google/wiki40b huggingface dataset:
Paul Ri Moun-hi

Paul Ri Moun-hi (s. 14. syyskuuta 1935 Taegu) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Daegun arkkihiippakuntaan 23. joulukuuta 1965 ja nimitettiin Daegun vihkipiispaksi sekä Forconiumin titulaaripiispaksi 19. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ippolito Rotoli, jota avustivat Gabriel Lee Gab-sou ja René Marie Albert Dupont.
Ri Moun-hi sai 5. tammikuuta 1985 nimityksen Daegun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli 5. heinäkuuta 1986 sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 29. maaliskuuta 2007.
Jättikutoja

Levinneisyys

Jättikutojaa tavataan São Tomé ja Príncipessä. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kanta saattaa olla laskussa. Se on luokiteltu silmälläpidettävä lajiksi.
François Ozon

François Ozon (s. 15. marraskuuta 1967) on yksi nyky-Ranskan merkittävimmistä ohjaajista ja käsikirjoittajista. Kansainväliseen kuuluisuuteen hän nousi elokuvillaan 8 naista (2002) ja Swimming Pool (2003).
Steve Kerr

Ura

Kerr pelasi yliopistokoripalloa Arizonan yliopistossa vuosina 1983–1988. Hän osallistui NBA:n vuoden 1988 varaustilaisuuteen, jossa Phoenix Suns varasi hänet 50:ntenä pelaajana. Kerr pelasi seurassa yhden kauden, jonka jälkeen hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin. Joulukuussa 1992 hänet kaupattiin Orlando Magiciin, jota hän edusti loppukauden ennen siirtymistään Chicago Bullsin joukkueeseen. Chicagossa Kerr voitti kolme NBA-mestaruutta vuosina 1996–1998. Hän ei aloittanut yhtään ottelua kentältä, mutta pelasi tilastollisesti parhaat pelikautensa Chicagossa. 
Tammikuussa 1999 Chicago kauppasi Kerrin San Antonio Spursiin, jossa hän voitti NBA-mestaruuden vuonna 1999. Hän edusti seuraa vuoteen 2001 asti, jolloin hän siirtyi Portland Trail Blazersiin yhdeksi kaudeksi. Kausi 2002–2003 oli hänen viimeisensä NBA:ssa ja hän vietti sen San Antonio Spursissa. Kauden päätteeksi Kerr voitti viidennen NBA-mestaruutensa.
Kerr aloitti valmennusuransa vuonna 2014, jolloin hän siirtyi NBA-joukkue Golden State Warriorsin päävalmentajaksi. Warriors voitti vuonna 2015 NBA:n mestaruuden voitettuaan Cleveland Cavaliersin loppuotteluissa, hävisi Cavaliersille vuoden 2016 finaaleissa ja voitti jälleen mestaruuden Cavaliersia vastaan vuonna 2017 sekä vuonna 2018.
Tytöistä parhain

Juoni

Tytöistä parhain alkaa kun nuori ja tyylikäs bostonilainen Fanny Shaw kutsuu luokseen ystävänsä Pollyn. Polly asuu maalla, ja on kokenut hyvin erilaisen kasvatuksen kuin Fanny. Aluksi Fannyn ystävät ja jopa tämä itsekin nauraa Pollylle ja tämän tavoille, eikä rouva Shawkaan ymmärrä tätä lainkaan. Fannyn veli Tom on kiusata kiltin Pollyn hengiltä ja ainoa joka tuntuu ymmärtävän tätä on perheen isoäiti. Vähitellen Shaw'n lapsille alkaa kuitenkin valjeta Pollyn viisaus ja kasvatuksen hyvät puolet.
Kirjan toisessa osassa on kulunut kuusi vuotta ja Polly muuttaa Bostoniin tienatakseen rahaa soitonopettajana. Kaikki ovat nyt vanhempia ja rakkautta tuntuu olevan ilmassa joka puolella. Polly ei ymmärrä, miksi häntä ärsyttää niin kovasti Tomin ja Trixin kihlaus, eikä miksi Fanny suhtautuu niin vihamielisesti hänen ja herra Sydneyn ystävyyteen. Vähitellen asiat tuntuvat olevan aivan solmussa ja ne todella kaipaavat selvittämistä, milloin Pollyn maalaisjärjestä on taas hyötyä.
Nina Lizell

Nina Lizell (s. 1944) on ruotsalainen laulaja, joka on tehnyt uraa varsinkin Saksassa. Hän oli aikonut valmistua lentoemännäksi mutta jätti koulutuksen kesken aloittaakseen laulajanuransa. Hän aloitti vuonna 1967 uran Saksassa.
Lizell asuu Täbyssä mutta käy säännöllisesti työmatkoilla Saksassa, jossa hän pitää konsertteja ja hänellä on edelleen ihailijakerho. Vuonna 2017 ilmestyi cd Dankeschön. Ruotsissa hän esittää mieluiten esimerkiksi Nils Ferlinin, Gustaf Frödingin ja Evert Tauben laulelmia, mutta Saksassa hän laulaa siellä suosituiksi nousseita iskelmiä, kuten "Piri Piri" vuodelta 1995. Hänen ruotsalaisen uransa alku oli "Flickan i fönstret mitt emot", jonka hän lauloi Claes-Göran Hederströmin kanssa 1967.
Lizell oli opiskelemessa, kun opiskelutoverit ilmoittivat hänet laulukilpailuun Berliiniin, jossa hän tuli kolmanneksi ja sai levytyssopimuksen. Hänet oli jo valittu Lufthansan lentoemäntäkoulutukseen, mutta hän hylkäsi sen. Hän asui ensin Berliinissä, sitten Münchenissä, jossa hän meni naimisiin islantilaisen pianistinsa Thor Baldurssonin kanssa. Perheeseen syntyi kaksi lasta, ja he muuttivat Yhdysvaltoihin, koska mies sai sieltä töitä. Avioliitto kuitenkin päättyi, ja Lizell palasi Ruotsiin, jossa hän aloitti uudelleen laulajanuransa. Hän teki kymmenen vuotta töitä Telialle, ja hänen äänensä kuuluu, kun puhelimessa sanotaan "Välkommen till Telia, du har tre nya samtal".
Lizell näyttelee elokuvassa A Cowboy in Sweden yhdessä Lee Hazelwoodin kanssa, joka pyysi hänet mukaan, mutta Lizellin pyynnöstä he levyttivät yhdessä kappaleen "Vem kan segla förutom vind", joka sai kultalevyn. Heidän välillään oli lyhyt romanssi, mutta kumpikin lähti sitten omille teilleen, Lizell Saksaan, Hazelwood Yhdysvaltoihin.
Djurgården

Djurgården on vuonna 1926 perustettu Ruotsin pääkaupungin, Tukholman, kaupunginosa sekä puistoalue. Se sijaitsee Östermalmin kaupunginosa-alueella kaupungin keskustassa. Kaupunginosa on pinta-alaltaan 4,62 neliökilometriä, josta maa-alaa on 2,79 neliökilometriä. Asukkaita siellä on noin 830. Djurgården sijaitsee suurimmaksi osaksi saarella, jota myös yleisesti kutsutaan nimellä Djurgården, mutta jonka virallinen nimi on Valdemarsön.
Jens Enqvist

Jens Erik Enqvist (s. 10. toukokuuta 1923 Pietarsaari) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava runoilija.
Enqvist kävi kansakoulun ja opiskeli sitten kirjeopistossa ruotsin ja englannin kieltä sekä kirjanpitoa. Hän toimi eläkkeelle jäämiseensä saakka itsenäisenä yrittäjänä konttorikonealalla. Kirjailijan uransa hän aloitti eläkkeellä ollessaan.
Grease (elokuva)

Juoni

Elokuva kertoo 1950-luvun lukiolaiselämästä. Tapahtumapaikkana on Rydellin koulu Chicagosta. Sandy ja Danny tapaavat toisensa kesälomalla ja rakastuvat toisiinsa heti. Kun kesäloma loppuu, he joutuvat eroamaan toisistaan. Sandy nimittäin asuu Australiassa ja Danny Chicagossa. Sandyn suunnitelmat muuttuvat ja hän muuttaa itse Chicagoon. Selviää, että Danny ja Sandy ovat samassa koulussa. Danny on kovis, joka johtaa T-Birds-jengiä. Sandy puolestaan pitää koulusta ja urheilusta, vaikka onkin itse surkea siinä. Sandy pyrkii Pink Ladies -jengiin, mutta ongelmana on, että hänen tulisi alkaa juoda alkoholia ja polttaa tupakkaa. Sandy nolaa itsensä, joten Danny häpeää häntä ja kaikki Dannyn kaverit pilkkaavat Sandyä. Heille tuleekin mutkia suhteeseensa. Sandyn on muututtava kovikseksi, jotta kaikki olisivat tyytyväisiä.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää Greasea vilkkaasti ja hauskasti liikkuvana popparodiana. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Lewis Mumford

Lewis Mumford (19. lokakuuta 1895, Flushing, – 26. tammikuuta  1990, Amenia) oli yhdysvaltalainen arkkitehtuurikriitikko, kaupunkisuunnittelija ja historioitsija, joka tutki teknologian ja kaupungistumisen vaikutuksia ihmisyhteisöihin kautta historian. 
Mumford opiskeli New Yorkin City Collegessa ja New School for Social Researchissa. Opiskeluaikoinaan häneen vaikuttivat Patrick Geddesin kirjoitukset. Geddes oli yksi modernin kaupunkisuunnittelun pioneereista. Mumfordista tuli Dial-lehden apulaistoimittaja vuonna 1919, ja hän kirjoitti arkkitehtuurista ja kaupunkisuunnittelusta The New Yorkeriin vuosina 1931–1963. Mumford toimi lisäksi opettajana ja tutkijana. Hän sai ansioistaan Medal of Freedomin vuonna 1964.
Mumfordin varhaiset artikkelit lehtiin ja kirjoihin vakiinnuttivat hänen asemansa Yhdysvaltain arkkitehtuurin, taiteen ja kaupunkielämän auktoriteettina, joka yhdisti nämä elämänalueet laajempaan sosiaaliseen kontekstiinsa. Vuonna 1924 julkaistu kirja Sticks and Stones on näkemyksellinen katsaus Yhdysvaltain arkkitehtuuriin. Hän kirjoitti myös tutkielmia Yhdysvaltain kulttuurin alkulähteistä ja kehityksestä, kuten The Golden Day ja The Brown Decades: A Study of the Arts in America, 1865–1895. Mumford tarkasteli Renewal of Life -teossarjassaan nyky-yhteiskuntaa eri puolilta. Näissä teoksissa hän kritisoi modernin teknistyneen maailman epäinhimillistäviä virtauksia ja vaati, että yhteiskunta tulisi saattaa tasapainoisemmaksi humanistisemmilla pyrkimyksillä. Yksi Mumfordin avainteoksia on vuonna 1961 julkaistu The City in History, laaja tutkimus kaupungin roolista ihmiskunnan historiassa.
Niilin suisto

Niilin suisto eli Niilin delta on 240 kilometriä leveä ja 160 kilometriä pitkä viuhkanmuotoinen suistoalue Egyptissä Välimeren rannalla, paikassa jossa Niili laskee mereen. Suistoalue alkaa hieman Kairosta pohjoiseen. Alueella on paksu kerros joen tuomaa maata, hiekkaa ja savea. Joki tulvi suistoalueella herkästi tuhoisin seurauksin ennen Assuanin padon rakentamista.
EETU

Eläkeläisliittojen etujärjestö EETU ry on edunvalvontaan keskittynyt yhteistyöjärjestö, johon kuuluvat Eläkeliitto ry, Eläkeläiset ry, Eläkkeensaajien Keskusliitto EKL ry, Kansallinen senioriliitto ry, Kristillinen Eläkeliitto ry ja Svenska pensionärsförbundet rf.
EETUn puheenjohtajuus vaihtuu vuosittain. Vuonna 2018 puheenjohtajajärjestönä on Eläkeliitto ry.
Launonen

Historiaa

Launosissa on ollut asutusta jo runsaan tuhannen vuoden ajan. Launosten kylän nykytilaan vaikuttava historian jakso alkaa noin 1860-luvulta, jolloin kylän kartanoihin asettui vahvoja maatalouden kehittämisestä kiinnostuneita isäntiä. Voimakas maatalouden uudistaminen Launon kartanossa ja erityisesti Santamäessä merkitsi suurta työvoiman lisäystä kylässä.
Santamäessä ryhdyttiin kehittämään myös monenlaista muuta tuotantoa kasvavan maatalouden tueksi kuten meijeri, saha, tiilitehdas, sekä mylly. Kormun kartano tuli naimakaupan mukana osaksi Santamäen isännän H.G. Paloheimon kasvavaa talousmahtia. Vuonna 1907 Paloheimo rakennutti kapearaiteisen hevosvetoisen Riihimäen–Lopen rautatien, joka kulki Kormun, Santamäen, sekä Launosten kylien läpi Kesijärvelle. Launosten asemalta oli säännöllistä henkilöliikennettä Riihimäelle vuodesta 1911 radan liikenteen muututtua höyryvetoiseksi. Rata oli toiminnassa vuoteen 1952.
Hallein

Maantiede

Hallein on Halleinin piirikunnan (myös Tennengaus) pääkaupunki (saks. Bezirkshauptstadt). Kaupunki on väkiluvultaan Salzburgin osavaltion toiseksi suurin kaupunki ja koko Itävallan 26. suurin kunta toukokuussa 2001. Pinta-alaa Halleinilla on 26,89 neliökilometriä.
Halleinin Itävallan puolella sijaitsevat naapurikunnat ovat Bad Vigaun, Adnet, Puch, Kuchl ja Oberalm. Lännessä kaupunki rajoittuu Saksaan kuuluvaan Baijerin osavaltioon, jossa naapurikuntina ovat Grödig ja Anif.
Halleinista on matkaa noin 15 kilometriä osavaltion pääkaupunkiin, Salzburgiin. Hallein sijaitsee Salzachin laaksossa (saks. Salzachtal) Salzach-joen varrella. Halleinin korkein kohta on Zinkenkopf-vuori, jolla on korkeutta 1 312 metriä. Vuori sijaitsee kaupungin lounaisosassa. Matalin kohta on puolestaan 434-metrinen Rifer Spitz, joka sijaitsee Halleinin pohjoisosassa.
Emil Skog

TPSL itsenäistyy

Oppositio erosi SDP:stä vuoden 1958 eduskuntavaalien jälkeen ja muodosti oman eduskuntaryhmänsä. Vaaleissa 1962 puolue esiintyi jo omana ryhmänään, nimellä Työväen ja pienviljelijöiden sosialidemokraattinen liitto (TPSL). Skog hoiti TPSL:n puheenjohtajan tehtäviä puolueen perustamisesta vuoteen 1964 saakka. Presidentinvaaleissa 1962 hän oli TPSL:n ehdokkaana saaden kaksi valitsijamiestä.

Takaisin SDP:hen

Tannerin väistyttyä SDP:n puheenjohtajan paikalta 1963 Skog kannattajineen liittyi seuraavana vuonna takaisin vanhaan puolueeseensa TPSL:n jatkaessa itsenäistä toimintaansa Aarre Simosen johdolla. Vuonna 1971 Skog oli perustamassa eläkeläissosialidemokraattien Vanhat toverit – Aatteen miehet -järjestöä ja samana vuonna julkaistiin hänen muistelmansa Sosialisti ja patriootti muistelee. Vuonna 1975 Skog julkaisi vielä toisen muistelmateoksen Veljet vastakkain.
Jalkaväkirykmentti 14 (jatkosota)

Taistelut

Jalkaväkirykmentti siirrettiin merivoimien komentajan alaisuuteen Ahvenanmaalle miehitysjoukoksi, mutta kuljetettiin sieltä jo heinäkuussa Jäämeren rannikolle auttamaan saksalaisia näiden pyrkiessä kohden Muurmanskia.
Syksyllä 1941 Jalkaväkirykmentti 14 siirtyi Kuusamon itäpuolelle Kiestinkiin, jossa se kävi kovia taisteluita marraskuussa ja seuraavana keväänä. Pääosa rykmentistä lakkautettiin 21. syyskuuta 1942. Ainoastaan II Pataljoona jatkoi palveluksessa nimellä vahvennettu II/JR 14.

Lakkauttaminen

Keväällä 1944 vahvennetun II/JR 14:n nimi muutettiin Erillinen Pataljoona 11:ksi.

Muuta

Varsinais-Suomen maakuntakomppania on valinnut Jalkaväkirykmentti 14:n perinnejoukko-osastokseen.
Sadaaki Akamatsu

Sadaaki Akamatsu (jap. 赤松 貞明 Akamatsu Sadaaki?, 30. heinäkuuta 1910 Kochin prefektuuri - 22. helmikuuta 1980) oli japanilainen hävittäjälentäjä. Akamatsun isä oli meteorologi. Hän liittyi laivastoon 1928, aloitti laivastopilotin opinnot 1930 ja valmistui lentäjäksi 1932.
Aliluutnantti Akamatsu palveli useilla Keisarillisen Japanin laivaston lentotukialuksilla, näistä ainakin Akagilla, Kagalla, Ryujolla sekä Soryulla. Hän lensi Mitsubishi A6M Reisenillä eli Zerolla. Akamatsun nimi tarkoittaa punamäntyä, joten häntä kutsuttiin Matsu-chaniksi, taikka lyhennetysti Matchaniksi. Hän itse piti Temei-lempinimestä. Sodan myöhemmissä vaiheissa hän lensi maatukikohdista käsin ja osallistui Japanin kotisaarten ilmapuolustukseen. Akamatsu käytti Mitsubishi J2M Raiden -hävittäjäkonetta, jolla onnistui saavuttamaan kohtalaisia tuloksia. Hänen vahvistettiin tehneen useita F6F Hellcatin (jopa 4 ilmavoittoa tästä tyypistä saman päivän kuluessa), B-29:n ja P-51 Mustangin pudotuksia. Sadaaki Akamatsulle varmennettiin 27 vihollisen lentokoneen tehtyä pudotusta sekä yli 8 000 lentotuntia.
Vanhaa ystäväänsä tukeakseen entiset lentäjätoverit hankkivat Akamatsulle sodan jälkeen Piper-pienkoneen. Muutaman vuoden kuluttua hän kuitenkin myi koneen, ja rahat menivät juomiseen. Jo sodan aikana Sadaaki Akamatsu oli tunnettu erinäisistä kolttosista, kuten kepposistaan ja rähinöinneistään. Päihtyneenä esiintyessään Akamatsu usein liioitteli ilmavoittojensa lukumäärää. Hänen sotilasarvonsa alennettiin kerran sodan aikana. Viimeisinä aikoinaan yritti Sadaaki Akamatsu pyörittää pientä kahvilaa kotiprefektuurissaan. Akamatsu menehtyi vuonna 1980 keuhkokuumeeseen, yksinäisenä, syvästi alkoholisoituneena ja katkerana.
Lutukat

Kuvaus

Lutukat ovat yksi- tai kaksivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat haarattomia tai haaroittuneita sekä kasvutavaltaan pystyjä. Lutukat ovat joko täysin tai lähes kaljuja; karvoja voi esiintyä varren alaosissa. Mahdolliset karvat ovat yksinkertaisia trikoomia tai tähtikarvoja. Lehtiä lutukoilla on sekä varsissa että lehtiruusukkeena varsien tyvillä. Ruusukelehdet ovat eripituisia ja niiden muoto vaihtelee ehyen ja syvään pariliuskaisen väliltä. Varsilehdet ovat sepiviä ja hammaslaitaisia. Lutukoiden kukinto on terttu ja kukkien terälehdet ovat 2–3 mm pitkiä sekä valkoisia. Lutukoiden hedelmät ovat kolmionmuotoisia lituja.

Levinneisyys

Suomessa ja Ruotsissa ainut luonnonvaraisena kasvava lutukkalaji on rikkalutukka eli lutukka (Capsella bursa-pastoris). Sitä tavataan joutomailla sekä yleisenä rikkakasvina pelloilla. Suomessa länsirannikolla on tavattu myös rusolutukkaa (Capsella rubella) ja Ruotsissa myös Capsella grandiflora –lajia.

Nimen etymologia

Lutukoiden (Capsella) suvun tieteellinen nimi tulee latinan kielen sanan capsa (suom. tyttö) diminutiivimuodosta ja viittaa lutukoiden lituihin. Lisäksi Marcellus Empiricus käytti Capsella-nimeä erään kasvin nimenä jo 400-luvulla.
Lovin’ (albumi)

Kappaleet

A-puoli
1. All My Love Belongs To You (Glover, Nix) Carlin Music Corp.

2. Hawaiian Wedding Song (King, Hoffman, Manning) Leeds Music Ltd.

3. More (Newell, Ortolani, Oliviero, Ioroilini) Ardmore & Beechwood / KPM / BRITICO

4. There I’ve Said It Again (Mann, Evans) Campbell Connelly & Co. Ltd.

5. I Only Have Eyes For You (Warren, Dubin) B. Feldman & Co. Ltd.

6. Hey There (Adler, Ross) Frank Music Ltd.
B-puoli
1. Impossible, Incredible, But True (Stevenson, Cordae) Eden Music Ltd.

2. Unforgettable (Gordon) Bourne Music Ltd.

3. There Goes My Heart (Davis, Silver) Francis Day & Hunter Ltd.

4. Just As Much As Ever (Singleton, Coleman) Campbell Connelly & Co. Ltd.

5. Goodnight My Love, Pleasant Dreams (Mottola, Marascalco) Chappell-Morris Ltd.

6. Love Is a Many-Splendoured Thing (Webster, Fain) Big 3 Music Ltd.
Veli Taatila

Veli Juha Matti Taatila (s. 27. helmikuuta 1973 Kiukainen) on uransa päättänyt suomalainen koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan sentteri.

Ura

Taatilan kasvattajaseura on Loimaan Korikonkarit, mutta hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1992–1993 Forssan Koripojissa. Hän edusti seuraa vuoteen 1996 asti. Kauden 1999–2000 Taatila pelasi BC Nokiassa. Vuonna 2002 hän muutti Ruotsiin ja vuodesta 2003 lähtien Taatila pelasi maan toisella sarjatasolla. Hän siirtyi vuonna 2005 Borås Basketiin, joka nousi kaudeksi 2007–2008 maan pääsarjaan.
The Red Bulletin

Historia

The Red Bulletin ilmestyi aluksi vuosina 2005–2008 vain Red Bullin Formula 1 -tallin omana varikkohuumorilehtenä, jonka ensimmäinen numero ilmestyi 2005 Monacon GP:n viikonloppuna. Alun perin lehden piti ilmestyä jo Imolassa. Syksyllä 2006 lehti tuli luettavaksi myös nettiin. Keväällä 2007 McLarenin tallipäällikkö Ron Dennis kielsi lehden lukemisen tallinsa varikkotiloissa.
Ahola (Posio)

Ahola on Posion kunnan keskustaajama. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 1 512 asukasta. Ahola syntyi vähitellen 1900-luvun kuluessa Rovaniemi–Kuusamo-maantien varteen, Kitkan vesistöön kuuluvan Posiojärven itärannalle. Posion kirkonkylä jäi kolmisen kilometriä Aholasta lounaaseen, Taivalkosken suuntaan. 
Aholasta on matkaa Rovaniemelle 132 kilometriä ja Kuusamon keskustaan 59 kilometriä. Ahola sai nimensä Aholan talon ja suvun perusteella. Sukunimenä Ahola on kylässä edelleen yleinen.
Aholassa sijaitsevat päivittäistavara- ja erikoisliikkeiden lisäksi muiden muassa kunnanvirasto, terveyskeskus, lukio, peruskoulu, kirjasto, urheilukenttä, seurakuntatalo ja Pentik Oy:n keramiikkatehdas. Aholan taajamarakenne on hajanainen. Keskeisellä alueella asuin- ja palvelurakennusten välillä on vielä viljelyskäytössäkin säilynyttä maata, jossa porot usein alkutalvesta laiduntavat. Lännempänä Rovaniementien varressa sijaitseva Ahosenniemen 1980-luvulla syntynyt asuinalue liittyy kiinteästi Aholaan, joskin välissä on Posionjärven kapea Peukaloisensalmi.
Tata Daewoo Commercial Vehicle

Tata Daewoo Commercial Vehicle (kor: 타타대우|타타대우상용차) on korealainen kuorma-autovalmistaja. Se perustettiin 2003. Tata Daewoo valmistaa vain pienen osan autoista omalla merkillään.
Juhana (Itävallan arkkiherttua, s. 1852)

Juhana (Johann Nepomuk Salvator, myöhemmin Johann Orth; 25. marraskuuta 1852 Firenze – kadonnut heinäkuussa 1890) oli Itävalta-Unkaria hallinneeseen Habsburgin hallitsijasukuun kuulunut arkkiherttua ja Toscanan prinssi, joka luopui vuonna 1889 ruhtinaallisesta arvostaan. Hän katosi vuonna 1890, todennäköisesti kuollen merionnettomuudessa. Epäluotettavien huhujen mukaan hän olisi lavastanut kuolemansa ja elänyt myöhemmin jossain päin maailmaa väärällä henkilöllisyydellä.

Elämä

Arkkiherttua Juhanan isä oli Toscanan suurherttua Leopold II, joka oli myös Itävallan keisari Ferdinand I:n serkku. Hänen äitinsä oli suurherttuatar Maria Antonia, Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n tytär. Habsburgit menettivät valtansa Toscanassa Italian yhdistymissotien seurauksena vuonna 1859, joten Juhana varttui Wienissä. Hän loi upseerinuran Itävallan armeijassa ja osallistui vuoden 1878 Bosnian miehitykseen kenraalimajurina ja prikaatinkomentajana. Saatuaan ylennyksen sotamarsalkkaluutnantiksi hän toimi vuosina 1879–1883 divisioonankomentajana Pressburgissa (nyk. Bratislava) ja vuosina 1883–1887 Linzissä. Juhana arvosteli armeijan vanhentuneita käytäntöjä vuonna 1883 julkaisemassaan pamfletissa Drill oder Erziehung ja joutui jättämään sotilasuran vuonna 1887, koska hänen katsottiin tavoitelleen omavaltaisesti avoimena ollutta Bulgarian valtaistuinta.
Liberaalien mielipiteidensä vuoksi Juhana ajautui riitoihin keisari Frans Joosefin kanssa, ja vastaavassa tilanteessa olleen kruununprinssi Rudolfin tehtyä vuonna 1889 itsemurhan Juhana päätti jättää kaiken. Lokakuussa 1889 hän lähti maasta, luopui ruhtinaallisesta arvostaan, otti Sveitsin kansalaisuuden ja vaihtoi nimekseen Johann Orth, asuinpaikkanaan sitä ennen toimineen Ortin linnan mukaan. Hän meni Lontoossa naimisiin rakastettunsa, balettitanssija Ludmilla ”Milli” Stubelin kanssa. Juhana osti Hampurista itselleen Margherita-nimisen höyrylaivan ja lähti sillä vaimoineen kohti Chilen Valparaisoa. Heidät nähtiin viimeisen kerran Argentiinan Kap Tres Puntasin luona 12. heinäkuuta 1890, mutta sen jälkeen koko alus katosi matkustajineen, upoten luultavasti 20. tai 21. heinäkuuta. Juhana julistettiin virallisesti kuolleeksi vuonna 1911.

Huhut eloonjäämisestä

Vuosien ajan arkkiherttua Juhanan katoamisen jälkeen liikkui huhuja, että hän eläisi väärällä henkilöllisyydellä Euroopassa tai Etelä-Amerikassa. Vuonna 1945 Norjassa kuollutta Alexander Hugo Køhler -nimistä iäkästä miestä väitettiin häneksi. Norjalainen oikeus antoi vuonna 2008 luvan avata Køhlerin haudan DNA-näytteen ottamiseksi hänen jäännöksistään, koska hänen norjalaiset jälkeläisensä halusivat selvittää väitteiden todenperäisyyden. Habsburgin suvun edustajilta ei kuitenkaan saatu vertailunäytettä.
Gerda Weneskoski

Gerda Maria Weneskoski (o.s. Braxén, 16. maaliskuuta 1892 Oulu – 4. lokakuuta 1984) oli suomalainen pianisti.
Gerda Weneskoski opiskeli pianonsoittoa Helsingin musiikkiopistossa Sigrid Schnéevoigtin johdolla vuosina 1910–1915 ja toimi sen jälkeen pianonsoiton opettajana Oulussa, Tampereella ja Helsingissä. Vuonna 1928 hänet kiinnitettiin Yleisradioon, minkä jälkeen hän soitti paljon radio-ohjelmissa ja säesti äänilevyillä. Weneskosken puoliso vuodesta 1917 oli kapellimestari Ilmari Weneskoski, ja heidän poikansa oli muusikko Jorma Weneskoski. Gerda Weneskoskelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1956.