google/wiki40b huggingface dataset:
Gruberin palatsi

Gruberin palatsi (sloveeniksi Gruberjeva palača) on palatsi Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Siellä sijaitsee nykyisin Slovenian kansallisarkisto. Rakennus rakennettiin vuosina 1773–1781 ja sen suunnitteli Gabriel Gruber. Se edustaa myöhäisbarokkia. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa sijaitsee myös kappeli, joka on kuvitettu Neitsyt Marian elämästä kertovilla maalauksilla. Maalaukset ovat peräisin 1700-luvun loppupuoliskolta, ja niiden maalauksesta on vastannut itävaltalainen Johann Martin Schmidt.
HMS Hermes (1811)

Valmistus

Alus tilattiin 18. tammikuuta 1810 Milfordin telakalta postilaivana, mutta luokan alukset luokiteltiin helmikuussa 1817 sluupeiksi. Sen köli laskettiin toukokuuta 1810, ja se laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1811. Alus valmistui vielä samana vuonna 7. syyskuuta.

Palvelus

Alus sen ensimmäisen päällikön kapteeni Philip Brownin alaisuudessa valtasi amerikkalaisen aluksen, jolla oli lastina Brestiin tarkoitettuja varusteita. Lisäksi se valtasi New Yorkista ja Baltimoresta saapuneet alukset. Aluksen ollessa vartiossa 24. syyskuuta lähellä Le Havrea, se valtasi takaisin preussilaisen prikin Anna Marian, joka oli matkalla Lissabonista Lontooseen. Valtaajat pääsivät kuitenkin pakenemaan Ranskan rannikolle.
Kova tuuli painoi 24. syyskuuta 1811 HMS Hermeksen vartiopaikaltaan kohden Englannin rannikkoa. Lähellä Beachy Headiä alukselta havaittiin joukko englantilaisia aluksia, jotka olivat joutuneet ranskalaisen 14-tykkisen kaapparin Le Monchen  ahdistelemaksi. Ilman HMS Hermeksen puuttumista asiaan olisivat kaikki alukset joutuneet kaapparin uhreiksi. Taistelu päättyi ranskalaisen loggin tuhoon, kun se joutui törmäyksessä HMS Hermeksen kölin ruhjomaksi.
HMS Hermes valtasi yhdessä HMS Elephantin kanssa 28. joulukuuta 1811 amerikkalaisen kaapparin Swordfishin.
HMS Hermes ja HMS Belle Poulle valtasivat 30. huhtikuuta 1812 amerikkalaisen kaapparikuunari Gipsyn. Gipsy oli matkalla New Yorkista Bordeaux'hon arvokkaassa lastissa brittialusten pysäyttäessä sen Atlantilla kolmipäiväisen takaa-ajon päätteeksi.
Alus siirrettiin Etelä-Amerikan rannikolle vuonna 1813. Sen päälliköksi määrättiin vuonna 1814 William Percy. Alus ajoi 15. syyskuuta 1814 karille Fort Bowyerin tykkien alla, jolloin aluksen päällikkö sytytti sen palamaan. Alus tuhoutui palossa korjauskelvottomaksi. Taistelun kuluessa aluksen miehistöstä kaatui 25 ja haavoittui 24 henkeä.
Keukenhof

Historiaa

Nykyisen kukkapuiston historia juontaa 1400-luvulle, jolloin kreivitär Jacoba viljeli alueella hedelmiä ja vihanneksia. Keukenhofin linna rakennettiin 1600-luvulla. Alueen englantilaispuistot rakennettiin 1800-luvulla. Kukkapuiston perustivat vuonna 1949 tulppaanisipuleiden maahantuojat kukkanäyttelyalueeksi. Kukkapuisto avattiin vuonna 1950.
Meijerin hyppyrimäet

Mäkiennätykset

Meijerin hyppyrimäen mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Wille Karhumaa 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa.
K12-mäen mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Tuomas Kaakkunen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa kaksi kertaa ja Timi Heiskanen 18. helmikuuta 2012 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,0 metriä on hypännyt Iida Törmänen 18. helmikuuta 2012 Santasport-cupissa.
K5-mäen mäkiennätyksen 6,0 metriä ovat hypänneet Eelis Karjalainen ja Jaro Veteläinen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa molemmat kaksi kertaa, naisten mäkiennätyksen 5,5 metriä on hypännyt Enni Petrelius 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa.
Täpläsoukkosiipi

Koko ja ulkonäkö

Täpläsoukkosiipi on keskikokoinen ja huomattavan kapeasiipinen musta perhonen. Etusiivet ovat sinertävän mustat ja niissä on kuusi valkoista, melko läpikuultavaa laikkua. Takasiivissä laikkuja on kaksi tai kolme. Perhosen ruumis on lähes kokonaan musta ja sinisen metallinhohtoinen. Takaruumiin tyvessä ja keskellä on leveä keltainen poikkiraita, joka ulottuu lähes koko takaruumiin ympäri. Lisäksi keskiruumiin sivuilla on kaksi keltaista täplää. Tuntosarvet ovat mustat ja niiden kärkiosat ovat laajalti valkoiset. Siipiväli on 35–40 mm.
Euroopassa tavattavat soukkosiipilajit muistuttavat suuresti toisiaan. Niillä esiintyy myös jonkin verran maantieteellistä muuntelua ulkonäössä, joten lajin varmistamiseksi on yleensä tarpeen tietää myös perhosen löytöpaikka. Turvallisin lajinmääritystapa on genitaalien tutkiminen. Lisäksi varsin samannäköinen perhonen on punatäpliin kuuluva Zygaena ephialtes.

Levinneisyys ja lentoaika

Täpläsoukkosiipeä tavataan eteläisessä Euroopassa Pyreneiden niemimaalta Ukrainaan, Lähi-Itään ja Kaukasukselle. Pohjoisimmillaan lajia tavataan paikoittain Saksan pohjoisosissa. Se on osassa esiintymisaluettaan hyvin paikallinen mutta usein hyvin runsaslukuinen. Perhoset lentävät kesä-heinäkuussa.
Suomessa tai muualla Pohjoismaissa täpläsoukkosiipeä ei tavata.

Elinympäristö ja elintavat

Kuivilla, pensaikkoisilla niityillä ja metsänreunustoilla elävä perhoslaji. Yksilöt lentävät päivisin, käyvät kukilla imemässä mettä ja etenkään naaraat eivät liiku häirittyinäkään. Toukka talvehtii

Ravintokasvi

Toukka on polyfagi, jonka ravintokasveja ovat monet matalat kasvit, kuten ratamot (Plantago) ja voikukat (Taraxacum).
Helsingin Kiri -60

Helsingin Kiri -60 on helsinkiläinen lentopalloseura. Se aloitti toimintansa vuonna 1960 ohjelmassaan koripallo ja yleisurheilu. Lentopallo tuli mukaan muutamaa vuotta myöhemmin ja vuodesta 1993 lähtien lentopallo on ollut seuran ainoa laji. Nykyisin Kiri on keskittynyt naisten lentopallon ympärille ja sen kaksi edustusjoukkuetta pelaavat molemmat 2-sarjassa.
Volframitrioksidi

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa volframitrioksidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen eikä happoliuoksiin, mutta liukenee emäksisiin liuoksiin muodostaen volframaatteja. Se on siis luonteeltaan happoanhydridi. Volframitrioksidilla on useita, vähintään 7, eri kidemuotoa ja eri kidemuodot ovat stabiileja eri lämpötiloissa. Volframitrioksidin rakenne koostuu huoneenlämpötilassa kulmistaan linkittyneistä WO₆-oktaedreistä. Volframitrioksidi voidaan pelkistää vedyn avulla metalliseksi volframiksi. Kuumennettaessa yhdistettä alipaineessa tai volframijauheen kanssa muodostuu ruskeaa volframidioksidia. Välivaiheena muodostuu sinisiä ja violetteja yhdisteitä.

Valmistus ja käyttö

Volframitrioksidia muodostuu kuumennettaessa metallista volframia happea sisältävässä ilmassa. Sitä muodostuu myös kalsinoitaessa luontaisia volframaattimalmeja scheeliittiä ja volframiittia.
Volframitrioksidista valmistetaan metallista volframia pelkistämällä vedyn avulla. Yhdistettä voidaan käyttää myös keramiikassa keltaisena väriaineena ja sinisen väriaineen volframisinisen valmistukseen. Volframitrioksidia käytetään myös useiden muiden volframiyhdisteiden kuten volframikarbidin valmistamiseen.
Vihermedestäjä

Levinneisyys

Vihermedestäjää tavataan Afrikassa Guineasta ja Malin eteläosista Ugandaan ja Angolan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Lajin on kuvattu olevan pääosin yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Julkisen hallinnon digitaalisen turvallisuuden johtoryhmä

Julkisen hallinnon digitaalisen turvallisuuden johtoryhmä (VAHTI), aikaisemmin myös Valtionhallinnon tietoturvallisuuden johtoryhmä ja Valtionhallinnon tieto- ja kyberturvallisuuden johtoryhmä, on Suomen valtiovarainministeriön asettama hallinnon tietoturvallisuuden kehittämiseen tähtäävä elin.
Suomen valtionhallinto on määritellyt tietoturvan tärkeäksi keinoksi, jonka avulla kansalaiset ja yritykset saadaan luottamaan tietoyhteiskuntaan. 
Tietoturvakeskustelua vauhditti Soneran tapaus, jossa yhtiön työntekijöitä jäi kiinni teletunnistetietojen urkinnasta. Uusilla laeilla pyrittiin estämään tapauksen toistuminen. Lisäksi luotiin kansallinen tietoturvastrategia lain soveltamiseksi, kansallisen kilpailukyvyn edistämiseksi ja suomalaisten tieto- ja viestintäalan yritysten toimintamahdollisuuksien parantamiseksi. Kaikki valtionhallinnon toimet eivät olleet tavoitteiden kanssa ristiriidattomia. Valtio tuki samaan aikaan tietoturvan kannalta ongelmallisia suljetun lähdekoodin ohjelmia julkishallinnossa ja kannatti ohjelmistopatentointia, mikä heikensi ohjelmistoyritysten toimintamahdollisuuksia.
Pelastusrengas

Pelastusrengas on ihmisten pelastamiseen vedestä tarkoitettu kelluva pelastusväline.

Pelastusrenkaat muualla

Pelastusrenkaita käytetään hyvin paljon myös muissa aluksissa, kuten huviveneissä, sekä satamissa ja laitureilla. Renkaita on usein sijoitettuna myös puistoissa olevien lampien ja muiden vesistöjen rannoilla eli lähestulkoon kaikissa paikoissa, missä on suuri mahdollisuus joutua veden varaan.
Huvivenekäyttöön tarkoitetut pelastusrenkaat saattavat olla muodoltaan myös hevosenkengän muotoisia ja valmistettu pehmeästä, kelluvasta materiaalista. 
Pelastusrenkaita käytetään eri muodoissaan myös meriaiheisina koriste-esineinä. 
Suomen Meripelastusseuraan kuuluu alaosastoina myös nimellä Pelastusrengas toimivia alaosastoja; niistä huomattava osa on paikallisten pelastusyhdistysten yhteydessä toimivia naisjaostoja, jotka keskittyvät varainhankintaan. Huomattavin poikkeus on Rauman Pelastusrengas, joka hoitaa kokonaisuudessaan paikallisen pelastusyhdistyksen tehtäviä.
Everybody (Backstreet’s Back)

Musiikkivideo

Joseph Kahnin ”Everybody”-kappaleelle ohjaama musiikkivideo on kauhuelokuva-aiheinen parodia samalla tavoin kuin Michael Jacksonin ”Thriller”. Video kuvattiin kesäkuussa 1997 Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Musiikkivideon idea tuli itse yhtyeeltä. Levy-yhtiö ei suurentanut budjettia eikä uskonut MTV:n hyväksyvän videota. Yhtyeen täytyi lopulta laittaa omia rahojaan likoon, jotta video saatiin kuvattua.
Musiikkivideo sijoittui 76. sijalle MuchMusic's 100 Best Videos -listalla ja Backstreet Boys esitti kappaleen vuoden 1998 MTV Video Music Awards -palkintogaalassa.

Juoni

Musiikkivideossa yhtyeen linja-auto rikkoutuu ja autonkuljettaja (Antonio Fargas) vaatii, että ryhmä viettää yönsä läheisessä kummitustalossa hänen itsensä hakiessa apua. Videon musiikillisessa osassa yhtyeen jäsenet muuttuvat yöllä erilaisiksi elokuvahirviöiksi: Brian ihmissudeksi, Howie draculaksi, Nick muumioksi, A. J. Oopperan kummituksen Erikiksi ja Kevin Kaksinaamaksi.
Kappaleen loputtua bändin jäsenet tapaavat aulassa ja jokainen heistä on nähnyt unta, jossa he esiintyivät hirviöinä. He valmistautuvat lähtemään, mutta pelästyvät autonkuljettajan seistessä ovella Frankensteinin hirviöltä näyttäen.
Monivalonjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,3 metriä mpy.
Vankkurikaravaani

Vankkurikaravaani on jonona liikkuva, juhtien vetämä nelipyöräisten raskaiden vaunujen muodostama joukko, joka koostuu vankkureista. Vankkurikaravaaneilla matkusti 1800-luvulla paljon eurooppalaisia uudisraivaajia. Vankkurikaravaanit yhdistetään usein Villiin Länteen ja usein intiaaniheimojen ratsujoukot piirittivät karavaaneja hyökäten niihin.
Pahan vanki

Juoni

New Yorkissa asuva tuore aviopari, Helen (Gwyneth Paltrow) ja hänen aviomiehensä Jackson (Johnathon Schaech), muuttavat Helenin tultua raskaaksi Jacksonin kotitilalle Kentuckyn maaseudulle. Suurta hevostilaa ja kartanoa emännöi Jacksonin elämän toinen nainen, Martha-äiti (Jessica Lange). Aluksi Helenin ja Marthan välit ovat hyvät, mutta raskauden edetessä kaikki kuitenkin muuttuu, eikä Martha enää olekaan unelma-anoppi. Kun Helen on synnyttänyt lapsensa, Marthan synkkä menneisyys ja hengenvaaralliset katalat suunnitelmat alkavat paljastua. Äitiään suuresti rakastava Jackson ei huomaa mitään, joten Helenin ainoa tuki ja turva on vanhainkodissa asusteleva Alice-isoäiti, joka tuntee Marthan salaisuudet.

Tuotanto

Pahan vanki kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Virginian Charlottesvillessa, Culpeperissa ja Orangessa. Elokuvan kuvaukset alkoivat 15. huhtikuuta 1996 ja päättyivät 19. kesäkuuta 1996. Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi TriStar Pictures.

Julkaisu ja vastaanotto

Pahan vanki sai ensi-iltansa kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen kotimaassaan Yhdysvalloissa 6. maaliskuuta vuonna 1998. Suomessa elokuvaa ei esitetty elokuvateattereissa, mutta se julkaistiin VHS:lle 18. marraskuuta vuonna 1998. Tuotantoyhtiönä toiminut TriStar Pictures toimi myös elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa vuonna 1998. Pahan vanki tuotti Yhdysvalloissa ilmestymisvuonnaan 13 583 690 dollaria.
Pahan vanki sai pääasiassa kielteiset arvostelut kriitikoilta. Elokuvan kielteisistä arvosteluista huolimatta esimerkiksi Roger Ebert ylisti Jessica Langen roolisuoritusta. Lange oli ehdolla roolistaan Razzie-palkintoon huonoimmasta naispääosasta.
Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "mätä" 13 prosentin arvosana, joka perustuu kolmeenkymmeneenyhdeksään arvosteluun. Metacriticissä elokuvalla on arvosanana 18, joka perustuu neljääntoista arvosteluun. Nykyisin Pahan vanki on saanut jonkinlaisen kulttielokuvan aseman.
Pahan vanki on julkaistu VHS:lle, DVD:lle ja Blu-raylle.
Tulli Lum

Tulli Lum (Kuuma Lumi) on 1999 perustettu liiviläis-virolainen folk rockia soittava yhtye, joka käyttää sanoituksissaan liivin kieltä. 
Yhtyeen nimi tarkoittaa kuumaa lunta. Kuuma lumi syntyi lämpötilavastakohtansa, virolaisen Jääboiler-yhtyeen pohjalta. Vuonna 1998 Viljandin kansanmusiikkifestivaaleilla virolaisista kansanlauluista instrumentaaliversioita esittänyt Jääboiler sai kutsun festivaalille seuraavaksi vuodeksi. Yhtyeessä syntyi idea pyytää joku vanha mies laulamaan mukana liivin kielellä. Laulajaksi löytyi kuitenkin parikymppinen Julgi Stalte, joka opiskeli kansanmusiikkia Viljandin kulttuurikorkeakoulussa. 
Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1999. Huomattavaa on se että yhtyeen laulaja Julgī Stalte on yksi kymmenestä liivin kieltä äidinkielenään puhuvasta. Stalte esiintyi pienestä pitäen vanhempiensa vuonna 1976 perustamassa Skaldinieki-yhtyeessä, joka soittaa liiviläisiä ja latvialaisia kansanlauluja. Stalte on kertonut, että liivin kielen ja kulttuurin vaaliminen on hänelle sydämenasia. 
Ensimmäisellä konsertin jälkeen yhtyettä pyydettiin esiintymään muun muassa Pohjoismaihin. Suomessa yhtye esiintyi  Savoy-teatterissa Värttinän kanssa vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Tulli Lum valmistui samana vuonna.  Yhtyeen jäseniä ovat laulaja Julgi Stalten lisäksi Alari Piispea (basso), Tiit Kikas (viulu), Meelis Unt (saksofoni), Tiit Kevad (rummut) ja Toomas Rull(lyömäsoittimet). Yhtye yhdistää musiikissaan vanhoja liiviläislauluja, etnoa, jazzia ja rockia
Eri Kamei

Eri Kamei (jap. 亀井絵里, s. 23. joulukuuta 1988, Tokio, Japani) oli japanilaisen idoliryhmä Morning Musumen jäsen. Hän liittyi siihen loppuvuodesta 2003 osana ryhmän kuudetta sukupolvea, johon kuuluvat myös Miki Fujimoto, Sayumi Michishige ja Reina Tanaka.

Historia

Morning Musumeen liittymisensä aikoihin Eri tunnettiin yhtenä ryhmän ujoimmista jäsenistä. Monet pitivät häntä eriskummallisena tyyppinä, koska hänellä oli outoja tapoja. Ujoutensa takia hän muun muassa tapasi seistä muita kauempana.
Loppuvuoden 2004 jälkeen Kamei pääsi ujoudestaan saatuaan oman segmenttinsä japanilaisessa viihdeohjelmassa Hello! Morning. Ohjelman eräässä osassa hän esitteli toisen juontajan Yūko Nakazawa, sekä muutaman vieraan kanssa Hello! Projectin ajankohtaisia tuotteita. Tämä ohjelman osa lopetettiin talvella 2005, Kamein jatkaessa senkin jälkeen osana ohjelman vakiojäsenistöä. Kamei päätyi osaksi Morning Musume Sakuragumi-ryhmää, kun Morning Musume jaettiin kahteen osaan.
Vuonna 2009, Kamei liittyi "Tanpopo"-nimiseen ryhmään, johon kuuluu myös Mitsui Aika, (Morning Musume) Kumai Yurina (Berryz Koubou) sekä Okai Chisato (°C-ute).
Eri Kamei graduoitui Morning Musumesta vuonna 2010.
Härmän Liikenne

Historiaa

Yhtiön perustaja Aarne Salo (1928-1993) aloitti kuorma-autoliikenteen vuonna 1949. Seuraavalla vuosikymmenellä toiminta laajentui taksiin, mutta Salo ehti vuosiksi myös metsurin töihin Amerikan mantereelle lukuisten muiden aikalaistensa tavoin.
Seuraavalla vuosikymmenellä perhe pyöritti kuljetustoiminnan ohella paikallista Essoa vuosien 1964-69 aikana. Vuonna 1965 Aarne Salo osti ensimmäisen bussinsa, jonka omistivat Lapuan ammattikoulun 200 opiskelijaa. Tällöin alkoi Härmän Liikenteen toiminta. Omistajat saivat  olla kyydissä ilman liikennelupaa, mutta järjestelyä kesti kuitenkin vain muutaman kuukauden.
Syrjäkylien koulujen lakkautukset laajensivat linja-autoliiketoimintaa nopeasti 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Samoihin aikoihin aloitettiin myös tilausajot. Tilausajoja sekä matkoja tehtiin paljon Norjaan ja Neuvostoliittoon. Pisin tilausajo Härmän Liikenteeltä on ajettu 1990-luvun alusta, jolloin kuljetettiin asiakkaita Uralin vuoristolle asti. Kilometriä matkalla kertyi 25 000 ja aikaa kului puolitoista kuukautta.
Härmän Liikenteen vaikeimmat vuodet osuivat 1990-luvun alkuun. Lama iski erityisen pahasti yhtiön matkatoimistoliiketoimintaan, mutta ei niinkään linja-autotoimintaan. Yhtiön oma, 1985 perustettu matkatoimisto Jokamatkat jouduttiinkin lopettamaan 1993. 
Vuodesta 1965 alkaen yritys tunnettiin toiminimellä Aarne Salo. Vuonna 1982 nimeksi tuli Härmän Liikenne Ky ja vuonna 2000 Härmän Liikenne Oy. Vuosina 1986-1989 yritys omisti Sakun Linjat Oy:n Vaasasta. Ylistarossa yhtiön liikenne alkoi yhdellä kaukoliikennevuorolla 1999. Seinäjoelle toiminta laajeni 2010 aluksi tilaus- ja kaukoliikenteellä ja 2013 paikallisliikenteellä. Joulukuussa 2016 yritys osti Seinäjokelaisen Mustajärven Liikenne Oy:n liiketoiminnan ja heinäkuussa 2018 myös peräseinäjokelaisen Myllärin Liikenne Oy:n liiketoiminta siirtyi  yhtiölle.
Aarni Voipio

Aarni Voipio (vuoteen 1901 Åkerman; 10. helmikuuta 1891 Viipuri – 30. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen teologi ja professori.

Henkilöhistoria

Voipion isä oli senaattori, hovioikeuden presindentti D. W. Åkerman ja äiti Emma Henrika Perander. Hänen veljensä oli juristi, vapaa-ajattelija Väinö Voipio. Yhdessä sisarustensa kanssa Aarni otti käyttöön Voipio-sukunimen vuonna 1901.
Voipio opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1909 alkaen ja julkaisi unissa- eli horrossaarnaamisesta kaksiosaisen väitöskirjan 1921–1922, jonka ensimmäisestä osasta hän sai filosofian tohtorin ja toisesta teologian tohtorin arvon. Voipio julkaisi tutkimuksen keskeiset tulokset myöhemmin englanniksi teoksena Sleeping Preachers: A Study in Elastic Religiosity (1951).  
Voipio oli Helsingin yliopiston teologisten esikäsitteiden apulainen 1922–1935 ja käytännöllisen teologian professori 1935–1955. Suomen Pyhäkouluyhdistyksen puheenjohtaja hän oli 1945–1952, ja lisäksi hän toimi useissa muissa järjestöissä ja yhdistyksissä. Voipio julkaisi melko vähän varsinaisia tutkimuksia mutta useita kymmeniä laajempaan käyttöön tarkoitettuja teoksia. Hän kehitti myös käytännöllisen teologian opetusta muun muassa harjoitusten ja opintoretkien avulla, pyrkimyksenään perehdyttää opiskelijoita seurakuntatyöhön. Hän toimi itsekin pappina 1919–1941. Voipio oli innokas musiikinharrastaja, joka opiskeli, sävelsi ja esitti musiikkia ja toimi kuoronjohtajana.  
Voipion ensimmäinen puoliso vuodesta 1915 oli Emma Charlotta Soininen, ent. Johnsson (1886–1959). Heidän lapsiaan olivat ylijohtaja Aarno Voipio, sähkötekniikan professori Erkki Voipio, silmätautien erikoislääkäri Hannu Volmari Voipio ja ekonomi Osmo Mikael Voipio. Aarni Voipion toinen puoliso vuodesta 1960 oli Tilda Lempinen (s. 1918).
Arena Center

Arena Center on liikuntapalveluja tarjoava yritys, jonka perustivat entiset salibandyn pelaajat Jarmo Perttilä ja Heikki Vienola vuonna 1993.  Päätoimialana on salibandykenttien tarjoaminen vastiketta vastaan erilaisille yhteisöille, mutta halleissa on myös mahdollista harrastaa futsalia (salijalkapallo), käsipalloa ja sulkapalloa. Lisäksi yritys toimii alal maahantuojana.
Vuonna 2003 Arena Centerillä oli lähes kolme miljoonaa liikunnallista käyntikertaa. Yrityksen toimitusjohtana toimii Tapanilan Erän miesten joukkueen valmennuksestakin tuttu Petteri Bergman.

Historia

Yrityksen toiminta alkoi 1993 Helsingin Vartiokylässä, jossa se vuokrasi yhtä salibandykenttää yhteisöjen käyttöön. Vuosien mittaan toiminta laajeni, ja syksyllä 1999 Arena Center toimi neljässä toimipisteessä kenttien kokonaismäärän ollessa 28. Samana vuonna yritys kuitenkin joutui sulkemaan kaksi toimipistettään, ja maaliskuuhun 2002 asti yritys toimi kahdessa pisteessä, Tapiolassa ja Ruskeasuolla. Maaliskuussa 2002 avattiin Myllypuron toimipiste, jonka yhteydessä toimii myös kuntokeskus ja keilahalli. Vajaa vuotta myöhemmin 8.1.2003 myös Hakaniemeen avattiin uusi toimipiste, jossa oli neljä salibandykenttää, yksi sählykenttä ja kuntokeskus. Nykyään toiminta pyörii kolmessa toimipisteessä, kun Tapiolan halli suljettiin 30.4.2004. Kenttiä kolmessa toimipisteessä on yhteensä 22 (16 salibandykenttää ja 6 pienempää sählykenttää).
Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2009 4,7 miljoonaa ja henkilöstöä 48 henkeä.

Toimipisteet

Yrityksellä on toimipisteet Myllypurossa, Hakaniemessä sekä Ruskeasuolla.
ALBA

ALBA, Alianza Bolivariana para los Pueblos de Nuestra América (Bolivarilainen liittouma Amerikkamme kansojen hyväksi) on poliittis-sosiaalis-taloudellinen yhteistyösopimus eräiden Latinalaisen Amerikan maiden välillä. ALBAa ehdotti Venezuela vastineeksi Yhdysvaltain ajamalle FTAA-vapaakauppasopimukselle.
ALBAn vapaakauppasopimuksena on Venezuelan, Kuuban ja Bolivian välinen Kansojen kauppasopimus (Tratado de Comercio de los Pueblos, TCP), joka solmittiin aluksi Venezuelan ja Kuuban välillä 14. joulukuuta 2004. Bolivia liittyi TCP:hen huhtikuussa 2006.
Nicaragua ilmoitti 11. tammikuuta 2007 liittyvänsä ALBAan. Vuoden 2009 kesään mennessä ALBAsta on tullut yhdeksän valtion liittouma. Vuonna 2010 ALBA-maat aikovat ottaa käyttöön yhteisen virtuaalivaluutan sucren. Honduras vetäytyi yhteistyöstä presidentti Manuel Zelayan syrjäyttäneen vallankaappauksen jälkeen. ALBA:ssa on tällä hetkellä 11 jäsenmaata. Jäsenmaat ovat Antigua ja Barbuda, Bolivia, Kuuba, Dominica, Ecuador, Grenada, Nicaragua, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit ja Venezuela.
Oscar de la Renta

Oscar de la Renta (22. heinäkuuta 1932 Santo Domingo – 20. lokakuuta 2014 Kent, Connecticut, Yhdysvallat) oli dominikaanilainen muotisuunnittelija. Häntä pidettiin yhtenä aikansa vaikutusvaltaisimmista muodin luojista.
De la Renta syntyi Dominikaanisessa tasavallassa. Hänen äitinsä oli dominikaanilainen, mutta isä puertoricolainen. 18-vuotiaana hän muutti Espanjaan, jossa opiskeli maalausta Madridin San Fernandon akatemiassa. Hän kuitenkin nopeasti vaihtoi suuntansa maalauksesta muotiin, ja toimikin pian harjoittelijana muutamissa Espanjan huippumuotitaloissa. Myöhemmin hän otti oppia lukuisten suunnittelijoiden suojattina ja avustajana Pariisissa sekä New Yorkissa.
Vuonna 1965 de la Renta alkoi työskennellä yhdysvaltalaisessa muotiyrityksessä nimeltä Jane Derby Ltd. Hänen suunnittelemansa vaatteet kantoivat nimeä Oscar de la Renta for Jane Derby. Kun Jane Derby vuonna 1969 kuoli, de la Renta otti yrityksen hallintaansa ja nimesi sen uudelleen Oscar de la Rentaksi.
De la Renta oli naimisissa kahdesti. Hänellä oli myös adoptoitu poika, Moisa de la Renta.
Grace Moore

Grace Moore (5. joulukuuta 1898 – 26. tammikuuta 1947) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkintoon vuonna 1934 elokuvasta Laulava Venus.
Jaakko Ohtonen

Ura

Ohtonen opiskeli Voionmaan opiston elokuvanäyttelijälinjalla 2008–2009. Sen jälkeen hän opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2015. Valmistuttuaan hän on työskennellyt vapaana näyttelijänä. Ryhmäteatteri Meriteatterissa Ohtonen aloitti 2015. Ohtonen on näytellyt myös Tampereen Teatterissa ja ryhmäteatteri Siperiassa.
Valkokankailla Ohtonen nähtiin jo opiskeluaikanaan. Hänellä oli sivurooli draamaelokuvassa Väärät juuret vuonna 2009. Yle TV2:n draamakomediassa Mun ainoot 30 minsaa Ohtosella oli Mikon rooli. Draamakomediassa Klikkaa mua hänellä oli yhden jakson rooli Kekenä.