google/wiki40b huggingface dataset:
Yves Saint-Laurent

Yves Henri Donat Dave Mathieu-Saint-Laurent (1. elokuuta 1936 Oran, Ranskan Algeria – 1. kesäkuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen muotipiirtäjä ja  -suunnittelija, joka on tunnettu etenkin  modernin naisten housupuvun le smokingin suunnittelemisesta. Hän tuli tunnetuksi heti ensimmäisellä kokoelmallaan ja trapetsilinjan luojana. Saint-Laurentin muusina tunnetaan muun muassa Betty Catroux, Loulou de la Falaise ja Catherine Deneuve.
Voitettuaan International Wool Secreteriatin pukukilpailun 1954, Saint-Laurent pääsi jo 18-vuotiaana työskentelemään Christian Diorille. Kun Dior vuonna 1957 kuoli, nostettiin Saint-Laurent johtamaan Diorin muotitaloa, jotta se välttyisi taloudelliselta katastrofilta. Hän toimi Diorin johtajana kolme vuotta 1957–1960. 
Vuonna 1961 hän perusti omaa nimeään kantavan muotitalon, jonka taloudellisena johtajana toimi hänen kumppaninsa Pierre Bergé. Pari erosi ystävinä vuonna 1976, ja he pysyivät yhtiökumppaneina. Ensimmäinen Saint-Laurent-boutique avattiin 1966.
Vuonna 2002 Saint-Laurent jäi eläkkeelle työstään 65 vuoden ikäisenä ja alkoi viettää aikaa Marrakechin asunnossaan Marokossa.
Saint-Laurent kuoli kotonaan Pariisissa 1. kesäkuuta 2008 pitkällisen sairauden jälkeen 71-vuotiaana.

Yves Saint Laurentin muotitalo

Vuonna 1993 Yves Saint-Laurentin muotitalo myytiin arviolta 600 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla lääketehdas Sanofille. Vuonna 1999 italialainen muotitalo Gucci osti YSL:n tuotemerkin, ja amerikkalainen muotisuunnittelija Tom Ford alkoi suunnitella brändin valmisvaatemallistot, samalla kun Yves Saint-Laurent keskittyi muotitalon  haute couture -luomuksiin. 
Vuonna 2002 monien vaikeuksien jälkeen Saint-Laurent ja Gucci sulkivat YSL:n maineikkaan muotitalon. Vaikka itse muotitalo suljettiinkin, tuotemerkki elää yhä Guccin hoteissa. Muun muassa merkin valmisvaatteita valmistetaan ja myydään edelleen. Merkin pääsuunnittelijana on toiminut vuodesta 2004 saakka Stefano Pilati.
YSL tuottaa vaatteiden ja asusteiden lisäksi myös kosmetiikkaa ja parfyymeja, kuten Opium, Kouros ja Paris.
Saint-Laurent suunnitteli myös lukuisia elokuvapuvustoja, esimerkiksi filmeihin Päiväperho ja Mississipin velho.
Norrlands Guld

Norrlands Guld on Spendrups-panimon valmistama ruotsalainen lagertyyppinen olut. Sitä myydään Norrlands Guld Exportina seuraavilla alkoholipitoisuuksilla varustettuna: 2,1, 2,8, 3,5, 5,3 ja 7,0 til-%. Lisäksi on alkoholiton versio. Norrlands Guld Ljusissa tilavuusprosentteja on 4,7.
Norrlands Guld Export oli vuonna 2008 Systembolagetin viidenneksi myydyin olut (myynti: 9,0 miljoonaa litraa).
Nuutinlampi (Soini)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 186,7 metriä mpy.
Paneelishow

Paneelishow (engl. panel show, comedy panel) on television visailuohjelma, joka perustuu sanavalmiiden julkisuuden henkilöiden käymään koomiseen keskusteluun. Osa ”julkkispaneelin” jäsenistä voi olla pysyviä, osa vaihtuvia vierailijoita. Yksi vakiokasvoista toimii puheenjohtajana.
Suomen televisiokanavilla pitkäikäisin paneelishow on Uutisvuoto (Yle TV1 1998–2018), uudempia Hyvät ja huonot uutiset (Nelonen 2012–), Villi kortti (Yle TV2 2015–) ja Pitääkö olla huolissaan? (MTV 2016–).

Historiaa

Kokeneista esiintyjistä koostuvaa keskusteluryhmää käytettiin jo Yhdysvalloissa läpi 1940-luvun jatkuneessa NBC:n radio-ohjelmassa Information Please. Toinen suosittu amerikkalaisradioiden paneelishow Milton Berlen juontama Stop Me If You've Heard This One. 
Televisiossa paneelishow’t olivat pitkään tietokilpailujen kaltaisia ohjelmia, joissa julkisuuden henkilöt kilpailivat puolivakavissaan palkinnoista. Vähitellen ohjelmaformaatit kehittyivät nykyisen kaltaisiksi, jolloin kilpailu yksitellen tai joukkueina on enää sivuosassa tai puuttuu kokonaan. Jos palkintoja jaetaan, ne ovat Uutisvuodon tapaan usein koomisen huonoja. Nykyisten kaltaisten viihdepaneelien esikuvana pidetään yleisesti BBC:n vuodesta 2003 jatkunutta julkkisvisailua, Stephen Fryn juontamaa ohjelmasarjaa QI.
Gottlieb Daimler

Gottlieb Wilhelm Daimler (17. maaliskuuta 1834 Schorndorf − 6. maaliskuuta 1900 Stuttgart) oli saksalainen insinööri ja autotehtailija.
Vuosina 1872–1881 hän työskenteli Nikolaus Otton moottoritehtaassa. Vuonna 1882 Daimler ja Wilhelm Maybach perustivat moottoritehtaan. Vuotta myöhemmin Daimler rakensi ja patentoi Maybachin avulla bensiinimoottorinsa. Vuonna 1886 Daimler asensi moottorinsa nelipyöräiseen vaunuun. Tämä oli modernin auton alkumuoto. Ensimmäinen todellinen auto rakennettiin 1889. Gottlieb Daimler katsotaan modernin henkilöauton ensikehittäjäksi ja auton isäksi yhdessä Karl Benzin kanssa. Daimler ja Benz kehittivät autonsa kuitenkin toisistaan tietämättä suunnilleen samoihin aikoihin.
Vuonna 1890 Gottlieb Daimler perusti Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja. Mercedes tuli myös yhtiön nimeksi vuonna 1900. Karl Benz kehitti oman autonsa Daimlerin kanssa samaan aikaan. Benzin Benz & Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät Daimler-Benz AG:ksi vuonna 1926. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n.
Maaretta Tukiainen

Maaretta Tukiainen (s. 1968) on suomalainen tietokirjailija, muutosvalmentaja, mentori, sisustusarkkitehti ja yrittäjä.

Ura

Tukiainen opiskeli opettajaksi Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikana hän teki sijaisuuksia, ja 4 vuotta opiskeltuaan hän kävi vuoden verran Voionmaan opiston näyttelijälinjalla, minkä jälkeen hän kirjoitti gradunsa ja valmistui kasvatustieteen maisteriksi tammikuussa 1993. Tämän jälkeen hän hakeutui Turun yliopistoon opiskelemaan elokuva- ja tv-tiedettä, kotimaista kirjallisuutta ja tiedotusoppia. Opiskeluaikanaan hän kirjoitti leffakritiikkejä Turun ylioppilaslehteen ja työskenteli harjoittelijana Turku-TV:llä, johon hän teki viikottaista ohjelmaa Turun kulttuurielämästä toimittajan ja tuottajan rooleissa. Vuonna 1997 Tukiainen valmistui elokuva- ja tv-tieteen kandiksi, muutti takaisin Helsinkiin ja aloitti työt Tammen kustannustoimittajana. Hänen vastuualueelleen kuuluivat ala-asteen ja esiopetuksen oppimateriaalit. Reilun vuoden jälkeen hänestä tuli A-lehtien uuden Leffa-lehden elokuvakriitikko ja toimitussihteeri. Tukiainen on työskennellyt myös Katso-lehdessä ja Moon TV:ssä.
Vuonna 2001 Jorma Sairanen ja Pauli Aalto-Setälä palkkasivat Tukiaisen ohjelmajohtajaksi MTV3:n omistamalle uudelle Subtv-kanavalle, joka syntyi kun TVTV! ja City TV yhdistyivät . Hän oli mukana ostamassa lähes kaikkia Subtv:n tunnetuimpia ohjelmia: Madventures, Big Brother, Ketonen & Myllyrinne, espanjalaisia saippuasarjoja, telenoveloja, ja animea.   Vuonna 2006 Tukiaisesta tuli Subin kanavajohtaja. Vuonna 2006 kanava tavoitti päivittäin yli miljoona katsojaa.
Vuonna 2009 Tukiainen valmistui sisustusarkkitehdiksi Lahden muotoiluinstituutista ja perusti seuraavana vuonna oman yrityksen, Moodit Oy:n. Vuonna 2011 hän jätti työnsä Subin kanavajohtajana ja alkoi kokopäiväiseksi yrittäjäksi. Moodit Oy:ssä hän teki yhteistyötä opiskeluajan ystävänsä Teija Piirron kanssa. Uusien tuttavien kanssa perustussa Vojo Wellbeeing -yrityksessä (myöhemmin New Me Oy), hän työskenteli vuosina 2011-2014. Yritys kehitti merkityksellisten hetkien tunnistusaplikaation kännykkään ja piti valmennusleirejä.   
Vuonna 2012 Tukiainen suoritti Valmentamossa LCF Life coach -tutkinnon ja opiskeli sen jälkeen kansainvälisen sertifioidun coachin tutkinnon. Hän on opiskellut myös NLP-taitoja ja saanut tittelin NLP Associate trainer.
Vuonna 2014 Maaretta Tukiainen pääsi kirjoittamaan suositulle Huffington Post -sivustolle. 
Vuonna 2016 Maaretta Tukiainen juonsi TV1-kanavalla esitettyä 8 myyttiä työstä -sarjaa. Sarjan vakiovieraana oli liiketalouden professori Alf Rehn.
Vuonna 2017 Tukiaisen päätyö oli osallistava tilasuunnittelu ja muutosvalmentaminen, minkä lisäksi hän teki juontokeikkoja ja mentoroi ja valmensi yritysjohtajia ja erikoisasiantuntijoita. Ensisijaisena identiteettinään hän piti kuitenkin kirjailijan roolia.
Zine el-Abidine Ben Ali

Nuoruus ja koulutus

Zine el-Abidine Ben Ali syntyi Hammam Soussessa 3. syyskuuta 1936 keskiluokkaiseen perheeseen. Hän kävi lukiota Soussessa ja liittyi kesken opiskelun Tunisian kansanliikkeeseen. Ben Ali toimi Neo Destour -puolueen ja aseellisen taistelun välikätenä Ranskaa vastaan. Hänet vangittiin, ja hän sai kiellon kaikkiin tuolloin Ranskan hallinnassa olleisiin Tunisian oppilaitoksiin. Muutaman vuoden kuluttua Neo Destour -puolue lähetti Ben Alin Ranskaan jatkamaan opiskelujaan. Hän opiskeli aluksi sotilaskoulutusta École spéciale militaire de Saint-Cyrissä ja sen jälkeen tykistökoulutusta Châlons-sur-Marnessa. Valmistumisen jälkeen Ben Ali muutti Yhdysvaltoihin, missä hän opiskeli tiedustelupalvelua Marylandissa ja kenttätykistön ilmatorjuntaa Texasissa. Sotilaskoulutuksen ohessa Ben Ali suoritti sähkötekniikan tutkinnon.

Sotilasura

Palattuaan jo itsenäistyneeseen Tunisiaan Ben Ali aloitti vuonna 1964 sotilasuran esikuntaupseerina. Hän perusti Tunisiaan sotilaallisen turvallisuusosaston, jota hän johti kymmenen vuotta. Tehtävän jälkeen Ben Ali nimettiin vuonna 1974 sotilasasiamieheksi Marokkoon ja Espanjaan. Kolme vuotta myöhemmin hän toimi kansallisen turvallisuusneuvoston pääjohtajana. Ben Ali ylennettiin vuonna 1979 kenraaliksi, ja sen jälkeen hänet nimitettiin huhtikuussa 1980 suurlähettilääksi Puolaan Varsovaan. Neljän vuoden kuluttua Ben Ali toimi vielä pääjohtajana, valtiosihteerinä ja sittemmin myös kansallisturvallisuuden ministerinä lokakuussa 1985.

Poliittinen ura

Tunisiaan palattuaan Ben Ali nousi 28. huhtikuuta 1986 sisäministeriksi. Kesäkuussa 1986 hän liittyi sosialistipuolue PSD:hen, jossa hänet nimitettiin varapääsihteeriksi. Toukokuussa 1987 hänet ylennettiin sisäasiainministeriön valtiosihteeriksi ja vajaan puolen vuoden päästä 2. lokakuuta 1987 hänet nimettiin pääministeriksi. Hän sai pitää myös valtiosihteerin viran ja nousi samalla puolueensa pääsihteeriksi.
Viiden viikon kuluttua pääministerinaseman saamisesta lääkärit julistivat presidentti Habib Bourguiban kyvyttömäksi hoitamaan virkaansa ja Ben Ali nousi maan presidentiksi 7. marraskuuta 1987. Sittemmin hänet on valittu presidentiksi viidelle kaudelle, joka kerta lähes 90 prosentin ääniosuudella.
Tunisiassa vuodenvaihteessa 2010–2011 puhjenneiden levottomuuksien vuoksi presidentti lupasi luopua virasta vuonna 2014. Hän joutui kuitenkin poistumaan maasta 14. tammikuuta 2011. Pääministeri Muhammad al-Ghannuši ilmoitti toimivansa väliaikaisena presidenttinä.
Ranskan tiedustelupalvelun epäilyjen mukaan Ben Alin vaimo otti ennen maasta poistumistaan maan keskuspankista mukaansa 1,5 tonnia kultaharkkoja. Tunisiassa Ben Alia vastaan nostettiin syytteitä varkaudesta ja käteisen sekä jalokivien laittomasta hallussapidosta. Hänet ja hänen vaimonsa tuomittiin kesäkuussa 2011 vankeuteen ja sakkoihin. He saivat poissaolevina 35 vuoden tuomion sekä kymmenien miljoonien eurojen sakot.
Ben Ali kuoli 19. syyskuuta 2019 sairaalassa Jeddassa eturauhassyöpään.
Thomas Campbell Eyton

Thomas Campbell Eyton (10. syyskuuta 1809 Eyton Hall, Shropshire – 25. lokakuuta 1880 Eyton Hall) oli englantilainen luonnontieteilijä.
Eyton opiskeli Cambridgen yliopistossa yhdessä ystävänsä Charles Darwinin kanssa. 1855 hän rakennutti laajan luonnonhistoriallisen museon Eyton Halliin, jonka kokoelmat koostuivat pääasiassa hänen itsensä kotimaasta hankkimista ja kaukomailta saaduista ja hänen itsensä preparoimista linnuista ja eräistä muista selkärankaisista. 1858 hän painatti luettelon museon näytteistä. Kokoelma katosi hänen kuolemansa jälkeen, paitsi simpukkakokoelma, joka toimitettiin Shrewsburyn museoon.
Teoksessa Osteologia Avium on runsas piirroskuvitus, joka on tehty hänen museonsa lintujen luurangoista.
Eyton kuvaili ja nimesi lukuisia eläimiä, linnuista muun muassa pikkulapasotkan (Aythya affinis).
Eyton oli jäsenenä Linnean Society ja Zoologial Society of London nimisissä yhdistyksissä.
Mini Viva

Musiikkiura

Yhtye julkaisi debyyttisinglensä "Left My Heart in Tokyo" 6. syyskuuta 2009. Kappaleen "Left My Heart in Tokyo" tuotti poplauluja kirjoittava tiimi Xenomania, joka on aikaisemmin ollut yhteistyössä Girls Aloudin, Sugababesin, Sophie Ellis-Bextorin, Cherin, Gabriella Cilmin ja Kylie Minoguen kanssa. The Guardian esitti Mini Vivan "päivän uutuusbändinä" 17. heinäkuuta 2009, ja musiikkilehti NME kutsui debyyttisingleä "Tarttuvimmaksi 2009 vuoden singleksi".
Mini Viva julkisti singlensä "I Wish" joulukuussa 2009. Kappale pääsi Britannian singlelistalla pettymyksen tuottaneelle sijalle 73. ja pysyi sadan parhaan joukossa vain viikon.
Tytöt ovat myös ilmoittaneet julkaisevansa uuden studioalbumin Colloquial Obsession vuoden 2010 loppupuolella saman nimisen singlen jälkeen.
Bardit

Bardit on Hyvinkäältä kotoisin oleva lauluyhtye, jonka tyyleinä ovat folk- ja laulelmamusikki. Yhtye säestää itseään akustisin soittimin ja esittää muun muassa Aale Tynnin, Oiva Paloheimon, Einari Vuorelan, Kaarlo Sarkian, Larin-Kyöstin, V. A. Koskenniemen, Hilja Haahden ja Laura Virkin runoihin tekemiään lauluja. Säveltäjinä ovat olleet yhtyeen jäsenet Ilmo Häkkinen, Seppo Nurminen ja Keijo Kupiainen.
Bardit toimi aktiivisesti keikkaillen ympäri Suomea 1971–1978, esiintyi usemman kerran televisiossa, teki useita radio-ohjelmia Yleisradiolle ja piti oman konsertin Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla vuonna 1974. Yhtye oli mukana myös perustamassa Sepän Soitto -⁠kansanmusiikkitapahtumaa Mäntsälään 1973. Yhtye levytti vuonna 1972 singlen ”Paimenet” (V. A. Koskenniemi) ja ”Lapsen lailla” (Hilja Haahti) sekä vuonna 1975 LP-levyn Hovirunoilija (EMI).
Yhtyeen jäähyväiskonsertti oli Hyvinkään yhteiskoululla 2. huhtikuuta 1978, josta tupla-CD:n toinen levy on editoitu ja sitten masteroitu Finnvox-studiolla.
Bardien ehkä tunnetuin kappale on Oiva Paloheimon runoon Ilmo Häkkisen säveltämä ”Lähtevien laivojen satama”, jota soitettiin radiossa varsin usein. Siitä on tehty vuosien mittaan useampia sovituksia.
Plumasin piirikunta

Väestö

Piirikunnan asukkaista 83,5 prosenttia on valkoisia ja 8,54 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 98,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 52,1 vuotta.
Petrus Särkilahti

Petrus Särkilahti tai Pietari Särkilahti (k. 1529) oli Turun tuomiokapitulin arkkiteini, Suomen uskonpuhdistuksen edelläkävijä ja Mikael Agricolan opettaja. Särkilahden opinnot Keski-Euroopassa ajoittuvat uskonpuhdistuksen käynnistymisvaiheisiin. Särkilahti oli ensimmäinen avioliittoon mennyt suomalainen pappi.
Särkilahti opiskeli Turun katedraalikoulussa Arvid Kurjen ollessa piispana. Lokakuussa 1516 hän kirjoittautui Rostockin yliopistoon ja seuraavan vuoden keväällä Leuvenin yliopistoon, joka kuului humanismin keskuspaikkoihin. Samana vuonna Leuveniin saapui Erasmus Rotterdamilainen, joka perusti yliopistoon hepreaa, kreikkaa ja latinaa opettavan laitoksen. Seuraavana vuonna Erasmus julkaisi kirjan Avioliiton ylistys, joka kuului Agricolankin kirjastoon. Särkilahden opinnoista ja oleskeluajasta Louvainissa ei ole tietoja. On epäilty, että hän olisi seurannut opetusta myös Wittenbergissä, mutta tästä ei ole asiakirjalähdettä. Särkilahti palasi Suomeen vuonna 1523 tai 1524. Hänen mukanaan oli Margareta Corneliuksentytär, jota voitaneen pitää Särkilahden puolisona, vaikka tuon ajan laki ei tuntenut papin avioliittoa. Avioituminen merkitsi käytännössä selvää julkista irrottautumista kirkon perinnäisestä järjestyksestä. Särkilahti lienee ollut ensimmäinen avioitunut pappi Ruotsin valtakunnassa. Saksassa ensimmäiset papit avioituivat vuonna 1521. Turkuun palattuaan Särkilahti toimi aluksi opettajana ja sai sitten nimityksen tuomikapitulin toiseksi korkeimpaan virkaan eli arkkiteiniksi. Särkilahti kuoli vuonna 1529.
Alexandra Albu

Alkuvuodet

Albu aloitti kamppailulajien harrastamisen Goshin Jutsu Karatella, jossa hän kilpaili muun muassa EM-kilpailuissa. Albu saavutti menestystä myös kotimaassaan Moldovassa ja Ukrainassa, kunnes päätti muuttaa 19-vuotiaana Venäjälle opiskelujen myötä. Venäjällä Albu voitti IJKA Venäjän karatemestaruuskilpailun kahdesti. Hän on kilpaillut myös menestyksekkäästi crossfitin parissa Venäjällä ja voittanut Moskovan voimanostocupin.

Ura

Albu aloitti vapaaottelun Thaimaassa Andrei Tsarkovin valmennettavana. Albu otteli uransa neljä ensimmäistä ottelua Thaimaassa tilastolla 4–0, jonka jälkeen hän voitti Venäjällä Lyubov Demidovan tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.

UFC

Albu siirtyi ottelemaan UFC:hen 2013 ja hänen oli tarkoitus otella kääpiösarjassa Julie Kedzieta vastaan joulukuussa 2013, mutta joutui jättämään kamppailun väliin loukkaantumisen vuoksi. 11. huhtikuuta 2015 Albu teki ensiesiintymisensä UFC:ssä korsisarjassa. Hän voitti Izabela Badurekin toisessa erässä giljotiinikuristuksella.
Albu palasi takaisin ottelemaan yli kahden vuoden tauon jälkeen keskityttyään sitä ennen viemään immateriaalioikeusopintonsa loppuun Venäjällä. Albu kohtasi Kailin Curranin heinäkuussa 2017 UFC 214 -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun tuomariäänin (29–28, 29–28, 29–28).
Eva Lund

Eva Lund (s. 1. toukokuuta 1971 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen curlingpelaaja.
Lund pelaa Anette Norbergin joukkueen, joka on myös maajoukkue, kolmosheittäjänä. Hän on voittanut MM-kisoista kahdesti kultaa (2005 ja 2006), hopeaa (2001) ja pronssia (2003). EM-kisoista hän on saavuttanut kultaa vuosina 2001, 2003, 2004 ja 2005 sekä varanaisena 1993. Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010 hän voitti olympiakultaa.
Lund on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 66 kilogrammaa. Hän harrastaa luontoa, golfia ja muuta urheilua.
Huppurastas

Levinneisyys

Huppurastasta tavataan Bangladeshissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaisesta yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lauri Lehtonen

Lauri Lehtonen (9. helmikuuta 1946 Pori – ?) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Lehtonen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 7 + 7 = 14 ja jäähymääränsä 6 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Neljänkymmenen kirje

Neljänkymmenen kirje (viroksi Neljakümne kiri) eli Julkinen kirje Viron SNT:stä (vir. Avalik kiri Eesti NSV-st) on neljänkymmenen virolaisen sivistyneistön edustajan allekirjoittama julkilausuma 28. päivältä lokakuuta 1980. Kirjoittajat halusivat puolustaa viron kieltä ja vastustaa venäläistämistä sekä vallanpitäjien omavaltaista menettelyä näiden tukahduttaessa syksyn nuorisolevottomuuksia.
Kirje osoitettiin lehtiin Pravda, Rahva Hääl ja Sovetskaja Estonija. Mikään näistä lehdistä ei julkaissut kirjettä, eikä sitä käsitelty Neuvostoliitossa julkisesti lainkaan. Kirje levisi Virossa laajalti kädestä käteen, ja sitä levitettiin myös ulkomailla. Ensimmäinen julkaisu tapahtui Tukholmassa Eesti Päevalehdessä 10. joulukuuta 1980 ja seuraavana vuonna emigranttijulkaisussa Tulimuld (4/1981). Virossa kirjeestä saatiin tietoa muun muassa Radio Libertyn ja Voice of American lähetyksistä. Ensimmäinen virallinen julkaisu tapahtui Virossa vasta vuonna 1988 Vikerkaar-lehdessä. Suomessa Suomen Kuvalehti ei julkaissut tarjottua kirjettä, ja suomennos ilmestyi Näköpiiri-lehdessä (2/1981).
Kommunistihallinto alkoi painostaa kirjeen allekirjoittajia perumaan allekirjoituksensa, ja pari heistä suostuikin. KGB suoritti Jaan Kaplinskin luona kotietsinnän. Neljä allekirjoittajaa menetti työnsä.
Kirjeessä tuotiin painokkaasti julki Viron sivistyneistön tyytymättömyys silloiseen yhteiskunnallis-poliittiseen tilanteeseen, ja kirje kohensi virolaisten mielialoja ja paransi kulttuurieliitin ja kansan välejä.
Valkovenäjänkielinen Wikipedia

Valkovenäjänkielinen Wikipedia (valkoven. Беларуская Вікіпедыя) on Wikipedian valkovenäjänkielinen versio. Valkovenäjänkielinen Wikipedia perustettiin elokuussa 2004, ja siellä oli 5 000 artikkelia 29. syyskuuta 2006. Valkovenäjänkielisessä Wikipediassa on yli 107 000 (12.5.2016) artikkelia.
Also Starring

Also Starring oli suomalainen mainoselokuvien tuotantoyhtiö. Alson perustivat vuonna 1988 ohjaaja Vellu Valla ja kuvaaja Julle Salminen. Vuonna 2016 tapahtui sukupolvenvaihdos, kun Jullen poika Juhana Salminen siirtyi toimitusjohtajaksi, ja Ville Salminen palasi taloon vastaavaksi tuottajaksi. Veljekset olivat myös osakkaina. Johannes Lassila jatkoi Also Starringin vastaavana tuottajana ja osakkaana ja Vellu Valla käsikirjoittajana ja animaatio-ohjaajana.
Also Starring Oy hakeutui konkurssiin lokakuun lopulla 2018. Juhana Salmisen mukaan päätöksen taustalla oli toimialan pitkäaikainen murros, joka on johtanut pitkien mainoselokuvatuotantojen määrän vähentymiseen.

Historiaa

Alsolla on pitkä ja menestyksekäs historia lukuisten mainoselokuvaohjaajien kanssa työskentelystä, mutta aivan erityisesti Also tunnetaan uusien ohjaajien etsimisessä ja esiintuomisessa. Muun muassa Nalle Sjöblad, Markus Virpiö, Mikko Lehtinen, Pekka Hara sekä Teemu Nikki ovat aloittaneet uransa Alsossa.
Also Starring on saanut kansainvälisiä alan palkintoja, esimerkiksi Clio Festivalilta ja New Yorkin elokuvajuhlilta. Yhtiö on tuottanut mainosten lisäksi Daruden musiikkivideon ”Sandstorm”.