google/wiki40b huggingface dataset:
Äkillinen vakava keuhkotieoireyhtymä

Oireet ja hoito

Tartunnan ihmisten välillä uskotaan tapahtuvan pääasiassa aivan kuten influenssassa: lähikontaktissa pisaratartuntana tai kosketusteitse suuhun, nenään tai silmiin. Tauti ei tiettävästi yleensä tartu oireettomasta kantajasta. 
Tauti alkaa normaalisti korkealla, yli 38 °C:n kuumeella, johon voi liittyä moninaisia oireita, yleensä päänsärkyä, lihassärkyä ja vilunväreitä sekä mahdollisesti ripulia. Muita mahdollisia oireita ovat kurkkukipu, lihasjäykkyys ja nuha. 2–7 vuorokauden kuluttua voi kehittyä kuiva yskä ja lievää hengenahdistusta, kunnes lopuksi tyypillisesti keuhkokuume, jolloin vakavissa tapauksissa potilas joudutaan kytkemään hengityskoneeseen.
Laboratorionäytteistä on mitattu on imusolujen ja myös veren valkosolujen vähentymää.
Tunnettuja laajakirjoisia viruslääkkeitä, kuten ribaviriiniä, on käytetty, mutta niiden teho laboratoriotesteissä on ollut heikko. Muita ehkä käyttökelpoisia, kokeiltuja lääkkeitä ovat olleet immunoglobuliini, interferonit ja glykyrritsiini. Vaikka tauti on tällä hetkellä (vuonna 2009) näkymättömissä, on mahdollista, että vuoden 2003 epidemia toistuu tulevaisuudessa, ja sekä tehokkaan lääkityksen että rokotteen löytämiseksi tehdään jatkuvaa työtä.
Vuosina 2004–2008 osin Euroopan komission rahoittama eurooppalais-kiinalainen tutkimusprojekti SEPSDA tuotti tuloksenaan joukon lupaavia lääkeyhdisteitä, jotka ovat valmiina tarkempiin testeihin, jos tilanne niin vaatii.
Vuoden 2008 lopulla yhdysvaltalainen tutkimusrymä onnistui keinotekoisesti luomaan lepakoissa esiintyvän SARS-viruksen, jota ryhmä pitää ihmisen SARS-viruksen kantamuotona. Jo vuonna 2005 arveltiin, että lepakoista lähtöisin oleva virus olisi muuttunut sivettikissoissa ihmiselle vaaralliseksi. Toisen teorian mukaan eteläkiinalaiseen ruokavalioon kuuluvat lepakot olisivat suoraan aiheuttaneet ihmistartunnan.
Creative Commons

Järjestön historia

Creative Commons Inc perustettiin vuonna 2001. Creative Commons -lisenssien ensimmäinen versio 1.0 on suomennettu vuonna 2004. Suomessa sivuista ja lisensseistä vastasivat tuolloin Taideteollinen korkeakoulu sekä Tietotekniikan tutkimuslaitos HIIT. Seuraavia versioita 2.0 ja 3.0 ei suomennettu. Version 4.0 kansainvälinen kehitystyö alkoi vuonna 2012 ja siinä yhtenä pyrkimyksenä oli huomioida eurooppalainen tietokantojen lähioikeussuoja.
Vuonna 2012 Creative Commonsin Suomen toiminnan vastuu siirtyi Aalto-yliopistolle. Suomen toiminnoista vastaavat tutkijat Tarmo Toikkanen (Medialaboratorio) ja Sanna Marttila (Medialaboratorio) sekä tekijänoikeusasiamies Maria Rehbinder (Taideyliopistojen tekijänoikeuspalvelut).
Versio 4.0 suomennettiin vuonna 2014 ja CC0 vuonna 2015.
Creative Commons -verkoston toimintaa järjesteltiin uudelleen, jonka johdosta Suomeenkin perustettiin paikallisosasto 2018 lopussa. Se toimii Open Knowledge Finlandin alaisuudessa.
Dario Šarić

Seurajoukkueet

Šarić pelasi juniorikoripalloa KK Drazen Petrovicin joukkueissa. Vuonna 2009 TAU Cerámica tarjosi hänelle monivuotista sopimusta, jonka arvo oli kolme miljoonaa euroa. Šarić ei kuitenkaan hyväksynyt sopimusta, vaan siirtyi KK Zrinjevaciin. Joulukuussa 2009 KK Zagreb osti hänet, mutta hän ei pelannut kauden aikana seuran edustusjoukkueessa.
Kauden 2010–2011 Šarić pelasi pääsarjatasolla vuokralla KK Dubravassa, jossa hän teki 17,5 pistettä ottelua kohden. Kauden 2011–2012 hän pelasi Zagrebin edustusjoukkueessa. Kesällä 2012 Šarić solmi espanjalaisen Bilbao Basketin kanssa monivuotisen sopimuksen, mutta ei voinut pelata seurassa sopimussotkujen myötä yhtään peliä, sillä hänellä oli KK Zagrebin kanssa vielä pelaajasopimus. Marraskuussa 2012 Šarić siirtyi lopulta KK Cibonaan ja teki seuran kanssa neljän vuoden sopimuksen. Samalla KK Zagreb sai FIBA Europen määrittelemän 550 000 euron suuruisen summan Cibonan yhteistyökumppanilta. Kaudella 2012–2013 hänet valittiin Kroatian liigan finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi, kun Cibona voitti Kroatian-mestaruuden. Lisäksi hänet valittiin FIBA Europen vuoden 2013 parhaaksi nuoreksi koripalloilijaksi.
Kaudella 2013–2014 hän teki Adrianmeren liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi sekä finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi, kun hän johdatti Cibonan Adrianmeren liigan-mestariksi. Huhtikuussa 2014 Šarić päätti ilmoittautua vuoden 2014 varaustilaisuuteen. Ennen varaustilaisuutta hän teki monivuotisen sopimuksen turkkilaisen Anadolu Efesin kanssa, mikä laski hänen osakkeitaan varaustilaisuudessa. Lopulta Šarić varattiin varaustilaisuuden 12:ntena pelaajana. Varauksen teki Orlando Magic, joka kauppasi hänen pelaajaoikeutensa kuitenkin Philadelphia 76ersille.
Heinäkuussa 2016 Šarić siirtyi 76ersiin. Hän pelasi seurassa runsaan kahden kauden aikana 172 runkosarjaottelua sekä keväällä 2018 kymmenen pudotuspeliä. Hänet valittiin kaudella 2016–2017 tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 hän heitti 157 kolmen pisteen koria, mikä oli eniten NBA:n 208-senttisistä tai pidemmistä pelaajista. Marraskuussa 2018 hän siirtyi Minnesota Timberwolvesiin.
Suo-orvokki

Ulkonäkö ja koko

Suo-orvokki kukkii touko-kesäkuussa. Väriltään siniset kukat kasvavat yksittäin. Kasvin hedelmä on kota. Lehdet ovat pyöreähköjä ja matalasti sahalaitaisia; niissä ei ole varsinaista kärkeä. Keväällä kasvin kukkiessa lehdet ovat pienet ja vaaleat. Myöhemmin kesällä ne kasvavat ja tummuvat, jolloin ne saattavat kattaa kasvualustansa lähes kokonaan.

Levinneisyys

Suo-orvokkia esiintyy lähes koko Suomen lisäksi muissa Pohjoismaissa, Keski-Euroopassa, Britteinsaarilla, Venäjällä ja osassa Pohjois-Amerikkaa.

Kasvupaikka

Suo-orvokki viihtyy kosteilla paikoilla kasvaen muun muassa lehdoissa, rannoilla, ojanvarsilla ja kosteilla niityillä. Se levittäytyy tehokkaasti hennon, rönsyilevän juurakkonsa avulla. Suo-orvokin kukkia pölyttävät päivä- ja yöperhoset sekä kimalaiset. Kasvin siemeniä puolestaan levittävät muurahaiset.
Faanejelm

Faanejelm, joskus faanejeelm, oli seteli, jollaisia Ruotsin valtakunnassa laskettiin liikkeelle Kustaa III:n sodan aikana vuonna 1790 yhteensä 1,3 miljoonan riikintaalerin arvosta. 
Setelit laski Porvoossa liikkeelle sotakomissaari Per Georg Fahnehielm (1735–1816), jonka nimikirjoitus antoi seteleille nimen.
Faanejelmit oli tarkoitettu helpottamaan vaihtorahapulaa, joka haittasi Suomessa olleen armeijan huoltoa. Vaihtorahapula oli syntynyt, koska Kustaa III:n aikana lyötiin hyvin vähän kuparirahaa.
Faanejelmejä tunnetaan kolmea eri mallia. Mallit poikkeavat painoajaltaan ja tekstiltään. Tammikuussa 1790 käyttöön otetun mallin I nimellisarvot olivat 8 ja 12 killinkiä. Helmikuussa käyttöön otetun mallin II nimellisarvot olivat 16, 24 ja 32 killinkiä sekä 1 riikintaaleri, 1 rt 24 k, 1 rt 32 k ja 1 rt 40 k. Kesäkuussa 1790 käyttöön otetun mallin III nimellisarvot olivat 1 rt 8 k, 1 rt 16 k ja 2 riikintaaleria. Näiden lisäksi syyskuussa 1790 laskettiin liikkeelle mallin III mukaisia 8 ja 12 killingin seteleitä.
Faanejelmejä ei painettu setelipainossa vaan Frenckellin kirjapainossa Turussa. Tämä oli poikkeuksellista. Setelin koko oli noin 15 × 9 cm. Yhdelle kirjoissakin käytetylle lumppupaperiarkille painettiin kahdeksan seteliä. Arkilla oli yksi vesileima. Tekniikasta johtui, että neljä seteliä jäi ilman vesileimaa, kun taas neljään tuli vesileiman neljännes setelin kulmaan. Vesileimoja tunnetaan kolmea eri tyyppiä.
Väärentämisen vaikeuttamiseksi seteliin käytetiin neljää eri kirjasintyyppiä. Tämä vaikeutti väärentämistä, koska kirjapainoissa ei yleisesti ollut monia erilajisia kirjakkeita. Turvatekijänä seteliin painettiin lisäksi puristusleima, jossa on teksti K. FINSKA G: KRIGS COMMISSARIATET ja vuosiluku 1790.
Seteleissä on kaksi allekirjoitusta. Allekirjoitus P. G. Fahnehielm oli painettu. Toinen allekirjoitus on laadittu käsin. Käsin lisättiin myös setelin päiväys ja sarjanumero. Jokaisella kolmesta setelimallista oli oma sarjanumerointinsa.
Liikkeeseenlaskennan puutteellisen kontrollin vuoksi syntyi ajan mittaan runsaasti väärennöksiä. Juuri näistä väärennöksistä joutui muun muassa Adolf Fredrik Munck oikeuteen.
Faanejelmit lunastettiin kierrosta valtionvelkakonttorin seteleillä vuosina 1792–93.
Boktai

Asetelma

Kolmen ensimmäisen Boktai-pelin päähenkilö on vampyyrinmetsästäjä Django, joka on kaikkien aikojen suurimman vampyyrinmetsästäjän Red Ringon poika. Django on perinyt isältään punaisen huivin ja auringonvaloa ampuvan Gun Del Sol -aseen. Aivan Boktai: The Sun is in Your Hand -pelin alussa Django tapaa auringon lähettilään Otenkon, jonka jälkeen pari lyöttäytyy yhteen. Kolme ensimmäistä Boktai-peliä keskittyvät Djangon ja Otenkon seikkailuihin epäkuolleiden ja vampyyrien piinaamassa maailmassa. Sarjan kolmea ensimmäistä peliä yhdistää saman päähenkilön lisäksi myös yhtenäinen jatkuva juoni.
Lunar Knights sijoittuu eri aikaan ja paikkaan kuin sitä edeltäneet pelit ja sen pääosissa nähdään Djangon sijaan uudet hahmot, Lucian ja Aaron.
Kauppa-Lopo

Kauppa-Lopo on Minna Canthin kirjoittama novelli, joka ilmeistyi vuonna 1889. Sen päähenkilön on katsottu olevan suomalaisen kirjallisuuden naturalistisin hahmo. Canth halusi viestittää novellillaan, ettei yhteiskunnallisella asemalla ole vaikutusta ihmisen hyvyyteen.

Juoni

Naispuolinen päähenkilö Kauppa-Lopo on ulkoisesti ja tavoiltaan varsin vastenmielinen henkilö: hänen nenänalustansa ja suupielensä ovat limaisia, kasvot turpeat, hiukset takkuiset ja hän nuuskaa sekä juopottelee. Lukija tutustutetaan nimihenkilöön vankilassa, jossa Lopo istuu tuomiotaan julkisesta sunnuntaijuopottelusta. Hän on tavoiltaan ja olemukseltaan huomattavan miesmäinen ja pärjää kohtuullisesti maailmassa, vaikka mies on jäänyt Kuopioon.
Kaikesta groteskiudestaan huolimatta Lopo osoittautuu hyväsydämiseksi ja epäitsekkääksi auttaessaan leskeksi jäänyttä naista loistavilla kaupankäyntitaidoillaan. Lopon hyvyyttä ei silti palkita, vaan häntä vieroksutaan. Kleptomanian vaivaama Lopo päätyy vihdoin vankilaan muutaman vaivaisen lantin tähden, kun taas Loposta hyötynyt, yhteiskunnallisesti moitteeton leskirouva jatkaa rauhassa elämäänsä.

Vastaanotto

Konservatiivisista mielipiteistään tunnettu kriitikko F. Ahlman kertoi Uudelle Suomelle kirjoittamassaan arvostelussa, että hän luuli Lopoa ensin mieheksi. Novelli lähinnä inhotti häntä: "En muista koskaan vielä lukeneeni mistään luonteesta, joka olisi ollut kaikin puolin yhtä haisevan iljettävä kuin tämä kaikenlaiseen riettauteen tahrattu irvikuva naisekseen."
Fruit Ninja

Pelin idea

Ideana on "pyyhkäistä" näyttöä alustasta riippuen sormella, hiirellä tai Kinect:llä koko kädellä, viipaloiden ilmaan lenteleviä hedelmiä. Pelissä on tarkoitus saada mahdollisimman paljon pisteitä, viipaloimalla hedelmiä ja välttämällä pommeja. Monesta peräkkäisestä viipaloidusta hedelmästä "Combosta" saa ekstrapisteitä. Classic-modessa on ns. 3 elämää, eli voi missata hedelmän kolme kertaa ennen kuin peli loppuu, mutta mikäli pelaaja saa pelissä tasan sata luvun (100, 200, 300...) hän saa ylimääräisen elämän. Pelaaja voi vaihtaa terää tai taustaa suorittamalla erilaisia tehtäviä. Teristä ei hyödy esim. ekstrapisteinä. Jokaisessa terässä on teemaan sopivat äänet.

Vastaanotto

Ensimmäisenä myyntikuukautena Fruit Ninjaa myytiin 200 000 kpl, toisena kuukautena 1000 000kpl. Vuoteen 2011 mennessä peliä oli myyty yli 20 000 000 euron edestä. Peli sai myös kriitikoilta hyvän vastaanoton ja pääsi yhdeksi Time-lehden top 50 iPhone-sovellusta listalle. Pelin hinta-laatusuhdetta on myös ylistetty. Peli sai vaihtelevaa kritiikkiä siitä, kuinka satunnaisesti ennätyspisteet pystyi saamaan, sillä hedelmien määrä vaihtelee.
AM (albumi)

Musiikillinen tyyli ja kappaleet

AM:aa pidetään edelliseen, Suck It and See -albumiin verrattuna raskaampana ja psykedeelisempänä. Albumi luokitellaan edellisten tapaan indie rockiksi, mutta se on myös saanut vaikutteita muun muassa hard rockista, bluesrockista, R&B:sta, hip hopista sekä 1960- ja 70-luvun yhtyeistä, kuten Black Sabbathista, Led Zeppelinistä. Turner kertoi myös albumin saaneen vaikutteita 1990-luvun artistien kuten OutKastin ja Aaliyahin musiikista, ja rap-artisti Dr. Dren tuotannosta. Albumin avausraita ”Do I Wanna Know?” on hidastempoinen ja neo-psykedeelinen rock-kappale, joka painottuu erityisesti Turnerin lauluun ja sanoituksiin. Kappaleen ”R U Mine?” sanoitukset ovat laulaja Turnerin mukaan saaneet vaikutteita rap-artisteista Lil Wayne ja Drake. Rumpalisti Helders laulaa kertosäkeen falsetto-osuudet.

Promootio ja julkaisu

Albumin ensimmäinen single ”R U Mine?” julkaistiin helmikuussa 2012 digitaalisena latauksena ja saman vuoden huhtikuussa vinyylilevynä. Kesällä 2013 singlet ”Do I Wanna Know?” ja ”Why’d You Only Call Me When You’re High?” julkaistiin niin ikään digitaalisesti sekä seitsemän tuuman vinyylinä ennen albumin julkaisua saman vuoden syyskuussa. Albumin kansikuva julkistettiin 15. heinäkuuta 2013 ja sen on suunnitellut Matthew Cooper. Yhtye aloitti kiertueen albumin promotoimiseksi toukokuussa 2013, ja se kesti marraskuuhun 2014 saakka.

Sertifikaatiot

Listasijoitusten lähde:
Olavi Lahtela

Henkilöhistoria

Lahtelan vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja Matti Lahtela ja Briita Kaisa Heikkilä. Hän suoritti kadettikoulun 1941, palveli puolustusvoimissa ja jäi sotien jälkeen kapteenina reserviin. Hän toimi pioneerikomppanian päällikkönä ja prikaatin pioneerikomentajana. Vuonna 1965 hänet ylennettiin majuriksi. Hän oli avioliitossa vuodesta 1936 kirjailija Meeri Kyllikki Kallaksen (1916–1979) kanssa. Kirjailija Markku Lahtela sekä elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Atro Lahtela ovat hänen poikiaan. SDP:n puoluesihteeri Mikael Jungner on hänen tyttärenpoikansa. Kirjailija Silvo Lahtela ja näyttelijä Johannes Lahtela ovat hänen pojanpoikiaan.
Olavi Lahtelan puoliso Kyllikki Kallas herätti 1950-luvun lopulla huomiota Maalaisliiton silloista puoluesihteeriä Arvo Korsimoa ja eräitä muitakin puolueen näkyviä henkilöitä parodioineella näytelmällään Herra puoluesihteeri. Näytelmän ensiesitys oli Suomen Kansallisteatterissa keväällä 1958.

Poliittinen ura

Lahtela toimi kansanedustajana 22.7.1958–29.12.1968 sekä ministerinä 1.11.1963–17.12.1963 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä. Lisäksi hän toimi presidentin valitsijamiehenä neljä kertaa. Eduskunnan täysistunnossa Olavi Lahtela sai dramaattisesti kesken puheen pitämisen sairauskohtauksen, joka johti paikalla olleiden lääkärikansanedustajien antamasta ensiavusta huolimatta kuolemaan.
John Daly

Ura

Ennen siirtymistään golf-ammattilaiseksi, Daly kilpaili pituuslyöntikilpailuissa, jotka järjestetään yleensä entisellä lentokentällä. Tämä näkyy myös Dalyn pelatessa golfia, sillä hän lyö PGA Tourin pisimpiä avauslyöntejä.
John Dalyn tähänastisista voitoista on ehdottomasti suurin se, kun hän nousi yhdeksänneltä varasijalta vuoden 1991 PGA Championshipin voittajaksi. Lisäksi hän on voittanut yhteensä viisi osakilpailua mukaan lukien kaksi major-turnausta, mm. Buick Invitationalin vuonna 2003. Palkintorahaa Daly on ansainnut pelkästään värikkäällä PGA Tour -urallaan noin 10 miljoonaa dollaria.
Brontofobia

Brontofobia (kreik. bronte = ukkonen, phobos = pelko) on eräs fobian laji, ja se tarkoittaa ukkosta kohtaan tunnettua voimakasta ja neuroottista pelkoa.
Brontofobiasta kärsivä henkilö pelkää ukkosta, vaikka tietäisi olevansa turvallisessa tilassa. Ollessaan ulkona ukkosen aikana hän saattaa kärsiä voimakkaasta ahdistuksesta. Sisällä ollessaan hän saattaa piileskellä komeroissa tai ikkunattomissa huoneissa ja jopa pöytien ja sänkyjen alla.
Nokkoskoisa

Koko ja ulkonäkö

Nokkoskoisa on varsin helposti tunnistettava perhoslaji. Siivet ovat pohjaväriltään valkoiset ja niiden ulkoreuna on musta. Sekä etu- että takasiiven poikki kulkee mustien täplien rivi. Etusiiven etureuna on musta ja siiven keski- sekä tyviosassa on muutama musta täplä. Lisäksi takasiivessä musta keskitäplä lähellä siiven tyveä. Aivan etusiiven tyvellä on keltaista väriä Ruumis on keltainen ja mustan kirjava. Siipiväli 27–33 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki aina Baikalille saakka. Suomessa nokkoskoisaa tavataan Ahvenanmaalta ja etelärannikolta Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinä-elokuun vaihteeseen.

Elinympäristö ja elintavat

Nokkoskoisa elää niityillä, puistoissa, puutarhoissa. Se suosii nokkosia kasvavia melko viileän mikroilmaston ympäristöjä. Perhoset lentävät iltahämärissä ja tulevat valolle, mutta lähtevät päivälläkin häirittyinä helposti lentoon. Toukka talvehtii.

Ravintokasvi

Toukan pääasiallisia ravintokasveja ovat nokkoset (Urtica), mutta se voi elää myös esimerkiksi mintuilla (Mentha) ja herukoilla (Ribes).
Luoti (ampumatarvike)

Luodilla tarkoitetaan yleensä pienikaliiperisen, yleensä alle 20 mm:n, aseen ei-räjähtävää ammusta eli patruunan osaa, joka ammutaan maaliin. Metsästysaseiden luodit koostuvat yleensä messinkiseoksisesta vaipasta ja lyijysydämestä. Vaippa voi olla myös pehmeää terästä ja sydän jotain muuta metallia kuin lyijyä. Luodit voivat olla myös kokonaan lyijystä tai muusta metallista valmistettuja. Nykyään ison riistan metsästyksessä käytetään myös kokokuparisia luoteja materiaalin sopivan pehmeyden (ei vaurioita aseen piippua) ja sitkeyden (muuttaa osuessaan muotoaan mutta ei sirpaloidu) vuoksi.
Asko Lehtonen

Asko Juhani Lehtonen (s. 20. joulukuuta 1960 Pertteli) on salolainen toimittaja ja runoilija. Hän työskentelee toimittajana Salon Seudun Sanomissa. Lehtonen on myös lehden pakinoitsija, ja hän on kirjoittanut kolme runokokoelmaa.
Lehtonen on toiminut pitkään Suomen Journalistiliiton luottamustehtävissä. Hän on kuulunut liiton hallitukseen, ja vuosina 2006-2014 hän toimi liiton valtuuston puheenjohtajana.
Jaakko Räikkönen

Jaakko Räikkönen (5. lokakuuta 1830 Tipuna, Valkeasaari – 22. helmikuuta 1882 Tipuna, Valkeasaari; päivämäärät Venäjällä tuolloin käytetyn juliaanisen kalenterin mukaisia) oli Inkerissä elänyt suomalainen kansanrunoilija.
Räikkösen vanhemmat olivat Abraham Jaakonpoika Räikkönen (Repsi) ja Maria Vitikka. Räikkönen syntyi avioliiton ulkopuolella sillä hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, koska Abraham Räikkösellä ei ollut varaa maksaa maaorjana eläneestä Maria Vitikasta tämän isännän ruhtinas Lopuhinin määräämää 300 ruplan hintaa. Kun Lopuhin myi tiluksensa kreivi Levashoville vuonna 1844, kirkkoherra Konstantin Schröder vapautti Maria Vitikan orjuudesta. Jaakko Räikkösen vanhemmat saattoivat nyt mennä naimisiin laillisesti, mutta Jaakko itse jäi maaorjaksi. Räikkönen oppi isältään kirjoittamaan venäjää, ja suomea hän oppi kirjoittamaan kirkkoherra Schroederin avulla. Räikkönen toimi sittemmin kylänvanhimpana, kirkonmiehenä ja sunnuntaikoulun opettajana.
Kun keisari Aleksanteri II kumosi maaorjuuden vuonna 1861, Räikkönen yritti huonolla menestyksellä sovitella entisten maaorjatalonpoikien ja heidän isäntiensä välille syntyneitä erimielisyyksiä päivätöiden tekemisestä kahden vuoden siirtymäkauden aikana. Venäjän kielen taitoinen Räikkönen valittiin 1861 kylänvanhimmaksi, 1865 kunnanvanhimmaksi, ja 1866 hänestä tuli talonpoikaissäädyn edusmies maalaishallintoon ja 1868 piirioikeuden lautamies. Hän luopui näistä luottamustehtävistä 1869 ja keskittyi sitten kotitalonsa hoitamiseen.
Räikkönen hankki itselleen suomenkielisiä kirjoja ja tilasi myös suomenkielisiä lehtiä muun muassa Maamiehen Ystävää. Räikkösen tekemiä runoja julkaistiin Suomettaressa, Ilmarinen-lehdessä ja eniten Pietarin Sanomat -lehdessä.
Darnytsjan piiri

Darnytsjan piiri (ukr. Дарницький район, Darnytskyi raion) on yksi Kiovan kaupungin kymmenestä hallintopiiristä Ukrainassa. Se sijaitsee Dneprin vasemmalla  eli itärannalla. Piirin pinta-ala on 134 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 399 894.
Piirissä sijaitsee muun muassa Berenjankin asuinalue sekä muita uusia asutusalueita.
Ossi Hiisiö

Ossi Hiisiö (s. 1931 ) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
James Bond 007: Nightfire

Pelaaminen

Pelissä on kolme vaikeustasoa: Operative, Agent ja 00-Agent, joista viimeisin on vaikein, sillä se ei sisällä automaattitähtäystä. Mitä vaikeammalla vaikeustasolla pelaaja suorittaa tehtävän, sitä enemmän hän ansaitsee tehtävästä pisteitä, ja sitä paremman mitalin hän saa (pronssi, hopea, kulta ja platina). Kultamitalilla pelaaja saa aseen kehityksen. Pelissä on 12 tasoa, joihin sisältyy muun muassa räiskintää sekä ajamista moottorikelkalla ja Aston Martin V12 Vanquishilla. Pelin läpäisyn jälkeen esiintyy lyhyt video, jossa näytetään tietoa pelin kehityksestä.
Pelissä on laaja asevalikoima, joka sisältää aseita aina pistoolista kranaatinheittimeen. Pelissä voi myös muokata aseita esimerkiksi laittamalla äänenvaimentimen pistooliin. Pelissä on Mono-, Stereo- ja Dolby Surround -äänikanavat. Peliin saa widescreen-kuvasuhteen ajotehtäviin ja tekstityksen välianimaatioihin. Secret unlocks -valikkoon laitettavilla salasanoilla voi avata tehtäviä, moninpelimuotoja, hahmoja moninpeliin, aseiden kehityksiä sekä mitalit tehtäviin vaikkapa platinaksi. Pelin ikäraja Suomessa on 12+ eli peli ei ole niin väkivaltainen kuin Bond-elokuvat.

Moninpelimuodot

Quick Game (pikapeli), Arena (areenataistelu), Team Arena (areenataistelu joukkueilla), Capture the Flag (lipunryöstö), Uplink (satelliittien aktivoiminen), Top Agent (vihollisten elämien kuluttaminen), Demolition (hyökkäys), Protection (suojelu), Industrional Espionage (levynryöstö), Goldeneye Strike (Goldeneye-tarvikkeiden ryöstö ja vihollisjoukkueen eliminointi), Assassination (salamurhaamista), King of the Hill (kukkulan kuningas) ja Team King of the Hill (kukkulan kuningas joukkueilla).
Mestitsi

Mestitsi (esp. mestizo) on määritelmän mukaan europidin ja intiaanin tai kahden mestitsin jälkeläinen erityisesti Latinalaisessa Amerikassa. Nykyään sanalla tarkoitetaan yleisesti kaikkia ihmisiä, joilla on sekä valkoihoisen että intiaanin perimää. Aiemmin käytössä oli myös tarkentavia nimityksiä eri sekoitussuhteille.
Useissa Latinalaisen Amerikan maissa mestitsit muodostavat suurimman osan väestöstä, näitä maita ovat Kolumbia (58 %), Ecuador (65 %), El Salvador (90 %), Honduras (90 %), Meksiko (60 %), Nicaragua (69 %), Panama (70 %), Paraguay (95 %)  sekä Venezuela (68 %).
Näiden lisäksi eri ryhmäksi (”mixed-blood”) luokitellaan ei-latinalaisperäiset europidin ja intiaanin jälkeläiset. Kanadassa intiaanien ja eurooppalaisten jälkeläisistä polveutuvan väestön nimitys on métis, ja heillä on virallinen alkuperäiskansan asema; métis-väestön määrä on noin 300 000. 
Hondurasissa ja pienissä määrissä myös Meksikossa mestitsiväestöllä on perimässään myös negridisiä perintötekijöitä, ja yleisimmän luokituksen mukaan he ovat enemmänkin mulatteja (europidin ja negridin jälkeläinen) tai zamboja (intiaanin ja negridin jälkeläinen).
Filippiineillä nimitystä ”mestiso” käytetään perinteisesti malaijilaisen ja espanjalaisen jälkeläisestä, mutta käsite on myöhemmin laajentunut käsittämään kaikkia perimältään sekoittuneita, jotka muodostavat väestöstä noin kaksi prosenttia.