google/wiki40b huggingface dataset:
Gustaf Henrik Mellin

Gustaf Henrik Mellin (23. huhtikuuta 1806 Revonlahti – 2. elokuuta 1875 Norra Vram, Skåne, Ruotsi) oli Ruotsissa asunut suomalaissyntyinen pappi ja kirjailija.
Mellinin vanhemmat olivat Revonlahden kappalainen Abraham Mellin ja Margareta Wacklin. Mellin siirtyi jo 1810 perheensä mukana Ruotsiin jossa hänen isänsä toimi Thunin kirkkoherrana Länsi-Götanmaalla. Mellin pääsi ylioppilaaksi 1821 ja hänet vihittiin papiksi 1829. Hän toimi 1829–1852 Tukholman Klaran seurakunnan pappina ja viimeksi hän oli kirkkoherrana Skånessa. Mellin julkaisi koko kirjallisen tuotantonsa Ruotsissa mutta hän kirjoitti myös Suomeen liittyvistä aiheista.
Mellin oli Ruotsissa suosittu kirjailija ja hänet tunnettiin ennen kaikkea historiallisista kertomuksistaan. Mellin kirjoitti myös runoja, lastenkirjoja, oppikirjoja sekä kansantajuisia tietokirjoja.
Mellin oli sukua kirjailija Sara Wacklinille ja hän toimi tämän holhoojana Wacklinin asuessa Ruotsissa.
Lina Lehtovaara

Lina Lehtovaara (s. 23. kesäkuuta 1981) on suomalainen FIFA -erotuomari.  Lehtovaara on tuomaroinut Suomessa Naisten Liigassa sekä miesten Kakkosessa. Lisäksi hän toimi erotuomarina naisten Suomen Cupin finaalissa 2016 ja naisten Mestarien Liigan ottelussa sveitsiläisen FC Zürich Frauenin ja itävaltalaisen SK Sturm Graz Damenin välillä. Suomen Palloliitto on palkinnut hänet vuoden erotuomarina 2015 ja 2016.
Sebringin 12 tunnin ajo 2007

Sebringin 12 tunnin ajo 2007 (virallisesti 2007 Mobil 1 12 Hours of Sebring) oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 17. maaliskuuta Sebring International Racewayn radalla Sebringissä Floridassa.
Kilpailun voitti Audilla ajaneet Marco Werner, Emanuele Pirro ja Frank Biela.
Itseorganisoituminen

Itseorganisoituvan systeemin merkityksestä

Itseorganisoituminen selittää kompleksisia systeemejä kuten elämää, aivoja, taloutta ja teknologiaa.
Edellisen itseorganisoituvan systeemin kuvauksen perusteella voidaan ymmärtää muun muassa se asia, että systeemi muuttaa osiaan, käyttää niihin kontrollia. Euroopan unioni on systeeminä suurempi kuin osiensa summa ja se käyttää kontrollia osiinsa. Tästä seuraa tunne kansallisvaltioiden itsemääräämisoikeuden vähenemistä. Se siis oikeasti vähenee. Muuten EU ei olisi systeemi. Vastaava pätee luonnollisesti kaikkiin (itseorganisoituviin) systeemeihin, esimerkiksi NATO:oon tai autoon. Autossa esimerkiksi venttiilit eivät voi toimia miten tahansa, "vapaasti", vaan tietyssä auton moottorin idean edellyttämässä järjestyksessä.
Jos kaksi valtiota tai ihmistä ovat täysin itsenäisiä, näillä ei ole mitään sopimuksia tai muita siteitä keskenään niin nämä elävät "luonnon tilassa". Jos nämä sopivat toisensa auttamisesta, työnjaosta tai muusta vastaavavasta siteestä, muodostuu näistä systeemi. Sopimus tai työnjako (yms.)kontrolloi tätä systeemiä, eli rajoittaa osiensa toimintamahdollisuuksia.
Ihmisten osalta saadaan edellisen perusteella näkemystä muun muassa avioliittoon, lakiin ja poliisiin, verojen maksamiseen ja tien oikealla puolella ajamiseen. Ne kaikki rajoittavat osiensa toimintavapautta, mutta myös rakentavat suurempia systeemejä: perhe, yhteiskunta, kunta, valtio, kirkko ja toimiva liikennejärjestelmä. Suurempi (parempi, voimakkaampi, hyvinvoivempi jne.) systeemi sisältää siis aina ristiriidan. Vastakkain ovat osien kontrolli ja suuremman systeemin parempi toiminta suuremman systeemin ehdoilla.
Toimijuus

Toimijuus (engl. human agency) tarkoittaa yhteisöllisessä toiminnassa syntyvää yksilön identiteettiin ja kulttuurisiin malleihin perustuvaa toimintavalmiutta. Toimijuutta voi olla sekä yksilöillä että yhteisöillä.
Tahtoa toimia aktiivisesti, kokea ja olla olemassa kutsutaan toimijuudeksi. Toimijuuden käsitteeseen liitetään usein käsitteitä kuten aktiivisuus, intentionaalisuus, osallisuus, vaikutus- ja valinnanmahdollisuus, vapaaehtoisuus sekä taito ja voima valita itse toimintatavat.
Hanna Snellman

Hanna Snellman (s. 16. huhtikuuta 1961 Sodankylä) on suomalainen kansatieteilijä ja Helsingin yliopiston professori.
Snellman valmistui filosofian maisteriksi 1986 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1997 kansatieteen alalta tutkimuksella Tukkilaisen tulo ja lähtö: kansatieteellinen tutkimus Kemijoen metsä- ja uittotyöstä.
Snellman on ollut Helsingin yliopistossa kansatieteen professori vuodesta 2012, varadekaani vuosina 2014–2016, dekaanin sijainen 2014–2015 sekä dekaani vuodesta 2017. Sitä ennen hän on ollut Helsingin yliopistossa suomalais-ugrilaisen kansatieteen assistentti 1987–2004, Oulun yliopistossa kulttuuriantropologian vs. assistentti 1991, Helsingin yliopistossa akatemiatutkija 2004–2007 ja kollegiumtutkija 2008, Lakehead Universityssa Kanadassa suomen kielen professori 2007 ja Jyväskylän yliopistossa etnologian professori 2009–2012.
Snellman on Suomen Tiedeseuran jäsen.
Audnedal

Historia

Vuosina 1837–1843 Audnedal tai Undal toimi formannskapsdistriktinä Vigmostadille, Konsmolle, Spangereidille ja Vallelle. Vuonna 1844 Vigmostad ja Konsmo muodostivat Nord-Audnedalin kunnan ja Spangereid ja Valle yhdistyivät Sør-Audnedalin kunnaksi.
Vuonna 1875, jolloin väkiluku oli korkeimmillaan, nykyisen Audnedalin alueella oli 2 159 asukasta. Sen jälkeen väkiluku laski tasaisesti ja vuonna 1930 se oli 1 622. Väkiluku laski, koska maanviljely tuntureilla tuli vaikeammaksi ja ainakin 50 tunturimaatilaa autioitui 1890–1940. Monet muuttivat Amerikkaan. Vuosina 1877–1907 rekisteröitiin 1 200 siirtolaista, jotka olivat merkinneet synnyinpaikakseen Undalin. Ennen toista maailmansotaa arvellaan 2 500 audnedalilaisen matkustaneen Amerikkaan joko pysyvästi tai lyhyemmäksi ajaksi.
Vuonna 1910 Nord-Audnedal jakautui uudelleen Vigmostadin ja Konsmon kunniksi. Vuonna 1964 Konsmo, Grindheim ja osa Bjellandin kuntaa yhdistyivät nykyiseksi Audnedalin kunnaksi.
Loviisan Sanomat

Omistaja

Loviisan Sanomain Osakeyhtiön pääomistaja on Konstsamfundetin omistama KSF Media, joka hankki 80 % osuuden yhtiön osakekannasta elokuussa 2012. Myyjänä toimi konttiyhtiö Container Financen omistajasuku Nordströmit. Lehden päätoimittaja ja Loviisan Sanomain Osakeyhtiön toimitusjohtaja Arto Henriksson omistaa loput 20 % yhtiöstä.
Loviisan Sanomien levikki on kasvanut vuosina 2005–2010 ja Loviisan Sanomain Osakeyhtiö on tehnyt hyvää tulosta, mikä teki yhtiöstä houkuttelevan ostokohteen. Neljä mediataloa havitteli Loviisan Sanomien osake-enemmistöä vuosien ajan. Lopulta KSF Media teki houkuttelevimman tarjouksen.
Loviisan Sanomain Osakeyhtiö julkaisee myös Pyhtään kunnalta, Pyhtään seurakunnalta sekä Pyhtään Yrittäjät ry:ltä ostamaansa Pyhtäänlehti-Pyttisbladet -lehteä.
Lehden päätoimittaja 1967–1997 ja pitkäaikainen omistaja oli Tauno Einiö. Lehden toimittajakuntaan on kuulunut 1950-luvulla muun muassa myöhemmin näyttelijänä tunnettu Pehr-Olof Sirén.
Dele Alli

Seurajoukkueura

Alli on Milton Keynes Donsin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Englannin ykkösliigassa joulukuussa 2012. Helmikuussa 2015 Alli siirtyi Valioliigan Tottenham Hotspuriin, mistä hänet lähetettiin loppukauden mittaiselle lainalla takaisin vanhaan seuraansa. Alli pelasi kevätkaudella 12 ottelua tehden neljä maalia. MK Dons nousi Mestaruussarjaan ja Alli valittiin Ykkösliigan kauden tähdistöön ja myös kauden parhaaksi nuoreksi pelaajaksi The Football Leaguessa.
Kaudeksi 2015-2016 Alli palasi takaisin Tottenhamiin. Hän debytoi Valioliigassa elokuussa 2015 Manchester Unitedia vastaan. Avausmaali syntyi vielä samassa kuussa Leicester Cityä vastaan. Alli pelasi debyyttikaudellaan Tottenhamissa 32 valioliigaottelua onnistuen maalinteossa kymmenen kertaa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi nuoreksi pelaajaksi ja myös sarjan tähdistöjoukkueeseen.

Maajoukkueura

Nigerialaisen isän ja englantilaisen äidin lapsi Alli olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Englannin sijaan myös Nigeriaa. Hän on edustanut Englantia nuoren maajoukkuetasoilla. Vuonna 2015 Alli teki debyyttinsä Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. 
Lokakuussa 2015 Alli debytoi Englannin jalkapallomaajoukkueessa EM-karsintaottelussa Viroa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki neljännessä maaottelussa, marraskuussa 2015 Ranskaa vastaan. Hän pelasi neljä ottelua EM-kilpailuissa 2016 ja viisi ottelua MM-kilpailuissa 2018, joista jälkimmäisissä Englanti sijoittui neljänneksi. Kaikkiaan hän on pelannut 31 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2018 – Euroopan karsinta (CEV)

Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2018 pelataan 9.–30.9.2018 Italiassa ja Bulgariassa. Kisoihin pääsi Euroopasta suoraan isäntämaiden lisäksi hallitseva maailmanmestari Puola. Karsintojen kautta Euroopalle oli tarjolla vielä seitsemän kisapaikkaa.

1. kierros

Ensimmäisellä kierroksella pelasivat vain Euroopan pienet maat, jotka kävivät samalla kamppailua pienten maiden Euroopan mestaruudesta. Joukkueet jaettiin kahteen lohkoon, joista molemmista kaksi parasta pääsi jatkamaan karsintaa.
Sijoituksen ryhmässä määräsi ensisijaisesti voitettujen otteluiden määrä ja vasta niiden ollessa tasan ottelupisteet.

2.kierros

Toisella kierroksella 36 joukkuetta jaettiin kuuteen lohkoon. Jokaisesta lohkosta selvisi voittaja suoraan MM-lopputurnaukseen. Lohkojen kakkoset jatkoivat kolmannelle kierrokselle kamppailemaan viimeisestä lopputurnauspaikasta.
Tulum

Historiaa

Useimpien arkeologien mielestä Tulum oli asutettuna mayojen myöhäisellä jälkiklassisella kaudella (1200—1521). Varhaisin päiväys, joka alueelta on löydetty, on vuodelta 564. Merkintä on steelassa, joka on nykyisin British Museumissa. Kivipaasi on luultavasti tuotu Tulumiin Tankahista, joka sijaitsee neljä kilometriä Tulumista pohjoiseen. Nykyisin jäljellä olevat rakennelmat ovat vuosilta 1200–1450. Kaupunki pysyi asutettuna espanjalaisten konkistadorien vallattua Jukatanin, mutta se hylättiin 1500-luvun loppuun mennessä.
Ensimmäisen yksityiskohtaisen kuvauksen raunioista julkaisivat arkeologit John Lloyd Stephens ja Frederick Catherwood vuonna 1843.
Tulum oli mayojen satamakaupunki, jonka kautta kulki turkooseja ja jadetta. Sen ympäri rakennettiin 784 metriä pitkä muuri, joka oli kolmesta viiteen metriä korkea ja seitsemän metriä paksu.
Pia Nybäck

Pia Nybäck (omaa sukua Julin, s. 26. joulukuuta 1969) on suomalainen ampuja ja maailmanmestari. Hänet valittiin Ampumaurheiluliiton puheenjohtajaksi vuonna 2012. Lisäksi hän toimii Suomen Olympiakomitean hallituksessa.
Pia Nybäck (tuolloin sukunimellä Julin) voitti kaksoistrapin MM-kultaa vuonna 1999 ja EM-kultaa vuonna 1998. Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 hän sijoittui 13:nneksi. Hän kilpaili taitoluistelussa kansallisella tasolla vuosina 1980–87.
Koulutukseltaan Nybäck on diplomi-insinööri Teknillisestä korkeakoulusta vuodelta 1997. Lisäksi hän on suorittanut Executive MBA (EMBA) -johtamiskoulutuksen Turun kauppakorkeakoulussa vuonna 2009. Hän on toiminut muun muassa Fiskarsissa tehtaanjohtajana.
Kailasjärvi (Luhanka, Tammikoski)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy.
Kasvatushakkuu

Kasvatushakkuu on metsänhakkuutapa. Tällöin hakkuussa kaadetaan tiheässä kasvavista puista vain osa, jolloin jäljelle jäävillä on enemmän tilaa kasvaa. Jäljelle jätetään puuyksilöt, joilla on jatkossa parhaimmat mahdollisuudet kasvaa. Huomiota kiinnitetään latvan eheyteen, puun suoruuteen, yms. seikkoihin. Puut kilpailevat keskenään auringon valosta. Liian tiheässä metsässä puut kasvattavat korkeuttaan saadakseen lehtiä toisten puiden yläpuolelle. Tällaisessa kasvussa puun runko jää ohueksi. Se ei ole metsätaloudellisesti kannattavaa.
Kasvatushakkuiden puumäärä lasketaan metsätaloudessa metsän kokonaistuottoon mukaan. Kasvatushakkuita tehdään yleensä kaksi kertaa ennen päätehakkuuta.
Metsälain viidennen pykälän mukaan puuston hakkuu voidaan tehdä alueelle jäljelle jäävän puuston kasvattamista edistävällä tavalla, jolloin kyseessä on kasvatushakkuu. Se on tehtävä niin, että hakkuualueelle jää tarpeeksi kasvatuskelpoista puustoa.
Sekä kasvatushakkuussa että uudistushakkuussa voidaan erityiskohteissa poiketa normaaleista hakkuutavoista eli toteuttaa hakkuu metsälain kuudennen pykälän mukaisena erityishakkuuna.
Toivio (Pirkkala)

Toivio on Pirkkalan 18. kunnanosa. Toivio sijaitsee valtatien 3 eteläpuolella Pirkkalan itäosassa lähellä Tampereen rajaa. Toiviossa sijaitsee Toivion koulu ja lainausasema.
Harri Pursiainen

Harri Pursiainen (s. 17. marraskuuta 1957 Kuopio) on liikenne- ja viestintäministeriön kansliapäällikkö.

Koulutus

Pursiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion Puijonlaakson lukiosta 1976 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1979 pääaineenaan hallinto-oikeus.

Ura

Pursiainen toimi tie- ja vesirakennushallituksessa lakimiehenä 1979–1984. Hän siirtyi liikenneministeriön nuoremmaksi hallitussihteeriksi 1984. Sen jälkeen hänet on nimitetty ministeriön vanhemmaksi hallitussihteeriksi 1985, hallitusneuvokseksi 1992.
Pursiainen on toiminut ministeriön viestintämarkkinaosaston johtotehtävissä ensin yksikön päällikkönä 1989–1999, apulaisosastopäällikkönä ja ylijohtajana 2001–2006. Hänet nimitettiin viestintämarkkinaosaston apulaisosastopäälliköksi 1999, saman osaston osastopäälliköksi 2002 ja ministeriön kansliapäälliköksi 2006 ja 2011.
Pursiainen toimi valtion edustajana Yleisradion hallintoneuvostossa ja hallituksessa 1985–1989. Hän työskenteli Euroopan komission tietoyhteiskunta-asioista vastaavalla pääosastolla 1994 ja toimi Euroopan unionin neuvoston teletyöryhmän ja audiovisuaalisen työryhmän puheenjohtajana 1999.
Pursiainen on ollut Suomen osapuolen Saimaan kanavan kanavavaltuutettu 1. tammikuuta 2007 lukien. Hän johtaa muun muassa viestintähallinnon, radiohallinnon ja lehtiasiain neuvottelukuntia. Hän johtaa myös Saimaan kanavan komissiota ja on toinen Helsingin seudun maankäyttö- ja liikenneneuvottelukunnan puheenjohtajista sekä jäsen muun muassa turvallisuuskomiteassa ja valtion työnantajapolitiikan neuvottelukunnassa.

Muu toiminta

Poliittisesti sitoutumaton Pursiainen on kirjoittanut kolumneja mm. digitaalitaloudesta sekä viestintä- ja liikennepolitiikasta eri lehtiin ja julkaisuihin, säännöllisesti mm. Tietoviikkoon, Talous-Sanomiin, Kauppalehteen ja Savon Sanomiin.

Ansiomerkit

Pursiaiselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki, sotilasansiomitali, Rajavartiolaitoksen ansioristi, moottoriliikenteen ansiomitali ja Viestiristi.
Akanthos

Historia

Akanthos perustettiin noin vuonna 655 eaa. Se oli alun perin Androkselta tulleiden joonialaisten siirtokunta. Kaupunki on ilmeisesti saanut nimensä seudulle tyypillisistä akanteista.
Akanthos oli Khalkidiken merkittävimpiä kaupunkeja ja niemimaan itärannikon merkittävin satama. Kaupunki alkoi lyödä omaa hopearahaa noin 530 eaa., mikä kertoo sen vauraudesta. Rahan lyönti jatkui 300-luvulle eaa. saakka. 400-luvun eaa. alkupuolem persialaissodissa kaupunki oli persialaisten puolella. Se auttoi Kserksestä tämän hankkeessa kaivaa kanava Akten niemen poikki.
Sodan jälkeen Akanthos liittyi Deloksen meriliittoon. Peloponnesolaissodassa se oli alussa Ateenan puolella, mutta vaihtoi Spartan puolelle vuonna 424 eaa. Nikiaan rauhassa kaupunki sai itsenäisyyden, mutta ilmeisesti jatkoi jonkinlaisessa liitossa Ateenan kanssa. Filippos II:n Makedonia valtasi Akanthoksen vuonna 348 eaa., mutta makedonialaiset eivät tuhonneet kaupunkia monien muiden Khalkidiken kaupunkien tavoin.
Attalos I:n ja roomalaisten armeijat valtasivat ja tuhosivat Akanthoksen vuonna 200 eaa. Rooman suoran vallan alle kaupunki tuli vuonna 168 eaa. Myöhemmin kaupunki rakennettiin uudestaan eläköityneiden legionalaisten koloniaksi. Roomalaisella kaudella se tunnettiin nimellä Ericius, mikä on nykyisen Ierissóksen kaupungin nimen alkuperä. Kaupunki oli olemassa vielä ainakin bysanttilaisella ajalla.
Akanthoksen raunioalue kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1932. Kaupungin alueella on suoritettu melko vähän arkeologisia kaivauksia. Hautausmaan alueen kaivaukset alkoivat vuonna 1973.

Rakennukset ja löydökset

Akanthos sijaitsi kolmella kukkulalla ja niiden rinteessä. Kaupungin parhaiten säilyneitä jäänteitä ovat sen akropoliin muurit, joita on säilynyt jopa kahdeksan metrin korkeudelta. Kaupungin alueella on myös lukuisten muiden rakennusten jäänteitä, mukaan lukien yhden hekatompedon (sata jalkaa pitkän) -temppelin jäänteet. Akropoliin lähellä on bysanttilaisaikaisen kirkon rauniot. Kirkossa on paljon antiikin aikaisten rakennusten uudelleenkäytettyjä osia. Myös kaupungin sataman aallonmurtajasta on säilynyt jäänteitä.
Kaupungin laajoilta hautausmailta on tunnistettu yli 9 000 hautaa. Kserkseen kaivaman kanavan linjaus näkyy jossain määrin nykyisen Néa Ródan kylän alueella hiemen Akanthoksen paikasta etelään.
Akanthoksesta tehtyjä esinelöytöjä on esillä Polýgyroksen arkeologisessa museossa.
Bassirou

Maantiede

Bassiroun kunta rajoittuu etelässä Moptin piirin Fatoman ja muissa ilmansuunnissa Kounarin kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan se on lähinnä tasankoa, josta osa kuuluu Nigerin tulva-alueeseen.
Vesistöjä ovat Nigerin ajoittain kuivuva sivujoki Yamé sekä tulvajärvet kuten Nawal, Thiofol, Nawel Mandjiou ja Nawel Baba. Luonnonvarainen kasvillisuus vaihtelee heinä- ja pensasarosta metsäsavanniin. Lisäksi on muutamia galleriametsiä. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Asutus

Vuonna 1996 perustettu kunta oli aikaisemmin osa Fatoman arrondissementtiä. Nykyään siihen kuuluu kuusi kylää: Moussawel, Pathia, Sampara, Sarésana, Sinéré ja Tomonthiéra. Asukkaat ovat diawandoja, fulbeja, rimaibeja, boboja ja bozoja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kunnan läpi kulkee maantie RN16, jolta on ympärivuotinen tieyhteys Samparaan.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra ja hirssi (yhteensä yli 90 % tuotannosta), lehmänpapu, riisi, maapähkinä, maissi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa ja keräilyä. Käsityöammattien ja kaupan merkitys on vähäinen. Samparassa on pieni torialue, mutta kaupankäynti suuntautuu yleensä Fatomaan, Konnaan ja Moptiin. Teollisuutta tai matkailupalveluja ei ole lainkaan. 
Kunnassa toimii kaksi alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä lukutaitokeskuksia. Samparassa on hyvätasoinen terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. Muita palveluja ovat muutama kauppa, hirssimylly ja karjan rokotuspaikat.
Akromegalia

Akromegalia (suomeksi myös jättikärkisyys) on sairaus, jossa elimistö tuottaa liian paljon somatotropiinia eli kasvuhormonia. Sairaus vaikuttaa eri ikäluokilla eri tavalla, sillä nuoret kasvavat nopeammin ja aikuisilla kämmenet eli kärkijäsenet kasvavat. Sairaus on harvinainen. Sairaus on yleisin keski-iässä. Akromegalian yleisin aiheuttaja on hyvänlaatuinen kasvuhormonia tuottava kasvain. Myös hypotalamuksessa tai aivoissa sijaitseva kasvain saattaa toimia aiheuttajana. Erittäin harvinaisissa tilanteissa akromegalia voi olla myös MEN1-oireyhtymän osa, joka tällöin johtuu yhden geenin mutaatiosta.

Oireet

Akromegaliassa on hitaasti kehittyvät oireet, joita ovat nenän, kämmenten, leuan, otsan ja jalkaterien kasvu, ihon rasvoittuminen ja paksuuntuminen. Nuorilla kasvu kiihtyy, ja kaikilla ulkonäkö muuttuu, tosin erittäin hitaasti. Myös nivelsärky, päänsärky, kuorsaaminen, tavattoman kova hikoilu ja yölliset hengityskatkokset voivat olla taudin oireita. Diabetes saattaa kehittyä joillakin potilailla, ja sairauteen kuuluu myös verenpaineen nousu. Paksusuolikasvaimet voivat myös olla mahdollisia, jos sairaus on pitkään hoitamattomana.

Hoito

Hoito aloitetaan, useimmiten nenän kautta tehtävällä, aivolisäkekasvaimen leikkauksella. Myös kraniotomiateitse eli kallon kautta tehtävä leikkaus on mahdollinen; tosin tämä tehdään vain, jos kasvain on liian suuri nenän kautta leikattavaksi. Kasvainta ei välttämättä saada kokonaan pois, ja tällöin käytetään sädehoitoa ja lääkehoitoa. Lääkehoitona käytetään esimerkiksi oktreotidia.
Ma (vaunu)

MA on kaksiakselinen soran kuljetukseen tarkoitettu rautatievaunu.
Vaunutyyppiä on käytetty VR:n liikenteessä ratojen huollossa varsin runsaasti. Rakenteeltaan se on matalalaitainen puurakenteinen avovaunu, jonka laidat voitiin avata joko ylä- tai alareunasta tarpeen mukaan.
Vaunutyyppiä käytettiin myös panssarijunan suojavaununa. Siinä käytössä vaunu lastattiin soralla ja radankorjaustarvikkeilla. Soravaunut olivat junan päissä, koska ne oli tarkoitettu radalle mahdollisesti asetettujen maamiinojen räjäyttämiseen.
Vaunutyyppiä on olemassa myös kapearaiteisena.
Liikenteestä vaunu syrjäytyi jo 50-luvulla uuden teräsrakenteisen Mas-vaunun tieltä. Sitä puolestaan ei ole ollut olemassa kapearaiteisena; yhtä kappaletta käytetään edelleen Jokioisten museorautatiellä radan sorastukseen lavettivaunuun lastattuna.
Kaksi Ma-vaunua on asennettu Panssarimuseossa olevan panssarijunan yhteyteen. Myös Haapamäen höyryveturipuistossa on joitakin kunnostusta kaipaavia Ma-vaunuja.
Pekka Lakka

Pekka Lakka (s. 3. lokakuuta 1963 Joutseno) on suomalainen toimittaja ja Länsi-Savo-konserniin kuuluvan Kaakon Viestinnän sisältöjohtaja. Tässä tehtävässä hän toimii yhtiön julkaisemien maakuntalehtien Etelä-Saimaan, Kouvolan Sanomien, Kymen Sanomien, Itä-Savon ja Länsi-Savon päätoimittajien esimiehenä. Lakka myös vastaa lehtien toimituksellisesta yhteistyöstä sekä lehtien ei-paikallisista ja kaupallisista sisällöistä. Hän on toiminut tehtävässä huhtikuusta 2016.
Nykyiseen tehtäväänsä Lakka siirtyi Etelä-Saimaan, Kouvolan Sanomien ja Kymen Sanomien vastaavan päätoimittajan tehtävästä. Aiemmin Lakka on toiminut Lappeenrannassa ilmestyvän ilmaisjakelulehti Lappeenrantalaisen päätoimittajana ja Etelä-Saimaan urheilutoimittajana. Vuodesta 2000 hän toimi Etelä-Saimaan toimituspäälikkönä, kunnes siirtyi Länsi-Savon päätoimittajaksi vuonna 2005 ja sieltä edelleen Etelä-Saimaan päätoimittajaksi 2006.
Koulutukseltaan Lakka on ylioppilas. Nuoruudessaan hän pelasi jalkapalloa ja kuului kaudella 1985 Joutsenon Kullervon II divisioonan joukkueeseen. Myöhemmin hän toimi seuran jalkapallojaoston sihteerinä ja varapuheenjohtajana sekä edustusjoukkueen managerina. Lakan isä Maunu Lakka oli Joutsenon kunnanvaltuuston pitkäaikainen puheenjohtaja.
Rudolf Winter

Anders Rudolf Winter (24. helmikuuta 1862 Helsinki – 30. tammikuuta 1912) oli suomalainen Tampereella asunut tehtailija, kauppias ja suurlahjoittaja.
Winterin vanhemmat olivat valaja Karl Anders Winter ja Joselina Wilhelmina Kullström. Hän kävi Helsingin reaalikoulun ja toimi Wilhelm Sandbergin rautakaupan johtajana Tampereella 1887–1897. Toiminimi W:m Sandberg siirtyi Winterin omistukseen 1897 ja vuodesta 1907 hän oli W:m Sandberg Oy:ntoimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja. Winter perusti 1892 Tampereen Tapettitehdas Oy:n ja vuonna 1907 hän ja Daniel Winter perustivat Tampereelle D. Winter & Co. Osakeyhtiön teknokemiallisen tehtaan, jossa valmistettiin alkuvaiheissa värejä ja lakkoja tapettitehdasta varten. Winterin tapettitehdas oli 1909 pohjoismaiden suurin ja tehtaan tuotannosta merkittävä osuus vietiin Venäjälle. Venäjän vallankumous 1917 sulki nämä markkinat ja toiminta keskittyi pian maalien valmistukseen. Winterin maalitehdas toimi Tampereen Epilässä. Hyvin menestynyt maalinvalmistaja sulautettiin 1986 Teknos Oy:hyn. 
Winterin kuoltua 1912 kolme neljäsosaa hänen omaisuudestaan lahjoitettiin Winterin tahdon mukaisesti yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Rudolf Winterin lahjoitusrahasto on myöntänyt varoja muun muassa Pyynikin näkötornin rakentamiseen 1929 ja useiden patsaiden pystyttämiseen Tampereelle.
Winter kuoli naimattomana.
Józef Rozwadowski

Józef Rozwadowski (19. maaliskuuta 1909 Krakova – 3. elokuuta 1996) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. lokakuuta 1931 ja nimitettiin Łódźin hiippakunnan (nykyään arkkihiippakunta) johtoon 29. lokakuuta 1968. Piispaksi vihkimisen suoritti 24. marraskuuta Karol Józef Wojtyła eli tuleva paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Jerzy Stroba ja Jan-Wawrzyniec Kulik.
Rozwadowski jäi eläkkeelle 24. tammikuuta 1986.