google/wiki40b huggingface dataset:
Henkilöstöjohdon ryhmä

Henkilöstöjohdon ryhmä ry Henry on riippumaton, valtakunnallisesti toimiva henkilöstöjohdon ja -ammattilaisten yhdistys.
Yhdistyksellä on lähes 3000 jäsentä, jotka työskentelevät erikokoisissa suomalaisissa teollisuus- ja palveluyrityksissä sekä julkishallinnon organisaatioissa henkilöstön johtamisen ja kehittämisen parissa. Henry:n tarkoituksena on edistää jäsenten ammattitaitoa ja mahdollisuuksia keskinäiseen vuorovaikutukseen.
Yhdistys järjestää jäsenilleen erilaisia ammattillisia koulutustilaisuuksia sekä kaikille avoimen Henry Foorumi-tapahtuman. Lisäksi Henry on toiminut jo vuodesta 2003 järjestettyjen Uudista ja uudistu -messujen organisoijana.
Toimintamuodoltaan Henry on aatteellinen ja riippumaton yhdistys. Taloudelliset tuotot kertyvät sekä henkilö- ja kannatusjäsenmaksuista että koulutuspalvelujen, julkaisujen ja muiden palvelujen myynnistä. Yhdistys omistaa Henrietta Oy -nimisen osakeyhtiön, joka järjestää henkilöstöalan messutapahtumia, maksullisia seminaareja, konferensseja ja tilaisuuksia henkilöstö- ja kehittämisalan ammattilaisille.
HMS Barfleur (1697)

Valmistus

Alus tilattiin 20. joulukuuta 1694 Deptfordin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi Fisher Harding. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1697. Sen suunniteltu hinta oli 33 958 puntaa.

Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 1701 amiraali Sir George Rooken laivasto-osastoon amiraali Sir Cloudesley Shovellin lippulaivana päällikkönään Thomas Jennings. Seuraavana vuonna alus oli edelleen Rooken laivasto-osastossa päällikkönään Francis Wyvill. Se oli elokuussa Cadizin edustalla valvomassa saartoa ja 12. lokakuuta Vigon taistelussa. Alus valtasi takaisin helmikuussa 1695 vallatun HMS Dartmouthin. Se aloitti kotimatkan 19. lokakuuta.
Alus oli vuonna 1704 Shovellin lippulaivana päällikkönään James Stewart, joka sai surmansa helmikuussa 1705. Alus osallistui 13. elokuuta 1704 Vèlez-Málagan taisteluun, jolloin sen miehistöstä sai surmansa kuusi ja haavoittui 24. Vuonna 1705 aluksen päälliköksi tuli Sir Edward Whitaker, ja se kuului edelleen Shovellin laivastoon. Alus oli seuraavana vuonna kotivesillä päällikkönään Robert Fairfax. Alus siirrettiin Portsmouthista Deptfordiin vuonna 1713 uudelleen rakennettavaksi 80-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana.
Alus rakennettiin uudelleen vuoden 1706 hankintaohjelman (engl. 1706 Establishment) mukaisesti. Muutostyö tilattiin 3. elokuuta 1713 Deptfordin telakalta, jossa rakennustyöstä vastasi heinäkuuhun 1715 saakka Joseph Allin ja sen jälkeen Richard Stacey. Sen köli laskettiin 9. joulukuuta, ja se laskettiin vesille  27. kesäkuuta 1716. Työt saatiin päätökseen 4. syyskuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 23 956 puntaa 12 shillinkiä ja 9 pennyä. Kustannukset sisälsivät varustamisen, mutta myöhemmin maksettiin vielä maaliskuussa 1717 tehdyistä muutoksista 1 891 puntaa 3 shillinkiä ja 5 pennyä.
Alus osallistui vuonna 1718 Cape Passaron taisteluun. Se palveli myös Itävallan perimyssodassa vuosina 1739–1748 osallistuen muun muassa Toulonin taisteluun 22. helmikuuta 1744. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1745.
Alus muutettiin 80-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi vuonna 1755. Alus sijoitettiin vuonna 1764 emälaivaksi, ja se romutettiin heinäkuussa 1783.
Nefertari

Nefertari (1300–1250 eaa.) oli Ramses II:n ylin kuninkaallinen vaimo ja yksi tunnetuimmista Egyptin kuningattarista. Hänen runsaasti koristeltu hautansa on QV66, ja se sijaitsee Kuningattarien laaksossa.
Nefertarin alkuperä ei ole tiedossa, mutta hänen uskotaan olleen ylimysten tytär. Hän avioitui Ramseksen kanssa 13-vuotiaana, ja hänestä tuli Ramseksen kahdeksasta päävaimosta korkein seuraavaksi 20 vuodeksi. Nefertarin ollessa kuningatar hänen veljensä Amenmose toimi Theban pormestarina.
Nefertari kuoli Ramseksen 25. hallintovuoden paikkeilla, ja Isetnofretista tuli tämän uusi päävaimo.
Stålarm

Stålarm oli suomalainen aatelissuku, joka tunnetaan 1300-luvulta lähtien. Suku sammui 1736. Suvun kantatila oli Kiialan kartano.
Suvun ensimmäinen tunnettu edustaja Niilo Faderinpoika eli 1300-luvun loppupuolella ja oli Johannes Messeniuksen mukaan valtaneuvos, asema joka hänen pojanpojan pojanpojan pojallaan, Eerik Arvidinpoika Stålarmilla (kuollut 1569) joka tapauksessa oli. Eerikin poika Arvid Stålarm toimi Suomen käskynhaltijana 1597–1599.
Suku sammui miehenpuolelta maaherra, hovioikeudenpresidentti Axel Eriksson Stålarmin (1630-1702) myötä, naisenpuolelta hänen tyttärensä Vendelan kuollessa 1736.
Norwood

Norwood on islantilainen monialayritys, joka harjoittaa rakennustarvikkeiden valmistusta, erikoisvähittäiskauppaa, päivittäistavara- ja elintarvikekauppaa ja mekaanista metsäteollisuutta myös Latviassa, Ruotsissa ja Venäjällä.
Taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus

Taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus (lyh. ICESCR) on kansainvälinen sopimus, jonka Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi 16. joulukuuta 1966 ja joka tuli voimaan 3. tammikuuta 1976. Se sitouttaa sopimusosapuolet edistämään ihmisten taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia, kuten työntekijän oikeudet, oikeus terveyteen, oikeus koulutukseen ja oikeus riittävään elintasoon. Sopimuksen on ratifioinut 166 maata minkä lisäksi neljä maata (Yhdysvallat, Komorit, Kuuba ja Palau), on allekirjoittanut sopimuksen, mutta ei ole ratifioinut sitä. Yhdessä Yhdistyneiden kansakuntien luomien Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja Kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen kanssa ICESCR:n katsotaan muodostavan Kansainvälisen ihmisoikeuksien normiston.
Churruca-luokka

Suunnittelu

Luokan aluksista kolme Sanchez Barcaiztegui, Churruca ja Alcalá Galiano tilattiin alun perin jo osana vuoden 1915 hankintoja, jolloin ne olisivat olleet todennäköisesti Alsedo-luokan paranneltuja versioita. Lopulta taloudelliset ja ensimmäisen maailmansodan aiheuttamat viiveet  johtivat siihen, että alusten hankintapäätös uudistettiin vuonna 1922. Tällöin suunnittelun perustana oli Britannian kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtajat, jotka olivat aikansa merkittävimpiä aluksia omassa luokassaan. Alusten suunnittelu oli lähes identtinen laivueenjohtajien kanssa lukuun ottamatta 42 000 hevosvoimaa tuottanutta propulsiojärjestelmää. Churruca ja Alcalá Galiano myytiin toukokuussa 1927 Argentiinalle ja alusten korvaamiseksi tilattiin osana vuoden 1926 hankintoja kolme uutta alusta. Lopulta tilattiin vielä yksi alus tammikuussa 1928.
Alusten pääaseina oli viisi 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin tykkiä, jotka olivat Carracassa lisenssivalmistettuja Vickersin tykkejä. Tykkien suojana oli vain osittain suojannut kilpi. Ilmatorjunta-aseistuksena oli yksi kolmen tuuman ilmatorjuntatykki ja neljä konekivääriä. Aseistuksen täydensivät kaksi kolmenputken 21 tuuman torpedoputkisarjaa.
Alusten propulsiojärjestelmänä oli kaksiakselinen Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty neljä Yarrow'n valmistamaa kattilaa. Järjestelmä tuotti 42 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun huippunopeuden. Aluksilla oli 548 tonnia öljyä, mikä mahdollisti 4 500 merimailin toimintamatkan 14 solmun nopeudella.
Luokan osoittauduttua onnistuneeksi tilattiin Cartagenasta vielä seitsemän alusta vuonna 1929. Tilatut alukset erosivat ensimmäisestä sarjasta komentosillan etuosan pyöreähköstä muodosta ja kolmijalkaisesta päämastosta. Lisäksi pääaseet suojattiin täysmittaisin kilvin kuten Britannian kuninkaallisen laivaston palvelukseenotetuissa A-luokan hävittäjissä.
Kolmas erän hankinta vahvistettiin vuonna 1936, mutta sisällissodan vuoksi työt keskeytettiin. Työt jatkuivat vasta sotatoimien päätyttyä 1939, mutta ne keskeytyivät uudelleen vuonna 1940. Luokan alusten piti olla identtisiä aiempien kanssa lukuun ottamatta neliputkisia torpedoputkia, joiden käyttöönotto vähensi samalla yhden 4,7 tuuman tykin. Lisäksi alusten ilmatorjunta-aseistusta parannettiin asentamalla kaksi kaksiputkista 25 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Pääaseiden elevaatiota kasvatettiin 45 asteeseen. Toisen maailmansodan aikana alusten suunnitelmia muokattiin ja lopulta ne olivatkin lähinnä uusia aluksia - Linies-luokka.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020 – miesten skeet

Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 29 urheilijaa. Karsinnoissa ansaidut paikat eivät ole yksittäisten urheilijoiden, vaan paikat myönnetään maalle, joka nimeää kilpailijat. Isäntämaa Japanilla on yksi kiintiöpaikka. Yksi paikka jaetaan ISSF:n rankingin perusteella. Kaksi maata kutsutaan erillisellä kutsulla olympialaisiin. Loput paikat jaetaan vuoden 2018 MM-kilpailuissa, maanosien mestaruusturnauksissa tai muissa maanosien kilpailuissa sekä ISSF:n World Cup -turnauksissa vuonna 2019. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa yhteen lajitapahtumaan.

Kilpailu

Kilpailu koostuu kahdesta osasta. Karsinta-ammuntoihin osallistuu kaikki kilpailijat. Karsinnoissa jokainen ampuja saa 125 kiekkoa. Loppukilpailuun pääsee kuusi karsinnan parasta. Loppukilpailu alkaa kahdella 10 laukauksen sarjalla. Tämän jälkeen viimeisenä kilpailussa oleva ampuja tippuu kilpailusta. Tämän jälkeen ammutaan yksittäisiä 10 kiekon sarjoja siten, että sarjan jälkeen viimeisenä oleva ampuja putoaa kilpailusta. Jos sijoilla 3. – 6. on putoamassa enemmän kuin yksi urheilija, putoaja ratkaistaan karsintojen tulosten perusteella. Hopea- ja kultamitalit ratkaistaan lisäsarjoin.
George North

Seurajoukkueura

North on edustanut Northampton Saintsia huhtikuusta 2013 asti. Vuodet 2010–2013 hän edusti walesilaista Pro 12 -sarjassa pelaavaa Scarletsia tehden 45 pelissä 70 maalia. Vuonna 2010 hän pelasi ammattilaisuransa ensimmäisessä seurassa, Walesin pääsarjan Llandoveryssä. North voitti Saintsin kanssa Englannin valioliigan mestaruuden kaudella 2013–2014, kun finaalissa kaatui Saracens.

Maajoukkueura

North on pelannut Walesin rugby union -maajoukkueessa vuodesta 2010 asti. Hänestä tuli nuorin debyytissään maalin tehnyt pelaaja, kun hän osui maaliin debyyttiottelussaan Etelä-Afrikkaa vastaan. 
Vuonna 2013 North pelasi kolme ottelua British and Irish Lions -joukkueessa.

Muuta

Northin isä on kotoisin Englannista ja äiti Walesista. Hänen tyttöystävänsä on ratapyöräilyn maailmanmestari Becky James.
Shin Sang-ok

Shin Sang-ok (kor. 신상옥; 18. lokakuuta 1926 – 11. huhtikuuta 2006) oli eteläkorealainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän joutui puolisonsa, näyttelijä Choi Eun-heen kanssa vuonna 1978 siepatuksi Pohjois-Koreaan. Kaksikon oli määrä edistää maan elokuvakulttuuria. Pari oli ehtinyt erota ennen kidnappausta, mutta meni tapahtuman jälkeen uudelleen naimisiin.
Shin Sang-ok ja Choi Eun-hee pakenivat vuonna 1986 Berliinin elokuvajuhlien aikana Yhdysvaltojen Wienin-suurlähetystöön. Shin Sang-ok sai turvapaikan Yhdysvalloista. Hän palasi Etelä-Koreaan 1990-luvulla ja kuoli siellä 79-vuotiaana maksasairaudesta kärsittyään. Hänen tuotantonsa koostuu lukuisista elokuvista ajalta ennen Pohjois-Korean kautta, Pohjois-Korean ajalta ja sen jälkeisiltäkin vuosilta. 
Shin Sang-ok on palkittu muun muassa Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1962.
Joey Gilbert

Taustaa

Joey "The Diamond" Gilbert syntyi Chicagossa, mutta muutti länteen nuorena. Hänen isänsä työskentelee armeijan lääkintämiehenä Afganistanissa. Joey aloitti nyrkkeilyn opiskellessaan Renon yliopistossa. Hän kävi myös armeijan ennen kuin aloitti ammattinyrkkeilyn.

The Contender

Joey päätyi lännen joukkueeseen Contenderin ensimmäisellä kierroksella. Hän otteli ensimmäisellä kierroksella viimeisenä Jimmy Langea vastaan. Aiemmin lähes voittamaton Jimmy hävisi kuitenkin Joey'lle yksimielisellä päätöksellä. Toisella kierroksella Joey otteli Peter Manfredo Jr. vastaan. Ottelu oli todella tasainen ja Joey näytti todellista nyrkkeilijän luonnetta,mutta hävisi saatuan pahan vamman silmänsä yläpuolelle.

Haastajan jälkeen

14.2.2009 Joey otteli Haastaja toveriaan Jesse Brinkleytä vastaan. Ottelu kesti 12 erää ja päättyi Jessen voittoon yksimielisesti.
Brinkley-ottelun jälkeen Gilbert kohtasi Ivan Stovallin, Anthony Bartinellin ja Billy Baileyn, jotka kaikki hän voitti.
25.9.2010 Gilbert kohtasi Kassim Ouman. Ottelun panoksena oli NABO:n keskisarjan mestaruus. Kuudenteen erään tultaessa Gilbert johti ottelua pistein 50-44, 49-45 ja 49-45. Gilbert oli käyttänyt Oumaa kanveesissa, mutta tuli itse tyrmätyksi 6. erässä. Gilbertin pudottua kanveesiin tuomari kysyi jatkamismahdollisuuksia ja Gilbert sanoi näkevänsä kahtena.
Markku Vainio

Markku Vainio (s. 6. kesäkuuta 1944 Alajärvi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1962–1981 Vainio pelasi SM-sarjassa, Ykkössarjassa ja Suomensarjassa pääsääntöisesti Alajärven Ankkureiden ja Seinäjoen Maila-Jussien. Lisäksi Vainio pelasi myös Lahden Mailaveikkojen ja Vaasan Mailan joukkueissa 1963 ja 1981. Vainio valittiin viisi kertaa Itä–Länsi-otteluun ja kuudesti Liitto–Lehdistö-otteluun.
Pelinjohtajana Vainio toimi vuosina 1996–1997 Nurmon Jymyn Ykköspesis-joukkuessa ja vuosina 2003 ja 2006 Lapuan Virkiän Naisten Superpesis-joukkueessa. Vuonna 1999 Vainio valittiin Vuoden nuorisovalmentajaksi.
Belém

Historia

Belémin kaupungin perusti kapteeni Francisco Caldeiras 12. tammikuuta 1616. Portugalin hallitsija oli lähettänyt Caldeirasin suojelemaan aluetta ranskalaisia, hollantilaisia ja brittejä vastaan. Tätä tarkoitusta varten hän rakennutti linnoituksen nimeltä Forte do Presépio (tunnetaan nykyisin nimellä Forte do Castelo).
Kaupungin syrjäisen sijainnin ja vahvan siteen Portugaliin takia Belém hyväksyi Brasilian itsenäisyyden vasta elokuussa 1823. Itsenäisyysjulistuksesta oli tuolloin kulunut melkein vuosi.

Kaupunkikuva

Belémissä on jäljellä siirtomaa-aikainen keskus ja kumikaupan kukoistuksen aikaista arkkitehtuuria. Viime vuosikymmenten uudistukset ovat tuoneet kaupunkiin puistoja, kunnostettuja vanhoja taloja ja keskustan elävöittämistä, kun vanhoja rakennuksia on muutettu uusiin käyttötarkoituksiin.

Ilmasto

Belém on yksi maailman sateisimmista kaupungeista, mutta siellä on ”vähemmän sateinen” kausi heinäkuusta joulukuuhun. Keskimääräinen ylin lämpötila on ympäri vuoden 30–32 °C, yön alin noin 22 °C. Sadetta saadaan 110–440 mm kuukaudessa.
Todd Young

Ura

Ennen politiikkaan lähtemistä Young työskenteli pitkään Yhdysvaltain asevoimissa. Young sai alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1995 Yhdysvaltain laivastoakatemiasta ja liittyi sen jälkeen merijalkaväkeen. Merijalkaväessä Young työskenteli ensin miehittämättömien ilma-alusten parissa ja myöhemmin vastasi merijalkaväen rekrytointitoiminnassa Chicagossa ja luoteis-Indianassa. Young lähti armeijasta vuonna 2000 kapteenin arvoisena.
Politiikassa Young työskenteli vuosina 2001–03 Indianan senaattori Richard Lugarin palveluksessa. Vuosina 2011–17 Young toimi Indianan osavaltion 9. vaalipiirin kongressiedustajana, minkä jälkeen hän pyrki onnistuneesi Yhdysvaltain senaattiin.

Yksityiselämä

Young on ollut vuodesta 2005 lähtien naimisissa Jenny Tuckerin kanssa. Heillä on useita yhteisiä lapsia.
Georgian vaakuna

Georgian vaakuna on yksi Georgian kansallistunnuksista maan lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 1. lokakuuta 2004. Vaakunan on suunnitellut Mamuka Gongadze.
Vaakunan kilpeen on kuvattu maan suojeluspyhimys ja sen yhtenäisyyden symboli Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Pyhää Yrjöä käytettiin vastaavanlaisena symbolina jo kuningas Giorgi III:n sinetissä 1100-luvulla. Punaista kilpeä kannattaa kaksi kultaista leijonaa. Ne ovat esiintyneet useiden georgialaisten kuninkaiden symboleissa. Vaakunan alaosan nauhaan on kirjoitettu maan tunnuslause Dzala ertobašia (georg. ძალა ერთობაშია, ’voima on yhtenäisyydessä’).

Entiset vaakunat

Itsenäisen Georgian entinen vaakuna oli käytössä Georgian demokraattisen tasavallan aikana 1918–1921 sekä uudelleen 1991–2004. Myös tässä vaakunassa Pyhä Yrjö ratsastaa hevosen selässä.
Mari Holopainen

Kunnallispolitiikka

Holopainen valittiin vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Helsingin kaupunginvaltuustoon 937 äänellä. Vuosien 2009–2012 aikana hän toimi kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsenenä. Kunnallisvaaleissa 2012 Holopainen valittiin uudelleen Helsingin kaupunginvaltuustoon 973 äänellä ja vuoden 2017 kuntavaaleissa 2266 äänellä.

Maakuntavaltuusto

Holopainen toimi Uudenmaan maakuntavaltuuston jäsenenä vuosina 2009–2012. Vuodesta 2017 lähtien Holopainen on toiminut maakuntavaltuuston puheenjohtajana.
Mikko Altonen

Mikko Antero Altonen (s. 1929) on suomalainen hammaslääkäri. Hän on ollut Oulun yliopiston hammas- ja suukirurgian professori vuodesta 1980. Hän tutkimuskohteenaan on ollut kasvoluuston murtumien röntgendiagnostiikka pantomografisin menetelmin.
Rkt (ravintolavaunu)

Muutostyöt

Vuosina 1996–1998 vaunut 23809–23820 kävivät läpi saneerauksen VR Turun konepajalla. Vaunujen sisustusta muutettiin siten, että paikkaluku kasvoi 60:een. Lisäksi suurin sallittu nopeus nostettiin arvoon 160 km/h. Muutetut vaunut siirrettiin sarjaan Rk ja ne saivat uudet numerot 27809–27820. VR Hyvinkään konepaja täyskorjasi Rk-vaunut vuosina 2005–2007, jolloin ne saivat punavalkoisen Intercity-värityksen. Rk-vaunujen markkinointinimi Avecralla on ollut Kultainen Kulkuri, mutta sen käytöstä on sittemmin luovuttu.
Vaunu 23816 (myöhemmin Rk 27816) muutettiin vuonna 2000 Sibelius-junissa käytettäväksi yhdysliikennekelpoiseksi Rky 29981 -vaunuksi.

Poistuminen liikenteestä

Rkt-sarjasta on vain yksi vaunu poistunut ennenaikaisesti. Vaunu 23837 hylättiin sen vaurioiduttua Jokelan junaturmassa 21.4.1996.
Rk-sarjan vaunuista puna-valkoinen Rk 27817 paloi Turun ratapihalla 20.-21.3.2012 tuhopolton seurauksena ja romutettiin myöhemmin.
1970-luvulla valmistuneista vaunuista ne, joita ei oltu saneerattu Rk-sarjaan, poistettiin liikenteestä vuodesta 2005 alkaen. Vuoteen 2007 mennessä vanhimmat vaunut olivat poistuneet liikenteestä. Vaunu 23808 siirrettiin vuonna 2007 Kihniön Aitonevalle virkistys- ja kokouskäyttöön.
Vuonna 1982 valmistuneiden vaunujen poistuminen alkoi vuonna 2011.
Dicamptodon

Ulkonäkö ja koko

Dicamptodon-suvun lajit ovat suuria ja vahvoja pyrstösammakoita, jotka elävät toukkana vuosia. Aikuiset eläimet elävät maalla, ja ovat 17–35 senttiä pitkiä.

Levinneisyys ja elinympäristö

Suvun Dicamptodon lajeja tavataan Pohjois-Amerikan Tyynenmeren-puoleisella rannikolla. Niitä esiintyy vanhojen metsien keskellä sijaitsevissa virtapaikoissa. Toukat elävät virroissa ja aikuiset virtojen rannoilla.

Lisääntyminen

Hedelmöitys on sisäinen. Naaras munii kiville tai puun palasten päälle.

Ravinto

Lajit syövät enimmäkseen selkärangattomia eläimiä, mutta joskus myös pieniä liskoja ja nisäkkäitä.
Nadija Savtšenko

Nadija Savtšenko (s. 11. toukokuuta 1981 Kiova) on puoluelistansa kärkiehdokkaana Ukrainan parlamenttiin valittu Julija Tymošenkon Batkivštšyna-puolueen (Isänmaa) kansanedustaja. Hän on myös puolueensa edustaja Euroopan neuvostossa. Savtšenko on aiemmin ollut Ukrainan asevoimien upseeri ja helikopterilentäjä.
Savtšenkosta tehtiin Ukrainassa kansallissankari ja hänelle myönnettiin Ukrainan sankarin arvonimi, kun hän jäi vangiksi ja hänet tuomittiin Venäjällä Itä-Ukrainan konfliktia seuranneiden toimittajien murhista.
Vapautumisensa jälkeen Savtšenko on kuitenkin esittänyt parlamentissa sovittelevia ja Venäjän kantoja myötäileviä ehdotuksia ja häntä syytetään nyt Venäjän agentiksi. Maaliskuussa 2018 Ukrainan ylin syyttäjä Juri Lutsenko syytti Savtšenkoa terrori-iskun suunnittelemisesta Ukrainan parlamenttiin. Hänet pidätettiin 22. maaliskuuta, kun hän oli menettänyt parlamentaarisen koskemattomuutensa. Esitutkinta jatkunee vuoden 2019 alkuun.

Sieppaus Venäjälle

Venäläismieliset kapinalliset sieppasivat Savtšenkon Itä-Ukrainassa kesällä 2014. Myöhemmin hänet pidätettiin Venäjällä, jossa häntä syytettiin osallisuudesta kaksi venäläistoimittajaa tappaneeseen kranaatti-iskuun kesäkuussa 2014 Ukrainan Luhanskissa. Savtšenko taisteli Aidar-vapaaehtoispataljoonassa. Ukraina syytti Venäjää Savtšenkon sieppaamisesta, ja hänen puolustusasianajajansa mukaan Savtšenkon matkapuhelimen sijaintitietojen perusteella hän oli jo kapinallisten vankina kranaatti-iskun sattuessa. Maaliskuussa 2016 Savtšenko tuomittiin 22 vuodeksi vankeuteen Venäjällä. Venäjän presidentti Vladimir Putin armahti Savtšenkon toukokuussa 2016 ”humanitaaristen syiden” vuoksi, ja hän palasi Ukrainaan. Samalla Ukraina vapautti Venäjälle kaksi Venäjän asevoimien tiedusteluhallinnon GRU:n jäsentä, jotka olivat jääneet kiinni Itä-Ukrainassa.
Garrett TPE331

Garrett TPE331 on lentokoneissa käytettävä potkuriturbiinimoottori, jonka kehitti Garrett AiResearch 1960-luvulla ja jota nykyisin valmistaa Honeywell. Moottorin eri versioista saatava teho on 575 akselihevosvoimasta aina 1650 akselihevosvoimaan. TPE331-moottoria käytetään runsaasti liike- ja kevyissä liikennekoneissa, joista esimerkkeinä BAe Jetstream 31, Dornier Do 228 ja Mitsubishi MU-2.
TPE331 on rakenteeltaan ns. kiinteäakselinen (engl. fixed shaft) moottori. Se tarkoittaa, että kaikki moottorin pyörivät osat ovat kiinteässä yhteydessä toisiinsa. Näin ollen potkurin kierrosluku on suoraan verrannollinen moottorin kierroslukuun. Moottorin pääosat ovat kaksivyöhykkeinen keskipakoahdin, polttokammio, kolmivyöhykkeinen aksiaalinen turbiini sekä potkuri- ja apulaitevaihteistot.
James Anthony Bailey

James Anthony Bailey (alun perin James Anthony McGinnes; 4. heinäkuuta 1847 Detroit – 11. huhtikuuta 1906 New York) oli yhdysvaltalainen impressaari ja sirkuksen johtaja, joka saavutti suurta menestystä Barnum & Bailey sirkuksen toisena omistajana.
Bailey liittyi jo nuorena poikana kiertelevän sirkuksen matkaan. Vuonna 1872 hänestä tuli James E. Cooperin sirkuksen osakas. Se kiersi myöhemmin nimellä Great International Circus ympäri maailman, vieraillen muun muassa Australiassa, Uudessa Seelannissa, Jaavalla ja Etelä-Amerikassa. Vuonna 1876 sirkuksen nimeksi tuli Cooper, Bailey and Co.’s Circus, ja siitä tuli P. T. Barnumin Greatest Show on Earth -sirkuksen pahin kilpailija. Vuonna 1881 nämä kaksi yhdistyivät Barnum & Bailey sirkukseksi. Baileyn neuvokas johtaminen yhdistettynä Barnumin markkinointikykyihin teki siitä sirkusalan merkittävimmän ja menestyneimmän yrityksen Yhdysvalloissa. Barnumin kuoltua 1891 Barnum & Bailey teki Baileyn johdolla useita menestyksekkäitä Euroopan kiertueita. Baileyn kuoltua vuonna 1906 Ringlingin veljekset osti Barnum & Baileyn, ja uusi sirkus sai nimen Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus, joka toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 2017 asti.
Sammallammi (Sysmä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 83,9 metriä mpy.
Mitja Tuurala

Mitja Tuurala on suomalainen basisti, kosketinsoittaja ja tuottaja, joka on levyttänyt monien artistien kanssa, muun muassa The Cool Sheiks, Pietarin Spektaakkeli, Tuomari Nurmio (Dumari ja Spuget), Raptori, Veeti & The Velvets, J. Karjalainen Electric Sauna ja Sami Saari.
Tuurala on myös säveltänyt elokuvamusiikkia ja tehnyt sovituksia, sekä äänittänyt ja tuottanut Eternal Erection -yhtyeen singlen ja CD:n.
Hän oli mukana Juha Tapanisen ohjaamassa elokuvassa Iskelmäprinssi (1991) laulukilpailujen taustaorkesterissa soittamassa pystybassoa sekä kappaleiden ”Neidon oikut”, ”Cow Cow Boogie” ja ”Kitkat” sovittajana. Viimeksimainitussa hän on myös muusikkona salanimellään Toni Tähti Tiina Isohannin ja Werner Bros. -yhtyeen lisäksi.