google/wiki40b huggingface dataset:
Tere perestroika

Taustaa

Villu Tamme kirjoitti kappaleen kesällä 1987 ja seuraavana vuonna se voitti Eesti TV:n järjestämän laulukilpailun. Palkintona ollutta ulkomaanmatkaa yhtye ei kuitenkaan milloinkaan saanut. Kilpailuun osallistunut kappale oli pelkästään kitaralla säestetty akustinen laulu, Tere perestroikan punkversio syntyi vasta myöhemmin, kun siihen lisättiin myös basso sekä rummut. Levylle kappale päätyi, kun Helsingin ravintola Kannaksessa oli itsenäisyyspäivänä 1988 tarkoitus järjestettiin virolaisten rockyhtyeiden konsertti. Neuvostoliiton viranomaiset eivät kuitenkaan myöntäneet muusikoille viisumeja ja niin keikalla esiintyi lopulta ainoastaan suomalainen punkyhtye Fucking World. Tapahtuman järjestäjät päättivät kustantaa pääsylipputuloilla kahden virolaisyhtyeen singlet, josta toinen oli Babachin Russkaya Vodka. Niiden julkaisua varten Joose Berglund ja Jorma Ristilä perustivat levy-yhtiön, joka myöhemmin sai nimen Stupido Records.
Levyjen julkaisukeikka järjestettiin Helsingissä maaliskuussa 1989, mutta J.M.K.E.:n jäsenet eivät edelleenkään saaneet neuvostoviranomaisilta viisumia. Sen sijaan paikalla nähtiin Babachin lisäksi toinen virolainen yhtye Röövel Ööbik. Viisumit järjestyivät vasta kuukautta myöhemmin, kun SKDL kutsui J.M.K.E.:n esiintymään Kulttuuritalolla järjestettyyn vasemmistofoorumiin ja yhtye pääsi lopulta soittamaan ensimmäisen kerran myös Suomessa. Tere perestroikasta tuli ilmestyttyään pieni hitti. Se nousi Rumba-lehden kokoamalla singelistalla sijalle 11, mutta Suomen virallisilla myyntilistoilla singleä ei nähty.
Single sisältää kaksi eri versiota sen nimikappaleesta. B-puolen nimi on kanteen ja etikettiin kirjoitettu virheellisesti Lahendus on ratkaisu. Tere perestroikasta kuvattiin vuonna 1989 myös Kansan Sivistystyön Liiton tuottama musiikkivideo, jonka ohjasi Hannu Puttonen.
NRP Vouga (1933)

Palvelus

Alus poistettiin laivastoluettelosta 3. kesäkuuta 1967.
Pronoia

Pronoia (monikko pronoiai) oli Bysantin valtakunnassa käytetty järjestelmä, jossa keisari lahjoitti ylimystölle maa-alueita, joita nämä saivat sen jälkeen verottaa. Järjestelmä kehittyi 1000-luvulla ja muistutti jossain määrin Länsi-Euroopan feodalismia.
Liftaaminen

Liftaaminen eli peukalokyyti on matkustusmuoto, jossa matkustaja saa kyydin toiselta, samaan suuntaan kulkevalta ja useimmiten autoilevalta henkilöltä. Yleisimmät liftauspaikat ovat teiden varsilla, bussipysäkeillä, levähdyspaikoilla, huoltoasemilla ja risteysalueiden lähettyvillä. Liftaaja osoittaa kyydin tarpeensa nostamalla peukalonsa pystyyn ohikulkeville autoille.
Autoistumisen ensimmäisinä vuosikymmeninä peukalokyyti oli hyvin suosittu matkustusmuoto etenkin nuorille. 1980-luvulla se kuitenkin alkoi nopeasti vähetä vaurastumisen myötä, nuorten siirtyessä bussien ja junien tai oman auton käyttäjiksi.

Motiivit ja asenteet

Liftaamiseen on monia syitä. Niitä voivat olla rahan puute, myöhästyminen julkisen liikenteen kulkuneuvosta, oman kulkuneuvon rikkoutuminen, syrjäseuduilla julkisen liikenteen puuttuminen, halu minimoida matkustuksesta muodostuvia päästöjä tai vain halu tavata uusia ihmisiä.
Asenteet liftausta kohtaan vaihtelevat paljon. Monissa länsimaissa on vallalla käsitys, jonka mukaan liftaaminen on vaarallista sekä kyytiin ottajalle että liftaajalle. Nämä käsitykset johtuvat useimmiten median esille tuomista, sensaationhakuisista yksittäistapauksista.
Liftaaminen Euroopassa on suhteellisen helppoa. Tietyissä maissa, esimerkiksi Uudessa-Seelannissa, jossa julkinen liikenne ei kata läheskään koko maata, kulttuuri on liftausystävällinen ja ihmiset luottavat toisiinsa, liftaus on erityisen yleistä. Suomalaiset liftarit ovat kirjoittaneet kokemuksistaan sekä suomeksi että englanniksi.
Sähköhammasharja

Sähköhammasharja on  hammasharja, jonka harjaosa liikkuu sähkön voimalla. Harjan rungossa on akku ja harjaa liikuttava sähkömoottori. Sähköhammasharjojen harjojen liikeratoja on useita erilaisia. Yksinkertaisimmat harjat liikkuvat yhdessä suunnassa edestakaisin. Vähän monimutkaisemmat liikkuvat kahdessa suunnassa edestakaisin. Hammasharjoissa on myös pyöriviä ja pyörintää monimutkaisempia liikeratoja. 
Sähköhammasharja päästää usein piippauksen tai hyrinän kun kahden minuutin suositeltu harjausaika on täynnä.

Sähköhammasharjojen kehitys

Sähkökäyttöinen hammasharja on saanut alkunsa 1950-luvulla. Monet sähköhammasharjat toimivat vieläkin samalla periaatteella: pieni sähkömoottori liikuttaa harjapäätä eri suuntiin mekaanisesti. 
Sonic-hammasharja edustaa uusinta teknologiaa sähköhammasharjojen saralla, joskin sekin on saanut alkunsa jo 1980-luvulla. Sonic-hammasharjan toimintaperiaate poikkeaa tavanomaisista sähköhammasharjoista oleellisesti siten, että harjapään värähtelynopeus on huomattavasti suurempi ja sen koko harjaosa värähtelee eikä vain harjapää.

Kiistanalainen teho

Hammaslääkärit suosittelevat sähköhammasharjan käyttöä sen tehokkuuden vuoksi. Siitä huolimatta on tutkimuksia, joiden mukaan sähköhammasharjan käyttö ei juuri lisää puhdistustehoa.
Sähköhammasharjan käyttösuositus perustuu usein siihen oletukseen, että perinteisellä hammasharjalla ei harjata oikein eikä riittävän pitkää aikaa. Lisäksi, mikäli liikkumiskyky on rajoitettu tai käsin harjaaminen on muuten vaikeutunut, on sähköhammasharjasta selvää hyötyä Hyvä sähköhammasharja voi siten olla tavanomaista harjaa parempi vaihtoehto hampaiden puhdistamiseen, jos käden heikko motoriikka, kuten etenkin lapsilla ja vanhuksilla, estää huolellisen harjauksen. 
Sähköhammasharjojen sopivuudesta lapsille on kiistelty, sillä heikkoa tutkimustulosta on siitä, että sähköhammasharjat voivat vahingoittaa ikeniä. On myös arveltu, että ikeniä vahingoittaa lähinnä liika sähköhammasharjan painaminen suussa ikeniä tai hampaita vasten. Osissa uudemmissa harjoissa (lähinnä lapsille suunnatuissa) tämä ongelma on ratkaistu sillä, että harja päästää tietyn merkkiäänen kun harjaa painaa liian voimakkaasti ikeniä tai hampaita vasten.
Klara Bühl

Klara Bühl (s. 7. joulukuuta 2000) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä viisi maaottelua. Hän esiintyi ensimmäisen kerran naisten maajoukkueessa helmikuussa 2019 Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa yhdessä ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. Vuonna 2016 hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.
Bühl pelasi naisten Bundesliigassa ensimmäisen kerran 15-vuotiaana. Hän edustaa SC Freiburgia.
Jérôme Duquesnoy

Jérôme Duquesnoy (k. 1641) oli flaamilainen kuvanveistäjä. Hänen veistämänsä oli Brysselin alkuperäinen Manneken Pis -veistos. Veistos on varastettu useita kertoja. Nykyinen on vuonna 1965 siitä tehty jäljennös.
Myös Duquesnoyn poika François Duquesnoy oli kuvanveistäjä.
Ilosjoki

Ilosjoki on kylä Pihtiputaalla. Kylä sijaitsee nelostien varrella noin kymmenen kilometriä Pihtiputaan keskustasta etelään. Ilosjoen korkein kohta on noin 140 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Ilosvuori, jonka laella sijaitsee kylän maanmerkkinä pidetty Ilosvuoren radio- ja TV-aseman masto.
Ilosjokeen rakennettiin vuonna 2007 talkoovoimin kylätalo.
Ammonifikaatio

Ammonifikaatio on tapahtuma, jossa mikrobit vapauttavat kuolleista eliöistä typpeä muuttamalla sitä ammoniakiksi. Ammonifikaatio on osa typen kiertoa luonnossa. Ammonifikaation jälkeen alkaa nitrifikaatio.
Tuftsin yliopisto

Tuftsin yliopisto (engl. Tufts University) on yksityinen tutkimusyliopisto Yhdysvalloissa Medfordissa ja Somervillessä, lähellä Bostonia Massachusettsin osavaltiossa. Yliopistossa on Yhdysvaltain vanhin kansainvälisten suhteiden jatkokoulutustiedekunta The Fletcher School of Law and Diplomacy.
Tufts College perustettiin vuonna 1852. Charles Tufts lahjoitti maata Medfordin korkeimmasta kohdasta Walnut Hillin kampukselle sanoen, että hän halusi sen olevan "valo mäellä". Nimi muutettiin Tufts Universityksi 1954. Oppilaitos toimi sata vuotta pienenä uusienglantilaisena vapaiden taitojen opistona (college), kunnes muuttui ranskalais-amerikkalainen ravintofysiologi Jean Mayerin 1970-luvun loppupuolella alkaneella puheenjohtajakaudella kansainväliseksi yliopistoksi.
Tuftsissa on 10 tiedekuntaa, jotka painottuvat pääosin lääketieteeseen ja yhteiskunnallisiin aineisiin. Yliopisto painottaa kaikessa julkista palvelua. Se tunnetaan kansainvälisyydestään, johon sisältyy kannustaminen ulkomaan opintoihin.
Pierre Séguier

Pierre Séguier (28. toukokuuta 1588 Pariisi – 26. tammikuuta 1672) oli ensimmäinen Ranskan kuninkaan kansleri, Villemorin herttua, poliitikko ja tuomari.

Ura

Vuosina1621–1624 Séguier toimi Guyennen herttuakunnan intendenttinä eli talousministerinä, ja tässä tehtävässä hän solmi läheiset ystävyyssuhteet Épemon herttuan kanssa. Hän kuitenkin aloitti juristin uransa Ludvig XIII:n aikana esittelijänä Pariisin parlamentissa, ja myöhemmin hän peri setänsä Antoinen viran istuntosalin presidenttinä vuonna 1624.
Vuonna 1633 hänestä tuli kardinaali Richelieun oikeusministeri eli sinetinvartija, ja sen jälkeen 11. joulukuuta 1635 Ranskan kansleri eli lähinnä pääministeri. Hän johti sellaisia tunnettuja oikeudenkäyntejä kuin markiisi Cinq-Marsin tapaus vuonna 1642 ja Nicolas Fouquet’n oikeudenkäynti vuonna 1661.
Vuonna 1639 hän sai vastuulleen Normandiassa syntyneen talonpoikaiskapinan, jonka syynä oli suolaveron (gabelle) korotus. Hän toimi erityisen ankarasti ja julmasti ja surmautti useita kumouksellisia.
Kardinaali Richelieun kuoltua vuonna 1643 Ségulierista tuli Ranskan akatemian suojelija, ja hänethän oli valittu akatemian jäseneksi jo aiemmin eli vuonna 1635. Hän liittoutui kardinaali Mazarinin kanssa. Hän oli keskeinen vaikuttaja kuningatar Anna Itävaltalaisen nousussa sijaishallitsijaksi vuonna 1643, koska hän vaikutti voimakkaasti Pariisin parlamenttiin, joka rikkoi Ludvig XIII:n testamentin. Näin Mazarinista tuli pääministeri ja Ségulieristä valtioministeri.
Vuonna 1652 Fronden kapinan aikana Séguier liittoutui aluksi kuningas Ludvig XIII veljen Gaston Orléansin ja Louis II Condén kanssa kapinallisten puolelle, kunnes hän kohtasi kuninkaan Pontoisessa elokuussa 1652. Hän kuitenkin menetti oikeusministerin virkansa, ja sai sen takaisin vasta vuonna 1656.
Séguier kuoli 28. tammikuuta 1672, ja hänen haudattiin juhlallisin menoin 18. huhtikuuta 1672 Pontoisen karmeliittaluostariin.

Testamentti

Henri-Charles de Coislin luovutti Saint-Germainin apottiluostarille Séguierin rikkaan ja monipuolisen kirjaston, jonka hän oli testamentilla tältä saanut. Tämän kirjaston teokset kerättiin vuoden 1793 jälkeen Ranskan kansalliskirjaston kokoelmiin. Toinen osa Séguierin asiakirjoista on tallennettu Eremitaašin museoon Pietariin.
Orlando Anderson

Orlando Tive "Baby Lane" Anderson (13. elokuuta, 1974 - 29. toukokuuta, 1998) oli Southside Crips -katujengin jäsen ja monet uskovat hänen olleen mukana Yhdysvaltalaisen rap-artisti Tupac Shakurin murhassa.
Anderson ja Shakurin seurue olivat kahakassa MGM Grand Hotelliin aulassa vain kolme tuntia ennen kuin Shakuria ammuttiin 7. syyskuuta 1996. Tämän takia monet uskovat Andersonin ampuneen Shakuria myöhemmin tuona yönä. Liikkui huhuja, joiden mukaan Anderson kerskui räppärin ampumisella, jonka hän kuitenkin kielsi haastatteluissa. Las Vegasin poliisi piti Andersonia syyllisenä, mutta oli mahdotonta todistaa hänet syylliseksi. Tupacin äiti, Afeni Shakur haastoi Andersonin oikeuteen, mutta juttu ei mennyt läpi, koska Anderson kuoli ennen sen käsittelyä.

Kuolema

29. toukokuuta 1998 Andersonia ammuttiin autopesulan ulkopuolella Comptonissa. Anderson ja kaksi hänen kanssaan ollutta henkilöä kuolivat sairaalassa Los Angelesissa. Ketään ei kuitenkaan koskaan syytetty heidän murhistaan.
Suomen Ilmailuliitto

Historia

Suomen ilmailuliitto syntyi nykyisessä muodossaan syksyllä 1944, jolloin liittoutuneiden valvontakomissio kielsi 1919 perustetun Suomen Ilmapuolustusliiton (SIPL) toiminnan. Se oli ollut siihen asti puolustusministeriön rahoittama. Rahoituksen avulla SIL:n keskuksella Jämijärvellä oli muun muassa purjelentokoneiden valmistusta. Jämin ilmailukoulun SIL perusti vuonna 1935. Johtavat kouluttajat olivat ilmavoimien upseereita. Jämijärvi joutui valvontakomission tarkastuksen seurauksena poistamaan muun muassa maastoon tehdyn ison Suomen ilmavoimien hakaristin.
Sen toiminta lakkautettiin ja yhdistyksen omaisuus ja velat siirrettiin vuonna 1919 perustetulle pienelle Suomen Ilmailuklubille, joka muuttui pian Suomen Ilmailuliitoksi.
SIL:n alku oli hankala, koska valtion rahoitus oli päättynyt ja siviililentäminen oli vuoden 1945 ajan kiellettyä. Purjelento kuitenkin jatkui suosittuna 1940-luvullakin. Vuoden 1950 lopussa SIL perusti Jämijärven Puu ja Metalli Oy:n valmistamaan kerhoille purjelentokoneita. Se toimi yhtiönä noin viisi vuotta, mutta jatkoi toimintaa vielä 1960-luvun alkuun. Se valmisti PIK-3c Kajava ja Scleicher Ka-4 Rhönlerche -koneita. Vuonna 1962 K. K. Lehtovaara Oy otti tuotannon haltuunsa – se valmisti 52 kpl PIK 16c-konetta, joista 40 meni vientiin.
Liitto järjesti Helsinki-Malmin lentoasemalla moottorilentokursseja ensi kertaa jo kesällä 1953, ja vuonna 1985 liitto rakennutti kentälle oman toimitalon. Talossa ovat Ilmailuliiton toimiston ja luokkatila, sekä aiemmin myös SIL-Shop -ilmailutarvikemyymälä, jonka toiminta myytiin Suomen Ilmailukauppa Oy:lle 15. marraskuuta 2012.

Koulutuskeskus

Ilmailuliiton opettajakoulutus tapahtuu Suomen Urheiluilmailuopistossa Räyskälässä.
Schalke 04 Basketball

Historia

Seura syntyi 1960-luvulla, jolloin ASC Buer ja BG Buer yhdistyivät BG Eurovia Bueriksi. Vuonna 1974 Eurovia Buer siirtyi Schalken alaisuuteen. Schalke voitti koripallon 2. Bundesliigan vuosina 1977, 1982 ja 1984, mutta seura ei onnistunut nousemaan karsintojen kautta pääsarjaan. Vuonna 1988 seura nousi pääsarjaan, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen. Tiukentuneen talouden takia Schalke putosi edelleen Regionalligaan vuonna 1994 ja myöhemmin vielä 2. Regionalligaan. 2000-luvulla seura nousi takaisin Regionalligaan ja vuonna 2004 Schalke pelasi jälleen 2. Bundesliigassa. Seura pelasi vielä kaudella 2008–2009 Pro A:ssa, mutta tippui kauden jälkeen Pro B:hen. Schalke ei ottanut pelipaikkaa Pro B:ssä vastaan, vaan siirtyi pelaamaan alasarjoihin.
Auringonpilari

Auringonpilari on toiseksi yleisin haloilmiö. Se havaitaan keskimäärin Suomessa jopa 110 kertaa vuodessa. Auringonpilari näyttää Auringosta joko ylös- tai alaspäin lähtevältä pystysuoralta pilarilta. Pilari voi näkyä vain, kun aurinko on matalalla. Jos aurinko on hyvin matalalla, pilari on väriltään punainen. Muutoin pilari on tavallisesti valkea, sillä säteet heijastuvat laattakiteistä. Myös pylväskiteet voivat muodostaa auringonpilarin, jonka kanssa näkyy 22 asteen sivuava kaari.
Auringonpilarin pituus vaihtelee parista asteesta aina pariinkymmeneen asteeseen.
Talvisin katuvaloilla jääsumussa voi näkyä lampun värisiä keinovalopilareita.
Honningsvåg

Honningsvåg on Nordkappin kunnan keskustaajama. Se on Norjan pohjoisin kaupunki ja eräs maailman pohjoisimmista kaupungeista. Honningsvåg haki nopeasti kaupunkistatusta 1996 kaupunkilain muututtua Norjassa ja sai statuksen. Myöhemmin Stortinget päätti, että kaupunkistatukseen tarvitaan vähintään 5 000 asukkaan kunta, mutta koska lakia ei sovellettu taannehtivasti, pysyi Honningsvåg kaupunkina.
Honningsvåg sijaitsee lahden rannalla Magerøyan saaren etelälaidassa noin 35 kilometriä Nordkappista etelään. Taajamassa on myös satama, jossa pysähtyy päivittäin Hurtigruten-laivalinja. Honningsvågin lentokenttä sijaitsee noin 4 kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Ihmisiä on elänyt alueella jo noin 10 300 vuotta. Esihistoriallisella ajalla ja vielä nykyäänkin lounainen osa Barentsinmerta on tärkeä kalastusalue ja nykyaikana myös turismi on tärkeä tulonlähde. Talvisin alueen keskilämpötila on noin −5 °C, joka on korkeampi kuin etelässä. Jopa 71 asteessa pohjoista leveyttä monessa puutarhassa kasvaa puita, vaikka useimmat ovat noin nelimetrisiä.
Ferris

Ferris on vuosina 1969-1971 toiminut suomalainen rock-yhtye. Ferris perustettiin nimellä Ferris Wheel, mutta se vaihtoi nimeään huomatessaan ulkomailla olevan muita samannimisiä yhtyeitä. Yhtye muistetaan lähinnä Dave Lindholmin ensimmäisenä yhtyeenä.
Ferris julkaisi yhden albumin.
Makinami (1941)

Palvelus

Makinami liitettiin palvelukseen otettaessa 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön päällikkönään Hitomi Toyoji. Alus suojasi 6.–10. syyskuuta 1942 taistelulaivoja Kongō ja Haruna matkalla Kuresta Trukille, jonka jälkeen se aloitti partioinnin Salomonsaarten pohjoispuolella. Se suojasi 13.–14. lokakuuta Kongōa ja Harunaa näiden tulittaessa Henderson Fieldin lentotukikohtaa sekä uudelleen 15.–16. lokakuuta Myōkōlla ja Mayaa vastaavassa tehtävässä.
Alus suojasi 26. lokakuuta amiraali Kondon hyökkäysosastoa Santa Cruzin taistelussa. Alus suojasi 3.–5. marraskuuta Suzuyaa ja Mayaa matkalla Trukilta Shortlandsiin, minkä jälkeen se osallistui Guadalcanalin huoltomatkoihin eli niin kutsuttuun Tokion pikajunaan. Alus suojasi 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin maihinnousuosastoa Guadalcanalin taistelussa. Alus pelasti 14. marraskuuta upotetulta joukkojenkuljetusalus Arizonamarulta 1 020 eloonjäänyttä. Alus suojasi 24. marraskuuta saattueen Shortlandsista Mundalle.
Makinami oli kuljettamassa täydennyksiä Guadalcanalille, kun osasto kohtasi 30. marraskuuta Yhdysvaltain laivaston risteilijöistä ja hävittäjistä kootun osaston Tassafarongan taistelussa. Alus ei kyennyt käyttämään torpedoputkiaan sille kuormattujen täydennysten ollessa esteenä. Alus oli 3. joulukuuta täydennyssaattueen suojana, kun se kärsi lieviä vaurioita ilmahyökkäyksessä.
Alus kuljetti 16. ja 21. joulukuuta joukkoja Mundalle ja 2. ja 10. tammikuuta 1943 Guadalcanalille. Siitä tuli 27. tammikuuta kontra-amiraali Hashimoto Shintaron komentaman 3. hävittäjälaivueen lippulaiva Guadalcanalin evakuointien ajaksi. Alus johti 1. helmikuuta joukkojen evakuointia, kun se joutui ilmahyökkäyksen kohteeksi. Aluksen konehuone täyttyi vedellä ja se pysähtyi, jolloin Hashimoto siirtyi Shirayukille. Fumizuki hinasi vaurioituneen aluksen Shortlandsiin.
Makinami purjehti 6.–8. helmikuuta Rabauliin ja edelleen Trukille hätäkorjauksia varten. Alus saapui 24. huhtikuuta Maizuruun, jossa se siirrettiin telakalle korjattavaksi. Aluksen korjaukset valmistuivat 15. syyskuuta, minkä jälkeen se aloitti matkan Shanghaihin. Alus suojasi 24. syyskuuta – 5. lokakuuta joukkojenkuljetussaattuetta Shanghaista Trukin kautta Rabauliin, minkä jälkeen se palasi 9. lokakuuta Trukille. Alus suojasi 17.–26. lokakuuta laivastoa matkalla Enewetakille, minkä jälkeen se palasi Trukille. Se osallistui Cape Torokinan maihinnousuun, jonka aikana se muun muassa suojasi 6. marraskuuta joukkojenkuljetussaattuetta Rabaulista Bougainvilleen.
Makinami hinasi 11. marraskuuta Yhdysvaltain ilmahyökkäyksessä Rabauliin vaurioituneen Naganamin satamaan. Alus kuljetti ja evakuoi 19. marraskuuta joukkoja Garovelta. Se kuljetti ja evakuoi 21. marraskuuta joukkoja Bukalta. Alus osallistui 24. ja 25. marraskuuta 1943 välisenä yönä Bukan evakuointioperaatioihin ja se osallistui samalla St. Georgen niemen taisteluun, jossa alus vaurioitui joko USS Charles Ausburnen, USS Claxtonin tai USS Dysonin laukaisemasta torpedosta. Rampautuneen aluksen upottivat USS Converse ja USS Spence tykkitulella 55 merimailia St. Georgen niemestä kaakkoon. Alukselta pelastuneet 28 eloonjäänyttä pääsivät pelastusveneillä maihin.
Muscovy Company

Muscovy Company (myös venäläinen yhtiö, ven. Московская компания, Moskovskaja kompanija) oli brittiläinen osakeyhtiö vuodelta 1555 aina Venäjän vallankumoukseen 1917, jonka jälkeen se on toiminut hyväntekeväisyysjärjestönä Venäjällä.
Haukur Tómasson

Haukur Tómasson (s. 1960) on islantilainen säveltäjä. Hän sai vuonna 2004 Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon kamarioopperastaan Gudrún's 4th Song. Muihin hänen saamiinsa palkintoihin kuuluu muiden muassa useita Islannin musiikkipalkintoja.
Haukur sai maisterinarvon Kalifornian yliopistosta (San Diego). Hän omisti viulukonserton (1997) Sigrún Eðvaldsdóttirille ja CAPUT Ensemblelle.
Hilla Limann

Hilla Limann (12. joulukuuta 1934 – 23. tammikuuta 1998) oli ghanalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1979–1981. Hän opiskeli Lontoossa ja Pariisissa, ja aloitti uransa valtionhallinnossa Euroopan asioista vastaavana virkamiehenä ulkoministeriössä 1960-luvun lopussa. Hän edusti maataan Togossa ja Sveitsissä, kunnes palasi Ghanaan vuonna 1975. Kun sotilashallinto salli puolueiden toiminnan, Limann asettui ehdokkaaksi ja voitti vaalit hiukan yllättäjänä. Kaksi vuotta myöhemmin sotilaat kaappasivat vallan takaisin itselleen Jerry Rawlingsin johdolla.
Rosersbergin linna

Rosersbergin linna (ruots. Rosersbergs slott) sijaitsee Rosersbergin taajaman ulkopuolella Sigtunan kunnassa Ruotsissa. Gabriel Bengtsson Oxenstiernan rakennutti renessanssityylisen rakennuksen vuosina 1634-1638. Hänen poikansa Bengt Gabrielsson Oxenstierna ja arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi muuttivat rakennuksen tyylin ranskalais-italialaiseksi barokkiklassisismiksi.
Vuonna 1762 linnasta tuli Ruotsin valtion omaisuutta, ja siitä lähtien se on toiminut kuninkaallisena linnana. Ensimmäisenä sitä asutti Kustaa III:n nuorempi veli, herttua Kaarle, joka modernisoi linnan tyylin kustavilaiseksi arkkitehti Jean Erik Rehnin johdolla. 1770-luvulla linnaa myös laajennettiin.
Viimeiset Rosersbergin linnaa asuttaneet kuninkaalliset olivat ensimmäiset Bernadotten suvun edustajat, kuningas Kaarle XIV Juhana sekä hänen vaimonsa, kuningatar Desideria.
Rosendalin linnan tavoin myös Rosersbergin sisustus sekä ulkonäkö on säilynyt lähes koskemattomana nykypäiviin asti. Barokkipuutarhasta ei ole enää paljoakaan jäljellä, vaan nykyinen puisto edustaa 1700-luvulla suosittua englantilaista tyyliä.
Rabulistien mellakka

Rabulistien mellakka (ruots. Crusenstolpska kravallerna) oli mellakka Ruotsin poliittisessa elämässä kesällä 1838 Tukholmassa journalisti Magnus Jacob Crusentolpen kolmen vankilavuoden majesteettirikostuomion jälkeen. Svean hovioikeuden langettaman tuomion syy oli kuningas Kaarle XIV Juhanan arvostelu tämän sotilasvirkanimityksistä aiemmin keväällä. "Rabulisti" oli halventava nimitys poliittisille radikaaleille tuohon aikaan Ruotsissa. Armeija kukisti mellakan 22. kesäkuuta.
Juno II

Juno II oli varhainen amerikkalainen satelliittien ja luotainten laukaisuun käytetty kantoraketti, jossa käytettiin ensimmäisenä vaiheena Jupiter-ohjusta. Ylimmissä rakettivaiheissa käytettiin Sergeantin rakettimoottoreita: yhtätoista toisessa rakettivaiheessa, kolmea kolmannessa vaiheessa ja yhtä neljännessä vaiheessa - sama konfiguraatio jota käytettiin pienemmän Juno I -raketin ylävaiheissa.
Kantoraketin ensilaukaisu tapahtui 6. kesäkuuta 1958, viimeinen laukaisu 24. toukokuuta 1961. Kantoraketin kymmenestä laukaisusta neljä onnistui täysin, yksi osittain. Laukaisut suoritettiin Cape Canaveral Air Force Stationista Floridasta. Kantoraketilla laukaistiin lähinnä Pioneer- ja Exlorer-ohjelmien satelliitteja. Juno II pystyi kuljettamaan matalalle Maan kiertoradalle 41 kg:n hyötykuorman, Kuuta kiertävälle radalle 6 kg:n hyötykuorman. Kantoraketin korkeus oli 24,0 m, halkaisija 2,67 m ja massa 55 110 kg.