google/wiki40b huggingface dataset:
Yrjö Piitulainen

Elämä ja ura

Piitulainen syntyi Viipurissa vuonna 1921. Amatööriuransa aikana 1932–1945 Piitulainen tunsi Suomen ensimmäisen nyrkkeilyn olympiavoittajan, Sten Suvion, joka innoitti häntä aloittamaan nyrkkeilyn.
Amatööriurallaan vuosina 1932–1945 Piitulainen otteli kaikkiaan 147 kertaa ja voitti niistä 139. Hän voitti Suomen mestaruuden Kevyessä sarjassa eli alle 61,2 kg vuonna 1940 sekä Välisarjassa eli alle 66,7 kg vuosina 1943 ja 1944 Viipurin Nyrkkeilijöitä. Vuonna 1941 hän hävisi Kevyen sarjan loppuottelun Ahti Lehtiselle vuonna 1941. Tällöin hän Talvisodan jälkeisen Välirauhan aikana edusti Helsingin Nyrkkeilyseuraa.
Toisen maailmansodan aikana kansainvälinen kanssakäyminen oli normaalia vähäisempää. Tammikuussa 1942 Piitulainen yhdessä Aatos Lundellin kanssa edusti Suomea EM-kisoissa Breslaussa. Piitulainen voitti avausottelussa slovakin ja hävisi toisessa ottelussa saksalaiselle Horst Garzille. Maailmansodan jälkeen kisat menettivät EM-kisojen aseman.

Ammattilaisura 1945–1950

Piitulaisen ensimmäinen ammattilaisottelu käytiin Göteborgissa Lennart Boqvistia vastaan 19. lokakuuta 1945, ja se päättyi Piitulaisen voittoon. Seuraava ottelu käytiin Hans Drescheria vastaan Tukholmassa 8. tammikuuta 1946 ja sitä seuraava maaliskuussa 1946 Beb Diesseniä vastaan Göteborgissa, kuten myös seuraava ottelu Gerhard Pederseniä vastaan. Ensimmäisen tappionsa Piitulainen koki ottelussa Gwyn Williamsia vastaan 2. kesäkuuta 1946.
Piitulaisen ensimmäinen ottelu Pohjoismaiden ulkopuolella käytiin Sussexissa, Isossa-Britanniassa elokuussa 1946 Johnny Watersia vastaan. Piitulainen voitti tämänkin ottelun, ja kyseessä oli jo hänen kuudes voittonsa.
Vuoden 1947 aikana Piitulainen otteli viidessä ottelussa, joista hän voitti kolme, hävisi yhden ja yksi oli ratkaisematon. Vuonna 1948 hän oli mukana kuudessa ottelussa, joista voitti viisi ja hävisi yhden.
16. syyskuuta 1948 – 26. huhtikuuta 1949 Piitulainen voitti kahdeksan ottelua peräkkäin. Vuoden 1950 alussa Piitulainen kohtasi Hollannin mestari Harry Bosin Helsingissä. Ottelun lopputulos oli ratkaisematon. 14. toukokuuta 1950 Piitulainen otteli Egil Voldia vastaan Lappeenrannassa ja 3. syyskuuta Gino Menozzia vastaan ja voitti viimeisessä erässä. Ottelu jäi Piitulaisen viimeiseksi. Uransa jälkeen Piitulainen toimi nyrkkeilypromoottorina. Piitulainen valmensi myös poikaansa Harria, joka otteli vuosina 1966–1971.
Petržalka

Historia

Ensimmäinen asutuskeskus kehittyi nykyiselle Petržalkan alueella 1200-luvulla. Petržalka säilyi vuosisatojen ajan vain pienenä kylänä. Siitä tuli kuitenkin merkittävä virkistäytymisalue Bratislavan asukkaille. Petržalkassa asui 594 ihmistä vuonna 1866. Vuoteen 1920 mennessä Petržalkasta oli kasvanut Slovakian suurin kylä.
Münchenin sopimuksen seurauksena 1938 Petržalkan alue siirtyi natsi-Saksalle. Toisen maailmansodan jälkeen Petržalka palautui takaisin Tšekkoslovakialle, ja vuonna 1946 se liitettiin virallisesti Bratislavaan. Petržalkan kaupunkikuvaa alettiin muuttaa 1973, ja alueelle rakennettiin paljon kerrostaloja.

Nähtävyydet

Alueen nähtävyyksiin kuuluvat mm. Sad Janka Kráľa, joka on Keski-Euroopan vanhimpia julkisia puistoja, ja Nový most -silta.

Liikenne

Petržalkaan kulkee lukuisia paikallisliikenteen linja-autoja. Petržalkassa sijaitsee myös Bratislava - Petržalkan rautatieasema. Eurooppateistä E58 ja E75 kulkevat Petržalkan lävitse. Tonava mahdollistaa myös laivaliikenteen alueelle.

Urheilu

Jalkapallojoukkue FC Artmedia Petržalka pelaa kotiottelunsa Petržalkassa Štadión Petržalkalla.
ATP Finals

Historiaa

Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. Alun perin se toimi nimellä Masters Grand Prix ja järjestäjänä toimi International Tennis Federation (ITF). Tällöin turnaukseen valitut pelaajat eivät välttämättä olleet maailmanlistan kärkipelaajia. Vuodesta 1990 lähtien Association of Tennis Professionals (ATP) alkoi järjestää turnausta, muuttaen sen nimeksi ATP Tour World Championships. Turnauksesta tuli samalla yhtäläinen Grand Slamin kanssa siltä saralta, että voitosta saa ATP-pisteitä yhtä paljon. Vuonna 1999 ITF suostui tekemään yhteistyötä ATP:n kanssa ja tapahtuma sai nimen Tennis Masters Cup. Säännöt muuttuivat sen verran, että voittamalla ainakin yhden Grand Slam -turnauksen saattaa saavuttaa paikan turnauksessa, vaikka sijoittuisikin maailmanlistalla kahdeksan parhaan ulkopuolelle.
Vuosina 2009–2016 turnauksen nimi oli ATP World Tour Finals ja vuodesta 2017 lähtien ATP Finals. Turnaus järjestetään marraskuussa O₂-areenalla, Lontoossa.
Eniten kaksinpelin turnauksia on voittanut sveitsiläinen Roger Federer, kaikkiaan kuusi kertaa.
Pormestarinluoto

Yleistä

Pormestarinluoto on alun perin ollut yksi Kokemäenjoen luodosta. Se on kuitenkin aikojen saatossa maankohoamisen myötä kasvanut kiinni mantereeseen, eikä ole enää erillinen saari. Luoto on saanut nimensä kuuluttuaan aikoinaan Porin pormestarien virkaetuihin.
Asuntomessut Pormestarinluodossa järjestettiin vuonna 1975. Kaupunginosan lempinimi on Porkka ja asukkaita siellä on noin 2 600.
Viereiset kaupunginosat ovat Hyvelänviiki pohjoisessa, Lotskeri koillisessa, Toejoki idässä, Isosanta etelässä ja Luotsinmäki lännessä. Lounaassa alue rajautuu Kokemäenjokeen sekä lännessä ja luoteessa valtatie 8:aan. Samaan aluekokonaisuuteen kuuluvien Hyvelänviikin, Toejoen ja Isosannan kanssa Pormestarinluoto muodostaa noin 5 500 asukkaan alueen.
Puistomainen asuinalue koostuu suurimmaksi osaksi 1967–1969 rakennetuista kerrostaloista, joista monet ovat kaupungin vuokra-asuntoina. Kaupunginosassa on yhteensä noin 30 kerrostaloa. Lisäksi alueella on 207 rivitaloasuntoa sisältävä messualue sekä viitisenkymmentä pientaloa.

Lähiöprojekti

Suomen ensimmäinen lähiöparannusprojekti aloitettiin Pormestarinluodossa jo vuonna 1979, vain noin 10 vuotta alueen valmistumisen jälkeen. Toteutusvaiheeseen päästiin 1982. Projektin toimenpiteet olivat hyvin pienimuotoisia ja keskittyivät lähinnä epäonnistuneen julkisen tilan kohennukseen sekä huonon maaperän vuoksi kitukasvuiseksi jääneen kasvillisuuden parannukseen. Kuitenkin parannusprojektia pidettiin aikanaan erittäin onnistuneena ja siitä on otettu esimerkkiä mm. moniin pääkaupunkiseudun, Tampereen ja Turun lähiöparannusprojekteihin.
Myöhemmin Porin kaupunki on pyrkinyt parantamaan alueen viihtyvyyttä muun muassa rakentamalla kävelysillan Kokemäenjoen yli Pormestarinluodosta Pori Jazzien konserttipaikkana tunnetulle Kirjurinluodolle.

Palveluja

Alahangantien varrella sijaitsevassa liikekeskuksessa toimivat K-Market, anniskeluravintola, kirjatupa, kirjasto, asukastupa ja nuorisotalo. Pormestarinluodossa sijaitsevat myös vuosiluokille 1-9 tarkoitettu Kaarisillan koulu sekä päiväkoti. Kaupunginosassa on lisäksi vanhuksille tarkoitettu asuin –ja avopalvelutalo Ruskakoti.
Pormestarinluodossa toimii vuonna 2000 perustettu urheiluseura Pormestarinluodon Salama. Seurassa harrastetaan jalkapalloa, salibandyä ja futsalia.
Noble patria, tu hermosa bandera

Noble patria, tu hermosa bandera (”Kunniakas isänmaa, sinun kaunis lippusi”) on Costa Rican kansallislaulu. Laulun sävelsi Costa Rican armeijan orkesterin kapellimestari Manuela Maria Gutiérrez maan presidentin pyynnöstä vuonna 1853. Laulu esitettiin ensi kerran kyseisen vuoden kesäkuun 11. päivänä, kun maahan akkreditoidut Yhdysvaltain ja Ison-Britannian suurlähettilään kävivät jättämässä nimityskirjansa maan presidentille. José María Zeledón Brenes kirjoitti lauluun sanat 1903. Vaikka sekä laulun sanat että sen sävel olivat yleisessä käytössä, julistettiin Noble patria, tu hermosa bandera virallisesti maan kansallislauluksi vasta vuonna 1949.

Sanat espanjaksi

Noble patria tu hermosa bandera

Expresión de tu vida nos da:

Bajo el límpido azul de tu cielo

Blanca y pura descansa la paz.

En la lucha tenaz de fecunda labor

Que enrojece del hombre la faz,

Conquistaron tus hijos, labriegos sencillos,

Eterno prestigio, estima y honor,

eterno prestigio, estima y honor.

¡Salve oh tierra gentil!

¡Salve oh madre de amor!

Cuando alguno pretenda tu gloria manchar,

Verás a tu pueblo, valiente y viril

La tosca herramienta en arma trocar.

¡Salve patria! tu pródigo suelo

Dulce abrigo y sustento nos da;

Bajo el límpido azul de tu cielo

¡Vivan siempre el trabajo y la paz!

Käännös

Kunniakas isänmaa, sinun kaunis lippusi

ilmaisee meille sinun elämäsi:

sinun kirkkaan sinisen taivaasi alla

vallitsee rauha, valkea ja puhdas.

Uuvuttavalla, mutta hedelmällisellä uurastuksella,

joka saa miesten kasvot loistamaan,

saivat sinun poikasi, yksinkertaiset talonpojat,

ikuisen ansion, maineen ja kunnian,

ikuisen ansion, maineen ja kunnian.

Terve, oi ihana maa!

Terve, oi rakastava äiti!

Jos joku yrittäisi tahrata kunniaasi,

tulet näkemään kansasi, jalona ja urhoollisena,

vaihtavan maataloustyökalunsa aseisiin.

Terve, oi isänmaa Sinun tuhlailevan antelias maaperäsi

antaa meille suloisen ravinnon ja suojan.

Sinun kirkkaan sinisen taivaasi alla

eläkööt aina työ ja rauha!
Victorin-Hippolyte Jasset

Victorin-Hippolyte Jasset (30. maaliskuuta 1862 Fumay, Ardennes – 22. kesäkuuta 1913 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan yhtenä varhaisen mykkäelokuvan edelläkävijöistä.
Kuvanveistoa opiskellut Jasset aloitti uransa teatterin puvustajana ja lavastajana. Vuonna 1900 hän ohjasi suuren pantomiimin Pariisin Hippodrome-teatterissa, jossa hän tutustui myöhempään yhteistyökumppaniinsa Georges Hatotiin. Jasset ja Hatot tekivät vuosina 1905–1910 elokuvia muun muassa Gaumont, Eclipse, Éclair, Raleigh & Robert ja mahdollisesti Pathé-Frères -yhtiölle. Suosittua Nick Carter -etsiväsarjaa (1908) seurasivat muun muassa lännenelokuvasarja Riffle Bill (1908–1909), Morgan le pirate (1909), Meskal le contrebandier (1909) ja Docteur Phantom (1909).
Erottuaan Hatotista vuonna 1910 Jassetista tuli Éclairin Épinay-sur-Seinen-studioiden taiteellinen johtaja. Siellä hän teki joukon taide-elokuvia kuten Gustave Flaubertin romaaniin perustuva Hérodiade (1910). Vuonna 1911 Jasset palasi rikoselokuvien pariin Léon Sazien Zigomar-hahmoon perustuvalla samannimisellä elokuvalla. Se oli valtava kansainvälinen menestys ja sai kaksi jatko-osaa, Zigomar contre Nick Carter (1912) ja Zigomar peau d’anguille (1913). Jassetin Zigomar vaikutti Louis Feuilladen Fantomas-sarjaan ja hänen ”runolliseen realismiinsa”.
Jasset teki myös muita tyylilajeja edustavia elokuvia kuten Émile Zola -sovituksen Au pays des ténèbres (1912), realistisen melodraaman Rédemption (1912) ja Gaston Lerouxin teokseen perustuvan tieteisfantasian Balaoo (1912). Jassetin viimeinen ohjaustyö oli Josette Andriotin tähdittämä viihde-elokuvan merkkiteos Protéa (1913). Ohjaaja kuoli äkillisesti leikkauksen jälkeen.
Lahtikko

Lahtikko oli vuosina 1978–1989 markkinoilla ollut Mallasjuoman juomakori, johon mahtui 12 kappaletta 0,33 litran virvoitusjuomapulloa. ABS-muovista valmistettuja koreja valmisti lahtelainen Upo Muoviteollisuus.
Lahtikon erikoisuus on keskellä koria oleva kantokahva, joka teki sen kantamisesta helppoa verrattuna perinteiseen 24 pullon juomakoriin. Oranssin värinen Lahtikko oli toiselta sivultaan avoin, jonka ansiosta pulloja pystyi ottamaan myös päällekkäin pinottujen korien alimmaisista koreista. Lisäksi avoimen sivun ansiosta näki helpommin, mitä juomaa kori sisältää. Lahtikossa oli myös oma lokero jokaiselle pullolle, joten ne eivät koria kannettessa kilisseet toisiaan vasten. Täysine pulloineen kori painoi 8,8 kiloa. Perinteistä juomakoria kevyemmän painonsa vuoksi sitä markkinoitiin erityisesti perheenäideille.
Alko ei hyväksynyt oluen myyntiä Lahtikossa, koska piti kätevästi kannettavaa juomakoria alkoholipolitiikan vastaisena. Se katsoi korin pienen koon rohkaiseman ihmisten juomaan 12 pulloa kerralla. Lahtikot poistuivat markkinoilta Hartwallin ostettua Mallasjuoman vuonna 1988, jonka jälkeen niiden käyttö lopetettiin vuotta myöhemmin. 
Vuonna 2017 Hartwall toi markkinoille uuden version alkuperäisestä Lahtikosta. Uusi Lahtikko on mitoitettu kymmenelle pullolle tai tölkille, ja se on myös mitoiltaan hieman alkuperäistä pienempi. Lisäksi siihen on Mallasjuoman nimen sijasta painettu Lahden Erikois -oluen logo. Alkuperäisestä poiketen uusi Lahtikko ei ole pantillinen vaihtokori, vaan sitä valmistettiin noin 10 000 kappaleen myyntiin tarkoitettu erä.
Marvel vs. Capcom 3: Fate of Two Worlds

Pelitilat

Marvel vs. Capcom 3 sisältää useita offline pelitiloja, kuten Arcade, jossa pelaajan tavoitteena on voittaa kolmen hahmon muodostama tag team ja edetä aina loppuotteluun saakka, jossa vastassa on Galactus ja hänen kaksi kätyriään. Jokaisella hahmolla on omanlaisensa loppu, jossa kerrotaan lyhyt tarina. Muita pelitiloja ovat Versus, harjoitustila ja Mission tila, jossa pelaajan on määrä suorittaa jokaisella hahmolla viisi tehtävää.
Luc Ferry

Luc Ferry (s. 1951) on ranskalainen filosofi ja poliitikko. Hän on julkaissut useita teoksia sekä toiminut Ranskan opetusministerinä vuosina 2002–2004.
Spencer Smith

Historiaa

Spencer Smith ja yhtyekaveri Ryan Ross ovat olleet ystäviä viisivuotiasta asti. Kun he perustivat yhtyeen, Spencer pyysi luokkatovereitaan Brendon Urieta ja Brent Wilsonia liittymään kokoonpanoon.
Syrjästäkatsojan tarina

Syrjästäkatsojan tarina (engl. Villette) on englantilaisen kirjailijan Charlotte Brontën kirjoittama romaani vuodelta 1853. Se oli ensimmäinen Brontën romaani, joka julkaistiin hänen oikealla nimellään Currer Bellin salanimen sijaan. Teoksen pääosassa on Lucy Snowe, joka saa opettajan paikan belgialaisesta tyttökoulusta Villetten kaupungissa ja rakastuu tyrannimaiseen professori Paul Emanueliin. Syrjästäkatsojan tarinaa pidetään Brontën omaelämäkerrallisimpana romaanina. Kuten Lucy Snowe myös Brontë toimi opettajana Belgiassa ja rakastui siellä koulunsa johtajaan Constantin Hégeriin. Syrjästäkatsojan tarinaa pidetään kaikista Brontën teoksista tunnelmaltaan synkimpänä, ja The Spectator -lehti kutsuikin romaania "katkeraksi valitukseksi" työläisnaisten kohtalosta. Syrjästäkatsojan tarina jäi Brontën viimeiseksi romaaniksi.
Travis Smith (muusikko)

Välineet

Smith käyttää Drum Workshopin rumpusettiä, Sabianin symbaaleja ja Ddrumin triggerejä.
Rummut: PDP Platinum Series: 8x7 pikkutomi, 10x8 pikkutomi, 12x9 pikkutomi, 14x11 pikkutomi, 16x14 lattiatomi, 18x16 lattiatomi, 22x18 bassorumpu (x2) ja 14x6.5 virvelirumpu.
Hardware: Gibraltar: rumpuräkki ja paljon muuta hardwarea. DW 9000 sarjan pedaalit.
Kalvot: Aqurian (käyttänyt tammikuusta 2007 lähtien)
Symbaalit: Sabian: AAX Stage Hihats 14", AAX X-Plosion Crash 17 & 19", HH Power Bell Ride 22", Paragon Chinese 19",
AAX-Xtreme Chinese 19" (x2), HHX Evolution O-Zone Crash 20", HHX Evolution O-Zone Crash 18".
Kapulat: Ahead Signature.
A-ohjelmat

A-ohjelmat on Yleisradion ohjelmasarja, johon kuuluu useita ajankohtaisohjelmia. A-ohjelmat on lyhenne nimestä Ajankohtaisohjelmat. Aiempia A-ohjelmia ovat olleet muun muassa Keskiviikko (1966–1967), Ajankuva (1967–1971), Me kysymme, Politiikan viikko (1971–?), Ulkolinja, A-raportti, Iltalinja, A-mok (1993–1994), Ykkösjuttu, Atlas, A-bros. (1995–2000), A-zoom, A-plus ja A2-illat (nyk. A-teema)  Nykyisin A-ohjelmiin kuuluvia ohjelmia ovat A-studio, A-studio: Talk ja A-teema.

Ohjelmat

A-studio on Ylen ajankohtaisohjelma, jonka ensimmäinen lähetys oli vuonna 1967, jolloin ohjelma käytti nimeä Ajankuva. Nykyisen nimensä ohjelma sai vuonna 1971. Nykyisin ohjelmaa esitetään Yle TV1:ssä maanantaisin, tiistaisin kello 21.00 ja keskiviikkoisin kello 21.05. Ohjelman juontajina toimivat muun muassa Sakari Sirkkanen, Heikki Ali-Hokka ja Annika Damström. 
A-studio: Talk -ohjelma on keskusteluohjelma, jossa studiovieraat keskustelevat ajankohtaisista aiheista. Ohjelmaa esitetään Yle TV1:ssä torstaisin klo 21.05 alkaen. Ohjelman juontaa Olli Seuri.
A-teema on Suomen suurin keskusteluohjelma. Ohjelmaa on esitetty Yle TV1:ssä 3-5 kertaa vuodessa Ohjelman juontajina ovat toimineet Markus Liimatainen ja Annika Damström.
Bharata Natya Shastra

Bharata Natya Shastra on veda-kirjallisuuteen kuuluva vanha intialainen draamaa ja sen teoriaa käsittelevä sanskritinkielinen teos. Sen kirjoitti pyhimys Bharata Muni, jonka sanotaan olleen opusta kirjoittaessaan itsensä Brahman innoittama. Kirja ajoittuu luultavasti ajalle 400–200 eaa. Joidenkin tutkijoiden mielestä kirjalla on useita kirjoittajia usean vuosisadan aikana. Kirja on muun muassa klassisen intialaisen tanssin Bharata Natyamin perusteena. Kirja koostuu kuudesta tuhannesta sutrasta eli runosäkeestä. Kirja sisältää näyttelijöille ja näytelmäkirjailijoille yllättävän tarkkaa tietoa draaman eri lajeista ja niihin käytettävistä tekniikoista aina maskeeraukseen ja tilankäyttöön asti.
Kuningas (kirja)

Juoni

Sokea kuningas Wrath on väsynyt ja turhautunut. Yhä uudelleen hän palaa menneeseen, joka pitää häntä otteessaan. Hänen puolisonsa Beth haaveilee lapsesta, mutta pariskunnalla on erilaiset mielipiteet asian suhteen ja se sekoittaa pakkaa huomattavasti. Samaan aikaan Xcorin joukot käännyttävät Glymeran jäseniä puoleensa ja yrittävät uskotella heille, että Wrath on väärä kuningas ja hänen liittonsa puolivampyyrin kanssa on väärin. John Matthew saa samaan aikaan outoja kohtauksia aina nähdessään Bethin ja veljeskunta huolestuu asiasta. Assaililla on omat kuvionsa Solan kanssa. Raaka Assail miellyttää ja ihastuttaa Solaa yhtä aikaa eikä Assail pysty vastustamaan kaunista ihmisnaista. Valittu Selena sen sijaan haaveilee varjosta nimeltä Trez, mutta mies tuntuu välttelevän häntä liiaksi.
Merja Virolainen

Merja Virolainen (s. 7. toukokuuta 1962) on kirjailija ja kääntäjä. Virolainen on käsitellyt kysymyksiä naiseudesta, seksuaalisuudesta ja halusta viidessä runoteoksessaan ja yhdessä lyhytproosakokoelmassaan. Lisäksi hän on kirjoittanut näytelmän Täyttymyskomedia. Virolainen on myös Kriittisen korkeakoulun kirjoittajakoulun johtaja.
Virolainen valmistui vuonna 1986 pukusuunnittelijaksi. Sen jälkeen hän työskenteli visuaalisena suunnittelijana muun muassa sirkuksessa ja nukketeatterissa, kunnes aloitti filosofian ja kirjallisuustieteen opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1988. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1998, pro gradu -työn aiheena oli inspiraation käsite.
Nadine Trintignant

Nadine Trintignant (s. 11. marraskuuta 1934) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän oli elokuvallaan Mon amour, mon amour (1967) ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Trintignant kuuluu tunnettuun sukuun; hän on Christian Marquand'n sisko, Jean-Louis Trintignant'n vaimo ja Marie Trintignant'n äiti.
LaSalle

LaSalle populaarikulttuurissa

Automerkki mainitaan televisiosarjan Perhe on pahin jaksot aloittavassa tunnuslaulussa, jonka päähahmot Archie ja Edith Bunker laulavat pianon ääressä duettona. Laulun toiseksi viimeinen säe ”Gee, our old LaSalle ran great” oli 1970-luvun tv-yleisölle vaikea ymmärtää, koska automerkki oli ehtinyt jo vaipua unohduksiin ja koska säkeestä oli muutenkin vaikea saada selvää. Toisen tuotantokauden jälkeen tunnuslaulusta kuvattiin uusi versio, jossa sanat äännetään selvemmin.
Lemmenjuoma

I näytös

Ujo talonpoika Nemorino on rakastunut Adinaan, joka kuitenkin rakastaa Belcorea. Puoskari Dulcamara taivuttelee Nemorinon ostamaan pullon taikajuomaa ongelman ratkaisemiseksi, mutta pullo sisältää vain viiniä. Viinillä on suorastaan päinvastainen vaikutus, sillä humalapäissään Nemorino kohteleekin Adinaa nyt kuin ilmaa. Tästä närkästyneenä Adina lupaa kätensä Belcorelle ärsyttääkseen Nemorinoa.

Muunnelmia

Tampere-talossa vuonna 2006 esitetty Tuomas Parkkisen ohjaama versio oli sijoitettu Kuubaan. Uudisversiossa oli myös runsaasti viitteitä amerikkalaiseen kulttuuriin, viini oli esimerkiksi korvattu Coca-Colalla.
Almiro Lobo

Ura

Lobo aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan CD Maxaquenessa, josta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Unkariin Honvédin riveihin vuonna 2004. Lobo pelasi kaksikautta kunnes vaihtoi seuraa Dunaújvárosiin. Hän jätti kuitenkin seuran kesken kauden siirtyessään Etelä-Afrikkaan Bidvest Wits riveihin. Lobo pelasi joukkueessa kahden kauden verran ennen siirtymistään Platinum Starsiin vuonna 2008.

Maajoukkueura

Lobo on edustanut Mosambikin maajoukkuetta vuodesta 2004 lähtien yhteensä 25 ottelun verran. Hän oli mukana vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa Lobo onnistui tekemään maansa avausottelussa maalin Beniniä vastaan.
Gerard Vultee

Gerard Vultee (1900 - 29. tammikuuta 1938) oli yhdysvaltalainen lentokonesuunnittelija, joka perusti  Vultee Aircraft -tehtaan.
Hän opiskeli California Institute of Technologyssä vuodet 1921–1923 lukien ilmailutekniikkaa. Vuonna 1923 hänet palkattiin Douglas Aircraft -tehtaalle rakennesuunnittelijaksi. Vuonna 1928 hän suunnitteli Jack Northropin kanssa Lockheed Vega -lentokoneen, joka siviilikoneena ei sopinut Douglasin tehtaalle. 1928 Northropin lähtiessä perustamaan omaa yhtiötään, Vulteesta tuli Lockheedin pääsuunnittelija. Tässä toimessa hän suunnitteli Lockheed Model 8 Sirius -koneen.
Vuonna 1931 Lockheed meni suoritustilaan ja Vulteen toimen sai Richard Von Hake.
Vultee suunnitteli Vance Breesen kanssa Vultee V-1 -koneen. Errett Lobban Cord rahoitti koneen tuotannon aloittamisen ja Airplane Development Corporation (ADC) yhtiön perustamisen. Se myi lentokoneita American Airlines -lentoyhtiölle vuonna 1933.  Tuotanto alkoi Burbankissä siirtyen Glendaleen. Federal Aviation Administration (FAA) päätti tässä vaiheessa, että matkustajakoneiden tulee olla monimoottorisia. 
Vultee meni naimisiin Sylvia Parkerin kanssa 19. tammikuuta 1935.
1930-luvun puolivälissä Vultee V-1 saavutti kuuluisuutta, kun Jimmy Doolittle, Harry Richman ja Dick Merrill suorittivat sillä ennätyslentoja.
Sodan tullessa lähemmäksi, Vultee muunti koneen V-11-syöksypommittajaksi. Uusi valmistuspaikka etsittiin, edelleen Kaliforniasta.
Vuonna 1938 Gerald "Jerry" ja Sylvia Vultee kuolivat heitä kuljettaneen lentokoneen syöksyessä maahan Arizonassa.
PSY

Opiskelu Yhdysvalloissa ja uran alku

Parkin piti alun perin valmistua Bostonin yliopistosta, mutta hän kuitenkin menetti pian kiinnostuksensa opiskeluihin. Park alkoi käyttää rahojaan musiikkisoittimiin ja muun muassa tietokoneisiin. Kun Park oli opiskellut yhden lukukauden, hän lopetti opiskelunsa Bostonissa ja siirtyi opiskelemaan Berkleen musiikkiopistoon, Massachusettsiin. Sielläkään Parkia ei onnistanut ja hän lähti takaisin Etelä-Koreaan, jossa Park aloitti pian uransa laulajana.
Psy esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa vuonna 2000.
Kolmisoppinen (Luhanka)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy.