John F. Kennedyn salamurhan teoriat

Syitä salaliittoteorioiden syntyyn

Murhan suhteen on spekuloitu ennen muuta siitä, oliko tekijöitä yksi vai enemmän. Viranomaisten ja hallituksen järjestämien tutkimusten perusteella Warrenin komissio päätyi vuonna 1964 "yhden ampujan teoriaan", kun taas Yhdysvaltain edustajainhuoneen salamurhakomitea House Select Committee on Assassinations (HSCA) päätyi tutkimuksissaan 1976–1979 esittämään, että ampujia oli suurella todennäköisyydellä kaksi. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian vuonna 1982 julkaiseman raportin mukaan HSCA:n akustiikkaan perustuva johtopäätös on virheellinen, eikä akustinen aineisto raportin mukaan tue oletusta toisen ampujan olemassaolosta.
Epäilyksiä Warrenin komission ”yhden ampujan teoriaa" kohtaan on herättänyt muun muassa se, että Oswaldin käyttämä ase oli postimyynnistä ostettu Mannlicher-Carcano-kivääri. Sen on todettu kuitenkin olevan murha-aseeksi yhtä hyvä kuin Yhdysvaltain armeijan tuolloin käyttämä M-14-kivääri. Warrenin komission mukaan Oswald oli pystynyt ampumaan Mannlicher-Carcanolla alle viidessä sekunnissa kolme tähdättyä laukausta liikkuvaan maaliin.
Salaliittoteoreetikoiden mukaan Abraham Zapruderin kaitaelokuvassa näkyy, kuinka Kennedy kaatui taaksepäin eli ”väärään suuntaan” luodin osuessa. Salaliittoteoreetikkojen mielestä Kennedy olisi kaatunut eteenpäin, jos luoti olisi ollut Oswaldin ampuma ja tullut Kennedyn takaa koulukirjavarastolta. Salaliittoteorioiden kriitikoiden mukaan tämä käsitys kuitenkin perustuu tietämättömyyteen luodin osumisen aiheuttamista fyysisistä vaikutuksista.
Salaliitoista on kirjoitettu satoja kirjoja ja tehty elokuvia, kuuluisimpana Oliver Stonen kiistelty JFK – avoin tapaus. Elokuvan kriitikoiden mukaan Stonen elokuva vääristelee lähes kaikkia historiallisia faktoja JFK:n salamurhasta.

Salaliittolaiset

Salaliittoteorioissa on mainittu ainakin 44 ryhmää tai maata, joiden on väitetty olleen Kennedyn murhan takana. Salaliittoteoreetikot ovat syyttäneet muun muassa seuraavia maita ja ryhmiä osallisuudesta Kennedyn murhaan: CIA, Yhdysvaltain mafia, FBI, Yhdysvaltain salainen palvelu, KGB, Kuuba, Fidel Castron vastustajat, Saksa, Yhdysvaltain armeija, sotateollinen kompleksi, Dallasin poliisi, Dallas Morning News -sanomalehti, MJ-12 (Yhdysvaltojen salainen varjohallitus), Mossad, Pohjois-Vietnam, Puola, ryhmä Adolf Hitlerin upseereita, Omahan republikaaninen puolue, katolinen kirkko, Yhdysvaltain maatalousministeriö ja NASA.

Murhaajat

Salaliittoteorioissa on nimetty ainakin 82 ihmistä, joiden on väitetty ampuneen Kennedyä. Salaliittoteoreetikoiden nimeämiä murhaajia ovat muun muassa Lyndon B. Johnson, David Ferrie, Franklin Folley (Frank Sinatran rumpali), William Greer (presidentin limusiinin kuljettaja), George Hickey (Salaisen palvelun agentti, joka väitetään ampuneen Kennedyn vahingossa), E. Howard Hunt, Roy Kellerman (Salaisen palvelun agentti, joka oli kyydissä presidentin limusiinissa), Jack Ruby, Frank Sturgis ja J. D. Tippit (poliisi, jonka Lee Harvey Oswald ampui).

Israel ja Israelin ydinase

Eräs Kennedyn salamurhaa selittävistä teorioista liittyy Israeliin ja Israelin ydinaseohjelmaan. Astuttuaan virkaan Kennedy ajautui riitaan Israelin pääministerin David Ben Gurionin kanssa Israelin ydinaseohjelmasta, joka oli tuolloin salainen. Kennedy vaati Israelia luopumaan tai keskeyttämään ydinaseohjelman, mutta Israel kieltäytyi. On väitetty, että Israelin tiedustelupalvelu Mossad olisi yhteistyössä amerikkalaisten ryhmittymien kanssa salamurhannut Kennedyn, jotta Israel saisi ydinaseensa valmiiksi.

Mafia ja CIA

Mafian ja Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n epäilty osuus salamurhassa on usein kytketty yhteen lähinnä näiden Kuuban suhteen tekemän yhteistyön takia. CIA hyödynsi Fidel Castron syrjäyttämisyrityksissään muun muassa Kuubassa ennen vallankumousta toimineen mafiapomon Santos Trafficanten yhteyksiä. CIA:n järjestämän Sikojenlahden maihinnousun epäonnistumisen osasyynä on pidetty Kennedyn päätöstä olla antamatta aseellista tukea kuubalaisista pakolaisista kootulle maihinnousujoukolle. Teoreetikot ovat katsoneet tämän motiiviksi CIA:n mahdolliselle sekaantumiselle Kennedyn murhaan.
Mafiateoriaa on kannattanut etenkin David E. Scheim, joka on julkaissut kaksi kirjaa, jotka pyrkivät todistamaan mafian osallisuuden. Hän uskoo, että murhan järjestivät mafiosot Carlos Marcello ja Santos Trafficante sekä järjestäytyneeseen rikollisuuteen sekaantunut ammattiyhdistysjohtaja Jimmy Hoffa. Teorian mukaan taustalla oli mafian suuttuminen presidentti John F. Kennedyn ja hänen veljensä, oikeusministeri Robert Kennedyn järjestäytyneen rikollisuuden vastaisiin toimiin. Scheimin teoriaa on tukenut Trafficanten asianajaja, joka väittää Trafficanten tunnustaneen hänelle Kennedyn salamurhan. Teoriaa tukee myös tunnettu tutkiva journalisti Jack Anderson.
Kennedyn salamurhaa vuosina 1977–1979 tutkineen HSCA-komission päällikkö G. Robert Blakey sanoi vuonna 1981 julkaistussa kirjassaan uskovansa Carlos Marcellon järjestäneen murhan.
The Kennedy Conspiracy -kirjan kirjoittanut Anthony Summers uskoo, että Kennedyn murhasi ryhmä Castron vastaisia kuubalaispakolaisia, jotka olivat CIA:n kouluttamia ja mafian palkkaamia. Summersin mukaan muutamia CIA:n agentteja oli mukana juonessa mafiosojen Marcellon ja Trafficanten ohella.
Mafiateorioita ovat pönkittäneet Oswaldin surmaajan, Jack Rubyn, väitetyt mafiakontaktit. Toisaalta on huomautettu Rubya koskevien teorioiden epämielekkyydestä eli ei ole nähty kunnollista syytä siihen, miksi olisi pitänyt vaientaa mahdollinen todistaja ja antaa poliisille uusi tilalle. Lisäksi Jack Rubya on kuvattu ihmiseksi, joka ei pystynyt pitämään minkäänlaisia salaisuuksia. Oswaldin taustalta ei juuri ole löytynyt todistettuja mafiakontakeja, vaikka niiden olemassaolosta on esitetty väitteitä. James Ellroyn romaani Amerikan tabloidi hyödyntää peruskuviossaan yhdistettyä Mafia-CIA-teoriaa.

Neuvostoliitto ja Kuuba

Erään yleisen teorialinjan mukaan Kennedyn murhan takana olivat Neuvostoliitto ja/tai Fidel Castron johtama Kuuba. Teorian eräänä lähtökohtana oli Santos Trafficantelle työskennelleen Johan Martinon artikkeli tammikuulta 1964. Siinä hän kertoi tietävänsä, että Castro oli saanut selville Yhdysvaltain suunnitelmat hänen syrjäyttämisekseen ja että hän oli palkannut Oswaldin ampumaan Kennedyn. Neuvostoteorioita on pönkittänyt Oswaldin oleskelu Neuvostoliitossa.

Northwood-salaliittoteoria

Yhdysvaltain hallitus oli suunnittellut salaista operaatiota nimeltään Northwood, jonka oli määrä toteutua vuonna 1962. Suunnitelmana oli upottaa yhdysvaltalainen matkustaja-alus Kuuban aluevesillä, syyttää uppoamisesta kuubalaisia ja hyökätä sen jälkeen Kuubaan. Presidentti Kennedy vastusti ajatusta. 
Northwood-salaliittoteorian mukaan Kennedy nähtiin liian pehmeänä, joten hänestä piti päästä eroon. Näin eräät tahot Yhdysvaltain hallinnossa päättivät, että presidentti ammuttaisiin Dallasissa autosaattueessa. Murhan suunnittelijoiden tehtävänä oli löytää lavastettu henkilö, joka voitaisiin lavastaa ampujaksi. Tähän rooliin valikoituikin Lee Harvey Oswald. Varsinaisten kuolemaan johtaneiden laukausten on teorian mukaan sanottu tulleen aivan muualta, kuin Oswaldin työpaikalta.
Presidentti Kennedyn poika John F. Kennedy Jr. kuoli vuonna 1999 pienlentokoneonnettomuudessa. Salaliittoteorian mukaan hänen koneensa moottoria oli peukaloitu. Monet uskovat, että hänellä sekä Marilyn Monroella oli tietoa tästä Northwood-salaliitosta. Heidän on väitetty tämän vuoksi kuolleen "selittämättömissä" olosuhteissa. Teoria ei ole saanut laajaa kannatusta.

Salainen varjohallitus

Salaliittoteoreetikko Milton William Cooperin mukaan Yhdysvaltoja ja maailmaa hallitsevat yhdysvaltalainen “Council of Foreign Relations” ja kansainvälinen ”Trilateral Commision”. Cooperin mukaan nämä ryhmät saivat tietää avaruusolioiden valloittavan Yhdysvallat ja alkoivat toimia yhdessä avaruusolioiden kanssa. Ryhmät perustivat yhdessä Neuvostoliiton ja avaruusolioiden kanssa yhteisen kuuaseman. Yksi ryhmän jäsenistä, George H. G. Bush, aloitti huumekaupan yhdessä maailman huumekauppaa hallitsevan CIA:n kanssa. 
Kun John F. Kennedy sai tietää avaruusolioista ja huumekaupasta, hän vaati Yhdysvaltain salaista varjohallitusta (MJ-12) lopettamaan huumekaupan. Kennedy uhkasi paljastaa avaruusolioiden ja kuuaseman olemassaolon, jollei huumekauppaa lopetettaisi. MJ-12 ei suostunut tähän, vaan päätti murhata Kennedyn. Murhan toteutti presidentin limusiinin kuljettaja William Greer. Cooper väittää, että hänellä on hallussa Zapruder-nauhan kopio, jossa näkyy kuinka kuljettaja ampuu Kennedyn.
Kennedyyn osuneet luodit olivat kuitenkin peräisin kivääristä, eikä auton kuljettaja olisi pystynyt ampumaan presidenttiä ilman, että se olisi huomattu. Kyseistä salaliittoteoriaa ei pidetä uskottavana.

Sotateollinen kompleksi

On myös spekuloitu, että Kennedy halusi vetää Yhdysvaltain joukot pois Vietnamista toisella presidenttikaudellaan. Tämä ei sopinut Pentagonille eikä Yhdysvaltain sotateollisuudelle, jolle Vietnamin sota merkitsi valtavia tilauksia. Tästä syystä korkeiden sotilas- ja tiedusteluhenkilöiden sekä suursijoittajien salaliitto, ”sotateollinen kompleksi”, olisi järjestänyt Kennedyn salamurhan. Ei ole kuitenkaan todisteita, että Kennedy olisi ollut aikeissa vetää yhdysvaltalaiset pois Vietnamista.

Salaliittoteorioiden vastustus

Salaliittoteorioiden arvostelijoihin lukeutuu muun muassa yhdysvaltalaisen lakimies ja kirjailija Vincent Bugliosi. Hänen mielestään salaliittoteorioiden kannattajat eivät ole pystyneet tuomaan esiin yhtään uskottavaa todistetta, joka puhuisi salaliiton puolesta.