Nick Johnson (jääkiekkoilija, 1985)

Ura

Johnson pelasi vuodet 2002–2004 AJHL-joukkue St. Albert Saintsissa. Pittsburgh Penguins varasi hänet kolmannella kierroksella 67. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Johnson kävi varauksensa jälkeen vuodet 2004–2008 Dartmouth Collegea, jonka sisäisen maalipörssin hän voitti 18 osumallaan jo ensimmäisellä kaudellaan 2004–2005. Johnson valittiin kauden päätteeksi ECAC:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Viimeisellä kaudellaan 2007–2008 hän toimi Dartmouthin kapteenina ja oli tehoilla 10+25=35 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Johnson valittiin ECAC:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän teki maaliskuussa 2008 kaksivuotisen tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa ja pelasi keväällä 2008 myös AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, jossa Johnson pelasi neljä runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Kauden 2008–2009 Johnson pelasi suurimmaksi Wilkes-Barres/Scranton Penguinsissa, jonka toiseksi paras pistemies hän oli kevään 2009 pudotuspeleissä Mark Letestun ja Dustin Jeffreyn kanssa tehoilla 4+6=10. Johnson pelasi ison osan kaudestaan myös sarjatasoa alempana ECHL:n Wheeling Nailersin riveissä. Kevään 2010 pudotuspeleissä hän oli neljällä osumallaan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin paras maalintekijä sekä paras pistemies Chris Connerin kanssa. Johnson pelasi kauden 2009–2010 aikana myös kuusi NHL-ottelua Pittsburghissa tehoin 1+1=2. Hän teki NHL-debyyttinsä 21. tammikuuta 2010 ottelussa Washington Capitalsia vastaan, jolloin Johnson teki myös NHL-uransa avausmaalin ajassa 2.50. Kesäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Penguinsin kanssa.
Kaudella 2010–2011 Johnson oli 20 osumallaan Tim Wallacen kanssa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin toiseksi paras maalintekijä Brett Sterlingin jälkeen. Hänen maaleistaan puolet oli ylivoimamaaljea. NHL:n puolella Johnson pelasi kauden aikana neljä ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki kesäkuussa 2011 vuoden mittaisen ja 550 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Penguinsin kanssa, mutta harjoitusleirin päätteeksi joukkue asetti Johnsonin siirtolistalle, josta hänet nappasi kuitenkin jo seuraavana päivänä Minnesota Wild. Johnson murtautui kaudella 2011–2012 NHL:ään. Hänet valittiin jo kuluneella ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan NHL:n tähdistöotteluun korvaamaan Edmonton Oilersin Ryan Nugent-Hopkins. Johnson pelasi lopulta kauden aikana 77 runkosarjaottelua tehopistein 8+18=26.
Heinäkuussa 2012 Johnson teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Kausi 2012–2013 alko kuitenkin NHL:n työsululla ja Johnson siirtyi joulukuussa 2012 vahvistamaan ECHL-joukkue Idaho Steelheadsia. NHL-kauden käynnistyttyä tammikuussa 2013 hän pelasi Coyotesissa 17 ottelua tehopistein 4+2=6, kunnes maaliskuussa seura asetti Johnsonin siirtolistalle ja lähetti farmijoukkue Portland Piratesiin. Heinäkuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Johnson pelasi kauden 2013–2014 pääosin AHL-joukkue Providence Bruinsissa, jonka varakapteeniksi hän nousi ja voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +20. Johnson pelasi Bostonin NHL-joukkueessa kauden aikana yhdeksän runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2014–2015 Johnson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Växjö Lakersiin. Hän voitti lukemalla +30 koko liigan tehotilaston. Johnson oli myös Lakersin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+21=38 ja hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Mestarien liigassa Johnson oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi Lakersin sisäisen pistepörssin voiton Tuomas Kiiskisen ja Tomi Kallion kanssa tehoilla 4+1=5. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Brynäs IF:n paitaan. Johnson voitti 22 osumallaan koko SHL:n maalipörssin ja 14 osumallaan liigan ylivoimamaalipörssin. Hän keräsi runkosarjassa 34 tehopistettä ja oli Brynäsin kolmanneksi paras pistemies. Kevään 2016 pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Johnson oli Brynäsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5.

Muuta

Johnsonin isä Kevin on pelannut myös jääkiekkoa.