Tiedejulkaisu

Yleispiirteitä

Tieteellisten julkaisujen historian voidaan katsoa alkavan vuodesta 1665, jolloin ranskalainen Journal des Sçavans, myöhemmin nimeltään Journal des savants, ja englantilainen Philosophical Transactions of the Royal Society aloittivat ilmestymisensä. Vähitellen tutkimustulosten julkaiseminen lyhyinä artikkeleina havaittiin käytännöllisemmäksi kuin laajojen teosten kirjoittaminen, ja nykyisin eri alojen julkaisusarjoja ilmestyy useita tuhansia. Ulkoasultaan tiedejulkaisut vaihtelevat hyvinkin aikakauslehtimäisestä, viikoittain ilmestyvistä sarjoista kuukauden tai parin välein ilmestyviin monisatasivuisiin kirjasiin. Jälkimmäisten tarkoitus on toimia ensi sijassa tieteellisen tiedon arkistona, eikä niitä ole tarkoitettu läpiluettaviksi tavanomaisen lehden tapaan.
Useimmat tiedelehdet julkaisevat vain jonkin kapean erikoisalan artikkeleita, mutta erityisesti vanhemmat lehdet, kuten vuonna 1869 perustettu Nature, julkaisevat tutkimuksia hyvinkin monilta eri aloilta. Laaja-alaisuuden hintana on tavallisesti julkaisukynnyksen nousu, ja moniin poikkitieteellisempiin lehtiin saattaakin olla hyvin vaikea saada artikkelia julkaistuksi. Lisäksi jotkin lehdet, kuten Nature, Science, PNAS ja Physical Review Letters, hyväksyvät julkaistavaksi ainoastaan artikkeleita, joissa esitettävä tutkimus on alallaan käänteentekevää tai muutoin poikkeuksellisen huomattavaa ja hylkäävät siksi täysin julkaisukelpoisiakin artikkeleita.

Asiantuntija-arviointi

Tyypillinen piirre tieteelliselle julkaisusarjalle on, että julkaistavaksi tarjotut artikkelit tarkastetaan vertaisarvioinnissa. Käytännössä tämä referee-menettely tarkoittaa sitä, että toimituksen tarkistuksen lisäksi artikkelin tarkistaa tutkimusmetodien asianmukaisuuden ja merkittävyyden arvioimiseksi yksi tai useampi kyseisen erikoisalan asiantuntija. Menetelmä on hidas, ja korjausten sekä parannusten tekemisen vuoksi artikkelin alkuperäisestä tarjoamisesta saattaa kulua useita kuukausia, ennen kuin se lopulta ilmestyy. Siksi artikkeleissa on tavallisesti erillinen maininta siitä, milloin sitä on tarjottu julkaistavaksi ja milloin se on hyväksytty. Päiväysmerkintä on myös julkaisujärestystä määrittävä dokumentti silloin, jos useampi tutkimusryhmä julkaisee saman havainnon tai löydön eri lehdissä.
Varsinaiset tieteelliset julkaisusarjat eivät maksa sinne lähetetyistä artikkeleista, vaan päinvastoin saattavat jopa laskuttaa julkaisukustannuksia kirjoittajalta. Se on kuitenkin harvinaista, ja maksu on tavallisesti kierrettävissä. Tavallisin syy kirjoittajan laskuttaseen ovat artikkelin värilliset kuvat, joiden prosessointi on lehdelle mustavalkopainatusta kalliimpaa.

Tieteelliset verkkolehdet

Osa tiedejulkaisuista on verkkolehtiä. Open access -julkaisuiksi nimitetään sellaisia tieteellisiä verkkolehtiä, jotka ovat verkossa avoimesti saatavilla. Ne noudattavat vertaisarvioinnin periaatetta ja pyrkivät tiedon avoimeen saatavuuteen. Monet merkittävät tiedejulkaisut ovat kuitenkin edelleen maksullisia.

Vaikuttavuuskerroin

Eri julkaisusarjat eivät ole keskenään tasa-arvoisia, ja mittareita erojen hahmottamiseksi on kehitetty 1960-luvulta lähtien. Tärkeä mittari on vaikuttavuuskerroin (engl. impact factor), joka ilmaisee karkeasti sen, kuinka usein kyseisen julkaisusarjan artikkeleihin viitataan. Vaikuttavuusindeksi on kuitenkin ongelmallinen, sillä sitä on hyvin vaikea määrittää tasapuolisesti, etenkään eri tieteenalojen välistä vertailua ajatellen. Kerroin suosii englanninkielistä julkaisutoimintaa aloilla, joilla julkaisutahti on tiheä ja tuoreeseen tutkimukseen viitataan paljon. Vaikuttavuuskertoimet ovat myös tiedepoliittinen kysymys, sillä niitä laskevat kaupalliset yritykset ja niihin perustuva arviointi vaikuttaa esimerkiksi tutkimusalojen rahoitusvalinnoissa. Kerroin on kuitenkin vain yksi mitta, ja joskus tutkimus voi saada enemmän huomiota pienessä ja kapea-alaisessa lehdessä kuin suuressa ja arvovaltaisemmassa sarjassa. Kunkin tieteenalan tutkijat ovat yleensä melko yksimielisiä parhaista julkaisukanavista.