Uusi-Taipei

Maantiede

Maantieteellisesti Uuden-Taipein alue käsittää Taiwanin pohjoiskärjen. Uuteen-Taipeihin kuuluva alue ympäröi Taipein kaupunkia. Sen muita rajanaapureita ovat Keelung koillisessa, Yilan kaakossa ja Taoyuan lounaassa. Taipei, Uusi-Taipei ja Keelung muodostavat Taipein metropolialueen. Uuden-Taipein pinta-ala on 2 052 km2. Kaupungista kaakkoon kohoavat keskimäärin 1 400 korkeuteen yltävät Xueshan-vuoret. Alue tasoittuu vuorilta kohti pohjoista. Alueen pohjoiskärjessä ovat myös 1 1120 metrin korkeuteen kohoavat Qixing-vuoret. Tamsui on alueen pääjoki. Alueella virtaa myös useita eri jokia, joiden joukossa ovat esimerkiksi Keelung, Xindian, Jiongmei ja Beishi.
Uuden-Taipein alueen ilmasto on subtrooppinen. Sadetta alueella tulee runsaasti ympäri vuoden ja alueella vallitsee myös monsuuni. Vuoden keskimääräinen lämpötila on 12,4 °C ja keskimääräinen korkein lämpötila 33,6 °C.

Historia

Nykyisen Uuden-Taipein alueella on ollut ihmisasutusta jo pitkään. Dapenkengista Balin piirikunnasta tehdyt arkeologiset löydökset ovat vanhimmat merkit ihmisasutuksesta Taiwanissa ja ne on ajoitettu kaudelle 7 000–4 700 vuotta ennen ajanalaskun alkua. Löydösten joukossa ovat myös ensimmäiset merkit alueella harjoitetusta maataloudesta. Historiallisesti nykyisen kaupungin aluetta suttivat Taiwanin alkuperäiskansoihin lukeutuneet ketagelanit ja pingbut, sekä mahdollisesti myös ataiyalit. 
Han-kiinalaisia siirtolaisia alkoi asettua laajamittaisemmin alueelle vasta Kiinaa hallineen Qing-dynastian valtakaudella. Vuonna 1850 britit perustivat konsulaatin ja varastoja teekauppaa varten nykyisen Tamsuin piirin alueelle. Teetä vietiin etenkin Eurooppaan. Taipeista alettiin puhua vuonna 1875, jolloin Shen Baozhen ehdotti Pohjois-Taiwanin (Taibei) perustamista. Vuonna 1887 Taiwanista tehtiin oma maakuntansa, jonka hallinnollinen keskus oli tuolloin hallinnollisesti myös nykyisen Uuden-Taipein käsittänyt Taipei. Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan jälkeen vuonna 1895 Taiwan ja nykyisen kaupungin alue liitettiin Japaniin. 
Toisen maailmansodan jälkeen Taiwania hallitsivat Tšiang Kai-šekin johtamat kansallismieliset eli Kuomintang. Kuomintangin kärsittyä tappion Kiinan mannermaalla Kiinan sisällissodassa kommunistielle vuonna 1949 nykyisen kaupungin alue kehittyi nopeasti mantereelta saapuvien pakolaisten myötä. Vielä tuolloin nykyisen kaupungin alue oli osa Taipein piirkuntaa. Nykyisen kaltaiset rajansa alue sai vuonna 1967 ja oma kaupaunkinsa alueesta tuli vuonna 2010.

Talous

Uuden-Taipein alueella on korkeasti koulutettua työvoimaa, minkä lisäksi esimerkiksi maan ja asuntojen hinnat ovat pääkaupunkia kohtuullisempia. Talouden huomattavia osa-aloja ovat korkea teknologia, palvelut, tiedeala ja matkailu. Paikallisiin teollisuuden aloihin lukeutuvat esimkerkiksi puu- ja paperiteollisuus, sekä tekstiili-, kone- ja elintarviketeollisuus.
Tamsuijoen laakso tunnetaan tuottoisana maatalousalueena. Alueella kasvatetaan esimerkiksi teetä, riisiä, jamssia ja sitrushedelmiä. Kaupungin alueella on myös kaksi merkittävää hiilikaivosta, joiden lisäksi alueella kaivetaan bauksiittia, rautaa, kuparia ja elohopeaa. Alueen pohjoisrannikon kolme ydinvoimalaa tuottavat huomattavan osan koko Taiwanin sähköstä.
Uuden-Taipein alueella on myös useita matkailukohteita. Tunnettuja kohteita on esimerkiksi alueen rannikolla sijaitseva Yehliu ja Jinshanin ja Wanlin kuumat lähteet. Vuosittain järjestetään myös Ho-Hai-Yan Gongliao Rock Festival.

Väestö

Vuonna 2015 Uuden-Taipein asuakasluku oli arviolta 3 970 664. Arviolta noin 70 % kaupungin väestöstä on muuttanut kaupunkiin muualta Taiwanista.