The Buccaneers - Viattomat valloittajat.
Agutter on esiintynyt 2000-luvulla muun muassa elokuvissa Aavikon kuningatar (2015) ja Tin (2015). Hänellä oli myös pieni rooli valtuutettu Hawleyna Marvel Cinematic Universen elokuvissa The Avengers (2012) ja Captain America: The Return of the First Avenger (2014). Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa Erikoisjoukkue, The Alan Clark Diaries ja The Invisibles. Agutter on esittänyt televisiosarjassa Hakekaa kätilö Nonnatus-talon kätilöitä johtavaa sisar Juliennea vuodesta 2012 lähtien.
Teatterinäyttelijänä Agutter on esiintynyt urallaan muun muassa The National Theatren ja Royal Shakespeare Companyn tuotannoissa.
Lammasahonlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,1 hehtaaria, se on 50 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 150 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,6 metriä mpy.
Ihanan Elisan tytär

Juoni

On kulunut kaksikymmentä vuotta Elisan jäähyväisistä. Eletään vuotta 1797, kun 23-vuotias Elisan ja Fabrizion rakkauden hedelmä, kaunis Agnese, palaa viimein Rivombrosaan, sukukartanoon jota hän on suuresti kaivannut Pariisin vuosinaan. 
Maailma ympärillä on muuttunut. Napoleonin armeija on valloittanut Italian ja ranskalaisjoukot pitävät valtaa myös Rivombrosassa. Kaikki eivät kuitenkaan ranskalaisjoukkojen sortoa niele, ja naamioitunut miesjoukko pitää seutua pelon vallassa. He rokottavat miehittäjien joukkoja öisin ja silloin kukaan ei ole turvassa. Tähän joukkoon Agnesekin törmää kotimatkallaan. Kuka on tuo pitkä ja komea naamiomies, jolla on yleviä periaatteita? 
Martino on menossa naimisiin, ja sisarpuolen lisäksi hääjuhlallisuuksiin saapuu myös Elisan ikiaikainen vihollinen, kavala Lucrezia. Kartanon mailla liikkuu aatelisia ja upseereja, ja kun kapteeni Loya luo katseensa Agneseen, tuntuu neidon kohtalo sinetöidyltä. Löytääkö Agnese äitinsä lailla oman onnensa ja saako hän sen säilyttää?

Keskeiset henkilöhahmot

Andrea Van Necker (Giulio Berruti), markiisi on markiisitar Lucrezia Van Neckerin ja paroni Nicola di Coneglianon poika, joka rakastuu Agneseen heti ensitapaamisella. Andrealla on salaisuus, jota hän ei voi paljastaa, se voisi tuhota hänen koko elämänsä. Hän on aatelinen, mutta silti läheisissä väleissä Rivombrosan viljelijöiden kanssa. 
Agnese Ristori di Rivombrosa (Sarah Felberbaum) kreivitär ja Elisan ja Fabrizion tytär, joka on perinyt äitinsä sitkeyden ja lähimmäisenrakkauden. Agnese on juuri palannut takaisin Rivombrosaan Pariisista, jossa hän oli opiskelemassa. Tutustuminen Andreaan vie Agnesen matkalle kohti aikuisuutta. 
Kapteeni Lorenzo Loya (Giorgio Borghetti) on häikäilemätön mies, joka janoaa valtaa. Hän on rakastunut Agneseen ja tahtoo tämän vaimokseen. Loya on Martinon vaimon, kreivitär Vittoria Ristorin hyvä ystävä. 
Martino Ristori di Rivombrosa (Paolo Seganti) kreivi ja Fabrizion poika, joka nyt hallitsee Rivombrosan tiluksia. Hän nai markiisitar Vittoria Granieri Solaron, vaikkakin oli aiemmin ihastunut serkkuunsa Emiliaan. 
Vittoria Ristori di Rivombrosa o.s. Granieri Solaro (Anna Safroncik) entinen markiisitar Granieri Solaro ja nykyinen kreivitär Ristori on Martinon vaimo. Avioliitto pelastaa Granieri Solaron perheen taloudellisten vaikeuksien aiheuttamalta julkiseltä häpeältä. Vittoria tekee kaikkensa, jotta saisi mitätöityä Agnesen perintöosuuden Rivombrosasta. Vittoria on kapteeni Loyan ja markiisitar Lucrezian ystävätär. 
Lucrezia Van Necker (Jane Alexander) sarjan kahdelta ensimmäiseltä tuotantokaudelta tuttu häikäilemätön markiisitar. Ristorin suku on hänelle edelleen punainen vaate ja Agnese muistuttaa häntä Elisasta, jota Lucrezia ei koskaan voinut sietää Fabrizion takia. 
Emilia Radicati di Magliano (Valentina Pace) markiisitar on kreivitär Anna Ristorin ja markiisi Alvise Radicatin tytär ja Martinon ja Agnesen serkku. Hän on salaa ihastunut serkkuunsa Martinoon, vaikkakin on naimisissa firenzeläisen taidemaalarin, Fulvio Grittin kanssa. Avioliitto on kaikkea muuta kuin onnellinen ja Emilia tuntee olevansa umpikujassa.
Matthew Webb

Matthew Webb (19. tammikuuta 1848 Dawley, Englanti – 2. heinäkuuta 1883 Niagara Falls, Yhdysvallat) oli brittiläinen merikapteeni, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä Englannin kanaalin uimalla ylittäneenä henkilönä.
Toukokuussa 1879 Webb voitti Englannin uintimestaruuden.

Kanaalin ylitys

Webbin ensimmäinen yritys Englannin kanaalin ylittämiseksi tapahtui 12. elokuuta 1875. Epäsuotuisten sääolojen vuoksi yritys keskeytyi seitsemän tunnin uimisen jälkeen.
Seuraavalla yrityksellä 24. elokuuta 1875 pyöriäisöljyllä valeltu Webb laskeutui kello 12:56 veteen meriministeriön laiturilta Doverissa, Englannissa. 21 tuntia ja 45 minuuttia myöhemmin hän nousi maihin Calais’ssa, Ranskassa. Hänestä tuli näin ensimmäinen ihminen, joka ylitti Englannin kanaalin ilman apuvälineitä. Vuorovesivaihteluiden vuoksi uintimatkaa kertyi ennätyksen aikana liki 63 kilometriä.

Kuolema

2. heinäkuuta 1883 noin kello 16:25 tulenpunaiseen silkkiuima-asuun pukeutunut Webb sukelsi Niagarajoen Whirlpool Rapids -koskeen sen keskellä olleesta veneestä tarkoituksenaan taittaa 1,6 kilometrin pituinen koski uimalla. Aluksi yritys vaikutti onnistuvan, mutta muutaman minuutin kuluttua kosken voimakkaat pyörteet imaisivat Webbin pinnan alle. Hänen ruhjoutunut ruumiinsa löydettiin neljän päivän jälkeen noin viiden kilometrin päästä joen alajuoksulta.
Margareten

Väestö

Margareten on Wienin kaupunginosista kaikkein tiheimmin asutuin. Kaupunginosassa asuu yli 25 000 ihmistä yhtä neliökilometriä kohden. Aikojen saatossa kaupunginosan väkiluku on heittelehtinyt. Vuonna 1896 Margaretenissa asui noin 54 000 ihmistä. Seuraavan kolmenkymmenen vuoden aikana väkiluku kaksinkertaistui: vuonna 1900 kaupunginosan rajojen sisällä asui keskimäärin 107 810 ihmistä. Sen jälkeen väkiluku lähti laskuun, muun muassa tiukentuneiden asumisvaatimusten vuoksi. Kaupunginosan nykyinen asukasluku on vuoden 1896 tasolla.
Vuonna 2001 Margaretenin asukkaista noin 23,2 prosenttia oli jonkin muun maan kuin Itävallan kansalaisia. Suurimman ulkomaisen ryhmän muodostivat serbialaiset ja montenegrolaiset, joita oli yhteensä noin seitsemän prosenttia väestöstä. Seuraavaksi suurin ulkomainen ryhmä oli turkkilaiset, noin 4,4 prosentilla. Vuoden 2001 tutkimuksessa 64,4 prosenttia kaupunginosan asukkaista ilmoitti arkikielekseen saksan. Seuraavaksi eniten puhuttiin serbiaa (10,2 %), turkkia (7,6 %), kroatiaa (3,4 %) ja unkaria (1,1 %).
Yleisin uskonto Margaretenissa on katolisuus, jota tunnustaa noin 42,2 prosenttia kaupunginosan väestöstä. Sen jälkeen tulevat islam (11,9 %) ja ortodoksisuus (9,6 %).
Knut Aas

Knut Olav Aarne Aas (18. tammikuuta 1929 Heinola – 27. toukokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen poliisineuvos ja Liikkuvan poliisin päällikkö.
Aas valmistui lainopin kandidaatiksi 1957, ja hän sai varatuomarin arvon 1962.
Aas toimi konstaapelina, puolustuslaitoksen ylietsivänä, puolustusministeriön reviisorina, Espoon apulaisnimismiehenä sekä poliisiopiston opettajana ja varajohtajana. Espoossa apulaisnimismiehenä ollessaan Aas oli vuonna 1960 mukana Bodominjärven kolmoissurman tutkinnassa ja vielä syksyllä 2005 hän oli todistajana Espoon käräjäoikeudessa Nils Gustafssonia vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä.
Aas oli Liikkuvan poliisin päällikkönä 23 vuoden ajan 1969–1992. Hän sai poliisineuvoksen arvon 1978 ja jäi eläkkeelle 1992.
Alinen Hähkälammi

Maantietoa

Lammen pituus on 700 metriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 8,9 hehtaaria. Se sijaitsee sen luoteis-kaakko-suuntaisen maaperän murroksen luoteispäässä, jossa Alinen Tuohisurma sijaitsee. Lampea reunustaa kolme mäkeä, joiden keskellä sijaitsevalla suolla lampi sijaitsee. Siihen on kaivettu pääasiassa ympäröivältä suolta yksitoista ojaa. Lounaasta siihen laskee Ylisen Hähkälammin laskuoja. Etelästä siihen laskee Alisen Tuohisurman laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee länsipään rannasta ja laskee 750 metrin jälkeen Hihkiönjoen yläjuoksulla olevaan suvantoon lähes vastapäätä Vesanterin Purakin laskuojan suuta. Lampi on pitkän muotoinen ja erityisesti itään työntyy noin 50 metriä leveä ja 400 metriä pitkä lahti. Lahdessa on 30 metrin läpimittainen saari. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Pohjoisrannat ovat suota ja etelärannat metsämaata. Lampi on autio, mutta pohjoisessa sen ohittaa 50 metrin päästä Vekaran ja Vahon välinen maantie. Ylöjärven ja Ikaalisten välinen raja käy kääntymässä lammen etelärannan kallionkärjessä. Rajapyykistä on matkaa rantaan alle 20 metriä.
Tofik Bahramovin stadion

Tofik Bahramovin stadion on Azerbaidžanin kansallisstadion. 
Stadionilla on juoksuradat, mutta se on pääosin jalkapalloilukäytössä. Kotiottelunsa stadionilla pelaavat maajoukkue sekä seurajoukkueet FK Baku ja Neftçi. Stadionin katsojakapasiteetti on 29 858. 
Stadion on nimetty Tofik Bahramovin, azerbaidžanilaisen avustavan erotuomarin, joka oli tuomitsemassa 1966 MM-kisojen loppuottelua, mukaan.
Castelluccio dei Sauri

Historia

Castelluccio dei Saurin varhaisimmilta asukkailta on jäänyt daunien laattoja, jotka olivat heidän hautakiviään (500-400 eaa.). Roomalaiselta ajalta on jäänyt jotain mainintoja Horatiukselta hänen Satire-teoksessaan viides satiiri, kuten myös jotain mainintoja bysantin valtakunnan ajoilta.
Ensimmäinen asiakirjamaininta on vuodelta 1118, jolloin normannikuningas Roberto II di Loritello lahjoitti Bovinon kirkolle Castelluccion alueen. Vuonna 1273 tämä oikeus siirtyi Leccen kreiville Ugo di Briennelle. Vuonna 1324 Roberto d'Angiò vahvisti Bovinon oikeudet.
1300-luvun lopulla ja 1400-luvun alussa alue autioitui ja vasta vuonna 1446 se asutettiin uudelleen 60 perheellä, jotka tulivat Albaniasta. He olivat kreikkalaisortodoksisia. Alueen tuhosi Pietro di Toledo vuonna 1549, joka luovutti feodaalioikeudet Guevaran perheelle vuonna 1564. Tämä feodaalioikeus säilyi perheellä 1800-luvun alkuun asti.
Castelluccio kärsi vakavia vaurioita Irpinian maanjäristyksessä 23.11.1980.
RN Sirena (1859)

Valmistus

Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta. Alus laskettiin vesille 1859 ja se liitettiin laivastoon 1861.

Palvelus

Alus luokiteltiin 1863 2. luokan avisoksi ja edelleen 1877 3. luokan apualukseksi. Vuodesta 1873 alkaen aluksen aseistuksena oli kaksi 80 millimetrin tykkiä ja sille lisättiin 1875 kaksi 75 millimetrin tykkiä sekä konekivääri. Alus poistettiin palveluksesta 1884, jonka jälkeen siitä tehtiin kelluva ammusvarasto ja edelleen proomu GM8.