google/wiki40b huggingface dataset:
Donna Lee

”Donna Lee” on Charlie Parkerin tunnetuksi tekemä jazzstandardi vuodelta 1947.
1910-luvun jazzstandardi ”Indianan” sointukulkuun perustuvaa kappaletta pidettiin pitkään Parkerin itsensä säveltämänä, mutta tosiasiallinen säveltäjä oli Parkerin yhtyeen trumpetisti Miles Davis. Pitkäaikainen sekaannus johtui mahdollisesti siitä, että Parkerin sopimus oikeutti levy-yhtiön ostamaan oikeudet Parkerin säveltämiin kappaleisiin – näin ollen saattoi olla yhtiölle kannattavampaa merkitä yhtyeen muidenkin jäsenten sävellykset Parkerin nimiin. Kappale nimettiin bassonsoittaja Curly Russellin tyttären mukaan.
Parker nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran toukokuussa 1947. Yhtyeeseen kuuluivat Parkerin ja Davisin lisäksi pianisti Bud Powell, basisti Tommy Potter ja rumpali Max Roach. Jaco Pastorius nauhoitti kappaleen vuoden 1973 debyyttialbumillaan Jaco Pastorius bassokitaran ja congarumpujen välisenä duettona. Kappaleen ovat äänittäneet myös muun muassa Gil Evans, Anthony Braxton, Wardell Gray, Clifford Brown ja Tito Puente.
Beetaglukaani

β-glukaani on pitkäketjuinen hiilihydraatti, joka koostuu glukoosimolekyyleistä ja jota on muun muassa kaurassa ja ohrassa. β-glukaani on tärkeä ravintokuitu, joka alentaa veren LDL-kolesteroliarvoja muodostamalla suolistossa veden kanssa geelin, joka estää kolesterolia imeytymästä elimistöön . Beetaglukaanin muodostama geeli sitoo itseensä ohutsuolessa sappihappoja ja vie niitä pois elimistöstä. Sappihappojen yksi rakennusaine on kolesteroli. Maksa käyttää elimistössä jo olevaa kolesterolia uusien sappihappojen tekemiseen poistuneiden tilalle. Näin veren kolesterolipitoisuus alenee.
β-glukaania saa muun muassa kaurasta ja ohrasta ja siksi se onkin tärkeä tekijä näiden viljojen terveysvaikutusta tutkittaessa. Beetaglukaani hidastaa myös glukoosin imeytymistä ja ehkäisee siten verensokerin heilahteluja. Suositeltava päiväannos β-glukaania on 3 grammaa.
Euroopan elintarvikeviranomainen EFSA on antanut β-glukaanille puoltavan lausunnon elintarvikkeena, joka auttaa alentamaan veren kolesteroliarvoja koskien sekä kaurasta että ohrasta saatavaa β-glukaania. Terveysvaikutus saadaan, kun päivittäin nautitaan vähintään 3 g β-glukaania. Tuotteessa on oltava vähintään 1 g β-glukaania / annos, jotta terveysväittämää voisi käyttää. Keskimäärin "huono" LDL-kolesteroli alenee 3–5 %, mutta jos lähtötaso on korkea, kolesteroli voi alentua jopa 10 %.
β-glukaania on kaurassa ja ohrassa luontaisesti noin 3–5 prosenttia.
W.A.R. – W. Axl Rose

Kuvaus

Axl Rose on tunnetun hard rock -yhtyeen keulakuva ja rockmaailman kiistanalaisimpia hahmoja. Kaltoin kohdeltu, sittemmin maanis-depressiiviseksi diagnosoitu Axl Rose muutti nuorena Los Angelesiin ja perusti Guns N' Rosesin, jonka esikoisalbumi Appetite for Destruction (1987) nosti yhtyeen rockmaailman huipulle. Rajut elämäntavat vaativat kuitenkin veronsa: Rose junaili kaikki muut alkuperäiskokoonpanon jäsenet pois yhtyeestä yksi kerrallaan ja alkoi vähitellen erakoitua.
Guns N' Rosesin historiikistakin käyvä teos kuvaa osuvasti yhtyeen vaiheita ja sen suosion nousun ja laskun syitä. Välikevennyksinä toimivat anekdootit yhtyeistä, joiden kanssa Guns N' Roses on kiertänyt, levyttänyt tai riidellyt (The Rolling Stones, Mötley Crüe ja Nirvana).
Harjun lasitehdas

Harjun lasitehdas toimi Merikarvialla vuosina 1860–1874. Tehdas valmisti vihreästä lasimassasta ikkunalasia, pulloja sekä yksinkertaista talouslasia. Tehdas sijaitsi Merikarvian Alakylän Stupilan talon maalla nykyisen valtatie 8:n varrella lähellä Tuorilaa.
Harjun tehdas lopetti toimintansa kannattamattomana vuonna 1874. Tehtaan vaikeudet olivat alkaneet jo 1860-luvun katovuosina. Merkarvialla toimi samaa aikaan myös Kuvaskankaan lasitehdas joka lopetti toimintansa 1884.
Axel Brusewitz

Axel Karl Adolf Brusewitz (9. kesäkuuta 1881 Vihti – 27. syyskuuta 1950) oli suomalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut valtiotieteilijä. Hän oli Uppsalan yliopiston professori 1923–1947. Hän tutki Ruotsin perustuslakikysymyksiä ja myöhempää poliittista historiaa. Hän julkaisi oppilaidensa kanssa yhteistyössä sarjaa Skrifter utgivna av Statsvetenskapliga föreningen i Uppsala
Federico Mompou

Federico Mompou (16. huhtikuuta 1893 Barcelona – 30. kesäkuuta 1987 Barcelona) oli espanjalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan lauluistaan ja pianominiatyyreistään. Mompou opiskeli pianonsoittoa Barcelonassa ja piti ensikonserttinsa 15-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän pääsi Enrique Granadosin suosituksella Pariisiin opiskelemaan pianonsoittoa ja harmoniaa. Siellä hän sävelsi ensimmäiset pianokappaleensa (Impresiones intimas, 1911–1914).
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Mompou palasi Barcelonaan, josta hän muutti takaisin Pariisiin vuonna 1921. Hän pysyi siellä seuraavat 20 vuotta, kunnes palasi uudemman kerran pysyvästi Barcelonaan. Hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n Chevalier. Hän sai säveltäjänä vaikutteita muun muassa Erik Satielta.
Monet Mompoun pianosarjoista sävellettiin pitkien ajanjaksojen kuluessa. Niihin kuuluvat 12 Cançons i dansas (1921–1928, 1942–1962), kymmenen Preludia (1927–1930, 1943–1951), Variaciones sobre un tema di Chopin (1938–1957), Paisajes (1942–1960) ja Música callada (1959–1967). Lauluteoksiin lukeutuvat Comptines I-VI (1931, 1943), Combat del somni (1942–1948) ja Llueve sobre el rio (1945). Kuoroteoksia ovat Cantar del alma (1951) ja Improperios (1963).
Cotopaxi

Purkaukset

Vuoden 1738 jälkeen Cotopaxi on purkautunut yli 50 kertaa. Useat vuorta ympäröivät laaksot ovat syntyneet voimakkaiden mutavyöryjen seurauksena. Mutavyöryt muodostavat vakavan uhan paikallisille asukkaille. Latacungan kaupunki onkin tuhoutunut täydellisesti ainakin kahdesti historiansa aikana. Rajuimmat tunnetut purkaukset tapahtuivat vuosina 1744, 1768 ja 1877. Vuoden 1877 purkauksessa pyroklastiset pilvet laskeutuivat joka puolelta vuorta ja mutavyöryt matkasivat yli sadan kilometrin matkan Tyyneenmereen. 
Vuori purkautui myös vuosina 1903–1904 (Vei-indeksi 3). Sen jälkeen ennen vuotta 2015 siinä havaittiin vähäistä aktiivisuutta kymmenen kertaan (VEI 1-2). Havainto vuodelta 1942 (VEI 3) on epävarma.
Viimeksi Cotopaxi purkautui 14. elokuuta 2015, jolloin siitä alkoi nousta savupilviä ja tuhkaa kahdeksan kilometrin korkeuteen. Purkauksen vuoksi Ecuadoriin julistettiin poikkeustila.
Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto

Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto  (RSKL) (ruots. Sverigefinska Riksförbundet (SFRF)) on Ruotsissa toimiva, vuonna 1957 perustettu, kaikille ruotsinsuomalaisille avoin yhdistys. RSKL:llä on noin 90 paikallisyhdistystä eri puolilla Ruotsia, ja liitossa on noin 15 000 – 20 000 jäsentä.
RSKL:n päätehtävä ruotsinsuomalaisten oikeuksien puolustamisen ohella on olla yhteinen vapaa-ajanorganisaatio. Alusta asti RKSL on toiminut yhdistyksen ja kerhojen keskusyhdistyksenä. Paikallisyhdistysten ohella liittoon kuuluu rinnakkaisorganisaatioita, kuten Ruotsinsuomalaiset Eläkeläiset ja Ruotsinsuomalaisten nuorten liitto (RSN), Ruotsinsuomalaisten harrastajateatteriliitto, Ruotsinsuomalainen Liikunta ja Urheilu RSLU ja naisyhdistys Ruotsinsuomalaisten Naisten Foorumi.
RSKL harjoittaa koulutus- ja opiskelutoimintaa mm. järjestämällä jäsen-, toimitsija- sekä johtajakoulutusta ja johtamalla kahta kansanopistoa, Ruotsinsuomalaisten kansankorkeakoulua Haaparannalla sekä Axevallan kansankorkeakoulua. 
RSKL julkaisee jäsenlehteä.
Aardla järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 31 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Konsu soolla Porijõen vieressä. Suoalue on voimakkaasti ojitettu ruudukon muodostavalla kanavaverkolla. Järven kaakkoisrantaan laskee vielä luontaiseksi tunnistettava Aardla jõgi. Vesi jatkaa matkaansa järvestä suon kanavia pitkin Porijõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 285 neliökilometriä ja sen vedenpinnan korkeus on keskimäärin 32,0 m mpy.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on noin 2 metriä, kun sen suurin syvyys noin 4 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00061 kuutiokilometriä eli 0,61 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä ja sen rannat kasvavat pääasiassa ruokoa. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Iso Peräjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,8 metriä mpy.
Miniatyyrimaalaus

Miniatyyrimaalaus tarkoittaa pienikokoisia maalauksia. Ne ovat usein muodoltaan pyöreitä tai soikeita. Aiheen puolesta muotokuvat hallitsevat miniatyyrimaalauksissa, mutta myös kukka-asetelmia ja maisemia on maalattu. Miniatyyrimaalaukset ovat yleensä pikkutarkkoja ja niissä käytetään hienostuneita värejä. Miniatyyrin tekijä on miniatyyrimaalari tai miniatyristi.
Nimi miniatyyri tulee sanasta minium (lat. minumum ’mönjä’, keltaiseen vivahtava punainen lyijyoksidiväri) eli punaisesta väristä, jolla  käsikirjoitusten alkukirjaimia korostettiin varhaiskeskiajalla. Keskiainen nimitys taiteilijalle, joka maalasi punaisella värillä, oli miniator. Nimi yleistyi ensin tarkoittamaan kaikkea kirjamaalausta. Nykyisin sanaa käytetään yleensä myös muista erityisen pienikokoisista maalauksista.
Miniatyyrimaalauksia tehdään akvarellilla, guassilla tai öljyvärillä, toisinaan emalivärein. Maalauspohjana on toiminut muun muassa pergamentti, kuparilevy, norsunluu ja kartonki. Maalauksia on kehystetty medaljonkeihin kultasepäntyönä.

Muotokuvaminiatyyri Euroopassa

Miniatyyrimaalaus eriytyi kirjamaalauksesta omaksi taiteenalaksi 1500-luvulla, kun käsin kirjoitetut kirjat alkoivat kilpailla painettujen kanssa 1460-luvulta alkaen. Rikkaat tukijat vaativat kuitenkin ylellisyysesineiden laajempaa jakelua. Miniatyristit jatkoivat kalliiden kirjojen kuvittamista, mutta tarjosivat tukijoille myös itsenäisiä miniatyyrejä. 
Ensimmäisiä muotokuvaminiatyyrejä maalasi ranskalainen Jean Fouquet 1400-luvun puolivälissä. Miniatyyrimaalauksia alkoi esiintyä Ranskan ja Englannin hoveissa 1520-luvulla. Mitalien tapaan ne olivat kannettavia, mutta niiden värit olivat myös realistiset. Varhaisia esimerkkejä olivat alankomaalaiset miniatyristit Jean Clouet, joka työskenteli Ranskassa ja Lucas Horenbout Englannissa. 
Horenbout maalasi Henrik VIII:n suvun, kopioiden joskus kuninkaallisissa rakennuksissa olleita muotokuvia öljymaalauksina. Hän opetti myös miniatyyritekniikkaa kuninkaan muotokuvamaalarille Hans Holbeinille. Levina Teerlinc oli kuningassuvulle työskennelleen Simon Beningin tytär. Hän opetti luultavasti miniatyyrimaalausta Nicholas Hilliardille tämän ollessa vielä kultaseppä. Hilliardin myötä muotokuvaminiatyyri tuli pysyvästi englantilaiseen kulttuuriin.
Seuraavalla vuosisadalla Jean Petitot'sta tuli johtava miniatyristi.
Tunnettu miniatyyrimaalari oli suomalainen Elias Brenner, joka maalasi Ruotsissa kuningatar Kristiinan kutsumana. Myös ruotsalainen Peter Adolf Hall oli merkittävä miniatyristi, hän toimi Pariisissa 1700-luvulla. Myöhemmin empiren aikana miniatyyrejä maalasi muun muassa Jean Baptiste Isabey (1767-1855).
Miniatyyrimaalauksen suosio hiipui empiren jälkeen. Varsinkin muotokuvaminiatyyrejä oli käytetty valokuvan tapaan, eikä niillä ollut enää kysyntää valokuvan keksimisen jälkeen.

Miniatyyrikokoelmia

Miniatyyrimaalauksen kokoelmia on muun muassa Sinebrychoffin taidemuseossa ja  Henry Lönnforsin miniatyyrikokoelma Turun taidemuseossa.
Pikku Nemo Höyhensaarilla

Pikku Nemo Höyhensaarilla (engl. Little Nemo in Slumberland) on yhdysvaltalaisen Winsor McCayn luoma uraauurtava sarjakuva, joka ilmestyi ensin New York Herald -sanomalehdessä 15. lokakuuta 1905 – 23. huhtikuuta 1911 ja sitten New York American -sanomalehdessä 30. huhtikuuta 1911 – 1913. Sarjan nimi muuttui sanomalehden vaihtuessa muotoon In the Land of Wonderful Dreams. Tämän jälkeen sarja heräsi vielä hetkeksi eloon vuosiksi 1924–1927.
Pikku Nemot ovat pikkupojan unifantasiaa, mutta niiden sävy on usein uhkaava, surrealistinen ja jopa pelottava. Viimeisessä ruudussa Nemo (jonka nimi tarkoittaa latinaksi ”ei kukaan”) putoaa aina sängystään lattialle ja herää unestaan. Unissa hän joutuu yleensä pahaan ahdinkoon, kuten jää jättimäisten sienten alle tai muuttuu apinaksi. Höyhensaarille hänet kutsuu kuningas Morfeus ja Nemon ”leikkitoverina” on kuninkaan tytär, jota kutsutaan vain prinsessaksi. Yksi Nemon kuuluisimmista uninäyistä on kävelevä sänky.
Suomeksi Nemon seikkailuja on julkaistu kaksi kirjaa: I osa: 1905–1907 ja II osa: 1907–1908 (Otava 1991). Kattava kokoelma Nemon seikkailuja on julkaistu yhtenä niteenä englanniksi (Little Nemo 1905–1914, ISBN 3-8228-6300-9) sarjakuvan tultua vapaaksi yleiseen käyttöön asetetuksi teokseksi, kun McCayn kuolemasta oli kulunut 70 vuotta.
Suomalaisista sarjakuvapiirtäjistä Hjalmar Löfving sai tuoreeltaan vaikutteita McCayltä.
Huangnanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri

Väestö

Vuoden 2014 lopussa Huangnanin prefektuurissa asui 266 541 henkilöä, josta oli 182 734 tiibetiläistä (68,56%), 37 205 mongolia (13,96%), 17 223 hui-kiinalaista (6,46%), 16 902 han-kiinalaista (6,34%) ja 12 477 muuta vähemistöedustajaa (4,68%).
Gus Hansen

Saavutukset

Hansen oli yksi ensimmäisistä World Poker Tour Walk of Fameen valituista vuonna 2004 yhdessä Doyle Brunsonin ja James Garnerin kanssa.
Gus Hansen oli yhtenä perustajana ja sivuston ammattilaisena nettipokerisivusto pokerchamps.comissa, joka perustettiin vuonna 2003. Vuonna 2005 kyseinen yhtiö ja peliohjelmisto myytiin brittiläiselle Betfair-yhtiölle yli sadalla miljoonalla Tanskan kruunulla, mikä on noin 13 miljoonaa euroa. Nykyään Hansen edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Vuoden 2005 British Poker Openin aikaan, Gary "The Choirboy" Jones ilmoitti Hansenilla olevan rahaongelmia huolimatta yli kolmen miljoonan dollarin turnausvoitoista saman vuoden loppuun mennessä. Ongelmat johtuivat kuulemma tappioista rahapeleissä . Siitä huolimatta Hansen oli aktiivisesti mukana Tanskan pokerimestaruuskisoissa lokakuussa 2005.
Helmikuussa 2005 Gus Hansen voitti Poker Superstars Invitational Tournamentin miljoonan dollarin ykköspalkinnon. Syyskuussa 2005 Hansen oli European Poker Tourin finaalipöydässä Barcelona Open -turnauksessa. Tammikuussa 2007 Hansen voitti Aussie Millions -tapahtuman pääturnauksen, jonka ykköspalkinto oli 1,5 miljoonaa Australian dollaria.
Syyskuussa 2010 Hansen voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa oltuaan ykkönen Lontoossa pelatussa World Series of Poker Europen No Limit Hold’em High Roller Heads-Up -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 288 409 puntaa.
Tammikuussa 2010 Gus Hansenin pokeriuran turnausansiot ylittivät 7,5 miljoonaa dollaria.
Hansen julkaisi opetus-DVD:n "Gus Hansen's Advanced Hold'Em Strategies" vuonna 2005. Hansenilla oli aiemmin internetsivusto ThePlayr.com, jolla hän kirjoitti pokeriartikkeleita ja julkaisi blogiaan. Vuonna 2008 ilmestyi Hansenin kirja Every Hand Revealed (Citadel, ISBN 978-0818407277), jossa hän käy läpi lähes kaikki kätensä voittoisassa Aussie Millions -turnauksessa. Kirja on ilmestynyt suomeksi nimellä Pokeriammattilaisen ajatuksissa (Readme.fi, ISBN 9789522200839).
Calais

Talous

Kaupungin läheisyys Englantiin on tehnyt siitä merkittävän satamakaupungin vuosisatojen ajan. Suurin osa Englannin kanaalin ylittävistä lautoista kulkee Calais’n ja Doverin välillä. Kanaalitunnelin Ranskan puoleinen pää sijaitsee Coquillessa noin kuusi kilometriä Calais'sta etelään.
Kaupungin talouden kivijalka on satama, mutta kaupungissa on myös muuta teollisuutta, joista merkittävimpiä ovat pitsin valmistus, kemianteollisuus ja paperiteollisuus. Calais’sta on suora 238 kilometriä pitkä rautatieyhteys Pariisiin.
Ison-Britannian ja Ranskan erilainen alkoholi- ja tupakkaverotus on synnyttänyt kaupunkiin laajoja ostoshalleja englantilaisia päiväturisteja varten.

Nähtävyydet

Kaupunki pommitettiin lähes kokonaan maan tasalle toisessa maailmansodassa, joten Calais'ssa ei ole juuri mitään sotaa edeltävää jäljellä. Suurimmalle osalle turisteista kaupunki on läpikulkupaikka.
Kaupungin keskustaa hallitsee kaupungintalo, joka on rakennettu flaamilaisen renessanssin tyyliin ja joka näkyy merelle. Kaupungintalon edessä on kopio Auguste Rodinin patsaasta Les Bourgeois de Calais. Saksan laivaston radiobunkkeri on yleisölle avoin sotamuseo kaupungin keskuspuistossa.
Kaupungin länsipuolella on Côte d’Opale, erittäin näyttävä ja kaunis valkoinen kalliomuodostelma.
Vasco da Gama (1876)

Valmistus

Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Blackwallista Lontoosta, missä köli laskettiin vuonna 1875. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1876 ja valmistui 1878.

Palvelus

Alus palveli rannikkopuolustusjoukoissa, joiden tehtävänä oli Lissabonin ja Tagus-joen suun suojaaminen. Alus osallistui 26. kesäkuuta 1897 Spitheadissä järjestettyyn laivastokatselmukseen.
Alus oli modernisoitavana Orlandossa 1901-1902, jolloin sen keskiosaan lisättiin 9,91 metrin kappale. Muutostöiden jälkeen aluksen uppouma oli 2 972 tonnia. Rungon pituus oli 70,86m leveys 12,19 ja syväys 6,27 metriä. Propulsiojärjestelmän teho tuplattiin 6 000 hevosvoimaan, millä saavutettiin 15,5 solmun huippunopeus. Aluksella oli hiiltä maksimissaan 300 tonnia. Muutostöiden jälkeen aseistuksena oli kaksi kahdeksan tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä, joiden lisäksi olivat 5,9 tuuman 45 pituuskaliiperin, 12 naulan, neljä yhdeksän naulan ja kuusi kolmen naulan tykkiä. Miehistötarve kasvoi 260 henkeen.
Aluksella tapahtui 27. elokuuta 1907 kaasuräjähdys, jossa joukko miehistönjäseniä loukkaantui. Osa aluksen miehistönstä osallistui Portugalin huhtikuun 1913 poliittisiin levottomuuksiin. Kapinalliset poistettiin alukselta. Miehistö osallistui jälleen 14. toukokuuta 1915 levottomuuksiin, nousten kapinaan ja surmaten aluksen päällikön sekä tulittaen Lissabonia, jolloin noin sata henkeä sai surmansa.
Alus oli laivaston lippulaivana ainakin vuoden 1914 loppuun, mihin asti budjetti ei mahdollistanut uuden aluksen hankintaa. Alus myytiin romutettavaksi 1935.
Kutsuntalakko

Kutsuntalakko oli 1902–1904 Suomen suuriruhtinaskunnassa järjestetty laajalle levinnyt kieltäytyminen asevelvollisuuskutsunnasta, jossa arvalla valittiin ne, jotka olisivat joutuneet kolmen vuoden asepalvelukseen Suomessa. Muiden tuli palvella reservin sotilaina 45, 30 ja 15 vuorokautta peräkkäisinä kesinä.
Ajatus kutsuntalakosta perustui riitaan Suomen suuriruhtinaskunnan autonomiasta ja Venäjän yleisestä asevelvollisuudesta. Suomalaisen näkemyksen mukaan suomalaisten sotilaiden olisi tullut puolustaa vain Suomen suuriruhtinaskuntaa, kun taas venäläisten näkemyksen mukaan asevelvollisuuden olisi tullut laajeta suomalaistenkin osalta koskemaan koko Venäjän keisarikuntaa.
Siitä, että suomalaiset kieltäytyivät kutsuntalakoin asevelvollisuuden suorittamisesta, seurasi, että suomalaisten asevelvollisuus korvattiin Suomen suuriruhtinaskunnan rahamaksuin Venäjän keisarikunnan yleiseen budjettiin sotilasmiljoonin.
Muistoksi kutsuntalakkolaisuudesta 1902–1904 on vuosien 1902-1904 kutsuntalakkolaisten muistomitali. Yksi mitalin saajista on Carl Gustaf Emil Mannerheim, joka tuona aikana palveli ammattiupseerina Venäjän keisarikunnan armeijassa.
Ensimmäisessä maailmansodassa palveli suomalaiseen aatelistoon kuuluvien upseerien lisäksi suomalaisina vapaaehtoisina noin tuhat henkeä. Se oli runsas puolet siitä määrästä, joka meni jääkäriliikkeen osana Saksaan palvelukseen taistelemaan Venäjän keisarikuntaa vastaan.
Kutsuntalakolle tehtiin myöhemmin oma kunniamerkkinsä, jollainen on säilynyt marsalkka Mannerheimin kunniamerkkikokoelmassa hänen kotimuseossaan.
Frida Maanum

Frida Leonhardsen Maanum (s. 16. heinäkuuta 1999) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 24 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän tuli Norjan viidestä ottelusta neljässä kentälle vaihtopelaajana.
Maanum on edustanut kotimaassaan Lyniä ja vuonna 2017 Stabækia, minkä jälkeen hän on pelannut Ruotsissa Linköpingin joukkueessa.
Graafinen laskin

Graafinen laskin on funktiolaskin, jossa on iso näyttö ja jolla pystytään esimerkiksi piirtämään funktioiden kuvaajia. Muita toimintoja ovat esimerkiksi yhtälöiden ja yhtälöryhmien ratkaiseminen sekä matriisilasku. Usein laskimet sisältävät myös mahdollisuuden omien ohjelmien tekoon esimerkiksi BASIC:illä. Ohjelmat voi laatia joko laskimella tai tietokoneella, jolta ohjelma siirretään laskimeen.
Graafiset laskimet yleistyivät opiskelijoiden keskuudessa 1990-luvun puolivälissä
John Flynn (pappi)

Lapsuus ja nuoruus

Flynn syntyi 25. marraskuuta 1880 Thomas ja Rosetta Flynnin kolmantena lapsena. Flynn lähetettiin Sydneyyn tätinsä kasvatettavaksi hänen äitinsä kuoltua synnytykseen. Flynn palasi oman perheensä pariin Ballaratin lähistölle viisivuotiaana. Myöhemmin Flynnin perhe muutti Melbournen länsiosaan. Flynn toimi opettajana koulussa vuodesta 1898 alkaen ja opiskeli teologiaa Melbournen yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1910.

Lähetystyö

Valmistuttuaan Australian presbyteerikirkon papiksi Flynn sai vuonna 1911 kiinnityksen Smith of Dunesk Mission -lähetysasemalle Etelä-Australiaan. Vuonna 1912 Flynn lähetettiin tekemään selvitystä Pohjoisterritorion aboriginaalien ja valkoihoisten uudisasukkaiden tarpeista. Hänen raporttinsa johtivat presbyteerikirkon lähetystoiminnan aloittamiseen Australian sisäosissa ja Flynnistä tuli Australian Inland Missionin (AIM) superintendentti.

Lentolääkäritoiminnan synty

Vuonna 1917 lentäjä ja lääketieteen opiskelija, luutnantti Clifford Peel ehdotti kirjeessään Flynnille, että Australian syrjäseutujen lääkäripalvelut voitaisiin järjestää lentokoneiden avulla. Peel menehtyi Ranskassa 19-vuotiaana hänen lentokoneensa tultua ammutuksi alas, eikä siten tullut näkemään kirjeensä vaikutuksia lentolääkäripalvelun syntymiselle. Flynnin näkemyksen mukaan Australian pohjoisosien eristäytyneille ihmisyhteisöille piti luoda turvaverkko, joka perustui lentolääkäritoimintaan ja radioviestintään. Flynn kirjoittikin tarmokkaasti ajaakseen lentolääkäritoiminnan aloittamista Australian sisäosissa ja hankkiakseen varoja toiminnalle. Merkittävän alkusysäyksen lääkäripalvelulle antoi H. V. McKayn tekemä testamenttilahjoitus "ilmailukokeilua varten".
Ensimmäinen AIM Aerial Medical Servicen lääkärilento tapahtui 17. toukokuuta 1928 Qantasilta vuokratulla De Havilland D.H.50 -tyyppisellä lentokoneella. Tehtävää lähti suorittamaan lääkäri Kenyon St Vincent Welch. Lentolääkäritoiminta laajeni vuosien kuluessa mantereen laajuiseksi ja se kattaa nykyään 80 prosenttia Australian mantereen pinta-alasta eli noin 6,9 miljoonaa neliökilometriä. Palvelun nimi on muuttunut vuosien kuluessa useaan kertaan: vuonna 1934 perustettiin Australian Aerial Medical Service, jonka nimi muuttui vuonna 1942 muotoon Flying Doctor Service of Australia ja vuonna 1955 muotoon Royal Flying Doctor Service of Australia.
Vuodesta 1929 alkaen syrjäseutujen asukkaat pystyivät soittamaan lentolääkärin paikalle käyttämällä Alfred Traegerin kehittämää radiolähetin-vastaanotinta, joka sai käyttövoimansa poljettavasta generaattorista.

Myöhemmät elämänvaiheet

Flynn meni vuonna 1932 naimisiin Jean Blanch Bairdin kanssa. Flynn otettiin vuonna 1933 jäseneksi Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan arvonimellä Brittiläisen imperiumin upseeri (OBE).
Flynn kuoli syöpään Sydneyssä vuonna 1951 ja hänen tuhkansa haudattiin Alice Springsin länsipuolelle.

Kunnianosoituksia

Flynn on kuvattuna nykyisen 20 Australian dollarin setelin kääntöpuolelle. Vuonna 1956 Alice Springsissä avattiin hänen muistokseen nimetty kirkko. Vuonna 1971 Canberran kaupunginosa Flynn nimettiin John Flynnin kunniaksi.