google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Fame (H78)

Palvelus

HMS Fame liitettiin palvelukseen otettaessa F-luokan hävittäjistä  muodostettuun Kotilaivaston 6. Hävittälaivueeseen, joka numeroitiin uudelleen toukokuussa 1939 8. Hävittäjälaivueeksi. Alus palveli Pohjanmerellä ja Norjan rannikolla.
HMS Fame oli Grimsbyn telakalla palaten palvelukseen 10. huhtikuuta 1940. Alus suojasi 12.-13. toukokuuta Bjerkvikin maihinnousua, jonka aikana alus muun muassa kuljetti 100 ranskalaista alppijääkäriä Lillebergiin. Alus osallistui Narvikin maihinnousun suojaamiseen. Sen kohteeksi määrättiin Rombakin vuono ja sen tuli tuhota rautatietunneleista tulevat joukot. Alukseen osui 23. toukokuuta 1940 Narvikissa rannikkotykistön kranaatti.
Alus yhdessä HMS Ashantin kanssa ajoivat 17. lokakuuta Sunderlandin edustalla karille. Karille ajossa aluksella syttyi tulipalo tuhoten alusta pahoin. Pelastusoperaation jälkeen alus siirrettiin korjattavaksi Chathamin telakalle, jossa alukselle rakennettiin uusi perä sekä runkoa sen pidennettiin. Alus palasi palvelukseen loppuvuodesta 1941.
HMS Fame oli alkuvuodesta 1942 Keskisen Atlantin Saattajaryhmän osasto B6:n lippulaiva. Osasto suojasi saattueita SC83, ON101, SC88, ON111, HX200, ON122, HX205, ON132 ja SC104. Alus upotti 16. lokakuuta 1942 Saksan laivaston sukellusveneen U-353 ollessaan suojaamassa saattuetta SC104.
HMS Fame johti saattueita ON144, HX217, ON155 ja Sc116 suojausta ennen kuin upotti 17. helmikuuta 1943 sukellusvene U-69:n suojatessaan saattuetta ON165. Alus johti maaliskuun 1944  Saattajaryhmä B6:ta suojaten saattueita HX227, ONS1, SC125, ONS6, SC131, HX257, ON206, SC145, ONS29 ja HX281, kunnes se siirrettiin 14. Saattajaryhmään Normandian maihinnousun vuoksi. HMS Fame osallistui 18. kesäkuuta 1944 14. Saattajaryhmän mukana sukellusvene U-767 upottamiseen.

Dominikaanisen tasavallan laivastossa

HMS Fame myytiin helmikuussa 1949 Dominikaaniselle tasavallalle, joka nimesi aluksen ensin Generalisimoksi (runkonumero D102) ja edelleen 1962 Sancheziksi. Alus poistettiin palveluksesta 1968 ja se on romutettu.
Ivan Krylov

Elämä

Ivan Krylov syntyi Moskovassa, mutta vietti elämänsä ensimmäiset vuodet Orenburgissa ja Tverissä. Hänen ansioitunut upseeri-isänsä kuoli 1779 jättäen perheensä köyhyyteen. Muutama vuosi myöhemmin Krylov muutti äitinsä kanssa Pietariin, jossa he toivoivat saavansa eläkkeen. Krylov sai valtionhallinnosta työpaikan, josta hän äitinsä kuoleman jälkeen luopui vuonna 1788. Krylovin kirjallinen ura alkoi vuonna 1783, jolloin hän myi kirjoittamansa komedian kustantajalle. Hän käytti teoksessaan vaikutteita Molièren, Racinen ja Boileaun teoksista. Todennäköisesti näiden kirjailijoiden teosten vaikutuksesta hän kirjoitti tragedian Philomela, jonka ansiosta hän pääsi Jakov Knjažninin draamapiiriin.
Krylov yritti useasti kirjallisuuslehden perustamista. Lehdet kaikki menestyivät heikosti, mutta ne levittivät sanomaa hänen näytelmistään ja samaten ne auttoivat häntä saamaan nimeä ja tunnustusta kirjallisuuspiireissä. Neljän vuoden ajan vuosina 1797–1801 Krylov asui ruhtinas Sergei Golitsynin maalaiskartanossa, ja kun ruhtinas nimitettiin Liivinmaan sotilaskuvernööriksi, seurasi Krylov häntä hänen sihteerinään. Tämän jälkeisistä vuosista Krylovin irtisanoutumisen jälkeen tiedetään vähän, mutta yleisesti hänen luullaan matkustelleen kaupungista toiseen korttipeliharrastuksen vuoksi. Hänen ensimmäinen, 23 tarinaa sisältänyt satukokoelmansa ilmestyi 1809 sellaisen menestyksen saattelemana, että hän hylkäsi draaman keskittyäkseen satuihin. Uransa lopussa hän oli tehnyt valmiiksi yli 200 satua, joita jatkuvasti hienosäädettiin jokaisen uuden painoksen yhteydessä. Vuosina 1812–1841 hän työskenteli Keisarillisessa lainauskirjastossa aluksi assistenttina, sen jälkeen venäläisen kirjallisuuden osastovastaavana. Työn vähäisen vaativuuden vuoksi hänellä oli aikaa kirjoittamiselle.
Krylov palkittiin kirjailijana jo elinaikanaan. Hänet hyväksyttiin Venäjän tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1811 ja vuonna 1823 sama akatemia lahjoitti hänelle kultamitalin. Vuonna 1838 hänelle järjestettiin keisarillisen suojeluksen alainen juhla hänen ensimmäisen julkaisunsa muistoksi, ja keisari myönsi hänelle runsaan eläkkeen.

Kerrontatyyli

Krylovin kuollessa 1844 hänen satujaan oli myyty Venäjällä 77 000 kappaletta, ja hänen ainutlaatuinen tyylinsä yhdistää viisautta ja huumoria sai suosiota. Hänen faabelinsa perustuivat usein historiallisiin tapahtumiin ja ovat helposti tunnistettavia niiden kielellisen tyylin ja mukaansatempaavan tarinan vuoksi. Vaikka Krylov aloittikin jo entisten faabeleiden kääntäjänä ja jäljittelijänä, hän näyttäytyi pian mielikuvituksellisena, tuottoisana kirjoittajana, joka löysi runsaasti omalaatuista materiaalia kotimaastaan. Venäjällä hänen kieltään pidetään korkealaatuisena: hänen sanansa ja lauseensa ovat suoria, yksinkertaisia ja idiomaattisia, ja niiden värikkyys ja rytmi vaihtelevat teeman mukaan; monet näistä lauseista ovat muodostuneet idiomeiksi. Hänen eläinsatunsa sekoittavat naturalistista eläinten luonnehdintaa allegoristen perusihmistyyppien kuvausten kanssa. Ne kattavat henkilökohtaiset naurettavuudet kuten myös hankalat henkilöiden väliset suhteet.
Nathan Bedford Forrest

Nathaniel Bedford Forrest (13. heinäkuuta 1821 Chapel Hill, Tennessee – 29. lokakuuta 1877 Memphis, Tennessee) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän liittyi etelävaltioiden armeijaan sotamiehenä vuonna 1861. Hänestä tuli Robert E. Leen luotetuin ratsuväenkenraali ja hän otti osaa muun muassa Tupelon, Brice’s Crossroadin ja Franklinin taisteluihin. Hän oli ehkä sodan arvostetuin ratsuväen ja partisaanien (sissien) johtaja. Forrest oli yksi sisällissodan innovatiivisimmista ja menestyksekkäimmistä kenraaleista, ja hänen liikkuvan sodankäynnin taktiikoitaan tutkitaan nykyäänkin. Sisällissodan jälkeen hänestä tuli Ku Klux Klanin ensimmäinen suurvisiiri. Eräiden lähteiden mukaan Forrest lähti myöhemmin klaanista, koska hän ei hyväksynyt sen uutta suuntaa. 
Huhtikuussa 1864 Fort Pillow’n taistelun päätteeksi Forrestin johtamat joukot syyllistyivät verilöylyyn, jossa tapettiin satoja enimmäkseen mustia unionin sotilaita.
Forrest kuoli diabeteksen jälkiseuraamuksiin Memphisissä vuonna 1877.
Forrestille pystytettiin muistomerkki Selman kaupunkiin Alabamaan vuonna 2000. Muistomerkkiä tärveltiin ja siihen kuulunut patsas katosi vuonna 2012. Romen kaupungissa Georgiassa on ollut Forrestin patsas vuodesta 1909, ja Tennesseessä on hänen mukaansa nimetty luonnonpuisto.
Jari Mäki

Jari Mäki (s. 11. lokakuuta 1958) on ilmajokelainen monialayrittäjä ja poliitikko. Parhaiten Mäki tunnetaan omaa nimeään kantavasta osakeyhtiöstä, joka tuo Suomeen yhdysvaltalaisia tuotteita. Ilmajoen Koskenkorvalla sijaitsevan yrityksen päätoimiala on amerikkalaisten autojen varusteiden ja varaosien maahantuonti ja myynti sekä huoltokorjaamotoiminta. Myymälän valikoimiin kuuluu myös vaatteita kuten Stetson-hattuja, kantripaitoja ja vyönsolkia sekä elintarvikkeita kuten vaahterasiirappia ja Kool-Aid-juomajauhetta.
Koskenkorva West -niminen toimipaikka kolmostien varressa muistuttaa amerikkalaista ranchiä rekvisiittoineen. Vuonna 2006 se pääsi mukaan Autoliiton julkaisemaan kirjaan 123 erikoista matkakohdetta Suomessa. Myymälän, korjaamon ja varaston yhteispinta-ala on yli 2 000 neliömetriä. Mäki esiintyy mielellään yhdysvaltalaisen seriffin asussa, ja hänellä on Indianasta tuotu vanha poliisiauto. Hän omistaa myös Kekkosen, Koiviston ja Ahtisaaren käyttämän Cadillacin.
Jari Mäki perusti yrityksensä vuonna 1989. Sen toinen omistaja, Mäen vaimo Katariina Tallgren-Mäki kuoli vuonna 2016. Heidän lapsensa ovat myös mukana yrityksen toiminnassa. Jari Mäki on palkittu vuonna 2007 Etelä-Pohjanmaan Vuoden Yrittäjä -palkinnolla sekä Ilmajoen kunnan Vuoden yrittäjänä vuonna 2009.
Mäki tunnetaan kuihtuvan Koskenkorvan kylän elävöittäjänä. Amerikka-aiheisen yrityksensä lisäksi Mäki omistaa muun muassa Koskenkorvan Shell-huoltoaseman, grillin, liikerakennuksen sekä entisen pankkitalon. Mäki on omilla rahoillaan varmistanut, että kylässä pysyy pankkiautomaatti.

Poliittinen toiminta

Jari Mäki toimi Ilmajoen kunnanvaltuustossa vuosina 2004–2012 Kokoomuksen valtuustoryhmässä. Mäki oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2015, muttei 711 äänellään tullut valituksi.
Mäki on innokas Donald Trumpin kannattaja.
Sinfonia nro 1 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin sinfonia nro 1 f-molli, op. 10 valmistui vuosina 1924–1925. Sinfonia kantaesitettiin Leningradissa 12. toukokuuta 1926. Leningradin filharmonikkoja johti Nikolai Malko. Šostakovitš sävelsi sinfonian diplomityöksi Leningradin konservatorioon.
Sinfonian kesto on noin puoli tuntia. Säveltäjä yhdistelee esikoissinfoniassaan sukkelaa ja eloisaa tyyliä sekä dramaattisuutta ja traagisuutta tavalla, joka leimaa myös hänen myöhempää tuotantoaan. Sinfoniassa voi kuulla Igor Stravinskin ja Sergei Prokofjevin vaikutusta. Soitinnus on kepeämpää ja ilmavampaa kuin monissa hänen myöhäissinfonioissaan.
Vaihtosuuntaaja

Vaihtosuuntaaja eli invertteri on laite, joka muuntaa tasavirtaa vaihtovirraksi.
Vaihtosuuntaajassa on hakkuriteholähde. Nykyisin yksinkertainen vaihtosuuntaaja koostuu oskillaattorin ohjaamasta transistorikytkennästä, joka katkoo sisään tulevaa tasajännitettä muodostaen kanttiaallon. Kanttiaalto johdetaan muuntajaan, josta saadaan ulos halutun suuruinen ja taajuinen vaihtojännite.
Vaihtosuuntaajia käytetään esim. autoissa, veneissä ja muissa kulkuvälineissä. Tavallisesti vaihtosuuntaaja ottaa auton tupakansytyttimestä 12 voltin sähkövirran ja muuntaa sen 230 voltin verkkovirraksi Suko-pistorasiaan. Näin autossa voi käyttää verkkovirtaan kytkettäviä laitteita. Autokäyttöön tarkoitetut vaihtosuuntaajat tarjoavat tyypillisesti tehoa 100–300 wattia.
Pikilanka

Pikilanka on lankaa, jota suutarit käyttivät kenkänahkojen ompelussa.
Oleksi Myh’ailytšenko

Pelaajaura

Hyökkäävänä keskikenttämiehenä pelannut Myh’ailytšenko aloitti uransa kotikaupunkinsa suurseurasta Kiovan Dynamosta. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodet 1985–1990 ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden kolmesti ja Neuvostoliiton Cupin neljästi. Lisäksi hän saavutti joukkueessa vuonna 1986 Euroopan Cup-voittajien Cupin voiton. Vuonna 1988 Myh’ailytšenko pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa, joka saavutti hopeaa Länsi-Saksan EM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiakultaa Soulin kisoista. Kyseisenä vuonna hänet valittiin Neuvostoliiton vuoden pelaajaksi.
Kauden 1990/1991 Myh’ailytšenko pelasi Italiassa Sampdorian joukkueessa ja hän voitti kauden päätteeksi Serie A:n mestaruuden. Uransa loppuvuodet 1991–1996 hän pelasi Skotlannissa Rangersin joukkueessa, missä hän voitti Skotlannin liigamestaruuden viidesti ja Skotlannin Cupin kolmesti.
Maajoukkueurallaan Myh’ailytšenko pelasi kaikkiaan 44 A-maaottelua, joista Neuvostoliiton paidassa 36. Näissä otteluissa hän teki yhteensä (9 maalia), IVY:n joukkueessa viisi ja Ukrainan joukkueessa kaksi. 1988 EM-turnauksesta hän sai hopeaa. Sen lisäksi hän oli mukana vielä IVY:n joukkueessa 1992 EM-kisoissa. Loukkaantumisen takia Myh’ailytšenko joutui jättämään väliin vuoden 1990 MM-kisat.

Valmentajaura

Lopetettuaan oman uransa pelaajana Myh’ailytšenko palasi takaisin Kiovaan ja toimi Dynamossa Valeri Lobanovskyn apuvalmentaja aina tämän kuolemaan saakka vuoteen 2002, minkä jälkeen hän nousi päävalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen kahteen peräkkäiseen liigamestaruuteen vuosina 2003–2004 ja cup-voittoon vuonna 2003. Myh’ailytšenko toimi Ukrainan alle 21-vuotiaitten maajoukkueen päävalmentajana vuodesta 2004 lähtien ennen kuin siirtyi A-maajoukkueen peräsimeen tammikuussa 2008. 
Myh’ailytšenkon pesti maajoukkueessa jäi kuitenkin lyhyeksi Ukrainan jäätyä ulos MM-kisoista 2010, sillä Ukrainan liitto ei halunnut jatkaa hänen sopimustaan karsintojen jälkeen.  Myh’ailytšenko palasi maajoukkuevalmentajan pestinsä jälkeen Dynamo Kiovaan, jossa toimi vuosina 2011–2019 urheilutoimenjohtajana sekä 2012–2013 Oleh Bloh’inin apuvalmentajana.
Elokuun alussa 2019 hän palasi päävalmentajan tehtävään kymmenen vuoden tauon jälkeen, kun Dynamo Kiova nosti hänet edustusjoukkueen päävalmentajaksi.
Jäämä

Jäämä tarkoittaa elimistöön jäänyttä yhdistettä, joka on joko hajoamatonta tai myrkyllistä. Jäämiä voi saada esimerkiksi elintarvikkeista.
Päivölän Sävel

Päivölän Sävel on vuonna 2012 perustettu joensuulainen viisijäseninen folkpop-yhtye. Yhtyeen nimeä kantava debyyttilevy koostuu Maarianvaaran kesäteatterin näytelmissä (2007–2011) esitetystä musiikista. Levy julkaistiin kesällä 2012.

Jäsenet

Janne Vänskä (harmonikka, laulu), Erkki Räsänen (laulu ja kitara), Azra Topcu (basso, laulu), Joonas Ojajärvi (mandoliini, busuki, kitara, laulu) ja Jari Lappalainen (rummut, perkussiot, laulu).

Musiikki

Päivölän Sävelen musiikki on folkpoppia, jossa on vaikutteita suomalaisesta popista, iskelmästä ja kansanmusiikista. Luonteenomaista yhtyeen musiikille ovat tarttuvat melodiat. Päivölän Sävelen esikoislevyn laulut ovat alun perin lähtöisin Maarianvaaran Kesäteatterista, joka on Suomen ainoa ammattinäyttelijöistä koostuva kiertävä kesäteatteri. Yhtyeen debyyttilevyn laulut ovat enimmäkseen Erkki Räsäsen käsialaa.
Etsijä

Lehden linja

Etsijän tavoitteena on viime aikoina ollut muuttaa linjaansa yhä dialogisemmaksi. Se haluaa olla keskustelun välittäjänä kristittyjen ja muita katsomusta edustavien välillä. Omaa linjaansa Etsijä kuvaa seuraavasti: 
"Pelkän kliseisen kriittisyyden sijaan lehden päämääräänä on löytää jotain mihin uskoa ja sitoutua ilman älyllistä itsepetosta, olivat kyseessä sitten uskonnolliset, taiteelliset tai poliittiset ihanteet. Leimoilla ja identiteeteillä ei ole merkitystä, sillä Etsijä haluaa olla keskustelun väline uskoville ja uskonnottomille. Keskustelun hyveinä se pitää 
1) ymmärtämistä, aitoa pyrkimystä tavoittaa ne syyt ja kokemukset joiden perusteella toista mieltä olevat ovat päätyneet kantaansa ja  
2) avoimuutta, uskallusta ilmaista rohkeasti omat kantansa ja perusteensa ilman turhaa sovittelevuutta ja miellyttämisen halua."
Etsijän ruotsinkielinen sisarlehti on Ad Lucem.
Star Wars: Knights of the Old Republic

Tarina

Peli sijoittuu aikaan 4000 vuotta ennen Galaktisen Imperiumin nousua, jolloin Tasavalta on romahduksen partaalla. Sithlordi Darth Malak, entisen Mustan Lordin Darth Revanin oppilas on päästänyt voittamattoman Sith-armadan valloilleen. Tämä sota on jättänyt myös Jediritarikunnan ahtaalle, sillä monet ritarit kaatuvat taistelussa ja monet muut vannovat uskollisuutta uudelle sithlordille. Pelaaja itse on koko galaksin viimeinen toivo. Hänen tehtävänään on pelastaa galaksi ja kerätä tovereita matkan varrella. Pelissä on monta eri planeettaa ja jokaisessa erityyppiset tehtävät. Mutta onnistuuko pelaaja tässä vai päätyykö hän kenties Voiman pimeän puolen pauloihin? Sankari vai roisto, pelastaja vai valloittaja?

Vastaanotto

Peli sai julkaisunsa jälkeen valtavaa suosiota ja erittäin positiivisia arvosteluja.
Game Rankings-kerääjäsivustolla pelin Xbox-versiolla on 94.21% pisteet ja Windows-versiolla on 93.19% pistettä.
Alinen Kiuasjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,1 metriä mpy.
Ulrika Hallberg

Petra Irma Ulrika Hallberg (s. 28. maaliskuuta 1952 Pyhäselkä) on suomalainen balettitanssija ja -pedagogi.

Henkilöhistoria

Hallbergin vanhemmat ovat kanttoriurkuri Carl Gustav Hakon Hallberg ja Tyyne Maria Lähivaara. Hänen puolisonsa on viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi Ari Angervo. Hallberg suoritti Suomen Kansallisoopperan balettikoulun 1962-1968, opettajanaan Marita Ståhlberg. Hän on ollut balettitanssijan uransa ohella Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksen opettaja vuodesta 2001 ja opettanut myös muun muassa Teatterikorkeakoulussa.

Taiteellinen toiminta

Hallberg on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisbaletin tanssijaksi 1968–1975 ja solistitanssijaksi 1975–1994. Hän on ollut Suomen Kansallisbaletin mukana vierailuilla Lontoossa, Saksassa, Luxemburgissa, Sveitsissä, Kööpenhaminassa, Madridissa, Tallinnassa, Kiinassa ja Edinburghin festivaalilla. Solistivierailuja hän on tehnyt Tukholmaan, Kuuban kansainväliselle balettifestivaalille 1976, 1980 ja 1984, Japanin kansainväliselle balettifestivaalille Tokioon ja Osakaan sekä Kitakyushun festivaalille 1991.
Reinhold Hausen

Elämäkerta

Hausenin vanhemmat olivat sotilaslääkäri, valtioneuvos Karl Magnus Hausen ja Julia Aejmelaeus. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1869 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1876, maisteriksi 1877 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1881. 
Hausen oli valtionarkistonhoitajana 1883–1916. Hän joutui eromaan poliittisista syistä julkaistuaan Suomen sodan (1808–1809) lähteitä käsitelleen kokoelman. Julkaisun kaikki kappaleet takavarikoitiin. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Mihail Borovitinov uhkasi Hausenia maastakarkoituksella ja eläkkeen menetyksellä, jollei hän itse eroaisi.
Hausen teki useita historiallis-arkeologisia tutkimuksia, vaikkei hänellä ollut minkäänlaista arkeologista koulutusta. Hän suoritti kaivauksia Kökarin luostarissa (1867–1869), Naantalin luostarissa (1872–1873) ja Kuusiston piispanlinnassa (1877 ja 1879).
Hausenin tavoite oli yhdistää historialliset ja arkeologiset lähteet.
Vuonna 1890 Hausen julkaisi teoksen Registrum Ecclesiæ eli Turun tuomiokirkon Mustankirjan. Se on tärkein yksittäinen kopiokirja, jossa on jäljennöksiä Turun tuomiokirkon omaisuutta koskevista kirjeistä ja asiakirjoista. Kirja on saanut nimensä kannen mustasta nahasta.
Vuonna 1910 julkaistiin ensimmäinen osa sarjasta, josta tuli Suomen nykyinen keskiajantutkimuksen uranuurtaja: Finlands medeltidsurkunder. Viidentoista vuoden aikana Hausen julkaisi vielä seitsemän osaa. Työn vaikutus tutkimukselle on merkittävä; vuodesta 1935 alkaen historiantutkijoilla oli pääsy keskeisiin asiakirjoihin, ja he pystyivät tällä tavoin kiinnittämään hypoteesinsä lähteisiin.
Hausen oli varhainen valokuvauksen harrastaja. Häneltä on säilynyt tuhansien valokuvien kokoinen kuvasto. Hausen aloitti kuvaamisen jo 1860-luvulla. Varhaiset kuvat painottuvat antikvaariseen kenttätyöhön, pääkohteina Kastelholman ja Kuusiston linnanrauniot. 1860–1870-luvuilta säilynyt tuotanto on suomalaisten kuvaajien joukossa laajin. Hausen kuuluu myös vanhojen asiakirjojen valokuvaamisen uranuurtajiin. Hän kuvasi myös maisemia sekä kansantieteellisiä aiheita. Kuvia on aikanaan julkaistu mm. Suomi-aiheisissa kuvateoksissa. Hausen toimi Helsingin kaupunkikuvan tallentamiseksi. Hän pani alulle hankkeen Gustaf Nyströmin kanssa ja ohjasi Signe Branderin dokumentointityötä 1906 lähtien ja kuvasi itsekin noin 100 kaupunkinäkymää.
Tzannís Tzannetákis

Elämä ja ura

Tzannetákis syntyi Lakonian Gýtheiossa Peloponnesoksella vuonna 1927. Hän opiskeli laivastokoulussa vuosina 1947–1949 ja toimi tämän jälkeen Kreikan merivoimissa. Hän opiskeli myös Yhdysvaltain elektronisen sodankäynnin koulussa 1957 sekä sotakoulussa 1967.
Tzannetákis erosi asevoimien palveluksesta vuonna 1967 Kreikan sotilasjuntan valtaannousun vuoksi. Hänet pidätettiin vuonna 1969, ja hän joutui karkotetuksi Kytheralle vuoteen 1971 saakka. Juntan kaaduttua Tzannetákis alkoi osallistua politiikkaan. Politiikassa hän toimi Uusi demokratia -puolueessa.
Tzannetákis valittiin Kreikan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 1977, ja hän toimi parlamentaarikkona vuoteen 2007. Vuosina 1980–1981 hän toimi julkisten töiden ministerinä. Tzannetákiksesta tuli pääministeri vuonna 1989. Hän toimi samalla myös ulkoministerinä ja turismiministerinä.
Nikolett Szabó

Nikolett Szabó (s. 3. maaliskuuta 1980 Budapest) on unkarilainen keihäänheittäjä.
Hänen ennätyksensä on 64,62 metriä, jonka hän heitti 22. heinäkuuta 2001 Patrasissa, tulos on myös Unkarin ennätys.
Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Szabó on voittanut vuosina 1997 ja 1999. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti vuonna 2001. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän on sijoittunut toiseksi vuonna 1996 ja neljänneksi vuonna 1998.
Kesäolympialaisissa hän on karsiutunut loppukilpailusta Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa hän on sijoittunut 12:nneksi Pariisissa 2003. Ateenan MM-kilpailuissa 1997, Edmontonissa 2001 ja Helsingissä 2005 hän karsiutui loppukilpailusta. Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän on sijoittunut kahdeksanneksi Budapestissä 1998 ja Münchenissä 2002. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2003 hän sijoittui kolmanneksi.
Unkarin mestaruuden Szabó on voittanut vuosina 1999–2001, 2003–2005 ja 2008–2009.
ADSL2+

ADSL2+ on laajakaistainen tiedonsiirtotekniikka, jota käytetään etenkin käyttäjien kytkemiseen Internetiin. ADSL2+ -tekniikan lähetysnopeus on 1 Mbps (megabittiä sekunnissa) ja vastaanottonopeus teoriassa jopa 24 Mbps. ADSL2+ Annex M-, J- sekä L -tekniikoilla lähetysnopeus nousee jopa 3,5 Mbps saakka. Uudella laajakaistatekniikalla on voitu toimittaa liittymiä aina 9 kilometriin saakka DSL-keskittimeltä.
Vanhempi ADSL-tekniikka mahdollistaa enintään 8/1 Mbps -yhteyden, ellei useita linjoja yhdistetä rinnakkain. Vanhalla tekniikalla ei ole myöskään voitu toimittaa liittymiä kuin noin 1–5 kilometrin päähän lähimmästä puhelinkeskuksesta. Hieman ADSL:ää uudempi tekniikka on ADSL2, mutta se jää ADSL2+ -tekniikan jalkoihin suurimmillaan 12/1 Mbps -nopeudellaan. Annex J -tekniikalla tosin siinäkin teoreettinen lähetysnopeus nousee 3,5 megabittiin sekunnissa.
Uusin ADSL -tekniikan laajennus on ADSL2+ G.Bond. Tekniikan avulla yhdistetään kahden ADSL2+ Annex M 24/3 Mbps linjan kapasiteetti saumattomasti toimivaksi yhdeksi 48/6 Mbps nopeudella toimivaksi linjaksi, jota jo ainakin Nebula, sekä SuomiCom tarjoavat. Tekniikan käyttö edellyttää kahta puhelinkaapeliparia huoneistoon asti. G.Bond tarjoaa enemmän luotettavuutta, sillä linjat myös varmistavat toisiaan.
Mii

Mii on Wiille, Wii U:lle, Nintendo 3DS:lle Nintendo 2DS:lle ja Nintendo Switchille tehtävä virtuaalinen hahmo, jolla voidaan pelata useita eri videopelejä. Usein nettipeleissä pelaajat edustavat itseään Mii-hahmojensa kautta. Miitä voi muokata omalla tyylillään kaikilla alustoilla. Miit tulevat pelattaviksi hahmoiksi Super Smash Bros.iin.
Niklas Varisto

Ralf Niklas Varisto (s. 17. huhtikuuta 1972, Helsinki) on suomalainen pop-muusikko ja Egotrippi-yhtyeen alkuperäisjäsen ja kitaristi. Kitaristina nimellä Skele tunnettu Varisto on toiminut muusikon työn ohessa muun muassa toimittajana, sekä pikakirjoittajana. Hän on voittanut vuosina 1998 ja 2003 pikakirjoituksen monikielikilpailun maailmanmestaruuden, jälkimmäisen kirjoittamalla 11 eri kieltä. Vuonna 2009 hän tuli nousevan nopeuden kilpailussa kahdeksanneksi kirjoittamalla 343 tavua minuutissa suomen kielellä.
Niklas Varisto työskentelee musiikkiuran ohella nykyään Pikakirjoituslehden vastaavana toimittajana ja osa-aikaisesti eduskunnan pöytäkirjatoimistossa.

Skele-nimen alkuperä

Skele-nimitys syntyi Niklaksen oltua eräissä juhlissa, joissa hän ei tuntenut ketään, eikä kukaan tiennyt myöskään hänen nimeään. Jossain vaiheessa Niklasta alettiin puhutella Skeletoriksi 1980-luvun sarjakuvasankari He-Manin vastustajan mukaan. Myöhemmin nimi jäi Niklakselle ja vielä lyheni nimeksi Skele.