google/wiki40b huggingface dataset:
Keteleeria

Kuvaus

Suvun Keteleeria lajit ovat noin 20–40 metriä korkeaksi kasvavia keskikokoisia puita. Latvus on tyypillisesti leveähkö, ja oksat ovat usein pitkiä ja epäsäännöllisiä. Kaarna hilseilee suomumaisina levyinä ja tulee vanhemmiten paksuksi ja uurteiseksi. Pienemmät oksat ovat puutuneiden lehtikantojen ja varisseiden neulasten jättämien lehtiarpien peitossa. Kärkisilmut voivat olla hieman kartiomaisia tai pyöreitä. Hankasilmut ovat lähes pallomaisia. Suvun lajit voivat lisääntyä suvuttomasti vesoista, toisin kuin useimmat muut mäntykasvit.
Lehdet eli neulaset ovat litteitä ja muodoltaan tasasoukkia tai kapeansuikeita. Nuorten puiden ja juurivesojen neulaset ovat usein leveämpiä kuin suurempien puiden. Neulasten asento on kierteinen. Ne ovat usein kääntyneet tyvestään siten, että asettuvat verson ympärille kampamaisesti. Kaikilla lajeilla neulasen alapinnalla on kaksi ilmarakojuovaa. Osalla lajeista myös neulasen yläpinnalla saattaa olla ilmarakoja. Neulasessa on yksi johtojänne ja kaksi pihkatiehyttä. Suvun puut ovat ainavihantia ja yksittäinen neulanen säilyy puussa useamman vuoden.
Suvun lajit ovat yksikotisia. Hedekukinnot eli hedekävyt voivat kehittyä lateraalisesti verson sivulle tai päätteisesti sen kärkeen. Ne ovat lieriömäisiä, 1–1,5 senttimetriä pitkiä ja kasvavat pienissä ryppäissä. Emikukinnot eli kävyt kehittyvät yksittäin versojen kärkiin. Kävyt ovat pystyjä ja muodoltaan yleensä lieriömäisiä. Ne kypsyvät yhden kasvukauden aikana. Käpysuomut ovat puutuneita ja pysyviä. Suojussuomut ovat kapeita, selvästi käpysuomuja lyhyempiä ja kärjeltään otapäisiä tai kolmihaaraisia. Siemenet ovat lenninsiivellisiä ja muodoltaan kolmiomaisia tai pitkänpyöreitä. Itäminen on hypogeeista, eli sirkkalehdet eivät nouse maanpinnalle, toisin kuin muilla mäntykasveilla.

Levinneisyys ja elinympäristö

Suvun Keteleeria lajit kasvavat luontaisina vuoristoissa itäisessä ja kaakkoisessa Aasiassa. Niitä esiintyy Kiinassa Gansun, Shaanxin, Sichuanin, Yunnanin, Hubein, Guizhoun, Guangxin, Hunanin, Guangdongin, Jiangxin, Fujianin ja Zhejiangin maakunnissa ja Hongkongin saarella, Taiwanissa, Laosin pohjoisosissa sekä Vietnamin eteläosissa.
Kaikki suvun lajit kasvavat lämpimänlauhkean ja subtrooppisen ilmaston vuoristometsissä yleensä 400–2 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Ne kasvavat usein harvakseltaan ainavihannissa sekametsissä tai lehtipuuvaltaisissa metsissä.

Luokittelu

Sukuun Keteleeria on kuvattu yhteensä 14 lajia. Yleisesti nämä on yhdistetty vain kolmeksi yleisesti hyväksytyksi lajiksi 1900-luvun lopulta lähtien. Lajit eroavat toisistaan lähinnä käpyjen ja vanhempien puiden neulasten ominaisuuksien perusteella. Nuoren, kävyttömän puuyksilön lajia voi olla hankala määrittää.

Käyttö

Useita suvun lajeja käytetään paikallisesti rakennus- tai polttopuuna. Lajia Keteleeria davidiana on käytetty laajemminkin metsäteollisuudessa. Suvun puita käytetään myös koristekasveina. Erityisesti lajia Keteleeria davidiana käytetään Kiinassa puutarhojen ja puistojen istutuksissa. Sitä on myös käytetty katupuuna.
Satakunnan Suunta

Satakunnan Suunta oli vuosina 1934–1936 Porissa ilmestynyt äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen kustantama sanomalehti.
Lehden ensimmäinen numero julkaistiin helmikuussa 1934. Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n kirjapainossa painettu lehti ei saavuttanut suurta suosiota. Se ilmestyi epäsäännöllisesti vain 2–4 kertaa kuukaudessa ja lopetti toimintansa joulukuussa 1936.
Lehden päätoimittajana oli syyskuun alkuun 1934 opettaja A. Aarnio, jonka jälkeen tehtävää hoiti ilmestymisen loppuun asti maisteri N. J. Nissilä.
Natriumtiosyanaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa natriumtiosyanaatti on väritöntä kiteistä ainetta, jonka alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on voimakkaasti hygroskooppista. Veden lisäksi myös etanoli ja asetoni liuottavat sitä. Kidevedettömän natriumtiosyanaatin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (NaSCN·2H₂O). Kuumennettaessa dihydraattia se liukenee kideveteensä noin 30 °C;:n lämpötilassa ja kidevesi poistuu noin 32 °C:n lämpötilassa.
Kaarlo Pitsinki

Tausta

Pitsingin vanhemmat olivat laitosmies Kaarlo Vilhelmi Pitsinki ja Aune Ester Aaltonen. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1945 Kemin lyseosta ja valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1949.
Uransa alussa Pitsinki oli ennakonpidätyksen valvojana Helsingin verovirastossa vuodet 1949–1950, SDP:n toimitsijana 1950–1951, Kiljavan ammattiyhdistysopiston tilapäisenä tietopuolisten aineiden opettajana 1951–1955 ja Talouspoliittisen suunnittelutoimiston tilapäisenä apulaispäällikkönä vuonna 1956.

Politiikka

Pitsingin poliittinen ura lähti nousuun hänen työskennellessään pääministeri K.-A. Fagerholmin sihteerinä vuosina 1956–1957 ja SDP:n puoluesihteerinä vuosina 1957–1966. Pitsinki valittiin eduskuntaan vuoden 1958 vaaleissa Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja jatkokausille Helsingin kaupungin vaalipiiristä vuosien 1962 ja 1966 vaaleissa. Hän oli valitsijamiehenä vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa.
Eduskunnasta Pitsinki siirtyi Uudenmaan läänin maaherran virkaan, jossa hän toimi vuosina 1966–1982. Presidentti Mauno Koivisto erotti Pitsingin maaherran virasta yleisen edun vuoksi vuonna 1982. Syynä olivat Uudenmaan läänin huonot henkilösuhteet. Pitsinki jatkoi poliittista toimintaansa Kansalaisvallan liiton puheenjohtajana. Puolue jäi ilman kansanedustajia vuosien 1979 ja 1983 vaaleissa, ja se poistettiin puoluerekisteristä joulukuussa 1983.

Yksityiselämä

Pitsingillä oli ensimmäisestä avioliitostaan (1950–1988) kaksi poikaa.
Company of Heroes: Opposing Fronts

Uudet yksinpelikampanjat

Opposing Frontin mukana tulee kaksi uutta yksinpelikampanjaa. Toista kampanjaa pelataan Britannian armeijan näkökulmasta, toista saksalaisarmeijan näkökulmasta. Brittikampanja pohjautuu Caenin vapautukseen. Se sisältää yhdeksän tehtävää. Saksalaisten kampanjassa on kahdeksan tehtävää, ja se perustuu operaatio Market Gardenin tapahtumiin.

Pelien yhteensopivuus

Company of Heroesin pelaajat voivat pelata Opposing Frontin pelaajia vastaan. He, jotka omistavat molemmat osat, voivat pelata millä tahansa pelin osapuolella. Yhdysvaltalaisia tai brittiläisiä, jotka ovat Wehrmachtia ja Panzer Eliteä vastaan. Niillä joilla on vain Opposing Fronts, voivat ohjata ainoastaan brittien tai Panzer Eliten armeijaa.

Brittikampanja

Brittien kampanja tähtää ranskalaisen Caenin kaupungin vapauttamiseen Normandiassa. Päivä Normandian maihinnousun jälkeen, brittien panssarikolonna etenee Authiessa, mutta joutuu saksalaisten väijytykseen. Britit alkavat muodostaa puolustusasemia, ja lievin tappioin saavat pysäytettyä saksalaisten hyökkäysyrityksen ja valtaavat Authien. Tämän jälkeen tykistötulen tukemana brittijoukot valtaavat kukkula 112:n lähellä Caenia ja saavat hyvän tykistöaseman. Sitten saadaan selville, että lähellä kukkulaa on saksalaisten yhä toiminnassa oleva Carpiquetin lentokenttä. Kommandot muodostavat lentokentän lähelle etulinjan, ja keräävät joukot. Pian kuitenkin tulee saksalaisten vastahyökkäys, joka isketään takaisin, ja lentokenttä vallataan. Valtauksen jälkeen kuullaan, että kukkula 112 on raivokkaan vastahyökkäyksen kohteena. Majuri Blackmoren lähettämän panssarituen avulla hyökkäys torjutaan raskain menetyksin, ja täysi eteneminen Caeniin sai alkunsa. Britit pommittavat 500 lentokoneen voimin Caenin kiviraunioksi, mutta huomaavat että siitä koitui enimmäkseen haittaa, sillä saksalaiset saivat hyvät puolustusasemat, ja panssarien eteneminen vaikeutuu. Silti Caenin etuosa vallataan, ja suurin osa Caenin puolustajista vetäytyy pois. Kaupungin sisäosissa silti huomataan, että osa saksalaisista jäi puolustukseen, mutta Caen saadaan lopulta puhdistettua vastarinnasta. Yöllä saksalaisen panssaridivisioonan joukot ryhtyvät vahvaan vastahyökkäykseen Caenin valtaamiseksi. Hyökkäykseen osallistui jopa vaarallisia King Tiger -panssarivaunuja, mutta hyökkääjät ajetaan silti pois. Suuri osa divioonasta tuhoutui, mutta britit hyökkäävät vielä kerran tuhotakseen 1:n SS-panssaridivisioonan viimeisetkin rippeet. Hyökkäys onnistuu, ja Caen on lopullisesti turvattu.
Bongo Fury

Kappaleet

Kaikki kappaleet Frank Zappan ja Captain Beefheartin esittämiä. Kaikki kappaleet Zappan säveltämiä, paitsi kappaleet 3. ja 8. Van Vlietin (Captain Beefheartin) säveltämiä.
Kalevan kisat 1952

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1952 Seinäjoella 23.–24. elokuuta. Kilpailupaikka oli Seinäjoen keskuskenttä. Kilpailut järjestettiin kolme viikkoa Helsingin kesäolympialaisten jälkeen. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Naiset kilpailivat omissa yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailuissaan Heinolassa 24. elokuuta.

Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1952

Kilpailut järjestettiin Heinolassa 24. elokuuta.
Kaakaojuoma

Kaakaojuoma eli kaakao on kuumana tai kylmänä nautittava juoma, jonka pääainekset ovat kaakaojauhe ja maito. Kaakaojauheen ohella tai sijasta voidaan käyttää myös raastettua suklaata.
Kaakaojuomaan saatetaan lisätä sokeria ja kuumaan kaakaojuomaan myös kermavaahtoa tai vaahtokarkkeja. Kuumassa kaakaojuomassa saatetaan maidon sijasta käyttää vettä. Kaakaojuomat ovat yleensä alkoholittomia, mutta on olemassa myös alkoholipitoisia kaakaojuomia, kuten Minttu-viinaa sisältävä minttukaakao.
Kaakaossa on proantosyanidiini-nimisiä flavonoideja.
Dungen

Dungen on ruotsalainen rock-yhtye. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita 1960- ja 1970-luvun rockista ja ruotsalaisesta kansanmusiikista. Aiemmin yhtye soitti hyvinkin kansanmusiikkityylistä musiikkia, mutta Ta det lugnt -albumin myötä yhtye siirtyi enemmänkin psykedeeliseen rockiin. Yhtye on tehnyt neljä musiikkivideota. Vuonna 2005 Dungen esiintyi Late Night with Conan O'Brien -tv-show'ssa.
HMS Vanguard (1787)

Valmistuttua reserviin

Vesillelaskun jälkeen alus siirrettiin 16. maaliskuuta alavirtaan Woolwichiin, jossa se neljä päivää myöhemmin telakoitiin kuparoitavaksi ja valmisteltavaksi Portsmouthiin siirtoa varten. Kuparoinnin kustannukset olivat 1331 puntaa. Alus laskettiin uudelleen vesille 4. huhtikuuta, johon mennessä oli käytetty lisävaroja 854 puntaa erilaisiin hankintoihin.
HMS Vanguard lähti merelle 11. toukokuuta ja se saapui 31. toukokuuta Portsmouthiin, jossa se asetettiin reserviin aina vuoteen 1790 saakka.

Ensimmäisen kerran palveluksessa

HMS Vanguard siirrettiin 14. kesäkuuta 1790 telakalle, jossa aluksen pohjan kuparointi tarkastettiin ja tehtiin tarpeelliset korjaukset. Alus varustettiin palvelukseen siirtoa varten, johon käytettiin varoja 4339 puntaa. Se astui 22. kesäkuuta ensimmäisen kerran palvelukseen päällikkönään Sir Andrew Hammond. Alus oli palveluksessa, kunnes sen päällikkö poisti sen palveluksesta siirtyessään HMS Bedfordille. Se oli Portsmouthissa reservissä seuraavat kahdeksantoista kuukautta.

Palveluksen loppuaika

HMS Vanguardin palattua Itämereltä aluksen päällikkö poisti sen palveluksesta 14. joulukuuta 1808. Alus palasi palvelukseen 27. tammikuuta 1809 päällikkönään H. R. Gilyn, joka poisti aluksen palveluksesta 15. marraskuuta 1811 Plymouthissa.
HMS Vanguard oli sijoitettuna reserviin ja se oli ankkuroituna Hamoazessa aina vuoteen 1814, jolloin se määrättiin vastaanottoalukseksi. Sodan Ranskaa vastaan loputtua 1815 alus muutettiin ruutiproomuksi. HMS Vanguard romutettiin 1821.
Pattersonin oireyhtymä

Pattersonin oireyhtymä, josta käytetään myös nimitystä valeleprekaunismi, on erittäin harvinainen syndrooma. Ennen kuin oireyhtymä kuvattiin tieteellisesti, sitä ei osattu erottaa samankaltaisesta Donohuen oireyhtymästä eli leprekaunismista.
Oireyhtymä on nimetty lääkäri Joseph Hanan Pattersonin mukaan. Sen kuvasivat Patterson ja Watkins vuonna 1962. 
Pattersonin oireyhtymän patogeneesi ja etiologia saatiin selville vuonna 1981.

Oireet

Valeleprekaunismille tyypillistä on normaalista poikkeava kasvojen ulkonäkö, joka on samankaltainen kuin leprekaunismissa. Se vaikuttaa pääasiallisesti tukikudoksiin ja neuroendokriiniseen järjestelmään aiheuttaen hyperpigmentaatiota, käsien ja jalkojen velttoihoisuutta, kehon epäsuhtaisuutta, vakavaa henkistä kehitysvammaisuutta ja luuston epämuodostumia. Yleistynyt osteokondrodysplasia on oireyhtymälle luonteenomainen.
Pattersonin oireyhtymään liittyy endokrinologisia poikkeavuuksia, Cushingin oireyhtymän kaltaisia oireita ja sokeritautia. Yhdessä tapauksessa on todettu myös ennenaikainen adrenarke.
Aarne Laurila

Aarne Olavi Johannes Laurila (s. 16. marraskuuta 1929 Helsinki) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja professorin arvonimen saanut.
Laurila oli Kansanvalistusseuran toiminnanjohtajana vuosina 1962–1990. Sitä ennen hän toimi Suomen Sosialidemokraatin kulttuuritoimittajana. Laurila sai professorin arvonimen vuonna 1992. 
Laurila laati väitöskirjansa kirjailija F. E. Sillanpään romaanitaiteesta.
Laurila on toiminut Helsingin kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä sekä kulttuurilautakunnan puheenjohtajana. Hän on ollut myös Suomen Kotiseutuliiton puheenjohtajana.
Vaisto

Vaistot ja opittu käyttäytyminen

Vaistoihin perustuva käyttäytyminen ilmenee eliön ympäristöstä ja kokemuksista riippumatta. Opittu käyttäytyminen riippuu eliöyksilön ympäristöstä ja kokemuksista ja muuttuu siis, jos eliöyksilöiden ympäristö ja historia ovat erilaiset.

Vaistot ja ihminen

Ihmisvauva on huomattavasti avuttomampi kuin monen muun lajin pieni poikanen. Ilman vanhempien vuosikaudet kestävää opastusta lapsi ei selviytyisi lainkaan, joten katsotaan, että ihmisten vaistot ovat vähentyneet tai tulleet osin tarpeettomiksi verrattuna ihmisen muinaisiin kantaisiin ja eläimiin yleensä.
Kuitenkin ihmisen toimintaa säätelevät vaistot hyvin pitkälle, vaikka hän olisi omaksunut kulttuurinsa toimintatavat, normit ja käytännöt. Ihminen oppii syömään, kävelemään ja puhumaankin lähinnä myötäsyntyisen kykynsä vuoksi, tosin näiden kykyjen käyttöönotto edellyttää välttämättä myös opettelua. Jopa kulttuurisena ominaisuutena pidettyä kieltä pidetään nykyisin pohjimmiltaan vaistonvaraisena. Ihminen oppii kielen monimutkaiset rakenteet ja ääntämistavat parhaiten tietyssä ikävaiheessa, jolloin hänellä on tähän vaistonvarainen kyky. Myöhemmällä iällä tämä kielenoppimisen vaisto katoaa. Tätä havaintoa tukee muun muassa susilapsi-ilmiö.
Latinalaisessa Amerikassa on kuurojen yhdyskuntia tutkimalla saatu selville, että lapset kehittävät vaistomaisesti itselleen kielen melko pienenkin ulkoisen virikkeen avulla. Näiden yhdyskuntien ensimmäisen sukupolven kuurot eivät ole saaneet viittomakielen opetusta, ja he ovat kommunikoineet toisilleen yksinkertaisin elein. Kuitenkin jo heidän lapsensa ovat näiden eleiden pohjalta luonnostaan, toisilleen viittoessaan, kehittäneet monimutkaisen kielen, kieliopiltaan yhtä monimutkaisen kuin puhutut kielet. Vaistonvarainen kyky oppia kieltä ja jopa muodostaa kieli koskee siis myös muita kuin äänteellisiä merkkikieliä. Ilmeisesti kyky tehokkaaseen kommunikointiin on ollut niin suuri etu ihmislajin kehityksen alkuaikoina, että kyky kehittää kieli on koodautunut ihmisen perimään.
Jotkut tietoisuuden tutkijat kuten Daniel Dennett katsovat, että vasta kielensä avulla ihminen pystyy (edes jollain tavoin) irtautumaan vaistoistaan. Vasta kielen omaava ihminen voi tehdä päätöksiä, jotka ovat vastoin voimakkainta senhetkistä vaistoa, eli muista syistä kuin vaiston vuoksi. Tällaisia syitä ovat ihmisen "henkiset" rakenteet, esimerkiksi mielipiteet, asenteet ja moraali. Dennettin mukaan ilman kieltä oleva eläin tai ihminen on pelkästään vaistojensa ohjattavissa, kykenemättä ajattelemaan.
Sunila

Historia

Sunila kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976. Karhulan–Sunilan yksityinen rautatie rakennettiin vuonna 1937 Kymin rautatieasemalta Sunilaan ja edelleen  Hallan saareen. Alvar Aallon suunnittelema Sunila Oy:n sulfaattisellutehdas aloitti toimintansa vuonna 1938. Tehdas rakennettiin Pyötisen saareen, joka pengerrettiin mantereeseen kiinni. Tehtaan ympäristöön rakennettiin laaja asuntoalue, jossa on pääosin 2–4-kerroksisia kerrostaloja, mutta alueeseen kuuluu myös muutamia rivitaloja ja tehtaanjohtajan asunto.
Suzanne Somers

Suzanne Marie Somers (oik. Mahoney, s. 16. lokakuuta 1946 San Bruno, Kalifornia, Yhdysvallat) on kalifornialainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Starsky ja Hutch (1975–1977), Three's Company (1977–1981), She's the Sheriff (1987–1989), Step by Step (1991–1998) ja Piilokamera (1998–2000).
Somers on ollut naimisissa Alan Hamelin kanssa vuodesta 1977 lähtien. Sitä ennen hän oli naimisissa Bruce Somersin kanssa vuosina 1965–1968, ja heillä on yksi lapsi, Bruce Somers Jr., joka on syntynyt marraskuussa 1965.
Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.
Viimeinen sirkus

Arvioita

Helsingin Sanomien Pertti Avola luonnehti elokuvaa "poskettomaksi möhellykseksi", jonka tyylilajia on mahdoton luokitella, ja joka ei pysy kasassa lukuisten ainestensa ristitulessa. Juuri siksi Viimeinen sirkus onkin hänestä paljon kiinnostavampi kuin moni vakavissaan puserrettu elokuva. "Täysin mauton koheltava veriooppera" Viimeinen sirkus ei taatusti ole kaikkien makuun, mutta virkistävän räävitön ja ennalta-arvaamaton sisällissotakuvaus se Avolasta kyllä on.
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti Viimeistä sirkusta kehnosti kirjoitettuna, tökerösti ohjattuna ja vaatimattomasti näyteltynä elokuvana, jossa "yletön väkivaltaisuus törmää karkeaan huumoriin ja vellovaan sentimentaalisuuteen."
Uudenkaledonianmonarkki

Levinneisyys

Uudenkaledonianmonarkkia tavataan Uudessa-Kaledoniassa, Salomonsaarilla ja Vanuatussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eristysresistanssimittari

Eristysresistanssimittari (eristysvastusmittari, engl. "insulation resistance tester" tai "megohmmeter") on elektroniikassa ja sähkötekniikassa käytettävä korkeita resistanssiarvoja (tyypillisesti 1 MΩ–1 GΩ) mittaava laite. Yleensä mittausjännite on sadoista volteista tuhansiin voltteihin. Eristysresistanssimittaria käytetään tyypillisesti sähköasennusten tarkistamisessa. Sähköasennusten mittaamiseen tarkoitetut asennustesterit sisältävät yleensä toiminnon myös eristysresistanssinmittaamiseksi.
Perinteisiä eristysresistanssimittarien valmistajia ovat mm. Fluke ja Megger.
Viivamerkit

Viivamerkit muissa kielissä

Amerikanenglannissa lauseidenvälisenä ajatusviivana on m-ajatusviiva, johon sanat kirjoitetaan kiinni. Brittienglannissa ajatusviiva on yleensä lyhyempi ja irrallaan. Ellei pitkää ajatusviivaa ole käytettävissä, amerikanenglannissa käytetään mieluummin kahta yhdysmerkkiä kuin yhdysmerkkiä, jonka ympärillä on sanavälit.
Italiassa tavuviiva voi olla myös perusviivalla (_) tai jopa viimeisen kirjaimen alla.
Sonnō jōi

Sonnō jōi (jap. 尊皇攘夷, "kunnioita keisaria ja karkota barbaarit") oli japanilainen, uuskungfutselaisuudesta alkunsa saanut poliittinen filosofia ja liike. Siitä tuli huomattava tunnuslause 1850- ja 1860-luvuilla Tokugawa-bakufua kaatavassa liikkeessä.
Tunnuslauseen alkuperä on Kiinassa, kevättä ja syksyä -kauden fraasissa zūnwáng rǎngyí (kiin. 尊王攘夷). Zhou-dynastia menetti hallinnan feodaalivaltioistaan ja ulkomaiden hyökkäykset olivat yleisiä. Qí-valtion Qí Huán Gōng käytti fraasia saadakseen muiden feodaalivaltioiden johtajat kunnioittamaan Zhou-hovia, vaikka käytännössä hänen tarkoituksenaan olikin saada ne omaan hallintaansa. Japanissa sen alkuperä voidaan jäljittää 1600-luvun kungfutselaisten oppineiden, Yamazaki Ansain ja Yamaga Sokōn töihin. He kirjoittivat Japanin keisarihuoneen pyhyydestä ja ylivoimaisuudesta muihin maihin verrattuna. Heidän ideoitaan jalosti kokugaku-oppinut Motoori Norinaga. Mitogaku-oppinut Aizawa Seishisai toi tunnuslauseen moderniin japanin kieleen teoksessaan Shinron vuonna 1825. Siinä sonnō tarkoitti Tokugawa-bakufun keisaria kohtaan osoittamaa kunnioitusta ja jōi kristinuskon kieltoa.
Kun yhä suurempi määrä ulkomaisia laivoja vieraili Japanin vesillä 1800-luvun alussa, maan harjoittama eristäytymispolitiikka tuli kyseenalaiseksi. Tunnuslauseen jōi-osa muuttuikin reaktioksi Kanagawan sopimukseen, jossa Japani pakotettiin avautumaan ulkomaankaupalle vuonna 1853. Se, että bakufu oli kyvytön toimimaan ulkomaalaisia vastaan keisarillisen hovin toiveista huolimatta, osoitti Yoshida Shōinille ja muille Tokugawoja vastustaville, että filosofian sonnō-osa ei toteutunut ja että bakufu täytyi korvata hallinnolla, joka kykenisi paremmin toimimaan keisarille uskollisesti. Tunnuslause omaksuttiin kapinallisten Chōshūn ja Satsuman alueiden taisteluhuudoksi, ja keisarillinen hovi odotetusti suhtautui liikkeeseen myönteisesti. On tärkeää huomata, että retoriikasta huolimatta slogan ei koskaan ollut osa hallituksen eikä edes kapinallisten politiikkaa; erityisesti Satsumalla oli hyvin läheiset suhteet länsivaltoihin, joilta se osti aseita, ammuksia, laivoja ja muuta teknologiaa.
Kun Tokugawa-bakufu oli kaatunut ja keisari Meiji nostettu symbolisesti valtaan Meiji-restauraatiossa, tunnuslause jätettiin kaikessa hiljaisuudessa pois käytöstä. Se korvattiin sloganilla fukoku kyōhei, "rikas maa ja vahva armeija".
Žores Alfjorov

Poliittinen toiminta

Alfjorov valittiin 1995 Venäjän duumaan Jeltsiniä tukeneen Kotimme on Venäjä -puolueen ehdokkaana. Vuodesta 1999 lähtien hän on ollut duumassa kommunistien ehdokkaana. Hänet valittiin uudelleen 2003 ja 2007. Vuonna 2007 hän oli kommunistien listan kakkosehdokkaana vain puoluejohtaja Gennadi Zjuganovin jälkeen ja ennen Nikolai Haritonovia. Valtioduuman vanhimpana jäsenenä hän oli väliaikainen puhemies viidennen duuman kokoontuessa.
Alfjorov oli mukana kesällä 2007 mukana kymmenen Venäjän tiedeakatemian jäsenen allekirjoittamassa avoimessa kirjeessä presidentti Vladimir Putinille, jossa he arvostelivat häntä kirkon "soluttautumisesta" valtion elimiin, koulutukseen ja tieteeseen.
Ragnar Öller

Karl Ragnar Öller, kirjailijanimi Sten Söderskär (6. heinäkuuta 1893 Lahti – 22. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen tohtori, kunniakonsuli ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Öller väitteli 1923 tohtoriksi kirjallisuuden alalta. Hän johti perheensä omistamaa yritystä ja oli myös jonkin aikaa Suomen puolustusvoimien ja Ranskan Suomen suurlähetystön palveluksessa.
Öller työskenteli vuodesta 1922 alkaen Liettuan Suomen suurlähetystön palveluksessa. Hänestä tuli konsuli 1925 ja pääkonsuli 1932.  Öller jatkoi näissä tehtävissä aina vuoteen 1940 saakka jolloin Neuvostoliitto miehitti Liettuan. Öller teki myös Liettuaa tunnetuksi Suomessa, käänsi liettualaisia novelleja ja toimi Suomi-Liettua-ystävyysseuran johtajana seuran lakkauttamiseen 1945 saakka.
Öller oli syksyllä 1921 ilmestymisensä aloittaneen Filmiaitta-lehden ensimmäinen päätoimittaja. Öller kirjoitti useita näytelmiä ja romaaneita salanimellä Sten Söderskär.
Zeid ibn Husain

Prinssi Zeid ibn Husain (28. helmikuuta 1898 – 18. lokakuuta 1970) oli Irakin kuninkaan Feisal II:n seuraaja, jota ei koskaan kruunattu, koska Feisal II syrjäytettiin vuonna 1958 verisessä vallankaappauksessa, jonka jälkeen maasta tuli tasavalta. Zeidin perhe asui vallankaappauksen aikana Lontoossa, jossa Zeid toimi Irakin suurlähettiläänä. 
Zeid syntyi 28. helmikuuta vuonna 1898 Stinian palatsissa Turkissa Husain ibn Alin, Mekan emiirin ja Hijazin kuninkaan poikana. Zeid opiskeli Ghalata Serai collegessa ja Oxfordin yliopistossa.  
Marraskuussa vuonna 1933 hän avioitui Fahrelnissa Zeidin kanssa Ateenassa. Heillä oli yksi poika, Raad ibn Zeid. Zeid toimi Irakin suurlähettiläänä Berliinissä ja Ankarassa 1930-luvulla ja Lontoossa 1950-luvulla. 
Zeid kuoli 18. lokakuuta vuonna 1970 Pariisissa. Hänet on haudattu kuninkaalliseen mausoleumiin Raghdanin palatsissa Ammanissa Jordaniassa.