google/wiki40b huggingface dataset:
Ammoniumrauta(III)sulfaatti

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa ammoniumrauta(III)sulfaatti on kiinteää kiteistä ainetta. Useimmiten se esiintyy kidevedellisenä dodekahydraattina (NH₄Fe(SO₄)₂·12H₂O) ja on väriltään violettiin vivahtavaa. Se liukenee hyvin veteen ja kuumaan runsaammin kuin kylmään veteen.
Ammoniumrauta(III)sulfaattia valmistetaan rauta(III)sulfaatista. Rauta(III)sulfaatin ja ammoniumsulfaatin liuokset reagoivat keskenään ja seosta haihdutettaessa ammoniumrauta(III)sulfaatti kiteytyy.
Ammoniumrauta(III)sulfaattia käytetään tekstiilivärjäyksessä peittana ja nahan parkituksessa.
Jean-Baptiste Vuillaume

Jean-Baptiste Vuillaume (7. lokakuuta 1798 – 19. maaliskuuta 1875) oli ranskalainen viulunrakentaja.
Vuillaume oli neuvokas kauppamies ja sai työstään myös useita kansainvälisiä tunnustuksia. Muun muassa akustiikkaa opiskellut Vuillaume sai haltuunsa kuuluisan italialaisen soitinrakentajan, Antonio Stradivarin, vuonna 1716 rakentaman Salabue-viulun 1800-luvun puolivälissä. Vuillaumen vävy nimesi sen Messiaaksi, koska odotus oli ollut sen arvoista. Vuillaume alkoi rakentaa kopioita viulusta ja hänestä kehkeytyi yksi Euroopan arvostetuimmista soitinrakentajista. Näiden lisäksi hän kopioi myös Giuseppe Guarnerin tekemiä viuluja. Hän rakensi elämänsä aikana yli 3000 soitinta, viulujen lisäksi muun muassa Oktobasson.

LähiTapiolan Vuillaume-viulu

LähiTapiola hankki omistukseensa Vuillaume-viulun, joka on valmistettu vuonna 1873. Se on kopio Messias-viulusta. Messias-viulu täytti 300 vuotta vuonna 2016, ja se oli näytteillä Cremonassa kolmen Vuillaumen rakentaman kopion kanssa. Tämä viulu oli yksi näyttelyssä olleista. Viulu on erinomaisessa kunnossa ja sillä on viisi aitoustodistusta. Viulu on ollut eurooppalaisilla ja amerikkalaisilla keräilijöillä, ja tätä ennen se on ollut viulutaiteilija Manrico Padovanin konserttikäytössä. Vuillaume-viulu hankittiin Italian Cremonasta yhdeltä Euroopan arvostetuimmista viulujen välittäjistä ja myyjistä Eric Blotilta. Vuonna 2018 viulu annettiin Tampere Filharmonian käyttöön pitkäaikaisella lainasopimuksella.

Vuillaume-viulun käyttäjiä

Vuillaume-viulu on erinomainen konserttiviulu, ja sen käyttäjiä ovat olleet muiden muassa Fritz Kreisler, Ruggiero Ricci, Isaac Stern, Pinchas Zukerman, Hilary Hahn, Nemanja Radulović ja Nikita Boriso-Glebsky.
Apinan vuosi (elokuva)

Vastaanotto

Ensi-iltakriitikot antoivat elokuvalle varsin suopeita arvioita. Apinan vuotta pidettiin fantasian ja realismin sekoittamisen ansiosta erittäin lupaavana esikoisohjauksena, mutta toisaalta sen aiheiden – materialismin ja suorituspaineiden – käsittely nähtiin osin pinnallisena ja karikatyyrimäisenä.
Blaise Nkufo

Blaise Nkufo (oik. Blaise Isetsima Nkufo, s. 25. toukokuuta 1975 Kinshasa, Zaire) on zairelaissyntyinen jalkapalloilija, joka edustaa maajoukkuetasolla Sveitsiä. Hän on pelannut vuodesta 2003 Alankomaissa FC Twenten riveissä, aikaisemmin Nkufo on edustanut muun muassa FC Lausanne-Sportia ja 1. FSV Mainz 05:iä. Nkufon pelipaikka on hyökkääjä.
Kufo on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, poliittisesti aktiivisena hän on nimennyt esikuvikseen Malcolm X:n ja Jean Zieglerin. Nimi Blaise Nkufo on yksinkertaistettu muoto syntymänimestä Blaise Isetsima Nkufo, jonka käyttämisestä julkisuudessa hän luopui kyllästyttyään ääntämis- ja kirjoitusvirheiden yleisyyteen.
Sovznak

Sovznak (ven. совзнаки) tarkoittaa vekseleitä, jotka olivat de facto Neuvosto-Venäjän valuutta vuosina 1919–1924. Sana sovznak oli lyhenne sanoista Советские знаки (Sovetskije znaki). Sovznakeihin ei viitattu rahana, sillä kommunismin oli tarkoitus poistaa rahan tarve yhteiskunnassa ja sovznakeihin turvautumista pidettiin väliaikaisena järjestelynä.
Alex Barros

Uran alku

Barros aloitti kilpailemisen 8-vuotiaana, kun hän voitti heti ensimmäisen kilpailunsa Brasilian minimotomestaruuskilpailussa. Vuonna 1981 hän kilpaili Brasilian 50cc-luokassa, ja 1985 hän voitti Brasilian 250cc-luokan mestaruuden. Vuonna 1986 hän debytoi kansainvälisessä 80cc-luokassa -- hän valehteli ikänsä, jotta hän voisi kilpailla Espanjan GP:ssä 15-vuotiaana. Hän sijoittui loppupisteissä 13. sijalle saatuaan 6 pistettä. Vuonna 1987 hän kilpaili jälleen 80cc-luokassa sijoittuen 17. sijalle saatuaan 8 pistettä.

250cc

Vuonna 1988, Barros debytoi kansainvälisessä 250cc-luokassa, eikä saanut ainuttakaan pistettä. Seuraavana vuonna hän sijoittui 18. sijalle saatuaan 30 pistettä.

500cc ja MotoGP

Vuonna 1990 Alex Barrosista tuli nuorin kuljettaja, joka kilpaili kuninkuusluokassa. Hän oli tuolloin 20-vuotias. Ensimmäisenä vuonnaan hän saavutti 12. sijan saatuaan 57 pistettä. Merkittäviä tuloksia olivat Yhdysvaltain ja Saksan GP:n 8. sijat sekä Belgian GP:n 5. sija. Kaksi vuotta myöhemmin Barros saavutti ensimmäisen palkintopallipaikkansa ajettuaan kolmanneksi Alankomaiden GP:ssä.
Vuonna 1993 hän teki todellisen läpimurron mentyään Suzuki-talliin. Hän saavutti Yhdysvaltain GP:n aika-ajoissa kolmannen lähtöpaikan. Sen jälkeen Espanjassa hän otti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa ja sijoittui maailmanmestaruuspisteissä kuudenneksi tallikaveri Kevin Schwantzin voittaessa maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna Barros sai pisteitä yhtä lukuun ottamatta kaikista kilpailuista. 1996 Barros sijoittui maailmanmestaruuspisteissä neljänneksi, ja toisti saavutuksen vuosina 2000-2002. Ensimmäisenä MotoGP-kautenaan (kun kuutiosenttirajoitusta nostettiin 990 kuutioon) hän sai 206 pistettä ja jäi vain 11 pistettä kakkostilasta. 2003 oli vaikea kausi Barrosille loukkaantumisten takia, mutta vuonna 2004 hän sijoittui jälleen neljänneksi kaudella, jota dominoivat Valentino Rossi, Sete Gibernau ja Max Biaggi. Vuonna 2005 Barros saavutti ensimmäisen MotoGP-luokkansa voiton Portugalin GP:ssä, mutta sijoittui vasta 8. sijalle MM-pisteissä, eikä kisannut seuraavalla kaudella MotoGP-luokassa. Vuonna 2007 hän palasi MotoGP-luokkaan Ducati-tallin väreihin.

Kausi Superbikessä

Kaudeksi 2006 Barros meni Superbike-sarjaan Klaffi Honda-talliin. Hän nappasi Phillip Islandin lähdöistä kaksi palkintopallipaikkaa, sekä toisen ja neljännen sijan Monzasta. Hän sijoittui sarjassa kuudennelle tilalle.
Changi Bay

Changi Bay (kiin. 樟宜湾) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Itäisellä suuralueella Kaakkois-Singaporessa. Changi Bay rajoittuu Changiin länsipuolella, muuten aluetta ympäröi Singaporensalmi. Alueella on Singaporen laivastotukikohta.
Changi Bayssa ei ole asukkaita vuoden 2010 laskennassa tai vuoden 2015 ennusteessa. Alueen pinta-ala on 1,7 km².
Changi Bay jaetaan yhteen osa-alueeseen (engl. subzone) Changi Bayhin.
Twin Falls

Maantiede

United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 31,1 km² (12.0 mi²). Shoshone Falls on noin 5 mailia itään Twin Fallsin kaupungista. Pillar Falls sijoittuu noin 1,5 mailia Perrine Bridgeltä yläjuoksulle.

Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennassa Twin Fallsissa oli 34 469 asukasta, 13 274 kotitaloutta ja 8 867 perhettä. Asukastiheys oli 1 108.1/km² (2 870.1/mi²). Valkoisia oli 91,77%, afroamerikkalaisia 0,22%, alkuperäisamerikkalaisia 0,74%, aasialaisia 1,09%, oseanialaisia 0,11% ja 3,71% muita kansalaisuuksia.
13 274 kotitaloudesta 32,9 prosentilla oli kotona asuvia alle 18-vuotiaita lapsia, 51,7 % oli yhdessä asuvia aviopareja, 33,2 % perheettömiä ja 11,0 % kotitalouksia ilman aviomiestä. Keskimääräinen perheen koko oli 3,05 ja keskimääräinen kotitalouden koko 2,51.
Asukkaista 26,5 prosenttia oli alle 18-vuotiaita, 12,1 % 18–24-vuotiaita, 26,2 % 25–44-vuotiaita, 20,2 % 45–64-vuotiaita ja 15,0 % yli 65-vuotiaita. Asukkaiden keski-ikä oli 34 vuotta.
9M111 Fagot

9M111 "Fagot" (ven. «Фагот», suom. fagotti, NATO-raportointinimi AT-4 Spigot) on Neuvostoliitossa 1960-luvulla kehitetty panssarintorjuntaohjus. Ohjus tuli käyttöön 1970.
Ohjusta on viety Suomeen, Jordaniaan, Iraniin, Egyptiin, Libyaan, Syyriaan ja muihin Lähi-idän maihin. Suomen puolustusvoimien käytössä oli ohjuksen malliversio 9M111-2 ja se tunnettiin nimellä Panssarintorjuntaohjus 82 (PSTOHJ 82).
9M111 kehitettiin Tulan koneensuunnittelulaitoksella (Tula KBP). Kehitystyö alkoi 1962 tavoitteena seuraavan sukupolven SACLOS-ohjattu panssarintorjuntaohjus. Ohjus kehitettiin rinnan 9M113 Konkursin kanssa ja ne käyttävät samanlaista tekniikkaa, mutta Konkurs on suurempi ja tarkoitettu pääasiassa ajoneuvoihin. Suomessa Konkurs ohjusta käytettiin lähinnä kannettavana versiona.
Ohjus ammutaan kolmijalalla varustetulla 9P135-sarjan ampumalaitteella. 9S451-ohjausyksikkö on sijoitettu putken alle ja 9Š119-tähtäin vasemmalle puolelle. Koko ampumalaite painaa 22,5 kg. Heittopanoksen ruutilataus estää käytön suljetussa tilassa. Ohjus lähtee putkesta rekyylittömästi 80 m/s ja rakettimoottori kiihdyttää sen matkanopeuteen 186 m/s. Ampumalaite seuraa ohjuksen infrapunajälkeä ja välittää ohjauskomennot ohjukselle sen perästä purkautuvaa kuparilankaa pitkin. Ampujan tehtävänä on pitää tähtäin maalipisteessä, johon ohjus osuu. Ohjuksen läpäisy on mallista riippuen 200–460 mm. Lisäksi 9M111M "Faktorija" -mallissa otettiin käyttöön kaksoisontelopanos, joka läpäisee jopa 600 mm reaktiivipanssaria. 1990-luvun alun 9P135M3-ampumalaitteeseen tuli yötähtäin. Suomessa siihen on mahdollista liittää TOW:in (PSTOHJ 83) lämpötähtäin.
Johtuen jatkuvasta ohjaustarpeesta ohjusta on helppo häiritä yksinkertaisella infrapunalähettimellä tai voimakkailla valonlähteillä, jotka sotkevat ohjuksen infrapunaohjauksen. Ohjauksessa käytettävä kuparilanka on myös suojaamaton. Ohjuksen ohjaaminen muuttuu mahdottomaksi, jos kuparilanka osuu esimerkiksi vesistöön tai sähköjohtoon.
Neuvostoliiton BTR-kalustoa käyttävien moottori-kivääripataljoonien vahvuuteen kuului kaksi panssaritorjuntaohjusryhmää, joissa oli molemmissa kaksi kolmen miehen puoliryhmää. Ampuja kantaa 9P135-laukaisimen ja kolmijalan ja muut kaksi miestä kaksi laukaisuputkea. Ryhmässä ei ole sinkoja, kuten aiemmalla kalustolla, koska ohjuksen lyhin ampumaetäisyys on 70 m.
Narsistinen persoonallisuushäiriö

Ilmeneminen

Häiriötasoinen narsisti on itsekeskeinen, huomionkipeä, kateellinen ja hyväksikäyttävä. Narsisti kokee uhkaa itseään kohtaan osaavampien seurassa. Siksi narsisti voi saada esim. työpaikalla paljon pahaa aikaan.
Persoonallisuushäiriöt ovat yleisesti kehityksellisiä tiloja, jotka alkavat lapsuudessa, nuoruudessa tai viimeistään nuorella aikuisiällä. Myöhemmällä iällä ilmeneviä muutoksia, jotka aiheutuvat psykiatrisen tai somaattisen sairauden tai pitkittyneen stressin seurauksena kutsutaan persoonallisuuden muutoksiksi. Persoonallisuushäiriöisen ja normaalin käytöksen raja on häilyvä, ja useimmilla psyykkisesti terveilläkin ihmisillä ilmenee persoonallisuushäiriöiselle tyypillistä käytöstä ja tapoja, etenkin stressitilanteissa.

Hoito

Narsistista luonnehäiriötä on pyritty hoitamaan psykoterapialla ja lääkityksellä. Persoonallisuushäiriöiden psykoterapiaa ja lääkehoitoa on tutkittu varsin vähän.
Persoonallisuushäiriöiden esiintyvyyden on todettu vähenevän 30 ikävuoden jälkeen, mitä on selitetty aikuistumiseen liittyvällä kypsymisellä mutta myös sillä, että osaan persoonallisuushäiriöistä, myös narsistiseen, liittyy kuolemanriskin lisääntyminen.

Fiktiossa

Narsisteja esiintyy fiktiossa niin romaaneissa, televisiosarjoissa kuin elokuvissakin. Usein narsisti on teoksen antagonisti.
Myra Hess

Dame Myra Hess DBE (25. helmikuuta 1890 – 25. marraskuuta 1956) oli brittiläinen pianisti.
Hess syntyi Lontoossa. Hän opiskeli Guildhall School of Musicissa sekä Tobias Matthayn johdolla Royal Academy of Musicissa. Hän debytoi vuonna 1907 soittamalla Beethovenin 4. pianokonserton Thomas Beechamin johtamana. Hän teki Yhdysvaltain-debyyttinsä New Yorkissa 1922.
Toisen maailmansodan aikana Hess järjesti useita konsertteja Lontoon National Galleryssä ja esiintyi monissa itsekin. Hänen ohjelmistoonsa kuului mm. Mozartia, Beethovenia, Schumannia, Domenico Scarlattia sekä nykymusiikkia. Hän lisäksi ensiesitti Howard Fergusonin teoksia, soitti kamarimusiikkia ja esiintyi duona Irene Scharrerin kanssa.
Hess sovitti pianolle koraalin "Jesu, bleibet meine Freude" J. S. Bachin kantaatista.
Vaaitus

Vaaituskoje

Vaaituskojeita on kahta päämallia: optisia sekä hydrostaattisia vaaituskojeita. Näistä jälkimmäiset perustuvat vaakasuoran nestepinnan hyväksikäyttöön, kun puolestaan optisia vaaituskojeita lajitellaan vielä kahden pääperiaatteen mukaan. Tasainvaaituskojeisiin, joissa lankaristikolle tuleva tähtäyssäde kallistetaan vaakasuoraan vaaitustasaimen avulla, kun puolestaan itsetasaavissa vaaituskojeissa tähtäyssäde, joka latasta vaakasuorasti tulee, ohjataan kompensaattorin avulla lankaristikolle tähtäyssädettä taittamalla tai siirtämällä lankaristikkoa pystysuunnassa.
Tasainvaaituskojeet voidaan vielä jakaa rakenteensa perusteella kolmeen ryhmään: yksinkertaiset, keskikokoiset ja tarkkavaaituskojeet. Yksinkertaiset vaaituskojeet sisältävät kolme pääosaa, joista ensimmäinen on jalustaan kiinnitetty runko-osa sekä siinä oleva rasiatasain, jolla kojeen likimääräinen tasaus suoritetaan. Seuraava osa on kaukoputki, jonka lankaristikon kautta kulkee tähtäyskaukoputki. Viimeisenä tulee vaaitustasain, jonka yläpuolella kylläkin on usein vielä yksinkertaisissa kojeissa peili, jonka avulla tasauksessa käytetty kupla on helpompi nähdä. Keskikokoisten vaaituskojeiden merkittävin ero yksinkertaisiin kojeisiin nähden koskee kallistusruuvia, jolla kaukoputkea voidaan kallistaa korkeussuunnassa alhidadiosan suhteen vaaka-akselin ympäri, jotta tasaimen kupla saadaan keskelle ja näin tähtäysakseli saadaan vaakasuoraan.
Toinen jaottelu, jonka avulla tasainvaaituskojeita voidaan ryhmitellä, koskee käyttötarkoitusta. Kojeita voidaan lajitella neljään ryhmään sen mukaan mihin tarkoituksiin kyseisiä kojeita käytetään: rakennus-, insinööri-, yleis- ja tarkkavaaituskoje.
Itsetasaavien kojeiden toiminta perustuu jollain tavoin joko painovoiman (riippuva heiluri) tai vaakasuoran nestepinnan hyväksikäyttöön. Heilurin käyttöön perustuvia heilurikompensaattoreita on neljä erilaista: pystyasentoinen peili, 50 gon kulmainen peili- tai prismayhdistelmä, muut kolmiprismaiset kompensaattorit ja seisova prisma. Muuntyyppisistä kompensaattoreista mainitaan tässä yhteydessä lankaristikon tai objektiivin ohjauskompensaattori ja nestekompensaattori.
Alfons Takolander

Gustaf Adolf Alfons Takolander (28. huhtikuuta 1875 Bromarvi – 16. helmikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen koulumies ja historioitsija.
Takolanderin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Reinhold Takolander ja Emma Matilda Holm. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja toimi Ahvenanmaan kansanopiston johtajana 1903–1911, Ahvenanmaan piirin kansakoulutarkastajana 1911–1913, Tammisaaren seminaarin historian ja ruotsin kielen lehtorina 1913–1920 ja kouluneuvoksena 1920–1926. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1926 ja priimustohtori 1927. Tammisaaren seminaarin johtajana Takolander toimi 1926–1933 ja kouluhallituksen ruotsinkielisen osaston päällikkönä 1933–1935. Vuodesta 1930 hän oli Turun ruotsalaisen yliopiston historian dosentti. Takolander julkaisi joukon oppikirjoja sekä tutkimukset Fredrik Cygnaeus som pedagog (1910), Ekenäs seminarium 1871–1921 (1921), Emma Irene Åström (1922), Erik Gabriel Melartin I–II (1926–1927, I osa väitöskirjana) ja Ekenäs stads historia I (1930). Hän saattoi myös loppuun Vilhelm Rosenqvistin aloittaman elämäkerran Frans Ludvig Schaumanista (osat I–II, 1927–1928). Takolander oli jäsen valtionkomiteoissa ja kirkolliskokouksissa 1908, 1923 ja 1928. Hän osallistui lisäksi ruotsalaisen virsikirjakomitean työhön jäsenenä ja sihteerinä sekä itsekin laati ja käänsi ruotsiksi joukon virsiä. Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa on neljä hänen kirjoittamaansa ja yksi hänen kääntämänsä virsi. Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi, 485 Maan murheista nukkuneet, teitä. Saman virren toinen käännös on myös Hengelliset laulut ja virret-kokoelmassa numerolla 119: On siunattu muistonne meille.
Takolanderin puoliso vuodesta 1915 oli Tea Margit Rosenius.
Kaj Kuittinen

Kaj Kari Kuittinen (s. 6. helmikuuta 1948) on suomalainen pianisti, säveltäjä ja sovittaja joka tekee yhteistyötä Tapani Kansan kanssa sovittamalla Kansan levyttämiä kappaleita ja säestämällä konsertteja.
Raleb Majadele

Raleb Majadele (arab.  غالب مجادلة‎,  hepreaksi ‏ ראלב מג'אדלה‎‎ s. 5. huhtikuuta 1953 Baqa al-Gharbiyye, Israel) on israelilainen poliitikko. Hän on edustanut knessetissä vuodesta 2004 Työväenpuoluetta. Hän on ensimmäinen arabimuslimi ministerinä Israelin hallituksessa.
Majadele on käynyt lukion ja puhuu englantia ja arabiaa.
28. tammikuuta 2007 hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ja 21. maaliskuuta tiede-, kulttuuri- ja urheiluministeriksi.
Unelmien tanssi

Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fräntille Unelmien tanssi oli todenmakuinen, vakaumuksella ja ymmärtämyksellä tehty pieni marginaalielokuva. Se toi hänen mieleensä Fred Zinnemannin elokuvan Miehet vuodelta 1950. Ohjausta hän piti epävarmana etenkin elokuvan alkujaksoissa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Unelmien tanssin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Sport-Tiedje

Historia

Sport-Tiedjen urheiluliikkeen perusti Schleswigissä vuonna 1984 pöytätennispelaaja Ulrich Tiedje (*20. tammikuuta 1957, † 18. marraskuuta 2015). Vuonna 1996 Christian Grau tuli mukaan yritykseen. Vuodesta 1999 alkaen yrityksellä on ollut kotikuntoilulaitteisiin erikoistunut verkkokauppa.
Vuodesta 2001 Ulrich Tiedje ja Christian Grau omistivat Sport-Tiedje GmbH:n yhdessä. Useiden eri kielisten verkkokauppojen lisäksi on Sport-Tiedje avannut liikkeitä eri puolilla Eurooppaa. Ulrich Tiedje jättäytyi vuonna 2011 pois yrityksestä ja Christian Grausta tuli yhtiön omistaja. Avatessaan liikkeet Brysseliin ja Amsterdamiin vuonna 2013 Sport-Tiedje otti käyttöön T-Fitness-brändin. Vuonna 2015 yritys osti hollantilaisen kuntoiluvälineketjun OZI Sport BV:n sekä isobritannialaisen Powerhouse Fitnessin (Laidir Leisure Ltd., Glasgow), joka on maan toiseksi suurin kotikuntoiluväline- ja Fitness Equipment -liike.

Toimipaikat

Sport-Tiedjellä on kuntolaiteliikkeitä kaikissa Saksan suurimmissa kaupungeissa sekä kuudessa muussa Länsi-Euroopan maassa yhteensä yli neljäkymmentä. Lisäksi Sport-Tiedjellä on toimipaikka Taiwanissa, jossa toimii sen omien tuotemerkkien osto- ja laatukeskus.
Yhtiön päätoimipisteessä Schleswigissä on hallinto ja kansainvälinen puhelinpalvelukeskus sekä pientavaravarasto. Schleswigin lähellä Büdelsdorfissa on keskusvarasto sekä palautuskeskus.

Tuotteet ja palvelut

Sport-Tiedjen pääasiakaskuntaa ovat yksityishenkilöt. Merkittävimpiä tuotteita ovat kuntolaitteet, urheiluravintoaineet sekä ulkoleikkivälineet. Sport-Tiedjen omia tuotemerkkejä ovat muun muassa cardiostrong, Darwin Fitness ja Taurus, sekä Bodymax ja Smart-Tec Nutrition (urheiluravinto). Yrityksille Sport-Tiedje myy laitteiden lisäksi kuntosalien suunnittelupalveluja.
Liekkipuumedestäjä

Levinneisyys

Liekkipuumedestäjää tavataan Afrikan keskiosissa sekä Länsi-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ntare IV

Ntare IV Rutaganzwa Rugamba oli Burundin kuningas eli Mwemi vuodet 1796–1850.
Ntare IV seurasi hallitsijana isäänsä, kuningas Mwambutsa I:tä. Ntare IV:n hallituskaudella Burundin pinta-ala kaksinkertaistui. Häntä seurasi hallitsijana hänen poikansa Mwezi IV, jonka hallituskaudella Burundi joutui Saksan siirtomaaksi.
Orjolin alue

Maantiede

Se rajoittuu pohjoisessa Tulan alueeseen, idässä Lipetskin alueeseen, etelässä Kurskin alueeseen, lännessä Brjanskin alueeseen ja luoteessa Kalugan alueeseen.
Orelin alue sijaitsee Keski-Venäjän ylängöllä. Merkittävin joki on Oka, joka saa alkunsa alueen etelärajalta ja virtaa sieltä kohti pohjoista.

Historia

Toisessa maailmansodassa Orjolin alue oli Saksan hallussa 1941–43.

Väestö

Orjolin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 786 935. Alueen suurimmat kaupungit olivat tuolloin Orjol (317 747 as.), Livny (50 343 as.) ja Mtsensk (43 222 as.).

Hallinto

Orelin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Orjol. Alue on jaettu hallinnollisesti 19 piiriin ja 3 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja alueduuma.
Jegor Strojev toimi alueen johdossa vuodesta 1993 vuoteen 2009. Hänen seuraajakseen tuli Aleksandr Kozlov.

Talous

Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metalli-, kemian-, kevyt- ja elintarviketeollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, hamppua ja sokerijuurikasta. Lisäksi on karjan- ja siipikarjanhoitoa.
Kapasitiivinen kytkeytyminen

Kapasitiivisella kytkeytymisellä tarkoitetaan usein tahatonta kapasitanssia, joka syntyy kahden johtimen välille. Syntynyt kapasitanssi voi kuljettaa piiristä toiseen häiriösignaalia eli kytkeä häiriövirran. Kaikissa käytännön piireissä on aina kapasitanssia. Kapasitiiviset häiriöt aiheutuvat potentiaalierojen aiheuttamasta sähkökentästä, eikä niitä siis voi syntyä, jos johtimet ovat samassa potentiaalissa. Kapasitiiviset häiriöt ovat vahvimmillaan suurilla taajuuksilla. Kapasitiivinen häiriö voi kytkeytyä maakapasitanssin kautta, vaikka johtavaa yhteyttä häiritsevän ja vastaanottavan piirin välillä ei olisikaan. Kapasitiivinen häiriö kytkeytyy helpoiten piirin impedanssin ollessa suuri, tällöin piirin taajuus ei vaikuta kapasitiivisen häiriön suuruuteen.
Johtimen herkkyyttä häiriöjännitteille voidaan kokeilla käyttämällä kahta vastusta, joista toinen on säädettävä ja toisen jännitettä seurataan esimerkiksi yleismittarilla. Jos häiriöjännite kasvaa vastuksen kasvaessa, on häiriö pääsääntöisesti kapasitiivista.

Kapasitiivisesti kytkeytyviä häiriökohteita

Passiivisista komponenteista reaalimaailman ominaisuuksiltaan kela on epäideaalisin. Kelassa esiintyvän resistanssin lisäksi kapasitanssi on merkittävä syy sähkömagneettisille häiriöille keloissa. Jokaisella johdinsilmukalla on loiskapasitanssia viereistensä kierrosten kanssa, sekä usein muuntajan tapauksessa myös ensiökäämityksestä toisiokäämitykseenkin. Tällöin esimerkiksi sähköverkossa kulkeva häiriösignaali pystyy etenemään muuntajan läpi kapasitiivisesti kytkeytymällä.

Kapasitiivisen kytkeytymisen estäminen

Kapasitiivisia häiriöitä voidaan välttää estämällä niiden syntyminen, katkaisemalla niiden eteneminen ja parantamalla häiriöiden sietoa. Kapasitiivisen häiriön määrää voidaan vähentää kasvattamalla johtimien välistä etäisyyttä ja lyhentämällä johtimien pituutta. Jos johtimien välinen etäisyys on kolme kertaa johtimen halkaisija, on kapasitiivisen häiriön määrä enää hyvin pientä, tämän jälkeen etäisyyden vaikutus pienenee merkittävästi. Käyttämällä johtimessa suojamaadoitettua kuorta, muodostuu johtimen ympärille Faradayn häkki, joka eristää lähes täysin häiriöjännitteiltä, sillä tällöin sähkökenttä johtuu kuoreen eikä itse johtimeen. Pidemmät kaapelit saattavat vaatia useampia maadoituksia. Kaapelien eristystä heikentää usein se, että johtimien päät tulevat hiukan suojakuoren reunan yli. Joskus johtimissa käytetään punottua suojakuorta, joka sisältää pieniä reikiä eikä silloin toimi yhtä tehokkaasti kuin koko johtimen peittävä kuori, joka puolestaan on hyvin jäykkää sekä kallista valmistaa. Kapasitiivista häiriötä voidaan myös vähentää asettamalla johtimet niin, että niiden kohtisuora pinta-ala on mahdollisimman pieni. Tällöin johdinten välinen kapasitanssi on pienimmillään. Kapasitiivisen kytkeytymisen aiheuttamia häiriöitä voidaan torjua esimerkiksi kaventamalla taajuuskaistaa suodattimien avulla.