google/wiki40b huggingface dataset:
Jarkko Savijoki

Pelaajaura

Savijoen ura HPK:ssa alkoi jo kaudella 1986–1987 I-divisioonassa, mutta joukkueen noustua liigaan pelipaikkaa ei enää löytynyt, joten Savijoki siirtyi Reipas Lahteen. Lahdessa Savijoki pelasi sekä divari- että liigatasolla, kunnes siirtyi kaudeksi 1991–1992 Jokipoikiin. Joensuussa Savijoki pelasi viiden kauden ajan, mihin mahtui niin I- kuin II divisioonaa.
Jokipojissa Savijoki pelasi hyvillä tehoilla, ja pääsikin takaisin SM-liigaan kesken kauden 1995–1996 HPK:n tarvittua lisävahvistuksia. Savijoki nousi välittömästi tärkeään rooliin myös HPK:ssa. HPK-kausinaan Savijoki ei varsinaisesti loistanut tehopisteillä, mutta hän oli hyvä aloittaja ja luotettava erityisesti puolustuspäässä tasapainottaen siten muun muassa usein samassa ketjussa pelanneiden tšekkien, Roman Šimíčekin ja Tomáš Vlasákin hyökkäysintoa. Kaudella 1997–1998 HPK pelasi EHL-sarjassa ja Savijoki oli sarjan paras pistemies keräämällä kuudessa ottelussa 11 tehopistettä. Kausina 1998–2000 Savijoki toimi HPK:n joukkueen kapteenina.
Kauden 2000–2001 Savijoki pelasi Saksassa Moskitos Essenin joukkueessa Esa Tikkasen kanssa. Kausi päättyi kuitenkin 22 ottelun jälkeen vakavaan jalkavammaan, ja Savijoki jatkoi pelejään vasta seuraavalla kaudella 2001–2002 – jälleen HPK:ssa. Pronssimitaleihin päättyneen kauden jälkeen Savijoki päätti vielä kokeilla uraa ulkomailla, nyt Hull Thunderin joukkueessa, jossa pelejä kertyi vain kaksi.

Jääkiekkouran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Savijoki on muun muassa toiminut projektipäällikkönä Hämeen osaamiskeskuksessa, Teknologiakeskus Innopark Oy:ssa.
Innis & Gunn

Innis & Gunn on skotlantilainen panimo. Se tunnetaan oluestaan Innis & Gunn Oak Aged Beer (6,6 t-%), joka on tammitynnyrissä kypsytetty ale. Innis & Gunnia myydään Yhdistyneen kuningaskunnan lisäksi Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Panimo on valmistanut myös muita oluita.
Bruno Fernandes (jalkapalloilija, 1994)

Seurajoukkueura

Fernandes aloitti ammattilaisuransa Italian Serie B:n Novara Calciossa, jonne hän siirtyi kotimaastaan vuonna 2012. Kaudella 2012-2013 Fernandes pelasi Serie B:ssä 23 ottelua tehden neljä maalia. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Italian Serie A:n Udinese Calcioon. Hän teki pääsarjadebyyttinsä marraskuussa 2013 Internazionalea vastaan ja avausmaalinsa saman vuoden joulukuussa SSC Napolin verkkoon. Kaudella 2013-2014 Fernandes teki 24 ottelussa neljä maalia. Seuraavalla kaudella Fernandes pelasi 31 Serie A -ottelussa viimeistellen yhden maalin.

Maajoukkueura

Fernandes on edustanut Portugalia monissa nuorten maajoukkueissa. Viimeksi hän on pelannut alle 21-vuotiaissa, jossa otteluita on kertynyt kaksi kappaletta.
Pikkutelkkä

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 32–39 senttiä. Juhlapukuinen koiras on helppo tuntea sen valkoisesta alapuolesta, mustasta selästä ja mustavalkoisesta päästä. Koiraan päässä on selkeä valkoinen alue, joka ulottuu silmistä niskaan. Nokka on vaalea. Naaras muistuttaa pientä telkkänaarasta, mutta poskessa on valkoinen laikku. Pikkutelkkä on pienempi ja vaaleampi kuin kaksi muuta telkkälajia.
Vanhin amerikkalainen pikkutelkkäkoiras on ollut 15-vuotias ja naaras 12-vuotias.

Levinneisyys ja elinympäristö

Pikkutelkkä pesii Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Se talvehtii Meksikonlahdella ja Yhdysvaltojen länsi- ja itärannikoilla. Pikkutelkkä harhautuu toisinaan Eurooppaan. Sitä tarhataan yleisesti, ja Suomessa tavattu pikkutelkkä on todennäköisesti tarhakarkulainen. Pikkutelkkä pesii pienillä järvillä ja lammilla, ja talvehtii merialueilla.

Lisääntyminen

Pikkutelkän pesä on vanhassa kultatikan (Colaptes auratus) kolossa tai muussa puunkolossa. Munia on 6–11 ja naaras hautoo niitä 28–33 päivää. Naaras on erittäin pesäpaikkauskollinen palaten samaan pesäkoloon keväästä toiseen.

Ravinto

Pikkutelkkä sukeltaa pohjasta vesihyönteisiä ja nilviäisiä sekä jonkin verran myös siemeniä.
Naisten Kakkonen

Naisten Kakkonen  on Suomen naisten jalkapalloilun kolmanneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu kolmeen 10 joukkueen lohkoon. Sarjaa on pelattu vuodesta 1984 lähtien ja aluksi sarjan nimi oli "Naisten aluesarja".

Sarjajärjestelmä 2019

Naisten Kakkonen pelataan kaksinkertaisena sarjana kolmessa lohkossa. Lohkovoittajat ja paras toiseksi sijoittunut joukkue karsivat kahdesta paikasta Naisten Ykköseen kaudelle 2019.
Jukka Viitasaari

Jukka Viitasaari (s. 1961) on tamperelainen puhallinmusiikin säveltäjä, kustantaja, kriitikko, kitaristi ja tuubansoittaja.
Vähä-Sammalinen

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,8 metriä mpy.
Juhana Piha

Sampo Juhana Piha (s. 29. syyskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen dosentti, kliinisen fysiologian erikoislääkäri ja seksuaalilääketieteen asiantuntija ja kouluttaja.

Ura

Juhana Piha valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1985 ja lääketieteen tohtoriksi 1989 Turun yliopistosta. Hänen monografiana julkaistu englanninkielinen väitöskirjansa vuodelta 1988 oli otsikoitu Cardiovascular autonomic function tests: responses in healthy subjects and determination of the age related reference values. Fysiologian dosentiksi hänet otettiin Turun Yliopistoon 1993 ja fysiologian, erityisesti autonomisen hermoston fysiologian, dosentiksi Kuopion Yliopistoon 1994. Kliinisen fysiologian erikoislääkärin tutkinnon hän suoritti Turun Yliopistossa 1999. Hän on erikoistui 1990-luvulta alkaen peniksen verenkiertohäiriöihin ja alkoi tutkia niiden vaikutuksia erektioon. Pihan tutkimustoiminta on myöhemmin laajentunut kokonaisvaltaiseksi miesten ja naisten seksuaaliongelmien kartoittamiseksi ja hoitamiseksi Hänellä  hänellä on NACSin vuonna 2007 myöntämä kliinisen seksologin (VET) tutkinto. Euroopan Erikoislääkäriyhdistyksen (UEMS) seksuaalilääketieteen jaos (Multidisciplinary Joint Committee of Sexual Medicine, MJCSM) myönsi hänelle seksuaalilääketieteen erityispätevyyden (Fellow of European Committee of Sexual Medicine, FECSM) vuonna 2012 ja seksuaalilääketieteen erityispätevyyden kouluttajan oikeudet vuonna 2016 .
Piha on kirjoittanut yli 50 kansainvälisissä tieteellisissä lehdissä julkaistua vertaisarvioitua tutkimusta, kymmenittäin oppikirjatasoisia tekstejä seksuaalihäiriöistä ja antanut sadoittain haastatteluja erilaisille medioille seksuaalihäiriöistä. Suomalaisiin lääketieteellisiin lehtiin hän on kirjoittanut useita katsausartikkeleita seksuaalihäiriöistä . Hän on toimittajana ja kirjoittajana vuonna 2019 julkaistavassa Seksuaalilääketiede -oppikirjassa (Duodecim). Pihalla on lääkärin vastaanotto Turussa ja hän ylläpitää seksuaalihäiriöitä käsittelevää internet-sivustoa.
Piha on ollut myös mukana miesten seksuaalihäiriöitä käsittelevässä Jaakko Virtasen dokumenttielokuvassa Miehen mitta (1999). Dokumentti näytettiin Suomessa ja useissa Euroopan maissa. Toisessa Pihan dokumentissa perehdytään nuoren miehen seksuaaliongelmiin ehkäisyneuvolan olosuhteissa.

Yksityiselämä

Pihalla on neljä lasta. Hän on naimisissa tiedotuspäällikkö Pia Pihan kanssa. Pihan isä oli Turun kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori Kalevi Piha ja äiti ekonomi Katarina Piha.
Andrew Handyside and Company

Andrew Handyside and Company oli englantilainen teräsvalimo 1800-luvulla. Se toimi Derbyssä maan keskiosassa. Valimo tuotti hyvin erikokoisia tuotteita valurautaisista puutarhakoristeista rautatiesiltoihin. Se teki katuvalaisimia yleistyvän kaasuvalaistuksen tarpeisiin, ja se oli yksi ensimmäisistä yrityksistä joka teki punaisia postilaatikoita Royal Mailin käyttöön. Sen valmistamia, nyt yli satavuotiaita laatikoita on edelleen paljon käytössä. Valimo tunnettiin vahvoista ja hyvälaatuisista tuotteistaan, joita oli esillä myös Lontoon maailmannäyttelyssä 1851.
Valimon perustaja Andrew Handyside kuului sukuun, jonka monet jäsenet olivat kunnostautuneet Skotlannissa rauta-alalla. Hän työskenteli William-veljensä kanssa Pietarissa, ennen kuin asettui Derbyyn ja otti siellä haltuunsa Britannia-valimon. Andrew Handyside kuoli 1877, minkä jälkeen yrityksen toiminta hiipui vähitellen ja loppui kokonaan 1911.
Yritys tuotti yhden Englannin ensimmäisistä sähköllä toimivista nostosilloista vuonna 1899.
Kokoelma yrityksen tuotteita on Derbyn teollisuusmuseossa.
Palokuja

Palokuja on tonttien perällä yleensä korttelin läpi kulkeva lehtipuuvyöhyke, jonka tarkoituksena on estää tulipalojen leviämistä. Palokujia sijoitti Suomessa 1800-luvulla ruutukaavoihin ainakin C. L. Engel. Palokujat olivat yksi paloturvallisuusjärjestelyistä, jotka hän sijoitti vuonna 1828 laatimaansa Turun palon jälkeiseen Turun asemakaavaan. Asemakaava määräsi, että rakennuksia sai sijoittaa tontin laidoista vain kolmelle sivulle, neljännelle oli istutettava lehtipuita. Engel sijoitti palokujia myös uusien kaupunkien asemakaavoihin (ainakin Jyväskylän ja Mikkelin asemakaavoihin).
Palokujien lisäksi joihinkin kaupunkeihin on jätetty palokatuja ja puistikoita estemään tulipalojen leviämistä. Esimerkiksi Vaasan Keskuspuistikot ja palokadut periytyvät lääninarkkitehti C.A. Setterbergin vuoden 1855 asemakaavasta.
Pyörimisliike

Rinnastus aaltoliikkeeseen

Kappaleen vauhti voidaan kirjoittaa myös
Tätä on mielenkiintoista verrata aalto-opin perusyhtälöön
jossa c on valon nopeus ja  on aallonpituus. Pyörimisliikkeessä tätä vastaa siis ympyrän piiri.
F

Historiaa

F-kirjain on kehittynyt kreikan kirjaimesta digamma (Ϝ). Sen taustalla on seemiläinen kirjain . Vaikka Ϝ kreikassa lienee merkinnyt w-äännettä, latinassa F-kirjaimella merkittiin f-äännettä.

F suomen kielessä

F-kirjaimella merkitään suomen kielessä soinniton frikatiivi [f]. Se eroaa v-äänteestä olennaisesti siinä, että v on soinnillinen, mutta lisäksi saattaa olla pienempiä eroja. Joissain sanoissa f voi ääntyä v:nä: asfaltti ~ asvaltti, fiksu ~ viksu.
F-kirjain on kuulunut suomen kirjakieleen f-äänteen merkkinä jo sen alkuajoista 1500-luvulta lähtien. Tuolloin sitä käytettiin lainasanoissa, joista monet ilmeisesti olivat lounaissuomalaisessa kansankielessä tavallisia, esimerkiksi sanat faari ja fati. Yhdistelmällä ff:llä voitiin kuitenkin joissain sanoissa tarkoittaa h-äännettä kuten sanassa lyffty (lyhty) tai v-äännettä kuten sanassa röffuerin (ryövärin). Lainasanoissa käytettiin myös yhdistelmää ph kuvaamaan f-äännettä: prophetat (profeetat).
Suomen kielessä ei ole vanhastaan esiintynyt, lounaismurteita lukuun ottamatta, f-äännettä. Aikaisemmin se korvattiin suomeen tulleissa lainasanoissakin varhemmin yleensä p:llä (esimerkiksi pelto ← fält, perjantai ← fredag, samoin nimessä Jooseppi ← Joosef), myöhemmin yleensä sanan alussa v:llä (esimerkiksi vanki ← fånge) mutta sanan sisällä hv:llä (esimerkiksi kahvi ja sohva). Naapurikielten vaikutuksesta suomen läntisimmissä ja itäisimmissä murteissa on kuitenkin ollut jo vanhastaan f-äänne. Suomen yleiskielessä f-äänne yleistyi vasta 1900-luvulla kieleen tulleiden uusien lainasanojen myötä.

F muissa kielissä

Useimmissa eurooppalaisissa kielissä f-kirjaimen äännearvo on [f].
Usson (Puy-de-Dôme)

Usson [ysɔ̃] on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Puy-de-Dômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 271. 
Usson sijaitsee vanhan tulivuoren länsirinteessä 45 kilometriä kaakkoon Clermont-Ferrandin kaupungista. Kylän keskellä kohoaa suuri Neitsyt Mariaa esittävä patsas.
Usson on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. 23 kilometriä luoteeseen on toinen järjestön jäsenkylä Montpeyroux.
Syvänoja (Somero)

Yhdistystoiminta, palvelut ja liikenne

Syvänoja kuuluu yhdessä lounaissomerolaisten Talvisillan ja Kerkolan kanssa Häntälän postinumeroalueeseen, ja kylissä toimii Lounais-Someron kyläyhdistys. Kylän kautta kulkee Kerkolasta Häntälään johtava paikallistietasoinen yhdystie Kerkolantie.

Luonto

Kylän luonnonympäristöä hallitsevat Uskelanjoen sivujoen Rekijoen latvahaarat, jotka ovat uurtaneet ympäröivään savitasankoon syviä rotkolaaksoja. Paikallisesti nämä tunnetaan nimellä Häntälän notkot ja ne muodostavat Someron Kerkolan, Syvänojan, Häntälän ja Talvisillan kylissä arvokkaan perinnebiotooppialueen, joka jatkuu kaakossa myös  Kiikalan ja Perttelin alueelle Salossa ja kuuluu Natura 2000 -suojeluohjelmaan. Notkojen ulkopuolella savitasangosta pistää esiin kalliosydämisiä moreenimäkiä.

Historia

Syvänoja on yhdessä viereisten Kerkolan, Häntälän ja Talvisillan, eteläsomerolaisten Lautelan ja Terttilän sekä Somerniemen Kaskiston, Suojoen ja Mäyrämäen kanssa yksi niistä kylistä, jotka vuonna 1492 siirrettiin Uskelan seurakunnasta osaksi Someroa lähiseurakuntien alueita järjesteltäessä. Vuoteen 1870 nämä kylät olivat kirkollisesti osa Someron seurakuntaa mutta kuuluivat edelleen hallinnollisesti Turun ja Porin lääniin, kunnes lääninrajat vuonna 1870 koko Suomessa yhtenäistettiin seurakuntarajojen kanssa, ja kylistä tuli myös hallinnollisesti osa Hämeen lääniä muun Someron tavoin.
Syvänojan kylän vanhoja kantataloja ovat olleet Sonni ja Manni, joiden osataloja ovat Ali-Sonni, Yli-Sonni, Iso-Manni ja Vähä-Manni. Kylän vanhalla tontilla nykyisen Kerkolantien varressa taloista ovat vielä Iso-Manni ja Ali-Sonni.

Kirjalliset viittaukset

Kylän taloista Sonni yhdessä somerolaisten Sylvänän Jallin ja Vilukselan Vitkan sekä somerniemeläisen  Viuvalan Pispan kanssa mainitaan Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä osana Eeron Jouluyönä laulamaa laulua. Romaanissa viitataan näiden ohella myös eräisiin somerolaisiin henkilöihin. Näistä Kivi lienee kuullut Somerolta kotoisin olleelta ystävältään Axel Wiensiltä.
Derek Richardson

Derek Richardson (s. 18. tammikuuta 1976 Queensbury, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Teoria miehistä (2006–2008).

Nuoruus

Richardson on kotoisin New Yorkin osavaltion Queensburysta. Hän opiskeli Florida State -yliopiston College of Film -koulussa vuosina 1992–1996.

Ura

Richardson aloitti näyttelijänuransa vuonna 2000, jolloin hän vieraili televisiosarjoissa Kova laki ja Strangers with Candy. Vuonna 2002 hän muutti Los Angelesiin ja sai roolin tv-sarjasta Felicity. Hän teki valkokangasdebyyttinsä vuoden 2003 elokuvassa  Tosinuija ja vielä nuijempi (engl. Dumb and Dumberer: When Harry Met Lloyd). Vuodesta 2006 alkaen Richardson on esiintynyt televisiosarjassaa Teoria miehistä yhdessä muun muassa Anne Hechen ja Emily Berglin kanssa. Richardson ja Bergl olivat ensimmäiset sarjaan palkatut näyttelijät. Teoria miehistä päättyy Yhdysvalloissa kesäkuussa vuonna 2008 kahden tuotantokauden jälkeen.

Yksityiselämä

Richardsonin huhutaan seurustelevan Teoria miehistä -kollegansa Emily Berglin kanssa.
Kiinan itäinen rautatie

Kiinan itäinen rautatie oli rautatie, jonka venäläiset rakensivat kiinalaisten luvalla Mantšuriaan vuosina 1897–1901.
Rautatien rakentaminen aloitettiin heinäkuussa 1897 linjalla Tatarskaja–Hailar–Harbin–Nikolsk-Ussurijsk. Se oli osa Moskovasta Vladivostokiin johtavaa Siperian radan alkuperäistä linjausta. Virallisesti osuus avattiin liikenteelle marraskuussa 1901, mutta vakituinen matkustajaliikenne alkoi vasta heinäkuussa 1903.
Vuonna 1898 ryhdyttiin rakentamaan 880 kilometrin pituista eteläistä sivurataa, joka erkani Kiinan itäisestä rautatiestä Harbinissa ja ulottui pitkin Itä-Mantšuriaa Port Arthuriin (nyk. Lüshunkou), jossa oli ympärivuoden jäätön syväsatama. Venäjän–Japanin sota syttyi vuonna 1904 siitä kiistakysymyksestä, kenelle Port Arthur kuului ja millä periaatteilla satamaa tarjottaisiin avoimien ovien politiikan mukaisesti kaikkien käyttöön. Venäjän hävittyä sodan pääosa sivuradasta (pohjoisessa Changchuniin asti) siirtyi Japanin omistukseen. Japanilaiset perustivat Etelä-Mantšurian rautatieyhtiön hoitamaan rautatietä ja varustivat Kwantungin armeijan suojelemaan sitä.
Alkuperäinen Kiinan itäinen rautatie säilyi Venäjän ja sittemmin Neuvostoliiton omistuksessa vuoteen 1935. Tuolloin Neuvostoliitto myi sen Mantšukuolle, nukkevaltiolle, jonka Japani oli perustanut vuonna 1932 miehittämäänsä Mantšuriaan. Toisen maailmansodan jälkeen rautatie oli Neuvostoliiton ja Kiinan yhteisessä omistuksessa. Neuvostoliitto luovutti sen kokonaan Kiinan kansantasavallalle 1950-luvun alussa.
Kenora Thistles

Joukkueen perustaminen

Kenoran kaupunki tunnettiin alun perin Rat Portagena. 1880-luvun lopulla vanhat ammattilaiset, metsurit ja kullankaivajat perustivat kaupunkiin seniorien amatöörijääkiekkoseuran. 1890-luvun alussa joukko nuoria poikia, useimmat iältään 9-11, muodosti samannimisen juniorijääkiekkojoukkueen, joka löi seniorijoukkueen näytösottelussa. Näiden poikien joukossa olivat tulevat Hockey Hall of Fame -jäsenet Tommy Phillips, Tom Hooper, Billy McGimsie, ja Si Griffis.
Seuraavan viiden vuoden aikana nämä nuoret pelaajat alkoivat siirtyä seniorijoukkueeseen, ja Thistles vakiinnutti nopeasti asemansa yhtenä johtavista jääkiekkoseuroista Länsi-Kanadan provinsseissa. Vuonna 1903 joukkue haastoi Ottawa Silver Sevenin Stanley Cupin mittelöön ja hävisi. Vuonna 1905 Thistles haastoi Ottawan joukkueen uudestaan ja lopputulos oli taas sama. Tuona kesänä Rat Portagen kaupunki vaihtoi nimensä Kenoraksi.

Stanley Cupin mestarit

Tammikuussa 1907 Thistles otteli jälleen Stanley Cupista voittaen sen maalierolla Montreal Wanderersia vastaan. Ottelut pelattiin 17. ja 21. tammikuuta. Kenora voitti ottelut 4–2 ja 8–6. Kaksi muuta tulevaa Hall of Famen jäsentä Art Ross ja Joe Hall olivat myös pelaajaluettelossa, mutta eivät pelanneet. Kenora, jonka vuoden 1907 asukasluku oli 4000, on kaikkien aikojen pienin kaupunki, joka on voittanut Stanley Cupin.
Vain kaksi kuukautta myöhemmin Wanderers haastoi Thistlesin revanssiin. Huolimatta siitä, että Kenoraan oli tullut kolme uutta tulevaa Hockey Hall of Fame-jäsentä (Alf Smith, Rat Westwick ja Frederick Whitcroft), joukkue hävisi Stanley Cupin ja menetti suurimman osan parhaimpia pelaajiaan toisiin ammattilaisjoukkueisiin, perhe-elämään tai eläkkeelle. Huolimatta rikkaan metsurijohtajan nimeltä Taylor Concord Kraus lupauksista toimittaa rahallista apua ammattilaisjoukkueen jatkamiseen Thistlesit lopettivat kesken Manitoba Professional Hockey Leaguen kauden 1907-1908.

Myöhempiä samannimisiä joukkueita

Alkuperäisen joukkueen lopetettamisen jälkeen Thistles-lempinimeä on käytetty useasta Kenoran kaupungin jääkiekkoseurasta, ja se on kaupungin amatööri-, juniori- ja senioritason joukkueiden lempinimi nykyäänkin. Keskitason versio Thistlesistä oli Canadian Junior Hockey Team Manitoba Junior Hockey Leaguessa joka alkoi pelata vuonna 1910. Vuosina 1934 ja 1940 se voitti Turnbull Cupin (MJHL) mestaruuden. Thistles voitti Abbott Cupin voitettuaan finaalissa Edmonton Athletic Clubin ja ansaitsi oikeuden edustaa länttä Memorial Cupissa. Se oli ensimmäinen vuosi, jolloin kaksi joukkuetta Ontariosta otteli Memorial Cupista. Paras viidestä -sarja pelattiin Winnipegissä. Kenora hävisi finaalin neljässä ottelussa Oshawa Generalsille.
Vuoden 1940 Kenora Thistles valittiin Manitoba Hockey Hall of Fameen joukkuekategoriaan. Se on myös valittu Luoteis-Ontarion urheilun Hall of Fameen, Midwestern Canadian Professional Men's Winter Sports Hall of Fameen, sekä Kenoran paikalliseen Hall of Fameen.
Vuonna 1968 Kenora Muskies alkoi pelata Manitoba Junior Hockey Leaguessa ja vuonna 1975 se vaihtoi nimensä Thistlesiksi kunnioittaakseen Stanley Cupin voittanutta joukkuetta.
Freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut 2019

Vuoden 2019 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 1.–10. helmikuuta 2019 Park Cityn Deer Valleyssa, Utahissa, Yhdysvalloissa.
Kisat televisioi Suomessa Yle.
Kuningas Ottokarin valtikka

Juoni

Tarina saa alkunsa, kun Tintti löytää puistonpenkiltä unohtuneen salkun ja palauttaa sen omistajalleen, professori Nestor Halambiquelle. Professorin kotona Tintti huomaa, että Halambique on sigillografi eli sinettien tutkija. Halambique esittelee Tintille mittavaa sinettikokoelmaansa, johon kuuluu Syldavian kuningas Ottokar IV:lle kuulunut sinetti. Pian tämän jälkeen Tintti huomaa, että salaperäiset miehet tarkkailevat häntä ja Halambiquea. Kun Tintti yritetään murhata pommilla, hän epäilee tapauksen liittyvän syldavialaisiin ja matkustaa Halambiquen kanssa Syldaviaan.
Lentomatkan aikana Tintti lukee esitteestä, että mikäli Syldavian kuningas menettää valtikkansa, hänen on lain mukaan luovuttava vallasta. Syldaviassa Tintille paljastuu, että Halambique oli osallisena piireissä, jotka suunnittelevat valtikan varastamista. Tintti tapaa lopulta eversti Boriksen, kuninkaan adjutantin, ja kertoo tälle uhkaavasta salaliitosta. Mutta Boris uskotteleekin Syldavian nykyiselle kuningas Muskar XII:lle Tintin olevan vain ”nuori anarkisti”. Lopulta Tintti tapaa kuninkaan uudestaan ja onnistuu vakuuttamaan tämän Boriksen osallisuudesta salaliittossa. Kuningas ja Tintti saapuvat kuninkaalliseen aarrekammioon, missä he huomaavat valtikan kuninkaallisena valokuvaajana toimivan Halambiquen varastaneen valtikan. Tintti jahtaa valtikan varastaneita salaliittolaisia, ja Syldavian ja Bordurian rajalla hän saa valtikan itselleen. Hän myös saa selville, että valtikan varastaminen on osana bordurialaisten suunnitelmaa valloittaa Syldavia.
Tintti varastaa bordurialaisille kuuluvan Messerschmitt Bf 109 -hävittäjän ja lentää sillä takaisin Syldaviaan. Syldavian ilmatilaan saavuttuaan kone joutuu syldavialaisen ilmatorjunnan tuhoamaksi, mutta Tintti onnistuu pelastautumaan laskuvarjolla. Kun Tintti lopulta saapuu Syldavian pääkaupungin Klowin kuninkaanlinnaan ja valtikka palautetaan takaisin kuninkaalle, salaliitto paljastuu syldavialaisen, borduurimielisen Teräskaarti-puolueen johtajan Müsstlerin suunnittelemaksi. Kuningas määrää Müsstlerin ja muut salaliittolaiset vangittaviksi, ja määrää syldavialaisia joukkoja Syldavian ja Bordurian väliselle rajalle. Borduria kuitenkin vetää omat joukkonsa rajalta ja julkaisee lausunnon, jossa se hämmästelee syldavialaisten ”käsittämätöntä asennoitumista”.
Seuraavana päivänä kuningas Muskar XII myöntää Tintille Kultaisen pelikaanin ritariston korkeimman mahdollisen kunniamitalin, Suurpelikaanin ristin. Hänelle selviää myös, että oikea Nestor Halambique oli kaapattu ja että huijari, joka oli yrittänyt varastaa valtikan, oli tämän kaksoisveli, Alfred.
Kun Tintti ja Milou palaavat takaisin kotiin lentoveneellä, kone laskeutuu yhtäkkiä mereen. Koneessa olevat Dupont ja Dupond säikähtävät, kunnes he muistavat, että lentovene kykenee laskeutumaan veteen. Tämä huvittaa suuresti etsiväkaksikkoa, mutta kun he astuvat ulos koneesta, he epäonnekseen putoavat veteen.
Kuningas Ottokarin valtikka sisälsi Bianca Castafioren ensiesiintymisen.
Vladivostokin satama

Vladivostokin satama (ven. , (Морской) порт Владивосток, LOCODE:RU FIP tai RU VVO) on Venäjän Primorjen aluepiirin Vladivostokissa sijaitseva merkittävä merisatama. Sen keskeisin osa sijaitsee suojaisan merenlahden (Zolotyi Rog, suom. "Kultainen sarvi" Istanbulin samannimistä lahtea jäljitellen) länsirannalla. Osana satamaa toimii Vladivostokin merimatkustajasatama (Morskoi vokzal). Satamalla on useita muitakin laiturialueita - kuten kalasatama - samalla lahdella. Lisäksi joitain laitureita sijaitsee Itä-Bosporinsalmen eteläpuolisella Venäläisellä saarella.
Reidar Suomenrinne

Reidar Suomenrinne (16. syyskuuta 1931 Nuorgam – 24. kesäkuuta 1974 Bodø) oli saamelaisvaltuuskunnan ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli ammatiltaan opettaja.
Suomenrinne oli matkalla Trondheimiin neljän muun saamelaisvaltuuskunnan jäsenen kanssa, kun heitä kuljettanut pienkone katosi Norjassa Bodøn lähellä. Heidän lisäkseen koneessa oli pilotti. Koneen hylkyä ei ole löydetty.
Suomenrinne toimi kuollessaan Utsjoen kunnan esimiehenä ja saamelaisvaltuuskunnan ensimmäisenä puheenjohtajana.