Aurignacin kulttuuri

Esi- ja siirtymävaiheet

Ennen nykyihmistä Euroopassa oli jo noin 100 000 vuotta asunut neandertalinihmisiä. Nämä olivat nykyihmistä alkeellisempia, mutta aikaisempia ihmislajeja huomattavasti kehittyneempiä. Neandertalin ihmisten työkaluperinnettä sanotaan nykyään Moustierin kulttuuriksi. Nykyihminen joko lopulta hävitti neandertalinihmisen tai lajit sulautuivat toisiinsa. Noin 47000 kalenterivuotta sitten nykyihmisen Ahmarian-perinne kehyttyi Lähi-idässä ja alkoi levittää vaikutustaan Eurooppaan  45000-43000 vuotta sitten. Neandertalinihminen hävisi laajalta alueelta Euroopasta noin 43000-39000 kalenterivuotta sitten. Löytöjen perusteella näyttää siltä, että 42 000–39 000 radiohiilivuotta sitten nykyihminen asui laajalla alueella Euroopassa. 
Noin 40000 vuotta sitten oli lämmin, kostea vaihe jääkauden ilmastossa. Pian sen jälkeen ilmasto kylmeni ja kuivui noin 39000 vuotta sitten.
Nykyihmisen saapuessa Eurooppaan syntyi monia siirtymäkulttuureja, kun Neandertalin ihmiset omaksuivat joitain nykyihmisen käyttämiä työkaluja ja esineitä. Bohunicen kulttuuri ja Szeletan kulttuuri vallitsivat Tšekin seudulla, Ranskassa oli Chatelperronin kulttuuri. 
Keski-Euroopassa levisi Aurignacin perinne, mutta Etelä-Euroopassa esi-Aurignacin perinne. Etelä-Ranskassa proto-Aurignacin perinne levisi monesti Chatelperronin päälle.

Aurignacin kulttuurin kehitys

Aurignacin perinne levisi Euroopassa noin 44000-39000 radiohiilivuotta sitten. 
Kulttuuri on saanut nimensä Aurignacin luolasta, joka sijaitsee Aurignacin kunnassa, noin 75 kilometriä Toulousen kaupungista lounaaseen, Ranskassa. Ranskan Dordognen maakuntaan, josta on tehty runsaasti luolalöytöjä. Aurignacin kulttuuri ei levinnyt Tanskaan eikä laajassa mitassa Etelä-Englantiin, luultavasti jääkauden ankarien olojen takia. Pohjoisin Aurignacin asutus oli Pohjois-Keski-Saksassa Dassaun seuduilla, Etelä-Belgiassa ja Pohjois-Ranskassa, ja onpa pari pientä keskusta löydetty läntisestä Etelä-Englannista.
Laajimmillaan kulttuurin alue ulottui Lähi-idästä Mesopotamiasta Mustallemerelle, ja Keski- ja Länsi-Eurooppaan lukuun ottamatta Karpaattien allasta, Balkania ja Skandinaviaa. Aurignacin kulttuuri laajeni Siperiaan asti. Asutuskeskittymiä oli mm. Tonavan yläjuoksulla Saksassa, Itävallassa, Määrissä Slovakiassa ja Santanderin alueella Espanjassa. Dordognen laaksossa Les Eyzies-de-Tayacin lähellä ja Pyreneiden ympäristössä oli Aurignacin ihmisten asuinalueita.

Esineistö

Kulttuuria luonnehtivat kölimäiset kaivertimet ja kaapimet, joiden raaka-aine oli tuotu kaukaa. Varhaisen Aurignacin luisissa keihäänkärjissä oli halkaistu kanta, joka kehittyi ensin tasaiseksi ja myöhemmin viistoksi. Aurignacin kulttuurin aikaisia, noin 38 000–20 000 vuotta vanhoja, voivat olla myös Ukrainasta löydetyt kaksipuoliset nuolenkärjet. Kärjet olivat kolmiomaisia, joiden kanta oli kaareva. Kärjet liittyivät ehkä Streletsin (engl. Streletskayan) kulttuuriin.
Nykyihmiset tekivät keihäänkärkiä luusta ja sarvesta. Työkalut olivat yleiskäyttöisiä ja Neandertalin ihmisen työkaluja kehittyneempiä. Hampaista, norsunluista ja simpukankuorista tehdyt korut olivat laajan kaupankäynnin vaihtotavaraa. Luuneuloilla ommeltiin yksilöllisesti muotoiltuja vaatteita. Norsunluuta ja luuta kaiverrettiin. Kivityökalut oli tehty ns säletekniikalla, ja terät olivat prismamaisia. Aurignacin kaudelta ei ole löydetty kiinteitä asuin- ja hautapaikkoja.
Aurignacin kulttuuri oli Cro-Magnonin ihmisen, nykyihmisen luoma varhainen myöhäispaleoliittinen kulttuuri. Aurignacin kulttuurin esineistössä on vain harvoja Neandertalin ihmisten käyttämien lajisia esineitä. Joillain alueilla ovat nykyihmiset ja edeltävät Neandertalin ihmiset saattaneet elää rinnakkain noin 30 000-28 000 vuotta sitten, mutta joillakin alueilla Neandertalin ihmisten Moustierin kulttuuri näyttää äkkiä päättyneen mahdollisesti väkivaltaisesti, toisilla alueilla kulttuuri on päättynyt ehkä nykyihmisen kanssa risteytymisen takia.
->

Luolataide

Aurignacin kulttuuria edelsi proto-aurignacvaihe noin 40 000 vuotta sitten. Joidenkin tutkijoiden mielestä tämä kulttuuri on Perigordin aikalainen. Kauden alussa tehtiin karkeita, mutta lopussa melko hyvin työstettyjä ja erikoistuneita työkaluja. Tällä kaudella oli piirrosmaista kaiverrettua ja maalattua luolataidetta ehkä jo 35000 vuotta sitten ja luisia ja savisia eläin- ja naisveistoksia. Varhaiset piirrokset esittävät esimerkiksi naisen häpyä. Myöhemminkin kivikauden taiteessa seksuaalisymboliikka oli yleistä. Aikaisemmin luultiin Aurignacin kulttuurin tuottaneen vain yksinkertaista taidetta, mutta Kaakkois-Ranskasta 1994 tehdyt 33000 vuoden tapaiset Chauvetin luolan maalausten löydöt muuttivat käsityksiä varhaisen luolataiteen kehityksestä. Kehittynyttä luolataidetta tehtiin jo varhain. Aurignacin kulttuurin myöhäistä vaihetta kutsutaan nimellä Aurignac V (n. 21 500–20 500 vuotta sitten) ja se oli ehkä Solutrén kulttuurin esivaihe.

Veistoksia

Aurignacin ajalta on löydetty Saksasta leijonapäistä ihmistä esittävä patsas. Löytöpaikka on Stadel im Hohlenstein Asselfingenin lähellä, Alb-Donau-Kreisissä. Patsas on melko varmasti 32000 radiohiilivuotta vanha. Patsas on niin karkeasti tehty, ettei osata sanoa kumpaa sukupuolta se edustaa.

Geenitutkimukset

Aurignacin  kulttuurin Euroopan luulöytöjen isälinjan haplotyypeissä esiintyy C1a, C1b, I, CT. Proto-Aurignac F. 
Äitilinjan haplotyypit ovat M, N, R ja U2.

Aurignacin kulttuurin vaiheet

Aurignac-kulttuuri vallitsi jääkaudella lämpimien Hengelo- ja Denekamp-interstadiaalien aikaan. Näiden välillä oli kylmä stadiaalivaihe. Lämmin ilmasto helpotti ihmisen levittäytymistä laajalle alueelle.

Galleria

<galleria>
Kuva:Grattoir à museau plat sur lame LARTET.jpg|Aurignacin aikaisia kaapimia
Kuva:Lames aurignaciennes.jpg|Aurignacin kulttuurin pieniä kiviteriä
Kuva:Pointe à dos MHNT.PRE.2009.0.227.4 (2).jpg|Dufourin terä
</galleria>