google/wiki40b huggingface dataset:
Aurajoen ratasilta

Aurajoen ratasilta) on rantaradan silta, joka ylittää Aurajoen Turun Raunistulassa. Sillalla on myös kevyen liikenteen väylä.
Alkuperäinen rautatiesilta avattiin käyttöön vuonna 1899. Se oli paraabeliristikkosilta, jossa ristikko oli raiteen alapuolella. Sillan kolme keskimmäistä jänneväliä olivat pituudeltaan 34 metriä ja niiden kummallakin puolella oli kolme 12 metriä pitkää jännettä. Se rakennettiin uudelleen vuonna 1955. Ristikkokannattajat korvattiin levypalkeilla, jotka olivat tuolloin Suomen pisimmät.
Sillan kannattajien vaihdon teki A. Ahlstöm Oy:n Varkauden konepaja. Yhdeksänaukkoisen sillan kokonaispituus on 180 metriä ja pisin jänne on 34 metriä, joka on Suomen rataverkon pisin ei-jatkuvan levypalkin aukko. Aukko on myös Suomen rautateiden kolmanneksi pisin teräksinen levypalkkisillan aukko, sitä pidempiä ovat Saimaan kanavan ratasillan 42 metrin aukko Lappeenrannassa ja Syrjäsalmen ratasillan 45-metrinen aukko Karjalan radalla Kiteellä. Syrjäsalmen silta on vuodelta 1966 ja Saimaan kanavan ratasilta vuodelta 1967.
Rautatiesillalla on kevylle liikenteelle tarkoitettu väylä, joka oli vuodesta 2004 suljettuna jalankulkijoilta ja pyöräilijöiltä. Sen puolesta nousi kansanliike, ja silta avattiin jälleen kevyelle liikenteelle levennettynä vuonna 2009.  Vuodesta 2018 lähtien sillan kevyen liikenteen väylällä on ollut pyöräily kielletty.
Equal justice under law

Equal justice under law (suom. yhtäläinen oikeus lain edessä) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden rakennuksen julkisivuun kirjoitettu englanninkielinen lause. Lause ilmeisesti keksittiin rakennuksen suunnitelleessa arkkitehtitoimistossa vuonna 1915. Sanat löytyvät myös Waterburyn kaupungintalosta, jonka suunnitteli sama arkkitehti, Cass Gilbert. Lauseen käytön korkeimman oikeuden talossa hyväksyi tuolloinen korkeimman oikeuden puheenjohtaja Charles Evans Hughes. Rakennus valmistui vuonna 1935.
Ilmaisu "yhtäläinen oikeus" löytyy ensimmäisen kerran ateenalaisen poliitikon Perikleen hautajaispuheesta vuonna 430 eaa.
Julkisyhteisöjen velka

Julkisyhteisöjen velka on julkisyhteisöjen sulautettu bruttovelka nimellisarvoisena, ja sitä kutsutaan myös EDP-velaksi (= Excessive Deficit Procedure). Sitä käytetään EU:n vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisessa raportoinnissa. Siihen luetaan julkisyhteisöjen kansantalouden muilta sektoreilta ja ulkomailta saamat joukkovelkakirjalainat, lyhytaikaiset velkapaperit, lyhyt- ja pitkäaikaiset lainat sekä talletukset.
Joki, jolta ei ole paluuta

Juoni

Elokuva tapahtuu Kanadassa kultaryntäyksen aikoihin. Juuri vankilasta vapautunut Matt Calder (Robert Mitchum) saa maatilalleen hoidettavakseen kymmenvuotiaan pojan Markin. Harry Weston voittaa pokerissa kultakaivoksen, ja hänen on mentävä hoitamaan valtauksen paperit kuntoon Council Cityyn. Hän ottaa matkalle mukaansa tyttöystävänsä Kayn (Marilyn Monroe). Eteneminen väliin vaarallisten koskijaksojen sävyttämällä joella ei lautalla kuitenkaan parilta onnistu. He ajautuvat Matin maatilalle, jossa Harry ryöstää Matin aseen ja hevosen. Kay jäi maatilalle odottamaan Harryn paluuta. Intiaanit hyökkäävät Matin tilalle ja nyt aseeton Matt, Kay ja Mark joutuvat lähtemään vaaralliselle matkalle jokea pitkin kohti alajuoksulla sijaitsevaa Council Cityä. Matkalla niin intiaanit, puuma kuin Harrya heidän valtauksensa varastamisesta syyttävät kullankaivajat Sam Benson ja Dave Colby hyökkäävät matkaajien kimppuun, mutta he selviytyvät. Myöhemmin Matt löytää Harryn kaupungissa. Mark ampuu Harryn, joka uhkaa ampua hänen isänsä. Samalla hän ymmärtää miksi hänen isänsä oli ammuttava mies vastaavassa tilanteessa vuosia aiemmin. Kay löytää työtä Council Cityn saluunasta. Lopussa Matt ja Kay saavat toisensa.

Vastaanotto ja jälkimaine

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoi elokuvan olevan viihdyttävää katsottavaa pääparin ja kauniiden maisemien ansiosta. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Stephen Kim Sou-hwan

Stephen Kim Sou-hwan (kor. 김수환, 8. toukokuuta 1922 – 16. helmikuuta 2009) oli katolinen kirkonmies. Hän syntyi Daegussa.
Sou-hwan opiskeli filosofiaa Sophian yliopistossa Tokiossa vuosina 1941–1944 ja jatkoi Söulin katoliseen yliopistoon, josta hän valmistui vuonna 1951. Vuosina 1956–1963 hän opiskeli Saksassa sosiologiaa.
Sou-hwan toimi Masanin piispana 1966–1968, nousi sitten Söulin arkkipiispaksi ja tuli tehdyksi kardinaaliksi 28. huhtikuuta 1969. Hänestä tuli kardinaaliprotopappi (virkaiältään pitkäaikaisin nykyinen kardinaali) kardinaali Franz Königin kuoltua 13. maaliskuuta 2004.
Sou-hwan osallistui uuden paavin valintaan vuoden 1978 kahdessa konklaavissa. Hän kuuluu harvoihin vuoden 1978 konklaaveissa äänestäneisiin kardinaaleihin, jotka olivat edelleen elossa paavi Johannes Paavali II:n kuollessa 2. huhtikuuta 2005. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua vuoden 2005 konklaaviin ylitettyään 80 vuoden iän toukokuussa 2002.
Eva Hög

Eva Alina Hög (s. 4. maaliskuuta 1928 Pietarsaari) on uransa päättänyt suomalainen maastohiihtäjä ja kilpapyöräilijä. Hänen seuransa oli Gamlakarleby IF.
Hög sijoittui Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 10 kilometrin hiihdossa 17:nneksi.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa Hög saavutti vuonna 1959 Kajaanissa mestaruuden sekä viidellä että kymmenellä kilometrillä.
Pyöräilyssä Hög on saavuttanut viisi suomenmestaruutta. Vuonna 1960 hän voitti 50 kilometrin maantieajon, aika-ajon ja 3 kilometrin rata-ajon. Vuonna 1961 voitot tulivat 50 kilometrin maantieajosta ja 3 kilometrin rata-ajosta.
Antônio Carlos Magalhães

Antônio Carlos Magalhães (4. syyskuuta 1927 – 20. heinäkuuta 2007) oli brasilialainen poliitikko. Hän oli yksi maan tunnetuimmista ja pitkäaikaisimmista poliittisista johtajista. Magalhães toimi Bahian osavaltion kuvernöörinä kolmena kautena ja istui Bahian edustajana Brasilian senaatissa samoin kolmena kautena.
Magalhães syntyi vuonna 1927 Salvadorissa, Bahiassa, ja opiskeli nuorena lääkäriksi. Hän aloitti poliittisen uransa 27-vuotiaana Brasilian silloisen presidentin Juscelino Kubitschekin suojeluksessa ensin kongressin alahuoneessa, josta hän siirtyi vuonna 1964 alkaneen 21-vuotisen sotilasdiktatuurin ajaksi Bahian kuvernööriksi. 1980-luvulla Magalhães toimi maan viestintäministerinä ja myöhemmin oikeistolaisen Liberal Front Party (nyk. Democratas) -puolueen johtajana ja senaatin puheenjohtajana. Vaaliskandaalin johdosta hän joutui eroamaan vuonna 2001, mutta hänet valittiin seuraavissa vaaleissa takaisin senaattiin. Magalhães oli naimisissa, hänellä oli kaksi lasta ja lapsenlapsia; yksi lapsenlapsista, hänen kaimansa Antônio Carlos Magalhães, on myös mukana politiikassa. Magalhães kuoli 79-vuotiaana monielinvaurioon São Paulossa 20. heinäkuuta 2007.
Gil Elvgren

Opinnot ja ura

Elvgren opiskeli taiteita Minneapolis Art Institutessa ja sen jälkeen American Academy of Artissa. Valmistuttuaan hän perusti oman studion vuonna 1936 St. Pauliin, missä hän ryhtyi piirtämään kalentereita ja muita pin-up-kuvia. Vuonna 1937 Elvgren siirtyi Chicagoon Stevens/Grossin palvelukseen ja teki Coca-Colalle näkyvän mainoskampanjan, joka teki hänet tunnetuksi. Vuodesta 1945 alkaen Elvgren aloitti pitkän työsuhteen Brown & Bigelowin kanssa, joka maksoi hänelle $2,500 jokaisesta kalenterimaalauksesta, joita Elvgren tuli tuottamaan vuosittain 24 kappaletta. Samoihin aikoihin Elvgren teki ahkerasti töitä muillekin työnantajille ja kuvitti mainoskampanjoiden lisäksi lehtiä kuten Cosmopolitania.

Työskentelytapa

Elvgren teki Brown & Bigelowille tuottamansa maalaukset öljyvärein 76 x 61 cm kankaalle. Hän käytti 32 värin palettia ja maalasi mallista studiossaan ottamansa valokuvan pohjalta. Joitain hänen lyijykynäluonnoksiaan on myös säilynyt.
Elvgren itse kuvaili ihannemalliaan naiseksi, jolla on viisitoistavuotiaan kasvot ja parikymppisen vartalo. Hän kertoi arvostavansa korkeaa otsaa, pitkää kaulaa, suurta silmien väliä, pieniä korvia, nöpönenää, tuuheaa tukkaa, täyteläisiä mutta ei ylisuuria rintoja, kauniita sääriä ja käsiä, ampiaisvyötäröä ja luonnollisen ylvästä ryhtiä. Elvgren korostikin mallinaan istuneiden naisten piirteitä maalauksissaan oman ideaalinsa suuntaan. Erityisen tärkeänä Elvgren piti mallin kasvojen ilmeikkyyttä, sillä hänen mielestään persoonallisuus on yhtä kuin kasvot. Hänen maalaustensa naiset ovatkin erityisen ilmeikkäitä muiden tunnettujen pin-up-taiteilijoiden kuviin verrattuna. Elvgren sanoi pyrkineensä erityisesti kuvaamaan maalauksissaan mallin silmien ilkikurista lämpöä.
Toivo T. Kaila

Toivo Torsten Kaila (vuoteen 1901 Johansson, 5. heinäkuuta 1884 Suodenniemi – 21. marraskuuta 1961) oli suomalainen tilastotieteilijä ja tietokirjailija. Hänen vanhempansa olivat Kokkolan kirkkoherra, rovasti Edvard Johansson (1859–1915) ja Märtha Carolina Anna Köhlin.  Kailan veljiä olivat aktivisti ja AKS:n johtaja Elmo E. Kaila (1888–1935) sekä jääkärieversti Auno Kaila (1898–1975)
Kaila pääsi ylioppilaaksi 1902, opiskeli tilastotiedettä ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1907 ja lisensiaatin sekä tohtorin tutkinnon 1914. Hän teki opintomatkoja Venäjälle 1903, 1904 ja 1906–1911 sekä Länsi-Eurooppaan 1909, 1914, ja 1930.
Kaila oli Suomalaisen välitys- ja huolintaliikkeen apulaisjohtajana ja johtajana Pietarissa 1916–1918, senaatin ulkoasiainkanslian virkamiehenä  ja ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1918 sekä kansliapäällikkönä vuoteen 1920 saakka. Kaila toimi myös Suomen konsulina Tallinnassa toukokuusta marraskuuhun 1918.
1920- ja 1930-luvuilla Kaila toimi Tilastollisen päätoimiston aktuaarina ja osastonjohtajana 1920–1928, tullitariffikomitean sihteerinä 1928–1933, Suomen teollisuusliiton avustajana 1929–1939, sekä Puuvillatehtaiden yhtymän sihteerinä 1929–1939 ja Suomen tupakkateollisuuden yhdistyksen asiamiehenä 1934–1941.
Kaila oli sotasyyllisyysoikeuden varajäsenenä 1945–1946 ja Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1935–1949. Hän oli sodan jälkeen myös Maalaisliiton Helsingin paikallisosaston puheenjohtajana 1949–1951.
1920-luvulla Kaila teki Suomen ensimmäiset urheilijaelämäkerrat Paavo Nurmesta ja Hannes Kolehmaisesta.
Kaila oli naimisissa vuosina 1917–1954 Anna Aili Pohjosen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin 1955 Leena-Kaisa Laitakarin kanssa. Toivo T. Kailan poikia ensimmäisestä avioliitosta olivat filosofian lisensiaatti ja eduskunnan pikakirjoittaja Leo Kaila (1919–1999), Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori Martti Kaila (s. 1933) ja opetusneuvos Sakari Kaila (1939–2011).
David Lander

David L. Landau eli Lander (s. 22. kesäkuuta 1947 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten vuosina 1976–1982 näytetyn Laverne and Shirley -sarjan Squiggynä.
Lander on nähty lisäksi muun muassa Pulmusissa ja Bob Newhartin show’ssa. Hän sairastui vuonna 1984 MS-tautiin, mutta puhui asiasta julkisuudessa vasta viisitoista vuotta myöhemmin; hän on nykyisin National Multiple Sclerosis Societyn hyvän tahdon lähettiläs ja julkaissut kyseisen sairauden kanssa elämistä käsittelevän kirjan Fall Down Laughing (How Squiggy Caught Multiple Sclerosis and Didn't Tell Nobody) (2002). 
Lander oli Michael McKeanin opiskelutoveri Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän oli vuosina 1971–1978 naimisissa Thea Poolen kanssa, mutta erosi ja solmi 10. maaliskuuta 1979 uuden avioliiton Kathy Fieldsin kanssa. Landerilla on yksi lapsi. Hänet tunnetaan television ohella elokuvista ja jopa ääninäyttelijänä.
James Hepburn

James Hepburn, Bothwellin jaarli (n. 1536–1578) oli skotlantilainen aatelismies, jaarli ja Maria Stuartin kolmas aviomies. Hän pakeni kotimaastaan Ranskaan toimittuaan englantilaista puoluetta vastaan. Palattuaan vuonna 1565 hän pääsi kuningattaren suosioon. Bothwellia pidettiin Maria Stuartin toisen puolison, vuonna 1567 kuolleen Darnleyn murhaajana, mutta peloteltu oikeus vapautti hänet. Samana vuonna Bothwell avioitui Marian kanssa. Skotlannin aateliston kapinoinnin alkaessa Bothwell siirtyi Orkneysaarille ja sieltä Norjaan. Elämänsä lopulla hän oli vangittuna Tanskassa.
Paul-Siméon Ahouanan Djro

Paul-Siméon Ahouanan Djro (s. 19. joulukuuta 1952 Bingerville) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin.
Ahouanan Djro vihittiin papiksi 19. heinäkuuta 1981 ja nimitettiin Yamoussoukron hiippakunnan johtoon 6. joulukuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. maaliskuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Vital Komenan Yao ja Luigi Ventura. 12. tammikuuta 2006 Ahouanan Djro sai nimityksen Bouakén koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja Vital Komenan Yaon kuollessa 22. syyskuuta 2006 Ahouanan Djrosta tuli tämän seuraaja arkkipiispana.
RN Giacomo Medici

Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus upotettiin 16. huhtikuuta 1943.
Rakenneisomeria

Rakenneisomeriassa eli konstituutioisomeriassa atomien, sidosten ja funktionaalisten ryhmien paikat vaihtelevat. Yhdisteillä on sama molekyylikaava, mutta niiden rakenne on erilainen. Tähän lajiin kuuluu ketjuisomeria, jossa pitkät hiiliketjut haarautuvat ja rakentuvat eri tavoilla. Paikkaisomeereillä funktionaalinen ryhmä voi sijaita eri paikoissa ketjua, kun taas funktioisomeereillä on sama molekyylikaava, mutta erilaiset funktionaaliset ryhmät.

Runkoisomeria

Runkoisomeriassa eli ketjuisomeriassa molekyylin hiiliketju voi olla haarautunut, haarautumaton tai rengasmainen. Haarautumatonta muotoa kutsutaan n-muodoksi ja haarautunutta iso-muodoksi. Runkoisomeriaa voi esiintyä lähes kaikilla hiilivedyillä.
Hyvin yleisessä käytössä oleva runkoisomeeri on moottoribensiinin sisältämä oktaani. Kun varsinainen oktaani on kahdeksan hiilen pituinen ketju, bensiinin iso-oktaanissa pisin yhtenäinen ketju on viiden hiilen mittainen ja kolme hiiliatomia on siirtynyt haaroiksi ketjun varrelle. Rakenteelliselta nimeltään aine on 2,2,4-trimetyylipentaani. Koska tyydyttyneissä hiilivedyissä ketjun päässä oleva hiiliatomi reagoi etusijalla, on tällä rakenteella saavutettu optimaaliset palamisominaisuudet, sillä tämän isomeerin ketjussa on viisi päätä.
Myös 2,2,3,3-tetrametyylibutaani olisi yksi mahdollinen oktaani-isomeeri, siinä olisi 6 ketjunpäätä, mutta se olisi liian epävakaa ja vaikeasti hallittava yhdiste.
Verenjano

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu elokuvaa ylenpalttisten irtokuvien sarjaksi, jossa tarina jää taustalle. Hän antaa Verenjanolle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo elokuvan muistuttavan unissakävelyä ja antaa sille kaksi tähteä neljästä.
Kuria Muria -saaret

Historia

Kuria Muria -saaret muodostivat aikanaan Hadramawtin ja Parthian välisen raja-alueen. Saarien asukkaat saivat elantonsa merestä. Pääasiallisen tulonlähteen muodosti kilpikonnankuoret, joita myytiin nykyiseen Jemeniin. Ajoittain myytiin myös meripihkaa. Lisäksi mantereelta matkustettiin saarille kaivamaan guanoa, jota käytettiin lannoitteena. Ensimmäinen eurooppalainen saarilla oli portugalilainen Afonso d'Albuquerque vuonna 1503. Myöhemmin saaret mainitaan portugalilaisissa lähteissä nimellä Curia-Muria. Vuonna 1818 Ra’s al-Khaimaista saapuneet hyökkääjät valtasivat saaret ehkäpä käyttääkseen niitä tukikohtinaan heidän ryöstellessään alueella liikkuvia laivoja. Paikalliset asukkaat ajettiin tai vietiin pois saarilta. Saarille tuli uusia asukkaita Mirbatin alueelta Dhofarin rannikolta. Uudet asukkaat kuuluivat Mahra-heimon Ibn Khalfan-nimiseen alaryhmään ja Etelä-Arabiassa saarista käytetäänkin nimeä Jaza'ir bin Khalfan. Jossain vaiheessa 1800-lukua saaret päätyivät osaksi Masqatin sulttaanin alueita, joka puolestaan luovutti saaret sen guanovarannoista kiinnostuneille briteille 14. heinäkuuta 1854. Hallinnollisesti saaret kuuluivat Adenin siirtokuntaan, mutta brittien vetäytyessä Adenista 30. marraskuuta 1967 saaret palautettiin Masqatin sulttaanille eli Omanille. Itsenäistynyt Jemenin demokraattinen kansantasavalta katsoi olevansa oikeutettu saarien hallintaan, mutta sen valitukset aiheesta jätetiin huomiotta.

Väestö

Saarten asukasluku on ollut pitkään melko tasainen. Vuonna 1883 saarilla oli 36 asukasta, vuonna 1936 50, vuonna 1947 70 ja vuonna 1976 53. Väestönlaskentatietojen mukaan Hallaniyahinsaarella asui 212 (12/2003) ja 198 (12/2010) henkeä ja sen länsipuolisen Sawdahinsaaren asukasluku nousi nollasta (12/2003) 190:een asukkaaseen joulukuun 2010 väestönlaskentaan mennessä. Saaren asukkaiden valtaosa kalastajia ja saarilla puhutaan šehrin kielen murretta.
Mia Khalifa

Lapsuus

Mia Khalifa syntyi 10. helmikuuta 1993 Beirutissa, Libanonissa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin vuonna 2000, kun hän oli seitsemänvuotias. Khalifan ollessa teini, perhe asui Montgomeryn piirikunnassa Marylandissa. Hän valmistui kandidaatiksi University of Texas, El Pasosta, jossa hänen pääaineenaan oli historia.

Henkilökohtainen elämä

Khalifa meni naimisiin amerikkalaisen miehen kanssa täytettyään 18 vuotta helmikuussa 2011. Khalifa ja hänen lapsuuden perheensä ovat roomalaiskatolisia, mutta he eivät harjoita uskoa aktiivisesti. Hänen välinsä perheeseen eivät ole hyvät, koska hän ryhtyi työskentelemään pornotähtenä. 
Hän on saanut myös libanonilaisilta miehiltä tappouhkauksia, koska hän on luultavasti ensimmäinen libanonilainen nainen, joka on työskennellyt pornoteollisuudessa. Myös hänen tatuointinsa ovat herättäneet närää. Khalifa myös provosoi tarkoituksella esimerkiksi pukeutumalla seksikohtauksissa hijabiin  väittäen niiden olevan satiirisia.

Ura

Khalifa aloitti pornouransa lokakuussa 2014. Hän oli töissä Whataburger-pikaruokaketjun ravintolassa, ja eräs asiakas kysyi hänen halukkuudestaan tehdä pornoa, jolloin Khalifa hyväksyi tarjouksen. Saman vuoden joulukuussa hänestä tuli Pornhubin suosituin tähti. 
Khalifa tekee nykyisin töitä urheilutoimittajana entisen NBA-tähden Gilbert Arenasin YouTube-kanavalla, jossa hän juontaa Out of Bounds -nimistä ohjelmaa.
Khalifa kertoi uransa lopettamisen syyksi terroristijärjestö Isisiltä saadut tappouhkaukset. Kilpapyöräilijä Lance Armstrongin podcast-ohjelmassa hän totesi pornouran olleen suuri virhe. Uran aloittamisen syyksi hän kertoi halun kapinoida ja olla vapaa.
Seiwa

Elämäkerta

Seiwa oli keisari Montokun neljäs poika. Hänen äitinsä oli leskikeisarinna ja Fujiwara no Yoshifusan tytär Fujiwara no Akirakeiko, joka tunnettiin myös keisarinna Somedonona. Ennen nousuaan valtaistuimelle Seiwan henkilökohtainen nimi (imina) oli Korehito (jap. 惟仁). Hänet tunnettiin keisarina myös nimellä Mizunoo-no-mikado.
Seiwa nimitettiin kruununprinssiksi yksivuotiaana ja keisariksi vasta yhdeksänvuotiaana vuonna 858. Hänen sijaishallitsijanaan (sesshō) toimi hänen isoisänsä Fujiwara no Yoshifusa. Tämä oli ensimmäinen kerta Japanin historiassa, kun valtaistuimelle nousi niin nuori lapsi, että keisarille piti nimittää sijaishallitsija, ja samalla ensimmäinen kerta, kun sijaishallitsijana toimi voimakkaan Fujiwara-klaanin jäsen.
Seiwa hallitsi 18 vuoden ajan ja luopui valtaistuimesta vuonna 876. Muutaman vuoden kuluttua vuonna 878 hän ryhtyi buddhalaiseksi munkiksi, mutta kuoli saman vuoden lopulla 31-vuotiaana. Hänen nimensä munkkina oli Soshin.
Seiwalla oli 13 vaimoa ja 18 poikaa ja tytärtä. Hänen hautapaikkansa on tiedossa: se sijaitsee Kioton Ukyō-kun suuralueella ja on nimeltään Mizu-no-oyama-no-misasagi (jap. 水尾山陵).
Manilan bussikaappaus

Manilan bussikaappaus tapahtui Manilan Luneta-puistossa 23. elokuuta 2010, kun työnsä kiristyssyytösten takia menettänyt poliisi Rolando Mendoza otti panttivangeikseen 22 hongkongilaista turistia sekä kolme filippiiniläistä - hongkongilaisryhmän kuskin, oppaan ja valokuvaajan. Kaapattuun bussiin tehtiin lopulta rynnäkkö, jonka yhteydessä Mendoza ammuttiin kuoliaaksi. Panttivangeista kahdeksan (kaikki hongkongilaisia) sai surmansa.
Mendoza oli työskennellyt Filippiinien poliisin palveluksessa vuodesta 1981. Hän esitti kaappauksen yhteydessä vaatimuksia, joista tärkein oli työpaikan saaminen takaisin. Neuvotteluissa avustamaan otettiin Mendozan poliisiveli. Osa panttivangeista vapautettiinkin neuvottelujen aikana ja bussinkuljettaja pääsi pakenemaan. Kun täysimittainen poliisioperaatio käynnistettiin, Mendoza ilmoitti Radio Mindanao Networkille tappaneensa kaksi panttivankia ja surmaavansa loputkin, ellei operaatiota keskeytetä. Piiritys päättyi rynnäkköön, jossa Mendoza surmattiin ja eloonjääneet pääsivät ryömimään bussista ulos.
Poliisin eteneminen oli hyvin varovaista, koska kaappaaja tunsi poliisien toimintatavat ja tiesi, mitä odottaa. Hongkongin Donald Tsang ilmaisi pettymyksensä kaappauksen käsittelyyn. Kokonaisuudessaan pattitilanne kesti 10 tuntia, ja laukauksia vaihdettiin 90 minuutin ajan. Kriisin hidas käsittely heikensi Filippiinien suhteita Hongkongiin ja Kiinaan.
12. huhtikuuta 2018 Filippiinien presidentti   Rodrigo Duterte  pyysi anteeksi tapahtumaa Filippiinien puolesta.
Valtakirja (virkaan)

Valtakirja (ruots. fullmakt) oli Suomessa valtion tai kirkon virkaan nimitettävälle henkilölle annettu nimityskirja, jolla hän sai oikeuden toimia viranhaltijana.

Valtion virka

Vuoden 1926 laissa valtion viroista ja toimista säädettiin, että henkilölle, joka nimitetään valtion virkaan tai toimeen, "annetaan nimittämiskirjana avoin kirje, valtakirja tai toimikirja". Useimmille peruspalkkaisille viranhaltijoille annettiin valtakirja, ja tuomariksi nimitetylle annettiin aina valtakirja.

Kirkon virka

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkojärjestyksen mukaan vuodelta 1991 tuomiokapituli antoi papille valtakirjan virkaan. Nykyään nimittämiskirjaa kutsutaan viranhoitomääräykseksi.