google/wiki40b huggingface dataset:
Ralph Enckell

Carl Fredrik Ralph Alexander Enckell (13. toukokuuta 1913 Helsinki – 18. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Enckell toimi ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1934 alkaen. Hän oli lähetystösihteerinä Tukholmassa vuosina 1944–1945, Pariisissa 1945–1950 ja Moskovassa 1950–1954 sekä ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä vuosina 1955–1959. Enckell palveli Suomen pysyvänä edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa 1959–1965, suurlähettiläänä Tukholmassa 1965–1969, OECD-edustustossa Pariisissa 1969–1976, edelleen Suomen edustustossa Pariisissa sekä samalla Unescossa 1972–1976 ja Varsovassa 1976–1980. Enckellin seuraaja ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä, YK-suurlähettiläänä ja Tukholman-suurlähettiläänä oli Max Jakobson.
Ralph Enckell sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1957 ja hänet vihittiin valtiotieteen kunniatohtoriksi Turun yliopistossa 1970. Hänen poikkeukselliset ansionsa diplomaattina palkittiin Suomen Leijonan ritarikunnan suurristillä 1978.
Enckell  tunnettiin diplomaattikunnan piirissä värikkäänä persoonana. Kun Vietnamin sotaa näkyvästi arvostellut Ruotsin opetusministeri, myöhempi pääministeri Olof Palme tuomitsi Tšekkoslovakian miehityksen vuonna 1968, Enckell luonnehti sarkastisesti puolueettomuuspolitiikan eroa Suomen ja Ruotsin välillä: ”Suomi pyrkii hoitamaan suhteensa sekä itään että länteen yhtä hyvin, Ruotsi yhtä huonosti.” Enckellin sanat kantautuivat luonnollisesti aikanaan Palmen korviin, ja tämä pahoitti niistä syvästi mielensä. Ilkka Pastisen mukaan Enckell oli luonteeltaan temperamenttinen ja vaativa, korostuneen isänmaallinen sekä monien alaistensa pelkäämä esimies.
Enckell näytteli salanimellä Ilmari Mänty pääosaa Nyrki Tapiovaaran ohjaamassa elokuvassa Varastettu kuolema vuonna 1938. Se jäi kuitenkin hänen ainoaksi elokuvaroolikseen.
Hän oli avioliitossa kaksi kertaa: vuosina 1936–1948 Marie-Christine Söderhjelmin ja vuodesta 1949 kuolemaansa saakka Laura Virkkusen (vuoteen 1935 Snellman) kanssa. Laura Enckellin vanhemmat olivat Jean Sibeliuksen tytär, näyttelijä Ruth Snellman ja näyttelijä Jussi Snellman. Akateemikko Rabbe Enckell oli Ralph Enckellin isän pikkuserkku.
Äidinkielensä ruotsin ohella Enckell hallitsi täydellisesti suomen, englannin, ranskan ja venäjän. Hänen kielitaitonsa oli suurelta osin jo lapsuuskodin perua: hänen isänsä Carl Enckell oli suomenruotsalainen diplomaatti-ministeri ja äitinsä englantilainen Lucy Marie Frieda Agathe Margareta Ponsonby-Lyons. 
Isän toimiessa 1920-luvulla Suomen lähettiläänä Pariisissa hän oli käynyt ranskalaista koulua. Työskennellessään itse 1950-luvulla Suomen Moskovan-suurlähetystössä Enckell opiskeli perusteellisesti venäjän. Ralph oli kenraaliluutnantti Oscar Enckellin veljenpoika.
Vuonna 2013, jolloin oli tullut kuluneeksi sata vuotta Ralph Enckellin syntymästä, julkaistiin Markku Reimaan kirjoittama elämäkerta Diplomatian taikuri.
Leopold V

Leopold V (1157 – 31. joulukuuta 1194), Babenbergin sukua, oli Itävallan herttuana kolmannen ristiretken aikoihin 1177–1194. Hän joutui kiistoihin retken johtajan Rikhard Leijonamielen kanssa.
Leopold oli Henrik II:n ja hänen bysanttilaisen vaimonsa Theodora Komneneen poika. Leopold nai 1172 Unkarin kuningas Géza II:n tyttären Helenan. Heillä oli pojat, joista tuli Frederik I ja Leopold VI.
Ristiretkellä Leopold kahinoi Rikhard Leijonanmielen kanssa; Rikhard ja Ranskan kuningas Filip II olivat nostaneet lippunsa Akkossa, mutta kun Leopold teki saman, Rikhard repi hänen lippunsa alas. Rickhardia epäiltiin myös Leopoldin serkun, Jerusalemin kuninkaan Conrad Montferratilaisen surmaan osallistumisesta.
Paluumatkalla Englantiin 1192 Rikhard tunnistettiin Wienissä, tarinan mukaan sinettisormuksesta, ja hänet vangittiin ja tuotiin keisari Henrik VI:n eteen. Rikhardin valtavilla lunnailla rakennettiin uudet Wienin kaupunginmuurit ja Wiener Neustadt. Paavi Celestinus III kuitenkin julisti Leopoldin kirkonkiroukseen ristiretkeläistoverin vangitsemisesta.
Leopold V kuoli 1194 vapautumatta kirkonkirouksesta pudottuaan hevosen selästä turnajaisissa Grazissa.
Boschendal

Boschendal on eteläafrikkalainen viinitila, joka sijaitsee Franschhoekissa Western Capessa. Tilaa pidetään yhtenä Etelä-Afrikan vanhimmista viinitiloista. Tila on perustettu noin vuonna 1685 ja tilalla on viljelty viiniä sen perustamisesta lähtien. Vuodesta 2005 tilan on omistanut DGB (Pty) Ltd.

Viinit

Boschendalin viiniviljelmät kattavat noin 250 hehtaaria. Tilan päärypälelajikkeet ovat Sauvignon Blanc ja Chardonnay, mutta tilalla on myös merkittäviä Cabernet Sauvignon, Shiraz ja Merlot -istutuksia. 
Vaikka tila tuottaakin niin puna-, valko- kuin kuohuviinejä, on Boschendal perinteisesti tunnettu erityisesti valkoviineistään, joista esimerkiksi Cecil John Sauvignon Blanc on saanut kiittäviä arvioita. Viime vuosina tila on painostanut myös punaviineihin ja Boschendalin valmistamat Cecil John Shiraz ja Reserve Shiraz ovat saaneet kiittäviä arvioita. Myös tilan sekoitepunaviinit, erityisesti Grand Reserve (Cabarnet Franc, Cabarnet Sauvignon, Merlot ja Shiraz -sekoite), ovat varsin arvostettuja.
Alkulukufunktio

Alkulukufunktio on matematiikan funktio, jolla lasketaan reaalilukua x pienempien tai yhtäsuurten alkulukujen lukumäärää. Funktion merkintä on    (Kaavassa π(x) ei viitata lukuun π.)
Juha Tanskanen

Juha Tanskanen on Sotkamon Jymyn nykyinen puheenjohtaja ja entinen pelinjohtaja. Hän omistaa kajaanilaisen mainostoimisto  Pohjolan Mylly Oy:n.
Kalle Kotimäki

Kalle Heikki Kotimäki (18. marraskuuta 1892 Ähtäri – 2. syyskuuta 1954) oli suomalainen jääkärikapteeni.

Perhetausta

Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kalle Heikki Kotimäki ja Hilma Johanna Rinne.

Opinnot

Kotimäki kävi kansakoulun ja Seppälän maamieskoulun vuosina 1910–1911 sekä suoritti yksityisesti viidennen luokan Mikkelin suomalaisessa lyseossa vuonna 1920. Hän kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja upseerien täydennyskurssin vuonna 1924 ja taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925.

Jääkärikausi

Kotimäki työskenteli palosotilaana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 21. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin vielä samana päivänä pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän kuului myös pataljoonan soittokuntaan.

Suomen sisällissota

Kotimäki saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Kotimäki siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi nuorempana upseerina. Hänet siirrettiin 8. marraskuuta 1918 alkaen Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Pohjois-Savon rykmentti. Hän toimi rykmentissä nuorempana upseerina 6. komppaniassa ja myöhemmin 2. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 2. syyskuuta 1920 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. lokakuuta 1920 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Riihimäen suojeluskuntaan, josta hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1921 niin ikään paikallispäälliköksi Tuuloksen suojeluskuntaan, jossa hän palveli 30. huhtikuuta 1922 saakka.
Kotimäki siirrettiin seuraavaksi 1. toukokuuta 1922 Jaalan suojeluskuntaan, missä hän toimi paikallispäällikkönä 31. maaliskuuta 1927 saakka, jolloin hän erosi järjestöstä ja siirtyi siviilitehtäviin Pyhäjärven saha oy:n palvelukseen. Pyhäjärven sahalta hän siirtyi myöhemmin Vaasan vakinaisen palokunnan palvelukseen, missä hän palveli vuoteen 1930 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Myllymäellä sijaitsevan Pekkasen puutavaraliikkeen palvelukseen. Myöhemmin hän oli vielä Ähtärin suojeluskunnassa paikallispäällikkönä ja vuodesta 1937 alkaen työskenteli Valtion kivääritehtaalla talvisotaan saakka.
Elin Sjöström

Elin Maria Sjöström (o.s. Sundeberg 19. maaliskuuta 1851 Mikkeli – 18. toukokuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen naisasioiden ajaja.
Sjöströmin vanhemmat olivat varalääninkamreeri Gabriel Wilhelm Sundeberg ja Sophie Jacobina Stenij. Hän kävi tyttökoulua ensin Heinolassa ja sitten Helsingissä ja toimi itsekin Heinolan tyttökoulun opettajana 1868-1869. Suomen naisyhdistyksessä Sjöström alkoi työskennellä heti sen perustamisen jälkeen 1884. Hän oli yhdistyksen varapuheenjohtaja 1887-1888, sihteeri 1889-1904 ja puheenjohtaja 1904-1909 Aleksandra Gripenbergin toimiessa puoluepolitiikassa. Sjöström oli myös mukana naisten kansainvälisen kattojärjestön eli International Council of Women -organisaation toiminnassa sekä perustamassa vuonna 1911 Suomen Naisten Kansallisliittoa. Lisäksi hän toimi muun muassa Kasvatusopillisen talouskoulun johtokunnan jäsenenä vuodesta 1891 alkaen ja puheenjohtajana 1910-1928. Hän kuului myös Helsingin tyttöjen ammattikoulun ja Konkordia-liiton johtokuntiin.  Sjöström julkaisi teokset Kasvisruokaa kaikille (1913) ja Kalliinajan keittokirja (1919), minkä lisäksi hän kirjoitti paljon sanomalehtiin.
Sjöströmin puoliso vuodesta 1869 oli senaatin valtiovaraintoimikunnan apukamreeri, kamarineuvos Bernd Ferdinand Sjöström (k. 1893).
Luanda

Historia

Ennen portugalilaisten tuloa nykyinen Luandan alue oli osa N'dongon kuningaskuntaa. Niemimaa, jolla kaupunki sijaitsee, tunnettiin nimellä  Loanda.
Luandan perustivat portugalilaiset vuonna 1575 nimellä São Paulo de Luanda. Heitä kiinnosti luonnonsatama ja hopeakaivosten läheisyys sekä orjien saatavuus. Kaupunkiin valmistui katedraali vuonna 1583 ja luostari 1604. Vuodesta 1627 kaupunki on ollut Angolan hallinnollinen keskus. Vuodet 1640—1648) se oli hollantilaisten hallussa) .  Vuodet n. 1550—1850 se oli merkittävä Brasiliaan suuntautuneen orjakaupan keskus.
Vuonna 1889 rakennettiin kanava, joka turvasi kaupunkilaisten juomaveden saannin. Se oli edellytyksenä kaupungin kasvulle.
Angolan itsenäistyttyä sen sisällissota kosketti Luandaa melko vähän. Vuonna 1975 kaikki osapuolet, MPLA, UNITA ja FNLA, taistelivat kaupungissa, tuhansia kuoli ja kokonaisia kaupunginosia vaurioitui pahoin. Uusi levoton jakso oli vuonna 1992 vaalien yhteydessä hallitsevan MPLA:n ja UNITAn välillä.

Väestö

Luandan väkiluku on kasvanut nopeasti; ennen maan itsenäistymistä asukkaita oli noin 400 000, nykyisin kymmenkertainen määrä eli kolmannes Angolan väestöstä. Tärkeä syy rajuun kaupungistumiseen on ollut sisällissota, sillä pääkaupunki on koettu suhteellisen turvalliseksi paikaksi. Kaupungin infrastruktuuri on kuitenkin suunniteltu paljon pienemmälle väkimäärälle. 
Kaupungissa on asunut siirtomaaisäntien edustajia: portugalilaisten lisäksi hollantilaisia, jotka hallitsivat aluetta 1641-1648. Edelleen monien paikallisten sukutaustassa on osaksi eurooppalaisia esi-isiä. Angolan itsenäistymisen jälkeen 1975 kaupungin portugalilaisväestö muutti pois ja tilalle tuli suuri määrä kuubalaisia, pääasiassa sotilaita. Kuuba alkoi vetää joukkojaan pois vuonna 1989. Kaikkiaan Angolassa ehti kolmentoista vuoden aikana palvella 300 000 kuubalaista sotilasta.

Liikenne

Luanda on maan rautatieliikenteen lähtöpiste, josta rata kulkee itään päin 538 kilometriä, saavuttamatta kuitenkaan Kongon demokraattisen tasavallan rajaa. Rataa laajennetaan ja uuden rataosan odotetaan valmistuvan vuonna 2011.
Luandan pohjoispuolella  on maan suurin lentokenttä, Quatro de Fevereiron lentoasema (suom. "Helmikuun neljännen lentokenttä). Se kuuluu maailman 30 vilkkaimman lentokentän joukkoon.
Luandan rahtisataman kautta kulkee yli 80 % maan viennistä ja tuonnista, jos öljykuljetuksia ei oteta lukuun.
Natalinmesikko

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan natalinmesikko on noin 23–29 cm pitkä, pitkäpyrstöinen lintu. Selkä ja pyrstö ovat väriltään harmahtavan ruskeat, päälaen ja rinnan väri on punaruskea, vatsa on mustan ja valkean kirjava, nokka on pitkä ja alaspäin kaareva.

Elinympäristö ja ravinto

Natalinmesikoita tavataan proteoita ja aaloeita kasvavilla pensaikkomailla Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa ja Zimbabwessa. Ravintonaan se käyttää erityisesti protealajien mettä . Proteanviljelijät ovat myrkyttäneet viljelmiään hyönteismyrkyillä suojellakseen kasveja. Tämä on johtanut myös mesikoiden määrän vähenemiseen.
Himon anatomia

Juoni

Nimetön nainen [Amira Casar) yrittää itsemurhaa homoyökerhon WC:ssä. Hänet pelastavasta homomiehestä (Rocco Siffredi) tulee hänen maksullinen kumppaninsa neljän yön ajaksi. Seuraa suorasukaista seksiä ja sukupuolielinten pitkiä lähikuvia.
Kaurastenjärvi (Hämeenlinna, Parikkala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Ormajärven valuma-alueeseen (35.792) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101 metriä mpy.
Peräsuoli

Peräsuoli (lat. rectum) on paksusuolen loppuosa, jonka kautta uloste ja ilma poistuvat peräaukosta. Ihmisellä peräsuoli on noin 12–15 cm pitkä ja se alkaa paksusuolen loppuosan, sigmasuolen, jälkeen.

Peräsuolen toiminta

Yleensä peräsuoli on tyhjä, mutta se täyttyy ulostemassasta paksusuolen peristaltiikan seurauksena. Peräsuoleen saapuva suolen sisältö aiheuttaa ärsytystä peräsuolen seinämän reseptoreihin, jotka reagoivat venytykseen. Reseptoreista lähtee viesti venytyksestä selkäytimen ulostamiskeskukseen, josta aiheutuu ulostamisrefleksi.

Muu käyttö

Peräsuolta käytetään toisinaan kehon sisäiseen salakuljetukseen ja seksuaalisessa tarkoituksessa. Tätä kutsutaan anaaliseksiksi. Peräsuolen kautta pystytään annostelemaan lääkkeitä, erityinen lääkemuoto on peräsuolessa liukeneva suppositorio.
Peloponnesolaisliitto

Historia

Peloponnesolaisliitto sai alkunsa arkaaisella kaudella noin vuonna 550 eaa. Sparta perusti sen suojaksi toisaalta omien heloottiensa kapinointia että perivihollistaan Argosta vastaan. Ensimmäinen jäsen oli Tegea, jonka Sparta kukisti ja pakotti liittoon. Vuoteen 510 eaa. mennessä liittoon kuului lähes koko Peloponnesos Argosta lukun ottamatta sekä muun muassa Megara Attikan rajalta.
400-luvun eaa. alkupuolella monet kreikkalaiset kaupungit hyväksyivät Spartan johtoaseman persialaissodissa, ja liitto oli keskeinen tekijä helleenisessä liitossa Persiaa vastaan. Sodan jälkeen Egeanmerta ympäröivät kaupungit perustivat Deloksen meriliiton Ateenan johdolla. Tämä johti lopulta kreikkalaisten kaupunkien ryhmittymiseen joko Spartan tai Ateenan puolelle, ja joko osaksi peloponnesolaisliittoa tai Deloksen meriliittoa, ja edelleen peloponnesolaissotaan vuosina 431–404 eaa.
Sodan jälkeen myös Spartan kukistama Ateena kuului peloponnesolaisliittoon vuosina 404–395 eaa. Sodan jälkeinen aika oli Spartan hegemoniaa. Sen toimet johtivat kuitenkin liittokunnan rakoilemiseen ja Korintin sotaan, joka käytiin vuosina 395–387 eaa. Siinä Spartan ja peloponnesolaisliiton vastustajia olivat Ateena, Argos, Korintti, Theba ja Persia. Vuodesta 382 eaa. Sparta vaati liiton jäseniltä veroa. Vuodesta 378 eaa. Spartan ja peloponnesolaisliiton vastustajana toimi Ateenan johtama niin kutsuttu toinen Ateenan liitto. Peloponnesolaisliitto menetti merkityksensä sen jälkeen kun Theba kukisti Spartan Leuktran taistelussa vuonna 371 eaa, ja lakkasi lopullisesti olemasta noin vuonna 366/365 eaa.
Tärkein lähde liiton historian kannalta on Thukydideen Peloponnesolaissota.

Toiminta

Liiton jäsenet tekivät sopimuksen suoraan ja ainoastaan Spartan kanssa. Sparta sai jossain määrin määrätä muiden liittolaisten politiikasta ja sai tarvittaessa kutsua koolle joukkoja liittolaisiltaan. Liittoon kuuluneet suuremmat kaupungit kuten Korintti saattoivat kuitenkin käyttäytyä paljon vapaammin. Pienemmät Spartan lähellä sijainneet kaupungit taas olivat täysin Spartan vallan alla. Sparta pyrki usein pitämään muut jäsenkaupungit valtiomuodoiltaan oligarkioina.
Liitolla oli yhteiset kokoukset, johon kukin kaupunki lähetti edustajansa. Ainoastaan Sparta sai kutsua kokouksen koolle. Vaikka Sparta olikin selvästi liiton vahvin jäsen, kaikilla jäsenillä oli päätöksenteossa yksi ääni. Kokous päätti muun muassa sotatoimista sekä uusista jäsenistä.
Liiton jäsenten ei alun perin tarvinnut maksaa Spartalle veroa, ainoastaan tarjota joukkoja sotatoimiin. Verotus otettiin käyttöön vuonna 382 eaa. Sotaoperaatioissa joukkoja komensi aina spartalainen, joko toinen Spartan kuninkaista tai muu vanhempi komentaja.
Dirty Licks

Dirty Licks on lohjalainen, vuonna 2004 perustettu rock-yhtye. Silloin yhtye tunnettiin nimellä Pink Rockers ja bändissä oli myös eri kokoonpano, mutta se ei toiminut. Keikkoja bändi on tehnyt jo jonkin verran ja kaksi demoa on valmistunut. Dirty Licks teki levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa keväällä 2008. Yhtyeen single Misled Youth tuli kauppoihin 4. kesäkuuta ja albumi Too Little Too Late julkaistiin 3. syyskuuta 2008.
Friedrich von Hahn

Friedrich II. Graf von Hahn (27. heinäkuuta 1742 Neuhaus, Holstein – 9. lokakuuta 1805) oli saksalainen aatelismies, filosofi ja tähtitieteilijä. Hän ehdotti Doppler-ilmiötä ennen Christian Doppleria.
Von Hahn rakensi vuonna 1793 Mecklenburgiin yksityisen observatorion, joka oli hyvin varusteltu. Hän omisti muutamia William Herschelin tekemiä suurimpia peilejä ja tarkkuuslaiteitta, joilla voi määrittää tähtien asentoa. Hän löysi Vuonna 1800 M57:n keskitähden, joka on Lyyran tähdistössä.
Friedrich von Hahnia ja Otto Hahnia kunnioitetaan Kuussa olevalla Hahn-nimisellä kraatterilla.
Kuplahalli

Kuplahalli eli ylipainehalli on rakennus, jonka rakenteiden kantavuus perustuu kokonaan tai osittain rakenteen sisään puhallettavaan ylipaineeseen. Kantavan rakenteen muoto määräytyy muotoon leikatun kankaan tai apurungon avulla. Paineilmalla täytetty rakenne antaa vaipalle myös lämmöneristyskykyä. Tyypillinen esimerkki kuplahallista on profiililtaan kaarimainen hallirakennus.
Kuplahalleja käytetään esimerkiksi tilapäisinä kokoontumistiloina tai urheiluhalleina. Kokkolassa 1260 neliömetrin ylipainehalli toimi vuosina 1970–1985 uimahallina, jonka aikuisten allas oli kooltaan 12,5 x 25 m ja lastenallas 5 x 10 m.
Sister (Mannan albumi)

Singlet

"Sing for You" oli ensimmäinen single albumilta. Sen säveltäsi ja sanoitti Joel Melasniemi. Singlen tuotti Mariam Jäntti ja julkaisi Suomen Musiikki. Toisena singlenä julkaistiin "I Gave In", johon kuvattiin myös musiikkivideo.
Veiko Spolītis

Veiko Spolītis [sp'oliitis] (s. 5. syyskuuta 1971 Riiassa) on latvialainen poliitikko ja valtiotieteilijä.

Elämä ja koulutus

Spolītis syntyi Riiassa latvialaisen isän ja virolaiselle äidin perheeseen. Käytyään Riian 25. lukion aloitti hän opintonsa Tarton yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kautta-aikain ensimmäisellä vuosikurssilla valmistuen vuonna 1996. Opiskeluaikanaan hän oli tarttolaisen Revelia-korporaation jäsen. Vuonna 2003 hän valmistui Geneven yliopiston kansainvälisten suhteiden ja kehitystutkimuksen korkeammasta instituutista eli The Graduate Institutesta (ransk. Institut de hautes études internationales et du développement, IHEID). Vuonna 2006 hän väitteli Helsingin yliopistosta valtiotieteiden tohtoriksi maailmanpolitiikasta. 
Vuonna 1998 hän aloitti yhteistyön virolaisen Kuku Raadion kanssa ja vuodesta 2005 alkaen hän on toiminut Eesti Raadion radioesiintyjänä. Vuosina 2010–2014 hän toimi Latvian puolustusministerin parlamentaarisena sihteerinä. Huhtikuussa 2014 hänestä tuli Latvian ulkoministeriön neuvonantaja.
Spolītis on ollut Latvian liberaalidemokraattisen Yhtenäisyys-puolueen ehdokkaana vuosien 2011 ja 2014 europarlamenttivaaleissa. Lokakuun 2014 Latvian parlamenttivaaleissa hän tuli valituksi varakansanedustajaksi Riian vaalipiiristä. Kun varsinainen edustaja Edgars Rinkēvičs aloitti ulkoministerin tehtävässä, päätti Saeima antaa täyden edustajamandaatin hänen ja 10 muun ministeriksi valitun edustajan varamiehelle. Täten Spolītis nousi Rinkēvičsin tilalle Saeiman kansanedustajaksi 5. marraskuuta 2014. Kuitenkin 29. lokakuuta 2014 Spolītis jäi kiinni 1,4 promillen rattijuopumuksesta ja 12. tammikuuta 2015 ilmoitettiin hänen lopulta puoluejohdon kanssa käydyn keskustelun jälkeen eronneen puolueesta. Hän kuitenkin jatkaa edelleen Latvian kansanedustajana.
Veliče Šumulikoski

Veliče Šumulikoski (makedoniaksi Величе Шумуликоски) (s. 24. huhtikuuta 1981 Struga, Jugoslavia) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on englantilainen Ipswich. Aiemmin hän on edustanut FK Karaorman-Strugaa, FK Pelisteriä, slovenialaista NK Publikumia, tšekkiläistä 1. FC Synotia, pietarilaista Zenitiä ja turkkilaista Bursasporia. Pohjois-Makedonian maajoukkueessa hän on pelannut 44 ottelua, joissa on tehnyt yhden maalin.
Ordinaatio

Ordinaatio eli Pappisvihkimys on uskonnollinen riitti, jossa henkilö vihitään uskonnolliseen virkaan.

Suomen evankelis-luterilainen kirkko

Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa ordinaatio järjestetään papeille, diakoneille ja piispoille. Ennen ordinaatiota järjestetään siihen osallituville ordinaatiokoulutus. Vihkiminen tapahtuu aina sen hiippakunnan tuomiokirkossa, jossa kyseinen henkilö tulee työskentelemään. Vihittävät antavat pappis- tai diakonialupauksen, jonka jälkeen papit puetaan alttarilla tilaisuudessa stolaan ja kasukkaan, kunta taas diakoneille puetaan pelkkä stola. Ordinaation jälkeen pappi tai diakoni saa työskennellä hänelle osoitetussa virassa.
Henri Brocard

Pierre René Jean Baptiste Henri Brocard (s. 12. toukokuuta 1845, Vignot, Ranska, k. 16. tammikuuta 1922, Bar-le-Duc, Ranska) oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan pääasiassa työstään kolmion geometrian parissa, mutta hän oli myös Ranskan armeijan upseeri ja meteorologi. Hänen tunnetuimmat saavutuksensa ovat Brocardin pisteiden, Brocardin kolmion ja Brocardin ympyrän keksiminen.
Tapio Vapaasalo

Tapio Vapaasalo (s. 1943) on suomalainen graafinen suunnittelija ja opettaja. Hän on toiminut graafisen suunnittelun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1998 alkaen ja opettanut korkeakoulun eri koulutusohjelmissa vuodesta 1971. Hänet on palkittu useita kertoja Vuoden Huiput ja Vuoden kirjavalio -kilpailuissa vuodesta 1983 lähtien.
Hänen töihinsä kuuluvan Jörn Donnerin ja Stefan Lindforsin teoksen Himo, rakkaus ja raivo valitsi Suomen kirjataiteen komitea Vuoden 2005 kauneimmaksi kirjaksi.
Vapaasalon oppilaat ovat saaneet poikkeuksellisen runsaasti palkintoja, muun muassa Vuoden Huiput -tunnustuksia.
Vapaasalo valittiin Vuoden Graafikoksi vuonna 2006 ja palkittiin Vuoden Huippujen Platinahuipulla 2015.
Mustikkapiirakka

Mustikkapiirakka on perinteinen leivonnainen. Se syntyy uunissa taikinapohjasta ja mustikoista. Taikina on yleensä muro-, sokerikakku- tai pullataikinaa. Mustikoiden sekaan sekoitetaan usein perunajauhoja ja sokeria, jotta ne muodostavat uunissa kiinteämmän massan joka ei valu. Mustikkakerroksen päälle voidaan vielä taiteilla nauhoja piirakkataikinan tähteistä. Mustikkapiirakka tarjotaan usein vaniljakastikkeen kera.
Suomi 100 -juhlavuoden kunniaksi järjestetyssä kilpailussa mustikkapiirakka oli suosituin jälkiruoka kaikenikäisten keskuudessa. Äänestykseen osallistui noin 50 000 suomalaista.
Arvid Rundberg

Arvid Gustaf Rundberg  (2. marraskuuta 1875 Lappeenranta – 7. maaliskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja taidemaalari. 
Rundbergin vanhemmat olivat raatimies Karl Oskar Rundberg ja Anna Sofia Ahrenberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1901. Runberg toimi yleisten rakennusten ylihallituksessa ylimääräisenä arkkitehtinä ja hän oli myös taidemaalari.
Rundberg oli naimisissa Anni Lindbladin kanssa.