google/wiki40b huggingface dataset:
Sirpa Tabet

Henkilöhistoria

Sirpa Tabet syntyi Riihimäellä 1943. Tabet oli jo lapsena kiinnostunut kirjallisuudesta: 11-vuotiaana hän luki ensimmäisen dekkarinsa, Agatha Christien Aikataulukon arvoituksen ja kirjoitti ensimmäiset tarinansa, jotka olivat villistä lännestä kertovia tarinoita ja romanttisia sarjakuvakertomuksia. Dekkarikirjallisuudesta kirjoitettu kouluaine ei tosin miellyttänyt opettajaa, vaan arvosanaksi tuli vitonen.
Kirjailijan ura sai vielä odottaa, sillä Tabet ryhtyi opiskelemaan kauppatiedettä. Hän suoritti ekonomin tutkinnon 1967 ja työskenteli useissa yrityksissä ja yhdistyksissä. Vuoteen 1990 asti hän toimi Grafia ry:n toiminnanjohtajana ennen kuin ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi ja muutti Kiskoon. Hän on naimisissa ranskalaissyntyisen Alain Tabet'n kanssa, ja he asuvat nykyään Karjalohjalla.
Tabet'n esikoisromaani oli 1989 ilmestynyt Punainen metsä. Se hyödynsi sekä historiallisen romaanin että dekkarikirjallisuuden perinteitä tavalla, joka oli uutta suomalaisessa kirjallisuudessa. Vielä samana vuonna ilmestyi nykyaikaan sijoittuva rikosromaani Voi minun lintuni.
Sen jälkeen melko tasaiseen tahtiin ilmestyneet kirjat ovat vakiinnuttaneet Tabet'n aseman suomalaisessa dekkarikirjallisuudessa, vaikkei hän painosmäärissä mitattuna olekaan Suomen myydyimpiä dekkarikirjailijoita. Hänen jännitysromaaninsa Kissan vuosi (1995) pohjalta on tehty tv-sarja Kadonnut näky.

Yleistä tuotannosta

Tabet'n kirjat poikkeavat perinteisestä dekkarista siinä mielessä, että päähenkilönä ei ole rikoksiin erikoistunut ammattilainen tai edes harrastelija. Sen sijaan Tabet'n kirjojen päähenkilöt ovat tavallisia ihmisiä ja yleensä naisia, eikä päähenkilö pysy tavallisesti kirjasta toiseen samana. Naispäähenkilö yhdistää Tabet'ta suomalaisiin naisdekkarikirjailijoihin, kuten Eeva Tenhuseen ja Leena Lehtolaiseen, jotka lukeutuvat myös Tabet'n omiin dekkarisuosikkeihin.
Tabet'n historiallisten rikosromaanien Punainen metsä, Tähkäyö ja Hämärän lapset naispäähenkilöiden kautta kuvataan myös naisen asemaa historiallisina aikoina vähän samaan tapaan kuin Kaari Utrion historiallisissa romaaneissa, joskin yliluonnollinen ja psykologinen aines on kirjassa vahvempi ja tiivistyy loppua kohti. Toisaalta nykyajan kirjoissa tulee esiin myös nyky-yhteiskunta, eivätkä sen ongelmatkaan jää näkymättömiin.
Tabet'n kirjoja on vaikea luokittaa tyhjentävästi: epäilemättä ne ovat rikosromaaneja, mutta osassa kirjoista on myös historiallisen romaanin tai kauhukirjallisuuden piirteitä. Toisaalta teoksista löytyy myös rakkausromaanien piirteitä ja psykologista tarkastelua. Perinteisiin dekkareihin Tabet'n kirjoja yhdistää melkein loppuun asti arvoitukseksi jäävä murhaajan henkilöllisyys.
Pekka Akimov

Pekka Akimov (19. tammikuuta 1885 Viipuri – 4. elokuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Akimov käytti useita nimiä: oikea nimi Pekka Akimov, entinen nimi Peter Akimov, aiempi entinen nimi Pjotr Vasiljevitš Akimov ja salanimet Pekka Attinen Into Arpa.
Akimov opiskeli Pietarin konservatoriossa Aleksandr Glazunovin johdolla ja toimi musiikin opettajana ja professorina muun muassa Pietarin ja Leningradin konservatorioissa, Viipurin musiikkiopistossa ja Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa. Hän sävelsi elokuvamusiikkia ja toimi orkesterinjohtajana elokuvamusiikin äänityksissä. Hän julkaisi soinnutuksen oppikirjan.
Akimov on haudattu Hietaniemeen ortodoksiselle hautausmaalle.
Diskografia

Diskografia (engl. discography) on luettelo jonkin yhtyeen tai artistin äänilevytuotannosta. Tavallisesti diskografiassa luetellaan yhtyeen tai artistin koko tuotanto (singlet ja albumit) esimerkiksi aakkosjärjestyksessä tai aikajärjestyksessä vanhimmasta uusimpaan.
Teemu Salminen (muusikko)

Teemu Salminen (s. 5. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen jazzsaksofonisti, -klarinetisti ja -huilisti.

Ura

Salminen opiskeli Sibelius-Akatemiassa solistisella osastolla klarinetin- sekä huilunsoittoa. Opiskelujensa aikana Salminen liittyi UMOon. Valmistuttuaan Salminen jatkoi opiskelujaan New Yorkissa muun muassa Steve Grossmanin ja Bob Bergin johdolla. Salminen on Tapiola Big Bandin perustajajäseniä ja on ollut jäsenenä mm. Edward Vesala Mau-Mau Ensemblessa sekä Jukka Linkola Octetissa. Vuonna 2002 hän perusti yhä satunnaisesti esiintyvän Teemu Salminen Septetin.

Muuta

Teemu Salminen on jazztrumpetisti Simo Salmisen veli.
Jukka Backlund

Jukka Henri Kristian Backlund (s. 30. joulukuuta 1982Helsinki) on suomalainen äänilevytuottaja.
Backlundin vuonna 2005 Sunrise Avenue -yhtyeelle tuottama albumi On the Way to Wonderland  on kansainvälisesti myydyin suomalaisen yhtyeen esikoisalbumi rikottuaan platinarajan useassa Euroopan maassa. Muusikkona hän on tunnettu mm. Killerin ja Sunrise Avenuen livekokoonpanoista. Jukka Backlundin säveltämiä ja tuottamia kappaleita on julkaistu ympäri maailmaa. Samu Haberin kanssa sävelletty Fairytale Gone Bad oli euroopanlaajuinen hitti, joka palkittiin vuonna 2007 mm. parhaana suomalaisena kappaleena. Vuonna 2011 Jukka Backlund perusti veljensä Tapion ja Petteri Sariolan kanssa yhtyeen nimeltä Dead Sirius 3000, joka julkaisi esikoisalbuminsa 2013.
Backlund on opiskellut jazzmusiikkia Sibelius-Akatemiassa.
Jukka Backlundin isä oli jazzmuusikko Kaj Backlund.
Ilmari Haapakoski

Eero Ilmari Haapakoski, aik. Hagfors (27. helmikuuta 1893 Sortavala – 23. huhtikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kapteeni, kirjankuvittaja ja koristetaiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten Inkerin lipun suunnittelijana.
Haapakosken vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin suomen ja ruotsin kielen lehtori Ernst Arthur Hagfors (1859–1900) ja Elin Sofia Mathilda Grönlund (1861–1902).  Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta ja oli sitten kirjoilla Helsingin yliopistossa ja taideteollisuuskoulussa. Haapakoski opiskeli taidehistoriaa ja koristetaidetta ja oli piirustuksen opettajana Töölön yhteiskoulussa ja Viipurin piirustuskoulussa. 
Haapakoski osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Hän palveli sodan jälkeen Karjalan ratsujääkärirykmentissä 1918–1919 ja sotaministeriössä 1919 sekä yleisesikunnassa 1920-1924. Hänestä tuli reservikornetti 1919 ja hän suoritti aktiiviupseerikurssin kadettikoulussa 1920 ja opiskeli sen jälkeen ratsuväkikoulussa (Ecole de cavalerie) Saumurissa Ranskassa 1921–1922. Haapakoski ylennettiin luutnantiksi 1921 ja kapteeniksi 1926. Haapakoski oli suojeluskuntien ylipäällikön Lauri Malmbergin adjutanttina 1924–1928 ja viimeksi hän oli 1928–1929 komennettuna Hämeen ratsurykmenttiin.
Inkerin lipun Haapakoski suunnitteli vuonna 1919 inkeriläisten vapaajoukkojen käyttöön. Hän teki myös kirjankuvituksia. 
Haapakoski oli naimisissa vuodesta 1920 Inkeri Maria Latun kanssa jonka isä oli inkeriläissyntyinen näyttelijä Iisakki Lattu. Ilmari Haapakosken vanhempi sisar Alli Maria Haapakoski (1888–1963) oli naimisissa suurlähettiläs Harri Holman kanssa.
Haiku (käyttöjärjestelmä)

Ohjelmat

Haikun mukana tulevat ainakin seuraavat ohjelmat: LaunchBox, StyledEdit, Terminal ja DeskCalc. Ne voi, LaunchBoxia lukuun ottamatta,  käynnistää Application-valikosta. Haikun mukana tulee muitakin ohjelmia kuten WWW-selain. Komentotulkkinaan Haiku käyttää bashia.
Euroopan unionin neuvosto

Puheenjohtajuus

EU-neuvoston puheenjohtajuus kiertää jäsenmaiden kesken. Jokainen valtio on vuorollaan puoli vuotta puheenjohtaja ja johtaa silloin puhetta neuvoston kokouksissa.
Puheenjohtajamaat työskentelevät puheenjohtajakolmikkoina. Kolmikko asettaa pitkän aikavälin tavoitteet ja laatii yhteisen 18 kuukauden ajalle ohjelman. Ohjelman perusteelta kukin puheenjohtajavaltio laatii vielä oman puolivuotisohjelmansa.
Puheenjohtajamaa suunnittelee ja johtaa neuvoston ja sen valmisteluelinten kokouksia. Valmisteluelimiä ovat pysyvät komiteat, kuten pysyvien edustajien komitea Coreper, sekä tiettyjä aiheita käsittelevät työryhmät ja komiteat. Puheenjohtaja myös järjestää virallisia ja epävirallisia kokouksia Brysselissä ja isännöi niitä omassa maassaan. Puheenjohtajavaltio myös edustaa neuvostoa suhteessa EU:n muihin toimielimiin.

Historia

Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ministerineuvoston ensimmäinen istunto pidettiin Luxemburgissa 8. syyskuuta 1952. Ministerineuvostosta kehittyi ajan myötä Euroopan unionin neuvosto.
Ture Junttu

Tuure (Ture) Armas Junttu (28. huhtikuuta 1911 Pirkkala – 24. syyskuuta 1981) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän näytteli parisenkymmentä sivuosaa suomalaisessa elokuvassa, usein epämiellyttäviä tyyppejä tai arvovaltaisia herroja. Hän myös ohjasi, muun muassa Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa näytelmän Yks’ tavallinen Virtanen (1951). Junttu oli Helsingin Konservatorion lausuntaoppilas ja hänestä kehkeytyi arvostettu runonlausuja. Suurimman yleisönsä Junttu tavoitti Yleisradiossa, jossa hän 1950–1970-luvuilla lausui uudenvuodenaattoiltoina osia Eino Leinon runosta Hymyilevä Apollo. Hänen äänensä on säilynyt myös useissa kuunnelmissa. 
Ture Junttu syntyi Pirkkalassa maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Kalle Vihtori Junttu ja Alma Amalia Bohm. Juntulla oli kaksi vanhempaa sisarusta, Laura ja Erkki. Oppikoulun jälkeen hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa konserttipianistiksi, mutta ei pitänyt rytmitajuaan tarpeeksi kehittyneenä. Ammatti löytyikin teatterin parista. Junttu oli Tampereen Teatterin kiinnitetty näyttelijä vuosina 1934–1942, sen jälkeen hän toimi neljä vuotta näyttelijä-ohjaajana Helsingin Kansanteatterissa sekä opettajana Teatterikoulussa. Sama teatteri yhdistyi myöhemmin Kansanteatteri-Työväenteatteriksi. Junttu johti teatteria vuosikymmenen 1951–1961, jonka jälkeen hän siirtyi freelanceriksi. 
Juntun taiteellisia saavutuksia näyttämörooleissa olivat mm. Hamlet, Saituri ja Cyrano de Bergerac. Teatterinjohtajana hän oli uskalias löytöretkeilijä, jonka ansiosta parrasvaloihin pääsivät aikanaan unohtuneet Maiju Lassilan näytelmät.
Ture Juntun aktiivisin elokuvaura ajoittuu 1940-luvun puoliväliin. Hänen elokuvarooleistaan tunnetuimpia lienevät kreivi Spiegelberginä esiintyvä huijari klassikkoelokuvassa Linnaisten vihreä kamari ja Krister Gyllenskiöld elokuvassa Sadan miekan mies. Elokuvassa Poika eli kesäänsä hänet nähdään varatuomari Erik Bruniuksena. Junttu näyttelee elokuvatöissään tyypillisesti hyvässä sosioekonomisessa asemassa olevaa henkilöä tai huijaria, joka teeskentelee olevansa sellainen taloudellisia etuja saavuttaakseen.
Ture Junttu avioitui mainospäällikkö Sirkka Vanamon kanssa sota-aikana vuonna 1944. Joulun alla 1946 heille syntyi tytär, joka kuoli vain päivän ikäisenä.
Junttu palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä vuonna 1972.
Sigizmund Levanevski

Sigizmund Aleksandrovitš Levanevski (s. 15. toukokuuta 1902 – katosi 13. elokuuta 1937) oli neuvostoliittolainen puolalaista syntyperää oleva lentäjä ja Neuvostoliiton sankari (1934).
Sigizmund Levanevski syntyi puolalaisen perheen lapsena Pietarissa, hänen veljensä Józef Lewoniewski (1899–1933) oli puolalainen urheilulentäjä. Sigizmund osallistui lokakuun vallankumoukseen bolševikkien puolella ja osallistui myöhemmin Venäjän sisällissotaan palvellen puna-armeijassa vuodesta 1918 alkaen. 1925 hän valmistui Sevastopolin lentosotakoulusta ja tuli sotilaslentäjäksi. Vuonna 1930 hän jäi reserviläiseksi.
13. heinäkuuta 1933 hän pelasti yhdysvaltalaisen lentäjän James Matternin, jonka oli ollut pakko laskeutua Anadyriin yrittäessään lentää maailman ympäri.
Huhtikuussa 1934 Levanevski osallistui arktiseen pelastusoperaatioon pelastamalla ihmisiä uppoavalta Tšeljuskin-laivalta. Tämän johdosta hänelle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvo. 
Vuonna 1936 hän lensi Los Angelesista Moskovaan. 
12. elokuuta 1937 Levanevskin johtama kuusihenkinen lentomiehistö aloitti lennon Moskovasta Yhdysvaltoihin Pohjoisnavan kautta.
Radioyhteydet koneeseen katkesivat seuraavana päivänä kello 17.58 Moskovan aikaa kun lennon miehistö oli kertonut huonontuvasta säästä.
Etsinnöistä huolimatta koneen miehistöä ei koskaan löydetty ja heidät julistettiin kuolleeksi.
Alois (prinssi)

Elämäkerta

Alois aloitti koulunkäynnin isänsä tavoin Vaduzissa Vaduz-Ebenholzin peruskoulussa, josta siirtyi Liechtensteinin lukioon 1979–1987 kirjallisuushistoriaan painottaen. Lukion jälkeen hän oli sotilaskoulutuksessa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja palveli brittiarmeijassa puoli vuotta, ja sen jälkeen lokakuussa 1988 siirtyi Salzburgin yliopistoon opiskelemaan lakia. Hän päätti yliopistossa opiskelun 1993 maisterintutkinnon suoritettuaan, minkä jälkeen hän meni töihin lontoolaiseen tilintarkastusfirmaan. Hän palasi kotimaahansa Liechtensteiniin 1996 valmistautumaan tulevaan ruhtinuuteensa.
Terttu Suni

Terttu Orvokki Suni (s. 1936) on suomalainen iskelmäsanoittaja. Päivätyönsä hän on tehnyt matkatoimistovirkailijana.
Terttu Suni perusti vuonna 1964 Terttu Vilholan kanssa lyhytikäisen lauluduon Tertut, joka levytti neljä Sunin säveltämää ja sanoittamaa kappaletta. Tästä yhteydestä Fazer-levy-yhtiön tuotantopäällikkö Toivo Kärki keksi hänet sanoittajaksi. Kaikkiaan Sunin iskelmätekstejä on levytetty vain yhdeksän, joista kaksi hän teki Kärjen sävellyksiin. Viimeksi mainituista toinen on Tamara Lundin suurimpiin menestyksiin kuuluva "Märkää asfalttia" vuodelta 1966.
Wraygunn

Wraygunn on portugalilainen yhtye, joka perustettiin Coimbrassa vuonna 1999. Sen musiikki on sekoitus rockia, soulia, gospelia ja bluesia.
Wraygunn on tehnyt kiertueita useissa läntisen Euroopan maissa.
Vehoniemi

Vehoniemi on kylä Kangasalla. Kylä sijaitsee Vehoniemenharjun eteläisellä puolella, Roineen rannalla, päälle 10 kilometriä Kangasalan kirkonkylältä ja pari kilometriä Pälkäneen rajalta.

Palvelut

Lähellä saarikyliä, vanhan Pälkäneentien varrella - nykyään poissa käytöstä - on Kylien kauppa. Kauppa on ainoa liike lähimain - läheisin tavaraliike lienee Pälkäneen kirkonkylällä, suunnilleen 10 kilometrin päässä. Kauppa poistui käytöstä 2000-luvun alussa. Kauppa on tunnettu Kummelien sketsistä, missä mies asioi kaupassa ilman päämäärää.

Julkisia tunnustuksia

Saarikylät-Vehoniemi, Juupajoen Lyly sekä Hämeenkyrön Jumesniemi valittiin 1998 Pirkanmaan vuoden kyliksi.

Vehoniemen automuseo ja Vehoniemen näkötorni

Vehoniemenharjun laella sijaitsee vuonna 1983 avattu Vehoniemen automuseo kahviloineen ja vuonna 1927 rakennettu näkötorni. Tornista näkee Kangasalan harjumaisemaa loistavasti. Nykyinen torni on järjestyksessä toinen; ensimmäinen oli rakennettu 1892. Tornin juurella oli aikoinaan kesäisin toiminnassa ollut kioski. Vehoniemenharju mainittiin matkailunähtävyytenä jo vuonna 1895 ilmestyneessä Suomen matkaoppaassa.
Everstienkivi

Everstienkivi on Virolahden kirkonkylässä noin 870 metriä Virolahden kirkosta pohjoiseen sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.
Kivi on kooltaan 1x2x2 metriä. Sen eteläsivulla ovat venäläisten tekemät hakkausmerkinnät : kaksi ristiä joissa on vuosiluvut 1723 ja 1727, jälkimmäinen vuosiluku viitannee kyseisenä vuonna pidettyyn maantarkastukseen eli revisioon. Ruotsalaiset hakkausmerkinnät kruunu ja F-kirjain ovat kiven länsisivulla.
Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Everstienkiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä : Hurppu, Itäkivi, Heijarinkivi, Kirkkotien kivi, Alapihlajan kivi, Sahantauksen kivi, Lepkankaan kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.
Korean demilitarisoitu vyöhyke

Korean demilitarisoitu vyöhyke (kor. 한반도 비무장지대, hanja-merkein 韓半島非武裝地帶) on Pohjois- ja Etelä-Korean rajalla sijaitseva 250 kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä vyöhyke, joka jakaa Korean niemimaan kahtia. Vyöhykettä pidetään myös maailman suurimpana miinakenttänä, joka sisältää arviolta miljoona maamiinaa molemmin puolin. Vyöhykkeen miinoittaminen alkoi Korean sodan jälkeen vuonna 1953 tarkoituksenaan estää Pohjois-Koreaa hyökkäämästä etelään. Alue on tarkoin vartioitu ja läpikulku tapahtuu vain tiettyjen raja-asemien kautta erikoisluvan kanssa. Rajalla on tapahtunut ajoittaisia selkkauksia 1960-luvun lopulta. Alueelta on löydetty neljä pohjoiskorealaisten kaivamaa tunnelia rajan ali. Nämä tunnelit ovat nykyään tarkan tarkkailun alla. Alueella elää luonnonvaraisia eläimiä ja kasvillisuus on pääosin puita ja vähäisiä pensaita.
Blake Pietila

Seuraura

Pietilan varasi kesällä 2009 omissa varaustilaisuuksissaan sekä OHL-joukkue Windsor Spitfires 171. pelaajana että USHL-joukkue Sioux Falls Stampede koko varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana. Hän ei kuitenkaan siirtynyt kumpaankaan seuraan, vaan Pietila pelasi lähinnä Yhdysvaltain kehitysmaajoukkueissa kausina 2009–2010 ja 2010–2011, mm. USHL-liigaa. NHL-joukkue New Jersey Devils varasi hänet viidennellä kierroksella 129. pelaajana kesällä 2011.
Kaudeksi 2011–2012 Pietila siirtyi Michiganin teknillisen yliopiston joukkueeseen. Kauden 2012–2013 päätteeksi hänet valittiin WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2013–2014 Pietila voitti Techin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Alex Petanin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueensa kapteeniksi. Pietila valittiin kauden päätteeksi WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2015 Pietila solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Albany Devilsissa, jossa Pietilan tulokaskausi toi 58 runkosarjaottelussa tehot 10+7=17 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Hän debytoi kauden aikana myös New Jerseyn NHL-joukkueessa, jossa Pietila pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan lopulla 24. maaliskuuta 2016 vieraissa Pittsburgh Penguinsia vastaan. Pietila sai ottelussa jääaikaa 12.17 minuuttia ja hän taklasi kahdeksan kertaa, mikä oli eniten Devilsin joukkueesta. NHL-uransa avausmaalin Pietila teki viidennessä ottelussaan 31. maaliskuuta 2016 vieraissa Florida Panthersia vastaan.

Muuta

Pietilan isoisä syntyi ja kasvoi Suomessa. Blake Pietilan isoveli Chad sekä serkut Aaron ja Phil Pietila sekä Tyler Heinonen ovat pelanneet myös Michigan Techissa. Blake Pietilan serkkuihin kuuluu myös hänen kanssaan New Jersey Devilsin organisaatiossa pelannut Ben Johnson.
Olga Nikolajevna Romanova

Suuriruhtinatar Olga Nikolajevna Romanova (s. 15. marraskuuta 1895 – 17. heinäkuuta 1918) oli Venäjän tsaari Nikolai II:n vanhin tytär.
Olga Nikolajevna Romanova syntyi vuonna 1895 Aleksanterinpalatsissa Tsarskoje Selossa. Hovineiti Anna Virubovan mukaan Olga oli luonteeltaan tsaarittaren kaltainen: järkähtämättömän oikeudenmukainen ja rehellinen, mutta myös hyvin itsepäinen ja suorasukainen. Olga kirjoitti mielellään runoja ja oli erittäin musikaalinen. Hänellä oli myös erinomainen lukupää ja hyvä muisti, kuten isällään Nikolai II:lla.
Olga Nikolajevna sai surmansa muun tsaariperheen tavoin 17. heinäkuuta 1918, kun Venäjällä vuotta aiemmin vallan ottaneet bolševikit järjestivät teloitusryhmän surmaamaan tsaarin ja tämän perheen Ipatjevin talossa Jekaterinburgissa. Neuvostoliiton salaisten arkistojen avauduttua tuli päivänvaloon muun muassa teloitusta johtaneen Jakov Jurovskin muistiinpanot. Niissä oli yksityiskohtaisesti selostettu Romanovien salaisen haudan paikka Jekaterinburgissa. Hauta oli metsätiehen, kohtaan mihin auto upposi, hätäisesti lapioilla kaivettu matala kuoppa.
Hauta löydettiin vuonna 1991 ja siirrettiin katedraaliin Pietariin vuonna 1998.
Rostislav (1896)

Valmistus

Alus tilattiin Nikolajevin telakalta. Sen köli laskettiin 30. tammikuuta 1894 ja alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1896. Alus valmistui maaliskuussa 1900.
Aluksen kymmentuumaiset pääaseet oli sijoitettu ranskalaistyyppisiin torneihin ja apuaseina olleet kuusituumaiset oli sijoitettu torneihin kummallekin kyljelle. Panssarivyö oli 227 jalkaa pitkä ja seitsemän tuuman levyinen. Sen paksuus oli vesirajassa 14- 10 tuumaa ja 8-6 tuumaa alalaidassa. Laipiot olivat liitettyjä eivätkä Harvey-terästä ja niiden paksuus oli yhdeksästä viiteen tuumaan. Ylempi viisituumainen panssarivyö oli pituudeltaan 150 jalkaa ja leveydeltään 7,5 jalkaa. Panssarikannen paksuus oli kaksi tuumaa panssarikannen yläpuolella ja muuten kolme tuumaa. Tornit olivat 2,5 tuumaa paksut.
The Swinging Blue Jeans

Historia

The Swinging Blue Jeans perustettiin vuonna 1959 Liverpoolissa,  aluksi nimellä The Blue Genes.  Alkutaival muistuttaa paljon erään toisen liverpoolilaisyhtyeen, The Beatlesin, kehitystä.  Molemmat soittivat klassisessa 1960-luvun kokoonpanossa: soolokitara, rytmikitara, bassokitara ja rummut. Lisäksi kumpikin yhtye esiintyi Liverpoolin Cavern Clubilla sekä myös Star Clubilla Saksassa 1960-luvun alkupuolella. Toisin kuin The Beatlesilla, yhtyeellä ei ollut omasta takaa lauluntekijöitä. Ohjelmistoa ammennettiin amerikkalaisista perusrock-kappaleista kuten ”Tutti Frutti” tai ”Shake, Rattle and Roll”. 
Alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat laulaja-kitaristi Ray Ennis, rytmikitaristi Ralph Ellis, basisti Les Braid ja rumpali Norman Kuhlke. Aikanaan alan lehdissä kehuttiin Braidia eräänä parhaista basisteista pop-musiikissa.
Ensimmäiset kaksi singleä eivät vielä saavuttaneet vastakaikua yleisössä, mutta vuonna 1964 nousi Englannin listakakkoseksi yhtyeen kolmas single ”Hippy Hippy Shake”. Se oli aikansa tyypillinen tiukkarytminen merseybeat–kappale. Yhtye pääsi esiintymään BBC:n kaikkien aikojen ensimmäiseen Top of the Pops -musiikkiohjelmaan.  
Samana vuonna ilmestyneet ”Good Golly Miss Molly” sekä ”You're No Good” olivat myös hittejä, samoin William J. Ridleyn tuottama albumi ”Blue Jeans A' Swinging”. 1960-luvun loppupuolella yhtyeen menestys hiipui, ja yhtye hajosi väliaikaisesti vuonna 1968. Myöhempiä vaiheita ovat leimanneet lukuisat miehistömuutokset. Alkuperäisistä jäsenistä Les Braid oli mukana vuoteen 2005 ja terveytensä nopeaan heikkenemiseen asti. Ray Ennis ilmoitti eläköitymisestään toukokuussa 2010. Nykyisin kiertävään kokoonpanoon ei siis kuulu yhtään alkuperäisjäsentä.
The Swinging Blue Jeans on esiintynyt muutaman kerran Suomessa, muun muassa Kemin työväentalolla 7.10.1965, Kovan Päivän Ilta ry:n järjestämällä keikalla Parikkalassa heinäkuussa 2013, Viikinsaaren maihinnousussa Tampereella 2009 ja Ilovaarirockissa 2001.
Konsyklisyys

Konsyklisyys tarkoittaa geometriassa pistejoukon ominaisuutta, että joukon kaikkien pisteiden kautta voidaan piirtää yhteinen ympyrä. Koska pistejoukon pisteiden kautta voidaan piirtää monikulmio, sanotaan myös monikulmion olevan konsyklinen. Ympyrää kutsutaan tällöin monikulmion ympäri kulkevaksi ympyräksi. Sana sykli tulee kreikan sanasta kuklos, mikä merkitsee ympyrää tai pyörää.
Konsyklisen ympyrän keskipiste, ja siten myös säteen pituus, voidaan määrittää kahdella eri ympyrän säteen kautta kulkevalla suoralla. Kahden konsyksisen pisteen keskinormaali kulkee aina säteen kautta. Kaksi erisuuntaista, säteen kautta kulkevaa suoraa, leikkaavat aina ympyrän keskipisteessä.
Avaruusgeometriassa voidaan muodostaa ympyrä, jonka kehän pisteet ovat samassa tasossa. Ympyrä on siksi kaksiulotteinen kuvio, toisin kuin pallo, joka on kolmiulotteinen, ja se voidaan määritellä kolmannessa ulottuvuudessa myös kolmen epäkollineaarisen pisteen avulla.

Kolmio

Jokaisen kolmion ympäri voidaan piirtää ympyrä, joten ne ovat aina konsyklisiä.

Muut

Konsyklisillä monikulmioilla voi olla kuinka monta kulmaa tahansa, mutta kaikki monikulmiot eivät ole konsyklisiä. Erityisesti säännölliset monikulmiot ovat aina konsyklisiä.
Egzon Belica

Ura

Belica aloitti uransa vuonna 2010 Makedonian 1. liigan FK Rabotničkin riveissä. Hän pelasi kauden 2010–2011 aikana 17 ottelua. Heinäkuussa 2011 Belica siirtyi saman sarjan FK Ohridiin, jossa otteluita kertyi kauden 2011–2012 aikana niin ikään 17.
Heinäkuussa 2012 Belica siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan ulkomaille, Romanian Liga I:n Concordia Chiajnaan. Hän pelasi seurassa kauden 2012–2013 ollen kentällä 11 ottelussa.
Elokuussa 2013 hän palasi takaisin kotimaahansa ja 1. liigan FK Shkëndijaan. Škendijassa Belica vietti yhden kauden päästen kentällä 24 ottelussa, onnistumatta kertaakaan maalinteossa. Maaliskuussa 2015 hän siirtyi Veikkausliigan FC Inter Turkuun.