google/wiki40b huggingface dataset:
Kuparifosfidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kuparifosfidi on kellertävänharmaata, kovaa ja haurasta kidemäistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee typpihappoliuoksiin. Aine kuuluu niin kutsuttuihin metallisiin fosfideihin ja johtaa sähköä. Kuumentamalla kuparifosfidia lyijyfluoridin kanssa muodostuu fosforitrifluoridia.

Valmistus ja käyttö

Kuparifosfidia voidaan valmistaa kuumentamalla kuparia tai kuparijätettä fosforin kanssa. Punainen fosfori, valkoinen fosfori tai fosfiini reagoi vesiliukoisen kuparisuolan esimerkiksi kuparisulfaatin kanssa saostaen vesiliuoksesta kuparifosfidia.
Kuparifosfidia lisätään kuparin joukkoon hapettumista estäväksi aineeksi ja parantamaan kuparin vetolujuutta. Se parantaa myös sulan kuparimetallin juoksevuutta. Sitä käytetään myös niin kutsuttujen fosforipronssien valmistamiseen ja jousissa.
Gobuntu

Kritiikki

Ubuntun lähdekoodivarasto sisältää muokkaamattoman Linux-ytimen lähdekoodipaketin, joka puolestaan sisältää epävapaita firmware-ohjelmia. Niinpä Gobuntu ei täysin onnistunut lunastamaan lupaustaan tarjota käyttäjälle pelkästään vapaita ohjelmia. Tämän ja Ubuntun rajoitteisten ohjelmistojen pakettivarastojen tuen takia Free Software Foundation ei suositellut Gobuntun käyttöä.
Old Saybrook

Historia

Old Saybrook perustettiin 1600-luvun alussa siirtokuntana ja se on Connecticutin osavaltion kolmanneksi vanhin kaupunki. Yalen yliopisto siirrettiin vuonna 1716 sieltä New Haveniin.
Illinoisin osavaltiossa sijaitseva Saybrook on nimetty Old Saybrookin mukaan.

Maantiede

Old Saybrookin pinta-ala on Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 56,0 neliökilometriä, josta vettä on 30,45 prosenttia. Connecticutjoki laskee Old Saybrookin kohdalla Long Islandin salmeen.

Väestöjakauma

Old Saybrookissa oli vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan 10 367 asukasta, 4 184 taloutta ja 2 920 perhettä. Asukastiheys oli 266,1 neliökilometriä kohti. Asukkaista 95,75 % on valkoisia, 1,01 % afroamerikkalaisia, 0,08 % intiaaneja, 1,72 % aasialaisia, 0,07 % Tyynenmeren saarilta, 0,45 % muista roduista ja 0,93 % kahdesta tai useammasta rodusta. Kaikkiaan 1,87 % väestöstä on espanjalais- tai latinalaisamerikkalaisperäistä.
Vähä Pallittajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,5 metriä mpy.
Emi Buendía

Emiliano "Emi" Buendía Stati (s. 25. joulukuuta 1996 Mar del Plata) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Norwich Cityä.
Buendía pelasi Espanjassa ensimmäisen pääsarjaottelunsa Getafen joukkueessa helmikuussa 2015. Kahden kauden aikana hän pelasi yhteensä 21 La Ligan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2016–2017 hän pelasi Getafen joukkueessa toisella sarjatasolla. Kauden 2017–2018 hän pelasi lainalla Cultural Leonesan joukkueessa toisella sarjatasolla. Kesällä 2018 hän siirtyi Englantiin Norwich Cityn joukkueeseen. Kaudella 2018–2019 hän pelasi mestaruussarjassa 38 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Elokuussa 2019 hän pelasi Norwichin joukkueessa ensimmäiset valioliigaottelunsa.
Buendía pelasi Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2014. Hän pelasi Argentiinan joukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 kolme ottelua ja teki yhden maalin.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2018 – naisten karsinnat

1. kierros

1. kierroksen karsintaturnaus pelattiin 7.–9. lokakuuta 2016.

2. Kierros

2. kierroksen karsintaturnaus pelattiin 3.–6. marraskuuta 2016.

3. kierros

3. kierroksen karsintaturnaus pelattiin 15.–18. joulukuuta 2016.

Karsinnan lopputurnaus

Karsinnan lopputurnaus pelattiin 9.–12. helmikuuta 2017.
Kalakastike

Kalakastike Euroopassa

Antiikin Roomassa valmistettiin vastaavaa kalakastiketta, jolloin se tunnettiin nimellä garum. Euroopassa kalakastikkeen valmistamisen perinne katkesi antiikin Rooman tuhouduttua.
Atjurjevon piiri

Atjurjevon piiri (ven. Атю́рьевский райо́н, Atjurjevski raion) on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1937 perustetun piirin pinta-ala on 827,1 neliökilometriä. Asukkaita on 9 100 henkeä (vuonna 2015).
Atjurjevon piiri sijaitsee Mordvan tasavallan länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Temnikovin, idässä Krasnoslobodskin, kaakossa Kovylkinon sekä lounaassa ja lännessä Torbejevon piireihin.
Piirin itäosassa on metsäaroa ja länsiosassa sekametsää. Tärkeimmät joet ovat Javas, Ljatša ja Šustrui. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi ja hiekka.
Hallinnollinen keskus on Atjurjevon kylä. Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Atjurjevo, Arga, Bolšoi Šustrui, Dmitrijev Usad, Kamenka, Kišaly, Kurtaški, Mordovskaja Kozlovka, Novotšadovo, Perevesje, Strelnikovo ja Volno-Nikolskoje. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mokšalaisia ja tataareja.
Piirin läpi kulkee Moskovan ja Saranskin välinen maantie. Pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, lihaa, maitoa ja villaa. Paikallislehtenä ilmestyy Selskije vesti.
Pikku-Humppi

Maantieto

Järven pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Siihen laskee kuusi metsä- tai pelto-ojaa. Järven luusuasta alkaa suoraksi perattu laskuoja, joka on 1,5 kilometriä pitkä ja joka yhtyy Luojuunojaan. Järven rantaviiva on puoli kilometriä pitkä ja enimmäkseen soistuvaa metsää. Rannalle on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtavat vain kärrypolut. Järvelle ei johda muita tietä. Yhdystie 13081 ohittaa järven 400 metrin etäisyydeltä.
Läheisen Iso-Humpin rannalla on Humppi niminen maatila, jonka mukaan Iso-Humppi ja Pikku-Humppi ovat saaneet nimensä.

Historiaa

Vanhan Hämeenkyrön pitäjänkartan mukaan järven nimi kirjoitettiin Aittamäenjärvi. Vuonna 1923 sai talollinen Kalle Patanen hakemukselleen päätöksen, voiko hän avata tai perata Luojuun laskuojaa. Tätä ojaa myöten kuivatettiin Luojun talon peltoja ja läheisen Lamminjärven vesijättömaata.
De Baarsjes

De Baarsjes (suom. Ahvenet) on kaupunginosa Amsterdamin läntisellä puolella, Alankomaissa. Alueella asuu noin 33000 ihmistä ja sen pinta-ala on 1,64 km² josta vettä 0,10 km².
Kirjasalon tasavalta

Asutus ja tasavallan toiminta

Kirjasalo oli noin 30 km² laaja alue Lempaalan pitäjässä Karjalankannaksella Raudun ja Kivennavan kohdalla. Alueeseen kuului viisi kylää ja noin 400 vakinaista asukasta. Kirjasalo oli Repolan ja Porajärven ohella yksi kolmesta Suomen rajantakaisesta liitosalueesta ja leikillisesti siihen viitattiin tasavaltana.
Kirjasalolla oli oma suojeluskunta, kunnanvaltuusto ja sanomalehti Kirjasalon Sanomat, jota julkaisi Pohjois-Inkerin Hoitokunta. Pohjois-Inkerin Hoitokunta julkaisi myös Pohjois-Inkerin postimerkkejä. Postimerkeillä kerättiin varoja Inkerin vapaustaistelun tukemiseksi. Aluetta puolusti Pohjois-Inkerin rykmentti, joka muuttui myöhemmin erikoispataljoonaksi. Tasavallan loppuaikoina Suomi maksoi joukkojen ylläpidosta ja niitä käytettiin rajavartiostona.
Kapteeni E.J. Haapakosken suunnittelema Inkerin lippu vihittiin käyttöön Kirjasalossa 8. syyskuuta 1919. Haapakoski suunnitteli myös Inkerin vaakunan vanhemman vaakunan pohjalta. Pohjois-Inkerillä oli myös oma hymni (Nouse Inkeri) ja kunniamerkki (Inkerin Valkoisen Muurin risti).
Korsakoffin oireyhtymä

Korsakoffin oireyhtymä on harvinainen neurologinen sairaus, jonka aiheuttaa tiamiinin eli B₁-vitamiinin puute. Oireyhtymää tavataan lähinnä alkoholisteilla, jotka ovat juoneet pitkään ja todella raskaasti: vaiva aiheuttaa totaalisen lähimuistin menetyksen. Korsakoffin oireyhtymää sairastava ei välttämättä muista, mitä hän teki muutamaa minuuttia aiemmin, joten hän joutuu koko ajan keksimään "juttuja" täyttääkseen tyhjät kohdat.
Arvo Pohjannoro

Frans Arvo Ilmari Pohjannoro (18. marraskuuta 1893 Tampere − 10. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen pappi, poliitikko ja historioitsija.

Henkilöhistoria

Arvo Pohjannoron vanhemmat olivat isännöitsijä Frans Fabian Pohjannoro Erikka Heiskanen ja puoliso vuodesta 1919 Hertta Kyllikki Manninen. Pohjannoro tuli ylioppilaaksi 1913 ja vihittiin papiksi 1917. Kolme vuotta myöhemmin hän suoritti pastoraalitutkinnon. Sotilaspappina hän toimi 1918 ja sitten Oriveden seurakunnan apulaisena, Virolahden kappalaisena 1924-1931 ja  Kerimäen kirkkoherrana 1931-1958. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin rovastin arvonimi. Pohjannoro oli Kokoomuksen kansanedustaja Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1936-1948.  Eduskuntauransa ohella Pohjannoro toimi neljästi valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1937–1950. Hän oli myös Kerimäen kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1935–1950.
GeForce 4 -sarja

GeForce 4 Ti

GeForce 4Ti (NV25) julkaistiin vuoden 2002 huhtikuussa. Käytännössä näytönohjain oli GeForce 3 näytönohjain parannetuilla ominaisuuksila. Näytönohjain oli muuten sama, mutta sen ytimen ja muistien kellotaajuutta oltiin korotettu nopeuslisän aikaansaamiseksi. Ainoa suurempi muutos oli uudistettu muistikontrolleri, joka tunnettiin nimellä Lightspeed Memory Architecture II. Näytönohjain tuki myös rautakiihdytettyä antialisointia ja DVD:n toistoa.

Tunnettuja ongelmia

Monessa tapauksessa oli käynyt niin että näytönohjaimen tuuletin oli pysähtynyt mikä oli johtanut sen ylikuumenemiseen ja käyttöjärjestelmän pysähtymiseen ylikuumenemisen seurauksena. Lisää ongelmia seurasi näytönohjaimen itsensä tukiessa Pixel Shader 1.1 määrityksiä mutta ajurit eivät milloinkaan tukeneet Pixel Shader 1.1:tä.
Kurovskoje

Kurovskoje (ven. Куровско́е) on kaupunki Moskovan alueen Orehovo-Zujevskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangolla Moskvajokeen laskevan Nerskaja-joen rannalla 92 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Moskovan ja Kazanin sekä Orehovo-Zujevon ja Voskresenskin väliset rautatiet (Kurovskajan asema). Asukkaita on 19 100 henkeä (vuonna 2006).
Kurovskajan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. Seutu oli vanhastaan tunnettu käsityöammateistaan. Vuonna 1854 kylän lähelle perustettiin tekstiilitehdas, jota laajennettiin 1920–1930-luvuilla. Vuonna 1931 paikkakunta sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1952 siitä tuli Kurovskojen kaupunki. Vuosina 1929–1959 se oli Kurovskojen piirin keskus.
Neuvostoaikana kaupungissa oli tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Kurovskojen tekstiilitehdas teki konkurssin vuonna 2000.
Johannes Häyhä

Elämä

Häyhän vanhemmat olivat talollinen Johannes Häyhä ja Maria Pajari. Häyhä kasvoi lähes 50 hengen suurperheessä ja pääsi käymään Ilmeen hovin omistajan everstiluutnantti Tavastin myötävaikutuksella Viipurin rahvaankoulun. Hän toimi opettajana ensin Tervajoella 1855–1860 ja sitten Viipurin rahvaankoulussa (myöhemmin kansakoulu) 1861–1889. Jyväskylän seminaarissa hän kävi harjoittelemassa vuonna 1873. Häyhä oli myös Viipurin lukusalin hoitaja 1883–1889, kuukausilehti Ilmiön toimittaja 1881 ja Viipurin Kansallisseuran esimies 1887. Vuodesta 1890 hän toimi maanviljelijänä Rautjärvellä ja oli Rautjärven kuntakokouksen esimies 1890-1892. Johannes Häyhän muistopatsas sijaitsee Rautjärven kirkon edessä. Sen on pystyttänyt 17. kesäkuuta 1989 Häyhän sukuseura.
Johannes Häyhä oli kirjailija, joka keräsi eteläkarjalaista kansanperinnettä ja julkaisi keräämänsä aineiston pohjalta lukuisia teoksia. Kirjat ovat rikas kuvaus Häyhän kotiseudun elämään sellaisena, kun sitä elettiin 1700- ja 1800-luvuilla. Häyhän teokset otettiin aikoinaan suurella innostuksella vastaan. Kuvauksissa viehätti sekä kansanperinne että juonellinen kaunokirjallinen ilmaisu.
Häyhän ensimmäinen puoliso vuodesta 1866 oli Anna Josefina Keirio (k. 1867) ja toinen vuodesta 1868 Anna Häyhä (k. 1932).
Seppo Bruun

Seppo Bruun (s. 1946) on suomalainen lehti- ja radiotoimittaja, tietokirjailija ja varhaiskasvatuksen asiantuntija.
Bruun työskentelee vielä eläkeiässäkin helsinkiläisen vapaan kasvatuksen ideologian pohjalle perustetun päiväkodin Pakilan Lastenpaikan johtajana. Hän on toiminut päiväkodissa vuodesta 1972 asti, jolloin tuli sinne aluksi viikoksi Erik Schüllerin sijaiseksi. Bruun kouluttautui sittemmin lastentarhanopettajaksi.
Riihimäen lasitehtaan liepeillä lapsuutensa viettänyt Bruun toimi 1960-luvulla toimittajana aluksi Kansan Uutisten urheilutoimituksessa ja sitten autourheiluun erikoistuneen Vauhti-lehden toimitussihteerinä. Vuonna 1966 Seppo Bruun oli Ilkka Sysimetsän ohella toinen Stump-nuortenlehden perustajista ja toimi myös sen päätoimittajana. Lehtityön ohella Bruun toimi valomiehenä muun muassa Soulset-yhtyeen esiintymisissä ja Helsingissä järjestetyissä nuorten muotinäytöksissä. Stump-kauden jälkeen hän toimi Minkki Oy:n mainososastolla ja asevelvollisuusaikana Ruotuväki-lehden toimittajana.
1980-luvun lopulla Seppo Bruun juonsi Kosti Kotirannan kanssa Yleisradiossa lasten puhelintoivekonsertteja ja päätyi sitä kautta perusteilla olleen Radiomafia-kanavan suunnittelu- ja toimitustyöhön.
Bruun on kirjoittanut musiikkiaiheisia tietoteoksia, kuten vuonna 1968 Pekka Gronowin kanssa tekemänsä Popmusiikin vuosisata. Vuonna 1999 Bruun palkittiin työryhmän jäsenenä kirjasta Jee jee jee – suomalaisen rockin historia (WSOY 1998) sekä samannimisestä radiosarjasta. Muut tekijät ovat Jukka Lindfors, Santtu Luoto ja Markku Salo. Lisäksi Bruun on toimittanut suomeksi Mark Levengoodin lasten viisauksia sisältävät kirjat "Vanhat tädit eivät muni" ja "Ystävä sä lapsien anna villoja".
Bruun on perustanut kesäpaikkaansa Iniöön kesäisen kulttuuritapahtuman Iniö Folkin. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2008 alkaen.
Henrikki Tikkanen

Tero Henrikki Tikkanen (s. 1970) on suomalainen professori. Aalto-yliopisto nimitti hänet kuluttajatutkimuksen A. I. Virtanen -professoriksi vuonna 2017. Tikkanen toimii myös Aalto University Executive Education -yksikön DBA (Doctor of Business Administration) -ohjelman johtajana. Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun tohtoriohjelman johtajana Tikkanen toimi 2016-2019. Syyskuussa 2013 Tikkanen nimitettiin Tukholman yliopiston kauppakorkeakoulun markkinoinnin professoriksi. Hän luopui kyseisestä virasta elokuussa 2016. Tikkanen on toiminut  markkinoinnin professorina Helsingin kauppakorkeakoulun markkinoinnin laitoksella vuodesta 2004. Vuonna 2010 Helsingin kauppakorkeakoulu liittyi perustettavaan Aalto-yliopistoon ja nimettiin Aalto-yliopiston kauppakorkeakouluksi. Tikkanen toimi Kauppakorkeakoulun markkinoinnin/markkinoinnin ja johtamisen laitoksen johtajana 2006–2013. Sitä ennen hän toimi Teknillisen korkeakoulun tuotantotalouden osaston professorina ja MBA-ohjelmien johtajana 2001–2004. Oulun yliopiston apulaisprofessori ja professori hän oli vuosina 1997–2001. 
Tikkasen akateemisen tutkimuksen kohteina ovat olleet yritysstrategiat ja liiketoimintamallit, strateginen markkinointi, teollisuuden asiakassuhteet ja verkostot sekä kansainvälinen projektiliiketoiminta ja -markkinointi. Yhteinen nimittäjä useille tutkimuksille on liiketoimintahistoriallinen tutkimusote. 20 tohtoria on valmistunut hänen pääasiallisessa ohjauksessaan. Nykyisistä professoreista tai apulaisprofessoreista heitä ovat muun muassa Jaakko Aspara (Hanken), Johanna Frösén (Hanken), Joel Hietanen (HY), Petri Parvinen (HY), Joonas Rokka (EM Lyon) ja Antti Sihvonen (Karlstads Universitet). 
Tikkanen on julkaissut yli sata tieteellistä artikkelia, jotka käsittelevät edellä mainittuja aiheita. Hänen artikkeleitaan on julkaistu muun muassa aikakauskirjoissa Journal of Marketing, Strategic Management Journal, Journal of Management Studies, Industrial & Corporate Change ja Industrial Marketing Management. Hän on myös aktiivinen liikkeenjohdon kouluttaja ja konsultti. Vuonna 2010 hän oli mukana perustamassa ajatushautomo Nordic Institute of Business & Societyä. Hän on ollut useiden hallitusten, neuvottelukuntien ja johtoryhmien jäsen niin yksityisellä kuin julkisellakin sektorilla. 
Henrikki Tikkanen väitteli  kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulussa vuonna 1997. Hän toimii myös dosenttina Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa, Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa ja Lapin yliopistossa.
Henrikki Tikkasen Facebook-päivitys nousi julkisuuteen 21.9.2019, kun professori kutsui yliopistoa arvostelleita opiskelijoita kaheleiksi. Tikkanen kirjoitti muun muassa, että ”minusta nämä me-too -kahelit voisivat mennä muualle opiskelemaan”.
August Wicander

August Wicander (9. heinäkuuta 1836 Nybble, Vintrosa – 21. toukokuuta 1891 Tukholma) oli ruotsalainen teollisuusmies, joka loi moniin Euroopan maihin luonnonkorkin käyttöön perustuvan teollisuusimperiumin, erityisesti pullonkorkki- ja lattianpäällystetehtaita. Yritysryhmää kehittivät edelleen hänen poikansa Hjalmar Wicander (1860–1939) ja tämän poika Carl August Wicander (1885–1952). 
August Wicander keksi ensimmäisenä maailmassa tavan mekanisoida pullonkorkkien valmistuksen luonnonkorkista. Tämän keksinnön avulla hän alkoi perustaa pullonkorkkitehtaita Euroopan eri maihin, ja monet niistä alkoivat valmistaa luonnonkorkista myös lattianpäällysteitä ja lämmöneristeitä. August Wicander toimi myös muun muassa laivanvarustajana.
Wicanderin suvun perustamista yrityksistä on sittemmin kehittynyt monia kansainvälisiä pakkaus- ja lattianpäällystealan valmistajia ja tuotemerkkejä, joiden toiminta perustuu nykyisin muihinkin materiaaleihin kuin luonnonkorkkiin. Suomalaisille tutuimpia ovat Wicander & Larsonin (myöhemmin Tarkett Oy) korkkitehdas, jonka vanha rakennus on nyt osa Turun oikeustaloa, sekä alumiinisia pullonkorkkeja valmistava Finn-Korkki Oy Hämeenlinnassa ja vuosina 1931–2004 toiminut Oy Wicanders Ab (alun perin Korkkitehdas Oy - Korkfabriks Ab) aluksi Turussa, sitten Helsingin Lauttasaaressa.
Kevin Dillon

Yksityiselämä

Dillon on ollut naimisissa Jane Stuartin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi, tytär Amy, ja toinen tytär aikaisemmasta suhteestaan. Pariskunta haki avioeroa 2018. 
Hänen veljensä Matt Dillon ja Paul Dillon ovat myös näyttelijöitä.
Sadetunnelma

Sadetunnelma on Ernst Lingon säveltämä pianokappale, jonka on vuonna 1970 tallentanut äänilevylle Tapani Valsta. Kappaleen kesto on 3:22.
Hyponatremia

Hyponatremia on tila, jossa veren natriumpitoisuus on liian alhaisella tasolla. Jos veren natriumpitoisuus laskee alle 125 millimooliin, alkaa esiintyä väsymystä, voimattomuutta, päänsärkyä, pahoinvointia ja lihaskramppeja. Jos natriumpitoisuus pienenee vielä vähäisemmäksi, alkaa esiintyä lihasheikkoutta ja hermosto-oireita, yleistä kouristelua, sekavuutta ja muita tajunnan häiriöitä sekä rytmihäiriöitä ja potilas saattaa jopa kuolla. Hyponatremiaan saattaa liittyä myös ruokahaluttomuutta, vatsakipua, hallusinaatioita ja inkontinenssia eli virtsarakon toimintahäiriö.
Hyponatremia ei johdu suolan saannin puutteesta, mutta sen taustalla saattaa olla esimerkiksi lääkitys. Diureetit eli nesteenpoistolääkitys on lievän hyponatremian yleisin syy. Myös masennuslääkkeet, antipsykoottiset lääkkeet sekä epilepsialääkkeet (karbamatsepiini) ja okskarbatsepiini voivat olla hyponatremian syynä. Sydämen vajaatoiminta, maksakirroosi tai erilaisiin munuaistauteihin liittyvä nefroottinen oireyhtymä, pneumonia eli keuhkokuume, kasvaimet ja jotkut lääkkeet saattavat lisäksi aiheuttaa hyponatremiaan johtavaa liiallista antidiureettisen hormonin eritystä. Voimakas pahoinvointi tai kipu lisäävät myös antidiureettisen hormonin erittymistä. 
Myös runsas ripuli ja oksentelu saattavat johtaa natriumin liialliseen menetykseen. Syynä voi olla myös poikkeuksellisen runsas ja äkillinen vedenjuonti varsinkin hyponatremialle altistavan sairauden yhteydessä (vesimyrkytys).
Hyponatremia johtaa pahimmillaan kuolemaan. Näin kävi vuonna 2013 Coloradon San Carlosin vankilassa, kun skitsofreniaa sairastavalle Christopher Lopezille oli annettu yliannos psykoosilääkettä, mikä johti hengitysvaikeuksiin ja kuuden tunnin pituiseen hoitamattomaksi jääneeseen kouristeluun.
Geenien tulo yhteiskuntatieteisiin

Geenien tulo yhteiskuntatieteisiin on Yrjö Ahmavaaran ja Tatu Vanhasen vuonna 2001 julkaisema kirja.
Perinnöllisyys

Perinnöllisyys tarkoittaa ominaisuuksien periytymistä suvullisessa lisääntymisessä eliöltä sen jälkeläisille. Se on evoluution keskeinen mekanismi ja mahdollistaa esimerkiksi eläinten ja kasvien jalostuksen villityypistä poikkeaviksi roduiksi ja lajikkeiksi. 
Perinnöllisyys perustuu eliöiden kaikissa soluissa olevaan geeneihin, jotka määräävät sekä lajin yhteiset että kunkin yksilön ainutlaatuiset, synnynnäiset, perinnölliset ominaisuudet. Saman lajin yksilöillä on samat geenit, mutta kukin geeni voi saada eri muotoja. Yksilö perii geenimuotoja vanhemmiltaan, ja niiden yhdistelmistä syntyy kunkin yksilön ainutkertainen perimä. 
Meioosissa geenit jakautuvat sukusoluihin, jotka parittelun kautta muodostavat toisen yksilön sukusolujen kanssa uuden yksilön (jälkeläisen) solumateriaalin. Näin jälkeläisen oma geenimateriaali sisältää sen molempien vanhempien geenimateriaalia, ja jälkeläisen ominaisuuksissa on molempien vanhempien piirteitä.
Eurobowl

Eurobowl on amerikkalaisen jalkapallon Euroopan seurajoukkuiden mestaruusottelu. Sitä on pelattu vuodesta 1986 lähtien, ja nykyisin se on BIG6 European Football Leaguen loppuottelu. 
Eurobowl oli vuoteen 2013 saakka European Football Leaguen mestaruusottelu. Euroopan liigan uudelleenjärjestelyiden johdosta siitä tuli uuden BIG6-sarjan mestaruusottelu. Suomalaisjoukkueet ovat voittaneet Eurobowlin kahdesti, 1986 ja 1988. Eniten mestaruuksia on saksalainen New Yorker Lions, joka on voittanut Eurobowlin kuudesti.
Supreme Commander 2

Vastaanotto

GameSpot on antanut pelille 8/10 arvostelussaan.
Juri Jevdokimov

Juri Aleksejevitš Jevdokimov (ven. Юрий Алексеевич Евдокимов, s. 1. tammikuuta 1946) on venäläinen poliitikko, Murmanskin alueen kuvernööri 1996–2009.
Jevdokimov vietti lapsuutensa Ukrainassa. Asepalveluksensa hän suoritti Saksassa ja opiskeli insinööri-mekaanikoksi. Vuonna 1974 hän siirtyi "Kovdorstroin" pyynnöstä Murmanskin alueelle jossa työskenteli mekaanikkona ja työnjohtajana.
Myöhemmin Jevdokimov nousi Kirovskin NKP:n puoluekomitean toiseksi sihteeriksi ja käytyään 1984 puoluekoulun Leningradissa toimi hän rakennusosaston sihteerinä Murmanskin aluekomiteassa. Vuosina 1990–1994 hän oli alueneuvoston puhemies, ja 1996 hänet valittiin aluehallinnon johtoon ja 1997 kuvernööriksi. Jevdokimov valittiin uudelleen 2000, 2004 ja 2007.
Jevdokimovilla oli erimielisyyksiä Murmanskin pormestari Mihail Savtšenkon kanssa ja vuoden 2009 vaaleissa hän asettui tukemaan tämän vastaehdokasta Sergei Subbotinia, joka tuli valituksi. Kyse oli Yhtenäinen Venäjä -puolueen pitkään jatkuneesta sisäisestä riidasta, koska sekä Savtšenko että Jevdokimov edustivat sitä.
21. maaliskuuta 2009 presidentti Medveded myönsi Jevdokimoville eron asemastaan hänen omasta pyynnöstään.
Pathé Baby

Pathé Baby on käsikäyttöinen elokuvaprojektori, jonka esitteli ranskalainen Pathé vuonna 1922. Se käytti 9,5 mm:n filmiä ja oli tarkoitettu kotikäyttöön. Vuonna 1923 ilmestyi Pathé Baby Camera, joka oli veivattava filmikamera. Myöhemmin Pathé julkaisi projektoristaan moottorikäyttöisen version ja kameran, joka toimi vieterillä. Pathé Baby laitteet toistivat ja kuvasivat 16 kuvaa sekunnissa, käsikäyttöisissä laitteissa tämä oli tietenkin riippuvainen projektorin käyttäjän veivinpyörittämisnopeudesta.
Pathé Baby tuotelinjaa valmistettiin vuosina 1922–1935. Se oli aikoinaan hyvin suosittu kotielokuvalaite, ja 9,5 mm:n filmille julkaistuja elokuvia oli lukuisia. Projektori käytti pientä filmikelaa, johon mahtui 30 jalkaa (~9,14 metriä) filmiä. Filmin säästämiseksi projektorissa oli mekanismi, joka luki filmin laitaan leikattuja syvennyksiä. Syvennyksen kohdalla projektori pysäytti filmin paikoilleen hetkeksi, näin esimerkiksi elokuvien otsikot ja välitekstit voitiin esittää yhdellä filmiruudulla.