google/wiki40b huggingface dataset:
Rönsyleinikki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen rönsyleinikki kasvaa 15–50 cm pitkäksi. Varsi on rento, kalju tai harvakarvainen ja tavallisesti runsaan rönsyllinen. Rönsyt ovat maanmyötäisiä ja nivelistään juurehtivia. Monimuotoisella lajilla rönsyt voivat kuitenkin joskus puuttua kokonaan. Lehdet ovat tavallisesti pitkäruotisia ja lehden lapa on kolmisorminen. Keskilehdykkä on pitkäruotinen, sivulehdykät ovat lyhempiruotisia. Muodoltaan lehdykät ovat kertaalleen, joskus myös toistamiseen kolmisormisia tai -osaisia. Pikkuliuskat ovat hampaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin varren ja haarojen päissä. Kukkaperä on uurteinen, ja kukkapohjus karvainen. Kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Verhiö on viisilehtinen, siirottava ja karvainen. Mesikuoppaisia terälehtiä on viisi kappaletta. Ne ovat 8–15 mm pitkiä ja väriltään kullankeltaisia. Suomessa rönsyleinikki kukkii kesä-elokuussa. Hedelmistö koostuu noin 3 mm pitkistä pähkylöistä, joissa on noin millimetrin pituinen, sirppimäinen ota. Rönsyleinikki on myrkyllinen kasvilaji.
Rönsyleinikki on monimuotoinen ja monirotuinen laji, josta esiintyy monenlaisia kantoja. Luonnonympäristöissä olevat alkuperäiskannat ovat usein suurempikokoisia kuin kulttuuriympäristössä esiintyvät rönsyleinikit. Viljelysmailla esiintyvät kannat voivat olla peräisin hyvinkin kaukaa ja poiketa suuresti muista paikallisista rönsyleinikkikannoista.

Levinneisyys

Rönsyleinikki on levinnyt koko Eurooppaan Etelä-Kreikkaa ja Venäjän eteläisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Yhtenäinen levinneisyysalue jatkuu Aasian puolelle läpi eteläisen Siperian lähes Tyynelle valtamerelle saakka. Satunnaisemmin lajia kasvaa myös Keski- ja Pohjois-Siperiassa, Iranissa, Turkissa, Keski-Aasiassa ja Kiinassa. Laji on levinnyt myös Pohjois-Afrikkaan Marokosta Tunisiaan. Ihmisen mukana rönsyleinikki on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan, varsinkin mantereen itäosiin. Lisäksi lajia tavataan paikoin myös Keski- ja Etelä-Amerikassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa.
Suomessa rönsyleinikkiä kasvaa koko maassa. Se on hyvin yleinen laji aina Keski-Lappia myöten.

Elinympäristö

Rönsyleinikkiä tavataan monenlaisilla kasvupaikoilla varsinkin ihmisen muokkaamissa ympäristöissä. Sitä esiintyy tavallisena ojanvarsissa, pelloilla, puutarhoissa, joutomailla, istutuksissa, pihoilla, kosteilla niityillä, rannoilla, kosteissa lehdoissa, korvissa ja lähteiköissä.
Tuoreille nurmikoille ja viljelysmaille päästessään rönsyleinikki on hankalasti torjuttava kasvi, koska se leviää tehokkaasti rönsyjensä avulla. Kitkemällä lajia on hankala saada pois. Tehokkain torjuntakeino on ruiskutus torjunta-aineella, joka jättää nurmiheinän eloon, mutta tuhoaa rönsyleinikin.
Lehmät eivät yleensä koske rönsyleinikkiin sen myrkyllisen maun vuoksi. Heinän sekaan joutuessaan rönsyleinikki kuitenkin aiheuttaa maitoon maku- ja värivirheitä.
Veikko Nugraha

Veikko Samudra Nugraha (s. 3. kesäkuuta 1997 Bandung, Indonesia) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Diari Sharifi.
Nugraha on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista kolmiloikan pronssia vuonna 2017. Kalevan kisoista hän on saavuttanut kolmiloikan pronssia vuonna 2018. Hänen ennätyksiään ovat ulkoa 15,70 metriä (2019) ja hallista 15,19 metriä (2017).
Silakkalaatikko

Silakkalaatikko on suomalainen perinneruokalaji. Se tehdään viipaloimalla perunaa, laittamalla sitä vuokaan kerroksittain suolasilakan kanssa ja kaatamalla päälle munamaitoa. Ruoka paistetaan uunissa.  Rannikolla on myös versioita, joissa käytetään tuoretta silakkaa. Periaatteessa Janssonin kiusaus on samankaltaista kuin silakkalaatikko, joskin siinä käytetään silakan sijasta kilohailia.
Silakkalaatikko on Uudenmaan maakunnan perinneruoka.
Krimin kansantasavalta

Perustaminen

Krimin kansantasavallan julisti itsenäiseksi Krimin tataarien Kurualtin aloite, joka vaati kaikkien Krimin niemimaan etnisten ryhmien tasa-arvoa. Krimin populaatiosta 42 % oli venäläisiä ja ukrainalaisia 11 %. Joka tapauksessa Krimin tataarit olivat vähän aikaa niemimaan poliittisesti ja kulttuurillisesti hallitseva ryhmä. Tasavallan ensimmäinen presidentti oli Noman Çelebiciha.

Bolševikkien vallankaappaus

Tataarien yritys uuden valtion perustamisesta murskautui bolševikkien ja anarkistien hallitseman Mustanmeren laivaston voimin. Bolševikit valtasivat 16. joulukuuta 1917 Sevastopolin, jossa Mustanmeren laivaston tukikohta sijaitsi, ja hajottivat paikallisen neuvoston. Valta kaupungissa siirrettiin vallankumoukselliselle komitealle. Puolustaaksen itseään Krimin hallitus perusti Yhdistyneen Krimin päämajan 19. joulukuuta 1917. Sen armeija koostui kahdesta ratsuväkirykmentistä ja yhdestä jalkaväkirykmentistä, joiden miehistönä oli pääasiassa Krimin tataareja, vaikkakin mukana oli mukana myös venäläisiä ja ukrainalaisia. 
Tammikuussa 1918 tapahtui useita aseellisia välikohtauksia. Bolševikit valtasivat 14. tammikuuta 1918 Simferopolin, jossa he onnistuivat pidättämään Krimin entisen presidentin Noman Çelebicihanin, joka oli juuri valittu uudelle kaudelle. Hänet vietiin Sevastopoliin, jossa hänet ammuttiin ilman oikeudenkäyntiä 23. helmikuuta 1918. Çelebicihanin ruumis heitettiin mereen.
Pari päivää aikaisemmin (10. tammikuuta) Kurualti loi Çelebicihanin aloitteesta erityisen komission, joka neuvotteli bolševikkien kanssa aseellisen konfliktin päättämisestä Krimillä.

Taurian sosialistinen neuvostotasavalta

Tammikuun lopussa bolševikit olivat vallanneet koko Krimin ja lakkauttaneet Kurualtin ja kansanedustajien neuvoston. Etnisiin puhdistuksiin perustuva terrori vallitsi niemimaassa. Çelebicihanin ollessa bolševikkien vangitsemana tataarien toinen johtaja Jafer Seidamet onnistui pakenemaan Ukrainan kautta Kaukasukselle. Useita krimiläisiä asemuodostelmia perääntyi vuorille. Ukrainan hallitus saartoi Krimiä yrittäessään saada Sevastopolia ja Mustanmeren laivastoa takaisin bolševikieilta. Krimiin matkalla olleet islamia kannattaneet asevoimien muodostelmat pysäytettiin. 
Bolševikit perustivat Krimin alueelle Taurian sosialistisen neuvostotasavallan vuonna 1918 ennen kuin Ukrainan kansantasavalta ja Saksan keisarikunta valtasivat alueen.
Atria-halli

Atria-halli oli Seinäjoella sijainnut jäähalli, joka rakennettiin vuonna 1985 väliaikaiseksi jäähalliksi. Jääkiekon II-divisioonassa pelaava Seinäjoen Kiekko-Veljet pelasi hallissa kotiottelunsa. Hallia on käytetty myös tanssitilana Tangomarkkinoiden aikaan. Halli suljettiin maaliskuussa 2018 ja sen tilalle rakennetaan uusi kilpajäähalli.
Turun kauppaopiston talo

Turun kauppaopiston talo on Turussa osoitteessa Aurakatu 11 sijaitseva kolmikerroksinen jugend-tyylinen kivitalo. Rakennus valmistui vuonna 1908, ja sen on suunnitellut arkkitehti Eskil Hindersson. Turun kauppaopisto, jota varten rakennus rakennettiin, toimi talossa vuodesta 1908 vuoteen 1968, jolloin se muutti uusiin tiloihin Kellonsoittajankadulle. Kauppaopistosta muistuttaa edelleenkin rakennuksen seinässä oleva teksti ”Handelsinstitut Kauppaopisto”.
Talon lasimaalaukset, jotka näkyvät parhaiten talon portaikkoon, on suunnitellut Willy Baer.
Kauppaopiston muutettua rakennuksessa ovat toimineet Turun kieli-instituutti ja Turun suomenkielinen työväenopisto. Vuoden 2008 syksystä talo on toiminut Puolalanmäen lukion päärakennuksena.
Haltiala

Nimen etymologia

Haltialan ruotsinkielinen nimi Tomtbacka esiintyy vanhoissa asiakirjoissa mm. muodoissa Tomtebackäby (1540), Tomtbackeby (1543), Tomtebacka (1544) ja Tomptbacka (1581). Suomalaisen nimiasun sepittäjä on olettanut, että nimen alkuosana on sana tomte (suomalainen vastine haltija 'suojelushahmo', 'tonttu'). Ruotsin sana-asu tomte on kuitenkin lyhentymä vanhoista tomtegubbe, tomtebisse 'tonttu-ukko' yms. sanoista, joissa määriteosa on rakennustonttia merkitsevä sana tomt. Koska paikannimi Tomtbacka periytyy jo keskiajalta, kantasanana on todennäköisimmin juuri tomt eikä tomte. Uudenmaan ruotsin murteesta ja vanhoista karttaselityksistä tunnetaan yhdyssana tomtbacke 'paikka, johon asuintalo on rakennettu ja sen lähin ympäristö', siis tomt-sanan synonyymi. Nimipari Haltiala–Tomtbacka vahvistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1946. Vuonna 1959 Haltialasta tuli Tuomarinkylän kaupunginosan osa-alue.

Aarnialue ja arboretum

Haltialan aarnialue on merkittävä linnustoltaan, kasvikunnaltaan ja eläimistöltään. Siellä pesii mm. pikkusieppo sekä lahoamaan jätettyjen puiden ansiosta paljon kolopesijöitä, kuten tikkoja ja puukiipijöitä. Alueella voi nähdä myös nisäkkäitä, esimerkiksi mäyriä, kettuja, jäniksiä ja oravia. Myös tietyt lepakkolajit viihtyvät alueella.
Niskalan arboretum on Tuomarinkylän kartanon omistajan Jacob Kavaleffin perustama puulajipuisto. Se on perustettu vuosina 1906–1917.

Lehto- ja koskialueet

Haltialan tilalta pääsee myös Pitkäkosken ja Ruutinkosken koski- ja lehtoalueelle. Pitkäkoski on Vantaanjoen alajuoksun pisin luonnontilainen koski. Perinnemaiseman keskellä sijaitseva Ruutinkoski on monipuolinen luontokohde kosteikkoineen ja lehtoineen. Molemmat lehto- ja koskialueet ovat luonnonsuojelualueita ja luokiteltu linnustoltaan arvoluokkaan I. Alueella kasvaa myös useita harvinaisia kasveja kuten luonnonmuistomerkkinä rauhoitettu kynäjalavaryhmä. Molemmat kosket ovat myös merkittäviä koskikalastuspaikkoja pääkaupunkiseudulla.

Palvelut

Haltialan alueen etelälaidalla on Paloheinän ulkoilumaja. Sieltä lähtee monia suosittuja ulkoilureittejä läheiseen maastoon; urista useat ovat valaistuja. Ulkoilua alueella tukee myös Pitkäkosken maja Haltialan luoteisnurkassa.
Paloheinän ja Torpparinmäen kyljessä sijaitseva Paloheinän golfkenttä kuuluu myös Haltialaan.
Bloomberg Businessweek

Bloomberg Businessweek, joka tunnetaan myös nimellä BusinessWeek, on Bloombergin julkaisema talouteen keskittyvä yhdysvaltalainen viikkolehti. Sen ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1929 Malcolm Muirin ohjauksen alaisena. Muir oli tuohon aikaan kustantaja McGraw-Hillin pääjohtaja.
Lehti on vuodesta 1988 asti rankannut Yhdysvaltain liiketaloustieteellisten oppilaitosten MBA eli Master of Business Administration -tutkinnot paremmuusjärjestykseen. Ranking-lista on noussut opiskelijoiden ja bisnesmaailman keskuudessa lähes standardiksi. Nykyisin lehti arvioi muidenkin alojen oppilaitoksia kansainvälisesti.
Super Tele

Super Tele on lapsille suunnattu jalkapalloa muistuttava pallo.

Historia

Se syntyi Italiassa kesäkuussa vuonna 1972 yrittäjän ajatuksesta tehdä taloudellinen ja kestävä pallo.
Super Teleä myytiin samana vuonna lelukaupoissa, mistä tulikin saman tien menestys, mikä johtui pääosin edullisesta hinnasta, joka teki jalkapallon pelaamisen mahdolliseksi kaikille halukkaille.
Super Teleä valmistettiin aluksi valkoisena, jossa oli mustia viisikulmioita, kuten Telstarin palloissa, joita käytettiin vuoden 1970 maailmanmestaruuskisoissa. Mustien kuusikulmioiden lisäksi pallossa oli teksti "Made in Italy". 
Myöhemmin palloja alettiin valmistaa myös sini- ja punamustina muistutuksena Italian tärkeimpien jalkapalloseurojen: Juventuksen, Interin ja AC Milanin väreistä.
Kustannusten pienentämiseksi Super Telet pakattiin vain muoviseen verkkoon.

Ominaisuudet

Super Telen ominaisuuksiin kuului se, että pallolla oli tapana leijailla ja liikkua tuulen mukana. Oikein kovien potkujen seurauksena pallo saattoi jopa haljeta kahtia, tehden pallon molemmista osista käyttökelvottomia.
Super Telen hinnan laskemiseksi siitä tehtiin erittäin kevyt. Pallon lentorataa oli vaikea määrittää, koska tuuli ja pallon keveydestä johtuva aerodynaamisuus sallivat pallon liikkua vapaasti. Toisaalta pallon keventäminen teki pallosta sopivan leikkimielisiin jalkapallo-otteluihin, koska se vähensi loukkaantumisriskiä.
Pallon huono puoli oli se, että materiaalin keveys teki siitä erittäin helposti puhkeavan, mikä yhdessä heppoisen venttiilin kanssa vähensi pallon ikää huomattavasti.
Hoikkajärvi (Soini)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 184,9 metriä mpy.
Mozzarella

Mozzarella on italialainen juusto, jota voidaan valmistaa joko vesipuhvelin tai lehmän maidosta. Se on pasta filata eli kehrätty juustomassa -tyyppinen miedon makuinen puolipehmeä tuorejuusto. Nykyisen tyyppistä Mozzarellaa on valmistettu Italiassa jo 1500-luvulta.
Mozzarellaa ei ole EU:n nimisuojajärjestelmässä suojattu, joten mozzarella-nimellä saa markkinoida myös Italian ulkopuolella tuotettuja juustoja.

Ruoanvalmistuksessa

Mozzarella-juustoa käytetään muun muassa salaateissa, pizzassa ja lasagnessa, tai sitä tarjoillaan usein siivutettujen tomaattien ja basilikan kanssa tomaatti–mozzarella-salaattina (insalata caprese). Mozzarella sopii kuorruttamiseen ja se ruskistuu kypsennettäessa tasaisesti.

Ravintoarvot

Mozzarella-juustossa on rasvaa noin 20 prosenttia ja valkuaista suunnilleen yhtä paljon. Energiaa on 100 grammassa 1 091 kJ (261 kcal).

Mozzarellan eri tyypit

Mozzarellaa valmistetaan joko isona pallomozzarellana tai pienempinä juustopalleroina (bocconcini). Ne pakataan tavallisesti suolaveteen. Mozzarellaa on saatavilla myös valmiiksi siivutettuna ja raasteena.
Puhvelinmaidosta valmistettu Mozzarella di Bufala Campana on alkuperäisnimisuojattu tuote, jota valmistetaan Campanian alueella Etelä-Italiassa sekä pienissä osissa ympäröiviä alueita. Tärkeimpiä tuotantoalueita ovat Battipaglia Salernon maakunnassa ja Aversa Casertan maakunnassa. Perinteiseen tapaan valmistettu puhvelinmaitomozzarella säilyy huonosti, ja se tulisi syödä muutaman päivän sisällä valmistuksesta, mieluimmin jo samana päivänä.

Takaisinvedot

Napolin seuduilla valmistettua mozzarellaa on kuitenkin jouduttu aika ajoin vetämään pois myynnistä liian korkeiden myrkkypitoisuuksien takia, sillä mafia on haudannut maaperään suuria määriä ympäri Eurooppaa tuotuja myrkkyjätteitä, muun muassa Saksasta tuotua ydinjätettä, esimerkiksi puhveleiden laidunalueille.
Lum Rexhepi

Seurajoukkueura

Turussa syntyneen Rexhepin kasvattajaseura on FC Viikingit. Hän on pelannut tämän jälkeen Helsingin Jalkapalloklubissa, jonne Rexhepi siirtyi 14-vuotiaana. Kesken kauden 2010 Rexhepi siirtyi HJK:sta FC Honkaan. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon vuoden 2011 Liigacupissa, jonka Honka voitti. Rexhepi debytoi Veikkausliigassa 6. toukokuuta 2011 JJK:ta vastaan.

Maajoukkueet

Rexhepi on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita kaikissa eri ikäluokissa ja toiminut poikamaajoukkueiden kapteenina. A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa tammikuussa 2013 Thaimaassa järjestetyn Kings Cupin loppuottelussa Ruotsia vastaan. 
Rexhepi on edustanut myös Kosovon maajoukkuetta. Hän oli mukana maan ensimmäisessä virallisessa jalkapallomaaottelussa, joka pelattiin maaliskuussa 2014 Mitrovicassa Haitia vastaan. Rexhepi saa edustaa Suomen ohella Kosovoa, koska maa pelaa toistaiseksi vain ystävyysotteluja. Hänet nimettiin Kosovon maajoukkueeseen myös toukokuussa 2014 Turkkia ja Senegalia vastaan pelattaviin otteluihin.
Lemböten kappeli

Historiaa

Lemböte mainittiin jo 1200-luvulla tanskalaisessa reittikuvauksessa, niin kutsutussa itineraariossa nimellä Lynæbøte etappina Tanskan ja Viron välisellä meritiellä. Ennen kivikappelia paikalla on ollut mahdollisesti useitakin puukappeleita, joihin merenkulkijat pysähtyivät lepäämään ja rukoilemaan purjehdusonnea. Ensimmäinen puukappeli lienee rakennettu 1100- ja 1200-lukujen vaihteen tienoilla. 
Kivikappeli rakennettiin tohtori Markus Hiekkasen mukaan todennäköisesti noin vuosina 1500–1530, mutta se hylättiin jo saman vuosisadan aikana, koska vanha laivareitti kappelin sivuitse tuli maankohoamisen vuoksi kulkukelvottomaksi. Vuonna 1674 mainittiin rakennuksen katon sortuneen ”kauan sitten”. Raunio entistettiin 1890-luvulla ja katettiin 1970-luvulla. Korjaustöiden valmistuttua kappeli vihittiin uudelleen käyttöön Pyhän Olavin päivänä 29. heinäkuuta 1979.

Rakennus

Kappelin ulkomitat ovat noin 9 × 7 metriä ja sisämitat noin 7 × 5 metriä. Rakennuksen oviaukko on sen länsipäädyssä ja ainoa ikkuna-aukko itäpäädyssä. Mahdollisesti myös rakennuksen eteläsivulla on ollut yksi ikkuna. Kappelin sisustuksesta ei juuri ole tietoja, mutta alttarin kerrotaan olleen olemassa vielä 1670-luvulla. Kappelin ehtoollisastia takavarikoitiin Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan valtakaudella vuonna 1546. Kappelissa mahdollisesti olleista seinämaalauksista ei ole säilynyt tietoja, eikä niistä ole löytynyt merkkejä myöskään seinistä varisseesta laastisorasta. Alttarin paikalta löydettiin 1840-luvulla lähes 300 pääasiassa Eerik Pommerilaisen aikaista rahaa, joiden on arveltu olevan (puu)kappelissa vierailleiden jättämiä uhrirahoja tai erään paikalla käyneen kauppamiehen sinne kätkemiä. 
Kappelin luo on kylätien päässä sijaitsevalta pysäköintialueelta vajaan kilometrin pituinen kävelymatka ja sen pihaa ympäröi luonnonkivistä tehty aita. Kappelissa pidetään nykyisin kesäaikana ajoittain jumalanpalveluksia ja muita hengellisiä tilaisuuksia.
Lemlandin alueella on sijainnut toinenkin merenkulkijakappeli Rödhamnissa kunnan eteläosassa, mutta tämä kappeli on täysin hävinnyt.
Salo (Asikkala)

Salo on Asikkalan kylä, josta puolet on Salonsaarta. Alueella on ollut asutusta jo kivikaudella.
Manaaja: Alku

Tarina

Isä Merrin on menettänyt uskonsa Jumalaan ja ihmisiin toisen maailmansodan aikana. Hän työskentelee Afrikassa arkeologisilla kaivauksilla, josta on löytynyt muinainen bysanttilainen kirkko. Kirkon alla on vielä vanhempi pakanallinen temppeli. Temppelissä asuu Pazuzu-demoni, jonka Isä Merrin kohtaa uudestaan elokuvassa Manaaja.

Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Manaaja: Alku käynnistyy siedettävän maltillisesti, mutta yltyy pian iljettäväksi ja vastenmieliseksi verimessuksi: ”Moista mässäilyä väkivaltaisuuksilla ei kukaan kykene puolustamaan elokuvan arvoilla, se on silkkaa sairasta sadismia.”
Painoväri

Painoväri on painotuotteiden painamiseen käytetty väri. Painoväri on yleensä tahnamainen neste ja se sisältää pigmenttejä ja/tai musteita. Painoväriä pinnalle levittämällä saadaan aikaiseksi tekstiä tai kuvia. Pinta on yleensä paperia tai kartonkia, mutta myös erilaisille kankaille voidaan painaa.

Käyttö kirjapainossa

Kirjapainossa käytetään yleensä pigmenttivärejä, sillä ne kiinnittyvät painomateriaalin pintaan (adheesio). Tällöin vähemmällä painovärin määrällä saadaan aikaiseksi intensiivisempi väri. Kiinnittymistä edistävät lisäaineet kuten erilaiset hartsit. Muste puolestaan imeytyy painettavan pinnan sisään, mikä aiheuttaa helposti suttuisemman jäljen.
Pigmentin hiukkaskoko vaikuttaa olennaisesti siihen, miten painoväri hajottaa valoa. Painojäljen värisävy, värikylläisyys ja kirkkaus seuraavat suoraan käytetystä pigmentistä.
Useimmat värikuvat painetaan neljällä värillä: musta (englanninkielinen painotekninen nimitys key), syaani (cyan, vaaleansininen), magenta (sinipunainen) ja keltainen (yellow). Tästä tulee nimitys CMYK-värit (vertaa RGB-väreihin).
Kuriositeettina voi mainita, että jopa sienistä saatavia värejä on kokeiltu painoväreinä.
Iddarammayilatho

Juoni

Akanksha-niminen tyttö (Catherine Tresa) muuttaa Barcelonaan ja löytää asunnostaan edellisen vuokralaisen Komalin (Amala Paul) päiväkirjan. Komali on rakastunut tyylikkääseen katusoittajaan Sanjuun (Allu Arjun), ja elokuva kertoo kuinka Akanksha sotkeutuu heidän rakkauselämäänsä.

Vastaanotto

Elokuva keräsi ensi-iltapäivänään 120 miljoonan rupian tuoton, josta 105 miljoonaa Andhra Pradeshissa, mikä on Allu Arjunin ennätys.
Elokuvan hauskoiksi tarkoitetut komediaosuudet saivat niin huonon vastaanoton, että Tollywoodin tunnettujen koomikkonäyttelijöiden Alin ja Brahmanandamin väliset kohtaukset päätettiin leikata elokuvasta toisena päivänä ensi-illan jälkeen.
Osa Tollywood-näyttelijä Pawan Kalyanin faneista loukkaantui elokuvassa käytetystä dialogista, jossa vitsailtiin heidän kustannuksellaan.

Palkinnot

Iddarammayilathossa työskennellyt koreografi V. J. Sekar voitti Filmfare Awards South 2013 -gaalassa vuoden parhaan koreografin Filmfare Awards South -palkinnon kappaleesta ”Top Lechipoddi”.
Eino Hyyrynen

Eino Valter Hyyrynen (22. kesäkuuta 1902 Viipuri – 10. maaliskuuta 1965) oli suomalainen näyttelijä ja lausuntataiteilija. 
Hyyrynen oli tunnettu erityisesti karjalaisena lausujamestarina. Hän näytteli lisäksi neljässä suomalaisissa pitkässä elokuvassa vuosina 1936–1961. Vuonna 1960 Hyyrynen levytti Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa Sergei Prokofjevin kirjoittaman ja säveltämän lastensadun Pekka ja Susi, jossa hän oli kertojana. Uransa aikana Hyyrynen teki kiertueita ympäri Suomea ja esiintyi usein myös radiossa. Hyyrynen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1960.
Hyyrynen syntyi ja asui pääosin Viipurissa toiseen maailmansotaan saakka, jolloin hän joutui muuttamaan Kanta-Suomeen. Hänen vanhempansa olivat junailija Antti Hyyrynen ja Hilma Josefiina Österman ja puoliso vuodesta 1928 Sirkka Ainikki Kunnas. Hyyrynen työskenteli junanlähettäjänä Pasilan asemalla, mutta oli myös esiintyvä taiteilija ja opetti lausuntaa useissa eri oppilaitoksissa.
Oikeussääntö

Oikeussääntö on oikeusteoriassa oikeusnormi, jonka osat ovat tunnusmerkistö ja oikeusvaikutus. Yleisemmässä oikeudellisessa kielenkäytössä oikeussääntö ja oikeusnormi ovat toistensa synonyymejä. Oikeussääntö ilmentää yksityiskohtaista ja teknistä oikeudellista sääntelyä, kun taas oikeusperiaate sisältää yleisiä ja siksi usein epämääräisempiä seikkoja. Oikeussääntöjen käyttö on keskeistä oikeudellisessa ratkaisussa, jossa oikeusvaikutus tulee oikeussäännön käskemänä.
Korotsko

Maantiede ja asutus

Korotskon kunnan pinta-ala on 161,9 neliökilometriä. Se rajoittuu Ivantejevon, Jaželbitsyn ja Jedrovon maalaiskuntiin sekä Valdain kaupunkiin. Pinta-alasta 68,1 % on Valdain kansallispuistoa ja 18,6 % maatalousmaata.
Seutu kuuluu Valdain ylänköön. Järviä ovat Korotskoje, Boroje, Berezovo, Beloje, Seredeiskoje ja Jeltšinskoje.
Korotskon kylän ja taajaman lisäksi kuntaan kuuluu seitsemän kylää: Bor, Gagrino, Glebovo, Jeltšino, Mironuška, Polosy ja Seredeja.

Historia

Korotskon pogosta mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Derevan viidenneksen verokirjassa vuonna 1495. 1600-luvulla siellä toimi pieni luostari. Vuonna 1724 kylässä syntyi Venäjän ortodoksisen kirkon piispa ja hengellinen kirjailija Tihon Zadonski. Vuonna 1864 perustettiin naisluostari, jonka rakennukset muutettiin neuvostoaikana mielisairaalaksi.
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Karjalan kieltä puhuttiin Borin, Gagrinon, Jeltšinon ja Seredejan kylissä vielä 1900-luvun alussa.

Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan ohi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie, jolla on Jeltšinon pysähdyspaikka. Korotskosta on linja-autoyhteys Valdaihin.
Korotskossa toimii Valdain mielisairaala. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät. Teollisuutta ei ole.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, kaksi kauppaa ja posti.

Nähtävyydet ja matkailu

Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Korotskon naisluostarin päärakennus ja kaksi kirkkoa.
Tšornoje-järven rannalla toimii matkailukeskus Goluboi fakel ja Polosyssa lasten kesäleiri Raduga.
Walter E. Williams

Walter E. Williams (s. 31. maaliskuuta 1936) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja kommentaattori. Williams kannattaa vapaata markkinataloutta ja vastustaa sosialistisia interventioita. Williams on myös tullut tunnetuksi kiinnittämällä huomiota afroamerikkalaisten ongelmiin ja vähimmäispalkan vastustuksesta, joka Williamsin mukaan katkaisee tikapuiden alimmat oksat mustilta nuorilta. Vuonna 1982 julkaistiin Williamsin dokumentti Good Intentions, jossa hän käsittelee mustien ongelmia ja vähimmäispalkkaa.
Williams toimii tutkijana George Mason Universityssä.
Williamsin viimeisin dokumentti on Suffer No Fools vuodelta 2014.