google/wiki40b huggingface dataset:
Sasha Lakovic

Ura

Ensimmäiset ottelunsa ammattilaisena Lakovic pelasi New York Rangersin farmijoukkue Binghampton Rangersin riveissä kaudella 1992–1993. AHL-otteluita kertyi tilille kolme. Pääosan kaudesta Lakovic vietti kuitenkin ECHLssa ja CoHL:ssa. Kaudella 1995–1996 Lakovic pelasi IHL:n Las Vegas Thunderin riveissä. 49 ottelussa Lakovic teki yhden maalin ja antoi kaksi maalisyöttöä ja tappeli peräti 28 kertaa. Jäähyminuutteja Lakovicille tuomittiin kauden aikana 418 minuuttia. Tämä riitti herättämään kiinnostusta NHL:nkin puolella ja Calgary Flames tarjosi Lakovicille sopimusta seuraavaksi kaudeksi. Kaudella 1996–1997 Lakovic pelasi 19 ottelua NHL:ssa, 18 Calgaryn farmijoukkueessa Saint John Flamesissa ja 10 ottelua Las Vegasissa. Seuraavaksi kaudeksi Lakovic teki vapaana agenttina sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Ensimmäisellä Devils-kaudella otteluita NHL:ssa kertyi vain kaksi kauden kuluessa pääosin farmijoukkue Albany River Ratsin riveissä. Ainoa tilastomerkintä näissä kahdessa ottelussa oli hävitty tappelu Rangersin Darren Langdonia vastaan.
Seuraavalla kaudella otteluita Devilsin paidassa kertyi 16. Niissä Langdon saalisti kolme syöttöpistettä ja tappeli kahdeksan kertaa. Farmiliigan puolella Langdon ehti pelaamaan 10 ottelua.
Seuaava kausi kului kokonaisuudessaan Albanyssa jossa Langdon teki uransa parhaat pisteet. 51 ottelussa kertyi 10 maalia ja 16 syöttöpistettä. Kausi 2000–2001 kului Buffalo Sabresin organisaatiossa, mutta NHL-otteluita ei tilille kertynyt. 51 ottelua Rochester Americansin riveissä jäivät myös Lakovicin viimeisiksi AHL-tasolla. Seuraavan kauden Lakovic pelasi länsirannikolla WCHL:n Bakersfieldissa ja Anchoragessa. Viimeisen kautensa Lakovic pelasi puoliammattilaisena QSPHL St. Jean Missionin riveissä. Välivuoden jälkeen Lakovic kävi pelaamassa vielä kaksi ottelua Sherbrookissa kunnes jätti kaukalot lopullisesti.
Jääkiekkouran ohessa Lakovic pelasi vuosina 1993 – 1998 vuosittain kymmenkunta peliä länsirannikon rullakiekkojoukkueissa.

Pelikielto

26. marraskuuta 1996 pelatussa Calgaryn ja Edmonton Oilersin välisessä ottelussa tapahtui välikohtaus, joka johti Lakovicin kahden ottelun pelikieltoon. Calgaryn vaihtopenkin taakse oli majoittaunut joukko rähiseviä humalaisia katsojia. Järjestysmiesten käskettyä ryhmää poistumaan yksi katsojista kippasi oluttuopin Calgaryn apuvalmentajana toimineen Guy Lapointen niskaan. Lakovic näki tapahtuman ja kiipesi välittömästi pleksin yli katsomoon tappelemaan katsojan kanssa. Myös toinen Calgaryn pelaaja, Kevin Constantine osallistui kahakkaan ja löi reunuksen yli toista katsojaa.

Sairaus

Lakovicilla diagnosoitiin aivokasvain vuonna 2016. Hän kertoi asiasta ja taistelustaan Global Newsin haastattelussa vuoden 2016 lokakuussa, jolloin ennuste oli jo koko lailla toivoton. Lakovic oli naimisissa ja hänellä ja vaimollaan oli neljä lasta.
Linda Liukas

Henkilökohtainen elämä

Liukas kävi lukion Helsingin normaalilyseossa. Lukion jälkeen Liukas aloitti opinnot vuonna 2007 Turun kauppakorkeakoulussa, mutta ei omien sanojensa mukaan sopeutunut lainkaan turkulaiseen opiskelijaelämään. Hän liittyi syksyllä 2009 Aalto-yliopiston Aaltoes-opiskelijajärjestöön, ja opiskeli sivuaineena visuaalista journalismia Taideteollisessa korkeakoulussa. Liukas kävi myös Aalto-yliopiston ja Stanfordin yliopiston yhteisen kasvuyrittäjyysopintokokonaisuuden Kaliforniassa.
Vuonna 2010 Liukas perusti ystävänsä Karri Saarisen kanssa Rails Girls -vapaaehtoisjärjestön, joka järjestää naisille koodaamisen viikonloppukursseja. Se on levinnyt yli 200 kaupunkiin ympäri maailman. Vuonna 2012 Liukas lähti työskentelemään 1,5 vuodeksi New Yorkissa toimivaan Codecademy-koulutusyhtiöön, joka opettaa ohjelmointia verkossa.

Kirjailijana

Heinäkuussa 2015 Liukkaalta ilmestyi lapsille suunnattu Hello Ruby -ohjelmointikirja, joka on yksi joukkorahoituspalvelu Kickstarterin suurimmista lastenkirjaprojekteista. Euroopan komissio on myöntänyt Liukkaalle Digital Champion -arvonimen kansalaisten, yhteisöjen ja yritysten digitaalisten valmiuksien edistämisestä. Kickstarter-kampanja tosin keräsi myöhemmin myös kritiikkiä, sillä tukijat saivat alun perin elokuuksi 2014 luvatun kirjan vasta yli vuotta myöhemmin samalla, kun kirja ilmestyi yleiseen myyntiin noin puolella hinnalla tukijoiden maksamasta summasta. Tämän seurauksena useat tukijat kokivat itsensä petetyksi. Vuonna 2018 Hello Ruby oli käännetty 25 kielelle.

Kunnianosoitukset

Vuonna 2014 Liukas sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon. Vuonna 2015 Liukkaalle myönnettiin Suomen Mensa ry:n myöntämä Mensa-palkinto sekä ensimmäisenä Suomalaisen koodin edistäjä -palkinto. Palkinnon myönsi Koodia Suomesta Ry, jonka tavoitteena on edistää kotimaista ohjelmistokehitystä.
Vuonna 2017 Linda Liukas sai Hello Ruby -kirjasta kiinalaisen, 130 000 euron arvoisen DIA Gold -palkinnon, joka on tiettävästi rahamäärältään siihen asti suurin suomalaisen voittama designpalkinto. Elokuussa 2018 Liukas promovoitiin Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi. Samana vuonna talouslehti Forbes listasi Liukkaan teknologian alalla Euroopan merkittävimpien naisten joukkoon.
Honkola (Urjala)

Honkola (ruots. Hongola) on kylä Urjalan kunnan pohjoisosassa eteläisellä Pirkanmaalla. Kylän keskeisin maamerkki on Honkolan kartanon päätila Honkola, jonka pinta-ala on 1520 ha. Tilan pinta-alaan sisältyy vesialuetta 42,78 ha Kortejärvessä. Kylän yhteinen vesialue on Kikurinjärvessä 54 ha. 
Entinen kansakoulu paloi vuonna 1989 ja samassa yhteydessä koulupiiri lakkautettiin. Jäljelle jääneen kiinteistön kunta lahjoitti kyläläisten käyttöön vuoden vaihteessa 2007–08.
Kylässä on runsas valkohäntäpeurakanta.
Honkolan silloisen kyläyhteisön väitetään olleen esikuvana kartanon vaikutuspiirissä syntyneen ja nuoruutensa viettäneen kirjailija Väinö Linnan romaanisarjassa Täällä Pohjantähden alla kuvatulle Pentinkulmalle.
Honkolan postinumero on 31730.Julkisista palveluista on jäljellä postinjakelu ja vanhusten kodinhoitopalvelut. Kylän läpi kulkee Yhdystie 2981.
Kylässä on kartanon mailla laajoja ensimmäisen maailmansodan aikaisia vallihautoja Jänismäessä, Moukulanmäessä ja Vallimäessä. Jänismäessä juoksuhaudat ovat erityisen syviä ja kallioon louhittuja.
Kylän korkein kohta on 143,2 metriä merenpinnasta.
Honkolan länsipuolella on aiemmin sijainnut pappila, josta muistona ovat entinen päärakennus ja kivinavetta. Furuhjelmit ostivat päärakennuksen tontteineen Honkolan kartanolle vuonna 1963. Vanha kivinavetta myytiin paikalliselle pienviljelijälle. Pappilan tila muodostaa oman maarekisterikylän, josta on lohkottu torpparivapautuslain perusteella ja viime sotien jälkeen maanhankintalain mukaisesti asutustiloja, uudistiloja sekä mäkitupia. 
Pappilan tilasta on jäljellä kahteen osaan jakautuva metsäpalsta, pinta-ala 186,0200 ha, johon Urjalan Seurakunta on saanut lainhuudon 23. tammikuuta 1998. Tila oli kruununluontoinen 31. joulukuuta 1996 asti. Pappila on perustettu Vahosen kylään ja on sijainnut samalla paikalla 1600-luvulta lähtien, mutta myöhemmin se rekistöröitiin omaksi maarekisterikyläkseen Honkolan ja Vahosen väliin.
Karakulino

Karakulino (ven. Кара́кулино) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kamajoen rannalla 122 kilometriä Iževskistä etelään. Kylä on Karakulinon piirin keskus. Siellä on 5 100 asukasta (vuonna 2002).
Karakulino on perustettu vuonna 1683. Sen nimi perustuu tataarin sanoihin kara ’musta’ ja kul ’järvi’. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mareja, udmurtteja ja tataareja.
Kylästä on maantieyhteys Sarapuliin. Tärkein elinkeino on maatalous. Lisäksi toimii tiilitehdas, meijeri ja leipomo. Kylässä on ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala.
Jessi Frey

Jessi Frey on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on tullut tunnetuksi Velcra-yhtyeen laulajana. Frey on vieraillut myös Turmion Kätilöiden Pirun nyrkki -albumin "Irstauden ilosanoma" -kappaleella sekä Pofonyn Used to Waiting -EP:n "Pig Talk" -kappaleessa. 
Syyskuussa 2007 Frey valittiin SanomaWSOY:n sähköisen viestinnän liiketoimintaryhmän SWelcomin pelitoiminnan projektipäälliköksi. Tästä tehtävästä hän siirtyi tammikuussa 2009 Nokia Music -palvelun tuotepäälliköksi Bristoliin. Frey on opiskellut Itä-Lontoon yliopistossa kulttuuria ja mediaa.
Vuonna 2019 Jessi Frey on julkaissut soolomateriaalia ja albumi ”Villainess” ilmestyi elokuussa 2019. Hän asuu Bristolissa, Englannissa.
PSK

BPSK

BPSK, Binary Phase Shift Keying, binäärinen vaiheavainnus käyttää kahta kantoaallon vaihetta ilmaisemaan binäärisen viestin arvon 0 tai 1 esimerkiksi 0 ja +180 astetta. Modulointinopeus (Baud) on sama kuin bittinopeus, koska käytössä on vain kaksi symbolia. Yleinen ja yksinkertainen tapa synkronoida lähetin ja vastaanotin on lähettää nollavaiheista kantoaaltoa tietyn ajanjakson ajan ja vastaanotin synkronoi itsensä ja tietää, että tämä vaihe esittää binääristä nollaa.

QPSK

QPSK, Quadrature Phase Shift Keying, nelivaiheinen vaiheavainnus käyttää neljää kantoaallon vaihetta, esimerkiksi 0, +90, +180 ja +270 astetta, ja voi ilmaista 4 numeroarvoa 0 - 3 eli kaksi bittiä (00, 01, 10, 11). QPSK signaalikonstellaatio on identtinen 4-QAM signaalin kanssa.

8PSK

8PSK, 8-PSK, 8 Phase Shift Keying, 8-vaiheavainnus on PSK:n muoto, jossa symbolissa on käytössä 8 vaihetta ja siten voidaan ilmaista 8 numeroarvoa 0 - 7 eli kolme bittiä (000, 001, 010, 011, 100, 101, 110, 111). Esimerkiksi EDGE käyttää 8PSK-modulointia GSM-verkossa datasiirtoon (vrt. GMSK).
Sven Olof Österberg

Sven Olof Österberg  (15. huhtikuuta 1891 Savonlinna – 29. huhtikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen juristi ja maatalousneuvos.

Henkilöhistoria

Sven Olof Österbergin vanhemmat olivat eläinlääkäri Victor Österberg ja Anna Maria Smith ja puoliso vuodesta 1924 Aune Salome Raitio, seminaarinjohtaja Kosti Raition tytär. Österberg tuli ylioppilaaksi 1911 ja suoritti oikeustutkinnon 1916, varatuomarin arvon hän sai 1919. Österberg toimi asutushallituksen apulaisasutusneuvoksena 1919–1937, vt. asessorina 1920 ja vt. asutusneuvoksena 1926, maataloushallituksen hallinnollisena osastopäällikkönä ja lainoppineena maatalousneuvoksena 1937–1958 sekä maataloushallituksen vt. pääjohtajana 1943–1944 ja pääjohtajan sijaisena 1944–1958, jolloin hän jäi eläkkeelle. Österberg oli myös useiden komiteoiden ja työryhmien jäsen, samoin kuin Helsingin asutuslautakunnan puheenjohtaja lähes 30 vuotta, 1936–1964.
Kotkonlinna

Mäkilinna

Luoteis-kaakkosuuntainen Kotkonharju, joka sijaitsee Hauhon kirkolta kilometrin luoteeseen, on sivuiltansa erittäin jyrkkä ja sen rinteillä on kivinen valli, joka on noin 50 metriä pitkä, 1,5–2 metriä leveä ja metrin korkea. Aidan tarkoitus on epäselvä eikä sitä ole onnistuttu ajoittamaan.

Tutkimuksia

Vaikka Hjalman Appelgren kertoo linnasta kirjassaan, ei hän mainitse tarkastaneensa kohdetta. Sen sijaan Oiva Keskitalo kävi vuosina 1945 ja 1952 tarkastamassa kohteen ja samoin Jyri Saukkonen vuonna 1983.

Historiaa

Hjalman Appelgren kertoo Suomen muinaislinnat -teoksessaan 1800-luvun lopussa toisen käden tietona, että harjulla oli ympyränmuotoinen "kivijaama". Mäellä on poltettu historian saatossa myös helavalkeita. Appelgren kertoo myös, että niin sanottu Hauhon komppania on viimeistään vuonna 1864 käyttänyt harjua leiri- ja harjoituspaikkanaan. Sotamiesten on kerrottu silloin vieritelleen paljon kiviä alas harjulta.
USS Augusta (SSN-710)

Palveluskäyttö

USS Augusta lähti New Londonin sukellusvenetukikohdasta helmikuussa 2003 Välimerelle ja Punaisellemerelle. Se ampui 21. maaliskuuta liittoutuneiden alusten kanssa Tomahawk-risteilyohjuksia Irakiin ennen hyökkäyksen aloittamista. Alus palasi 9. elokuuta päällikkönsä Mike A. Haumerin alaisuudessa operaatio Iragi Freedomista kotisatamaansa.
Alus palasi 8. syyskuuta 2005 Välimereltä kotisatamaansa New Londoniin. Se osallistui 13. huhtikuuta 2007 NATOn suurimpaan Välimererellä pidettävään harjoitukseen Noble Mantaan, joka pidettiin 12.-22. huhtikuuta. Alus palasi 22. syyskuuta Grotoniin Connecticutiin.
USS Augusta poistettiin 7. helmikuuta 2008 New Londonissa palveluksesta viimeisen päällikkönsä Chad Brownin johdolla. Alus lähti 12. helmikuuta viimeisen kerran tukikohdasta Norfolkin telakalle Portsmouthiin Virginiaan, jossa se riisuttiin sotavarusteista, siitä poistettiin varaosia sekä nesteet hydraylijärjestelmistä, tankeista ja putkistoista.
Alus poistettiin 11. helmikuuta 2009 virallisessa tilaisuudessa Portsmouthissa palveluskäytöstä. Se hinattiin toukokuussa Puget Soundin telakalle ja varastointikeskukseen Bremertoniin Washingtoniin odottamaan romutusta.
Inho

Inho on voimakas vastenmielisyyden tunne.
Inhoa tuntiessaan ihminen puristaa silmiään kiinni ja vetää nenäänsä kasaan, koska inhoa aiheuttaavaa kohdetta ei haluta nähdä tai haistaa. Tässä mielessä inho on vastakkainen tunne pelolle, koska pelko herkistää aistihavaintoja ja inho taas supistaa niitä.
Potok

Potok alias Heizer on neuvostoliittolainen ja venäläinen sotilaallisten tietoliikennelinkkisatelliittien perhe. Ne välittävät  Jantar-4KS1 ja Yantar-4KS1M vakoilusatelliittien digitaalista kuva-aineistoa Venäjälle. Myös mobiili vastaanotto on mahdollista alle 3 metrin antennilla. Satelliitit sijaitsevat geostationaarisella kiertoradalla asemissa 80 astetta itäistä pituutta ja 13,5 astetta läntistä pituutta. 
Satelliitit toimivat C-taajuuskaistalla. Satelliittien Slav-2 ja Sintez transponderit kehitti NPO Elas. Satelliitit kehitti NPO Prikladnoi Mekhaniki (NPO PM). Asennonsäätö toimii neljällä SPT-70 plasmatrusterilla. Potok-satelliitit korvaa Garpun-satelliitit 2010-luvulla.
Teerilampi (Kihniö)

Maantietoa

Lammen pituus on 650 metriä, leveys 270 metriä ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaaston ja Teerinevan reunakohdassa. Lammen eteläranta rajautuu ojittettuun suohon, mutta vain yksi suo-oja on kaivettu rantaan asti. Tämä oja on samalla lammen laskuoja. Se juoksee 2,8 kilometriä Suolankankaan läpi ja laskee Kotalampeen. Viereinen Jänislampi ei kuulu samaan valuma-alueeseen. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Teerineva ja Päretneva muodostavat nykyisin yhteisen soidensuojelualueen. Se rajautuu etelässä Teerilammen rantoihin. Vain lammen eteläkärki ja länsisivu jäävät suojelualueen ulkopuolelle. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie etelästä, missä se haarautuu Kihniöön johtavalta yhdystieltä 13353.
Kusti Kulo

Gustaf Ludvik (Kusti) Kulo (vuoteen 1906 Källberg; 17. lokakuuta 1887 Hämeenlinna – 13. huhtikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Hän oli Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) puheenjohtaja vuosina 1948–1966.
Kulo työskenteli Tampereen rautatieaseman asemapäällikkönä ennen Suomen sisällissotaa, jossa hänestä tuli rautatieaseman punakaartin komissaari, myöhemmin pohjoisen rintaman yleisesikunnan jäsen ja Hugo Salmelan asetoveri. Kulo vangittiin sisällissodan lopussa, ja hän oli uudelleen vangittuna 1920-luvulla. Hän muisteli sisällissodan aikoja 1947 julkaistussa teoksessa Luokkasodan muisto.
Kulo kuului kommunisteja arvostelleen Suomen työväen vasemmistoryhmän keskustoimikuntaan 1920- ja 1930-luvun vaihteessa. Hänet erotettiin Suomen Ammattijärjestön valistustyönohjaajan paikalta kommunistien saatua määräysvallan järjestössä 1930. Kulo toimi kommunistijohtoisen SKDL:n puheenjohtajana 1948–1966 eli pisimpään.
Kulo oli Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtaja 1945–1954.
Pyromelliittihappodianhydridi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa pyromelliittihappodianhydridi on valkoista kiteistä ja vettä sitovaa eli hygroskooppista jauhetta. Se ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, vaan reagoi veden kanssa muodostaen pyromelliittihappoa. Yhdiste liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten asetoniin.

Valmistus ja käyttö

Perinteinen tapa valmistaa pyromelliittihappodianhydridiä on hapettaa dureenia typpihapon, kromihapon, kaliumpermanganaatin tai jonkin muun vahvan hapettimen avulla nestefaasissa. Nykyään pääasiallinen pyromelliittihapon tuotantomenetelmä on dureenin, trimetyyli-isopropyylibentseenin tai dimetyylidi-isopropyylibentseenin hapetus kaasufaasissa hapen avulla. Katalyyttinä tässä reaktiossa käytetään vanadiinia, titaania tai muita metallikatalyyttejä.
Pyromelliittihappodianhydridiä käytetään polyimidipolymeerien valmistamiseen. Erityisen merkittäviä ovat sen ja aromaattisten diamiinien kondensaatiotuotteina muodostuvat polyimidit, kuten kapton. Näillä on usein erittäin hyvä kuumuuden kesto ja hyvät mekaaniset ominaisuudet. Osa niistä on myös sähkönjohteita. Yhdistettä käytetään myös epoksihartsien kovettamiseen ja ristisitomiseen, atsoväriaineiden valmistuksessa ja korroosionestoaineena.
Iiroonkivi

Iiroonkivi (myös Koppelokivi) on vanha rajakivi Iiroonjärven länsirannalla Etelä-Pohjanmaalla sijaitsevassa Soinin kunnassa. Se oli Satakunnan, Hämeen ja Pohjanmaan historiallisten maakuntien yhteinen rajapiste, jossa kohtasivat vanhojen Pirkkalan, Kyrön ja Pedersören hallintopitäjien rajat. Nykyään Iiroonkivi on Soinin Kuninkaanjoen ja Kukonkylän sekä Karstulan Vahangan kylien yhteinen rajapiste. 
Iiroonkivi on aivan vesirajassa sijaitseva suuri soikea kivi. Sen pinnassa on pituussuuntainen ura, joka haarautuu toisesta päästään kahtia. Ura on todennäköisesti luonnon muovaama, mutta sitä on myöhemmin kaiverrettu syvemmäksi. Kiveä on tutkinut muun muassa Samuli Paulaharju 1920-luvulla. 
Pari kilometriä Iiroonkivestä koilliseen sijaitsee toinen vanha rajakivi nimeltään Kuninkaankivi.
Sonoya Mizuno

Elämä

Mizuno kasvoi Englannin Somersetissä. Hänen isänsä on japanilainen ja äiti puoliksi britti, puoliksi argentiinalainen.
Lajos Kassák

Elämä

Lajos Kassák syntyi 1887 Érsekújvárissa (nykyinen Nové Zámky, Slovakiassa). Hän jätti koulun 1899 ja aloitti lukkosepän oppipoikana. Kassákit muuttivat 1904 Budapestiin, ja vuonna 1908 Lajos Kassák julkaisi ensimmäiset kirjoituksensa.
Kassák kierteli 1909–1910 Länsi-Euroopassa, ja Pariisissa hän tutustui moderniin taiteeseen ja anarkistisiin aatteisiin. Budapestissä hän julkaisi novelleja, näytelmiä ja runoja, ja marraskuusta 1915 lähtien hän toimitti A Tett -nimistä julkaisua. Antimilitaristista ja anarkistista aineistoa julkaisseesta A Tettistä ilmestyi 17 numeroa vuoden aikana. Vaikka siihen kohdistettiin monia poliittisia hyökkäyksiä, lehti onnistui rohkaisemaan kehittyvää avantgarde-taidetta ja aktivismia. Kesällä 1916 Kassák vietti aikaa Kecskemétin taiteilijasiirtokunnassa lankonsa Béla Uitzin kanssa, jonka vaikutuksesta Kassák teki ensimmäiset mustepiiroksensa.
Kassák aloitti marraskuussa 1916 uuden julkaisun nimeltä Ma, jota hän toimitti Uitzin kanssa. Lehdessä käsiteltiin unkarilaista aktivismia sekä unkarilaisia ja kansainvälisiä trendejä. Unkarin neuvostotasavallan aikana Kassák puolusti taiteen itsenäisyyttä ja ajautui siksi kiistoihin puoluejohtaja Béla Kunin kanssa. Ma kiellettiin, mutta neuvostotasavallan kaatumisen jälkeen olosuhteet heikkenivät. Kassák oli hetken vankilassa ja pakeni monien muiden intellektuellien kanssa 1920. Kassák muutti Wieniin, missä hän julkaisi Ma-lehteä uudelleen 1920–1926. Kassákista tuli Wienissä eurooppalaisen modernismin arvostettu hahmo, ja hän tutustui muun muassa Kurt Schwittersiin, Tristan Tzaraan, El Lisitskiin ja Hans Arpiin. Kassák julkaisi 1921 pamfletin ”Bildarchitektur” ja 1922 László Moholy-Nagyn kanssa kirjan Buch neuer Künstler.
Kassák oli Wienissä aktiivinen kulttuurivaikuttaja ja kokeili muun muassa de stijl -tyylin hengessä plastisia muotoja. Hän julkaisi lehdessään myös muun muassa Theo van Doesburgin kirjoituksia, ja toisaalta Kassákin töitä julkaistiin de stijl -liikkeen lehdessä. Kassák muutti takaisin Budapestiin 1926 ja alkoi julkaista Dokumentum-nimistä lehteä. Se oli lyhytaikainen, mutta vuosina 1928–1939 hän julkaisi Munka-lehteä ja organisoi sosialistista nuorten työläisten, intellektuellien, taidemaalareiden ja dokumenttivalokuvaajien Munka-Kört-ryhmää. Ryhmä kiellettiin 1934, mutta lehteä pystyttiin julkaisemaan vuoteen 1939.
Toisen maailmansodan jälkeen Kassák toimi Unkarin politiikassa ja oli uskonto- ja opetusministerin neuvoa-antavan elimen taideneuvoston varapuheenjohtaja. Hän edusti vuonna 1947 Unkarin sosiaalidemokraattisen puoluetta parlamentissa. Kassák kuului Európai Iskolaan ja toimitti kirjallisuuslehtiä Alkotás ja Kortárs. Hän joutui kuitenkin jättämään Budapestin poliittisista syistä ja eli ulkomailla 1949–1956. Tällöin hän keskittyi jälleen kuvataiteeseen ja julkaisi muun muassa piirroksia. Kassákilla oli vuosina 1960–1967 useita näyttelyitä ulkomailla. Hän kuoli 80-vuotiaana vuonna 1967.
Retroperjantai

Retroperjantai on Radio Novalla perjantai-iltaisin tuleva radion musiikkiohjelma, jossa soitetaan 1990-luvun tanssimusiikkia. Ohjelmaa juontaa Oku Luukkainen. Häntä ovat toisinaan tuuranneet muun muassa Waldo ja Esko Eerikäinen.

Historia

Retroperjantai alkoi The Voice -radiokanavalla syksyllä 2011 Ville Kinaretin juontamana. Silloin ohjelmassa esitettiin lähinnä 1980-luvun musiikkia, ja ajoittain myös 90-luvun ja 70-luvun musiikkia. Vuonna 2012 Oku Luukkainen tuli ohjelman uudeksi juontajaksi Kinaretin siirryttyä Radio Citylle. Luukkainen uudisti ohjelmaa ja hän alkoi soittaa lähinnä 90-luvun eurodance-musiikkia. Hänellä on myös usein tapana jatkaa ohjelmaa virallisen loppumisajan (klo 22.00) yli. Toukokuussa 2016 hän jatkoi ohjelmaa puoli neljään asti yöllä. 21. syyskuuta 2018 Luukkainen jatkoi lähetystä kello 4.32 asti Retroperjantain Facebook-sivun saavutettua 60 000 tykkäystä. Ohjelmassa kuullaan myös useita puhelinsoittoja kuuntelijoilta. Helmikuussa 2016 The Voice -kanavan lopetettua Luukkainen sekä ohjelma siirtyivät Radio Novalle ja Retroperjantailla on joka perjantai noin 200 000 kuuntelijaa. Se on kaupallisten radioiden suosituin ohjelma perjantai-iltaisin.

Ohjelmaan liittyvää

Ohjelman tiimoilta on järjestetty loppuunmyytyjä Retroristeilyjä, joissa Oku Luukkainen esiintyy DJ:nä ja useita muita artisteja esiintyy. Vuonna 2016 Luukkaisen kokoama Retroperjantai-kokoelma-albumi ylsi Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle. Vuonna 2017 Chorale-yhtye julkaisi ohjelman innoittamana kappaleen ”Retroperjantai”. Lokakuussa 2017 järjestettiin Retroperjantaimiitti Helsingin Nosturissa. Retroperjantai on ollut ehdolla Radio Gaalassa vuoden radio-ohjelmana vuosina 2016–2018.
Jesse James (albumi)

Juoni

Jesse James on rikollinen, joka Robin Hoodia luettuaan päättää ryhtyä "Lännen Robin Hoodiksi" tietysti vain periaatteenaan ryöstää mahdollisimman paljon rahaa. Mukaan hän pyytää veljensä Frank Jamesin, joka harrastaa kirjallisuutta ja siteeraa Shakespearea puheissaan, sekä serkkunsa Cole Youngerin, joka on yksi Youngerin rikollisveljeksistä. Yhdysvaltain poliisi lähettää Lucky Luken nappaamaan Jesse ja hänen kumppaninsa kiinni. Jesse ja hänen koplansa ryöstävät junia ja sen jälkeen he siirtyvät olelemaan Texasin osavaltion puolelle, sillä siellä heitä ei ole etsintäkuulutettu. Aluksi Jesse, Frank ja Cole luovat kaupungeissa mielikuvaa, että he ovat kunniallisia kansalaisia. Se on kuitenkin peitetarina, sillä todellisuudessa veljekset hautovat suurta junaryöstöä. Se kuitenkin epäonnistuu ja Lucky Luke saa napattua koplan ja palautettua heidät vankilaan.