google/wiki40b huggingface dataset:
Yhdysvaltain hallitus

Yhdysvaltain hallitus (engl. Cabinet of the United States) on Yhdysvaltain liittovaltiotason hallinnon korkein elin, jota johtaa presidentti.

Hallituksen muodostaminen

Presidentti nimittää hallituksen ja esittelee valitsemansa jäsenet senaatille. Se puolestaan hyväksyy tai hylkää presidentin nimeämät ehdokkaat yksinkertaisella enemmistöllä. Hallituksen toimikausi on sama kuin presidentillä ja se muodostuu yleensä enemmistöpuolueen edustajista. 
Hallituksen ministerien lisäksi seitsemällä hallinnon virkamiehellä on ministerin arvo. Heistä Valkoisen talon kansliapäällikkö ei tarvitse senaatin hyväksyntää. Korkea-arvoisin ministeri Yhdysvaltain hallituksessa on ulkoministeri, mutta hallitusta johtaa varapresidentti.
Think Like a Man

Vastaanotto

Elokuva on saanut vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -verkkosivustolla 51 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 78 arviointiin. Metacritic keräsi elokuvalle 51/100 perustuen 30 arviointiin.
Huolimatta vaihtelevista arvioista Think Like a Man keräsi yli 33 miljoonan dollarin tulot avausviikonloppunaan ja oli viikonlopun katsotuin. Se katkaisi Nälkäpelin neljä viikkoa jatkuneen valtakauden.
Natalja Bondartšuk

Natalja Sergejevna Bondartšuk (ven. Наталья Сергеевна Бондарчук; s. 10. toukokuuta 1950) on venäläinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, joka muistetaan muun muassa Harin roolista Andrei Tarkovskin Solariksessa (1972).
Bondartšuk syntyi Moskovassa elokuvaohjaaja Sergei Bondartšukin ja näyttelijä Inna Makarovan tyttärenä. Hän opiskeli Gerasimovin elokuvainstituutissa ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1969.
Bondartšukin ensimmäinen ohjaus on vuodelta 1982.
HMS Heartsease (K15)

Palvelus

Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä USS Courage.

USS Courage (PG-70)

Yhdysvaltain laivasto vastaanotti aluksen 18. maaliskuuta 1942 ja se otettiin palvelukseen 3. huhtikuuta nimellä USS Courage ensimmäisenä päällikkönään luutnantti C. S. Barker Jr. Alus lähti 24. huhtikuuta saattueen mukana Pohjois-Irlannista Lough Foylestä Bostoniin, jonne se saapui 5. toukokuuta. Alus liitettiin Karibialle sijoitettuun laivasto-osastoon ja se lähti 19. toukokuuta Bostonista partiomatkalle Guantanamonlahdelle sekä suojaamaan Karibian alueen saattueita aina 21. lokakuuta saakka.
Charlestonissa tehdyn huollon jälkeen alus palasi Karibialle 25. tammikuuta 1943. Se suojasi 13.-28. helmikuuta saattueen Recifeen, mistä palatessa saattue joutui sukellusvenehyökkäyksen kohteeksi. Courage pelasti 42 eloonjäänyttä torpedoidulta SS Thomas Ruffinilta. Alus suojasi saattueita Trinidadista Recifeen sekä kerran Rio de Janeiroon aina 9. helmikuuta 1944 saakka, jolloin se palasi Charlestoniin huollettavaksi.
Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi 1. huhtikuuta 1944 Bostoniin suojaamaan Bostonin ja Argentian välisiä saattueita, kunnes se 10. kesäkuuta lähti partiomatkalle Grönlannin vesille. Alus suojasi 21. kesäkuuta - 16. elokuuta saattueita Narsarssuakin ja Grondalin välillä ollen sijoitettuna Reykjavikiin 29. heinäkuuta - 14. elokuuta, mistä vapauduttuaan alus palasi Bostonin ja Argentian väliselle reitille tehden vain yhden matkan Grönlantiin. Alus siirrettiin huoltoon Bostonissa 11. lokakuuta, mistä se palasi saattuetehtäviin 12. joulukuuta.
Alus lähti 24. tammikuuta 1945 Argentiasta ja se ilmoittautui Reyakjavikissä 31. tammikuuta sääpalveluun ja lentokoneiden pelastusalukseksi. Uudessa tehtävässään se oli 11. huhtikuuta saakka, jolloin se siirrettiin huoltoon Bostoniin. Alus lähti 1. elokuuta Bostonista Harwichiin, jonne se saapui 15. elokuuta. Yhdysvaltain laivasto poisti aluksen palveluksesta 22. elokuuta ja se palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle seuraavana päivänä.
Vladimír Bouzek

Vladimír Bouzek (3. joulukuuta 1920 Třebíč, Tšekkoslovakia – 31. heinäkuuta 2006) oli jääkiekkoilija ja jalkapalloilija, joka loi merkittävän uran Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa ja maansa Extraligassa. Hän saavutti hopeaa 1948 talviolympialaiset. Hänet valittiin International Ice Hockey Federation Hall of Famen jäseneksi vuonna 2007.
Jalkapallossa Bouzek pelasi kolme maaottelua Tšekkoslovakian paidassa vuosina 1950 ja 1951.
Pelaajauran jälkeen Vladimír Bouzek toimi jääkiekkovalmentajana ja vuosina 1968–1970 vielä Länsi-Saksan maajoukkueen vetäjänä.
Golden Globe 2007

Golden Globe 2007 oli järjestyksessään 64. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2006 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin 15. tammikuuta 2007 Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Kinopalatsi (Turku)

Kinopalatsi (Turku) on Finnkino-ketjun elokuvateatteri Turun keskustassa Kauppatorin kulmassa. Se on Turun suurin elokuvateatteri: saleja on yhdeksän ja asiakaspaikkoja yhteensä 1 524.
Kinopalatsin suunnitteli Arkkitehtitoimisto Schauman, ja se rakennettiin vanhojen Formia- ja Casino-elokuvateatterien tiloihin. Samoissa tiloissa on esitetty elokuvia jo 1920-luvulta asti, sillä sittemmin Formiaksi vaihtunut elokuvateatteri oli alun perin Kinola, jossa esitettiin Suomen ensimmäinen äänielokuva vuonna 1929.
Maaliskuussa 2001 avatun Kinopalatsin omisti aluksi Sandrew Metronome, joka päätti nimetä sen samoin kuin muutamaa vuotta aiemmin perustetun Helsingin Kinopalatsin. Finnkino osti Turun Kinopalatsin vuonna 2006.
Vuonna 2007 Kinopalatsin aulatiloihin alettiin suunnitella Savoy-teatterin kaltaista monitoimitilaa. Kyseisenlaiselle monitoimitilalle on ollut kysyntää Turussa jo pitkään.
Carlos Reygadas

Carlos Reygadas Castillo (s. 10. lokakuuta 1971, México) on meksikolainen elokuvaohjaaja. Hänen töitään ovat Japón (2002), Batalla en el cielo (2005), Luz silenciosa / Stellet Licht (2007) ja Post Tenebras Lux (2012).
Reygadas on pelannut rugbya Meksikon maajoukkueessa.
Reygadas on uransa aikana voittanut useita palkintoja eri kilpailuissa ja elokuvajuhlilla. Vuonna 2012 hän voitti parhaan ohjaajan palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Vuonna 2017 The New York Timesin kriitikot valitsivat Reygadasin elokuvan Luz silenciosa tämän vuosisadan 25 parhaan joukkoon.
Keski-Visayas

Keski-Visayas (fil. Gitnang Kabisayaan) on Filippiinien hallintoalue, joka koostuu nimensä mukaisesti Visayasin saariston keskiosasta. Hallintoalueen pääsaaret ovat Bohol, Cebu ja Negros.
Keski-Visayas jakautuu hallinnollisesti neljään provinssiin, Bohol, Cebu, Negros Oriental, Siquijor, ja kolmeen kaupunkiin Cebu, Lapu-Lapu, Mandaue. Alueen hallinto on keskitetty Cebuun. Koko hallintoalueen asukasluku on 6 800 180 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala on 15 875 neliökilometriä.
Matti Hagelberg

Tyyli

Hagelbergin tunnusomaista piirtämistyyliä on kuvattu avantgardistiseksi. Hänen sarjakuvilleen on ominaista raapekartongin käyttö, mutkikkaasti etenevät tarinat ja lukuisat populaarikulttuuriviittaukset. Työläässä raapekartonkitekniikassa mustasta pinnasta raaputetaan esiin valkoinen väri. Tyyli oli pitkälle kehitetty jo ensimmäisissä omakustannejulkaisuissa Marsin sankarit (1992) ja Marsin alkeet (1994). Ominaista sarjakuville on myös kokeellisuus ja älyllinen huumori. Hän sijoittaa usein itsensä sarjakuviin pelastamaan maailman tai naisia pulasta. Ville Hännisen mukaan Hagelbergin tarinoissa yhdistyy vaivattomasti ylevä ja matalalentoinen, kuten filosofis-teologinen keskustelu ja lapsen logiikka. Ennen raapekartongin käyttöä Hagelbergin sarjakuvat 1980-luvulla olivat olleet melko perinteisiä.
Hagelbergin tarinat sijoittuvat ”B.E.M.-universumiin”. Lyhenne tulee sanoista ”bug-eyed monsters”.

Yksityiselämä

Matti Hagelbergin aviopuoliso on kuvataiteilija ja sarjakuvataiteilija Katja Tukiainen. Heillä on yksi lapsi.
Eemeli Suomi

Seuraura

Suomi on Tampereen Ilveksen oma kasvatti. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran C-nuorten paras pistemies ja syöttäjä sekä SM-karsinnoissa tehoilla 6+11=17, SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 22+41=63 että pudotuspeleissä tehoilla 3+10=13. Suomi sijoittui runkosarjan pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 2012–2013 hän toimi Ilveksen B-nuorten varakapteenina. 
Kaudella 2014–2015 Suomi rikkoi A-nuorten SM-liigan kaikkien aikojen yhden kauden runkosarjan piste- ja syöttöennätyksen tehoilla 19+60=79. Hän rikkoi HIFK:n Matias Lopin kaudella 2000–2001 tekemän syöttöennätyksen (50) 28. tammikuuta 2015 tehtyään neljä syöttöpistettä Jokereita vastaan, jolloin Suomi ohitti hänet kolmella syöttöpisteellä. Hän teki yhtä monta syöttöpistettä myös seuraavassa ottelussa. Suomi valittiin A-nuorten SM-liigan tammikuun kuukauden pelaajaksi. HIFK:n Ville Viitaluoman kaudella 2000–2001 tekemä piste-ennätys (77) rikkoutui runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 21. helmikuuta 2015 Kalevan Palloa vastaan, jolloin Suomi teki ottelussa tehot 1+1=2. Hän oli myös kevään 2015 pudotuspeleissä Ilveksen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+10=14 ja Suomi voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Hänet palkittiin kauden päätteeksi pistepörssivoitostaan Kari Jalonen -palkinnolla ja valittiin A-nuorten SM-liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2015 Suomi teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 12. syyskuuta 2015 Vaasan Sportia vastaan, jolloin Suomi sai jääaikaa 8.50 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki neljännessä ottelussaan 23. syyskuuta 2015 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Mika Arvaja valitsi Suomen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hänen tulokaskautensa toi kaikkiaan 55 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14. Suomi pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2017 hän teki Ilveksen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2017–2018 Suomi teki läpimurtonsa SM-liigassa ja oli Ilveksen neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+23=40. Maaliskuussa 2018 hänen sopimustaan joukkueen kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2021 saakka. Kaudeksi 2018–2019 Suomi nimettiin Ilveksen kapteeniksi. Lokakuussa 2018 hän joutui yli kuukaudeksi sivuun, kun Pelicansin Mikko Kousa taklasi Suomea pään seudulle. Kousalle tuomittiin teostaan neljän ottelun pelikielto. Suomi pelasi lopulta 49 runkosarjaottelua ja oli Ilveksen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+21=39. Runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 12. maaliskuuta 2019 vieraissa Porin Ässiä vastaan hän teki liigauransa ensimmäisen kypärätempun. Veli-Pekka Ketola valitsi Suomen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Pudotuspeleissä hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +2.

Maajoukkueura

Suomi on pelannut Suomen A-maajoukkueessa 12 ottelua tehopistein 4+2=6. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Turun Marli Areenalla Valko-Venäjää vastaan. Suomi teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
ISO 8859-16

ISO 8859-16 on kahdeksanbittinen merkistö, joka standardoitiin 2001. Virallisempi nimi merkistölle on ISO/IEC 8859-16. Siitä voidaan käyttää myös nimeä Latin10 (Latinalainen merkistö numero 10). IANA:n standardoinnissa merkistö tunnetaan ISO-8859-16-nimellä. Merkistö on suunnattu Etelä- ja Itä-Eurooppaan, ja se kattaa albanian, kroatian, unkarin, italian, puolan, romanian ja slovenian. Sitä voi käyttää myös suomen ja ranskan, saksan ja irlannin gaelin (uuden oikeinkirjoituksen) kirjoittamiseen. Merkistö eroaa muista ISO 8859-perheen merkistöistä siinä, että siinä on jätetty pois useita symboleja ja otettu mukaan mahdollisimman paljon kirjaimia. Merkistön pääasiallinen tarkoitus on olla kahdeksanbittinen merkistö romanian kielen kirjoittamiseen, mitä mikään aikaisempi merkistö ei ole tukenut kunnolla. Vaadittavat kirjaimet Ț (T ja alapuolinen pilkku) ja Ș (s ja alapuolinen pilkku) saatiin mukaan vasta Unicode 3.0 standardiin, ja niiden näkyminen siten joillain selaimillakin saattaa olla ongelmallista. Jos mahdollista Unicoden ja UTF-8 koodauksen käyttöä suositellaan ISO 8859-16:n sijaan.
Turku Titans

Turku Titans Lacrosse Club, lyhyesti Turku Titans on vuonna 2005 perustettu turkulainen haavipallon erikoisseura. Titansin saavutuksia haavipallon miesten SM-sarjassa ovat hopeamitalit vuosilta 2005, 2006, 2007, 2009, 2010 ja 2012 sekä mestaruudet vuodelta 2008, 2013, 2014 ja 2015. Titansin nuorten joukkue, Turku Titans U19 oli kaudella 2011 SM-sarjan toinen.
Titansin miesten joukkueella on SM-sarjan ennätys, kun joukkue voitti Kokkola Relaxin 30–0 vuonna 2012.
Titansin naisjoukkue, Turku Titans Ladies pelaa naisten SM-sarjassa. Naisten joukkue perustettiin 2006, ja sillä on tilillään Suomen mestaruudet vuosilta 2006, 2007, 2009, 2010, 2011 ja 2012. Vuosina 2008 ja 2014 Titans sijoittui hopealle.
Titans voitti myös boxlacrossen ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 2013 ja on jatkanut mestaruusputkeaan vuosina 2014 ja 2015.
L (kirja)

Juoni

L on omaelämäkerrallinen kirja, joka kertoo seitsemän miehen Thor Heyerdahlin hengessä tekemästä tutkimusmatkasta Tyynenmeren autiolle saarelle. Retken tarkoituksena on nostaa Norja lopultakin maailmankartalle. Retkikunnan johtaja Erlend on kehittänyt teorian Polynesian saarten asuttamisesta. Hän uskoo, että eteläamerikkalaiset ovat asuttaneet ne luistellen meren yli sen ollessa oli jäässä. Kirjan alussa hän yrittää todistaa teoriaa kuitenkaan erityisemmin onnistumatta.
Tämä tutkimus ei muiden mielestä riitä maineen ja kunnian saavuttamiseksi, joten heistä alkaa tuntua, että tulisi tutkia jotain muutakin. Egil saa uuden ajatuksen. He päättävät kokeilla ja vertailla eri yhteiskuntajärjestelmien toimivuutta käytännössä autiolla saarellaan. Tarkasteluun joutuvat monet hallintoratkaisut apartheidista yksinvaltiuteen. He eivät kuitenkaan löydä yhtään aukotonta järjestelmää – jokaisessa on omat epäkohtansa ja heikkoutensa. Retkikunta on kuitenkin tyytyväinen kokeeseen ja Erlend uskoo, että siitä voi olla hyötyä muille tulevaisuudessa. Kun he palaavat takaisin Norjaan, heitä ei ole vastaanottamassa soittokuntaa, mutta matkalla oli kuitenkin ajatuksia selkeyttävä vaikutus heille itselleen.
Klaus Karttunen

Klaus Karttunen (s. 12. helmikuuta 1951) on Etelä-Aasian tutkimuksen ja indoeuropeistiikan professori Helsingin yliopistossa.
Klaus Karttunen on suorittanut tutkintonsa Helsingin yliopistossa: filosofian kandidaatti vuonna 1977, lisensiaatti 1985 ja tohtori vuonna 1990.
Osmo (fregatti)

Yritys kunnostaa Osmosta museolaiva

Alus oli jo lähellä tuhoaan 1928, jolloin kirjailija Maila Talvio aloitti laivan pelastusoperaation. Satakuntalainen osakunta osti aluksen kunnostaakseen sen purjelaivamuseoksi. Alus hinattiin 1929 Uuteenkaupunkiin korjattavaksi. Vuonna 1937 syysmyrsky katkaisi ankkuriketjun ja puhalsi Osmon Hiunpuhdin matalikolle, jonne se juuttui. Vuonna 1941 todettiin, että Osmo oli tuhoutunut kunnostuskelvottomaksi, ja annettiin lupa purkaa hylky polttopuuksi. Laivasta jäi jäljelle vain sen vedenalaiset osat, jotka ovat yhä nähtävissä. Laivasta pelastettiin arvokas kaljuunaveistos, ja se on nykyään esillä Rauman merimuseossa. Museossa on myös laivan pienoismalli.
Pokaali

Pokaali on yleinen palkintoesine, joka voidaan antaa palkinnoksi esimerkiksi näyttelyissä tai kilpailuissa. Pokaali annetaan palkinnoksi yleensä voittajalle. Urheilukilpailuissa palkintona voi olla pokaalin ohella myös mitali, näyttelyissä saatetaan palkinnoksi antaa myös ruusukkeita.

Arvot

Toisin kuin mitalit, jotka on perinteisesti jaettu kolmeen arvoluokkaan (kultainen, hopeinen ja pronssinen), pokaali luovutetaan kilpailussa usein vain voittajalle. Mikäli kilpailussa jaetaan pokaalit myös muille sijoille, ovat ne huomattavasti voittajan pokaalia pienempiä. Esimerkiksi useissa tennisturnauksissa on tapana ojentaa finaalin voittajalle näyttävä pokaali, kun finaalin häviäjä saa tyytyä vaatimattomampaan lautaseen.
Flakstadøya

Maantiede

Saaren korkein kohta on 934 metriä merenpinnan tason yläpuolelle yltävä Stjerntindenin huippu. Muita korkeimpiin lukeutuvia vuoria saarella ovat Stortinden (866 m), Bjørntinden (802 m), Sautinden (794 m), Stabben (777 m), Tønsåsheia (769 m), Stjernhauet (754 m), Masstinden (750 m) ja Stornappstinden (740 m). Näiden lisäksi saarella on useita yli 500 tai 600 metriä korkeita kohtia. Saari ympäröi kahta vuonomaista lahtea, Skjelfjordenia ja Flakstadpollenia. Saarella sijaitsee myös joitakin järviä, joista kaksi suurinta on kummatkin nimetty ”Storvatnet”-järviksi. Hieman näitä pienempiä järviä ovat Litlvatnet, Straumøyvatnet ja Hornvatnet, joista edelleen pienempiä järviä saarella on enemmän.
Negrescence

Negrescence tai nigrescence (suom. tummentuminen, mustuminen, tummuus, mustuus; < nigrescent suom. tummahko, tummeneva) on englanninkielinen, latinan kielen sanasta nigrescere (tummua, tulla mustaksi) johdettu termi.

Nigrescence-teoria

Professori William E. Cross, Jr. New Yorkin kaupunginyliopiston CUNY Graduate Centeristä esitteli Yhdysvaltain kansalaisoikeusliikkeen aikana syntyneen sosiaalipsykologian alaan kuuluvan nigrescence-teorian (engl. theory of negrescence) vuonna 1971 ja uudisti sitä vuonna 1991 julkaistussa kirjassaan Shades of Black: Diversity in African American Identity. Teoria kuvaa mustan identiteetin syntymistä ja vahvistumista yhdysvaltalaisessa kontekstissa liikkeenä mustien itseinhosta itsensä hyväksymiseen.

John Beddoen nigrescence-indeksi

John Beddoe kokosi vuonna 1885 antropologian alaan kuuluvan nigrescence-indeksin analysoidakseen Britteinsaarten väestöä. Beddoe loi indeksin 13 000 miehen fyysisten piirteiden, kuten hiusten värin, pohjalta. Hän loi myös kartan Britannian alueellisesta nigrescence-asteesta, jota hän käytti osoittamaan irlantilaisten olevan Britteinsaarten alkuperäisväestöä. Kartan mukaan saarten länsiosissa ihmisten hiusten väri oli tummempi kuin idässä.
Koski (Kullaa)

Koski on kylä ja taajama Ulvilassa, entisen Kullaan kunnan alueella. Kylä sijaitsee valtatien 11 varrella, Joutsijoen rannalla. Koskin koulussa on noin 80 oppilasta ja luokat esikoulusta kuudenteen sekä iltapäiväkerho. Koskissa on terveyskeskus, vanhainkoti sekä kauppa, jonka yhteydessä toimii asiamiesposti. Lisäksi kylässä on useita muita yrityksiä.
Robalot

Taksonomia

Varhaisimmat robaloiden heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu liitukauden lopulle. Nykyään heimoon katsotaan kuuluvaksi vain yksi suku Centropomus, johon kuuluu 12 lajia, muun muassa robalo (Centropomus undecimalis), mustarobalo (Centropomus nigrescens), pikkurobalo (Centropomus parallelus) ja tarponirobalo (Centropomus pectinatus). Aikaisemmin heimo jaettiin kahteen alaheimoon Centropominae ja Latinae, joista jälkimmäiseen kuuluivat Lates- ja Psammoperca-sukujen lajit, kuten niilinahven (Lates niloticus) ja barramundi (Lates calcalifer). Heimo oli kuitenkin parafyleettinen ja on sittemmin jaettu robaloihin (Centropomidae) ja Latidae-heimoon.

Anatomia

Robalot ovat melko kookkaita kaloja, ja esimerkiksi robalo voi saavuttaa 1,3 metrin pituuden. Ruumis on muodoltaan pitkulainen. Selkäeviä on kaksi, joista erityisesti etummainen on piikikäs. Kylkiviiva jatkuu aina pyrstöevän päähän asti, ja pyrstöevä voi olla haarautunut ja pyöreäpäinen. Robalolajien silmät ovat suuret ja myös suu on kookas. Alaleuka on yläleukaa hieman pidempi. Kalojen suomut ovat suurikokoiset ja väriltään hopeanharmaat, vihertävät tai kellertävät.

Levinneisyys

Robaloita tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikan atlantinpuoleisen rannikon läheisyydestä matalahkoista vesistä. Niitä tavataan sekä suolaisissa vesissä että murtoveden laguuneissa, eräitä lajeja toisinaan myös makeissa vesissä. Monien robaloiden liha on hyvänmakuista ja ne ovat tärkeitä ruokakaloja.
Punainen enkeli

Tuotanto

Punainen enkeli kuvattiin mustavalkoelokuvana 1,8 miljoonan dollarin budjetilla Italiassa. Kuvauspaikkoina olivat Sisilian Catania, Lazion Rooma ja Roomassa sijaitsevat Cinecittàn elokuvastudiot. Kuvaukset olivat alkaneet 2. marraskuuta 1959 ja päättyneet tammikuun alussa 1960. Elokuvan työniminä olivat Temptation, The Fair Bride ja La Sposa Bella, ja Titanus, Metro-Goldwyn-Mayer ja Spectator -elokuvayhtiöt toimivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.

Julkaisu ja vastaanotto

Punainen enkeli sai Italian ensi-iltansa 14. huhtikuuta vuonna 1960. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa 28. syyskuuta 1960 New Yorkissa. Suomessa elokuvan teatteriensi-ilta oli 9. kesäkuuta vuonna 1961. Metro-Goldwyn-Mayer vastasi elokuvan teatterilevityksestä.
MGM:n merkintöjen mukaan elokuva tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa ainoastaan 410 000 dollaria ja ulkomailla 525 000 dollaria. Heikon kaupallisen menestyksen johdosta MGM jäi 1 527 000 dollarin verran tappiolle. Punainen enkeli oli yksi MGM:n vuoden 1960 suurimmista flopeista.
BAC TSR-2

BAC TSR-2 on kahdella suihkumoottorilla varustettu brittiläinen taktinen tiedustelu- ja pommituskone. Konetyypin suunnittelija ja aiottu valmistaja oli British Aircraft Corporation (BAC). Koneesta valmistui täysin lentäväksi ja testikäyttöön kuitenkin pelkkä prototyyppiversio (XR219), 22 aihion (engl. airframe) ohella. Se ei onnistunut täyttämään täysin sille asetettuja odotuksia. Moottorit olivat tyyppiä Bristol-Siddeley Olympus. Konstruktiona olivat ylätasoiset deltasiivet, joissa alaspäin kääntyvät winglet-kärjet. Peräsinten muotoilu oli perinteinen, eikä niissä ollut erityisiä poikkeuksia.
Koneelle asetettiin tavoitteeksi lentää ainakin 40 000 jalan eli 12 000 metrin korkeudella, ja jossa enemmän kuin 2.0 Machin luvun nopeudella. Pommitustehtävissä tavoitteeksi asetettiin, matalalennolla tehtävät taktiset, myöhemmin myös strategiset (megatonni-luokan) ydinpommitukset 1.3 Machin nopeudella.
Kone olisi kyennyt kuljettamaan koneen sisäisenä pommilastina joko noin 2 700 kg konventionaalisia räjähdepommeja taikka 2 kappaletta WE-177 A/B-tyypin ydinpommeja. Ulkopuolisissa ripustimissa kyettiin kuljettamaan puolustusaseistuksena ilmataisteluohjuksia. Aseistusta yhteensä enintään 4 500 kg, josta 1 800 kg asekuormaa ulkoisesti siipien ripustuskiinnikkeissä.
BAC TSR-2:n kehittelytyö alkoi 1950-luvun lopulla (tarkemmin: v. 1958 aikana). Koneen ensilento koitti 27. syyskuuta 1964.

Konetyypin käytön hylkääminen merkitsi käytön pidentymistä eli jatkoaikaa monelle muulle Kuninkaallisten ilmavoimien konetyypille, muiden muassa V-pommittajille. Ne eivät äänen nopeutta ylittämään kyenneet. BAC TSR-2 jakoi jokseenkin vastaavanlaisen kohtalon, yhdessä Avro Canada CF-105 Arrow:n kanssa. Rynnäkköpommittajan paikan otti lähinnä Blackburn Buccaneer, sekä toissijaisesti myös SEPECAT Jaguar.