google/wiki40b huggingface dataset:
Regus

Regus Suomessa

Suomessa Regus on toiminut vuodesta 1995 ja nykyään yrityksellä on toimipisteitä Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Turussa ja Tampereella.

Historia

Mark Dixon perusti Regus plc:n vierailtuaan
vuonna 1989 Brysselissä, Belgiassa ja huomattuaan kuinka monet liikematkailijat joutuivat työskentelemään hotelleissa ja kahviloissa koska parempia tiloja ei ollut saatavilla. Dixonin ajatuksena oli tarjota yrityksille yksilölliseen käyttötarkoitukseen ja –aikaan sopivia toimitiloja joustavasti ja ammattitaidolla.
Ensimmäiset toimitilat avattiin Brysselissä, Belgiassa ja vuonna 1994 yritys laajensi toimintaansa Etelä-Amerikkaan aloittaen São Paulosta, Brasiliasta ja jatkaen 5 vuotta myöhemmin Aasiaan Pekingistä käsin.
Vuonna 2000 Regus listautui Lontoon Pörssiin.
Vuonna 2001 Regus osti Stratis Business Centers –nimisen, amerikkalaisen toimistohotelliketjun ja laajentui siten USA:han. Myöhemmin samana vuonna Reguksen toimitilat New Yorkin World Trade Centerin länsitornin 93. kerroksessa tuhoutuivat  syyskuun 11. Päivän terrori-iskussa tappaen viisi Reguksen toimihenkilöä. 
Vuonna 2004 Regus osti HQ Global Headquarters –nimisen globaalin toimitilavuokrausyrityksen. Kaupan seurauksena HQ Global Headquartersin entisestä pääkonttorista Addisonissa, Teksasissa tuli eräs Reguksen päätoimipisteistä.
Vuonna 2006 Regus osti Laptop Lane –nimisen amerikkalaisen lentokentillä toimivan toimistohotelliketjun ja teki yhteistyösopimuksen Air France-KLM:n ja American Expressin kanssa liikematkustajien ”preferred access” kumppanuudesta.
Vuonna 2007 Regus vahvisti maailmanlaajuista verkostoaan avaamalla ensimmäiset business centerinsä Bulgariaan, Jordaniaan ja Qatariin.
Vuonna 2008 Regus julkaisi ”Businessworldin”, yrityksen globaalia jalansijaa hyödyntävän moniportaisen jäsenyysjärjestelmän, joka mahdollistaa jäsenilleen mahdollisuuden käyttää joustavasti yrityksen toimitiloja maailmanlaajuisesti. 
Vuonna 2012 Yhdistyneiden Kuningaskuntien pääministeri David Cameron julkisti, että Regus tarjoaa 30 000 nuorelle englantilaiselle yrittäjälle pääsyn maailmanlaajuiseen toimitilaverkostoonsa.  
Vuonna 2013 Regus osti itselleen osake-enemmistön MWB BE –nimisestä yrityksestä, joka oli Yhdistyneiden Kuningaskuntien toiseksi suurin palvelutoimistoyritys.
Vuonna 2013 Regus avasi toimipisteen sadanteen uuteen maahan, Nepaliin ja 1500. yksittäisen kohteensa Puneen, Intiaan.  
Vuonna 2014 Regus avasi 2300. toimistohotellinsa Coloradon Boulderiin ja toimipisteet 50 uuteen kaupunkiin pelkästään vuoden ensimmäisen kvartaalin aikana. Samana vuonna allekirjoitettiin laajat yhteistyösopimukset Lontoon Heathrown ja Gatwickin lentokenttien, sekä Singaporen hallituksen kanssa.

Palvelut

Regus ja sen brändit (HQ ja Regus Express) tarjoavat toimistoja, virtuaalitoimistoja, kokoustiloja ja videoneuvottelutiloja asiakkailleen. Yritys on maailman suurin joustavien toimitilojen tarjoaja ja se toimii 104 eri maassa, yli 850 kaupungissa joissa sillä on yli 2300 eri kohdetta.
Pyykivi

Pyykivi (ruots. Järpstenen) on rapakivigraniittinen siirtolohkare Helsingin Laajasalossa, lähellä Pyyluotoa ja Pyysaarta.
Pyykivi on lohjennut kahteen osaan. Sen koko on 3 × 3 × 4 metriä. Pyykivi on historiallinen rajakivi, jolla on myös luonnonsuojeluarvoa. Kiveen on asennettu merimerkki.
Kenian vaakuna

Kenian vaakuna on Kenian tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Siihen on kuvattu kaksi leijonaa, jotka pitävät kiinni maasaiden keihäistä ja kannattelevat perinteistä afrikkalaista kilpeä, jossa on värit musta, punainen, vihreä ja valkoinen. Kilven värit symboloivat kenialaisia (musta), maataloutta ja luonnonvaroja (vihreä), taistelua vapauden puolesta (punainen) ja rauhaa sekä yhtenäisyyttä (valkoinen). Kilvessä kuvatulla vasemmalle katsovalla kukolla on kirves, joka paikallisen tavan mukaan symboloi uutta elämää ja menestystä. Kilpi ja leijonat seisovat Mount Kenyan silhuetilla. Sen päälle on kuvattu Kenian tärkeitä maataloustuotteita: kahvi, kamomilla, tee, sisal, ananas ja maissi. Vaakunan alapuolella punaisessa nauhassa lukee Kenian motto HARAMBEE.
Mussalon voimalaitos

Mussalo 1

Mussalo 1 oli vuonna 1966 valmistunut hiilivoimalaitos, jonka nettosähköteho oli 75 megawattia. Sähkön lisäksi laitos pystyi tuottamaan myös kaukolämpöä. Seb lisä- ja käynnistyspolttoaineena oli maakaasu ja varapolttoaineena raskas polttoöljy. Mussalo 1:n savupiipun korkeus oli 85 metriä.

Mussalo 2

Mussalo 2 oli 1973 valmistunut lauhdevoimalaitos, jonka nettosähköteho oli 238 megawattia. Sähkön lisäksi laitos pystyi tuottamaan omalla höyryntuotannollaan myös kaukolämpöä. Laitoksen pääpolttoaineena oli maakaasu ja varapolttoaineena raskas polttoöljy. Mussalo 2 suunniteltiin alun perin polttamaan öljyä, mutta 1985 siihen lisättiin mahdollisuus polttaa myös maakaasua. Vuonna 1994 laitosyksikön yhteyteen rakennettiin uusi kaasuturbiinilaitos, joka liitettiin kombikytkennällä vanhaan laitokseen. Kattilalaitokseen asennettiin myös vähemmän typpioksideja tuottavat polttimet. Kaasuturbiinilaitoksen nettosähköteho on 62 megawattia ja kokonaisuudessaan laitoksen maksimiteho nousi muutoksen ansiosta noin 240 megawattiin. Mussalo 2:n savupiipun korkeus oli 130 metriä.

Voimalaitosten sulkeminen

Pohjolan Voima ilmoitti vuonna 2013 sulkevansa voimalaitokset. Sulkemispäätökseen vaikuttivat erityisesti maakaasun kilpailukyvyn heikkeneminen energiantuotannossa ja kaukolämmön toimitussopimuksen päättyminen Kotkan kaupungin kanssa vuonna 2007. Voimalaitokset olivat varavoimakäytössä ja kuuluivat Suomen sähköntuotantoreserviin. Mussalo 2 oli toiminnassa viimeksi lyhyen aikaa talvella 2010. Mussalo 1 oli ollut toimettomana pidempään.
Voimalan purkutyöt alkoivat kesällä 2015 ja valmistuvat vielä saman vuoden aikana. Itse voimalaitos räjäytettiin maan tasalle. Rakennus oli 133 metriä korkea, ja se oli mahdollisesti Euroopan korkein räjäytetty rakennus. Laitoksesta jäivät jäljelle konttori- ja huoltorakennukset sekä kytkinkenttä. Purkaminen vähensi runsaat 300 megawattia sähkön tuotannon ja kulutuksen tasapainottamiseen soveltuvaa kapasiteettia.
Pauliina Ståhlberg

Pauliina Ståhlberg (o.s. Pulkkinen) on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut marraskuusta 2018 lähtien tuottajana Dionysos Films Oy:llä. 
Ståhlberg oli Suomen Lontoon instituutin johtaja neljä vuotta vuosina 2015-2018. Hän oli myös Lontoon eurooppalaisten kulttuuri-instituutioiden verkoston EUNICin presidentti. Hän on työskennellyt aiemmin toimittajana, ohjaajana ja tuottajana muun muassa Ylellä sekä viestintä- ja varainhankintapäällikkönä kansallisgalleria Ateneumissa. Ståhlberg on myös kouluttanut toimittajia Afganistanissa.
Englantilainen rantakatu

Englantilainen rantakatu (ven. Англи́йская на́бережная; Anglijskaja Naberezhnaja) on katu Pietarissa. Sen varrella on keisarin ajan palatseja. Katu on Keski-Pietarissa, ja se kulkee pitkin Suuren Nevan rantaa. Se on ollut aikojen kuluessa hyvin muodikas katu. Pietarin senaatinaukiolta se jatkuu nimellä Amiraliteetin rantakatu.
Katu on saanut nimensä siitä, että sen varrella on sijainnut Britannian suurlähetystö ja Englantilainen kirkko, jonka on suunnitellut Giacomo Quarenghi. Kirkon rakennuksessa on nykyisin matkailutoimisto.
Teollisuuspatruuna

Patruunaksi kutsutaan tehdaslaitoksen, ruukin tai kartanon omistajaa tai isäntää. Teollisuuspatruuna on yhdyssana sanoista teollisuus ja patruuna, ja tarkoittaa siis teollisuusyrityksen omistajaa. Muita nimityksiä patruunalle ovat ruukinisäntä ja ruukinpatruuna. Sanan patruuna alkuperä on latinankielinen sana pater (tarkoittaa isä).
Teollisuuspatruuna toimii perinteisesti metalli- tai sahateollisuuden alan laitoksen johdossa. Kuuluisia teollisuuspatruunoita Suomessa ovat olleet muun muassa Nils Ludvig Arppe, Gilbert von Rettig ja G. A. Serlachius.
Jackson Martínez

Seurajoukkueura

Martínez teki vuonna 2009 Kolumbian pääsarjan yhden kauden maaliennätyksen 18 osumallaan. Kotimaastaan hän siirtyi meksikolaiseen Jaguares de Chiapasiin.
7. heinäkuuta 2012 Martínez teki sopimuksen portugalilaisseura Porton kanssa. Hänestä maksettiin 8,8 miljoonan euron siirtokorvaus.
23. kesäkuuta 2015 uutisoitiin Martínezin siirtyvän espanjalaisseura Atlético Madridiin, joka maksaa pelaajan sopimukseen liitetyn ulosostopykälän 35 miljoonaa euroa. 1. heinäkuuta 2015 Porto vahvisti pelaajan siirtymisen madridilaisseuraan.
Dog Logan

Dog Loganin elämäkerta

Dog Logan työskenteli isänsä, Thomas Loganin, kanssa Howlettin maatilalla 1800-luvun lopulla Albertassa, Kanadassa. Dog oli nuorena James Howlettin, tulevan Wolverinen, ja Rosen, maatilalla työskennelleen orvon, hyvä ystävä. Dog kerran jopa pelasti hukkuvan Jamesin joesta. Thomas, jolla oli ongelmia alkoholin kanssa, hakkasi poikaansa kieltäen tätä viettämästä aikaa ylemmän luokan kanssa ja lopulta Dogin maailmankuva vääristyikin.
Teini-iässä Dog oli julma ja sadistinen yrittäen jopa lähennellä Rosea. James sattumalta todisti Dogin teot ja kertoi tästä isälleen. Kostona Dog tappoi Jamesin koiran, minkä johdosta Dog sekä hänen isänsä karkotettiin tilalta. Vihoissaan Thomas palasi Dogin kanssa aseistettuna. Thomas päätyi ampunaan Jamesin isän, Johnin, minkä James näki. Surullisena ja vihaisena James hyökkäsi Thomasin ja Dogin kimppuun juuri kasvaneilla kynsillään. Hän viilsi Dogin kasvoja ja tappoi Thomasin. Tämän jälkeen hän pakeni Rosen kanssa tilalta.
Dog makasi maassa pidellen kasvojaan ja näki Johnin puolison, Elizabethin, ampuvan itsensä. Niin Dogista tuli tapauksen ainoa todistaja poliisien saapuessa ja hän kertoi Rosen tappaneen kaikki.
Vuosia myöhemmin Jamesin kuoleva isoisä palkkasi Dogin etsimään Jamesin ja tuomaan luokseen. Dog suostui, mutta tarkoituksenaan tappaa James. Dog oli kasvanut suureksi ja oli todella vahva.
Dog löysi Jamesin kaivoskaupungista ja saapui todistamaan Jamesin häkkiottelua toista työntekijää, Cookie Malonea, vastaan, joka myös vihasi Jamesia. Dog antoi Cookielle nyrkkiraudat, mutta tämä hävisi silti Jamesille ja Dog hyökkäsi itse Jamesin kimppuun. Dog väitti olevansa Jamesin isän tappaja, vaikka oikea tappaja oli hänen isänsä Thomas. Hän siis joko valehteli tai oli menettänyt muistinsa. James onnistui voittamaan Dogin, mutta ollessaan iskemässä tätä kynsillään, Rose astui hänen eteensä tarkoituksenaan estää Jamesia. James kuitenkin iski kynnet vahingossa Roseen, joka kuoli. Tämän jälkeen James pakeni metsään jättäen Dogin jälkeensä.

Teorioita ja huhuja

Jotkut lukijat uskovat, että Thomas Loganilla olisi ollut suhde Elizabeth Howlettin kanssa ja he olisivat saaneet lapsen, James Howlettin. Tämä selittäisi huomattavan yhdennäköisyyden Thomasin ja aikuisen Jamesin välillä. Tämä myös tekisi Dogista Jamesin velipuolen ja tästä syystä Dog saattaisi olla mutantti omaten Jamesin kykyjä, kuten paranemiskyvyn.
Tätä ajatusta on myös jatkettu siihen, että Dog olisi Sapelihammas, Wolverinen tuleva vihollinen. Tämä perustuu Dogin ulkonäköön, joka muistuttaa huomattavasti Sapelihammasta, ja siihen, että Dogilla saattaisi olla paranemiskyky. Paul Jenkins on sanonut, ettei tarkoittanut Dogin olevan Sapelihammas, mutta hän jätti tuleville kirjoittajille mahdollisuuden päättää tästä.
Satoisuus

Satoisuus on käsite, jolla maataloudessa viitataan maan, viljelymenetelmän tai tietyn viljelykasvin tuottamaan satoon eli hedelmiin, siemeniin tai lehtiin ym. kasvin osiin, joita viljelijä voi käyttää hyödyksi. Tässä mielessä termillä viitataan tuottavuuteen.
Satoisuus on tärkeä termi mm. kasvinjalostuksessa. Sen mittaamista varten on käytetään mittayksikköä, joka voi olla esimerkiksi kiloa/hehtaari. Tarkemmassa analyysissä tarvitaan monimutkaisempia menetelmiä.
Satoisuutta käsitellään muuttujana, joka koostuu eri osatekijöistä. Näitä ovat mm. kasvukausi (ts. aika, jonka kuluessa sato pystytään tuottamaan), tarvittavat lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden sekä kasteluveden määrät.  
Kasvien satoisuutta on pyritty parantamaan kasvinjalostuksella, oikeiden lajikkeiden valinnalla, maan parannuksella eli lannoituksella ja maan muokkaamisella, viljelymenetelmillä, mm. vuoroviljely sekä tuholaisten torjunnalla.
Aurgazyn piiri

Aurgazyn piiri (ven. Аургазинский район, Aurgazinski raion, baškiiriksi Ауырғазы районы, Auyrğazy raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin keskiosassa. Piirin hallinnollinen keskus Tolbazyn kylä sijaitsee 80 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ufasta etelään. Piiri on perustettu 1930. Piiri koostuu 22 maalaiskunnasta, joissa on yhteensä 141 kylää.
Aurgazyn piirin pinta-ala on 2 014 km². Vuonna 2009 piirin asukasluku oli noin 37 400 ja asukastiheys 18,5 asukasta/km². Vuonna 2002 suurimmat etniset ryhmät olivat tataarit (43,3 prosenttia), tšuvassit (30,1 prosenttia) ja baškiirit (17,3 prosenttia).
Mrs. Robinson

Mrs. Robinson on Paul Simonin kirjoittama laulu, jonka ensimmäisenä esitti yhtye Simon & Garfunkel. Kappale nousi singlenä Yhdysvaltain listaykköseksi ja oli siellä heidän toinen ykköshittinsä ”The Sound of Silencen” jälkeen. Varhainen versio kappaleesta soi elokuvassa Miehuuskoe (1967) ja sen jälkeenpäin julkaistulla soundtrackilla samalla kun valmis versio sai esikoisjulkaisunsa levyllä Bookends. Kaksikko vastaanotti laulusta vuoden levytyksen Grammy-palkinnon vuonna 1969.
Elokuvassa Miehuuskoe Benjamin Braddock (Dustin Hoffman) on yliopistosta juuri valmistunut tarmoton nuori mies, joka alkaa suhteen vanhemman naisen, rouva Robinsonin (Anne Bancroft) kanssa. Laulu ei ollut valmis, kun se laitettiin elokuvaan; siitä kuullaan ainoastaan palasia taustamusiikkina. Kun elokuva tuli tunnetummaksi, Paul Simon laittoi palaset yhteen kokonaiseksi kappaleeksi.
Tämän kappaleen ovat coveroineet ainakin Frank Sinatra, The Lemonheads ja Bon Jovi. Sinatran versio sisältää lähes täysin erilaiset sanat, mutta sävel ja tempo ovat alkuperäisen kaltaisia.
Kolmossivun tyttö

Kolmossivun tytöksi kutsutaan sanomalehdessä vakiopalstalla olevaa valokuvaa, joka esittää vähäpukeista naista. Usein nainen esiintyy yläosattomissa. Kolmossivun tyttö on ilmiönä sukua aiempien vuosikymmenien pin-up -tytölle. 
Ilmiön kehitti englantilainen sanomalehti The Sun vuonna 1969. Alkujaan kolmossivun tyttö esiintyi palstalla rinnat peitettyinä. Nimitys palstalle tuli siitä, että sen vakiopaikka The Sunissa on sivulla 3. Miespuolisen henkilön kuvaakin kokeiltiin, huonolla menestyksellä. Palstaa on vastustettu, ja The Sun lopetti palstan muutamaksi päiväksi tammikuussa 2015.
Ensimmäinen paljasrintainen kolmossivun tyttö oli 20-vuotias saksalainen Stephanie Rahn marraskuussa 1970. Tämän jälkeen palstalla on poseerannut kohta 10 000 naista. Ensimmäisen yläosattoman vuoden aikana The Sunin levikki kohosi 40 prosenttia.
Suomessa kolmossivun tyttöä vastaavaa valokuvapalstaa ovat pitäneet Iltalehti ja Kauppalehti. Iltalehdessä palstan nimenä on Iltatyttö ja se aloitettiin vuonna 1986 tamperelaisen Tanja Taipaleen kuvien buumin jälkeen. Kauppalehti on korvannut valokuvan piirroksella, jota – kuten valokuvaa ennen – seuraa lyhyt kommentti ajankohtaisesta asiasta. Iltalehdessä iltatytön rinnat saattoivat takavuosina olla kuvassa täysin esillä, mutta myöhemmin ne on peitetty siten, että mallin nännit peittyvät. Lisäksi mallit ovat nykyään suomalaisia, kun ennen käytettiin kuvatoimistojen kuvia. Iltalehti päätti lopettaa Iltatyttö-palstansa vuonna 2015. Egorazzi on ainoa suomalainen lehti, joka edelleen julkaisee kolmossivun tyttöjä.
Daniel Casey

Daniel Casey (s.1. kesäkuuta 1972, Stockton-on-Tees, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. tv-sarjoista Midsomerin murhat jossa hän näytteli Gavin Troyta, Pohjoiset ystävämme, Loistohotelli Grand, Steel River Blues ja The Bill.

Yksityiselämä

Casey on naimisissa Ellie Caseyn kanssa, heillä on yksi poika Raferty (s.10 kesäkuuta 2006). Hänen isänsä Luke Casey on tv-reportteri.
Qayenin maanjäristys 1997

Qayenin maanjäristys oli 10. toukokuuta 1997 Khorasanin maakunnassa Iranin pohjoisosassa tapahtunut voimakas maanjäristys. Siitä käytetään myös nimityksiä Ardekulin tai Qaenin maanjäritys. Järistys oli voimakkuudeltaan 7,3 momenttimagnitudia, ja sen keskus sijaitsi noin 270 km etelään Mašhadista Ardekulin kylässä. Järistys oli vuoden kolmas, ja se aiheutti runsaasti tuhoa. 1 567 ihmistä kuoli ja yli 2 300 loukkaantui. Maanjäristys jätti noin 50 000 kodittomiksi tuhoten yli 15 000 kotia. Yhdysvaltain geologisen tutkimuslaitoksen mukaan järistys oli vuoden 1997 tuhoisin. Varsinaista järistystä seurasi noin 155 jälkijäristystä. Järistys sai alkunsa Iranin ja Afganistanin välistä rajaa pitkin kulkevassa siirroksessa tapahtuneesta murtumasta.

Järistyksen aiheuttamat tuhot

Maanjäristyksen arvioitiin aiheuttaneen tuhoja noin 100 miljoonan dollarin edestä. Alueelle lähetettiin huopia, telttoja, vaatteita ja ruokaa. Lisäksi pelastusryhmiä lähetettiin auttamaan paikallisia vapaaehtoisia pelastustöissä. Maanjäristys tuntui noin 500 000 neliökilometrin suuruisella alueella Mašhadin Kermanin ja Yazdin kaupungeissa. Suurimmat tuhot aiheutuivat noin sadan kilometrin mittaisella kaistaleella järistyskeskuksen ja Birjandin välillä. Maanjäristys aiheutti maanvyörymiä, jotka tuhosivat savesta rakennetut talot. Kokonaisia teitä tuhoutui, ja yhdessä kylässä 110 tyttöä menehtyi kylän koulun sorruttua.

Pelastustyöt

Alueelle lähetettiin useita tuhansia vapaaehtoisia auttamaan pelastustöissä. Iranin Punainen Puolikuu lähetti 9 000 telttaa, 18 000 huopaa ja ruokaa. Iranin hallitus lähetti yhteensä 80 tonnia tarvikkeita Mashadiin, mistä pelastustöitä koordinoitiin.
Ranska lähetti alueelle rahtikoneen, jossa oli huopia, telttoja, vaatteita ja ruokaa. Sveitsin viranomaiset puolestaan lähettivät pelastusryhmän ja ihmisten etsimiseen koulutettuja koiria. Useita tarvikkeita kuljettaneita lentokoneita Euroopasta ja Arabimaista saapui Mashadiin 14. toukokuuta. Yhdysvallat lupasi tarjota apua, jos Iran sitä pyytäisi. Brittiläinen pelastusryhmä International Rescue Corps yritti lähettää ryhmän alueelle, mutta Iranin hallitus ei myöntänyt tälle viisumia. Useat Persianlahden alueen maat lähettivät osanottonsa järistyksessä kuolleiden omaisille.
Alueen vaikeakulkuisuuden vuoksi avun jakamisessa oli ongelmia, ja tiestön tuhoutumisen myötä apua jouduttiin osin jakamaan helikoptereilla.
Pelastusoperaatio jatkui jonkin aikaa, mutta Iranin hallitus lopetti pelastustyöt 14. toukokuuta.
Biķernieki

Biķernieki on metsäalue Riian lähellä Latviassa. Natsimiehityksen aikana vuosina 1941–1944 metsässä surmattiin 35 000–46 000 ihmistä, pääasiassa juutalaisia. Surmattujen tarkkaa määrää ei tiedetä. Uhrit joutuivat kaivamaan itse joukkohaudat, joihin heidät ammuttiin. Murhat toteutti Einsatzgruppe A johtajanaan SS-poliisijohtaja Friedrich Jeckeln. Apureina heillä oli latvialaisen aktivistiryhmän Arājn Kommandon jäseniä.
Paul Grimault

Paul Grimault (23. maaliskuuta 1905 – 29. maaliskuuta 1994) oli ranskalainen animaattori.
Grimault teki 1940-luvulla monia lyhyitä animaatioelokuvia, joista useimpiin laativat käsikirjoituksen Roger Leenhardt tai Jacques Prévert. Näistä lyhytelokuvista tunnetuin on Hans Christian Andersenin satuun pohjautuva Pieni sotilas.
Grimaultin kuuluisin animaatioelokuva on kokopitkä Le Roi et l'oiseau (Kuningas ja satakieli), jonka tekemisen hän aloitti jo vuonna 1948 nimellä La Bergère et le Ramoneur (Paimentyttö ja nokikolari). Elokuvan käsikirjoituksen teki Prévert Andersenin sadun Paimentyttö ja nokipoika pohjalta. Grimaultin ja hänen yhteistyökumppaninsa André Sarrutin välille tuli kuitenkin erimielisyyksiä, minkä vuoksi elokuvan tuotanto keskeytyi pitkäksi aikaa. Vuonna 1967 Grimault sai oikeudet elokuvaan ja viimeisteli sen vuonna 1980.
Grimaultin pääteos ei kuitenkaan saavuttanut toivottua suosiota, ja hän siirtyi tuottamaan elokuvia.
Pohjushedelmä

Pohjushedelmä on epähedelmä, jonka seinämään sisältyy kukkapohjusta. Pohjushedelmiä ovat esimerkiksi banaanikasvien (Musaceae), kurkkukasvien (Cucurbitaceae), herukoiden (Ribes) sekä puolukoiden, mustikoiden ja karpaloiden (Vaccinium) hedelmät. Tarkemmin voidaan käyttää nimityksiä pohjusmarja ja pohjuspähkylä sen mukaan, mitä pohjushedelmä muistuttaa.
Äyskoski

Äyskoski on kolmesta peräkkäisestä putouksesta muodostuva koski, joka sijaitsee Pohjois-Savossa Tervossa Nilakan ja Rasvangin välissä. Sen putouskorkeus on 4,2 metriä. Suurin kosken virtaama on ollut toukokuussa 2012 mitattu 50 m³/s ja normaaliaikana se on noin 24 m³/s. Istukaslajeina koskessa ovat kirjolohi ja taimen. Luontaisia saalislajeja ovat taimen, harjus ja siika. Sallittuja kalastusmenetelmiä ovat heittokalastus ja perhokalastus.
ESRO

European Space Research Organisation (ESRO) oli eurooppalainen tieteelliseen avaruustoimintaan keskittynyt avaruusjärjestö. Se perustettiin vuonna 1964 fysiikan alan CERNin organisatorisen mallin mukaan. Jäseninä siinä oli kymmenen eurooppalaista valtiota. ESRO yhdistettiin vuonna 1975 ELDO:n kanssa Euroopan avaruusjärjestöksi ESA:ksi.
Inkeri Anttila

Sylvi Inkeri Anttila (o.s. Metsämies; 29. marraskuuta 1916 Viipuri – 6. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, jolla on ollut merkittävä rooli Suomen vankeinhoitojärjestelmän kehittämisessä. Hänen tutkimuksillaan kriminologian ja kriminaalipolitiikan alalta on ollut myös kansainvälistä merkitystä. Hän ei uskonut, että rikollisuutta voidaan lopettaa mutta kriminaalipolitiikan keinoin voitaisiin vaikuttaa rikollisuuden laatuun ja määrään.
Anttila väitteli vuonna 1946 loukatun suostumusta koskevalla väitöskirjalla oikeustieteen tohtoriksi. Hän on ensimmäinen oikeustieteen tohtoriksi väitellyt nainen Suomessa. Anttila on kertonut ryhtyneensä juristiksi ilahduttaakseen isäänsä, joka myös oli juristi. Hänen ajatuksissaan oli ollut myös laulajan tai pianistin ura.
Anttila oli Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori 1961–1980, oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen johtaja 1974–1979 ja Liinamaan virkamieshallituksen oikeusministeri 13.6.1975–30.11.1975. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1976. Hän oli ensimmäinen nainen oi­keus­tie­teen pro­fes­so­ri­na ja en­sim­mäi­nen nai­nen oi­keus­mi­nis­te­ri­nä. Hän oli mer­kit­tä­vin uudenlaisen kri­mi­naa­li­po­li­tii­kan ke­hit­tä­jä: seuraamusten tuli olla ra­tio­naa­li­sia, hu­maa­neja ja hy­vin­voin­ti­val­tion ar­voil­le ra­ken­tu­via. Linjaukset perustuivat Anttilan kokoamaan tut­kimustie­toon. Ri­kos­ten tor­jun­nas­sa alettiin käyttää so­siaa­li- ja yh­teis­kun­ta­po­li­tii­kan kei­no­ja, mut­ta myös konk­reet­ti­sia toi­mia ri­kosksente­ko­mah­dol­li­suuk­sien sään­te­le­mi­sek­si. Helsingin kaupunginvaltuustossa Anttila edusti Liberaalista Kansanpuoluetta.
Anttila oli Helsingin, Turun ja Uppsalan yliopistojen kunniatohtori. Lisäksi hän on saanut lukuisia tunnustuspalkintoja tieteellisistä ansioistaan, muun muassa Euroopan Kriminologiyhdistyksen elämäntyöpalkinnon vuonna 2011. Monet hänen saavutuksistaan perustuivat hä­nen hen­ki­lö­koh­tai­siin omi­nai­suuk­siin­sa, ku­ten te­rä­vään älyk­kyy­teen, il­mai­sun kirk­kau­teen ja val­loit­ta­van seu­ra­ih­mi­sen sosiaalisuuteen.
Anttilan puoliso vuodesta 1934 oli keuhkosairauksien erikoislääkäri Sulo Valter Anttila (1909–2001). Perheeseen syntyi kolme lasta.
Liz Renay

Liz Renay (14. huhtikuuta 1926 – 22. tammikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka syntyi Pearl Elizabeth Dobbins -nimisenä Arizonan Chandlerissä.
Renay seurusteli Mickey Cohenin kanssa. Hän antoi väärän valan Cohenin veronkierto-oikeudenkäynnissä, sai kolmen vuoden tuomion ja päätyi Terminal Islandille, mutta vapautui 27 kuukauden vankeuden jälkeen hyvän käytöksen ansiosta. Hän oli seitsemästi naimisissa.
Renay esiintyi esimerkiksi elokuvassa Date with Death (1959).
Renay julkaisi myös kirjoja. Hän esiintyi stripparina tyttärensä Brendan kanssa, kunnes tämä kuoli oman kätensä kautta vuonna 1982. Renay kuoli Nevadan Las Vegasissa sydämenpysähdykseen ja sisäiseen verenvuotoon.